title: Cauza C-327/14 P: Recurs introdus la 5 decembrie 2013 de Galina Meister împotriva Ordonanţei Tribunalului (Camera a patra) din 2 iulie 2014 în cauza T-390/13, Galina Meister/Comisia Europeană

text:
               30.3.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 107/14

      Recurs introdus la 5 decembrie 2013 de Galina Meister împotriva Ordonanţei Tribunalului (Camera a patra) din 2 iulie 2014 în cauza T-390/13, Galina Meister/Comisia Europeană
      (Cauza C-327/14 P)
      (2015/C 107/19)
      Limba de procedură: germana

         Părțile

         Recurentă: Galina Meister (reprezentant: W. Becker, avocat)

         Cealaltă parte din procedură: Comisia Europeană
      Prin Ordonanța din 12 februarie 2015, Curtea de Justiție a Uniunii Europene (Camera a șasea) a respins recursul și a obligat recurenta să suporte propriile cheltuieli de judecată.


title: Cauza C-415/10: Hotărârea Curții (Camera a doua) din 19 aprilie 2012 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Bundesarbeitsgericht — Germania) — Galina Meister/Speech Design Carrier Systems GmbH (Directivele 2000/43/CE, 2000/78/CE și 2006/54/CE — Egalitate de tratament în ceea ce privește încadrarea în muncă și ocuparea forței de muncă — Lucrător care invocă în mod plauzibil faptul că îndeplinește condițiile cuprinse într-un anunț de recrutare — Dreptul acestui lucrător de a avea acces la informațiile care precizează dacă angajatorul a angajat un alt candidat)

text:
               9.6.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 165/4

         Hotărârea Curții (Camera a doua) din 19 aprilie 2012 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Bundesarbeitsgericht — Germania) — Galina Meister/Speech Design Carrier Systems GmbH
   (Cauza C-415/10) (1)

   (Directivele 2000/43/CE, 2000/78/CE și 2006/54/CE - Egalitate de tratament în ceea ce privește încadrarea în muncă și ocuparea forței de muncă - Lucrător care invocă în mod plauzibil faptul că îndeplinește condițiile cuprinse într-un anunț de recrutare - Dreptul acestui lucrător de a avea acces la informațiile care precizează dacă angajatorul a angajat un alt candidat)
   2012/C 165/06
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Bundesarbeitsgericht

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Galina Meister

      Pârâtă: Speech Design Carrier Systems GmbH

      Obiectul

   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Bundesarbeitsgericht — Interpretarea art. 19 alin. (1) din Directiva 2006/54/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 5 iulie 2006 privind punerea în aplicare a principiului egalității de șanse și al egalității de tratament între bărbați și femei în materie de încadrare în muncă și de muncă (JO L 204, p. 23, Ediție specială, 05/vol. 8, p. 262) și a art. 8, alin. (1) din Directiva 2000/43/CE a Consiliului din 29 iunie 2000 de punere în aplicare a principiului egalității de tratament între persoane, fără deosebire de rasă sau origine etnică (JO L 180, p. 22, Ediție specială, 20/vol. 1, p. 19), precum și a art. 10 alin. (1) din Directiva 2000/78/CE a Consiliului din 27 noiembrie 2000 de creare a unui cadru general în favoarea egalității de tratament în ceea ce privește încadrarea în muncă și ocuparea forței de muncă (JO L 303, p. 16, Ediție specială, 05/vol. 6, p. 7) — Egalitatea de tratament în materie de încadrare în muncă și de muncă — Sarcina probei — Dreptul unei persoane a cărei candidatură pentru ocuparea unui loc de muncă într-o întreprindere privată nu a fost reținută de a primi toate informațiile referitoare la procedura de selecție pentru a putea dovedi o eventuală discriminare

      Dispozitivul

   Articolul 8 alineatul (1) din Directiva 2000/43/CE a Consiliului din 29 iunie 2000 de punere în aplicare a principiului egalității de tratament între persoane, fără deosebire de rasă sau origine etnică, articolul 10 alineatul (1) din Directiva 2000/78/CE a Consiliului din 27 noiembrie 2000 de creare a unui cadru general în favoarea egalității de tratament în ceea ce privește încadrarea în muncă și ocuparea forței de muncă și articolul 19 alineatul (1) din Directiva 2006/54/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 5 iulie 2006 privind punerea în aplicare a principiului egalității de șanse și al egalității de tratament între bărbați și femei de încadrare în muncă și de muncă trebuie interpretate în sensul că nu prevăd dreptul unui lucrător care invocă în mod plauzibil faptul că îndeplinește condițiile cuprinse într-un anunț de recrutare și a cărui candidatură nu a fost reținută de a avea acces la informațiile care precizează dacă angajatorul, la finalul procedurii de recrutare, a angajat un alt candidat.
   Totuși, nu se poate exclude că un refuz al unui pârât de a permite accesul la informații poate constitui unul dintre elementele care trebuie avute în vedere în cadrul demonstrării faptelor pe baza cărora se poate prezuma existența unei discriminări directe sau indirecte. Instanța de trimitere are obligația, luând în considerare toate împrejurările litigiului cu care este sesizată, să verifice dacă această situație se regăsește în cauza principală.

      (1)  JO C 301, 6.11.2010.


title: Cauza T-581/14: Ordonanța Tribunalului din 27 aprilie 2015 – Vierling/OAPI – IP Leanware (BRAINCUBE) („Marcă comunitară — Opoziție — Retragerea opoziției — Nepronunțare asupra fondului”)

text:
               22.6.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 205/33

         Ordonanța Tribunalului din 27 aprilie 2015 – Vierling/OAPI – IP Leanware (BRAINCUBE)
   (Cauza T-581/14) (1)

   ((„Marcă comunitară - Opoziție - Retragerea opoziției - Nepronunțare asupra fondului”))
   (2015/C 205/44)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Yvonne Vierling (Köln, Germania) (reprezentanţi: G. Hasselblatt şi D. Kipping, avocaţi)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentanți: I. Harrington, agent)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă în faţa Tribunalului: IP Leanware (Issoire, Franţa)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a doua de recurs a OAPI din 30 aprilie 2014 (cauza R 1486/2013-2) privind o procedură de opoziție între Yvonne Vierling și IP Leanware

      Dispozitivul

               1)

               Constată că nu mai este necesar să se pronunțe asupra fondului cauzei.

               2)

               Obligă pe doamna Yvonne Vierling să suporte propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de OAPI.

      (1)  JO C 351, 6.10.2014.


title: Cauza C-80/09 P: Recurs introdus la 23 februarie 2009 de Volker Mergel, Klaus Kampfenkel, Burkart Bill și Andreas Herden împotriva Hotărârii Tribunalului de Primă Instanță (Camera a doua) pronunțate la 16 decembrie 2008 în cauza T-335/07 – Volker Mergel și alții/Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

text:
               18.4.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 90/19

         Recurs introdus la 23 februarie 2009 de Volker Mergel, Klaus Kampfenkel, Burkart Bill și Andreas Herden împotriva Hotărârii Tribunalului de Primă Instanță (Camera a doua) pronunțate la 16 decembrie 2008 în cauza T-335/07 – Volker Mergel și alții/Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)
   (Cauza C-80/09 P)
   2009/C 90/29
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Recurenți: Volker Mergel, Klaus Kampfenkel, Burkart Bill, Andreas Herden (reprezentant: G. P. Friderichs, avocat)

      Cealaltă parte în proces: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Concluziile recurenților

               —

               Anularea Hotărârii Tribunalului de Primă Instanță (Camera a doua) din 16 decembrie 2008 (cauza T-335/07-33), notificată recurenților prin fax la 18 decembrie 2008;

               —

               anularea Deciziei Camerei a patra de recurs a OAPI din 25 iunie 2007 (cauza nr. R0299/2007-4);

               —

               obligarea OAPI la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Obiectul litigiului îl constituie problema dacă expresia „Patentconsult” pentru servicii din clasele 35, 41 și 42 poate fi protejată ca marcă. Tribunalul de Primă Instanță ar fi considerat că „Patentconsult” constituie o indicație care descrie în mod direct și concret serviciile desemnate.
   Recurenții își întemeiază recursul pe interpretarea și aplicarea eronată a articolului 7 alineatul (1) literele (b) și (c) din Regulamentul nr. 40/94.
   Prin intermediul primului motiv, recurenții reproșează Tribunalului calificarea eronată a mărcii în cauză ca neologism, care nu prezintă nicio distincție notabilă în raport cu simpla însumare a elementelor descriptive. Tribunalul ar fi justificat lipsa caracterului distinctiv al mărcii în cauză prin aceea că marca „Patentconsult” urmează structura utilizată în mod obișnuit în cazul unor denumiri similare precum „patent consulting” sau „patent consultancy”. Această calificare ar fi însă eronată tocmai întrucât „Patentconsult” nu urmează structura obișnuită, și anume cea corectă din punct de vedere gramatical, ci se deosebește de aceasta reprezentând astfel un neologism evident care ar prezenta o diferență notabilă în raport cu simpla însumare a elementelor „patent” și „consult”.
   Prin intermediul celui de al doilea motiv, recurenții susțin că Tribunalul a considerat în mod greșit că marca „Patentconsult” prezintă un caracter exclusiv descriptiv. Tribunalul a considerat că, în privința caracterului descriptiv, nu prezintă importanță posibilitatea utilizării altor expresii pentru a desemna serviciile protejate. Recurenții consideră că o altă expresie decât „Patentconsult” trebuie utilizată tocmai pentru a putea fi invocat un imperativ al disponibilității. Tocmai expresia incorectă din punct de vedere gramatical „Patentconsult” nu ar fi adaptată.
   În sfârșit, prin intermediul celui de al treilea motiv, recurenții reproșează Tribunalului că ar fi refuzat în mod greșit aplicarea deciziei anterioare a OAPI în legătură cu marca „Netmeeting” și a Hotărârii Curții în legătură cu marca „Baby-dry” în cauza C-383/99 P. Potrivit acestei hotărâri, o diferență perceptibilă în formulare în raport cu terminologia utilizată în limbajul curent al publicului vizat este aptă să creeze caracterul distinctiv necesar. S-ar impune respectarea acestei jurisprudențe în vederea garantării continuității și a fiabilității hotărârilor instanțelor comunitare.


title: Cauza C-394/09: Ordonanța președintelui Camerei a cincea a Curții din 22 iunie 2010 — Comisia Europeană/Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord

text:
               18.12.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 346/38

         Ordonanța președintelui Camerei a cincea a Curții din 22 iunie 2010 — Comisia Europeană/Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord
   (Cauza C-394/09) (1)

   ()
   2010/C 346/68
   Limba de procedură: engleza
   Președintele Camerei a cincea a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 282, 21.11.2009.


title: Cauza C-292/14: Hotărârea Curții (Camera a patra) din 25 februarie 2016 (cerere de decizie preliminară formulată de Symvoulio tis Epikrateias – Grecia) – Elliniko Dimosio/Stefanos Stroumpoulis şi alţii (Trimitere preliminară — Directiva 80/987/CEE — Apropierea legislațiilor statelor membre referitoare la protecția lucrătorilor salariați în cazul insolvabilității angajatorului — Domeniu de aplicare — Creanțe salariale neachitate ale marinarilor care lucrează la bordul unei nave sub pavilionul unui stat terț — Angajator cu sediul social în acest stat terț — Contract de muncă supus dreptului aceluiași stat terț — Falimentul angajatorului declarat într-un stat membru în care acesta are sediul efectiv — Articolul 1 alineatul (2) — Punctul II A din anexă — Legislație națională care prevede o garantare a creanțelor salariale neachitate ale marinarilor aplicabilă numai în cazul abandonării acestora în străinătate — Nivel de protecție neechivalent cu cel prevăzut de Directiva 80/987)

text:
               25.4.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 145/6

