title: Cauza C-486/06: Cerere având ca obiect pronunțarea unei hotărâri preliminare formulată de către Hof van beroep te Antwerpen la data de 27 noiembrie 2006 — BVBA Van Landeghem/Statul belgian

text:
               27.1.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 20/11

         Cerere având ca obiect pronunțarea unei hotărâri preliminare formulată de către Hof van beroep te Antwerpen la data de 27 noiembrie 2006 — BVBA Van Landeghem/Statul belgian
   (Cauza C-486/06)
   (2007/C 20/16)
   Limba de procedură: olandeza
   Instanța de trimitere
   Hof van beroep te Antwerpen.
   Părțile din acțiunea principală

      Partea reclamantă: BVBA Van Landeghem.

      Partea pârâtă: Statul belgian.
   Întrebare preliminară

      „Pick-up-uri — fiind autovehicule ce constau, pe de o parte, într-o cabină închisă, servind drept spațiu pentru pasageri, în care scaune pliabile sau escamotabile cu trei locuri de fixare a centurilor se află în spatele scaunului sau a banchetei șoferului și, pe de altă parte, într-o benă de încărcare ce nu depășește 50 de centimetri în înălțime și nu se poate deschide decât în spate și care nu dispune de nici un dispozitiv de ancorare a unei încărcături — care erau echipate cu un interior foarte luxos, cu toate opțiunile (incluzând scaune din piele cu reglaj electric, retrovizoare și geamuri cu comandă electrică, o instalație stereo cu CD etc…), un sistem de frânare ABS, un motor pe benzină de la 4 la 8 litri cu cutie automată având un consum foarte ridicat, patru roți motrice și jante sport de lux, declarate în liberă practică și în consum între 10 aprilie 1995 și 4 decembrie 1997, trebuiau oare clasificate la poziția 8703 din Nomenclatura combinată în vigoare la momentul respectiv (adoptată inițial prin Regulamentul (CEE) nr. 2658/87 al Consiliului, din 23 iulie 1987, privind Nomenclatura tarifară și statistică și Tariful Vamal Comun (1)) ca autoturisme și alte autovehicule proiectate în principal pentru transportul persoanelor (altele decât cele de la poziția 8702), inclusiv mașinile de tipul «break« și mașinile de curse sau la poziția 8704 din Nomenclatura combinată în vigoare la momentul respectiv ca și autovehicule pentru transportul mărfurilor ori la o altă poziție decât poziția 8703 sau poziția 8704 din Nomenclatura combinată în vigoare la momentul respectiv?“

      (1)  JO L 256, p. 1.


title: Cauza C-144/08: Acțiune introdusă la 8 aprilie 2008 — Comisia Comunităților Europene/Republica Finlanda

text:
               5.7.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 171/14

         Acțiune introdusă la 8 aprilie 2008 — Comisia Comunităților Europene/Republica Finlanda
   (Cauza C-144/08)
   (2008/C 171/24)
   Limba de procedură: finlandeza
   Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: I. Koskinen, D. Triantafyllou)

      Pârâtă: Republica Finlanda
   Concluziile reclamantei

               —

               Constatarea faptului că, prin definirea incompletă a noțiunii de domiciliu stabil în vederea determinării unor posibile scutiri fiscale pentru importul temporar al anumitor mijloace de transport, Republica Finlanda nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 7 alineatul (1) din Directiva 83/182/CEE a Consiliului din 28 martie 1983 privind scutirile de taxă în interiorul Comunității pentru anumite mijloace de transport importate temporar dintr-un stat membru în altul (1);

               —

               obligarea Republicii Finlanda la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   Pentru determinarea unei posibile scutiri fiscale, articolul 7 alineatul (1) din Directiva 83/182/CEE definește domiciliul stabil, în temeiul căruia se stabilește statul membru căruia al cărui regim de import temporar al mijloacelor de transport este aplicabil, precum și statul membru care are dreptul de a percepe impozitul asupra mijlocului de transport în cauză. Articolul 7 alineatul (1) din Directiva 83/182/CEE stabilește o serie de excepții de la regula conform căreia domiciliul stabil reprezintă locul în care o persoană locuiește de obicei, cel puțin 185 de zile în fiecare an calendaristic. În special, articolul 7 alineatul (1) al doilea paragraf prevede că în ipoteza unei persoane ale cărei relații profesionale se află într-un alt loc decât cel al relațiilor sale personale și care, drept urmare, locuiește pe rând în mai multe locuri situate în două sau mai multe state membre, domiciliul stabil al acesteia se consideră a fi locul unde are legături personale, cu condiția ca acea persoană să se întoarcă acolo în mod regulat. Această ultimă condiție nu trebuie îndeplinită dacă persoana trăiește într-un stat membru pentru a îndeplini o însărcinare pe o perioadă limitată.
   Cu toate acestea, reglementarea finlandeză impune o astfel de condiție referitoare la întoarcerea în mod regulat și în cazul în care persoana trăiește în Finlanda pentru a îndeplini o însărcinare pe o perioadă limitată. Așadar, Finlanda nu a transpus în mod corect dispozițiile articolului 7 alineatul (1) din Directiva 83/182/CEE.

      (1)  JO L 105, p. 59, Ediție specială, 09/vol. 1, p. 66.


title: Cauza C-165/10: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio (Italia) la 2 aprilie 2010 — Cosima Barberio/Ministero dell’Interno

text:
               19.6.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 161/29

      Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio (Italia) la 2 aprilie 2010 — Cosima Barberio/Ministero dell’Interno
      (Cauza C-165/10)
      (2010/C 161/39)
      Limba de procedură: italiana

         Instanța de trimitere

      Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio

         Părțile din acțiunea principală

         Reclamant: Cosima Barberio

         Pârât: Ministero dell’Interno

         Întrebarea preliminară

      Reglementarea națională (introdusă de Decretul Bersani, Decretul lege nr. 223 din 4 iulie 2006, transformat în Legea nr. 248 din 4 august 2006), respectiv un „sistem național care prevede printre altele:

                  a)

                  existența unei tendințe generale de protejare a titularilor concesiunilor acordate anterior, în urma unei licitații de la care o parte dintre operatori fuseseră excluși în mod nelegal;

                  b)

                  existența unor dispoziții care garantează în fapt menținerea pozițiilor comerciale dobândite (de exemplu interdicția, în ceea ce îi privește pe noii concesionari, de a-și instala ghișeele la mai puțin de o distanță determinată de ghișeele existente);

                  c)

                  cazuri de decădere din beneficiul concesiunii în ipoteza în care concesionarul gestionează în mod direct sau indirect activități transfrontaliere de joc care pot fi asimilate celor care fac obiectul concesiunii”,

            este compatibilă cu articolele 43 și 49 din Tratatul CE?


title: Cauza T-36/12: Acțiune introdusă la 20 ianuarie 2012 — Athens Resort Casino/Comisia

text:
               17.3.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 80/25

         Acțiune introdusă la 20 ianuarie 2012 — Athens Resort Casino/Comisia
   (Cauza T-36/12)
   2012/C 80/42
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Athens Resort Casino AE Symmetochon (Marrousi, Grecia) (reprezentanți: N. Niejahr, Q. Azau, F. Spyropoulos, I. Dryllerakis, K. Spyropoulos, avocați, și F. Carlin, barrister)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               Anularea Deciziei 2011/716/UE a Comisiei din 24 mai 2011 privind ajutorul de stat acordat de Grecia în favoarea anumitor cazinouri grecești [măsura de ajutor de stat C 16/10 (ex NN 22/10, ex CP 318/09)] (JO L 285, p. 25) (denumită în continuare „decizia atacată”); sau

               —

               cu titlu subsidiar, anularea deciziei atacate în măsura în care aceasta se aplică reclamantei;

               —

               cu titlu mai subsidiar, anularea deciziei atacate în măsura în care prin aceasta se dispune recuperarea unor sume de la reclamantă; și

               —

               obligarea pârâtei la plata propriilor cheltuieli de judecată și a cheltuielilor de judecată ale reclamantei aferente prezentei proceduri.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă tei motive.

               1.

               Primul motiv întemeiat pe împrejurarea c pârâta a încălcat articolul 107 alineatul (1) TFUE atunci când a decis că măsura în cauză constituia un ajutor de stat, prin aceea că:

                           (a)

                           a constatat că reclamanta a beneficiat de un avantaj economic sub forma unei „discriminări fiscale” în valoare de 7,20 euro pentru fiecare bilet de intrare;

                           (b)

                           a constatat că măsura a implicat o pierdere a unor resurse de stat;

                           (c)

                           a considerat că măsura a fost selectivă în favoarea reclamantei;

                           (d)

                           a concluzionat că măsura a denatura concurența și a afectat schimburile comerciale dintre statele membre.

               2.

               Al doilea motiv întemeiat pe faptul că pârâta a încălcat articolul 296 TFUE prin faptul că nu a motivat corespunzător decizia sa pentru a permite reclamantei să o înțeleagă și Tribunalului să exercite controlul asupra motivelor pentru care Comisia a considerat că reclamanta a beneficiat de un avantaj selectiv, că un astfel de avantaj a implicat pierderea unor resurse de stat și că a fost de natură să denatureze concurența și să afecteze schimburile comerciale dintre statele membre.

               3.

               Al treilea motiv întemeiat pe faptul că, în eventualitatea în care Curtea va constatat că reclamantei i s-a acordat un ajutor de stat incompatibil, Curtea ar trebui să anuleze decizia atacată, în măsura în care prin aceasta se dispune recuperarea unor sume de la reclamantă, întrucât această recuperare ar încălca:

                           (a)

                           articolul 14 alineatul (1) prima teză din Regulamentul nr. 659/1999 (1), potrivit căruia recuperarea trebuie să privească ajutorul primit de beneficiar, întrucât pârâta nu a cuantificat corect în decizia atacată cuantumul ajutorului de care reclamanta ar fi beneficiat;

                           (b)

                           articolul 14 alineatul (1) a doua teză din Regulamentul nr. 659/1999, întrucât recuperarea în acest caz încalcă principiile generale ale dreptului Uniunii, și anume: principiul încrederii legitime, principiul securității juridice și principiul proporționalității.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 659/1999 al Consiliului din 22 martie 1999 de stabilire a normelor de aplicare a articolului 93 (în prezent articolul 108) din Tratatul CE (JO L 83, p. 1, Ediție specială, 08/vol. 1, p. 41).


title: Rectificare la comunicarea din Jurnalul Oficial privind cauza T-396/15 (JO C 283, 28.8.2017)

text:
               9.10.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 338/23

         Rectificare la comunicarea din Jurnalul Oficial privind cauza T-396/15
   (
         Jurnalul Oficial al Uniunii Europene C 283din 28 august 2017
      )
   (2017/C 338/26)
   Comunicarea din JO privind cauza T-396/15, Herm. Sprenger/EUIPO – web2get (Forma unei scărițe articulate), se va citi după cum urmează:

      „Ordonanța Tribunalului din 30 mai 2017 – Herm. Sprenger/EUIPO – web2get (Forma unei scărițe articulate)
      (Cauza T-396/15) (1)

      ((«Marcă a Uniunii Europene - Cerere de declarare a nulității - Retragerea cererii de declarare a nulității - Nepronunțare asupra fondului»))
      (2017/C 283/74)
      Limba de procedură: germana

         Părțile

         Reclamantă: Herm. Sprenger GmbH & Co. KG (Iserlohn, Germania) (reprezentant: V. Schiller, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentanți: A. Söder și A. Schifko, agenți)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO: web2get GmbH & Co. KG (Dülmen, Germania)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei întâi de recurs a EUIPO din 22 aprilie 2015 (cauza R 520/2014-1) privind o procedură de opoziție între web2get GmbH & Co. KG și Herm. Sprenger GmbH & Co. KG

         Dispozitivul

                  1)

                  Constată că nu mai este necesar să se pronunțe asupra fondului cauzei.

