title: Cauza C-84/22: Cerere de decizie preliminară introdusă de High Court (Irlanda) la 8 februarie 2022 – Right to Know CLG/An Taoiseach

text:
               10.5.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 191/13

      Cerere de decizie preliminară introdusă de High Court (Irlanda) la 8 februarie 2022 – Right to Know CLG/An Taoiseach
      (Cauza C-84/22)
      (2022/C 191/17)
      Limba de procedură: engleza

         Instanța de trimitere

      High Court (Irlanda)

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: Right to Know CLG

         Pârât: An Taoiseach

         Întrebările preliminare

                  1)

                  Procesele-verbale ale ședințelor oficiale ale ramurii executive a guvernului unui stat membru, în cadrul cărora membrii guvernului trebuie să se întrunească și să acționeze ca autoritate colectivă trebuie calificate, în legătură cu o cerere de acces la informațiile despre mediu care figurează în acestea, ca fiind „comunicări interne” sau ca fiind „proceduri” ale unei autorități publice în sensul acestor termeni, astfel cum sunt definiți la articolul 4 alineatul (1) litera (e) și, respectiv, la articolul 4 alineatul (2) primul paragraf litera (a) din Directiva 2003/4/CE (1) a Parlamentului European și a Consiliului din 28 ianuarie 2003 privind accesul publicului la informațiile despre mediu și de abrogare a Directivei 90/313/CEE a Consiliului?

                  2)

                  Principiul autorității de lucru judecat (astfel cum a fost analizat în cauza Köbler, C-224/01 (2), și în jurisprudența ulterioară) se extinde dincolo de partea dispozitivă a hotărârii anterioare și include, în plus, constatările de fapt și de drept care figurează în hotărârea anterioară? Altfel spus, principiul autorității de lucru judecat se limitează la cauza acțiunii care stă la baza interdicției de a se contrazice în detrimentul altuia sau se extinde la interdicția de a se contrazice în detrimentul altuia [issue estoppel]?

                  3)

                  În cadrul unei proceduri în desfășurare între părți, referitoare la o pretinsă nerespectare a Directivei 2003/4/CE în ceea ce privește o cerere specifică de informații despre mediu, în cazul în care un reclamant/solicitant a reușit să obțină anularea unei decizii prin admiterea unor motive de contestație întemeiate pe dreptul Uniunii și respingerea altora, dreptul Uniunii și, în special, principiul efectivității se opun unei norme naționale privind autoritatea de lucru judecat bazate pe interdicția de a se contrazice în detrimentul altuia [issue estoppel] care obligă o instanță națională, în cadrul unei noi proceduri privind o decizie ulterioară referitoare la aceeași cerere, să excludă posibilitatea ca un astfel de reclamant/solicitant să atace această nouă decizie pentru motive întemeiate pe dreptul Uniunii care au fost anterior respinse, dar care nu au făcut obiectul unei căi de atac la acel moment?

                  4)

                  Răspunsul la întrebarea (3) de mai sus este influențat de împrejurarea că (i) nu a fost sesizată Curtea de Justiție și (ii) jurisprudența relevantă a Curții de Justiție nu a fost adusă în atenția instanței naționale de către niciuna dintre părți?

         (1)  JO 2003, L 41, p. 26, Ediție specială 15/vol. 9, p. 200.

         (2)  Hotărârea din 30 septembrie 2003 (EU:C:2003:513).


title: Cauza C-775/21: Cerere de decizie preliminară introdusă de Curtea de Apel Bucureşti (România) la data de 15 decembrie 2021 – Blue Air Aviation SA / UCMR – ADA Asociaţia pentru Drepturi de Autor a Compozitorilor

text:
               10.5.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 191/7

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Curtea de Apel Bucureşti (România) la data de 15 decembrie 2021 – Blue Air Aviation SA / UCMR – ADA Asociaţia pentru Drepturi de Autor a Compozitorilor
      (Cauza C-775/21)
      (2022/C 191/09)
      Limba de procedură: româna

         Instanţa de trimitere

      Curtea de Apel Bucureşti

         Părţile din acţiunea principală

         Apelantă-pârâtă: Blue Air Aviation SA

         Intimată-reclamantă: UCMR – ADA Asociaţia pentru Drepturi de Autor a Compozitorilor

         Întrebările preliminare

                  1)

                  Dispozițiile articolului 3 alineatul (1) din Directiva 2001/29/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 22 mai 2001 privind armonizarea anumitor aspecte ale dreptului de autor și drepturilor conexe în societatea informațională (1) trebuie interpretate în sensul că difuzarea, în interiorul unei aeronave comerciale ocupate cu pasageri, a unei opere muzicale sau a unui fragment de operă muzicală cu ocazia decolării, aterizării sau într-un anumit moment în cursul zborului, prin intermediul instalației de sonorizare generale a aeronavei, constituie o comunicare publică, în sensul normei menționate, îndeosebi (dar nu exclusiv) din perspectiva criteriului scopului lucrativ al comunicării?
                  În cazul în care răspunsul la prima întrebare este afirmativ:

                  2)

                  Existența la bordul aeronavei a unei instalații de sonorizare impuse de reglementările privind siguranța traficului aerian constituie un temei suficient pentru a trage o prezumție relativă de comunicare publică de opere muzicale la bordul aeronavei respective?
                  În cazul în care răspunsul la această întrebare este negativ:

                  3)

                  Existența la bordul aeronavei a unei instalații de sonorizare impuse de reglementările privind siguranța traficului aerian și a unui software care permite comunicarea de fonograme (ce conțin opere muzicale protejate) prin intermediul acelei instalații constituie un temei suficient pentru a trage o prezumție relativă de comunicare publică de opere muzicale la bordul aeronavei respective?

         (1)  JO 2001 L 167, p.10, Ediție specială 17/vol. 1, p. 230.


title: Cauza C-91/22: Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italia) la 9 februarie 2022 – Fenice – Qualità per l’ambiente SpA/Ministero della Transizione Ecologica și alții

text:
               10.5.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 191/13

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italia) la 9 februarie 2022 – Fenice – Qualità per l’ambiente SpA/Ministero della Transizione Ecologica și alții
      (Cauza C-91/22)
      (2022/C 191/18)
      Limba de procedură: italiana

         Instanța de trimitere

      Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: Fenice – Qualità per l’ambiente SpA

         Pârâte: Ministero della Transizione Ecologica, Ministero dello Sviluppo Economico, Comitato nazionale per la gestione della Direttiva 2003/87/CE e per il supporto nella gestione delle attività di progetto del protocollo di Kyoto

         Întrebările preliminare

                  1)

                  Decizia adoptată de Comitato nazionale per la gestione della direttiva 2003/87/CE (1) e per il supporto nella gestione delle attività di progetto del protocollo di Kyoto (Comitetul național pentru gestionarea Directivei 2003/87/CE și pentru susținerea gestionării activităților unor proiecte care intră sub incidența Protocolului de la Kyoto), ținând seama de procedura de adoptare și în special de mecanismul de dialog cu Comisia Europeană prevăzut de Regulamentul delegat (UE) 2019/331 (2) în ceea ce privește includerea instalațiilor pe lista de alocare a cotelor de CO2, poate face obiectul unei căi de atac autonome în fața Tribunalului Uniunii Europene în temeiul articolului 263 al patrulea paragraf TFUE, în cazul în care actul atacat produce efecte juridice obligatorii și privește în mod direct operatorul economic reclamant?

                  2)

                  În cazul unui răspuns negativ, un operator economic privat prejudiciat în mod direct prin excluderea de la alocarea de cote de CO2 pe baza investigației desfășurate în colaborare de Comisia Europeană și de Comitato nazionale per la gestione della direttiva 2003/87/CE e per il supporto nella gestione delle attività di progetto del protocollo di Kyoto (Comitetul național pentru gestionarea Directivei 2003/87/CE și pentru susținerea gestionării activităților unor proiecte care intră sub incidența Protocolului de la Kyoto) poate să exercite în fața Tribunalului Uniunii Europene, în temeiul articolului 263 al patrulea paragraf TFUE, o cale de atac împotriva deciziei prin care Comisia Europeană a respins includerea instalației pe lista respectivă în temeiul articolului 14 alineatul (4) din Regulamentul delegat (UE) 2019/331?

                  3)

                  Noțiunea de „producător de energie electrică” în sensul articolului 3 litera (u) din Directiva 2003/87/CE, astfel cum a fost interpretată în Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 20 iunie 2019, ExxonMobil Production Deutschland GmbH/Bundesrepublik Deutschland, C-682/17, având ca obiect cererea de decizie preliminară adresată Curții, în temeiul articolului 267 TFUE, de Verwaltungsgericht Berlin (Tribunalul Administrativ din Berlin, Germania) prin decizia din 28 noiembrie 2017, acoperă și situațiile în care instalația produce în foarte mică măsură energie electrică prin cogenerare care nu este de înaltă eficiență și se caracterizează prin existența mai multor surse de energie termică, altele decât cogenerarea, având caracteristicile necesare pentru alocarea cu titlu gratuit a cotelor de emisie?

                  4)

                  O astfel de interpretare a definiției noțiunii de „producător de energie electrică” este compatibilă cu principiile generale ale dreptului Uniunii privind respectarea condițiilor în materie de concurență între operatori în cazul acordării unor stimulente și proporționalitatea măsurii, în condițiile în care exclude în totalitate o instalație caracterizată prin existența mai multor surse de energie, fără a separa valorile de emisie referitoare la sursele de energie termică, altele decât cogenerarea, care sunt pe deplin eligibile pentru acordarea beneficiilor prevăzute?

         (1)  Directiva 2003/87/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 13 octombrie 2003 de stabilire a unui sistem de comercializare a cotelor de emisie de gaze cu efect de seră în cadrul Comunității și de modificare a Directivei 96/61/CE a Consiliului (JO 2003, L 275, p. 32, Ediție specială, 15/vol. 10, p. 78).

         (2)  Regulamentul delegat (UE) 2019/331 al Comisiei din 19 decembrie 2018 de stabilire a normelor tranzitorii pentru întreaga Uniune privind alocarea armonizată și cu titlu gratuit a certificatelor de emisii în temeiul articolului 10a din Directiva 2003/87/CE a Parlamentului European și a Consiliului (JO 2019, L 59, p. 8).


title: Cauza T-134/22: Acțiune introdusă la 9 martie 2022 – OO/BEI

text:
               10.5.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 191/34

      Acțiune introdusă la 9 martie 2022 – OO/BEI
      (Cauza T-134/22)
      (2022/C 191/44)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamant: OO (reprezentant: M. Velardo, avocat)

         Pârâtă: Banca Europeană de Investiții (BEI)

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei de respingere a plângerii din 6 decembrie 2021, notificată reclamantei la aceeași dată (ARES CS-PERS/S&G/ER1 W2021-00710/CO/ps);

                  —

                  anularea Deciziei din 27 februarie 2012 (ref: RH/OPR/2012-0251), care nu a fost niciodată notificată reclamantei;

                  —

                  anularea Deciziei din 20 mai 2021 (CS-PERS/HROPS/BAP/2021-0360), notificată avocatului reclamantei la data de 8 iunie 2021 împreună cu nota din 27 februarie 2012;

                  —

                  obligarea Băncii Europene de Investiții la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamanta invocă patru motive.