         Hotărârea Curții (Camera a patra) din 25 februarie 2016 (cerere de decizie preliminară formulată de Symvoulio tis Epikrateias – Grecia) – Elliniko Dimosio/Stefanos Stroumpoulis şi alţii
   (Cauza C-292/14) (1)

   ((Trimitere preliminară - Directiva 80/987/CEE - Apropierea legislațiilor statelor membre referitoare la protecția lucrătorilor salariați în cazul insolvabilității angajatorului - Domeniu de aplicare - Creanțe salariale neachitate ale marinarilor care lucrează la bordul unei nave sub pavilionul unui stat terț - Angajator cu sediul social în acest stat terț - Contract de muncă supus dreptului aceluiași stat terț - Falimentul angajatorului declarat într-un stat membru în care acesta are sediul efectiv - Articolul 1 alineatul (2) - Punctul II A din anexă - Legislație națională care prevede o garantare a creanțelor salariale neachitate ale marinarilor aplicabilă numai în cazul abandonării acestora în străinătate - Nivel de protecție neechivalent cu cel prevăzut de Directiva 80/987))
   (2016/C 145/06)
   Limba de procedură: greaca

      Instanța de trimitere

   Symvoulio tis Epikrateias

      Părțile din procedura principală

      Reclamant: Elliniko Dimosio

      Pârâţi: Stefanos Stroumpoulis, Nikolaos Koumpanos, Panagiotis Renieris, Charalampos Renieris, Ioannis Zacharias, Dimitrios Lazarou, Apostolos Chatzisotiriou

      Dispozitivul

               1)

               Directiva 80/987/CEE a Consiliului din 20 octombrie 1980 privind apropierea legislațiilor statelor membre referitoare la protecția lucrătorilor salariați în cazul insolvabilității angajatorului trebuie interpretată în sensul că, sub rezerva unei eventuale aplicări a articolului 1 alineatul (2) din această directivă, marinarii cu domiciliul într-un stat membru și care au fost angajați în acest stat de o societate care are sediul social într-un stat terț, dar al cărei sediu efectiv se află în respectivul stat membru, pentru a lucra ca salariați la bordul unei nave de croazieră aflate în proprietatea acestei societăți și care arborează pavilionul acelui stat terț, trebuie, după ce societatea respectivă a fost declarată în stare de faliment de către o instanță din statul membru în cauză potrivit legislației acestuia din urmă, să poată beneficia de protecția pe care o prevede directiva menționată în ceea ce privește creanțele salariale neachitate pe care aceștia le au față de aceeași societate.

               2)

               Articolul 1 alineatul (2) din Directiva 80/987 trebuie interpretat în sensul că, în ceea ce privește lucrătorii care se află într o situație precum cea a pârâților din litigiul principal, nu constituie o „protecție echivalentă cu cea care rezultă din [această] directivă” în sensul dispoziției menționate o protecție cum este cea prevăzută la articolul 29 din Legea 1220/1981 de completare și de modificare a legislației privind organismul de gestiune a portului din Pireu în cazul abandonării marinarilor în străinătate.

      (1)  JO C 282, 25.8.2014.


title: Cauza C-672/13: Cerere de decizie preliminară introdusă de Fővárosi Törvényszék Gazdasági Kollégiuma (Ungaria) la 17 decembrie 2013 — OTP Bank Nyrt./Magyar Állam, Magyar Államkincstár

text:
               22.3.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 85/14

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Fővárosi Törvényszék Gazdasági Kollégiuma (Ungaria) la 17 decembrie 2013 — OTP Bank Nyrt./Magyar Állam, Magyar Államkincstár
   (Cauza C-672/13)
   2014/C 85/25
   Limba de procedură: maghiara

      Instanța de trimitere

   Fővárosi Törvényszék Gazdasági Kollégiuma

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: OTP Bank Nyrt.

      Pârâte: Magyar Állam, Magyar Államkincstár

      Întrebările preliminare

               1.

               O garanție de stat acordată în temeiul Decretului guvernamental 12/2001 din 31 ianuarie, înainte de aderarea Ungariei la Uniunea Europeană, constituie ajutor de stat și, în cazul unui răspuns afirmativ, este acesta compatibil cu piața internă?

               2.

               În cazul în care garanția de stat acordată în temeiul decretului menționat este incompatibilă cu piața internă, prin ce modalitate se poate repara, în conformitate cu dreptul comunitar, prejudiciul adus intereselor persoanelor afectate?


title: Cauza T-442/08: Hotărârea Tribunalului din 12 aprilie 2013 — CISAC/Comisia ( „Concurență — Înțelegeri — Drepturi de autor privind execuția publică a operelor muzicale prin internet, prin satelit și retransmisia prin cablu — Decizie de constatare a unei încălcări a articolului 81 CE — Împărțirea pieței geografice — Acorduri bilaterale între societățile de gestiune colectivă naționale — Practică concertată care exclude posibilitatea de a acorda autorizații multiteritorii și multirepertoriu — Probă — Prezumția de nevinovăție” )

text:
               1.6.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 156/37

         Hotărârea Tribunalului din 12 aprilie 2013 — CISAC/Comisia
   (Cauza T-442/08) (1)

   (Concurență - Înțelegeri - Drepturi de autor privind execuția publică a operelor muzicale prin internet, prin satelit și retransmisia prin cablu - Decizie de constatare a unei încălcări a articolului 81 CE - Împărțirea pieței geografice - Acorduri bilaterale între societățile de gestiune colectivă naționale - Practică concertată care exclude posibilitatea de a acorda autorizații multiteritorii și multirepertoriu - Probă - Prezumția de nevinovăție)
   2013/C 156/64
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: International Confederation of Societies of Authors and Composers (CISAC) (Neuilly-sur-Seine, Franța) (reprezentanți:: J.-F. Bellis și K. Van Hove, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: F. Castillo de la Torre și A. Biolan, agenți)

      Intervenientă în susținerea reclamantei: European Broadcasting Union (EBU) (Grand-Saconnex, Elveția) (reprezentanți: D. Waelbroeck, avocat, și D. Slater, solicitor)

      Obiectul

   Cerere de anulare în parte a Deciziei C(2008) 3435 final a Comisiei din 16 iulie 2008 privind o procedură în conformitate cu articolul 81 [CE] și cu articolul 53 din Acordul privind SEE (cazul COMP/C2/38.698 — CISAC)

      Dispozitivul

               1.

               Anulează articolul 3 din Decizia C(2008) 3435 final a Comisiei din 16 iulie 2008 privind o procedură în conformitate cu articolul 81 [CE] și cu articolul 53 din Acordul privind SEE (cazul COMP/C2/38.698 — CISAC), în măsura în care vizează International Confederation of Societies of Authors and Composers (CISAC).

               2.

               Obligă Comisia Europeană la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 82, 4.4.2009.


title: Cauza T-481/09: Acțiune introdusă la 30 noiembrie 2009 — ATB Norte/OAPI — Bricocenter Italia (maxi BRICOCENTER)

text:
               30.1.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 24/68

         Acțiune introdusă la 30 noiembrie 2009 — ATB Norte/OAPI — Bricocenter Italia (maxi BRICOCENTER)
   (Cauza T-481/09)
   2010/C 24/120
   Limba în care a fost formulată acțiunea: spaniola

      Părțile

      Reclamantă: ATB Norte, SL (Burgos, Spania) (reprezentanți: P. López Ronda, G. Macías Bonilla, H. L. Curtis-Oliver și G. Marín Raigal, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Bricocenter Italia Srl [Rozzano Milanofiori (Milano), Italia]

      Concluziile reclamantei

               —

               Anularea Deciziei R 1046/2008-4 a Camerei a patra de recurs a OAPI din 28 septembrie 2009.

               —

               obligarea OAPI la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

      Solicitantul mărcii comunitare: Bricocenter S.r.l..

      Marca comunitară vizată: marca figurativă care conține elementul verbal „maxi BRICOCENTER” (cererea de înregistrare nr. 4 939 005), pentru servicii din clasa 35.

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în sprijinul opoziției: reclamanta.

      Marca sau semnul invocat în sprijinul opoziției: Mărcile figurative comunitare care conțin elementele verbale „CENTROS DE BRICOLAGE BRICOCENTRO” (nr. 3 262 623) și „ATB CENTROS DE BRICOLAGE BRICOCENTRO” (nr. 989 046), pentru servicii din clasele 35, 37 și 39.

      Decizia diviziei de opoziție: admite opoziția.

      Decizia camerei de recurs: anulează decizia atacată și respinge opoziția.
   Motivele invocate: interpretarea și aplicarea incorectă a articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009.


title: Cauza T-412/12: Ordonanța Tribunalului din 16 iulie 2013 — bpost/Comisia

text:
               12.10.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 298/11

         Ordonanța Tribunalului din 16 iulie 2013 — bpost/Comisia
   (Cauza T-412/12) (1)

   2013/C 298/18
   Limba de procedură: engleza
   Președintele Camerei a șasea a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 343, 10.11.2012.


title: Cauza T-295/15: Ordonanța Tribunalului din 18 aprilie 2016 – Zhang/EUIPO – K & L Ruppert Stiftung (Anna Smith) [„Marcă a Uniunii Europene — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene verbale Anna Smith — Marca Uniunii Europene verbală anterioară SMITH — Motiv relativ de refuz — Risc de confuzie — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 — Acțiune în parte vădit inadmisibilă și în parte vădit nefondată”]

text:
               6.6.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 200/21

         Ordonanța Tribunalului din 18 aprilie 2016 – Zhang/EUIPO – K & L Ruppert Stiftung (Anna Smith)
   (Cauza T-295/15) (1)

   ([„Marcă a Uniunii Europene - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene verbale Anna Smith - Marca Uniunii Europene verbală anterioară SMITH - Motiv relativ de refuz - Risc de confuzie - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 - Acțiune în parte vădit inadmisibilă și în parte vădit nefondată”])
   (2016/C 200/29)
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamant: Yongyu Zhang (Manchester, Regatul Unit) (reprezentant: M. Steinert, avocat)

      Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO) (reprezentant: S. Hanne, agent)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO, intervenientă în faţa Tribunalului: K & L Ruppert Stiftung & Co. Handels-KG (Weilheim, Germania) (reprezentanți: A. Kockläuner și O. Nilgen, avocați)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 27 februarie 2015 (cauza R 1559/2014-5) privind o procedură de opoziție între K & L Ruppert Stiftung & Co. Handels-KG și domnul Yongyu Zhang

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Îl obligă pe domnul Yongyu Zhang la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 262, 10.8.2015.


title: Cauza T-612/15: Acțiune introdusă la 2 noiembrie 2015 – Basic Net/OAPI (Reprezentarea a trei benzi verticale)

text:
               11.1.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 7/31

         Acțiune introdusă la 2 noiembrie 2015 – Basic Net/OAPI (Reprezentarea a trei benzi verticale)
   (Cauza T-612/15)
   (2016/C 007/41)
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Reclamantă: Basic Net SpA (Torino, Italia) (reprezentant: D. Sindico, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI)

      Datele privind procedura în fața OAPI

      Marca în litigiu: marca comunitară figurativă „Reprezentarea a trei benzi verticale” – cererea de înregistrare nr. 12 880 481

      Decizia atacată: Decizia Camerei întâi de recurs a OAPI din 14 august 2015 în cauza R 2845/2014-1

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:
   în principal

               —

               modificarea deciziei atacate în temeiul argumentelor cuprinse în prezenta acțiune împreună cu probele și documentele depuse în primele grade de jurisdicție și, fără trimiterea ulterioară a cauzei spre rejudecare, admiterea înregistrării mărcii nr. 012880481, întrucât decizia atacată trebuie considerată ca fiind afectată de încălcarea in primis a normelor prevăzute la articolul 7 alineatul (1) litera (b) și la articolul 75 din Regulamentul privind marca comunitară și, cu titlu subsidiar, a normelor prevăzute la articolul 7 alineatul (3).