                  2)

                  Obligă Herm. Sprenger GmbH & Co. KG la plata cheltuielilor de judecată.”

      (1)  JO C 302, 14.9.2015.


title: Cauza T-13/15: Acțiune introdusă la 13 ianuarie 2015 – Deutsche Post/OAPI – Media Logistik (PostModern)

text:
               30.3.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 107/30

      Acțiune introdusă la 13 ianuarie 2015 – Deutsche Post/OAPI – Media Logistik (PostModern)
      (Cauza T-13/15)
      (2015/C 107/39)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: germana

         Părțile

         Reclamantă: Deutsche Post AG (Bonn, Germania) (reprezentanți: K. Hamacher și C. Giersdorf, avocați)

         Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Media Logistik GmbH (Dresda, Germania)

         Datele privind procedura în fața OAPI

         Solicitantul: cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

         Marca în litigiu: marca comunitară verbală „PostModern” – cerere de înregistrare nr. 4 276 821

         Procedura care s-a aflat pe rolul OAPI: procedură de opoziție

         Decizia atacată: Decizia Camerei întâi de recurs a OAPI din 3 noiembrie 2014 în cauza R 2063/2013-1

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                  obligarea pârâtului și, dacă este cazul, a celorlalte părți la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivul invocat

                  —

                  încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009.


title: Cauza T-261/09 P: Recurs introdus la 6 iulie 2009 de Comisia Comunităților Europene împotriva hotărârii pronunțate la 28 aprilie 2009 de Tribunalul Funcției Publice în cauzele conexate F-5/05, Violetti și alții/Comisia, și F-7/05, Schmit/Comisia

text:
               12.9.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 220/35

         Recurs introdus la 6 iulie 2009 de Comisia Comunităților Europene împotriva hotărârii pronunțate la 28 aprilie 2009 de Tribunalul Funcției Publice în cauzele conexate F-5/05, Violetti și alții/Comisia, și F-7/05, Schmit/Comisia
   (Cauza T-261/09 P)
   2009/C 220/75
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Recurentă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: J. Curral și J.-P. Keppenne, agenți)

      Celelalte părți în proces: Antonello Violetti (Cittiglio, Italia), Nadine Schmit (Ispra, Italia), Consiliul Uniunii Europene, Anna Bassi Perucchini (Reno di Leggiuno, Italia), Marco Basso (Varano Borghi, Italia), Ernesto Brognieri (Barasso, Italia), Sergio Brusorio (Sesto Calende, Italia), Natale Cao (Ispra), Renato Cazzaniga (Ispra), Elvidio Flammini (Varese, Italia), Luigi Magistri (Ispra), Reginella Molinari Canale (Ispra), Giuseppe Morelli (Besozzo, Italia), Nadia Valentini (Varese) și Giuseppe Zara (Ispra)

      Concluziile recurentei

               —

               Anularea Hotărârii Tribunalului Funcției Publice a Uniunii Europene din 28 aprilie 2009 pronunțate în cauzele conexate Violetti și alții/Comisia, F-5/05 și F-7/05, în măsura în care în această hotărâre s-a stabilit că erau admisibile acțiunile în anulare formulate împotriva deciziei OLAF de a transmite informații autorităților italiene;

               —

               soluționarea prezentelor cauze de către Tribunalul de Primă Instanță și declararea acțiunilor în anulare formulate de reclamanți ca fiind inadmisibile;

               —

               obligarea reclamanților din procedura în primă instanță la plata cheltuielilor de judecată, inclusiv a celor efectuate în cadrul procedurii desfășurate în fața Tribunalului Funcției Publice.

      Motivele și principalele argumente

   Prin prezentul recurs, Comisia solicită anularea Hotărârii Tribunalului Funcției Publice (TFP) din 28 aprilie 2009, pronunțată în cauzele conexate Violetti și alții/Comisia, F-5/05 și F-7/05, prin care TFP a anulat decizia Oficiului European de Luptă Antifraudă (OLAF) de a transmite autorităților judiciare italiene informații referitoare la reclamanții din procedura în primă instanță și a obligat Comisia la plata către fiecare reclamant a sumei de 3 000 de euro cu titlu de daune interese.
   În susținerea recursului, Comisia invocă un singur motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 90a din Statutul funcționarilor Comunităților Europene, în măsura în care TFP ar fi încălcat dreptul comunitar și ar fi comis erori de motivare prin faptul că nu a ținut seama de jurisprudența constantă potrivit căreia actele preparatorii precum inițierea unei anchete a OLAF, raportul final al OLAF sau declanșarea unei proceduri disciplinare nu reprezintă acte cauzatoare de prejudiciu. Comisia susține că această jurisprudență poate fi transpusă în cazul articolului 90a din Statutul funcționarilor Comunităților Europene în ceea ce privește posibilitatea de a formula o reclamație împotriva actelor OLAF.


title: Cauza T-403/10: Hotărârea Tribunalului din 27 septembrie 2011 — Brighton Collectibles/OAPI — Felmar (BRIGHTON) [ Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale BRIGHTON — Mărcile naționale verbale și figurative BRIGHTON și alte semne anterioare BRIGHTON — Motive relative de refuz — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) și alineatul (2) litera (c) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 — Articolul 8 alineatul (4) din Regulamentul nr. 207/2009 ]

text:
               12.11.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 331/20

         Hotărârea Tribunalului din 27 septembrie 2011 — Brighton Collectibles/OAPI — Felmar (BRIGHTON)
   (Cauza T-403/10) (1)

   (Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale BRIGHTON - Mărcile naționale verbale și figurative BRIGHTON și alte semne anterioare BRIGHTON - Motive relative de refuz - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) și alineatul (2) litera (c) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 - Articolul 8 alineatul (4) din Regulamentul nr. 207/2009)
   2011/C 331/37
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: Brighton Collectibles, Inc. (Dover, Delaware, Statele Unite) (reprezentant: R. Delorey, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: A. Folliard-Monguiral, agent)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: Felmar (Paris, Franța) (reprezentant: D. Monégier du Sorbier, avocat)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a patra de recurs a OAPI din 30 iunie 2010 (cauza R 408/2009-4) privind o procedură de opoziție între Brighton Collectibles, Inc. și Felmar

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Brighton Collectibles, Inc. suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și cheltuielile de judecată efectuate de Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)(OAPI).

               3.

               Felmar suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 328, 4.12.2010.


title: Cauza T-252/07: Acțiune introdusă la 17 iulie 2007 — Sungro/Consiliul Uniunii Europene și Comisia Comunităților Europene

text:
               8.9.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 211/49

         Acțiune introdusă la 17 iulie 2007 — Sungro/Consiliul Uniunii Europene și Comisia Comunităților Europene
   (Cauza T-252/07)
   (2007/C 211/90)
   Limba de procedură: spaniola
   Părțile

      Reclamantă: Sungro, S.A. (Cordoba, Spania) (reprezentant: L. Ortiz Blanco, abogado)

      Pârâți: Consiliul Uniunii Europene și Comisia Comunităților Europene
   Concluziile reclamantei

               —

               pronunțarea unei hotărâri prin care, în aprecierea prezentei acțiuni în despăgubiri, în temeiul prevederilor articolului 288 CE, să se declare dreptul reclamantei de a fi despăgubită financiar de către Consiliu și Comisie, în solidar, cu suma totală de treizeci și șapte de mii o sută optzeci și opt euro (37 188 EUR) și

               —

               obligarea instituțiilor pârâte la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   Motivele și principalele argumente sunt cele invocate deja în cauza T-217/07, Las Palmeras/Consiliul și Comisia.


title: Cauza T-250/08: Hotărârea Tribunalului din 24 mai 2011 — Batchelor/Comisia [ „Acces la documente — Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 — Schimb de documente în cadrul evaluării compatibilității cu dreptul comunitar a măsurilor adoptate în materia activităților de difuzare prin intermediul programelor de televiziune — Refuzarea accesului — Excepția privind protecția procesului decizional — Excepția privind protecția obiectivelor activităților de inspecție, de anchetă și de audit” ]

text:
               9.7.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 204/20

         Hotărârea Tribunalului din 24 mai 2011 — Batchelor/Comisia
   (Cauza T-250/08) (1)

   (Acces la documente - Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 - Schimb de documente în cadrul evaluării compatibilității cu dreptul comunitar a măsurilor adoptate în materia activităților de difuzare prin intermediul programelor de televiziune - Refuzarea accesului - Excepția privind protecția procesului decizional - Excepția privind protecția obiectivelor activităților de inspecție, de anchetă și de audit)
   2011/C 204/35
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamant: Edward William Batchelor (Bruxelles, Belgia) (reprezentanți: inițial F. Young, solicitor, A. Barav, barrister și D. Reymond, avocat, ulterior A. Barav, D. Reymond și F. Carlin, barrister)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: inițial C. Docksey, C. O'Reilly și P. Costa de Oliveira, agenți, ulterior C. O’Reilly și P. Costa de Oliveira)

      Intervenient în susținerea reclamantului: Regatul Danemarcei (reprezentanți: B. Weis Fogh și S. Juul Jørgensen, agenți)

      Intervenient în susținerea pârâtei: Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord (reprezentanți: inițial S. Behzadi Spencer, L. Seeboruth și I. Rao, agenți, ulterior I. Rao, asistat de G. Facenna și T. de la Mare, barristers)

      Obiectul

   Pe de o parte, o cerere de anulare a deciziei secretarului general al Comisiei din 16 mai 2008 prin care se refuză accesul la anumite documente care au făcut obiectul corespondenței din cadrul evaluării compatibilității cu dreptul comunitar a măsurilor adoptate de Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord în temeiul articolului 3a din Directiva 89/552/CEE a Consiliului din 3 octombrie 1989 privind coordonarea anumitor acte cu putere de lege și acte administrative ale statelor membre cu privire la desfășurarea activităților de difuzare a programelor de televiziune (JO L 298, p. 23, Ediție specială, 06/vol. 1, p. 215) și, pe de altă parte, o cerere de anulare a deciziei implicite de respingere a aceleiași cereri considerate ca fiind adoptată la 9 aprilie 2008

      Dispozitivul

               1.

               Respinge ca inadmisibilă acțiunea împotriva deciziei implicite de respingere considerate ca fiind adoptată la 9 aprilie 2008.

               2.