                  1.

                  Primul motiv întemeiat pe insuficiența motivării deciziilor atacate, pe încălcarea articolului 31 din Regulamentul de procedură al BEI, a articolelor 6 și 11 din Protocolul nr. 5 privind statutul BEI, pe lipsa unui temei juridic și pe o excepție de nelegalitate, în temeiul articolului 277 TFUE și al punctului 2.1.1 din dispozițiile administrative.

                  2.

                  Al doilea motiv întemeiat pe încălcarea dispozițiilor care reglementează ratione temporis detașarea personalului BEI, modificarea unilaterală a contractului, contrară regulilor generale privind egalitatea părților în relația contractuală și încălcarea obligației de solicitudine.

                  3.

                  Al treilea motiv întemeiat pe încălcarea principiului protecției încrederii legitime.

                  4.

                  Al patrulea motiv întemeiat pe un abuz de putere.


title: Cauza T-143/22: Acțiune introdusă la 11 martie 2022 – OP/Parlamentul

text:
               10.5.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 191/36

      Acțiune introdusă la 11 martie 2022 – OP/Parlamentul
      (Cauza T-143/22)
      (2022/C 191/46)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamantă: OP (reprezentant: F. Moyse, avocat)

         Pârât: Parlamentul European

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziilor din 7 iunie 2021 și 10 ianuarie 2022 sau, în caz contrar, declararea acestora ca fiind nule și lipsite de efecte;

                  —

                  prin urmare, recunoașterea în favoarea reclamantei a dreptului de a beneficia de o pensie de urmaș, astfel cum este definită la articolul 79 primul paragraf din Statutul funcționarilor Uniunii Europene;

                  —

                  prin urmare, recunoașterea în favoarea domnului [confidențial] (1) a dreptului de a primi o pensie de orfan, astfel cum este definită la articolul 2 din anexa VII la statut. În caz contrar, eventual, acordarea în favoarea domnului [confidențial] a pensiei de orfan prevăzute la articolul 80 primul paragraf din Statul funcționarilor Uniunii Europene;

                  —

                  în orice caz, obligarea Parlamentului la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamanta invocă șase motive.

                  1.

                  Primul motiv, întemeiat pe o excepție de nelegalitate a articolelor 18 și 20 din anexa VIII la Statutul funcționarilor Uniunii Europene (denumit în continuare „statutul”), care rezultă din încălcarea principiului egalității de tratament și a discriminării pe criterii de vârstă.

                  2.

                  Al doilea motiv, întemeiat pe o eroare de drept în aplicarea articolelor 18 și 20 din anexa VIII la statut.

                  3.

                  Al treilea motiv, întemeiat pe o eroare vădită de apreciere care rezultă din neluarea în considerare a situației speciale a reclamantei.

                  4.

                  Al patrulea motiv, întemeiat pe o excepție de nelegalitate a articolului 2 din anexa VII la statut, din cauza unei discriminări pe motive de handicap.

                  5.

                  Al cincilea motiv, întemeiat pe o eroare de drept în aplicarea articolului 2 din anexa VII la statut.

                  6.

                  Al șaselea motiv, invocat cu titlu subsidiar și întemeiat pe încălcarea obligației de solicitudine a administrației.

         (1)  Date confidențiale ocultate.


title: Cauza C-34/22: Cerere de decizie preliminară introdusă de rechtbank van eerste aanleg Oost-Vlaanderen, afdeling Gent (Belgia) la 17 ianuarie 2022 – VN/Belgische Staat

text:
               30.5.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 213/21

      Cerere de decizie preliminară introdusă de rechtbank van eerste aanleg Oost-Vlaanderen, afdeling Gent (Belgia) la 17 ianuarie 2022 – VN/Belgische Staat
      (Cauza C-34/22)
      (2022/C 213/28)
      Limba de procedură: neerlandeza

         Instanța de trimitere

      Rechtbank van eerste aanleg Oost-Vlaanderen, afdeling Gent

         Părțile din procedura principală

         Reclamant: VN

         Pârât: Belgische Staat

         Întrebarea preliminară

      Articolul 21 primul alineat punctul 5o din WIB 1992 [Wetboek van de inkomstenbelasting 1992 (Codul privind impozitele pe venit din 1992)], astfel cum a fost modificat prin articolul 170 din Wet van 25 april 2014 houdende diverse bepalingen [Legea din 25 aprilie 2014 privind diverse dispoziții], încalcă dispozițiile articolelor 56 și 63 TFUE, precum și articolele 36 și 40 din Acordul privind Spațiul Economic European, având în vedere că dispoziția în cauză, deși se aplică fără distincție prestatorilor de servicii naționali și străini, impune nu numai respectarea condițiilor analoge celor prevăzute la articolul 2 din KB/WIB 1992 [koninklijk besluit tot uitvoering van het WIB 1992 (Decretul regal de punere în aplicare a Codului privind impozitele pe venit din 1992)], care sunt, de facto, specifice pieței belgiene, ci impune de asemenea, mai ales, ca astfel de cerințe analoge să fie stabilite de către autoritățile din statul membru al SEE în cauză, ceea ce depășește situația în care prestatorii de servicii se află sub supravegherea prudențială locală și sunt supuși sistemului de garantare a depozitelor, în conformitate cu Directiva nr. 94/19/CE (1), prin urmare afectează în mod semnificativ posibilitatea prestatorilor de servicii străini de a-și oferi serviciile în Belgia?

         (1)  Directiva 94/19/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 30 mai 1994 privind sistemele de garantare a depozitelor (JO 1994, L 135, p. 5, Ediție specială, 06/vol. 2, p. 163).


title: Cauza C-257/22: Cerere de decizie preliminară introdusă de Krajským soudem v Brně (Republica Cehă) la 14 aprilie 2022 – CD/Ministerstvo vnitra České republiky, Odbor azylové a migrační politiky

text:
               11.7.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 266/14

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Krajským soudem v Brně (Republica Cehă) la 14 aprilie 2022 – CD/Ministerstvo vnitra České republiky, Odbor azylové a migrační politiky
      (Cauza C-257/22)
      (2022/C 266/17)
      Limba de procedură: ceha

         Instanța de trimitere

      Krajský soud v Brně

         Părțile din procedura principală

         Reclamant: CD

         Pârât: Ministerstvo vnitra České republiky, Odbor azylové a migrační politiky

         Întrebarea preliminară

      Articolul 4 alineatele (2) și (3) și articolul 5 in fine din Directiva 2008/115/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 16 decembrie 2008 privind standardele și procedurile comune aplicabile în statele membre pentru returnarea resortisanților țărilor terțe aflați în situație de ședere ilegală (1) coroborate cu articolele 2 și 4 și cu articolul 19 alineatul (2) din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene trebuie interpretate în sensul că, în cadrul aprecierii aspectului dacă o decizie de returnare în temeiul articolului 6 din Directiva 2008/115/CE nu va conduce la o încălcare a principiului nereturnării, se opun aplicării noțiunii de țară de origine sigură în sensul articolelor 36 și 37 din Directiva 2013/32/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 26 iunie 2013 privind procedurile comune de acordare și retragere a protecției internaționale (2) în coroborare cu o definiție restrictivă a principiului nereturnării, care acoperă doar interdicția relelor tratamente în sensul articolului 4 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene și al articolului 3 din Convenția pentru apărarea drepturilor omului și a libertăților fundamentale?

         (1)  JO 2008, L 348, p. 98.

         (2)  JO 2013, L 180, p. 60.


title: Cauza C-270/22: Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunale ordinario di Ravenna (Italia) la 22 aprilie 2022 – G.D., A.R., C.M./Ministero dell'Istruzione, Istituto nazionale della previdenza sociale (INPS)

text:
               11.7.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 266/14

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunale ordinario di Ravenna (Italia) la 22 aprilie 2022 – G.D., A.R., C.M./Ministero dell'Istruzione, Istituto nazionale della previdenza sociale (INPS)
      (Cauza C-270/22)
      (2022/C 266/18)
      Limba de procedură:italiana

         Instanța de trimitere

      Tribunale ordinario di Ravenna

         Părțile din procedura principală

         Reclamante: G.D., A.R., C.M.

         Pârâte: Ministero dell'Istruzione, Istituto nazionale della previdenza sociale (INPS)

         Întrebările preliminare

                  1)

                  Hotărârea Motter a impus înlăturarea aplicării normelor interne privind reconstituirea carierei cadrelor didactice în cazul în care „în concret” nu sunt mai favorabile cadrelor didactice definitive care au avut anterior contracte de muncă pe durată determinată, în comparație cu reconstituirea carierei efectuată în temeiul articolului 485 din Decretul legislativ nr. 297/1994 și al dispozițiile conexe acestuia? Sau Hotărârea Motter a stabilit, la modul general și abstract și, prin urmare, cu aplicabilitate în fiecare caz în parte, că reconstituirea carierei potrivit normelor interne este compatibilă cu clauza 4, astfel încât instanța națională nu va trebui să înlăture aplicarea articolului 485 din Decretul legislativ nr. 297/1994 și a dispozițiilor conexe acestuia, întrucât s-a constatat compatibilitatea lor în această privință cu dreptul [Uniunii Europene]?

                  2)

                  Cu titlu subsidiar în raport cu întrebarea precedentă (și anume numai în cazul în care s-ar reține că dreptul Uniunii Europene impune înlăturarea în mod selectiv a aplicării articolului 485, care trebuie, așadar, să fie luat în considerare ca dispoziție „mai favorabilă”), clauza 4 din Acordul-cadru cu privire la munca pe durată determinată, încheiat la 18 martie 1999, care figurează în anexa la Directiva 1999/70/CE a Consiliului din 28 iunie 1999 privind acordul-cadru cu privire la munca pe durată determinată, încheiat între CES, UNICE și CEEP (JO 1999, L 175, p. 43, Ediție specială, 05/vol. 5, p. 129), trebuie interpretată în sensul că impune ca reglementarea națională să echivaleze – în scopul luării în considerare a vechimii dobândite în cadrul unor contracte de muncă pe durată determinată de un cadru didactic definitivat – prestațiile temporare efectuate de cadrul didactic angajat pe durată determinată, fără a aplica un prag minim al relevanței zilelor lucrate în fiecare an școlar? Sau, dimpotrivă, este conformă cu clauza 4 o reglementare națională care exclude relevanța prestațiilor cu caracter temporar (supliniri ocazionale și de scurtă durată) ale cadrelor didactice angajate pe durată determinată în cazul în care acestea nu au fost efectuate, în fiecare an școlar, timp de cel puțin 180 de zile sau în perioada cuprinsă între 1 februarie și încheierea evaluării elevilor (articolul 11 alineatul 14 din Legea nr. 124/1999, potrivit căruia „alineatul 1 al articolului 489 din Textul unic trebuie înțeles în sensul că serviciul prestat în calitate de cadru didactic netitular începând cu anul școlar 1974/1975 este considerat an școlar complet, dacă a avut o durată de cel puțin 180 de zile sau dacă serviciul a fost prestat fără întrerupere în perioada cuprinsă între 1 februarie și încheierea procesului de evaluare finală a elevilor”)?