         în subsidiar

               —

               anularea deciziei atacate și, în consecință, trimiterea cauzei la camera de recurs spre rejudecare;

               —

               stabilirea cuantumului cheltuielilor de judecată care trebuie suportate de OAPI.

      Motivele invocate

               —

               Încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009;

               —

               Încălcarea articolului 7 alineatul (3) din Regulamentul nr. 207/2009;

               —

               Încălcarea articolului 75 din Regulamentul nr. 207/2009.


title: Cauza T-461/13 R: Ordonanța președintelui Tribunalului din 16 octombrie 2013 — Spania/Comisia ( „Procedură referitoare la măsurile provizorii — Ajutoare de stat — Decizie prin care ajutorul este declarat incompatibil cu piața internă și prin care se dispune recuperarea acestuia, precum și anularea plăților în curs — Cerere de suspendare a executării — Absența fumus boni iuris și lipsa urgenței” )

text:
               7.12.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 359/15

         Ordonanța președintelui Tribunalului din 16 octombrie 2013 — Spania/Comisia
   (Cauza T-461/13 R)
   (Procedură referitoare la măsurile provizorii - Ajutoare de stat - Decizie prin care ajutorul este declarat incompatibil cu piața internă și prin care se dispune recuperarea acestuia, precum și anularea plăților în curs - Cerere de suspendare a executării - Absența fumus boni iuris și lipsa urgenței)
   2013/C 359/28
   Limba de procedură: spaniola

      Părțile

      Reclamant: Regatul Spaniei (reprezentant: A. Rubio González, abogado del Estado)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți:: É. Gippini Fournier, B. Stromsky și P. Němečková, agenți)

      Obiectul

   Cerere de suspendare a executării Deciziei C(2013) 3204 final a Comisiei din 19 iunie 2013 privind ajutorul de stat SA.28599 (C-23/2010) (ex NN 36/010, ex CP 163/2009) pus în aplicare de Regatul Spaniei pentru extinderea televiziunii digitale terestre în zonele îndepărtate și mai puțin urbanizate (cu excepția Castilla-La Mancha)

      Dispozitivul

               1.

               Respinge cererea de măsuri provizorii.

               2.

               Amână pronunțarea cu privire la cheltuielile de judecată.


title: Cauza F-124/14: Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera a treia) din 30 iunie 2015 – Petsch/Comisia [Funcție publică — Agent contractual — Personalul creșelor și al centrelor de supraveghere a copiilor — Reforma statutului și a RAA intrată în vigoarea la 1 ianuarie 2014 — Regulamentul nr. 1023/2013 — Creșterea programului de muncă — Cuantum suplimentar lunar — Articolul 50 din Regulamentul de procedură — Ierarhia normelor — Dispoziții generale de aplicare a articolului 110 alineatul (1) din statut — Articolul 2 din anexa la RAA — Articolele 27 și 28 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene]

text:
               10.8.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 262/40

         Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera a treia) din 30 iunie 2015 – Petsch/Comisia
   (Cauza F-124/14) (1)

   ([Funcție publică - Agent contractual - Personalul creșelor și al centrelor de supraveghere a copiilor - Reforma statutului și a RAA intrată în vigoarea la 1 ianuarie 2014 - Regulamentul nr. 1023/2013 - Creșterea programului de muncă - Cuantum suplimentar lunar - Articolul 50 din Regulamentul de procedură - Ierarhia normelor - Dispoziții generale de aplicare a articolului 110 alineatul (1) din statut - Articolul 2 din anexa la RAA - Articolele 27 și 28 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene])
   (2015/C 262/54)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: Olivier Petsch (Bruxelles, Belgia) (reprezentanți: J.-N. Louis, R. Metz, D. Verbeke și N. de Montigny, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: C. Berardis-Kayser și G. Berscheid, agenți)

      Obiectul

   Cererea de anulare a deciziei Comisiei de a nu majora salariul reclamantului, care este un agent contractual angajat la OIB, în urma majorării orarului de muncă la 40 de ore săptămânale ca urmare a intrării în vigoare a noului statut la 1 ianuarie 2014

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Domnul Petsch suportă propriile cheltuieli de judecată și este obligat să suporte cheltuielile de judecată efectuate de Comisia Europeană.

      (1)  JO C 7, 12.1.2015, p. 59.


title: Cauza C-162/14: Acțiune introdusă la 4 aprilie 2014 – Comisia Europeană/Republica Polonă

text:
               30.6.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 202/10

         Acțiune introdusă la 4 aprilie 2014 – Comisia Europeană/Republica Polonă
   (Cauza C-162/14)
   2014/C 202/11
   Limba de procedură: polona

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: A. Tokár și K. Herrmann, agenți)

      Pârâtă: Republica Polonă

      Concluziile reclamantei

   Reclamanta solicită Curții:

               —

               constatarea faptului că, prin menținerea în vigoare a motivelor obligatorii de excludere a unui operator economic de la o procedură de atribuire a contractelor, astfel cum sunt prevăzute la articolul 24 alineatul 1 punctele 1 și 1a din Legea privind achizițiile publice (Prawo zamówień publicznych), motive care depășesc criteriile legale materiale stabilite în enumerarea exhaustivă a motivelor de excludere prevăzute la articolul 45 alineatul (2) din Directiva 2004/18/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 31 martie 2004 privind coordonarea procedurilor de atribuire a contractelor de achiziții publice de lucrări, de bunuri și de servicii (1), Republica Polonă nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 45 alineatul (2) din această directivă;

               —

               obligarea Republicii Polone la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Motivele de excludere a unui operator economic de la o procedură de cerere de ofertă, prevăzute la articolul 24 alineatul 1 punctele 1 și 1a din Legea privind achizițiile publice, care se referă la calitățile profesionale ale acestuia – și anume, (i) faptul că operatorul economic a cauzat un prejudiciu, constatat printr-o hotărâre cu autoritate de lucru judecat, ca urmare a neexecutării sau a executării necorespunzătoare a unui contract și (ii) faptul că operatorul economic a fost parte la un contract pe care autoritatea contractantă l-a reziliat, l-a denunțat unilateral sau l-a revocat din cauza unor circumstanțe imputabile operatorului – depășesc domeniul de aplicare al condițiilor de excludere prevăzute la articolul 45 alineatul (2) din Directiva 2004/18/CE, în special la litera (d) a acestui articol.
   Interpretarea acestei din urmă condiții a făcut obiectul Hotărârii Curții pronunțate în cauza C-465/11, Forposta și ABC Direct Contact. În hotărârea respectivă Curtea a statuat că noțiunea de abatere profesională prevăzută la articolul 45 alineatul (2) litera (d) din Directiva 2004/18/CE trebuie interpretată în sensul că acoperă orice comportament culpabil al operatorului economic care afectează credibilitatea sa profesională. Condițiile de excludere stabilite de legea poloneză nu se limitează însă numai la comportamentul operatorilor economici, care denotă o intenție culpabilă sau o neglijență de o anumită gravitate din partea acestora, ci impun autorității contractante obligația de a exclude în mod automat operatorul economic respectiv, fără a aprecia în prealabil comportamentul culpabil imputat acestuia.

      (1)  JO L 134, p. 114, Ediție specială, 06/vol. 8, p. 116.


title: Cauza T-677/13: Hotărârea Tribunalului din 7 iulie 2015 – Axa Versicherung/Comisia [„Acces la documente — Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 — Documente referitoare la o procedură de aplicare a normelor de concurență — Cerere privind un ansamblu de documente — Refuzul accesului — Cerere privind un document unic — Cuprins — Obligație de a efectua o examinare concretă și individuală — Excepție privind protecția intereselor comerciale ale unui terț — Excepție privind protecția obiectivelor activităților de inspecție, de anchetă și de audit — Interes public superior — Acțiune în reparații — Obligația de motivare”]

text:
               24.8.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 279/34

         Hotărârea Tribunalului din 7 iulie 2015 – Axa Versicherung/Comisia
   (Cauza T-677/13) (1)

   ([„Acces la documente - Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 - Documente referitoare la o procedură de aplicare a normelor de concurență - Cerere privind un ansamblu de documente - Refuzul accesului - Cerere privind un document unic - Cuprins - Obligație de a efectua o examinare concretă și individuală - Excepție privind protecția intereselor comerciale ale unui terț - Excepție privind protecția obiectivelor activităților de inspecție, de anchetă și de audit - Interes public superior - Acțiune în reparații - Obligația de motivare”])
   (2015/C 279/42)
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Axa Versicherung AG (Köln, Germania) (reprezentanți: C. Bahr, S. Dethof și A. Malec, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: F. Clotuche-Duvieusart și H. Krämer, agenți, asistați de R. Van der Hout și A. Köhler, avocați)

      Intervenientă în susținerea pârâtei: Saint-Gobain Sekurit Deutschland GmbH & Co. KG (Aix-la-Chapelle, Germania) (reprezentanți: B. Meyring și E. Venot, avocați)

      Obiectul

   Cerere de anulare a Deciziei Gestdem 2012/817 și 2012/3021 a Comisiei din 29 octombrie 2013 privind respingerea a două cereri de acces la documente din dosarul cazului COMP/39.125 (Sticlă auto).

      Dispozitivul

               1)

               Anulează Decizia Gestdem 2012/817 și 2012/3021 a Comisiei din 29 octombrie 2013 privind respingerea a două cereri de acces la documente din dosarul cazului COMP/39.125 (Sticlă auto) în măsura în care aceasta are ca obiect refuzul de a permite Axa Versicherung AG accesul la referirile la „documentele privind clemența” care figurează în cuprinsul acestui dosar.

               2)

               Respinge în rest acțiunea.

               3)

               Axa Versicherung și Comisia Europeană suportă propriile cheltuieli de judecată.

               4)

               Saint-Gobain Sekurit Deutschland GmbH & Co. KG suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 71, 8.3.2014.


title: Cauza C-68/16 P: Recurs introdus la 5 februarie 2016 de Navarra de Servicios y Tecnologías, S.A. împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a cincea) din 26 noiembrie 2015 în cauza T-487/13, Navarra de Servicios y Tecnologías/Comisia

text:
               4.4.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 118/16

         Recurs introdus la 5 februarie 2016 de Navarra de Servicios y Tecnologías, S.A. împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a cincea) din 26 noiembrie 2015 în cauza T-487/13, Navarra de Servicios y Tecnologías/Comisia
   (Cauza C-68/16 P)
   (2016/C 118/19)
   Limba de procedură: spaniola

      Părțile

      Recurentă: Navarra de Servicios y Tecnologías, S.A. (reprezentanți: J. L. Buendía Sierra și A. Lamadrid de Pablo, avocați)

      Celelalte părți din procedură: Comisia Europeană și SES Astra

      Concluziile recurentei

   Recurenta solicită Curții:

               —

               anularea Hotărârii Tribunalului din 26 noiembrie 2015;

               —

               soluționarea definitivă a acțiunii în anulare și anularea Deciziei Comisiei din 19 iunie 2013 (1);

               —

               obligarea Comisiei Europene la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Hotărârea atacată a confirmat o decizie a Comisiei în materie de ajutoare de stat referitoare la diverse măsuri adoptate de autoritățile publice spaniole pentru a se asigura că semnalul de televiziune digitală terestră (TDT) ajunge în zonele îndepărtate ale teritoriului, în care trăiește un procent de numai 2,5 % din populație. Decizia a admis că, din punct de vedere material, piața nu ar oferi serviciul menționat în lipsa unei intervenții publice. În pofida acestui fapt, se contestă că ar fi vorba despre un serviciu de interes economic general (SIEG), susținându-se că, din punct de vedere formal, acesta nu ar fi fost definit „în mod clar” și nu ar fi fost încredințat de autoritățile publice. De asemenea, în decizie s-a afirmat că, în orice caz, autoritățile publice nu ar fi abilitate să opteze pentru o anumită tehnologie la momentul organizării SIEG.