               Anulează decizia secretarului general al Comisiei Europene din 16 mai 2008, cu excepția referirilor la datele incluse în primele două anexe la scrisoarea din 19 februarie 2007, în raport cu care a fost invocată excepția prevăzută la articolul 4 alineatul (2) prima liniuță din Regulamentul nr. 1049/2001.

               3.

               Comisia suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și cheltuielile de judecată efectuate de domnul Edward William Batchelor.

               4.

               Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și cheltuielile de judecată efectuate de domnul Batchelor din cauza intervenției sale.

               5.

               Regatul Danemarcei suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 209, 15.8.2008.


title: Cauza T-877/16: Acțiune introdusă la 9 decembrie 2016 – Verschuur/Comisia

text:
               20.2.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 53/34

         Acțiune introdusă la 9 decembrie 2016 – Verschuur/Comisia
   (Cauza T-877/16)
   (2017/C 053/42)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamant: Steven Verschuur (Baarn, Țările de Jos) (reprezentant: P. Kreijger, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamantul solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei C(2016) 6455 final a Comisiei din 3 octombrie 2016 prin care se respinge cererea de confirmare a reclamantului (1) de acces la documente conform Regulamentului (CE) nr. 1049/2001 (2) (GESTDEM 2015/3732);

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată, inclusiv a cheltuielilor efectuate de reclamant.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamantul invocă trei motive.

               1.

               Primul motiv, întemeiat pe încălcarea de către Comisie a articolului 4 alineatul (2) a treia liniuță din Regulamentul nr. 1049/2001 referitor la protecția obiectivelor activităților de anchetă, săvârșind astfel și o eroare vădită de fapt.

               2.

               Al doilea motiv, întemeiat pe încălcarea de către Comisie a articolului 4 alineatul (3) primul paragraf din Regulamentul nr. 1049/2001 referitor la protecția procesului decizional al Comisiei, oferind astfel și o motivare insuficientă.

               3.

               Al treilea motiv, întemeiat pe încălcarea de către Comisie a articolului 4 alineatul (2) prima liniuță din Regulamentul nr. 1049/2001, referitor la protecția intereselor comerciale ale unei persoane juridice, și a articolului 4 alineatul (6) din Regulamentul nr. 1049/2001 referitor la obligația acestei instituții de a acorda accesul parțial atunci când doar unele părți ale unui document se încadrează într-una sau mai multe excepții, oferind astfel și o motivare insuficientă.

      (1)  Cerere de acces la unele documente referitoare la decizia Comisiei din 21 octombrie 2015 în cazul SA.38374, ajutor de stat acordat Starbucks de Țările de Jos.

      (2)  Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 al Parlamentului European și al Consiliului din 30 mai 2001 privind accesul public la documentele Parlamentului European, ale Consiliului și ale Comisiei (JO 2001, L 145, p. 43, Ediție specială, 01/vol. 3, p. 76).


title: Cauza T-322/10: Ordonanța Tribunalului din 18 februarie 2013 — Clasado/Comisia

text:
               13.4.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 108/37

         Ordonanța Tribunalului din 18 februarie 2013 — Clasado/Comisia
   (Cauza T-322/10) (1)

   2013/C 108/87
   Limba de procedură: engleza
   Președintele Camerei a opta a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 260, 25.9.2010.


title: Cauza C-507/08: Hotărârea Curții (Camera a patra) din 22 decembrie 2010 — Comisia Europeană/Republica slovacă (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Ajutor de stat — Remitere parțială a unei datorii fiscale a unei societăți în cadrul procedurii concordatului — Decizie a Comisiei prin care se constată incompatibilitatea ajutorului cu piața comună și prin care se dispune recuperarea acestuia — Neexecutare)

text:
               26.2.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 63/2

         Hotărârea Curții (Camera a patra) din 22 decembrie 2010 — Comisia Europeană/Republica slovacă
   (Cauza C-507/08) (1)

   (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru - Ajutor de stat - Remitere parțială a unei datorii fiscale a unei societăți în cadrul procedurii concordatului - Decizie a Comisiei prin care se constată incompatibilitatea ajutorului cu piața comună și prin care se dispune recuperarea acestuia - Neexecutare)
   2011/C 63/03
   Limba de procedură: slovaca

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: C. Giolito, J. Javorský și K. Walkerová, agenți)

      Pârâtă: Republica slovacă (reprezentant: B Ricziová, agent)

      Obiectul

   Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Neadoptarea, în termenul prevăzut, a dispozițiilor necesare pentru a se conforma Deciziei C(2006) 2082 final a Comisiei din 7 iunie 2006 prin care se constată incompatibilitatea cu piața comună a ajutorului acordat de Slovacia în favoarea Frucona Košice sub forma anulării unei datorii fiscale de către biroul fiscal în cadrul unei proceduri de concordat cu creditorii și prin care se dispune recuperarea acestuia (ajutorul de sta nr. C-25/2005, ex. NN/2005) (JO L 112, p. 14)

      Dispozitivul

               1.

               Prin neadoptarea, în termenul prevăzut, a tuturor măsurilor necesare pentru recuperarea de la beneficiar a ajutorului ilegal vizat de Decizia 2007/254/CE a Comisiei din 7 iunie 2006 privind ajutorul de stat C-25/05 (ex NN 21/05) pus în aplicare de Republica Slovacă în favoarea Frucona Košice a.s., Republica Slovacă nu și a îndeplinit obligațiile care îi reveneau în temeiul articolului 249 al patrulea paragraf CE și al articolului 2 din decizia menționată.

               2.

               Obligă Republica Slovacă la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 102, 1.5.2009.


title: Cauza C-203/12: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Högsta domstolen (Suedia) la 30 aprilie 2012 — Billerud Karlsborg Aktiebolag, Billerud Skärblacka Aktiebolag/Naturvårdsverket

text:
               23.6.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 184/7

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Högsta domstolen (Suedia) la 30 aprilie 2012 — Billerud Karlsborg Aktiebolag, Billerud Skärblacka Aktiebolag/Naturvårdsverket
   (Cauza C-203/12)
   2012/C 184/12
   Limba de procedură: suedeza

      Instanța de trimitere

   Högsta domstolen

      Părțile din acțiunea principală

      Recurente: 1) Billerud Karlsborg Aktiebolag, 2) Billerud Skärblacka Aktiebolag

      Intimată: Naturvårdsverket

      Întrebările preliminare

               1.

               Articolul 16 alineatele (3) și (4) din Directiva 2003/87/CE (1) trebuie interpretat în sensul că un operator care nu a restituit până la data de 30 aprilie cote suficiente de emisie trebuie să plătească o amendă indiferent de motivul nerestituirii, de exemplu, deși operatorul avea la 30 aprilie cote suficiente de emisie, nu le-a restituit la această dată, din cauza unei neglijențe, a unei erori administrative sau a unei probleme tehnice?

               2.

               În cazul unui răspuns afirmativ la prima întrebare, articolul 16 alineatele (3) și (4) din Directiva 2003/87 trebuie interpretat în sensul că amenda va fi sau poate fi anulată sau redusă, de exemplu în împrejurările descrise la prima întrebare?

      (1)  Directiva 2003/87/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 13 octombrie 2003 de stabilire a unui sistem de comercializare a cotelor de emisie de gaze cu efect de seră în cadrul Comunității și de modificare a Directivei 96/61/CE a Consiliului (JO L 275, p. 32, Ediție specială, 15/vol. 10, p. 78).


title: Cauza C-398/08 P: Hotărârea Curții (Camera întâi) din 21 ianuarie 2010 — Audi AG/Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) [Recurs — Marcă comunitară — Regulamentul (CE) nr. 40/94 — Articolul 7 alineatul (1) litera (b) și articolul 63 — Marca verbală Vorsprung durch Technik — Mărci constituite din sloganuri publicitare — Caracter distinctiv — Cerere de înregistrare a mărcii pentru o multitudine de produse și de servicii — Public relevant — Apreciere și motivare globală — Documente noi]

text:
               13.3.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 63/10

         Hotărârea Curții (Camera întâi) din 21 ianuarie 2010 — Audi AG/Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)
   (Cauza C-398/08 P) (1)

   (Recurs - Marcă comunitară - Regulamentul (CE) nr. 40/94 - Articolul 7 alineatul (1) litera (b) și articolul 63 - Marca verbală Vorsprung durch Technik - Mărci constituite din sloganuri publicitare - Caracter distinctiv - Cerere de înregistrare a mărcii pentru o multitudine de produse și de servicii - Public relevant - Apreciere și motivare globală - Documente noi)
   2010/C 63/15
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Recurentă: Audi AG (reprezentanți: S. O. Gillert și F. Schiwek, Rechtsanwälte)

      Cealaltă parte în proces: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: G. Schneider, agent)

      Obiectul

   Recurs introdus împotriva Hotărârii Tribunalului de Primă Instanță (Camera a patra) din 9 iulie 2008, Audi/OAPI (T-70/06), prin care Tribunalul a respins acțiunea în anulare formulată împotriva deciziei Camerei a doua de recurs a OAPI din 16 decembrie 2005, de respingere în parte a recursului împotriva deciziei examinatorului care a refuzat înregistrarea mărcii verbale „VORSPRUNG DURCH TECHNIK” pentru produse și servicii din clasele 9, 12, 14, 25, 28, 37-40 și 42 — Mărci constituite din sloganuri publicitare — Caracter distinctiv — Aplicarea unor criterii de apreciere specifice — Insuficiența motivării în ceea ce privește stabilirea publicului care trebuie luat în considerare — Luarea în considerare a unor motive prezentate pentru prima dată în cadrul procedurii desfășurate în fața Tribunalului

      Dispozitivul

               1.

               Anulează Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță al Comunităților Europene din 9 iulie 2008, Audi/OAPI (Vorsprung durch Technik) (T-70/06), în măsura în care Tribunalul de Primă Instanță al Comunităților Europene a stabilit că, prin adoptarea Deciziei din 16 decembrie 2005 (cauza R 237/2005-2), Camera a doua de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI) nu a încălcat articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 al Consiliului din 20 decembrie 1993 privind marca comunitară, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (CE) nr. 3288/94 al Consiliului din 22 decembrie 1994.

               2.

               Anulează Decizia Camerei a doua de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI) din 16 decembrie 2005 (cauza R 237/2005-2) în măsura în care prin aceasta s-a respins parțial, în temeiul articolului 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 40/94, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul nr. 3288/94, cererea de înregistrare a mărcii Vorsprung durch Technik.

               3.

               Obligă Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI) la plata cheltuielilor de judecată aferente celor două proceduri.

      (1)  JO C 301, 22.11.2008.


title: Cauza T-199/16: Acțiune introdusă la 2 mai 2016 - Kohrener Landmolkerei și DHG/Comisia

text:
               27.6.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 232/26

         Acțiune introdusă la 2 mai 2016 - Kohrener Landmolkerei și DHG/Comisia
   (Cauza T-199/16)
   (2016/C 232/35)
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamante: Kohrener Landmolkerei GmbH (Penig, Germania) și DHG Deutsche Heumilchgesellschaft mbH (Frohburg, Germania) (reprezentant: A. Wagner, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamantele solicită Tribunalului:

               —

               anularea Regulamentului de punere în aplicare (UE) 2016/304 al Comisiei din 2 martie 2016 de înregistrare a unei denumiri în Registrul specialităților tradiționale garantate [Heumilch/Haymilk/Latte fieno/Lait de foin/Leche de heno (STG)].