                  3)

                  Tot cu titlu subsidiar în raport cu prima întrebare (și anume numai în cazul în care s-ar reține că dreptul Uniunii Europene impune înlăturarea în mod selectiv a aplicării articolului 485, care trebuie, așadar, să fie luat în considerare ca dispoziție „mai favorabilă”), clauza 4 citată impune să se recunoască, odată ce cadrul didactic a fost definitivat, aceeași relevanță din punctul de vedere al vechimii în muncă serviciilor prestate pe durată determinată pentru un număr de ore mai mic decât cel prevăzut pentru sarcinile atribuite pe durată nedeterminată? În cazul unui răspuns negativ, care este pragul orar minim (de exemplu, fracțiune de normă pe durată nedeterminată) dincolo de care clauza 4 citată ar impune o astfel de recunoaștere în dreptul intern?
                  Dintr-o altă perspectivă și în mod simetric, este conformă cu clauza 4 citată o reglementare națională care exclude relevanța, pentru recunoașterea vechimii dobândite de un cadru didactic înainte de a fi definitivat, a serviciilor prestate pe catedre incomplete formate dintr-un număr de ore mai mic decât pragul orar săptămânal al fracțiunii de normă de care beneficiază un cadru didactic comparabil?
                  Cu titlu încă mai subsidiar în raport cu acest din urmă aspect, este conformă cu clauza 4 citată o reglementare națională care prevede o relevanță „pro rata temporis”, pentru recunoașterea vechimii dobândite de un cadru didactic înainte de a fi definitivat, a serviciilor prestate pe catedre incomplete formate dintr-un număr de ore mai mic decât pragul orar săptămânal al fracțiunii de normă de care beneficiază un cadru didactic comparabil?


title: Cauza C-276/22: Cerere de decizie preliminară introdusă de Corte suprema di cassazione (Italia) la 22 aprilie 2022 – Edil Work 2 S.r.l., S.T. S.r.l/STE S.a.r.l.

text:
               11.7.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 266/16

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Corte suprema di cassazione (Italia) la 22 aprilie 2022 – Edil Work 2 S.r.l., S.T. S.r.l/STE S.a.r.l.
      (Cauza C-276/22)
      (2022/C 266/19)
      Limba de procedură: italiana

         Instanța de trimitere

      Corte suprema di cassazione

         Părțile din procedura principală

         Recurente: Edil Work 2 S.r.l., S.T. S.r.l

         Intimată: STE S.a.r.l.

         Întrebarea preliminară

      Articolele 49 și 54 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene se opun ca un stat membru în care a fost constituită inițial o societate (societate cu răspundere limitată) să aplice acesteia dispozițiile dreptului național privind funcționarea și administrarea societății în cazul în care, după ce și a transferat sediul și a fost reconstituită în conformitate cu dreptul statului membru de destinație, societatea își păstrează locul de desfășurare a activității în statul de origine, iar actul de administrare în cauză afectează în mod decisiv activitatea societății?


title: Cauza C-289/22: Cerere de decizie preliminară introdusă de Fővárosi Törvényszék (Ungaria) la 3 mai 2022 – A.T.S. 2003 Vagyonvédelmi és Szolgáltató Zrt. (în lichidare)/Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

text:
               11.7.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 266/16

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Fővárosi Törvényszék (Ungaria) la 3 mai 2022 – A.T.S. 2003 Vagyonvédelmi és Szolgáltató Zrt. (în lichidare)/Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága
      (Cauza C-289/22)
      (2022/C 266/20)
      Limba de procedură: maghiara

         Instanța de trimitere

      Fővárosi Törvényszék

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: A.T.S. 2003 Vagyonvédelmi és Szolgáltató Zrt. (în lichidare)

         Pârâtă: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

         Întrebările preliminare

                  1)

                  Articolul 167, articolul 168 litera (a) și articolul 178 litera (a) din Directiva TVA (1) trebuie interpretate în sensul că, în cazul în care autoritatea fiscală constată că oricare dintre membrii unui lanț de prestări de servicii a încălcat legislația specială care reglementează prestarea de servicii convenită într-un contract încheiat cu persoana impozabilă sau într-un acord încheiat între membrii lanțului ori alte norme, o asemenea constatare constituie în sine, ca element obiectiv, o dovadă suficientă a existenței unei fraude fiscale, chiar dacă activitatea membrilor lanțului este licită în orice altă privință, sau autoritatea fiscală are, în acest caz, obligația de a indica de asemenea în ce constă concret frauda fiscală și de a preciza care este membrul lanțului care a săvârșit-o și prin ce comportament? În acest context, în cazul constatării unei neîndepliniri a obligațiilor, autoritatea fiscală trebuie să verifice legătura de cauzalitate dintre dreptul de deducere al persoanei impozabile și încălcarea obligațiilor legale care reglementează activitatea economică în cauză și poate refuza dreptul persoanei impozabile de deducere a TVA-ului numai dacă se dovedește existența unei astfel de legături de cauzalitate?

                  2)

                  Având în vedere articolele menționate mai sus din Directiva TVA și dreptul la un proces echitabil în sensul articolului 47 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene (denumită în continuare „carta”), recunoscut ca principiu general de drept, precum și principiile proporționalității și securității juridice, persoana impozabilă poate fi ținută, în cadrul obligației sale generale de control, să verifice dacă membrii lanțului situați în amonte au respectat obligațiile impuse de legislația specială care reglementează prestațiile facturate și condițiile de exercitare legală a activităților lor care le sunt aplicabile? În cazul unui răspuns afirmativ, persoana impozabilă este supusă acestei obligații în mod continuu pe durata raportului juridic sau, în caz contrar, cu ce frecvență trebuie să o îndeplinească?

                  3)

                  Articolul 167, articolul 168 litera (a) și articolul 178 litera (a) din Directiva TVA trebuie interpretate în sensul că o persoană impozabilă care detectează o neîndeplinire a obligațiilor sale de către orice membru al lanțului situat în amonte este ținută să nu exercite, în acest caz, dreptul său de deducere a TVA-ului care i-a fost transferat, în caz contrar săvârșind o fraudă fiscală?

                  4)

                  Articolele menționate mai sus din Directiva TVA trebuie interpretate, în conformitate cu principiile securității juridice și neutralității fiscale, în sensul că, în cadrul examinării și al calificării caracterului fraudulos al lanțului, precum și al stabilirii faptelor relevante și al aprecierii probelor aferente, autoritatea fiscală nu poate să ignore dispozițiile legislației speciale care reglementează prestația facturată, în special normele aplicabile drepturilor și obligațiilor părților?

                  5)

                  Articolele menționate mai sus din Directiva TVA și dreptul la o procedură echitabilă în sensul articolului 47 din cartă, recunoscut ca principiu general de drept, precum și principiul securității juridice se opun practicii autorității fiscale care constă în a considera că, în cadrul controlului dreptului de deducere întemeiat pe o operațiune economică efectuată sub forma unei prestări de servicii, caracterul real al acestei operațiuni, astfel cum este atestată prin facturi, contracte și alte documente contabile, poate fi infirmat prin constatările efectuate în cadrul unei anchete efectuate de organul de anchetă, prin mărturii ale suspecților obținute în cursul acestei anchete și prin mărturii ale lucrătorilor angajați prin agențiile de muncă temporară cu privire la modul în care acești lucrători își percep raportul de muncă, calificarea juridică pe care i-o atribuie și persoana pe care o consideră angajator?

                  6)

                  Articolele menționate mai sus din directivă și dreptul la un proces echitabil în sensul articolul 47 din cartă, recunoscut ca principiu general de drept, precum și principiul securității juridice sunt compatibile cu o practică a autorității fiscale care constă, pe de o parte, în a califica drept exercitare abuzivă a unui drept alegerea persoanei impozabile de a-și desfășura activitatea economică sub forma care îi permite să își reducă la minimum costurile și, pe această bază, în exercitarea dreptului autorității fiscale de a recalifica contractele într-un mod care conduce la nașterea unor contracte între părți care anterior nu erau legate contractual?

         (1)  Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată (JO 2006, L 347, p. 1, Ediție specială, 09/vol. 3, p. 7).


title: Cauza C-292/22: Cerere de decizie preliminară introdusă de Administrativen sad – Varna (Bulgaria) la 4 mai 2022 – Teritorialna direktsia Mitnitsa Varna/„NOVA TARGOVSKA KOMPANIA 2004” AD

text:
               11.7.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 266/17

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Administrativen sad – Varna (Bulgaria) la 4 mai 2022 – Teritorialna direktsia Mitnitsa Varna/„NOVA TARGOVSKA KOMPANIA 2004” AD
      (Cauza C-292/22)
      (2022/C 266/21)
      Limba de procedură: bulgara

         Instanța de trimitere

      Administrativen sad – Varna

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: Teritorialna direktsia Mitnitsa Varna

         Pârâtă:„NOVA TARGOVSKA KOMPANIA 2004” AD

         Întrebările preliminare

                  1)

                  Potrivit căror criterii un produs precum cel din litigiul principal – ulei de palmier rafinat, albit și dezodorizat, cu denumirea comercială PALM FAT MP 36-39, care, în timpul producției sale tehnologice, a fost „amestecat, filtrat, răcit, temperat și ambalat” exclusiv prin procedee fizice care nu l-au modificat chimic – trebuie clasificat la poziția 1511 sau la poziția 1517 din capitolul 15 din [Nomenclatura combinată]?

                  2)

                  Care este semnificația termenului „texturare” utilizat pentru descrierea procedeului prin care s-a explicat obținerea produselor enumerate ca „shortenings” în Notele explicative la Sistemul armonizat de denumire și codificare a mărfurilor privind poziția 1517?

                  3)

                  În cazul în care „uleiul de palmier și fracțiunile lui, chiar rafinate, dar nemodificate chimic” au fost supuse unui „procedeu de texturare”, acest lucru constituie un motiv suficient pentru a exclude clasificarea sa la poziția 1511?

                  4)

                  În lipsa unor norme, metode, criterii și valori indicative stabilite în [Nomenclatura combinată], în Notele explicative ale [Nomenclaturii combinate] și în Notele explicative la Sistemul armonizat pentru a testa consistența uleiului de palmier și pentru a demonstra prelucrarea acestuia prin „texturare”, este permis ca autoritățile vamale competente să dezvolte și să aplice în mod autonom procedee de lucru analitice în vederea clasificării tarifare a mărfurilor la poziția 1511 sau la poziția 1517, precum RAP 66, versiunea 02/17.11.2020, utilizat în speță pentru a demonstra texturarea grăsimilor prin penetrare, pe baza metodei publicate oficial AOCS Cc-16-60?
                  În cazul în care acest lucru nu este permis, potrivit căror norme, metode, criterii și valori indicative poate fi efectuată examinarea produsului pentru a demonstra că a fost supus unui procedeu de „texturare” sau că acesta constituie „shortening de palmier”?

                  5)

                  Nomenclatura combinată care figurează în anexa I la Regulamentul (CEE) nr. 2658/87 (1), al Consiliului din 23 iulie 1987 privind Nomenclatura tarifară și statistică și Tariful Vamal Comun, modificată prin Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2018/1602 (2) al Comisiei din 11 octombrie 2018, trebuie interpretată în sensul că produsele denumite „shortenings” obținute prin texturare din ulei rafinat de palmier trebuie clasificate la poziția 1517 din nomenclatură și în special la subpoziția 1517 90 99 din aceasta?