      Primul și unicul motiv de recurs: săvârșirea unor erori de drept în interpretarea articolului 14 TFUE, a articolului 106 alineatul (2) TFUE și a articolului 107 alineatul (1) TFUE, precum și a Protocolului nr. 26 la TFUE privind serviciile de interes general și a Protocolului nr. 29 la TFUE privind sistemul de radiodifuziune publică în statele membre

   În special, în recurs se susține că în hotărârea atacată s-au săvârșit următoarele erori:

               —

               încălcarea evidentă a limitei „erorii vădite” în examinarea diverselor acte de definire și încredințare a SIEG de către autoritățile publice;

               —

               limitarea necorespunzătoare a „marjei largi de apreciere” a statelor membre, care se aplică atât definirii, cât și „organizării” SIEG și care include astfel alegerea modalităților de prestare a SIEG și opțiunea pentru o anumită tehnologie, indiferent dacă figurează în actul prin care este definit SIEG sau într-un act separat;

               —

               analiza dreptului spaniol efectuată;

               —

               neadmiterea faptului că „definirea” SIEG și „încredințarea” SIEG uneia sau mai multor întreprinderi pot fi efectuate prin unul sau mai multe acte;

               —

               neadmiterea faptului că „definirea” SIEG și „încredințarea” SIEG nu necesită utilizarea unei formulări sau a unei exprimări specifice, ci o analiză materială și funcțională;

               —

               negarea aplicabilității Protocolului nr. 29 privind radiodifuziunea la TFUE și la TUE.

      (1)  Decizia 2014/489/UE a Comisiei din 19 iunie 2013 privind ajutorul de stat SA.28599 [C 23/10 (ex NN 36/10, ex CP 163/09)] pus în aplicare de Regatul Spaniei pentru utilizarea televiziunii digitale terestre în regiunile îndepărtate și mai puțin urbanizate (cu excepția comunității autonome Castilla-La Mancha) (JO 2014 L 217, p. 52).


20150731034616922015/C 270/531342014TC27020150817RO01ROINFO_JUDICIAL20150608424212Cauza T-134/14: Ordonanța Tribunalului din 8 iunie 2015 – Germania/Comisia
 ---documentbreak--- C2702015RO4220120150608RO0053422421Ordonanța Tribunalului din 8 iunie 2015 – Germania/Comisia
   (Cauza T-134/14) (
         1
      )2015/C 270/53Limba de procedură: germanaPreședintele Camerei a treia a dispus radierea cauzei.
   (
         1
      )	JO C 142, 12.5.2014.


title: Cauza F-32/14: Acțiune introdusă la 1 aprilie 2014 – ZZ/ESMA

text:
               16.6.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 184/45

         Acțiune introdusă la 1 aprilie 2014 – ZZ/ESMA
   (Cauza F-32/14)
   2014/C 184/76
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: ZZ (reprezentant: S. Pappas, avocat)

      Pârâtă: Autoritatea Europeană pentru Valori Mobiliare și Piețe (ESMA)

      Obiectul și descrierea litigiului

   Anularea deciziei de a nu prelungi contractul de agent temporar al reclamantei ca urmare a raportului de evaluare nefavorabil, anularea respectivului raport de evaluare și cerere de daune interese

      Concluziile reclamantei

               —

               Anularea deciziei ESMA/2013/ED/33 cu privire la neprelungirea contractului de muncă, precum și a evaluărilor din anii 2011 și 2012;

               —

               obligarea pârâtei la plata sumei de 10 000 EUR reprezentând despăgubiri pentru prejudiciul moral suferit;

               —

               obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată.


title: Cauza T-110/13: Acțiune introdusă la 23 februarie 2013 — Republica Lituania/Comisia Europeană

text:
               4.5.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 129/23

         Acțiune introdusă la 23 februarie 2013 — Republica Lituania/Comisia Europeană
   (Cauza T-110/13)
   2013/C 129/47
   Limba de procedură: lituaniana

      Părțile

      Reclamantă: Republica Lituania (reprezentanți: D. Kriaučiūnas, R. Krasuckaitė, D. Skara)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               Anularea Deciziei FK/fa/D(2012)1707818 a Comisiei Europene din 10 decembrie 2012 în măsura în care nota de debit nr. 3241213460 anexată la aceasta se referă la proiecte a căror realizare a fost încredințată unor întreprinderi care au dat faliment ulterior și obligarea Comisiei la restituirea sumei de 3 148 549,66 euro;

               —

               Anularea Deciziei FK/fa/D(2012)1707818 a Comisiei Europene din 10 decembrie 2012 în măsura în care nota de debit nr. 3241213460 anexată la aceasta se referă la proiectul P27010010 și obligarea Comisiei la restituirea sumei de 1 060 560,56 euro;

               —

               Obligarea Comisiei Europene la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă două motive, întemeiate pe încălcarea dreptului Uniunii:

               1.

               Prin adoptarea deciziei atacate fără a împărți cu Republica Lituania sarcina pierderilor din gestiunea fondurilor SAPARD sau, în orice caz, fără a fi examinat acest aspect și fără a fi furnizat niciun motiv al acestui refuz de repartizare a sarcinii pierderilor, Comisia Europeană a încălcat articolul 8 alineatul (2) din Regulamentul nr. 1258/1999 (1) coroborat cu articolul 73 alineatul (2) din Regulamentul nr. 1605/2002 (2), cu articolul 87 din Regulamentul nr. 2342/2002 (3) și cu principiul cooperării loiale enunțat la articolul 4 alineatul (3) TUE.

               2.

               Prin neinformarea, în timp util, a Republicii Lituania cu privire la posibilitatea anulării creanței și a radierii întreprinderii respective din lista debitorilor, Comisia Europeană a încălcat dispoziția referitoare la consultarea reciprocă care figurează la secțiunea F punctul 7.7.4 din Acordul de finanțare multianual încheiat în 2001 între Republica Lituania și Comisia Europeană în cadrul Programului special de preaderare pentru agricultură și dezvoltare rurală (SAPARD) (4), interpretată în lumina principiului cooperării loiale enunțat la articolul 4 alineatul (3) TUE.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 1258/1999 al Consiliului din 17 mai 1999 privind finanțarea politicii agricole comune (JO L 160, p. 103).

      (2)  Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1605/2002 al Consiliului din 25 iunie 2002 privind regulamentul financiar aplicabil bugetului general al Comunităților Europene (JO L 248, p. 1, Ediție specială, 01/vol. 3, p. 198).

      (3)  Regulamentul (CE, Euratom) nr. 2342/2002 al Comisiei din 23 decembrie 2002 de stabilire a normelor de aplicare a Regulamentului (CE, Euratom) nr. 1605/2002 al Consiliului privind regulamentul financiar aplicabil bugetului general al Comunităților Europene (JO L 357, p. 1, Ediție specială, 01/vol. 4, p. 3).

      (4)  Valstybės žinios, 2001, nr. 74-2589.


title: Cauza C-233/09: Hotărârea Curții (Camera întâi) din 1 iulie 2010 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Hof van beroep te Antwerpen — Belgia) — Gerhard Dijkman, Maria Dijkman-Lavaleije/Belgische Staat (Libera prestare a serviciilor — Libera circulație a capitalurilor — Fiscalitate directă — Diferență de tratament în funcție de locul investiției sau al plasamentului)

text:
               28.8.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 234/13

         Hotărârea Curții (Camera întâi) din 1 iulie 2010 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Hof van beroep te Antwerpen — Belgia) — Gerhard Dijkman, Maria Dijkman-Lavaleije/Belgische Staat
   (Cauza C-233/09) (1)

   (Libera prestare a serviciilor - Libera circulație a capitalurilor - Fiscalitate directă - Diferență de tratament în funcție de locul investiției sau al plasamentului)
   2010/C 234/18
   Limba de procedură: olandeza

      Instanța de trimitere

   Hof van beroep te Antwerpen

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamanți: Gerhard Dijkman, Maria Dijkman-Lavaleije

      Pârât: Belgische Staat

      Obiectul

   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Hof van beroep te Antwerpen (Belgia) — Reglementare națională privind impozitul pe venit — Calcularea taxelor suplimentare comunale pe baza cuantumului impozitului pe venit — Impozit pe bunurile mobile liberatoriu — Diferență de tratament în funcție de locul investiției sau al plasamentului — Compatibilitate cu articolul 56 alineatul (1) CE

      Dispozitivul

   Articolul 56 CE se opune unei reglementări a unui stat membru potrivit căreia contribuabili rezidenți ai acestui stat membru care obțin dobânzi sau dividende provenind din plasamente sau din investiții efectuate într un alt stat membru sunt supuși unei taxe comunale suplimentare în ipoteza în care nu au ales ca aceste venituri din bunuri mobile să le fie plătite de un intermediar stabilit în statul membru de reședință al acestora, în timp ce veniturile de aceeași natură provenind din plasamente sau din investiții efectuate în statul membru de reședință al acestora, ca urmare a faptului că sunt supuse unei rețineri la sursă, pot să nu fie declarate și, în acest caz, nu sunt supuse unei asemenea taxe.

      (1)  JO C 220, 12.9.2009.


title: Cauza T-421/07: Hotărârea Tribunalului din 8 decembrie 2011 — Deutsche Post/Comisia [ „Ajutoare de stat — Măsuri adoptate de autoritățile germane în favoarea Deutsche Post AG — Decizie de deschidere a procedurii prevăzute la articolul 88 alineatul (2) CE — Lipsa unei decizii definitive anterioare — Inadmisibilitate” ]

text:
               28.1.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 25/46

      Hotărârea Tribunalului din 8 decembrie 2011 — Deutsche Post/Comisia
      (Cauza T-421/07) (1)

      (Ajutoare de stat - Măsuri adoptate de autoritățile germane în favoarea Deutsche Post AG - Decizie de deschidere a procedurii prevăzute la articolul 88 alineatul (2) CE - Lipsa unei decizii definitive anterioare - Inadmisibilitate)
      (2012/C 25/87)
      Limba de procedură: germana

         Părțile

         Reclamantă: Deutsche Post AG (Bonn, Germania) (reprezentanți: J. Sedemund și T. Lübbig, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: inițial N. Khan și B. Martenczuk, ulterior B. Martenczuk și D. Grespan, agenți)

         Interveniente în susținerea pârâtei: UPS Europe NV/SA (Bruxelles, Belgia); și UPS Deutschland Inc. & Co. OHG (Neuss, Germania) (repreyentanți: T. Ottervanger și E. Henny, avocați)

         Obiectul

      Cerere de anulare a Deciziei Comisiei din 12 septembrie 2007 de deschidere a procedurii prevăzute la articolul 88 alineatul (2) [CE] în ceea ce privește ajutorul de stat acordat de Republica Federală Germania în favoarea Deutsche Post AG [ajutor C 36/07 (ex NN 25/07)].