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamantele invocă trei motive.

               1.

               Reclamantele critică pârâta pentru faptul că, la adoptarea regulamentului de punere în aplicare atacat, nu a luat în considerare opoziția pe care o formulaseră, deși, în temeiul Regulamentului (UE) nr. 1151/2012 (1), aceasta fusese comunicată în termen autorității naționale competente care, ulterior, nu a transmis-o Comisiei în timp util.

               2.

               În continuare, reclamantele critică pârâta pentru faptul că a adoptat un regulament de punere în aplicare înainte ca Tribunalul să se fi pronunțat definitiv asupra acțiunii în cauza T-178/15, Kohrener Landmolkerei și DHG/Comisia, îndreptată împotriva deciziei eronate a pârâtei de respingere a opoziției pentru nerespectarea termenului în care trebuia formulată.

               3.

               În sfârșit, prin adoptarea regulamentului de punere în aplicare atacat reclamantele sunt dezavantajate în mod semnificativ, având loc astfel o încălcare a normelor Uniunii Europene privind protecția unei concurențe libere și loiale.

      (1)  Regulamentul (UE) nr. 1151/2012 al Parlamentului European și al Consiliului din 21 noiembrie 2012 privind sistemele din domeniul calității produselor agricole și alimentare (JO L 343, p. 1).


title: Cauza T-399/16: Acțiune introdusă la 25 iulie 2016 – CK Telecoms UK Investments/Comisia

text:
               10.10.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 371/10

         Acțiune introdusă la 25 iulie 2016 – CK Telecoms UK Investments/Comisia
   (Cauza T-399/16)
   (2016/C 371/12)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: CK Telecoms UK Investments Ltd (Londra, Regatul Unit) (reprezentanți: T. Wessely și O. Brouwer, avocați, A. Woods, J. Aitken și M. Davis, Solicitors)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea Deciziei Comisiei Europene din 11 mai 2016, C (2016) 2796, în cauza COMP/M.7612 – Hutchison 3G UK Investments Limited/Telefónica (Europe plc), notificată către Hutchison la 13 mai 2016, prin care s-a declarat achiziționarea Telefónica Europe plc avută în vedere de Hutchison drept incompatibilă, în toate elementele sale, cu piața internă și cu Acordul privind SEE, în temeiul articolului 8 alineatul (3) din Regulamentul nr. 139/2004 al Consiliului și

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată, inclusiv a celor referitoare la orice posibilă intervenție.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă cinci motive.

               1.

               Primul motiv, întemeiat pe săvârșirea de către Comisie a unor erori de drept și a unor erori vădite de apreciere, precum și pe încălcarea unor norme fundamentale de procedură în interpretarea și în aplicarea criteriului juridic de evaluare a efectelor orizontale necoordonate pe piața cu amănuntul a serviciilor de telecomunicații mobile din Regatul Unit. În particular, Comisia a săvârșit o eroare calificând reclamanta drept o „forță concurențială importantă” și apreciind intensitatea raportului de concurență. Comisia a săvârșit de asemenea erori vădite de apreciere în analiza efectelor prevăzute asupra prețurilor și a avantajelor probabile ale entității rezultate în urma concentrării.

               2.

               Al doilea motiv, întemeiat pe erori vădite de apreciere și pe denaturarea elementelor de probă în ceea ce privește analiza scenariului contrafactual. În particular, Comisia a omis să evalueze capacitatea de rețea a Hutchison în raport cu cea a concurenților acesteia și se întemeiază în mod necorespunzător pe presupusa capacitate a Hutchison de a-și asuma inițiative de „gestionare a cererii”, precum creșterea prețurilor, pentru a motiva respingerea dovezilor furnizate de Hutchison privind viitoarea capacitate a rețelei.

               3.

               Al treilea motiv, întemeiat pe erori de fapt, pe erori de drept și pe erori vădite de apreciere, precum și pe încălcarea unor norme fundamentale de procedură cu privire la efectele orizontale necoordonate care rezultă din partajarea rețelei. În particular, Comisia a săvârșit o eroare în ceea ce privește noile sale propuneri privind necesitatea și gradul de „aliniere” a concurenților în acordurile de partajare a rețelei. Comisia a săvârșit o eroare de drept și erori vădite de apreciere întemeindu-și concluziile mai mult pe prejudiciul potențial cauzat concurenților de entitatea rezultată din concentrare decât pe încălcarea concurenței. Comisia a săvârșit alte erori prin respingerea angajamentelor propuse de Hutchison, care ar fi răspuns pe deplin tuturor preocupărilor sale privind partajarea rețelei.

               4.

               Al patrulea motiv, întemeiat pe erori vădite de apreciere, pe erori de drept și pe încălcarea unor norme fundamentale de procedură cu privire la evaluarea efectelor orizontale necoordonate care apar pe piața cu ridicata a serviciilor de acces și de inițiere a apelurilor la rețelele publice de telefonie mobilă din Regatul Unit. În particular, Comisia a săvârșit o eroare concluzionând că Hutchison este o „forță concurențială importantă” pe piața cu ridicata, în pofida deținerii unei cote de piață foarte mici (mai puțin de 3 %) și întemeindu-și concluziile pe opiniile unor terți în loc să efectueze o analiză proprie.

               5.

               Al cincilea motiv, întemeiat pe erori de drept, pe erori vădite de apreciere, pe o motivare insuficientă și pe încălcarea unor norme fundamentale de procedură în ceea ce privește aprecierea angajamentelor propuse de Hutchison ca răspuns la preocupările referitoare la piețele cu ridicata și cu amănuntul ale telecomunicațiilor mobile din Regatul Unit. În particular, Comisia a ridicat în mod incorect obiecții la angajamentele propuse, invocând incertitudinea punerii lor în aplicare. Comisia a săvârșit o eroare vădită în evaluarea capacității concurenților noi și consolidați de a face efectiv concurență pe baza angajamentelor propuse, iar Comisia a săvârșit o eroare în aprecierea capacității globale a angajamentelor propuse de a compensa scăderea concurenței invocată în decizie.


title: Cauza T-89/13 R: Ordonanța președintelui Tribunalului din 11 martie 2013 — Calestep/ECHA ( „Măsuri provizorii — Comisioane și taxe datorate către ECHA — Comisioane reduse pentru întreprinderile mici — Verificare de către ECHA a declarației privind dimensiunea întreprinderii — Decizie prin care se dispune recuperarea soldului neîncasat al comisionului standard datorat — Cerere de suspendare a executării — Nerespectarea cerințelor de formă — Inadmisibilitate” )

text:
               4.5.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 129/21

         Ordonanța președintelui Tribunalului din 11 martie 2013 — Calestep/ECHA
   (Cauza T-89/13 R)
   (Măsuri provizorii - Comisioane și taxe datorate către ECHA - Comisioane reduse pentru întreprinderile mici - Verificare de către ECHA a declarației privind dimensiunea întreprinderii - Decizie prin care se dispune recuperarea soldului neîncasat al comisionului standard datorat - Cerere de suspendare a executării - Nerespectarea cerințelor de formă - Inadmisibilitate)
   2013/C 129/43
   Limba de procedură: spaniola

      Părțile

      Reclamantă: Calestep, SL (Estepa, Spania) (reprezentant: E. Cabezas Mateos, avocat)

      Pârâtă: Agenția Europeană pentru Produse Chimice (ECHA) (reprezentanți: M. Heikkilä, A. Iber și C. Jacquet, agenți)

      Obiectul

   Cerere de suspendare a executării înștiințărilor de plată din 23 ianuarie și din 8 februarie 2013 adresate de ECHA reclamantei pentru motivul că aceasta nu îndeplinea condițiile pentru a beneficia de reducerea comisioanelor prevăzută pentru întreprinderile mici

      Dispozitivul

               1.

               Respinge cererea de măsuri provizorii.

               2.

               Cererea privind cheltuielile de judecată se soluționează odată cu fondul.


title: Cauza T-461/09: Hotărârea Tribunalului din 5 mai 2011 — CheapFlights International/OAPI — Cheapflights (Cheapflights cu avion negru) [ „Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare figurative Cheapflights cu avion negru — Marcă internațională figurativă anterioară CheapFlights — Motiv relativ de refuz — Risc de confuzie — Similitudinea semnelor — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009” ]

text:
               25.6.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 186/22

         Hotărârea Tribunalului din 5 mai 2011 — CheapFlights International/OAPI — Cheapflights (Cheapflights cu avion negru)
   (Cauza T-461/09) (1)

   (Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare figurative Cheapflights cu avion negru - Marcă internațională figurativă anterioară CheapFlights - Motiv relativ de refuz - Risc de confuzie - Similitudinea semnelor - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009)
   2011/C 186/41
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: CheapFlights International Ltd (Ballybofey, Irlanda) (reprezentanți: A. von Mühlendahl și H. Hartwig, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: D. Botis, agent)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: Cheapflights Ltd (Londra, Regatul Unit) (reprezentant: M. Edenborough, QC)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a patra de recurs a OAPI din 31 august 2009 (cauza R 1607/2007-4) privind o procedură de opoziție între CheapFlights International Ltd și Cheapflights Ltd

      Dispozitivul

               1.

               Anulează Decizia Camerei a patra de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI) din 31 august 2009 (cauza R 1607/2007-4).

               2.

               Respinge în rest acțiunea.

               3.

               Obligă OAPI și Cheapflights Ltd la plata cheltuielilor de judecată, inclusiv a celor efectuate de CheapFlights International Ltd în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs.

      (1)  JO C 24, 30.1.2010.


               19.12.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 312/1

         2009/C 312/01
   Ultima publicație a Curții de Justiție în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

         JO C 297, 5.12.2009

      Publicații anterioare

      JO C 282, 21.11.2009

      JO C 267, 7.11.2009

      JO C 256, 24.10.2009

      JO C 244, 10.10.2009

      JO C 233, 26.9.2009

      JO C 220, 12.9.2009

   Aceste texte sunt disponibile pe:
   EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Cauza C-90/11: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Bundespatentgericht (Germania) la 25 februarie 2011 — Alfred Strigl/Deutsches Patent- und Markenamt

text:
               11.6.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 173/3

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Bundespatentgericht (Germania) la 25 februarie 2011 — Alfred Strigl/Deutsches Patent- und Markenamt
   (Cauza C-90/11)
   2011/C 173/05
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Bundespatentgericht

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamant: Alfred Strigl

      Pârât: Deutsches Patent- und Markenamt

      Întrebarea preliminară

   Motivul de refuz al înregistrării prevăzut la articolul 3 alineatul (1) litera (b) și/sau (c) din Directiva 2008/95/CE (1) se aplică și în cazul unui semn verbal compus prin asocierea unei sintagme descriptive cu o suită de litere lipsită de caracter descriptiv, atunci când suita de litere este percepută de public ca abreviere a cuvintelor descriptive întrucât reprezintă inițialele acestora și marca poate fi astfel înțeleasă ca o combinație de indicii sau de abrevieri descriptive care se explică reciproc?