         (1)  JO 1987, L 256, p. 1, Ediție specială, 02/vol. 4, p. 3.

         (2)  JO 2018, L 273, p. 1.


title: Cauza T-913/16: Hotărârea Tribunalului din 11 mai 2022 – Fininvest și Berlusconi/BCE („Politica economică și monetară – Supraveghere prudențială a instituțiilor de credit – Atribuții specifice de supraveghere conferite BCE – Evaluarea achizițiilor de participații calificate – Opoziție la achiziția unei participații calificate – Neretroactivitate – Autoritate de lucru judecat – Aplicarea dispozițiilor naționale de transpunere – Dreptul la apărare – Dreptul de acces la dosar – Dreptul de a fi ascultat – Motiv nou – Supremația dreptului Uniunii – Dreptul la protecție jurisdicțională efectivă”)

text:
               11.7.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 266/19

      Hotărârea Tribunalului din 11 mai 2022 – Fininvest și Berlusconi/BCE
      (Cauza T-913/16) (1)

      („Politica economică și monetară - Supraveghere prudențială a instituțiilor de credit - Atribuții specifice de supraveghere conferite BCE - Evaluarea achizițiilor de participații calificate - Opoziție la achiziția unei participații calificate - Neretroactivitate - Autoritate de lucru judecat - Aplicarea dispozițiilor naționale de transpunere - Dreptul la apărare - Dreptul de acces la dosar - Dreptul de a fi ascultat - Motiv nou - Supremația dreptului Uniunii - Dreptul la protecție jurisdicțională efectivă”)
      (2022/C 266/22)
      Limba de procedură: italiana

         Părțile

         Reclamantă: Finanziaria d’investimento Fininvest SpA (Fininvest) (Roma, Italia), Silvio Berlusconi (Roma) (reprezentanți: R. Vaccarella, A. Di Porto, M. Carpinelli, A. Saccucci, B. Nascimbene, N. Ghedini și A. Baldaccini, avocați)

         Pârâtă: Banca Centrală Europeană (reprezentanți: C. Hernández Saseta și G. Buono, agenți, asistați de M. Lamandini, avocat)

         Intervenientă în susținerea pârâtului: Comisia Europeană (reprezentanți: V. Di Bucci și A. Steiblytė, agenți)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE, prin care se solicită anularea Deciziei ECB/SSM/2016 –- 7LVZJ6XRIE7VNZ4UBX81/4 a BCE din 25 octombrie 2016, prin care BCE a refuzat să autorizeze achiziționarea unei participații de către Fininvest și de către domnul Silvio Berlusconi în instituția de credit Banca Mediolanum SpA

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Finanziaria d’investimento Fininvest SpA (Fininvest) și domnul Silvio Berlusconi vor suporta, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, cheltuielile de judecată efectuate de Banca Centrală Europeană (BCE).

                  3)

                  Comisia Europeană va suporta propriile cheltuieli de judecată.

         (1)  JO C 63, 27.2.2017.


title: Cauza T-30/19 și T-72/19: Hotărârea Tribunalului din 4 mai 2022 – CRIA și CCCMC/Comisia („Dumping – Subvenții – Importuri de anumite anvelope pneumatice noi sau reșapate, din cauciuc, de tipul celor utilizate pentru autobuze sau camioane, cu un indice de sarcină de peste 121 originare din China – Taxă antidumping definitivă – Taxă compensatorie definitivă – Acțiune în anulare – Calitate procesuală activă – Afectare directă – Afectare individuală – Act normativ care nu presupune măsuri de executare – Interesul de a exercita acțiunea – Prejudiciu pentru industria din Uniune – Examinare obiectivă – Legătură de cauzalitate – Calcularea subcotării prețurilor și a marjei de prejudiciu – Comparație echitabilă a prețurilor – Prețuri la import construite – Prețuri practicate faţă de primii cumpărători neafiliați – Diferență de stadiu comercial – Aprecieri economice complexe – Intensitate a controlului jurisdicțional – Indicatori de prejudiciu – Ponderarea datelor – Acces la datele neconfidențiale ale anchetelor – Dreptul la apărare”)

text:
               11.7.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 266/20

      Hotărârea Tribunalului din 4 mai 2022 – CRIA și CCCMC/Comisia
      (Cauza T-30/19 și T-72/19) (1)

      („Dumping - Subvenții - Importuri de anumite anvelope pneumatice noi sau reșapate, din cauciuc, de tipul celor utilizate pentru autobuze sau camioane, cu un indice de sarcină de peste 121 originare din China - Taxă antidumping definitivă - Taxă compensatorie definitivă - Acțiune în anulare - Calitate procesuală activă - Afectare directă - Afectare individuală - Act normativ care nu presupune măsuri de executare - Interesul de a exercita acțiunea - Prejudiciu pentru industria din Uniune - Examinare obiectivă - Legătură de cauzalitate - Calcularea subcotării prețurilor și a marjei de prejudiciu - Comparație echitabilă a prețurilor - Prețuri la import construite - Prețuri practicate faţă de primii cumpărători neafiliați - Diferență de stadiu comercial - Aprecieri economice complexe - Intensitate a controlului jurisdicțional - Indicatori de prejudiciu - Ponderarea datelor - Acces la datele neconfidențiale ale anchetelor - Dreptul la apărare”)
      (2022/C 266/23)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamante: China Rubber Industry Association (CRIA) (Pekin, China), China Chamber of Commerce of Metals, Minerals & Chemicals Importers & Exporters (CCCMC) (Pekin) (reprezentanți: R. Antonini, B. Maniatis și E. Monard, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: M. Gustafsson și G. Luengo, agenți)

         Intervenientă în susținerea pârâtei: Marangoni SpA (Rovereto, Italia) (reprezentanți: C. Bouvarel, A. Coelho Dias și O. Prost, avocați)

         Obiectul

      În cauza T-30/19, o cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE prin care se solicită anularea în parte a Regulamentului de punere în aplicare (UE) 2018/1579 al Comisiei din 18 octombrie 2018 de instituire a unei taxe antidumping definitive și de colectare definitivă a taxei provizorii impuse asupra importurilor de anumite anvelope pneumatice, noi sau reșapate, din cauciuc, de tipul celor utilizate pentru autobuze sau camioane, cu un indice de sarcină de peste 121, originare din Republica Populară Chineză, și de abrogare a Regulamentului de punere în aplicare (UE) 2018/163 (JO 2018, L 263, p. 3), și, în cauza T-72/19, o cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE prin care se solicită anularea în parte a Regulamentului de punere în aplicare (UE) 2018/1690 al Comisiei din 9 noiembrie 2018 de instituire a unor taxe compensatorii definitive la importurile de anumite anvelope pneumatice, noi sau reșapate, din cauciuc, de tipul celor utilizate pentru autobuze sau camioane, cu un indice de sarcină de peste 121, originare din Republica Populară Chineză și de modificare a Regulamentului de punere în aplicare (UE) 2018/1579 (JO 2018, L 283, p. 1)

         Dispozitivul

                  1)

                  Conexează cauzele T-30/19 și T-72/19 în vederea pronunțării hotărârii.

                  2)

                  Anulează Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2018/1579 al Comisiei din 18 octombrie 2018 de instituire a unei taxe antidumping definitive și de colectare definitivă a taxei provizorii impuse asupra importurilor de anumite anvelope pneumatice, noi sau reșapate, din cauciuc, de tipul celor utilizate pentru autobuze sau camioane, cu un indice de sarcină de peste 121, originare din Republica Populară Chineză, și de abrogare a Regulamentului de punere în aplicare (UE) 2018/163, întrucât instituie taxe antidumping definitive la importurile de produse fabricate de următorii producători-exportatori:

                              —

                              Chaoyang Long March Tyre Co. Ltd;

                              —

                              Triangle Tyre Co. Ltd;

                              —

                              Shandong Wanda Boto Tyre Co. Ltd;

                              —

                              Qingdao Doublestar Tire Industrial Co. Ltd;

                              —

                              Ningxia Shenzhou Tire Co. Ltd;

                              —

                              Guizhou Tyre Co. Ltd;

                              —

                              Aeolus Tyre Co. Ltd;

                              —

                              Shandong Huasheng Rubber Co. Ltd;

                              —

                              Chongqing Hankook Tire Co. Ltd;

                              —

                              Prinx Chengshan (Shandong) Tire Co. Ltd;

                              —

                              Jiangsu Hankook Tire Co. Ltd;

                              —

                              Shandong Linglong Tire Co. Ltd;

                              —

                              Shandong Jinyu Tire Co., Ltd;

                              —

                              Sailun Jinyu Group Co. Ltd;

                              —

                              Shandong Kaixuan Rubber Co. Ltd;

                              —

                              Weifang Yuelong Rubber Co. Ltd;

                              —

                              Weifang Shunfuchang Rubber And Plastic Products Co. Ltd;

                              —

                              Shandong Hengyu Science & Technology Co. Ltd;

                              —

                              Jiangsu General Science Technology Co. Ltd;

                              —

                              Double Coin Group (Jiang Su) Tyre Co. Ltd;

                              —

                              Hefei Wanli Tire Co. Ltd;

                              —

                              Giti Tire (Anhui) Company Ltd;

                              —

                              Giti Tire (Fujian) Company Ltd;

                              —

                              Giti Tire (Hualin) Company Ltd;

                              —

                              Giti Tire (Yinchuan) Company Ltd,

                              —

                              Qingdao GRT Rubber Co. Ltd.

                  3)

                  Anulează Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2018/1690 al Comisiei din 9 noiembrie 2018 de instituire a unor taxe compensatorii definitive la importurile de anumite anvelope pneumatice, noi sau reșapate, din cauciuc, de tipul celor utilizate pentru autobuze sau camioane și cu un indice de încărcare mai mare de 121, originare din Republica Populară Chineză și de modificare a Regulamentului de punere în aplicare 2018/1579, întrucât instituie taxe compensatorii definitive la importurile de produse fabricate de producătorii-exportatori enumerați la punctul 2 din dispozitivul prezentei hotărâri, pe de o parte, și de societatea Zhongce Rubber Group Co. Ltd, pe de altă parte.

                  4)

                  Respinge celelalte capete de cerere ale acțiunilor.

                  5)

                  Obligă Comisia Europeană să suporte, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, şi pe cele efectuate de China Rubber Industry Association (CRIA) și de China Chamber of Commerce of Metals, Minerals & Chemicals Importers & Exporters (CCCMC), cu excepția celor aferente cererilor de intervenție.

                  6)

                  Obligă Marangoni SpA să suporte, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, și pe cele efectuate de CRIA și CCCMC ca urmare a cererilor de intervenție.