         Dispozitivul

                  1.

                  Respinge acțiunea ca inadmisibilă.

                  2.

                  Deutsche Post AG suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și cheltuielile de judecată efectuate de Comisia Europeană.

                  3.

                  UPS Europe NV/SA și UPS Deutschland Inc. & Co. OHG suportă propriile cheltuieli de judecată.

         (1)  JO C 22, 26.1.2008.


title: Cauza C-490/13 P: Recurs introdus la 13 septembrie 2013 de Cytochroma Development, Inc împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a treia) din 3 iulie 2013 în cauza T-106/12, Cytochroma Development, Inc/Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

text:
               30.11.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 352/7

         Recurs introdus la 13 septembrie 2013 de Cytochroma Development, Inc împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a treia) din 3 iulie 2013 în cauza T-106/12, Cytochroma Development, Inc/Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)
   (Cauza C-490/13 P)
   2013/C 352/13
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Recurentă: Cytochroma Development, Inc (reprezentanți: S. Malynicz, Barrister, A. Smith, Solicitor)

      Cealaltă parte din procedură: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Concluziile recurentei

   Recurenta solicită Curții:

               —

               anularea Hotărârii Tribunalului din 3 iulie 2013 în cauza T-106/12;

               —

               obligarea OAPI să suporte propriile cheltuieli de judecată precum și pe cele efectuate de recurentă.

      Motivele și principalele argumente

   Recurenta susține că hotărârea atacată trebuie anulată în temeiul următoarelor motive:

               —

               Tribunalul a încălcat articolul 65 alineatul (6) din Regulamentul privind marca comunitară (1) și articolul 1 alineatul (6) litera (d) din Regulamentul (CE) nr. 216/96 (2) referitor la măsurile adoptate de OAPI pentru a se conforma hotărârii Tribunalului;

               —

               Tribunalul a încălcat principiul securității juridice, precum și articolul 17 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 207/2009 al Consiliului din 26 februarie 2009 privind marca comunitară JO L 78, p. 1.

      (2)  Regulamentul (CE) nr. 216/96 al Comisiei din 5 februarie 1996 de stabilire a regulamentului de procedură al camerelor de recurs ale Oficiului pentru Armonizare în cadrul pieței interne (mărci și desene și modele industriale) JO L 28, p. 11, Ediție specială, 17/vol. 1, p. 221.


title: Cauza T-264/07: Acțiune introdusă la 18 iulie 2007 — CSL Behring/Comisia Comunităților Europene și EMEA

text:
               6.10.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 235/12

         Acțiune introdusă la 18 iulie 2007 — CSL Behring/Comisia Comunităților Europene și EMEA
   (Cauza T-264/07)
   (2007/C 235/22)
   Limba de procedură: germana
   Părțile

      Reclamantă: CSL Behring GmbH (Marburg, Germania) (reprezentanți: C. König, Professor și F. Leinen, Rechtsanwalt)

      Pârâte: Comisia Comunităților Europene și Agenția Europeană pentru Medicamente (EMEA)
   Concluziile reclamantei

               —

               anularea deciziei EMEA din 24 mai 2007 în cauza „Human Fibrinogen — Application for Orphan Medicinal Product Designation — EMEA/OD/018/07”, comunicată reclamantei la 24 mai 2007, în temeiul articolului 231 alineatul (1) CE;

               —

               obligarea pârâtelor la plata cheltuielilor de judecată, în temeiul articolului 87 alineatul (2) din Regulamentul de procedură al Tribunalului de Primă Instanță.

         Motivele și principalele argumente
   Reclamanta formulează acțiune împotriva comunicării EMEA din 24 mai 2007. Potrivit reclamantei, prin acest înscris, EMEA a respins în mod definitiv continuarea procedurii de desemnare a produsului medicamentos al reclamantei ca produs medicamentos orfan în conformitate cu articolul 5 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 141/2000 (1).
   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă două motive.
   În primul rând, reclamanta susține că este incorectă interpretarea dată articolului 5 alineatul (1) din Regulamentul nr. 141/2000, potrivit căruia cererea pentru desemnarea unui produs medicamentos ca produs medicamentos orfan trebuie depusă înainte de depunerea cererii pentru autorizația de comercializare a respectivului produs medicamentos. Din acest motiv, respectiva prevedere a fost greșit aplicată.
   În al doilea rând, reclamanta susține că articolul 5 alineatul (1) din Regulamentul nr. 141/2000 încalcă prevederile dreptului primar și că, potrivit articolului 241 CE, acesta trebuie declarat inaplicabil, în cazul în care trebuie interpretat în sensul că o cerere pentru desemnarea unui produs medicamentos ca produs medicamentos orfan trebuie depusă înainte de depunerea cererii pentru autorizația de comercializare a respectivului produs medicamentos. În acest sens, reclamanta susține că această interpretare este contrară drepturilor fundamentale la proprietate și la libera exercitare a profesiei, recunoscute la nivel comunitar, principiului egalității de tratament și principiului încrederii legitime.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 141/2000 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 decembrie 1999 privind produsele medicamentoase orfane (JO L 18, p. 1).


title: Cauza C-412/12: Hotărârea Curții (Camera a șasea) din 18 iulie 2013 — Comisia Europeană/Republica Cipru (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Directiva 1999/31/CE — Depozite de deșeuri — Funcționare în lipsa planurilor de amenajare a amplasamentelor — Obligație de închidere)

text:
               7.9.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 260/19

         Hotărârea Curții (Camera a șasea) din 18 iulie 2013 — Comisia Europeană/Republica Cipru
   (Cauza C-412/12) (1)

   (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru - Directiva 1999/31/CE - Depozite de deșeuri - Funcționare în lipsa planurilor de amenajare a amplasamentelor - Obligație de închidere)
   2013/C 260/31
   Limba de procedură: greaca

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: G. Zavvos și D. Düsterhaus, agenți)

      Pârâtă: Republica Cipru (reprezentanți: M. Chatzigeorgiou și K. Lykourgos, agenți)

      Obiectul

   Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Încălcarea articolului 14 din Directiva 1999/31/CE a Consiliului din 26 aprilie 1999 privind depozitele de deșeuri (JO L 182, p. 1, Ediție specială, 15/vol. 5, p. 94) — Funcționarea în continuare a depozitelor de deșeuri din Nicosia și din Limassol în lipsa planurilor de amenajare a amplasamentelor

      Dispozitivul

               1.

               Prin neînchiderea tuturor depozitelor de eliminare necontrolată a deșeurilor (XADA) care funcționează pe teritoriul său ori prin neconformarea exigențelor Directivei 1999/31/CE a Consiliului din 26 aprilie 1999 privind depozitele de deșeuri, Republica Cipru nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 14 din această directivă.

               2.

               Republica Cipru este obligată la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 366 din 24.11.2012.


title: Cauza C-224/15 P: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 26 mai 2016 – Rose Vision, SL/Comisia Europeană (Recurs — Proiecte finanțate de Uniunea Europeană în domeniul cercetării — Audituri care constată nereguli în punerea în aplicare a anumitor proiecte — Decizii ale Comisiei de suspendare a plății sumelor de plătit în cadrul anumitor proiecte — Acțiune în răspundere — Respingere — Motivare)

text:
               18.7.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 260/8

         Hotărârea Curții (Camera a treia) din 26 mai 2016 – Rose Vision, SL/Comisia Europeană
   (Cauza C-224/15 P) (1)

   ((Recurs - Proiecte finanțate de Uniunea Europeană în domeniul cercetării - Audituri care constată nereguli în punerea în aplicare a anumitor proiecte - Decizii ale Comisiei de suspendare a plății sumelor de plătit în cadrul anumitor proiecte - Acțiune în răspundere - Respingere - Motivare))
   (2016/C 260/10)
   Limba de procedură: spaniola

      Părțile

      Recurentă: Rose Vision, SL (reprezentant: J. J. Marín López, abogado)

      Cealaltă parte din procedură: Comisia Europeană (reprezentanți: R. Lyal și M. Siekierzyńska, agenți)

      Dispozitivul

               1)

               Anulează Hotărârea Tribunalului Uniunii Europene din 5 martie 2015, Rose Vision și Seseña/Comisia (T-45/13, nepublicată, EU:T:2015:138) în măsura în care privește Rose Vision SL.

               2)

               Trimite cauza spre rejudecare Tribunalului Uniunii Europene.

               3)

               Cererea privind cheltuielile de judecată se soluționează odată cu fondul.

      (1)  JO C 228, 13.7.2015.


title: Cauza T-445/09: Acțiune introdusă la 4 noiembrie 2009 — Centre national de la recherche scientifique/Comisia

text:
               30.1.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 24/54

         Acțiune introdusă la 4 noiembrie 2009 — Centre national de la recherche scientifique/Comisia
   (Cauza T-445/09)
   2010/C 24/97
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: Centre national de la recherche scientifique (Paris, Franța) (reprezentant: N. Lenoir, avocat)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene

      Concluziile reclamantului

               —

               Anularea Deciziei din 17 august 2009 în măsura în care se referă la compensarea creanței deținute de CNRS față de Comunitate și născută din contractul Role of Skin cu pretinsa creanță a Comunității față de CNRS și revendicată în temeiul contractului EURO-THYMAIDE;

               —

               obligarea Comisiei la plata tuturor cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Prin prezenta acțiune, Centre national de la recherche scientifique (CNRS) solicită anularea actului de compensare conținut în Decizia BUDG/C3 D(2009) 10.5 — 1232 din 17 august 2009, prin care Comisia a procedat la recuperarea sumelor plătite reclamantului în cadrul contractului EURO-THYMAIDE nr. LSHB-CT-2003-503410 referitor la un proiect din cadrul celui de al șaselea program-cadru de cercetare și dezvoltare tehnologică.
   În susținerea acțiunii sale, reclamantul invocă cinci motive întemeiate pe:

               —

               încălcarea dreptului la apărare în măsura în care decizia a fost adoptată în lipsa examinării de către Comisie a răspunsurilor detaliate ale CNRS la raportul final de audit;

               —

               încălcarea obligației de motivare prevăzută la articolul 253 CE în lipsa unor elemente esențiale de natură să permită înțelegerea raționamentului Comisiei care figurează în decizie;

               —

               erori de drept și erori vădite de apreciere a faptelor care constau în respingerea de către Comisie a costurilor eligibile, modificând criteriile de eligibilitate a cheltuielilor efectuate în cadrul contractului, și în respingerea neîntemeiată a unor elemente care dovedeau aceste costuri;

               —

               încălcarea articolului 73 alineatul (1) din regulamentul financiar în măsura în care creanța în litigiu nu poate fi considerată „certă, lichidă și exigibilă” ca urmare a caracterului serios al contestației referitoare la aceasta;

               —

               încălcarea principiului securității juridice care rezultă din împrejurarea că decizia a fost adptată în temeiul unor criterii de eligibilitate a cheltuielilor care nu existau la momentul semnării contractului.