      (1)  Directiva 2008/95/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 22 octombrie 2008 de apropiere a legislațiilor statelor membre cu privire la mărci (versiune codificată) (JO L 299, p. 25).


title: Cauza C-137/08: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Budapesti II. és III. Kerületi Bíróság (Republica Ungară) la 7 aprilie 2008 — VB Pénzügyi Lízing Zrt./Schneider Ferenc

text:
               19.7.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 183/8

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Budapesti II. és III. Kerületi Bíróság (Republica Ungară) la 7 aprilie 2008 — VB Pénzügyi Lízing Zrt./Schneider Ferenc
   (Cauza C-137/08)
   (2008/C 183/15)
   Limba de procedură: maghiara
   Instanța de trimitere
   Budapesti II. és III. Kerületi Bíróság
   Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: VB Pénzügyi Lízing Zrt.

      Pârât: Schneider Ferenc
   Întrebările preliminare

               1)

               Protecția consumatorului garantată prin Directiva 93/13/CEE a Consiliului din 5 aprilie 1993 privind clauzele abuzive în contractele încheiate cu consumatorii (1) impune, independent de tipul de procedură și de faptul că aceasta este contencioasă sau necontencioasă, ca în cadrul controlului propriei competențe instanța națională să aprecieze din oficiu caracterul abuziv al unei clauze contractuale prezentate în fața acesteia, chiar și atunci când nu a fost formulată o solicitare în acest sens?

               2)

               În cazul unui răspuns afirmativ la prima întrebare, de ce criterii poate să țină cont instanța națională în cadrul controlului respectiv, în special în cazul în care clauza contractuală nu conferă competență organului judiciar de la sediul social al prestatorului serviciilor, ci unui alt organ judiciar distinct, dare care este situat aproape de sediul respectiv?

               3)

               Cu privire la articolul 23 primul paragraf din Protocolul privind Statutul Curții de Justiție anexat la Tratatul privind Uniunea Europeană, la Tratatul de instituire a Comunității Europene și la Tratatul de instituire a Comunității Europene a Energiei Atomice, este exclusă posibilitatea ca instanța națională să îl informeze din oficiu ministerul justiției din statul său membru cu privire la procedura preliminară în același timp cu inițierea acesteia?

      (1)  JO L 95, p. 29, Ediție specială, 15/vol. 2, p. 273.


title: Cauza C-421/12: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 10 iulie 2014 – Comisia Europeană/Regatul Belgiei (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Protecția consumatorilor — Practici comerciale neloiale — Directiva 2005/29/CE — Armonizare completă — Excluderea profesiilor liberale, a dentiștilor și a kinetoterapeuților — Modalități de anunțare a reducerilor de preț — Limitare sau interzicere a anumitor forme de activități de vânzare ambulante)

text:
               15.9.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 315/5

         Hotărârea Curții (Camera a treia) din 10 iulie 2014 – Comisia Europeană/Regatul Belgiei
   (Cauza C-421/12) (1)

   ((Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru - Protecția consumatorilor - Practici comerciale neloiale - Directiva 2005/29/CE - Armonizare completă - Excluderea profesiilor liberale, a dentiștilor și a kinetoterapeuților - Modalități de anunțare a reducerilor de preț - Limitare sau interzicere a anumitor forme de activități de vânzare ambulante))
   2014/C 315/06
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: M. van Beek și M. Owsiany-Hornung, agenți)

      Pârât: Regatul Belgiei (reprezentanți:T. Materne și J.-C. Halleux, agenți, asistați de É. Balate, avocat)

      Dispozitivul

               1)

               Regatul Belgiei

                           —

                           prin excluderea titularilor unei profesii liberale, precum și a dentiștilor și a kinetoterapeuților din domeniul de aplicare al Legii din 14 iulie 1991 privind practicile comerciale și informarea și protecția consumatorului, astfel cum a fost modificată prin Legea din 5 iunie 2007, care a transpus în dreptul intern Directiva 2005/29/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 11 mai 2005 privind practicile comerciale neloiale ale întreprinderilor de pe piața internă față de consumatori și de modificare a Directivei 84/450/CEE a Consiliului, a Directivelor 97/7/CE, 98/27/CE și 2002/65/CE ale Parlamentului European și ale Consiliului și a Regulamentului (CE) nr. 2006/2004 al Parlamentului European și al Consiliului („Directiva privind practicile comerciale neloiale”),

                           —

                           prin menținerea în vigoare a articolelor 20, 21 și 29 din Legea din 6 aprilie 2010 privind practicile comerciale și protecția consumatorului și

                           —

                           prin menținerea în vigoare a articolului 4 alineatul 3 din Legea din 25 iunie 1993 privind exercitarea și organizarea activităților ambulante și a târgurilor, astfel cum a fost modificată prin Legea din 4 iulie 2005, precum și a articolului 5 alineatul 1 din Decretul regal din 24 septembrie 2006 privind exercitarea și organizarea activităților ambulante,

                     nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 2 literele (b) și (d) și al articolelor 3 și 4 din Directiva 2005/29.

               2)

               Obligă Regatul Belgiei la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 355, 17.11.2012.


title: Cauza C-107/14: Cerere de decizie preliminară introdusă de Commissione tributaria regionale della Lombardia (Italia) la 4 februarie 2014 – 3D I srl/Agenzia delle Entrate Ufficio di Cremona

text:
               15.9.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 315/34

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Commissione tributaria regionale della Lombardia (Italia) la 4 februarie 2014 – 3D I srl/Agenzia delle Entrate Ufficio di Cremona
   (Cauza C-107/14)
   2014/C 315/55
   Limba de procedură: italiana

      Instanța de trimitere

   Commissione tributaria regionale della Lombardia

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: 3D I srl

      Pârâtă: Agenzia delle Entrate Ufficio di Cremona
   Prin Ordonanța din 17 iulie 2014, Curtea de Justiție (Camera a treia) a declarat inadmisibilă cererea de decizie preliminară.


title: Cauza T-73/15: Acțiune introdusă la 17 februarie 2015 – Aston Martin Lagonda/OAPI (Reprezentarea unui calandru poziționat în partea din față a unui vehicul cu motor)

text:
               13.4.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 118/39

         Acțiune introdusă la 17 februarie 2015 – Aston Martin Lagonda/OAPI (Reprezentarea unui calandru poziționat în partea din față a unui vehicul cu motor)
   (Cauza T-73/15)
   (2015/C 118/49)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Aston Martin Lagonda Ltd (Gaydon, Regatul Unit) (reprezentant: D. Farnsworth, Solicitor)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI)

      Datele privind procedura în fața OAPI

      Marca în litigiu: marca comunitară indicată ca „altele” (Reprezentarea unui calandru poziționat în partea din față a unui vehicul cu motor) – cererea de înregistrare nr. 1 2 2 18  426

      Decizia atacată: Decizia Camerei a doua de recurs a OAPI din 11 decembrie 2014 în cauza R 1796/2014-2

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei atacate în măsura în care menține concluziile examinatorului potrivit cărora caracterul distinctiv al mărcii solicitate lipsea prima facie pentru produsele și serviciile în discuție

               —

               admiterea publicării cererii de înregistrare a mărcii comunitare nr. 1 2 2 18  426

               —

               obligarea OAPI la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivul invocat

               —

               încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009.


title: Cauza C-197/08: Acțiune introdusă la 14 mai 2008 — Comisia Comunităților Europene/Republica Franceză

text:
               19.7.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 183/14

         Acțiune introdusă la 14 mai 2008 — Comisia Comunităților Europene/Republica Franceză
   (Cauza C-197/08)
   (2008/C 183/27)
   Limba de procedură: franceza
   Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentant: M. W. Mölls, agent)

      Pârâtă: Republica Franceză
   Concluziile reclamantei

               —

               Constatarea faptului că prin adoptarea și menținerea în vigoare a unui sistem de prețuri minime pentru țigările puse în consum în Franța, precum și a unei interdicții de a vinde produse din tabac „la un preț promoțional, contrar obiectivelor de sănătate publică”, Republica Franceză nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 9 alineatul (1) din Directiva 95/59/CE (1);

               —

               obligarea Republicii Franceze la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   Reclamanta susține că articolul 9 alineatul (1) din Directiva 95/59/CE, astfel cum a fost interpretat de Curte, interzice în mod clar intervenția statelor membre pentru a impune în mod discreționar prețuri minime pentru vânzările cu amănuntul de produse din tutun prelucrat. Întrucât împiedică fabricanții și importatorii din țările terțe să stabilească în mod liber prețurile maxime de vânzare cu amănuntul pentru fiecare dintre produsele acestora, astfel de prețuri minime restrâng într-adevăr concurența prin prețuri și aduc prejudicii pieței interne.
   Pe de altă parte, în ceea ce privește necesitatea subliniată de pârâtă de a se deroga de la dispoziția citată anterior pentru protejarea sănătății publice, Comisia nu contestă faptul că în anumite circumstanțe, ar putea fi necesar să se deroge de la dispozițiile Tratatului CE referitoare la libera circulație a mărfurilor pentru a se atinge acest obiectiv. Cu toate acestea, în speță, astfel cum s-a pronunțat deja Curtea, obiectivul protecției sănătății publice ar putea fi urmărit în mod adecvat printr-o impozitare ridicată a produselor din tutun prelucrat, care ar apăra principiul stabilirii libere a prețurilor.

      (1)  Directiva 95/59/CE a Consiliului din 27 noiembrie 1995 privind alte impozite decât impozitele pe cifra de afaceri care afectează consumul de tutun prelucrat (JO L 291, p. 40, Ediție specială 09/vol.2, p. 5).


title: Cauza C-470/13: Cerere de decizie preliminară introdusă de Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Ungaria) la 2 septembrie 2013 — Generali-Providencia Biztosító Zrt/Közbeszerzési Hatóság Közbeszerzési Döntőbizottság

text:
               14.12.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 367/21

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Ungaria) la 2 septembrie 2013 — Generali-Providencia Biztosító Zrt/Közbeszerzési Hatóság Közbeszerzési Döntőbizottság
   (Cauza C-470/13)
   2013/C 367/36
   Limba de procedură: maghiara

      Instanța de trimitere

   Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Generali-Providencia Biztosító Zrt

      Pârâtă: Közbeszerzési Hatóság Közbeszerzési Döntőbizottság

      Întrebările preliminare

               1.

               Statele membre pot să excludă un operator economic de la participarea la o procedură de atribuire a unui contract de achiziții publice pentru alte motive decât cele enumerate la articolul 45 din Directiva 2004/18/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 31 martie 2004 privind coordonarea procedurilor de atribuire a contractelor de achiziții publice de lucrări, de bunuri și de servicii (1), în special pentru motive considerate justificate din punctul de vedere al protecției interesului public, a intereselor legitime ale autorității contractante sau a concurenței loiale și al menținerii legalității în concurență, și, în caz afirmativ, este compatibilă cu al doilea considerent din expunerea de motive a acestei directive și cu articolele 18 TFUE, 34 TFUE, 49 TFUE și 56 TFUE o astfel de excludere în ceea ce privește un operator economic care a săvârșit o încălcare în legătură cu activitatea sa economică sau profesională și stabilită printr-o hotărâre judecătorească cu autoritate de lucru judecat, pronunțată în urmă cu maxim cinci ani?