         (1)  JO C 82, 4.3.2019.


title: Cauza T-718/20: Hotărârea Tribunalului din 4 mai 2022 – Wizz Air Hungary/Comisia (TAROM; Măsură de sprijin) („Ajutoare de stat – Transport aerian – Măsură de sprijin adoptată de România – Ajutor pentru salvare acordat TAROM – Decizie de a nu ridica obiecții – Acțiune în anulare – Calitatea de persoană interesată – Protecția drepturilor procedurale – Admisibilitate – Orientări privind ajutoarele de stat pentru salvarea și restructurarea întreprinderilor nefinanciare aflate în dificultate – Măsură care vizează prevenirea dificultăților sociale sau remedierea disfuncționalității pieței – Principiul «pentru prima și ultima dată» al ajutorului – Incidența unui ajutor anterior acordat înainte de aderarea României la Uniune – Dificultăți serioase – Obligația de motivare”)

text:
               11.7.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 266/22

      Hotărârea Tribunalului din 4 mai 2022 – Wizz Air Hungary/Comisia (TAROM; Măsură de sprijin)
      (Cauza T-718/20) (1)

      („Ajutoare de stat - Transport aerian - Măsură de sprijin adoptată de România - Ajutor pentru salvare acordat TAROM - Decizie de a nu ridica obiecții - Acțiune în anulare - Calitatea de persoană interesată - Protecția drepturilor procedurale - Admisibilitate - Orientări privind ajutoarele de stat pentru salvarea și restructurarea întreprinderilor nefinanciare aflate în dificultate - Măsură care vizează prevenirea dificultăților sociale sau remedierea disfuncționalității pieței - Principiul «pentru prima și ultima dată» al ajutorului - Incidența unui ajutor anterior acordat înainte de aderarea României la Uniune - Dificultăți serioase - Obligația de motivare”)
      (2022/C 266/24)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Wizz Air Hungary Légiközlekedési Zrt. (Wizz Air Hungary Zrt.) (Budapesta, Ungaria) (reprezentanți: E. Vahida, S. Rating și I. G. Metaxas Maranghidis, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: L. Flynn, V. Bottka și I. Barcew, agenți)

         Obiectul

      Prin acțiunea întemeiată pe articolul 263 TFUE, reclamanta, Wizz Air Hungary Légiközlekedési Zrt. (Wizz Air Hungary Zrt.), solicită anularea Deciziei C(2020) 1160 final a Comisiei din 24 februarie 2020 privind ajutorul de stat SA.56244 (2020/N) – România – Ajutor pentru salvare acordat TAROM (JO 2020, C 310, p. 3), prin care Comisia Europeană, pe de o parte, nu a ridicat obiecții împotriva unei măsuri de ajutor acordate de România Companiei Naționale de Transporturi Aeriene Române „TAROM SA” (denumită în continuare „TAROM”) și constituită dintr un împrumut în valoare de 175 952 000 de lei românești (RON) (aproximativ 36 660 000 euro), rambursabil la sfârșitul unei perioade de șase ani, și, pe de altă parte, a declarat acest ajutor compatibil cu piața internă (denumită în continuare „decizia atacată”).

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Obligă Wizz Air Hungary Légiközlekedési Zrt. (Wizz Air Hungary Zrt.) să suporte propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de Comisia Europeană.

         (1)  JO C 53, 15.2.2021.


title: Cauza T-364/21: Ordonanța Tribunalului din 7 aprilie 2022 – Essity Hygiene and Health/EUIPO (Reprezentarea unei frunze) („Marcă a Uniunii Europene – Revocarea deciziei atacate – Dispariția obiectului litigiului – Nepronunțare asupra fondului”)

text:
               11.7.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 266/27

      Ordonanța Tribunalului din 7 aprilie 2022 – Essity Hygiene and Health/EUIPO (Reprezentarea unei frunze)
      (Cauza T-364/21) (1)

      („Marcă a Uniunii Europene - Revocarea deciziei atacate - Dispariția obiectului litigiului - Nepronunțare asupra fondului”)
      (2022/C 266/33)
      Limba de procedură: suedeza

         Părțile

         Reclamantă: Essity Hygiene and Health AB (Göteborg, Suedia) (reprezentant: U. Wennermark, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO) (reprezentanți: D. Hanf și A. Bosse, agenți)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei întâi de recurs a EUIPO din 31 martie 2021 (cauza R 2196/2017-1) privind o cerere de înregistrare a unui semn figurativ reprezentând o frunză ca marcă a Uniunii Europene.

         Dispozitivul

                  1)

                  Constată că nu mai este necesar să se pronunțe asupra fondului cauzei.

                  2)

                  Obligă Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO) la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 320, 9.8.2021.


title: Cauza T-375/21: Ordonanța Tribunalului din 6 aprilie 2022 – Leinfelder Uhren München/EUIPO – Schafft (Reprezentare a unei figuri geometrice) („Marcă a Uniunii Europene – Procedură de decădere – Retragere a cererii de decădere – Nepronunțare asupra fondului”)

text:
               11.7.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 266/28

      Ordonanța Tribunalului din 6 aprilie 2022 – Leinfelder Uhren München/EUIPO – Schafft (Reprezentare a unei figuri geometrice)
      (Cauza T-375/21) (1)

      („Marcă a Uniunii Europene - Procedură de decădere - Retragere a cererii de decădere - Nepronunțare asupra fondului”)
      (2022/C 266/34)
      Limba de procedură: germana

         Părțile

         Reclamantă: Leinfelder Uhren München GmbH & Co. KG (München, Germania) (reprezentanți: S. Lüft, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentanți: E. Nicolás Gómez și D. Hanf, agenți)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO, intervenientă în faţa Tribunalului: Thomas Schafft (München, Germania) (reprezentant: V. Sandulache, avocat)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a doua de recurs a EUIPO din 29 martie 2021 (cauzele conexe R 1931/2018-2 și R 1936/2018-2), cu privire la o procedură de decădere între Thomas Schafft și Leinfelder Uhren München.

         Dispozitivul

                  1)

                  Nu mai este necesară pronunțarea asupra acțiunii.

                  2)

                  Îl obligă pe domnul Thomas Schafft la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 329, 16.8.2021.


title: Cauza T-645/21: Ordonanța Tribunalului din 7 aprilie 2022 – Bloom/Parlamentul și Consiliul [„Acțiune în anulare – Politică comună în domeniul pescuitului – Regulamentul (UE) 2021/1139 – Fondul european pentru afaceri maritime, pescuit și acvacultură – Sprijin financiar acordat în cadrul gestiunii partajate cu statele membre – Operațiuni sau cheltuieli neeligibile – Derogări de la neeligibilitate – Asociație pentru protecția mediului marin – Legislativ act – Lipsa afectării individuale – Lipsa afectării directe – Dreptul la protecție jurisdicțională efectivă – Inadmisibilitate”]

text:
               11.7.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 266/28

      Ordonanța Tribunalului din 7 aprilie 2022 – Bloom/Parlamentul și Consiliul
      (Cauza T-645/21) (1)

      („Acțiune în anulare - Politică comună în domeniul pescuitului - Regulamentul (UE) 2021/1139 - Fondul european pentru afaceri maritime, pescuit și acvacultură - Sprijin financiar acordat în cadrul gestiunii partajate cu statele membre - Operațiuni sau cheltuieli neeligibile - Derogări de la neeligibilitate - Asociație pentru protecția mediului marin - Legislativ act - Lipsa afectării individuale - Lipsa afectării directe - Dreptul la protecție jurisdicțională efectivă - Inadmisibilitate”)
      (2022/C 266/35)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamantă: Bloom (Paris, Franța) (reprezentanți: C. Saynac și L. Chovet-Ballester, avocate)

         Pârâți: Parlamentul European (reprezentanți: G. Ricci și I. Terwinghe, agenți), Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: F. Naert și A. Nowak-Salles, agenți)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 263 din TFUE și privind anularea parțială a Regulamentului (UE) 2021/1139 al Parlamentului European și al Consiliului din 7 iulie 2021 de instituire a Fondului european pentru afaceri maritime, pescuit și acvacultură și de modificare a Regulamentului (UE) 2017/1004 (JO 2021 L 247, p. 1).

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea ca inadmisibilă.

                  2)

                  Nu mai este necesar să se pronunțe asupra cererii de intervenție a Comisiei Europene.

                  3)

                  Bloom va suporta propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de Parlamentul European și de Consiliul Uniunii Europene.

                  4)

                  Comisia va suporta propriile cheltuieli de judecată aferente cererii de intervenție.

         (1)  JO C 481, 29.11.2021.


title: Cauza T-59/22 R: Ordonanța președintelui Tribunalului din 13 mai 2022 – Conserve Italia și Conserves France/Comisia („Măsuri provizorii – Concurență – Înțelegeri – Piața europeană a legumelor în conservă – Decizie prin care se aplică o amendă – Cerere de suspendare a executării – Lipsa urgenței”)

text:
               11.7.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 266/29

      Ordonanța președintelui Tribunalului din 13 mai 2022 – Conserve Italia și Conserves France/Comisia
      (Cauza T-59/22 R)
      („Măsuri provizorii - Concurență - Înțelegeri - Piața europeană a legumelor în conservă - Decizie prin care se aplică o amendă - Cerere de suspendare a executării - Lipsa urgenței”)
      (2022/C 266/36)
      Limba de procedură: italiana

         Părțile

         Reclamante: Conserve Italia – Consorzio Italiano fra cooperative agricole Soc. coop. agr. (San Lazzaro di Savena, Italia), Conserves France (Tarascon, Franța) (reprezentanți: L. Di Via, M. Petite, L. Tresoldi și E. Belli, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: S. Baches Opi, F. Jimeno Fernández și C. Sjödin, agenți)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolele 278 și 279 TFUE având ca obiect suspendarea executării Deciziei C(2021) 8259 final a Comisiei din 19 noiembrie 2021 privind o procedură de aplicare a articolului 101 TFUE și a articolului 53 din Acordul privind SEE

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge cererea de măsuri provizorii.

                  2)

                  Cererea privind cheltuielile de judecată se soluționează odată cu fondul.


title: Cauza T-101/22 R: Ordonanța președintelui Tribunalului din 18 mai 2022 – OG și alții/Comisia [„Măsuri provizorii – Regulamentul (UE) 2021/953 – Regulamentul delegat (UE) 2021/2288 – Certificatul digital al UE privind COVID – Cerere de suspendare a executării – Lipsa urgenței”]

text:
               11.7.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 266/30

      Ordonanța președintelui Tribunalului din 18 mai 2022 – OG și alții/Comisia
      (Cauza T-101/22 R)
      („Măsuri provizorii - Regulamentul (UE) 2021/953 - Regulamentul delegat (UE) 2021/2288 - Certificatul digital al UE privind COVID - Cerere de suspendare a executării - Lipsa urgenței”)
      (2022/C 266/37)
      Limba de procedură: spaniola

         Părțile

         Reclamanți: OG, OH, OI, OJ (reprezentant: D. Gómez Fernández, avocat)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: E. Montaguti și J. Baquero Cruz, agenți)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolele 278 și 279 TFUE având ca obiect suspendarea executării Regulamentului delegat (UE) 2021/2288 al Comisiei din 21 decembrie 2021 de modificare a anexei la Regulamentul (UE) 2021/953 al Parlamentului European și al Consiliului în ceea ce privește perioada de acceptare a certificatelor de vaccinare eliberate în formatul certificatului digital al UE privind COVID care indică finalizarea seriei de vaccinare primară (JO 2021, L 458, p. 459)

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge cererea de măsuri provizorii.