title: Cauzele conexate C-584/10 P, C-593/10 P și C-595/10 P: Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 18 iulie 2013 — Comisia Europeană (C-584/10 P), Consiliul Uniunii Europene (C-595/10 P), Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord (C-595/10 P)/Yassin Abdullah Kadi, Republica Franceză [Recurs — Politica externă și de securitate comună (PESC) — Măsuri restrictive împotriva anumitor persoane și entități care au legătură cu Osama ben Laden, cu rețeaua Al-Qaida și cu talibanii — Regulamentul (CE) nr. 881/2002 — Înghețarea fondurilor și a resurselor economice ale unei persoane incluse într-o listă stabilită de un organ al Organizației Națiunilor Unite — Includerea numelui persoanei respective în lista care figurează în anexa I la Regulamentul (CE) nr. 881/2002 — Acțiune în anulare — Drepturi fundamentale — Dreptul la apărare — Principiul protecției jurisdicționale efective — Principiul proporționalității — Dreptul la respectarea proprietății — Obligația de motivare]

text:
               7.9.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 260/2

         Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 18 iulie 2013 — Comisia Europeană (C-584/10 P), Consiliul Uniunii Europene (C-595/10 P), Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord (C-595/10 P)/Yassin Abdullah Kadi, Republica Franceză
   (Cauzele conexate C-584/10 P, C-593/10 P și C-595/10 P) (1)

   (Recurs - Politica externă și de securitate comună (PESC) - Măsuri restrictive împotriva anumitor persoane și entități care au legătură cu Osama ben Laden, cu rețeaua Al-Qaida și cu talibanii - Regulamentul (CE) nr. 881/2002 - Înghețarea fondurilor și a resurselor economice ale unei persoane incluse într-o listă stabilită de un organ al Organizației Națiunilor Unite - Includerea numelui persoanei respective în lista care figurează în anexa I la Regulamentul (CE) nr. 881/2002 - Acțiune în anulare - Drepturi fundamentale - Dreptul la apărare - Principiul protecției jurisdicționale efective - Principiul proporționalității - Dreptul la respectarea proprietății - Obligația de motivare)
   2013/C 260/02
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Recurente: Comisia Europeană (C-584/10 P) (reprezentanți: inițial P. Hetsch și S. Boelaert, precum și E. Paasivirta și M. Konstantinidis, ulterior L. Gussetti și S. Boelaert, precum și E. Paasivirta și M. Konstantinidis, agenți), Consiliul Uniunii Europene (C-593/10 P) (reprezentanți: M. Bishop, E. Finnegan și R. Szostak, agenți), Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord (C-595/10 P) (reprezentanți: inițial E. Jenkinson, ulterior S. Behzadi-Spencer, agenți, asistați de J. Wallace, QC, de D. Beard, QC, și de M. Wood, barrister)

      Celelalte părți din procedură: Yassin Abdullah Kadi (reprezentanți: D. Vaughan, QC, V. Lowe, QC, J. Crawford, SC, M. Lester și P. Eeckhout, barristers, G. Martin, solicitor, precum și C. Murphy), Republica Franceză (reprezentanți: E. Belliard, precum și G. de Bergues, D. Colas, A. Adam și E. Ranaivoson, agenți)

      Interveniente în susținerea Comisiei Europene și a Regatului Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord (C-584/10 P și C-595/10 P): Republica Bulgaria (reprezentanți: B. Zaimov și T. Ivanov, precum și E. Petranova, agenți), Republica Italiană (reprezentanți: G. Palmieri, agent, asistat de M. Fiorilli, avvocato dello Stato), Marele Ducat al Luxemburgului (reprezentant: C. Schiltz, agent), Ungaria (reprezentanți: M. Fehér, precum și K. Szíjjártó și K. Molnár, agenți), Regatul Țărilor de Jos (reprezentanți: C. Wissels și M. Bulterman, agenți), Republica Slovacă (reprezentant: B. Ricziová, agent), Républica Finlanda (reprezentant: H. Leppo, agent)

      Interveniente în susținerea Consiliului Uniunii Europene (C-593/10 P): Republica Bulgaria (reprezentanți: B. Zaimov și T. Ivanov, precum și E. Petranova, agenți), Republica Cehă (reprezentanți: K. Najmanová, precum și E. Ruffer, M. Smolek și D. Hadroušek, agenți), Regatul Danemarcei (reprezentant: L. Volck Madsen, agent), Irlanda (reprezentanți: inițial D. O’Hagan, ulterior E. Creedon, agenți, asistați de N. Travers, BL, și de P. Benson, solicitor), Regatul Spaniei (reprezentanți: M. Muñoz Pérez și N. Díaz Abad, agenți), Republica Italiană (reprezentanți: G. Palmieri, agent, asistat de M. Fiorilli, avvocato dello Stato), Marele Ducat al Luxemburgului (reprezentant: C. Schiltz, agent), Ungaria (reprezentanți: M. Fehér, precum și K. Szíjjártó și K. Molnár, agenți), Regatul Țărilor de Jos (reprezentanți: C. Wissels și M. Bulterman, agenți), Republica Austria (reprezentant: C. Pesendorfer, agent), Republica Slovacă (reprezentant: B. Ricziová, agent), Republica Finlanda (reprezentant: H. Leppo, agent)

      Obiectul

   Recurs formulat împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a șaptea) din 30 septembrie 2010, Kadi/Comisia (T-85/09), prin care Tribunalul a admis o acțiune prin care se urmărea anularea parțială a Regulamentului (CE) nr. 1190/2008 al Comisiei din 28 noiembrie 2008 de modificare pentru a 101-a oară a Regulamentului (CE) nr. 881/2002 al Consiliului de instituire a anumitor măsuri restrictive specifice împotriva anumitor persoane și entități care au legătură cu Osama ben Laden, cu rețeaua Al-Qaida și cu talibanii (JO L 322, p 25), în măsura în care numele reclamantului figurează pe lista persoanelor, a grupurilor și a entităților cărora li se aplică aceste dispoziții

      Dispozitivul

               1.

               Respinge recursurile.

               2.

               Obligă Comisia Europeană, Consiliul Uniunii Europene și Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord la plata cheltuielilor de judecată.

               3.

               Republica Bulgaria, Republica Cehă, Regatul Danemarcei, Irlanda, Regatul Spaniei, Republica Franceză, Republica Italiană, Marele Ducat al Luxemburgului, Ungaria, Regatul Țărilor de Jos, Republica Austria, Republica Slovacă și Republica Finlanda suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 72, 5.3.2011.


title: Cauza T-389/08: Acțiune introdusă la 16 septembrie 2008 — Lemans/OAPI — Turner (ICON)

text:
               22.11.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 301/50

         Acțiune introdusă la 16 septembrie 2008 — Lemans/OAPI — Turner (ICON)
   (Cauza T-389/08)
   (2008/C 301/84)
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza
   Părțile

      Reclamantă: Lemans Corporation (Janesville, Statele Unite ale Americii) (reprezentant: M. Cover, Solicitor)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Stephen Turner (Luddington, Regatul Unit)
   Concluziile reclamantei

               —

               Anularea Deciziei Camerei a doua de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 3 iulie 2008 în cauza R 778/2007-2;

               —

               respingerea opoziției și înregistrarea mărcii comunitare și

               —

               obligarea celeilalte părți în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs la plata cheltuielilor de judecată, inclusiv a cheltuielilor efectuate în fața camerei de recurs și a Tribunalului de Primă Instanță.

         Motivele și principalele argumente

      Persoana care solicită înregistrarea mărcii comunitare: reclamanta.

      Marca comunitară vizată: marca verbală „ICON” pentru produse și servicii din clasele 9, 18 și 25 — cererea nr. 2 197 440.

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în sprijinul opoziției: cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs.

      Marca sau semnul invocat în sprijinul opoziției: marca verbală națională „IKON” pentru produse din clasa 9 — înregistrarea din Regatul Unit nr. 2 243 676.

      Decizia diviziei de opoziție: respinge cererea în totalitate.

      Decizia camerei de recurs: respinge recursul.

      Motivele invocate: camera de recurs a considerat în mod greșit că cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs avea locus standi pentru a formula opoziția.


title: Cauza T-568/12: Acțiune introdusă la 17 decembrie 2012 — Golam/OAPI — Derby Cycle Werke (FOCUS extreme)

text:
               2.3.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 63/23

         Acțiune introdusă la 17 decembrie 2012 — Golam/OAPI — Derby Cycle Werke (FOCUS extreme)
   (Cauza T-568/12)
   2013/C 63/47
   Limba în care a fost formulată acțiunea: greaca

      Părțile

      Reclamantă: Sofia Golam (Atena, Grecia) (reprezentant: N. Trovas, dikigoros)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Derby Cycle Werke GmbH (Cloppenburg, Germania)

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               admiterea prezentei acțiuni în vederea anulării Deciziei Camerei a patra de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 16 octombrie 2012 în cauza R 2327/2011-4;

               —

               respingerea opoziției formulate și admiterea în totalitate a cererii de înregistrare a mărcii în cauză;

               —

               obligarea părții adverse la plata cheltuielilor de judecată efectuate de reclamantă.

      Motivele și principalele argumente

      Solicitantul mărcii comunitare: reclamanta.

      Marca comunitară vizată: marca figurativă „FOCUS extreme” pentru produse din clasele 5, 16 și 25 — marca comunitară nr. 8945487.

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în procedura opoziției: cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs.

      Marca sau semnul invocat: marca verbală germană „FOCUS” înregistrată sub nr. 2062620, pentru produse din clasa 25.

      Decizia diviziei de opoziție: admite opoziția.

      Decizia camerei de recurs: respinge calea de atac.

      Motivele invocate: încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) și alineatul (5) din Regulamentul nr. 207/2009 al Consiliului din 26 februarie 2009.


title: Cauza C-257/16: Cerere de decizie preliminară introdusă de Amtsgericht Köln (Germania) la 9 mai 2016 – Elke Roch, Jürgen Roch/Germanwings GmbH

text:
               1.8.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 279/15

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Amtsgericht Köln (Germania) la 9 mai 2016 – Elke Roch, Jürgen Roch/Germanwings GmbH
   (Cauza C-257/16)
   (2016/C 279/21)
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Amtsgericht Köln

      Părțile din procedura principală

      Reclamanți: Elke Roch, Jürgen Roch

      Pârâtă: Germanwings GmbH

      Întrebările preliminare

               1)

               Defecțiunea tehnică survenită la o aeronavă din cauza lovirii unor păsări, mai precis din cauza coliziunii aeronavei cu păsări în zbor este o împrejurare excepțională în sensul articolului 5 alineatul (3) din regulament (1)?

               2)

               Articolul 5 alineatul (3) din regulament trebuie interpretat în sensul că operatorul efectiv de transport aerian poate să invoce și împrejurări excepționale care nu au survenit pe zborul rezervat de pasager, ci pe zborul efectuat în mod direct înainte de cel rezervat în cadrul unei proceduri de zbor circular?

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 261/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 11 februarie 2004 de stabilire a unor norme comune în materie de compensare și de asistență a pasagerilor în eventualitatea refuzului la îmbarcare și anulării sau întârzierii prelungite a zborurilor și de abrogare a Regulamentului (CEE) nr. 295/91 (JO L 46, p. 1, Ediție specială, 07/vol. 12, p. 218).


title: Cauza T-71/16 P: Ordonanța Tribunalului din 3 mai 2017 – De Nicola/BEI („Recurs — Funcție publică — Personalul BEI — Notare — Raport de evaluare — Exercițiul de evaluare 2007 — Erori de drept — Recurs vădit nefondat”)

text:
               3.7.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 213/29

         Ordonanța Tribunalului din 3 mai 2017 – De Nicola/BEI
   (Cauza T-71/16 P) (1)

   ((„Recurs - Funcție publică - Personalul BEI - Notare - Raport de evaluare - Exercițiul de evaluare 2007 - Erori de drept - Recurs vădit nefondat”))
   (2017/C 213/39)
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Recurent: Carlo De Nicola (Strassen, Luxemburg) (reprezentant: G. Ferabecoli, avocat)

      Cealaltă parte din procedură: Banca Europeană de Investiții (BEI) (reprezentanți: inițial G. Nuvoli și F. Martin, ulterior G. Nuvoli și G. Faedo, agenți, asistați de A. Dal Ferro, avocat)

      Obiectul

   Recurs formulat împotriva Hotărârii Tribunalului Funcției Publice a Uniunii Europene (judecător unic) din 18 decembrie 2015, De Nicola/BEI (F-82/12, EU:F:2015:166), și prin care se urmărește anularea în parte a acestei hotărâri.