               2.

               În cazul în care Curtea răspunde în sens negativ la prima întrebare, dispozițiile articolului 45 alineatul (2) primul paragraf din Directiva 2004/18, în special literele (c) și (d) ale acestei dispoziții, trebuie interpretate în sensul că se impune să fie exclus de la procedura pentru atribuirea unui contract de achiziții publice orice operator economic care a săvârșit o încălcare declarată de o autoritate administrativă sau judecătorească, în cadrul unei proceduri în materie de concurență inițiate față respectivul operator economic, în temeiul activității sale economice sau profesionale, adoptându-se, ca urmare a încălcării menționate, măsuri juridice în materie de concurență?

      (1)  Directiva 2004/18/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 31 martie 2004 privind coordonarea procedurilor de atribuire a contractelor de achiziții publice de lucrări, de bunuri și de servicii (JO L 134, p. 114, Ediție specială, 06/vol. 8, p. 116).


title: Cauza C-490/11: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Hajdú-Bihar Megyei Bíróság (Republica Maghiară) la 26 septembrie 2011 — IBIS S.r.l./PARTIUM ’70 Műanyagipari Zrt.

text:
               17.12.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 370/16

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Hajdú-Bihar Megyei Bíróság (Republica Maghiară) la 26 septembrie 2011 — IBIS S.r.l./PARTIUM ’70 Műanyagipari Zrt.
   (Cauza C-490/11)
   2011/C 370/27
   Limba de procedură: maghiara

      Instanța de trimitere

   Hajdú-Bihar Megyei Bíróság

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: IBIS S.r.l.

      Pârâtă: PARTIUM ’70 Műanyagipari Zrt.

      Întrebările preliminare

               1.

               Articolul 45 alineatele (1) și (2) din Regulamentul (CE) nr. 44/2001 (1) al Consiliului din 22 decembrie 2000 privind competența judiciară, recunoașterea și executarea hotărârilor în materie civilă și comercială trebuie interpretat în sensul că instanța din statul membru solicitat poate refuza, în cadrul acțiunii prevăzute la articolul 45 menționat, cererea de încuviințare a executării unei hotărâri străine atunci când a fost emis certificatul la care face referire articolul 54 din același regulament fără a fi îndeplinite condițiile stabilite la articolul 66 alineatul (2) literele (a) și (b) din regulamentul citat?

               2.

               În cazul unui răspuns afirmativ, cum trebuie interpretat articolul 35 alineatul (3) din regulament în raport cu aplicarea articolului 66 din același regulament?

               3.

               Articolul 1 alineatul (2) litera (b) din regulament se opune, în temeiul certificatului emis de instanța de origine, refuzării cererii de încuviințare a executării atunci când în hotărârea pentru care a fost emis certificatul se constată existența unei clauze compromisorii?

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 44/2001 al Consiliului din 22 decembrie 2000 privind competența judiciară, recunoașterea și executarea hotărârilor în materie civilă și comercială (JO L 12, p. 1, Ediție specială, 19/vol. 3, p. 74).


title: Cauza T-436/09: Hotărârea Tribunalului din 26 octombrie 2011 — Dufour/BCE ( „Acces la documente — Decizia 2004/258/CE — Baze de date ale BCE care au permis întocmirea de rapoarte privind recrutarea și mobilitatea personalului — Refuzul accesului — Acțiune în anulare — Interesul de a exercita acțiunea — Admisibilitate — Noțiunea de document — Acțiune în despăgubire — Caracter prematur” )

text:
               3.12.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 355/17

         Hotărârea Tribunalului din 26 octombrie 2011 — Dufour/BCE
   (Cauza T-436/09) (1)

   (Acces la documente - Decizia 2004/258/CE - Baze de date ale BCE care au permis întocmirea de rapoarte privind recrutarea și mobilitatea personalului - Refuzul accesului - Acțiune în anulare - Interesul de a exercita acțiunea - Admisibilitate - Noțiunea de document - Acțiune în despăgubire - Caracter prematur)
   2011/C 355/30
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: Julien Dufour (Jolivet, Franța) (reprezentanți: I. Schoenacker Rossi și H. Djeyaramane, avocați)

      Pârâtă: Banca Centrală Europeană (BCE) (reprezentanți: inițial K. Laurinavicius și S. Lambrinoc, ulterior S. Lambrinoc și P. Embley, agenți)

      Interveniente în susținerea reclamantului: Regatul Danemarcei (reprezentanți: B. Weis Fogh și. S. Juul Jørgensen, agenți), Republica Finlanda (reprezentanți: inițial J. Heliskoski, H. Leppo și M. Pere, ulterior J. Heliskoski și H. Leppo, agenți) și Regatul Suediei (reprezentanți: A. Falk, K. Petkovska și S. Johannesson, agenți)

      Intervenientă în susținerea pârâtei: Comisia Europeană (reprezentanți: J.-P. Keppenne și C. ten Dam, agenți)

      Obiectul

   Pe de o parte, cerere de anulare a deciziei Comitetului executiv al BCE, comunicată reclamantului prin scrisoarea Președintelui BCE din 2 septembrie 2009, prin care se respinge o cerere formulată de reclamant în vederea obținerii accesului la bazele de date care au permis întocmirea rapoartelor privind recrutarea și mobilitatea personalului și, pe de altă parte, cerere având ca obiect obligarea BCE la punerea la dispoziția reclamantului a bazelor de date în cauză și, în sfârșit, cerere având ca obiect repararea pretinsului prejudiciu suferit de acesta ca urmare a respingerii cererii sale de acces.

      Dispozitivul

               1.

               Anulează decizia Comitetului executiv al Băncii Centrale Europene (BCE), comunicată domnului Julien Dufour prin scrisoarea Președintelui BCE din 2 septembrie 2009.

               2.

               Respinge în rest acțiunea.

               3.

               BCE suportă, în afara propriilor cheltuieli de judecată, cheltuielile efectuate de domnul Dufour.

               4.

               Regatul Danemarcei, Republica Finlanda, Regatul Suediei și Comisia Europeană suportă fiecare propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 11, 16.1.2010.


title: Cauza T-29/12: Acțiune introdusă la 17 ianuarie 2012 — Bauer/OAPI — BenQ Materials (Daxon)

text:
               17.3.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 80/23

         Acțiune introdusă la 17 ianuarie 2012 — Bauer/OAPI — BenQ Materials (Daxon)
   (Cauza T-29/12)
   2012/C 80/39
   Limba în care a fost formulată acțiunea: germana

      Părțile

      Reclamantă: Erika Bauer (Schaufling, Germania) (reprezentant: A. Merz, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: BenQ Materials Corp. (Gueishan Taoyuan, Taiwan)

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea în totalitate a Deciziei R 2191/2010-2 a Camerei a doua de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 9 noiembrie 2011;

               —

               obligarea OAPI la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

      Solicitantul mărcii comunitare: BenQ Materials Corp.

      Marca comunitară vizată: marca verbală „Daxon” pentru produse din clasele 3, 5 și 10

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în procedura opoziției: reclamanta

      Marca sau semnul invocat: marca verbală „DALTON” pentru produse și servicii din clasele 3, 5, 18, 25, 35, 41 și 44

      Decizia diviziei de opoziție: respinge opoziția

      Decizia camerei de recurs: respinge calea de atac

      Motivele invocate: încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 2072009, întrucât între mărcile aflate în conflict există risc de confuzie


title: Cauza F-106/13: Acțiune introdusă la 25 octombrie 2013 — ZZ/FRA

text:
               15.2.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 45/46

         Acțiune introdusă la 25 octombrie 2013 — ZZ/FRA
   (Cauza F-106/13)
   2014/C 45/86
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamant: ZZ (reprezentanți: L. Levi și M. Vandenbussche, avocați)

      Pârâtă: Agenția pentru Drepturi Fundamentale a Uniunii Europene (FRA)

      Obiectul și descrierea litigiului

   Anularea deciziei directorului FRA privind aplicarea unei sancțiuni disciplinare reclamantului sub forma unei mustrări

      Concluziile reclamantului

   Reclamantul solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei directorului FRA din data de 20 februarie 2013 privind aplicarea unei mustrări și, dacă este cazul, a deciziei din 22 februarie 2013 privind confirmarea în scris a mustrării;

               —

               dacă este cazul, anularea deciziei directorului FRA din data de 17 iulie 2013, primită la 18 iulie 2013, privind respingerea reclamației;

               —

               acordarea unor despăgubiri adecvate reclamantului pentru prejudiciul moral cauzat de ilegalitatea și de neregularitatea flagrante ale anchetei administrative și ale deciziei de aplicare a unei mustrări. Acest prejudiciu moral este evaluat ex aequo et bono la 15 000,00 EUR;

               —

               obligarea pârâtei la plata tuturor cheltuielilor de judecată.


title: Cauza T-112/13: Acțiune introdusă la 19 februarie 2013 — Cadbury Holdings/OAPI — Société des produits Nestlé (Forma unui baton de ciocolată cu patru segmente)

text:
               27.4.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 123/19

         Acțiune introdusă la 19 februarie 2013 — Cadbury Holdings/OAPI — Société des produits Nestlé (Forma unui baton de ciocolată cu patru segmente)
   (Cauza T-112/13)
   2013/C 123/32
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Cadbury Holdings Ltd (Uxbridge, Regatul Unit) (reprezentanți: T. Mitcheson, Barrister, P. Walsh și S. Dunstan, Solicitors)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Société des produits Nestlé SA (Vevey, Elveția)

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei Camerei a doua de recurs în cauza R 513/2011-2 din 11 decembrie 2012, cu excepția părții în care camera de recurs a stabilit că marca este lipsită de caracter distinctiv în temeiul articolului 7 alineatul (1) litera (b) și

               —

               obligarea OAPI la plata cheltuielilor de judecată aferente acestei cereri și obligarea intervenientei la plata cheltuielilor de judecată aferente procedurii desfășurate în fața diviziei de anulare și a camerei de recurs.