                  2)

                  Cererea privind cheltuielile de judecată se soluționează odată cu fondul.


title: Cauza T-211/22: Acțiune introdusă la 21 aprilie 2022 – Grecia/Comisia

text:
               11.7.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 266/30

      Acțiune introdusă la 21 aprilie 2022 – Grecia/Comisia
      (Cauza T-211/22)
      (2022/C 266/38)
      Limba de procedură: greaca

         Părțile

         Reclamantă: Republica Elenă (reprezentanți: E. Leftheriotou, A.E.Vasilopoulou și K. Konsta, agenți)

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate (1), în măsura în care impune Republicii Elene corecții financiare într-un cuantum brut de 43 525 011,74 euro și în cuantum net, după deduceri, de 43 156 228,16 euro, în urma anchetei XC/2018/001/GR privind aplicarea condiționalității pentru anii de cerere 2016/2017 (exercițiile financiare 2016 și 2017, paginile 72-124 din raportul de sinteză);

                  —

                  cu titlu subsidiar, anularea deciziei atacate și reducerea la 5 % a cotei corecției impuse de aceasta și,

                  —

                  în orice caz, reducerea la 12 225 532,12 euro a cuantumului corecției financiare nete impuse de această decizie;

                  —

                  obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată ale Republicii Elene.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamanta invocă șase motive. Primele patru motive privesc constatările pe care Comisia își întemeiază decizia în litigiu, în timp ce al cincilea și al șaselea motiv privesc calculul corecției în litigiu.

                  1.

                  Primul motiv este întemeiat pe lipsa unui temei juridic pentru a supune unor controale esențiale constatările Comisiei și, pe de altă parte, pe încălcarea principiului securității juridice, precum și pe lipsa motivării.

                  2.

                  Al doilea motiv este întemeiat, în ceea ce privește primul său aspect, pe necompetența ratione materiae a serviciului Comisiei care a impus corecția financiară și, în ceea ce privește al doilea aspect, pe încălcarea principiului proporționalității, dat fiind că corecțiile sunt impuse pe baza constatărilor care nu ar da naștere în niciun caz unor sancțiuni aplicate beneficiarilor ajutoarelor.

                  3.

                  Al treilea motiv este întemeiat pe interpretarea și aplicarea eronată a dispozițiilor dreptului Uniunii și pe o eroare de fapt a Comisiei în stabilirea celorlalte constatări ale sale.

                  4.

                  Al patrulea motiv, privind constatările Comisiei privind controlul esențial „Prezentarea raporturilor referitoare la constatările cu ocazia controalelor”, este întemeiat pe faptul că decizia atacată a fost adoptată cu încălcarea principiilor cooperării loiale și securității juridice (primul aspect), precum și pe o eroare de fapt în concluziile trase de Comisie (al doilea aspect).

                  5.

                  Al cincilea motiv este întemeiat pe faptul că Comisia a efectuat corecția pe baza unei interpretări și a unei aplicări eronate a articolului 12 alineatele (6) și (7) din Regulamentul delegat (UE) nr. 907/2014 al Comisiei din 11 martie 2014 (JO 2014, L 255, p. 18) (primul aspect al motivului), precum și cu încălcarea articolului 34 alineatul (2) primul paragraf din Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 908/2014 al Comisiei din 6 august 2014 (JO 2014, L 255, p. 59) și a principiului interdicției de a agrava obiecțiile adresate statului membru în cursul procedurii de verificare (al doilea aspect).

                  6.

                  În sfârșit, al șaselea motiv este întemeiat pe o nelegalitate în calcularea corecției financiare nete în litigiu, precum și pe neaplicarea deducerilor, din cauza aplicării anterioare a unor corecții financiare acelorași cheltuieli precum cele care fac obiectul corecției financiare în litigiu, cu încălcarea Orientărilor Comisiei.

         (1)  Decizia de punere în aplicare (UE) 2022/222 a Comisiei din 16 februarie 2022 de excludere de la finanțarea de către Uniunea Europeană a anumitor cheltuieli efectuate de statele membre în cadrul Fondului european de garantare agricolă (FEGA) și al Fondului european agricol pentru dezvoltare rurală (FEADR) [notificată cu numărul C(2022) 830] (JO 2022, L 37, p. 63).


title: Cauza T-308/22: Acțiune introdusă la 25 mai 2022 – celotec/EUIPO – Decotec Printing (DECOTEC)

text:
               11.7.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 266/31

      Acțiune introdusă la 25 mai 2022 – celotec/EUIPO – Decotec Printing (DECOTEC)
      (Cauza T-308/22)
      (2022/C 266/39)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

         Părțile

         Reclamantă: celotec GmbH & Co. KG (Sendenhorst, Germania) (reprezentanți: E. Warnke și J. Römelt, avocați)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Decotec Printing, SA (Barcelona, Spania)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Titularul mărcii în litigiu: cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

         Marca în litigiu: marca Uniunii Europene verbală „DECOTEC” – marca Uniunii Europene nr. 10 948 032

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de declarare a nulității

         Decizia atacată: decizia Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 21 martie 2021 în cauza R 1025/2021-5

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                  obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele invocate

                  —

                  încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului;

                  —

                  încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului;

                  —

                  încălcarea articolului 94 alineatul (1) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.


title: Cauza T-313/22: Acțiune introdusă la 25 mai 2022 – Abramovich/Consiliul

text:
               11.7.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 266/32

      Acțiune introdusă la 25 mai 2022 – Abramovich/Consiliul
      (Cauza T-313/22)
      (2022/C 266/40)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamant: Roman Arkadyevich Abramovich (Nemchinovo, Rusia) (reprezentanți: T. Bontinck, A. Guillerme și T. Payan, avocați)

         Pârât: Consiliul Uniunii Europene

         Concluziile

      Reclamantul solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea Deciziei (PESC) 2022/429 (1) a Consiliului din 15 martie 2022 în măsura în care include numele reclamantului în anexa la Decizia 2014/145/PESC a Consiliului din 17 martie 2014;

                  —

                  anularea Regulamentului de punere în aplicare (UE) 2022/427 (2) al Consiliului din 15 martie 2022 în măsura în care include numele reclamantului în anexa la Regulamentul (UE) nr. 2014/269 al Consiliului din 17 martie 2014;

                  —

                  obligarea Consiliului la plata a 1 000 000 de euro cu titlu provizoriu în favoarea fundației caritative care este în curs de constituire în cadrul vânzării Chelsea FC, în beneficiul victimelor conflictelor cu titlu de prejudiciu moral suferit de solicitant;

                  —

                  obligarea Consiliului la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamantul invocă patru motive.

                  1.

                  Primul motiv este întemeiat pe încălcarea dreptului la protecție jurisdicțională efectivă și a obligației de motivare a administrației.

                  2.

                  Al doilea motiv este întemeiat pe o eroare vădită de apreciere în ceea ce privește motivele Consiliului.

                  3.

                  Al treilea motiv este întemeiat pe încălcarea principiului proporționalității și a principiului egalității de tratament în ceea ce privește adoptarea măsurilor restrictive împotriva reclamantului.

                  4.

                  Al patrulea motiv este întemeiat pe încălcarea drepturilor fundamentale și pe ingerința nejustificată în drepturile fundamentale ale reclamantului garantate de Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene.

         (1)  Decizia (PESC) 2022/429 a Consiliului din 15 martie 2022 de modificare a Deciziei 2014/145/PESC privind măsuri restrictive în raport cu acțiunile care subminează sau amenință integritatea teritorială, suveranitatea și independența Ucrainei (JO 2022, L 87 I, p. 44).

         (2)  Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2022/427 al Consiliului din 15 martie 2022 privind punerea în aplicare a Regulamentului (UE) nr. 269/2014 privind măsuri restrictive în raport cu acțiunile care subminează sau amenință integritatea teritorială, suveranitatea și independența Ucrainei (JO 2022, L 87 I, p. 1).


title: Cauza C-85/21: Ordonanța Curții (Camera a noua) din 15 martie 2022 (cerere de decizie preliminară formulată de Landesverwaltungsgericht Steiermark – Austria) – WY/Steiermärkische Landesregierung [Trimitere preliminară – Articolul 53 alineatul (2) din Regulamentul de procedură al Curții – Cetățenia Uniunii – Articolele 20 și 21 TFUE – Domeniu de aplicare – Pierderea automată a cetățeniei unui stat membru înainte de aderarea acestui stat la Uniune – Necompetență vădită a Curții]

text:
               11.7.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 266/7

      Ordonanța Curții (Camera a noua) din 15 martie 2022 (cerere de decizie preliminară formulată de Landesverwaltungsgericht Steiermark – Austria) – WY/Steiermärkische Landesregierung
      (Cauza C-85/21) (1)

      (Trimitere preliminară - Articolul 53 alineatul (2) din Regulamentul de procedură al Curții - Cetățenia Uniunii - Articolele 20 și 21 TFUE - Domeniu de aplicare - Pierderea automată a cetățeniei unui stat membru înainte de aderarea acestui stat la Uniune - Necompetență vădită a Curții)
      (2022/C 266/09)
      Limba de procedură: germana

         Instanța de trimitere

      Landesverwaltungsgericht Steiermark

         Părțile din procedura principală

         Reclamant: WY

         Pârâtă: Steiermärkische Landesregierung

         Dispozitivul

      Curtea de Justiție a Uniunii Europene este vădit necompetentă să răspundă la întrebarea adresată de Landesverwaltungsgericht Steiermark (Tribunalul Administrativ Regional din Styria, Austria) prin decizia din 3 februarie 2021.

         (1)  JO C 148, 26.04.2021.


title: Cauza C-724/21: Ordonanța Curții (Camera o opta) din 16 mai 2022 (cerere de decizie preliminară formulată de Landgericht Köln – Germania) – RV (Trimitere preliminară – Articolul 99 din Regulamentul de procedură al Curții – Cetățenia Uniuni – Articolul 21 TFUE – Dreptul de liberă circulație și de liberă ședere pe teritoriul statelor membre – Incriminare penală care vizează în mod specific răpirea internațională a minorilor – Restricție – Protecția copilului – Proporționalitate)

text:
               11.7.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 266/8

      Ordonanța Curții (Camera o opta) din 16 mai 2022 (cerere de decizie preliminară formulată de Landgericht Köln – Germania) – RV
      (Cauza C-724/21) (1)

      (Trimitere preliminară - Articolul 99 din Regulamentul de procedură al Curții - Cetățenia Uniuni - Articolul 21 TFUE - Dreptul de liberă circulație și de liberă ședere pe teritoriul statelor membre - Incriminare penală care vizează în mod specific răpirea internațională a minorilor - Restricție - Protecția copilului - Proporționalitate)
      (2022/C 266/10)
      Limba de procedură: germana

         Instanța de trimitere

      Landgericht Köln

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: RV

         Cu participarea: Staatsanwaltschaft Köln

         Dispozitivul

      Articolul 21 TFUE trebuie interpretat în sensul că se opune aplicării unei legislații a unui stat membru potrivit căreia fapta unui părinte care sustrage copilul său curatorului învestit cu dreptul de a-i stabili locul de reședință, pentru a-l duce în străinătate, constituie infracțiune chiar în lipsa recurgerii la violență, la amenințarea cu săvârșirea unui rău considerabil sau la viclenie, în timp ce, în cazul în care copilul se află pe teritoriul primului stat membru, aceeași faptă constituie infracțiune numai în caz de recurgere la violență, la amenințarea cu săvârșirea unui rău considerabil sau la viclenie?