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Domnul Carlo De Nicola suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de Banca Europeană de Investiții (BEI) în cadrul prezentei proceduri.

      (1)  JO C 118, 4.4.2016.


title: Cauza C-627/13: Cerere de decizie preliminară introdusă de Bundesgerichtshof (Germania) la 2 decembrie 2013 — Procedură penală împotriva lui Miguel M.

text:
               8.2.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 39/12

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Bundesgerichtshof (Germania) la 2 decembrie 2013 — Procedură penală împotriva lui Miguel M.
   (Cauza C-627/13)
   2014/C 39/19
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Bundesgerichtshof

      Partea din procedura principală

   Miguel M.

      Întrebarea preliminară

   Medicamentele definite potrivit Directivei 2001/83/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 6 noiembrie 2001 de instituire a unui cod comunitar cu privire la medicamentele de uz uman (1), care conțin substanțe clasificate menționate în Regulamentele (CE) nr. 273/2004 (2) și (CE) nr. 111/2005 (3), sunt excluse întotdeauna, potrivit articolului 2 litera (a) din fiecare dintre aceste regulamente, din domeniul lor de aplicare sau se admite că sunt excluse doar atunci când sunt combinate astfel încât substanțele clasificate să nu poată fi folosite sau recuperate prin metode ușor de aplicat ori viabile din punct de vedere economic?

      (1)  JO L 311, p. 67, Ediție specială, 13/vol. 33, p. 3.

      (2)  Regulamentul (CE) nr. 273/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 11 februarie 2004 privind precursorii drogurilor (JO L 47, p. 1, Ediție specială, 15/vol. 10, p. 183).

      (3)  Regulamentul (CE) nr. 111/2005 al Consiliului din 22 decembrie 2004 de stabilire a normelor de monitorizare a comerțului cu precursori de droguri între Comunitate și țările terțe (JO 2005, L 22, p. 1, Ediție specială, 15/vol. 13, p. 114).


title: Cauza T-531/13: Acțiune introdusă la 26 septembrie 2013 — Kicks Kosmetikkedjan/OAPI

text:
               7.12.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 359/16

         Acțiune introdusă la 26 septembrie 2013 — Kicks Kosmetikkedjan/OAPI
   (Cauza T-531/13)
   2013/C 359/32
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Kicks Kosmetikkedjan AB (Stockholm, Suedia) (reprezentant: K. Strömholm, lawyer)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Kik Textilien und Non-Food GmbH (Bönen, Germania)

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei;

               —

               obligarea OAPI la plata cheltuielilor de judecată sau, alternativ, dacă este cazul, a unui intervenient;

               —

               autorizarea înregistrării în întregime a cererii contestate nr. 9246166.

      Motivele și principalele argumente

      Solicitantul mărcii comunitare: Kicks Kosmetikkedjan AB

      Marca comunitară vizată: marca figurativă „KICKS” pentru bunuri și servicii din clasele 3, 8, 14, 21 și 35 — cererea nr. 9246166

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în procedura opoziției: Kik Textilien und Non-Food GmbH

      Marca sau semnul invocat: marca verbală germană și internațională „kik” pentru servicii din clasa 35

      Decizia diviziei de opoziție: a admis opoziția pentru produsele și serviciile contestate.

      Decizia camerei de recurs: respingerea recursului

      Motivele invocate: încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009


title: Cauza C-227/13 P: Recurs introdus la 29 aprilie 2013 de Albergo Quattro Fontane Snc împotriva Ordonanței Tribunalului (Camera a patra) din 20 februarie 2013 în cauzele conexate T-278/00-T-280/00, T-282/00-T-286/00 și T-288/00-T-295/00, Albergo Quattro Fontane și alții/Comisia

text:
               20.7.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 207/13

         Recurs introdus la 29 aprilie 2013 de Albergo Quattro Fontane Snc împotriva Ordonanței Tribunalului (Camera a patra) din 20 februarie 2013 în cauzele conexate T-278/00-T-280/00, T-282/00-T-286/00 și T-288/00-T-295/00, Albergo Quattro Fontane și alții/Comisia
   (Cauza C-227/13 P)
   2013/C 207/25
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Recurent: Albergo Quattro Fontane Snc (reprezentanți: A. Bianchini și F. Busetto, avocați)

      Celelalte părți din procedură: Comitato „Venezia vuole vivere”, Comisia Europeană

      Concluziile recurentei

               —

               Anularea ordonanței atacate a Tribunalului;

               —

               admiterea pretențiilor formulate în primă instanță și, în consecință,

                           —

                           anularea, în măsura în care este rezonabil și în limitele interesului recurentei, a Deciziei 2000/394/CE a Comisiei din 25 noiembrie 1999 privind măsurile de ajutor în favoarea întreprinderilor stabilite pe teritoriul Veneției și al Chioggiei, prevăzute prin Legile nr. 30/1997 și nr. 206/1995 de instituire a unor reduceri ale contribuțiilor la asigurările sociale;

                           —

                           cu titlu subsidiar, anularea deciziei menționate în măsura în care impune obligația de a recupera reducerile acordate și în măsura în care impune majorarea cuantumului acestor reduceri care trebuie recuperate cu dobânzi aferente perioadelor avute în vedere în decizie;

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată aferente celor două proceduri.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea recursului se invocă nouă motive:

                  Primul motiv: caracterul eronat al ordonanței, pentru motivul că nu s-a ținut seama de faptul că măsurile în cauză nu confereau niciun avantaj beneficiarilor în considerarea caracterului lor compensatoriu.

                  Al doilea motiv: caracterul eronat al ordonanței, pentru motivul că nu s-a exclus sau cel puțin apreciat capacitatea măsurilor în cauză de a afecta concurența sau schimburile comerciale intracomunitare.

                  Al treilea motiv: caracterul eronat al ordonanței, pentru motivul că s-a exclus aplicabilitatea derogărilor prevăzute la articolul 87 alineatul (2) litera (b) CE [în prezent, articolul 107 alineatul (2) litera (b) TFUE] și la articolul 87 alineatul (3) litera (b) CE [în prezent, articolul 107 alineatul (3) litera (b) TFUE].

                  Al patrulea motiv: caracterul eronat al ordonanței, pentru motivul că s-a exclus aplicabilitatea derogărilor prevăzute la articolul 87 alineatul (3) litera (c) CE [în prezent, articolul 107 alineatul (3) litera (c) TFUE]

                  Al cincilea motiv: caracterul eronat al ordonanței, pentru motivul că s-a exclus aplicabilitatea derogărilor prevăzute la articolul 87 alineatul (3) literele (d) și (e) CE [în prezent, articolul 107 alineatul (3) literele (d) și (e) TFUE]

                  Al șaselea motiv: caracterul eronat al ordonanței, pentru motivul că s-a exclus aplicabilitatea derogărilor prevăzute la articolul 86 alineatul (2) CE [în prezent, articolul 106 alineatul (2) TFUE]

                  Al șaptelea motiv: caracterul eronat al ordonanței, pentru motivul că s-a exclus existența ajutorului și s-a încălcat, în consecință, articolul 88 alineatul (3) CE [în prezent, articolul 108 alineatul (3) TFUE] și a articolului 15 din Regulamentul nr. 659/1999 (1).

                  Al optulea motiv: caracterul eronat al ordonanței, pentru motivul că s-a exclus aplicabilitatea articolului 14 alineatul (1) din Regulamentul nr. 659/1999, în ceea ce privește obligația de recuperare.

                  Al nouălea motiv: caracterul eronat al ordonanței, pentru motivul că s-a exclus aplicabilitatea articolului 14 alineatul (1) din Regulamentul nr. 659/1999, în ceea ce privește aplicarea de dobânzi.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 659/1999 al Consiliului din 22 martie 1999 de stabilire a normelor de aplicare a articolului 93 din Tratatul CE (JO L 83, p. 1, Ediție specială, 08/vol. 1, p. 41).


title: Cauza T-534/10: Hotărârea Tribunalului din 13 iunie 2012 — Organismos Kypriakis Galaktokomikis Viomichanias/OAPI — Garmo (HELLIM) [ „Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale HELLIM — Marcă comunitară colectivă verbală anterioară HALLOUMI — Motiv relativ de refuz — Risc de confuzie — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 — Dreptul de a fi ascultat — Articolul 63 alineatul (2) din Regulamentul nr. 207/2009” ]

text:
               21.7.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 217/20

         Hotărârea Tribunalului din 13 iunie 2012 — Organismos Kypriakis Galaktokomikis Viomichanias/OAPI — Garmo (HELLIM)
   (Cauza T-534/10) (1)

   (Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale HELLIM - Marcă comunitară colectivă verbală anterioară HALLOUMI - Motiv relativ de refuz - Risc de confuzie - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 - Dreptul de a fi ascultat - Articolul 63 alineatul (2) din Regulamentul nr. 207/2009)
   2012/C 217/41
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamant: Organismos Kypriakis Galaktokomikis Viomichanias (Nicosie, Cipru) (reprezentanți: inițial C. Milbradt și H. Van Volxem, ulterior C. Milbradt și A. Schwarz, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: G. Schneider, agent)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: Garmo AG (Stuttgart, Germania)

      Obiectul

   Acțiune introdusă împotriva Deciziei Camerei a patra de recurs a OAPI din 20 septembrie 2010 (cauza R 794/2010-4), privind o procedură de opoziție între Organismos Kypriakis Galaktokomikis Viomichanias și Garmo AG

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Obligă Organismos Kypriakis Galaktokomikis Viomichanias la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 30, 29.1.2011.


title: Cauza F-91/11: Ordonanța Tribunalului Funcției Publice (Camera întâi) din 24 mai 2012 — Alionescu/Comisia (Funcție publică — Recrutare — Concurs general — Decizie de prelungire a termenului de înscriere — Lipsa reclamației — Inadmisibilitate vădită)

text:
               21.7.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 217/31

         Ordonanța Tribunalului Funcției Publice (Camera întâi) din 24 mai 2012 — Alionescu/Comisia
   (Cauza F-91/11)
   (Funcție publică - Recrutare - Concurs general - Decizie de prelungire a termenului de înscriere - Lipsa reclamației - Inadmisibilitate vădită)
   2012/C 217/66
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamant: Ciprian-Călin Alionescu (Etterbeek, Belgia) (reprezentant: M. Stănculescu, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Obiectul

   Cerere de anulare a deciziei EPSO de a prelungi cu șase ore termenul pentru depunerea candidaturilor în cadrul concursului general EPSO/AD/206-207/11

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea ca vădit inadmisibilă.

               2.