      Motivele și principalele argumente

      Marca comunitară înregistrată care a făcut obiectul unei cereri de declarare a nulității: marca tridimensională reprezentând forma unui baton de ciocolată cu patru segmente pentru bunurile din clasa 30 — cererea de înregistrare a mărcii comunitare nr. 2 632 529

      Titularul mărcii comunitare: cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

      Partea care solicită declararea nulității mărcii comunitare: reclamanta

      Motivarea cererii de declarare a nulității: motivele cererii de declarare a nulității sunt cele prevăzute la articolul 52 alineatul (1) litera (a) coroborat cu articolul 7 alineatul (1) literele (b), (c), (d) și (e) punctul (ii) din Regulamentul nr. 207/2009 al Consiliului

      Decizia diviziei de anulare: declară nulitatea înregistrării mărcii comunitare

      Decizia camerei de recurs: anulează decizia atacată

      Motivele invocate: încălcarea articolului 52 alineatul (1) litera (a) coroborat cu articolul 7 alineatul (1) literele (b), (c), (d) și (e) punctul (ii) din Regulamentul nr. 207/2009 al Consiliului


title: Cauza C-671/11: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Conseil d'État (Franța) la 29 decembrie 2011 — Etablissement national des produits de l’agriculture et de la mer (FranceAgriMer), succesor în drepturi al Office national interprofessionnel des fruits, des légumes, des vins et de l’horticulture (VINIFLHOR)/Société anonyme d'intérêt collectif agricole Unanimes

text:
               24.3.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 89/7

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Conseil d'État (Franța) la 29 decembrie 2011 — Etablissement national des produits de l’agriculture et de la mer (FranceAgriMer), succesor în drepturi al Office national interprofessionnel des fruits, des légumes, des vins et de l’horticulture (VINIFLHOR)/Société anonyme d'intérêt collectif agricole Unanimes
   (Cauza C-671/11)
   2012/C 89/10
   Limba de procedură: franceza

      Instanța de trimitere

   Conseil d'État

      Părțile din acțiunea principală

      Recurent: Etablissement national des produits de l’agriculture et de la mer (FranceAgriMer), succesor în drepturi al Office national interprofessionnel des fruits, des légumes, des vins et de l’horticulture (VINIFLHOR)

      Intimată: Société anonyme d'intérêt collectif agricole Unanimes

      Întrebările preliminare

               1.

               Cum poate fi exercitată de un stat membru posibilitatea acordată conform alineatului (4) al articolului 2 din Regulamentul (CEE) nr. 4045/89 al Consiliului din 21 decembrie 1989 privind controalele efectuate de către statele membre cu privire la operațiunile care fac parte din sistemul de finanțare prin FEOGA, secțiunea „Garantare” (1), de a extinde perioada supusă controlului „pentru perioade (…) care preced sau urmează perioadei de douăsprezece luni”, definită la acest alineat, având în vedere, pe de o parte, cerințele de protecție a intereselor financiare ale Comunităților și, pe de altă parte, principiul securității juridice și necesitatea de a nu lăsa autorităților de control o putere nelimitată?

               2.

               În special:

                           —

                           Perioada supusă controlului trebuie, în orice caz, sub sancțiunea neregularității controlului de care persoana controlată s-ar putea prevala împotriva deciziei care cuprinde consecințele rezultatelor acestui control, să se încheie în cursul perioadei de douăsprezece luni care precedă perioada numită „de control”, în cursul căreia sunt efectuate operațiunile de control?

                           —

                           În cazul unui răspuns pozitiv la întrebarea precedentă, cum trebuie înțeleasă posibilitatea prevăzută expres de regulament de a extinde perioada supusă controlului pentru perioade care „urmează perioadei de douăsprezece luni”?

                           —

                           În cazul unui răspuns negativ la prima întrebare, perioada supusă controlului trebuie totuși, sub sancțiunea neregularității controlului de care persoana controlată s-ar putea prevala împotriva deciziei care cuprinde consecințele rezultatelor acestui control, să cuprindă douăsprezece luni care se încheie în cursul perioadei de control care precedă perioada în care controlul a avut loc, sau controlul nu poate viza decât o perioadă care se încheie anterior începerii perioadei de control precedente?

      (1)  Regulamentul (CEE) nr. 4045/89 al Consiliului din 21 decembrie 1989 privind controalele efectuate de către statele membre cu privire la operațiunile care fac parte din sistemul de finanțare prin Fondul European de Orientare și Garantare Agricolă, secțiunea „Garantare”, și de abrogare a Directivei 77/435/CEE (JO L 388, p. 18, Ediție specială, 03/vol. 7, p. 196).


title: Cauza C-516/11 P: Recurs introdus la 7 octombrie 2011 de ThyssenKrupp Liften Ascenseurs NV împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a opta) pronunțate la 13 iulie 2011 în cauzele conexate T-144/07, T-147/07, T-148/07, T-149/07, T-150/07 și T-154/07, ThyssenKrupp Liften Ascenseurs și alții/Comisia Europeană

text:
               3.12.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 355/12

         Recurs introdus la 7 octombrie 2011 de ThyssenKrupp Liften Ascenseurs NV împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a opta) pronunțate la 13 iulie 2011 în cauzele conexate T-144/07, T-147/07, T-148/07, T-149/07, T-150/07 și T-154/07, ThyssenKrupp Liften Ascenseurs și alții/Comisia Europeană
   (Cauza C-516/11 P)
   2011/C 355/19
   Limba de procedură: olandeza

      Părțile

      Recurentă: ThyssenKrupp Liften Ascenseurs NV (reprezentanți: O.W. Brouwer și J. Blockx, avocați)

      Cealaltă parte în proces: Comisia Europeană

      Concluziile recurentei

   Recurenta solicită Curții:

               —

               anularea hotărârii atacate pronunțate de Tribunal la 13 iulie 2011, în măsura în care acesta din urmă a respins motivele invocate de recurentă în primă instanță;

               —

               soluționarea cauzei de către Curte, anularea Deciziei C(2007) 512 final (1) a Comisiei din 21 februarie 2007 adoptate în cazul COMP/E-1/38.823 — Ascensoare și scări rulante, pe baza motivelor relevante invocate în primă instanță și/sau reducerea amenzii aplicate societății ThyssenKrupp Liften Ascenseurs NV;

               —

               cu titlu subsidiar, reducerea amenzii aplicate recurentei;

               —

               cu titlu mai subsidiar, trimiterea cauzei spre rejudecare Tribunalului;

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată aferente procedurii.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea recursului formulat, recurenta invocă patru motive.

               1.

               Încălcarea articolului 81 alineatul (1) CE [devenit articolul 101 alineatul (1) TFUE] ca urmare a faptului că încălcările nu sunt susceptibile să afecteze în mod semnificativ comerțul dintre statele membre și ca urmare a faptului că Comisia a inițiat procedura de investigație în mod nelegal.

               2.

               Încălcarea principiului ne bis in idem.

               3.

               Încălcarea articolului 23 din Regulamentul nr. 1/2003 (2), a articolului 48 alineatul (1) și a articolului 49 alineatele (1) și (3) din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene și a principiului caracterului personal al sancțiunilor ca urmare a faptului că a fost confirmată răspunderea solidară a recurentei pentru întreaga amendă calculată pe baza cifrei de afaceri a grupului.

               4.

               Săvârșirea de către Tribunal a unei erori de apreciere și a unei omisiuni, prin faptul că acesta nu și-a exercitat competența de fond de care dispune în materie de amenzi, în special în ceea ce privește dimensiunea pieței relevante, coeficientul multiplicator cu scop de descurajare și cooperarea din cadrul și din afara cadrului comunicării privind cooperarea din 2002.

      (1)  Un rezumat al deciziei figurează în JO 2008, C 75, p. 19.

      (2)  Regulamentul (CE) nr. 1/2003 al Consiliului din 16 decembrie 2002 privind punerea în aplicare a normelor de concurență prevăzute la articolele 81 și 82 din tratat (JO 2003, L 1, p. 1, Ediție specială, 08/vol. 1, p. 167).


title: Cauza T-16/16: Acțiune introdusă la 19 ianuarie 2016 – Mast-Jägermeister SE/OAPI (Becher)

text:
               7.3.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 90/25

         Acțiune introdusă la 19 ianuarie 2016 – Mast-Jägermeister SE/OAPI (Becher)
   (Cauza T-16/16)
   (2016/C 090/34)
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Mast-Jägermeister SE (Wolfenbüttel, Germania) (reprezentanți: H. Schrammek, C. Drzymalla, S. Risthaus, J. Engberding, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI)

      Datele privind procedura în fața OAPI

      Desenul sau modelul industrial în litigiu: desenul sau modelul industrial comunitar „Becher” – cererea de înregistrare nr. 2683615-0001 și 2683615-0002

      Decizia atacată: Decizia Camerei a treia de recurs a OAPI din 17 noiembrie 2015 în cauza R 1842/2015-3

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei atacate;

               —

               recunoașterea ca dată de depunere a datei de 17 aprilie 2015 pentru desenele sau modelele industriale nr. 002683615-0001 și 002683615-0002;

               —

               obligarea OAPI la plata cheltuielilor de judecată, inclusiv a cheltuielilor efectuate în cursul procedurii căii de atac.

      Motivele invocate

               —

               încălcarea articolului 45 alineatul (1) și a articolului 46 alineatele (2) și (3) din Regulamentul nr. 6/2002 în coroborare cu articolul 36 alineatul (1) litera (c) și cu articolul 38 alineatul (1) din același regulament;

               —

               încălcarea articolului 62 teza a doua din Regulamentul nr. 6/2002.


title: Cauza T-851/16: Acțiune introdusă la 30 noiembrie 2016 – Access Info Europe/Comisia

text:
               20.2.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 53/31

         Acțiune introdusă la 30 noiembrie 2016 – Access Info Europe/Comisia
   (Cauza T-851/16)
   (2017/C 053/39)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Access Info Europe (Madrid, Spania) (reprezentanți: O. Brouwer, E. Raedts și J. Wolfhagen, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea Deciziei C(2016) 6029 a Comisiei din 19 septembrie 2016, prin care s-a respins cererea de acces la documentele solicitate de reclamantă în temeiul Regulamentului (CE) nr. 1049/2001 (1);

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată efectuate de reclamantă în legătură cu desfășurarea procedurii, inclusiv a cheltuielilor de judecată ale tuturor intervenienților.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă patru motive.

               1.

               Primul motiv, întemeiat pe faptul că Comisia a aplicat în mod eronat articolul 4 alineatul (1) litera (a) a treia liniuță din Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 atunci când a decis că accesul la documentele solicitate ar aduce o gravă atingere relațiilor internaționale.

               2.

               Al doilea motiv, întemeiat pe faptul că Comisia a aplicat în mod eronat articolul 4 alineatul (2) a doua liniuță din Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 atunci când a decis că accesul la documentele solicitate ar aduce o gravă atingere protecției procedurilor judiciare pendinte inițiate în cauzele T-192/16, T-193/16 și T-257/16 și că accesul la documentele respective ar aduce atingere interesului Comisiei de a solicita consultanță juridică și de a obține opinii sincere, obiective și complete. Se susține de asemenea în cadrul acestui motiv că Comisia nu a recunoscut faptul că accesul la documentele solicitate prezintă un interes public superior și că, din acest motiv, ar trebui divulgate.

               3.

               Al treilea motiv, întemeiat pe faptul că Comisia a interpretat în mod eronat articolul 4 alineatul (3) primul și al doilea paragraf din Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 atunci când a decis că accesul la documentele solicitate ar aduce o gravă atingere procesului decizional și/sau prin faptul că nu a recunoscut existența unui interes public superior, dat fiind în particular faptul că procesul decizional în discuție s-a încheiat.

               4.