         (1)  Data depunerii: 30.11.2021.


title: Cauza C-211/22: Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunal da Relação de Lisboa (Portugalia) la 17 martie 2022 – Super Bock Bebidas SA, AN, BQ/Autoridade da Concorrência

text:
               11.7.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 266/8

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunal da Relação de Lisboa (Portugalia) la 17 martie 2022 – Super Bock Bebidas SA, AN, BQ/Autoridade da Concorrência
      (Cauza C-211/22)
      (2022/C 266/11)
      Limba de procedură: portugheza

         Instanța de trimitere

      Tribunal da Relação de Lisboa

         Părțile din procedura principală

         Reclamante: Super Bock Bebidas SA, AN, BQ

         Pârâtă: Autoridade da Concorrência

         Întrebările preliminare

                  1)

                  Stabilirea verticală a prețurilor minime constituie, prin ea însăși, o încălcare prin obiect, care nu necesită o analiză prealabilă a gradului suficient de nocivitate a acordului?

                  2)

                  Pentru a dovedi existența elementului „acord” al încălcării prin stabilirea (tacită) a prețurilor minime în sarcina distribuitorilor este necesar să se demonstreze în speță că distribuitorii au aplicat efectiv prețurile stabilite, în special prin dovezi directe?

                  3)

                  Următoarele motive sunt suficiente pentru a aprecia că s a săvârșit o încălcare prin stabilirea (tacită) a unor prețuri minime în sarcina distribuitorilor: i) trimiterea unor liste cu prețurile minime și marje de distribuție, ii) solicitarea de informații de către distribuitori cu privire la prețurile de vânzare, iii) plângerile din partea distribuitorilor (atunci când aceștia consideră că prețurile de revânzare care le sunt impuse nu sunt competitive sau constată că distribuitorii concurenți nu le respectă), iv) existența unor mecanisme de monitorizare a prețurilor (ca mijloace minime), și v) existența unor măsuri represive (fără ca punerea lor efectivă în aplicare să fi fost demonstrată)?

                  4)

                  În lumina articolului 101 alineatul (1) litera (a) TFUE, a articolului 4 litera (a) din Regulamentul nr. 330/2010 (1), a Orientărilor Comisiei Europene privind restricțiile verticale și a jurisprudenței Uniunii, se poate prezuma că un acord încheiat între un furnizor și distribuitorii săi, prin care se stabilesc (pe verticală) prețuri minime și alte condiții comerciale aplicabile revânzării prezintă un grad suficient de nocivitate pentru concurență, fără a aduce atingere analizei posibilelor efecte economice pozitive care rezultă din practica respectivă, în sensul articolului 101 alineatul (3) TFUE?

                  5)

                  Este compatibilă cu articolul 101 alineatul (1) litera (a) TFUE și cu jurisprudența Uniunii Europene o hotărâre judecătorească prin care se consideră stabilită prezența elementului obiectiv „acord” între furnizor și distribuitori pe baza următoarelor elemente:

                              i)

                              stabilirea și impunerea de către furnizor în sarcina distribuitorilor, în mod regulat și generalizat și fără nicio modificare pe durata practicii, a condițiilor comerciale pe care aceștia trebuie să le respecte la revânzarea produselor pe care le achiziționează de la furnizor, în special a prețurilor pe care le percep de la clienții lor, în principal în ceea ce privește prețurile minime sau prețurile minime medii;

                              ii)

                              notificarea prețurilor de revânzare impuse verbal sau în scris (prin e mail);

                              iii)

                              lipsa posibilității distribuitorilor de a și stabili în mod autonom prețurile de revânzare;

                              iv)

                              practica obișnuită și larg răspândită prin care angajații furnizorului le solicită (telefonic sau în persoană) distribuitorilor să respecte prețurile indicate;

                              v)

                              respectarea în general de către distribuitori a prețurilor de revânzare stabilite de furnizor (cu excepția unor dezacorduri punctuale) și constatarea faptului că, în general, comportamentul distribuitorilor pe piață este în acord cu condițiile stabilite de furnizor;

                              vi)

                              împrejurarea că, pentru a nu încălca condițiile stabilite, de multe ori distribuitorii înșiși cer furnizorului să le indice prețurile de revânzare;

                              vii)

                              constatarea faptului că distribuitorii își exprimă adesea nemulțumirea față de prețurile furnizorului în loc să practice pur și simplu alte prețuri;

                              viii)

                              stabilirea de către furnizor a unor marje de distribuție (scăzute) și faptul că distribuitorii pleacă de la prezumția că aceste marje corespund nivelului de remunerare a activității lor;

                              ix)

                              constatarea faptului că, prin impunerea unor marje scăzute, furnizorul impune un preț minim de revânzare, în caz contrar marjele de distribuție fiind negative;

                              x)

                              politica de reduceri acordate de furnizor distribuitorilor pe baza prețurilor de revânzare practicate efectiv de aceștia – prețul minim stabilit anterior de furnizor fiind nivelul de refacere a stocurilor în „sell out”;

                              xi)

                              necesitatea ca distribuitorii – luând în considerare, în multe cazuri, marja de distribuție negativă – să respecte nivelurile prețurilor de revânzare impuse de furnizor; practicarea unor prețuri de revânzare mai mici are loc numai în situații foarte specifice și atunci când distribuitorii solicită furnizorului o reducere suplimentară în „sell out”;

                              xii)

                              stabilirea de către furnizor și respectarea de către distribuitori a unor reduceri maxime care trebuie aplicate clienților acestora, din care rezultă un preț minim de revânzare, în caz contrar marja de distribuție fiind negativă;

                              xiii)

                              contactul direct al furnizorului cu clienții distribuitorilor și stabilirea condițiilor de revânzare impuse ulterior distribuitorilor;

                              xiv)

                              intervenția furnizorului, la inițiativa distribuitorilor, în sensul că primul este cel care decide aplicarea anumitor reduceri comerciale sau care renegociază condițiile comerciale de revânzare, și

                              xv)

                              o cerere a distribuitorilor adresată furnizorului, prin care aceștia solicită să li se permită efectuarea unei operațiuni concrete în anumite condiții pentru a și asigura marja de distribuție?

                  6)

                  Este posibil ca schimburile comerciale dintre statele membre să fie afectate de un acord de stabilire a prețurilor minime de revânzare care are caracteristicile prezentate și care acoperă aproape întreg teritoriul național?

         (1)  Regulamentul (UE) nr. 330/2010 al Comisiei din 20 aprilie 2010 privind aplicarea articolului 101 alineatul (3) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene categoriilor de acorduri verticale și practici concertate (JO 2010, L 102, p. 1).


title: Cauza C-213/22: Cerere de decizie preliminară introdusă de Supremo Tribunal Administrativo (Portugalia) la 22 martie 2022 – Instituto de Financiamento da Agricultura e Pescas, IP/CS

text:
               11.7.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 266/10

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Supremo Tribunal Administrativo (Portugalia) la 22 martie 2022 – Instituto de Financiamento da Agricultura e Pescas, IP/CS
      (Cauza C-213/22)
      (2022/C 266/12)
      Limba de procedură: portugheza

         Instanța de trimitere

      Supremo Tribunal Administrativo

         Părțile din procedura principală

         Recurent: Instituto de Financiamento da Agricultura e Pescas, IP

         Intimată: CS

         Întrebările preliminare

                  1)

                  Se pot considera datorate cheltuielile de întreținere și primele pentru pierderile de venituri prevăzute la articolul 3 literele (b) și, respectiv, (c) din Regulamentul nr. 2080/92 (1) din 30 iunie 1992 în cazul în care beneficiarul dovedește că […] nu a îndeplinit condițiile de împădurire impuse de programul național de sprijin din motive independente de voința sa și că a depus toate eforturile posibile pentru obținerea rezultatului prevăzut?

                  2)

                  Este conformă cu dispozițiile dreptului Uniunii soluția care rezultă din interpretarea articolului 7 litera b) din Ordinul ministerial 199/94, coroborat cu articolul 26 din același ordin, potrivit căreia apariția unor fenomene meteorologice nefavorabile în anii următori anului de evaluare (care este cel ulterior anului plantării) conduce la plata parțială a primelor, în timp ce obținerea acelorași rezultate ca urmare a acelorași fenomene meteorologice nefavorabile în anul ulterior plantării presupune pierderea totală a dreptului la prime?

                  3)

                  Trebuie să se considere că soluția prevăzută la articolul 7 alineatul 1 litera b) din Ordinul ministerial 199/94, care are ca rezultat pierderea totală de către beneficiar a drepturilor la primele de întreținere și pentru pierderea de venituri în cazul în care nu se obține densitatea de împădurire prevăzută în anexa C, fără a permite reducerea proporțională a plății acestor prime în cazul în care rezultatul poate fi atribuit unor factori exogeni, precum clima, este contrară principiului proporționalității ca principiu general al Uniunii Europene, astfel cum pare să rezulte (a contrario sensu) din Hotărârea József Lingurár [C 315/16, punctele 29 și 35]?

         (1)  Regulamentul (CEE) nr. 2080/92 al Consiliului din 30 iunie 1992 de instituire a unui program comunitar de ajutor pentru măsuri forestiere în agricultură (JO L 215, 30.7.1992, p. 96).


title: Cauza C-219/22: Cerere de decizie preliminară introdusă de Rayonen sad – Nesebar (Bulgaria) la 28 martie 2022 – procedură penală împotriva lui QS

text:
               11.7.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 266/11

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Rayonen sad – Nesebar (Bulgaria) la 28 martie 2022 – procedură penală împotriva lui QS
      (Cauza C-219/22)
      (2022/C 266/13)
      Limba de procedură: bulgara

         Instanța de trimitere

      Rayonen sad – Nesebar (Bulgaria)

         Părțile din procedura principală

      QS

         Întrebarea preliminară

      Articolul 3 alineatul (3) din Decizia-cadru 2008/675/JAI (1)
         a Consiliului din 24 iulie 2008 privind luarea în considerare a condamnărilor în statele membre ale Uniunii Europene în cadrul unui nou proces penal trebuie să fie interpretat în sensul că se opune unei dispoziții naționale precum cea prevăzută la articolul 68 alineatul (1) din NK [Codul penal] coroborat cu articolul 8 alineatul (2) din NK care prevede că instanța națională sesizată cu o cerere de executare a pedepsei aplicate printr-o condamnare anterioară pronunțată de o instanță dintr-un alt stat membru poate, în acest scop, să modifice modalitățile de executare a ultimei pedepse, dispunând executarea efectivă a acesteia?