               Domnul Alionescu suportă propriile cheltuieli de judecată.


title: Cauza C-133/14: Acțiune introdusă la 21 martie 2014 – Comisia Europeană/Consiliul Uniunii Europene

text:
               10.6.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 175/25

         Acțiune introdusă la 21 martie 2014 – Comisia Europeană/Consiliul Uniunii Europene
   (Cauza C-133/14)
   2014/C 175/31
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: R. Lyal, W. Mölls și D. Martin, agenți)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene

      Concluziile reclamantei

               —

               Anularea Directivei 2013/64/UE a Consiliului din 17 decembrie 2013 de modificare a Directivelor 91/271/CEE și 1999/74/CE ale Consiliului și a Directivelor 2000/60/CE, 2006/7/CE, 2006/25/CE și 2011/24/UE ale Parlamentului European și ale Consiliului, ca urmare a schimbării statutului Mayotte în raport cu Uniunea Europeană (1);

               —

               menținerea efectelor Directivei 2013/64/UE până la intrarea în vigoare a unei noi directive care să aibă un temei juridic adecvat;

               —

               obligarea Consiliului Uniunii Europene la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Comisia solicită anularea Directivei 2013/64/UE, pe care Consiliul a adoptat-o în temeiul juridic al articolului 349 TFUE.
   Comisia reproșează Consiliului faptul că a adoptat această directivă în condițiile în care ea propusese ca acest act să aibă temeiuri juridice sectoriale, și anume articolele 43 alineatul (2), 114, 153 alineatul (2), 168 și 192 alineatul (1) TFUE.
   Aceasta apreciază că, potrivit finalității și scopului directivei atacate, articolul 349 TFUE nu poate fi utilizat în mod valabil ca temei juridic. Articolul 349 TFUE s-ar aplica doar în cazul în care este vorba despre o derogare de la principiul aplicării dreptului primar regiunilor ultraperiferice, astfel cum este prevăzut la articolul 355 alineatul (1) TFUE. Or, directiva în cauză, fără a deroga de la tratate, nu ar face decât să adapteze dreptul secundar pentru a răspunde situației create prin schimbarea statutului Mayotte. Această interpretare ar fi confirmată nu doar de modul de redactare al articolului 349 TFUE, ci și de sistemul temeiurilor juridice ale tratatului, precum și de originile istorice ale acestui articol.

      (1)  JO L 355, p. 8.


title: Cauza T-619/13 P: Recurs introdus la 26 noiembrie 2013 de Carla Faita împotriva Hotărârii din 16 septembrie 2013 a Tribunalului Funcției Publice în cauza F-92/11, Faita/CESE

text:
               25.1.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 24/36

         Recurs introdus la 26 noiembrie 2013 de Carla Faita împotriva Hotărârii din 16 septembrie 2013 a Tribunalului Funcției Publice în cauza F-92/11, Faita/CESE
   (Cauza T-619/13 P)
   2014/C 24/67
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Recurentă: Carla Faita (Bruxelles, Belgia) (reprezentant: D. Abreu Caldas, M. Abreu Caldas și J.-N. Louis, avocați)

      Cealaltă parte din procedură: Comitetul Economic și Social European (CESE)

      Concluziile

   Recurenta solicită Tribunalului:

               —

               să declare și să hotărască:

                           —

                           anularea Hotărârii Tribunalului Funcției Publice (Camera a doua) din 16 septembrie 2013, pronunțată în cauza F-92/11 (Faita/CESE);

                           —

                           obligarea CESE la plata către recurentă a sumei de 15 000 de euro pentru prejudiciul moral rezultat din încălcarea obligației de solicitudine ce revine AIPN;

                           —

                           obligarea CESE la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea recursului, recurenta invocă două motive.

               1.

               Primul motiv se întemeiază pe o eroare de drept legată de finalitatea procedurii precontencioase și a principiului bunei administrări, întrucât TFP nu a sancționat faptul că respingerea reclamației conținea o motivare identică, cuvânt cu cuvânt, cu cea care figura în decizia de respingere a cererii împotriva căreia fusese introdusă reclamația, în pofida faptului că reclamația conținea argumente diferite de cele cuprinse în cerere (referitor la punctele 44 și 65-67 din hotărârea atacată).

               2.

               Al doilea motiv se întemeiază, pe de o parte, pe o încălcare a dreptului la apărare, în măsura în care recurenta nu ar fi avut ocazia să se exprime în cadrul procedurii în fața TFP atunci când acesta a concluzionat că AIPN s-ar fi întemeiat pe un al cincilea motiv implicit în decizia sa de respingere a cererii recurentei și, pe de altă parte, pe o eroare de drept, în măsura în care TFP ar fi analizat condițiile prevăzute la articolul 12a alineatul (3) din Statutul funcționarilor Uniunii Europene cu ocazia controlului legalității aplicării articolului 24 din statutul menționat (referitor la punctul 94 și următoarele din hotărârea atacată).


title: Cauza C-153/13: Ordonanța Curții (Camera a opta) din 3 aprilie 2014 (cerere de decizie preliminară formulată de Okresný súd Bardejov – Slovacia) – Pohotovosť s.r.o./Ján Soroka (Trimitere preliminară — Directiva 93/13/CEE — Aplicare ratione temporis — Fapte anterioare aderării Republicii Slovace la Uniunea Europeană — Necompetență vădită a Curții)

text:
               11.8.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 261/5

         Ordonanța Curții (Camera a opta) din 3 aprilie 2014 (cerere de decizie preliminară formulată de Okresný súd Bardejov – Slovacia) – Pohotovosť s.r.o./Ján Soroka
   (Cauza C-153/13) (1)

   ((Trimitere preliminară - Directiva 93/13/CEE - Aplicare ratione temporis - Fapte anterioare aderării Republicii Slovace la Uniunea Europeană - Necompetență vădită a Curții))
   2014/C 261/06
   Limba de procedură: slovaca

      Instanța de trimitere

   Okresný súd Bardejov

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Pohotovosť s.r.o.

      Pârât: Ján Soroka

      cu participarea: Združenie na ochranu občana spotrebiteľa HOOS

      Dispozitivul

   Curtea de Justiție a Uniunii Europene este vădit necompetentă să răspundă la întrebările adresate de Okresný súd Bardejov (Slovacia) prin decizia din 15 februarie 2013.

      (1)  JO C 178, 22.6.2013.


title: Cauza C-180/08 și C-186/08: Ordonanța Curții (Camera a șasea) din 13 noiembrie 2008 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Dioikitiko Efeteio Thessalonikis — Grecia) — Maria Kastrinaki tou Emmanouil/Panepistimiako Geniko Nosokomeio Thessalonikis AHEPA (Articolul 104 alineatul (3) primul paragraf din Regulamentul de procedură — Directiva 89/48/CEE — Recunoașterea diplomelor — Studii efectuate într-un laborator de studii independente nerecunoscut drept instituție de învățământ de statul membru gazdă — Psiholog)

text:
               21.2.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 44/25

         Ordonanța Curții (Camera a șasea) din 13 noiembrie 2008 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Dioikitiko Efeteio Thessalonikis — Grecia) — Maria Kastrinaki tou Emmanouil/Panepistimiako Geniko Nosokomeio Thessalonikis AHEPA
   (Cauza C-180/08 și C-186/08) (1)

   (Articolul 104 alineatul (3) primul paragraf din Regulamentul de procedură - Directiva 89/48/CEE - Recunoașterea diplomelor - Studii efectuate într-un „laborator de studii independente’ nerecunoscut drept instituție de învățământ de statul membru gazdă - Psiholog)
   (2009/C 44/41)
   Limba de procedură: greaca
   Instanța de trimitere
   Dioikitiko Efeteio Thessalonikis
   Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Maria Kastrinaki tou Emmanouil

      Pârâtă: Panepistimiako Geniko Nosokomeio Thessalonikis AHEPA
   Obiectul
   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Dioikitiko Efeteio Thessalonikis — Interpretarea articolelor 1, 2, 3 și 4 din Directiva 89/48/CEE a Consiliului din 21 decembrie 1988 privind un sistem general de recunoaștere a diplomelor de învățământ superior acordate pentru formarea profesională cu durata minimă de trei ani (JO L 19, p. 16, Ediție specială, 05/vol. 2, p. 76) — Interpretarea articolului 39 alineatul (1), a articolului 40 alineatul (1), a articolului 43, a articolului 47 alineatul (1) și a articolelor 49, 55, 149 și 150 CE — Resortisant al unui stat membru care a exercitat o profesie reglementată în statul membru gazdă înainte și după recunoașterea echivalenței profesionale care rezultă din titlurile sale de calificare oficială academică obținute în alt stat membru — Efectuarea anterioară, pe baza unui contract de franciză, a unei părți a studiilor universitare într-o instituție nerecunoscută ca instituție universitară de către statul membru gazdă — Posibilitatea, din cauza refuzului recunoașterii unor astfel de titluri de calificare oficială, de excludere a lucrătorului din activitatea sa profesională
   Dispozitivul
   Autoritățile competente ale unui stat membru gazdă sunt obligate, în temeiul articolului 3 din Directiva 89/48/CEE a Consiliului din 21 decembrie 1988 privind sistemul general de recunoaștere a diplomelor de învățământ superior acordate pentru formarea profesională cu durata minimă de trei ani, să permită unui resortisant al unui stat membru, care este titular al unei diplome în sensul acestei directive, eliberată de o autoritate competentă din alt stat membru, să își exercite profesia în aceleași condiții ca și titularii diplomelor naționale, chiar dacă această diplomă:

               —

               este acordată pentru o formare efectuată, în tot sau în parte, într-o instituție situată în statul membru gazdă care, potrivit legislației acestui stat membru, nu este recunoscută drept o instituție de învățământ și

               —

               nu a fost omologată de autoritățile naționale competente.

      (1)  JO C 171, 5.7.2008.


title: Cauza T-620/13: Hotărârea Tribunalului din 15 septembrie 2016 – Marchi Industriale/ECHA („REACH — Redevență datorată pentru înregistrarea unei substanțe — Reducere acordată microîntreprinderilor și întreprinderilor mici și mijlocii — Eroare în declarația referitoare la dimensiunea întreprinderii — Recomandarea 2003/361/CE — Decizie care impune o taxă administrativă — Stabilirea dimensiunii întreprinderii — Competența ECHA — Obligația de motivare”)

text:
               31.10.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 402/27

         Hotărârea Tribunalului din 15 septembrie 2016 – Marchi Industriale/ECHA
   (Cauza T-620/13) (1)

   ((„REACH - Redevență datorată pentru înregistrarea unei substanțe - Reducere acordată microîntreprinderilor și întreprinderilor mici și mijlocii - Eroare în declarația referitoare la dimensiunea întreprinderii - Recomandarea 2003/361/CE - Decizie care impune o taxă administrativă - Stabilirea dimensiunii întreprinderii - Competența ECHA - Obligația de motivare”))
   (2016/C 402/28)
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Reclamantă: Marchi Industriale SpA (Florența, Italia) (reprezentanți: M. Baldassarri și F. Donati, avocați)

      Pârâtă: Agenția Europeană pentru Produse Chimice (reprezentanți: inițial M. Heikkilä, A. Iber, E. Bigi, J.-P. Trnka și E. Maurage, ulterior M. Heikkilä, E. Bigi, J.-P. Trnka și E. Maurage, agenți, asistați de C. Garcia Molyneux, avocat)

      Obiectul

   Pe de o parte, o cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE și privind anularea Deciziei SME(2013) 3747 a ECHA din 19 septembrie 2013, prin care se constată că reclamanta nu îndeplinește condițiile pentru a beneficia de reducerea redevenței prevăzute pentru întreprinderile mijlocii și prin care i s-a impus o taxă administrativă, și, pe de altă parte, o cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE și având ca obiect anularea facturilor emise de ECHA în urma adoptării Deciziei SME(2013) 3747

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă Marchi Industriale SpA la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 24, 25.1.2014.