               Al patrulea motiv, întemeiat, cu titlu subsidiar, pe faptul că Comisia a aplicat în mod eronat articolul 4 alineatul (6) din Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 prin faptul că nu a acordat cel puțin un acces parțial la documentele solicitate, pe care a refuzat integral să le divulge.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 al Parlamentului European și al Consiliului privind accesul public la documentele Parlamentului European, ale Consiliului și ale Comisiei, JO 2001 L 145, p. 43, Ediție specială, 01/vol. 3, p. 76.


title: Cauza T-458/07: Acțiune introdusă la 17 decembrie 2007 — Dominio de la Vega/OAPI — Ambrosio Velasco (DOMINIO DE LA VEGA)

text:
               23.2.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 51/47

         Acțiune introdusă la 17 decembrie 2007 — Dominio de la Vega/OAPI — Ambrosio Velasco (DOMINIO DE LA VEGA)
   (Cauza T-458/07)
   (2008/C 51/88)
   Limba în care a fost formulată acțiunea: spaniola
   Părțile

      Reclamantă: Dominio de la Vega, S.L. (Requena, Spania) (reprezentanți: E. Caballero Olivier, abogada și A. Sanz-Bermell y Martinez, abogado)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Ambrosio Velasco, S.A. (Dicastillo, Navarra, Spania)
   Concluziile reclamantei

               —

               Anularea deciziei camerei de recurs a OAPI din 3 octombrie 2007 (cauza R 1431/2006-2) și, prin urmare, respingerea opoziției formulate de Ambrosio Velasco, S.A.;

               —

               obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      Persoana care solicită înregistrarea mărcii comunitare: reclamanta.

      Marca comunitară vizată: marca figurativă „DOMINIO DE LA VEGA” pentru produse din clasele 33, 42 și 43 (cererea nr. 2.789.576).

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în sprijinul opoziției: Ambrosio Velasco, S.A.

      Marca sau semnul invocat în sprijinul opoziției: marca figurativă comunitară (nr. 78.147) „PALACIO DE LA VEGA” pentru produse din clasa 33.

      Decizia diviziei de opoziție: admite opoziția pentru toate produsele, din clasa 33, împotriva cărora aceasta fost formulată și respinge cererea de înregistrare pentru produsele respective.

      Decizia camerei de recurs: respinge recursul.

      Motivele invocate: aplicarea incorectă a articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 (1) dat fiind că nu există risc de confuzie între semnele în conflict.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 40/94 al Consiliului din 20 decembrie 1993 privind marca comunitară (JO 1994, L 11, p. 1, Ediție specială 17/vol. 1, p. 146).


title: Cauza C-52/15 P: Recurs introdus la 6 februarie 2015 de Arthur Lambauer împotriva Ordonanţei Tribunalului (Camera întâi) din 11 decembrie 2014 în cauza T-490/14, Arthur Lambauer/Consiliul Uniunii Europene

text:
               12.10.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 337/2

         Recurs introdus la 6 februarie 2015 de Arthur Lambauer împotriva Ordonanţei Tribunalului (Camera întâi) din 11 decembrie 2014 în cauza T-490/14, Arthur Lambauer/Consiliul Uniunii Europene
   (Cauza C-52/15 P)
   (2015/C 337/02)
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Recurent: Arthur Lambauer

      Cealaltă parte din procedură: Consiliul Uniunii Europene
   Prin Ordonanța din 3 septembrie, Curtea de Justiție a Uniunii Europene (Camera a șasea) a respins recursul și a decis ca recurentul să suporte propriile cheltuieli de judecată.


title: Cauza T-177/12: Hotărârea Tribunalului din 2 octombrie 2014 – Spraylat/ECHA („REACH – Redevență datorată pentru înregistrarea unei substanțe – Reducere acordată microîntreprinderilor și întreprinderilor mici și mijlocii – Eroare în declarația referitoare la dimensiunea întreprinderii – Decizie care impune o taxă administrativă – Proporționalitate”)

text:
               10.11.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 395/37

      Hotărârea Tribunalului din 2 octombrie 2014 – Spraylat/ECHA
      (Cauza T-177/12) (1)

      ((„REACH - Redevență datorată pentru înregistrarea unei substanțe - Reducere acordată microîntreprinderilor și întreprinderilor mici și mijlocii - Eroare în declarația referitoare la dimensiunea întreprinderii - Decizie care impune o taxă administrativă - Proporționalitate”))
      (2014/C 395/44)
      Limba de procedură: germana

         Părțile

         Reclamantă: Spraylat (Aachen, Germania) (reprezentant: K. Fischer, avocat)

         Pârâtă: Agenția Europene pentru Produse Chimice (ECHA) (reprezentanți: M. Heikkilä, A. Iber și C. Schultheiss, agenți, asistați de M. Kuschewsky, avocat)

         Intervenientă în susținerea concluziilor pârâtei: Comisia Europeană (reprezentanți: inițial D. Düsterhaus și E. Manhaeve, ulterior B. Eggers și M. Manhaeve, agenți)

         Obiectul

      Cerere de anulare a facturii nr. 10030371, emisă de ECHA la 21 februarie 2012, prin care se stabilește cuantumul taxei administrative impuse reclamantei, și, în subsidiar, o cerere de anulare a Deciziei SME (2012) 1445 a ECHA din 15 februarie 2012 prin care se constată că reclamanta nu îndeplinea condițiile pentru a beneficia de reducerea redevenței prevăzute pentru micile întreprinderi și prin care i se impunea o taxă administrativă

         Dispozitivul

                  1)

                  Anulează Decizia SME (2012) 1445 a Agenției Europene pentru Produse Chimice (ECHA) din 15 februarie 2012 și factura nr. 10030371 emisă de ECHA la 21 februarie 2012.

                  2)

                  Obligă ECHA să suporte, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, cheltuielile de judecată efectuate de Spraylat GmbH.

                  3)

                  Comisia Europeană suportă propriile cheltuieli de judecată.

         (1)  JO C 174, 16.6.2012.


title: Cauza C-568/07: Hotărârea Curții (Camera a doua) din 4 iunie 2009 — Comisia Comunităților Europene/Republica Elenă (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Articolele 43 CE și 48 CE — Opticieni — Condiții de stabilire — Deschiderea și exploatarea de magazine de material optic — Executarea incompletă a unei hotărâri a Curții — Sumă forfetară)

text:
               1.8.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 180/11

         Hotărârea Curții (Camera a doua) din 4 iunie 2009 — Comisia Comunităților Europene/Republica Elenă
   (Cauza C-568/07) (1)

   (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru - Articolele 43 CE și 48 CE - Opticieni - Condiții de stabilire - Deschiderea și exploatarea de magazine de material optic - Executarea incompletă a unei hotărâri a Curții - Sumă forfetară)
   2009/C 180/18
   Limba de procedură: greaca

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: G. Zavvos și E. Traversa, agenți)

      Pârâtă: Republica Elenă (reprezentant: E. Skandalou, agent)

      Obiectul

   Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Executare incompletă a Hotărârii Curții din 21 aprilie 2005, Comisia/Republica Elenă (C-140/03), privind încălcarea articolelor 43 CE și 48 CE în ceea ce privește proprietatea, deschiderea și exploatarea de magazine de material optic — Lege națională care rezervă opticienilor autorizați proprietatea magazinelor de optică– Cerere de stabilire a unei penalități cu titlu cominatoriu

      Dispozitivul

               1)

               Prin neluarea, la expirarea termenului acordat în avizul motivat emis de Comisia Comunităților Europene în temeiul articolului 228 CE, a tuturor măsurilor pe care le presupune executarea Hotărârii din 21 aprilie 2005, Comisia/Grecia (C-140/03), Republica Elenă nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 228 alineatul (1) CE.

               2)

               Obligă Republica Elenă la plata către Comisia Comunităților Europene, în contul „Resurse proprii ale Comunității Europene”, a unei sume forfetare în cuantum de un milion de euro.

               3)

               Obligă Republica Elenă la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 64, 8.3.2008.


title: Cauza T-160/16: Acțiune introdusă la 15 aprilie 2016 – Groningen Seaports și alții/Comisia

text:
               6.6.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 200/29

         Acțiune introdusă la 15 aprilie 2016 – Groningen Seaports și alții/Comisia
   (Cauza T-160/16)
   (2016/C 200/42)
   Limba de procedură: neerlandeza

      Părțile

      Reclamante: Groningen Seaports NV (Delfzijl, Țările de Jos), Havenbedrijf Amsterdam NV (Amsterdam, Țările de Jos), Havenbedrijf Rotterdam NV (Rotterdam, Țările de Jos), Havenschap Moerdijk (Moerdijk, Țările de Jos), NV Port of Den Helder (Den Helder, Țările de Jos), Zeeland Seaports NV (reprezentanți: E. Pijnacker Hordijk și I. Kieft, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamantele solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei atacate;

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Acțiunea reclamantelor este îndreptată împotriva Deciziei Comisiei din 21 ianuarie 2016 privind ajutorul de stat SA.25338 (2014/C) (ex E 3/2008 și ex CP 115/2004) acordat de Țările de Jos – Scutirea întreprinderilor publice olandeze de impozitul pe profit
   În susținerea acțiunii, reclamantele invocă un motiv unic.
   Motivul unic, întemeiat pe încălcarea obiectivelor dispozițiilor privind ajutoarele de stat, încălcarea principiilor generale ale dreptului Uniunii, în special a principiului egalității de tratament, a cerinței privind pregătirea diligentă a deciziilor și a interdicției luării unei decizii arbitrare, precum și încălcarea principiului constând în obligația de motivare

               —

               Porturile maritime publice olandeze nu se află în concurență cu întreprinderile private olandeze, ci cu porturile maritime franceze, belgiene și germane situate între Hamburg și Le Havre.

               —

               Acești concurenți europeni au primit, în detrimentul porturilor maritime publice olandeze, diferite forme de ajutoare de stat. La momentul adoptării deciziei atacate, Comisia a avut cunoștință despre aceste ajutoare. În mod similar porturilor maritime publice olandeze, toate porturile maritime aflate în concurență cu acestea și situate între Hamburg și Le Havre erau scutite de impozitul pe profit. În plus, porturile maritime germane au primit ajutoare pentru operare în cuantumuri ridicate, sub forma compensării pierderilor. La momentul adoptării deciziei atacate, Comisia a avut cunoștință și despre această împrejurare.

               —

               Decizia atacată desființează în mod unilateral scutirea fiscală în vigoare, aplicabilă porturilor maritime publice olandeze, în timp ce scutirile corespunzătoare aplicabile porturilor maritime franceze și belgiene sunt momentan menținute și, în plus, nu a fost inițiată prima procedură oficială de desființare a ajutorului acordat porturilor maritime germane.

               —

               Întrucât, prin intermediul deciziei atacate, Comisia a examinat numai scutirea acordată porturilor maritime publice olandeze, aceasta a degradat în mod semnificativ condițiile de concurență neloiale existente deja în sectorul portuar european și a deteriorat substanțial poziția acestora în raport cu concurenții lor direcți, care sunt deopotrivă scutiți de impozitul pe profit și care au beneficiat, în plus, și de alte forme de ajutoare de stat. Comisia nu a prezentat motivul pentru care a acționat numai împotriva scutirii fiscale aplicabile porturilor maritime publice olandeze.