         (1)  JO 2008, L 220, p. 32.


title: Cauza C-238/22: Cerere de decizie preliminară introdusă de Landgericht Frankfurt am Main (Germania) la 5 aprilie 2022 – FW/LATAM Airlines Group SA

text:
               11.7.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 266/11

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Landgericht Frankfurt am Main (Germania) la 5 aprilie 2022 – FW/LATAM Airlines Group SA
      (Cauza C-238/22)
      (2022/C 266/14)
      Limba de procedură: germana

         Instanța de trimitere

      Landgericht Frankfurt am Main

         Părțile din procedura principală

         Apelantă-reclamantă: FW

         Intimată-pârâtă: LATAM Airlines Group SA

         Întrebările preliminare

                  1)

                  Regulamentul (CE) nr. 261/2004 (1) trebuie interpretat în sensul că pasagerul – astfel cum impune articolul 3 alineatul (2) sau articolul 2 litera (j) – trebuie să se fi prezentat pentru înregistrare sau îmbarcare nu mai târziu de 45 de minute înaintea orei de plecare publicate, pentru ca regulamentul să devină aplicabil și pentru a justifica un refuz la îmbarcare supus obligației de compensare în conformitate cu articolul 4 alineatul (3) coroborat cu articolul 7 din acest regulament, chiar dacă operatorul efectiv de transport aerian își anunțase deja intenția de a nu transporta pasagerul?

                  2)

                  În cazul unui răspuns afirmativ la prima întrebare,
                  Regulamentul nr. 261/2004 trebuie interpretat în sensul că drepturile la compensație ca urmare a refuzului la îmbarcare în conformitate cu articolele 4 și 7 din acesta, în contextul aplicării prin analogie a articolului 5 alineatul (1) litera (c) punctul (i) din acest regulament, sunt excluse în cazul în care pasagerul a fost informat cu privire la refuzul la îmbarcare cu cel puțin două săptămâni înainte de ora de plecare prevăzută?

         (1)  Regulamentul (CE) nr. 261/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 11 februarie 2004 de stabilire a unor norme comune în materie de compensare și de asistență a pasagerilor în eventualitatea refuzului la îmbarcare și anulării sau întârzierii prelungite a zborurilor și de abrogare a Regulamentului (CEE) nr. 295/91 (JO 2004, L 46, p. 1).


title: Cauza C-250/22: Cerere de decizie preliminară introdusă de Corte suprema di cassazione (Italia) la 11 aprilie 2022 – Fallimento Villa di Campo Srl/Agenzia delle Entrate

text:
               11.7.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 266/12

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Corte suprema di cassazione (Italia) la 11 aprilie 2022 – Fallimento Villa di Campo Srl/Agenzia delle Entrate
      (Cauza C-250/22)
      (2022/C 266/15)
      Limba de procedură: italiana

         Instanța de trimitere

      Corte suprema di cassazione

         Părțile din procedura principală

         Recurentă: Fallimento Villa di Campo Srl

         Intimată: Agenzia delle Entrate

         Întrebarea preliminară

      Articolul 5 alineatul (8) din Directiva 77/388/CEE (1) și articolul 19 din Directiva 2006/112/CE (2) se opun unei dispoziții naționale precum articolul 20 din Decretul Președintelui Republicii nr. 131 din 26 aprilie 1986, astfel cum a fost modificat prin articolul 1 alineatul 87 litera a) punctele 1 și 2 din Legea nr. 205 din 27 decembrie 2017 și prin articolul 1 alineatul 1084 din Legea nr. 145 din 30 decembrie 2018, care impune autorității fiscale să califice operațiunea realizată între părți exclusiv pe baza elementelor textuale cuprinse în contract, cu interzicerea recurgerii la elemente extratextuale (chiar în cazul în care acestea există în mod obiectiv și sunt dovedite), ceea ce are ca rezultat excluderea absolută a posibilității autorității fiscale de a dovedi că prestația economică constând într-o cesiune a unui fond de comerț, care, în sine, este indivizibilă, a fost în realitate descompusă în mod artificial în mai multe prestații – cesiunile multiple de active – cu recunoașterea în consecință a deducerii TVA-ului, fără a fi îndeplinite condițiile prevăzute de dreptul Uniunii Europene?

         (1)  A șasea directivă 77/388/CEE a Consiliului din 17 mai 1977 privind armonizarea legislațiilor statelor membre referitoare la impozitele pe cifra de afaceri – sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată: baza unitară de evaluare (JO 1977, L 145, p. 1).

         (2)  Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată (JO 2006, L 347, p. 1, Ediție specială, 09/vol. 3, p. 7).


title: Cauza C-255/22 P: Recurs introdus la 8 aprilie 2022 de Polskie Górnictwo Naftowe i Gazownictwo S.A. împotriva Hotărârii Tribunalului din 2 februarie 2022 în cauza T-616/18, Polskie Górnictwo Naftowe i Gazownictwo S.A./Comisia

text:
               11.7.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 266/13

      Recurs introdus la 8 aprilie 2022 de Polskie Górnictwo Naftowe i Gazownictwo S.A. împotriva Hotărârii Tribunalului din 2 februarie 2022 în cauza T-616/18, Polskie Górnictwo Naftowe i Gazownictwo S.A./Comisia
      (Cauza C-255/22 P)
      (2022/C 266/16)
      Limba de procedură: polona

         Părțile

         Recurentă: Polskie Górnictwo Naftowe i Gazownictwo S.A. (reprezentanți: K. Karasiewicz, consilier juridic, T. Kaźmierczak, avocat)

         Celelalte părți din procedură: Comisia Europeană, Republica Lituania, Republica Polonă, Gazprom PJSC, Gazprom export LLC, Overgas Inc.

         Concluziile recurentei

                  —

                  Anularea în totalitate a hotărârii atacate;

                  —

                  anularea în totalitate a deciziei contestate a Comisiei;

                  —

                  cu titlu subsidiar, trimiterea cauzei spre rejudecare Tribunalului în conformitate cu hotărârea Curții;

                  —

                  obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată aferente prezentei proceduri și procedurii desfășurate în fața Tribunalului.

         Motivele și principalele argumente

                  1.

                  Săvârșirea unei erori de drept constând în încălcarea articolului 9 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 1/2003 al Consiliului din 16 decembrie 2002 privind punerea în aplicare a normelor de concurență prevăzute la articolele 81 și 82 din tratat (1), prin:

                              a)

                              interpretarea eronată a acestuia în raport cu punctul 127 din Comunicarea privind cele mai bune practici de desfășurare a procedurilor inițiate în aplicarea articolelor 101 TFUE și 102 TFUE, care a determinat Tribunalul să considere în mod greșit că Comisia nu a săvârșit o eroare vădită de apreciere a caracterului adecvat al angajamentelor;

                              b)

                              o serie de denaturări vădite ale faptelor care au determinat Tribunalul să aplice în mod eronat articolul 9 din Regulamentul 1/2003 și, ca urmare a acestei aplicări eronate, să considere în mod greșit că Comisia nu a săvârșit o eroare vădită în aprecierea caracterului adecvat al angajamentelor;

                              c)

                              neluarea în considerare de către Tribunal a faptului că, în exercitarea puterii sale legale de apreciere în ceea ce privește aspectele economice și tehnice complexe, Comisia era obligată să acționeze respectând și ținând seama de dispozițiile TFUE și de principiile fundamentale ale ordinii juridice a Uniunii, întrucât acțiunea sa nu poate fi contrară dispozițiilor TFUE și principiilor fundamentale ale ordinii juridice a Uniunii și nu poate conduce la un rezultat contrar acestor principii.

                  2)

                  Săvârșirea unei erori de drept constând în încălcarea articolului 194 TFUE prin interpretarea eronată și, în consecință, aplicarea sa eronată de către Tribunal, ceea ce a lipsit de efect util articolul 9 din Regulamentul nr. 1/2003 și articolul 194 TFUE.

                  3)

                  Săvârșirea unei erori de drept constând în încălcarea articolului 9 alineatul (1) din Regulamentul nr. 1/2003 prin interpretarea eronată de către Tribunal a noțiunii de „eroare vădită de apreciere” în aprecierea modului în care Comisia a efectuat evaluarea unor aspecte economice și tehnice complexe în contextul aprecierii caracterului adecvat al angajamentelor, ceea ce a determinat Tribunalul să constate în mod greșit că Comisia nu a săvârșit o eroare vădită în aprecierea caracterului adecvat al angajamentelor.

                  4)

                  Săvârșirea unei erori de drept constând în încălcarea articolului 9 alineatul (2) din Regulamentul nr. 1/2003 prin interpretarea eronată a acestuia, constând în:

                              a)

                              indicarea de către Tribunal, ca motiv pentru redeschiderea procedurii, a încălcării unui angajament al cărui conținut nu rezultă din partea dispozitivă, și anume partea obligatorie din punct de vedere juridic, a deciziei în cazul AT.39816 – Aprovizionarea în amonte cu gaze naturale în Europa Centrală și de Est;

                              b)

                              indicarea de către Tribunal, ca motiv de redeschidere a procedurii, a unor împrejurări care nu au stat la baza deciziei menționate anterior și care nu aveau legătură cu obiectul acesteia, ceea ce a determinat Tribunalul să constate în mod greșit că Comisia nu a săvârșit o eroare vădită în aprecierea caracterului adecvat al angajamentelor; PGNiG susține că atât încălcările menționate mai sus în ansamblul lor, cât și fiecare dintre acestea în mod individual au avut un impact decisiv asupra conținutului hotărârii și că, prin urmare, fiecare dintre încălcările indicate ar trebui să conducă în sine la anularea hotărârii.

         (1)  JO 2003, L 1, p. 1, Ediție specială, 08/vol. 1, p. 167.


title: Cauza T-93/21: Hotărârea Tribunalului din 11 mai 2022 – Creaticon/EUIPO – Paul Hartmann (SK SKINTEGRA THE RARE MOLECULE) [„Marcă a Uniunii Europene – Procedură de opoziție – Înregistrare internațională care desemnează Uniunea Europeană – Marca Uniunii Europene figurativă SK SKINTEGRA THE RARE MOLECULE – Marca națională verbală anterioară SKINTEGRITY – Motiv relativ de refuz – Risc de confuzie – Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 [devenit articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001]”]

text:
               11.7.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 266/22

      Hotărârea Tribunalului din 11 mai 2022 – Creaticon/EUIPO – Paul Hartmann (SK SKINTEGRA THE RARE MOLECULE)
      (Cauza T-93/21) (1)

      („Marcă a Uniunii Europene - Procedură de opoziție - Înregistrare internațională care desemnează Uniunea Europeană - Marca Uniunii Europene figurativă SK SKINTEGRA THE RARE MOLECULE - Marca națională verbală anterioară SKINTEGRITY - Motiv relativ de refuz - Risc de confuzie - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 [devenit articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001]”)
      (2022/C 266/25)
      Limba de procedură: engleza

         Părţile

         Reclamantă: Creaticon d.o.o. (Zagreb, Croația) (reprezentant: P. Krmpotić, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentanți: R. Raponi și V. Ruzek, agenți)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO, intervenientă la Tribunal: Paul Hartmann AG (Heidenheim, Germania)

         Obiectul

      Prin acțiunea sa întemeiată pe articolul 263 TFUE, reclamanta solicită anularea și modificarea Deciziei Camerei a cincea de recurs a Oficiului Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO) din 2 decembrie 2020 (cauza R 847/2020-5).

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Obligă Creaticon d.o.o. la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 138, 19.4.2021.