title: Cauza C-79/21: Ordonanța Curții (Camera a noua) din 17 noiembrie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Juzgado de Primera Instancia n° 2 de Ibiza – Spania) – YB/Unión de Créditos Inmobiliarios SA [Trimitere preliminară – Articolele 53 și 99 din Regulamentul de procedură al Curții – Protecția consumatorilor – Directiva 93/13/CEE – Clauze abuzive în contractele încheiate cu consumatorii – Contract de împrumut ipotecar – Rată variabilă a dobânzii – Indice de referință aplicat împrumuturilor ipotecare (IRPH) – Controlul transparenței exercitat de instanța națională – Obligația de informare – Aprecierea caracterului abuziv al clauzelor contractuale – Cerințele de bună-credință, de echilibru și de transparență – Consecințele constatării nulității]

text:
               24.1.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 37/3

      Ordonanța Curții (Camera a noua) din 17 noiembrie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Juzgado de Primera Instancia no 2 de Ibiza – Spania) – YB/Unión de Créditos Inmobiliarios SA
      (Cauza C-79/21) (1)

      (Trimitere preliminară - Articolele 53 și 99 din Regulamentul de procedură al Curții - Protecția consumatorilor - Directiva 93/13/CEE - Clauze abuzive în contractele încheiate cu consumatorii - Contract de împrumut ipotecar - Rată variabilă a dobânzii - Indice de referință aplicat împrumuturilor ipotecare (IRPH) - Controlul transparenței exercitat de instanța națională - Obligația de informare - Aprecierea caracterului abuziv al clauzelor contractuale - Cerințele de bună-credință, de echilibru și de transparență - Consecințele constatării nulității)
      (2022/C 37/03)
      Limba de procedură: spaniola

         Instanța de trimitere

      Juzgado de Primera Instancia no 2 de Ibiza

         Părțile din procedura principală

         Reclamant: YB

         Pârâtă: Unión de Créditos Inmobiliarios SA

         Dispozitivul

                  1)

                  Articolul 5 din Directiva 93/13/CEE a Consiliului din 5 aprilie 1993 privind clauzele abuzive în contractele încheiate cu consumatorii și cerința privind transparența clauzelor contractuale, în cadrul împrumutului ipotecar, trebuie interpretate în sensul că nu se opun unei legislații și unei jurisprudențe naționale care scutesc profesionistul de obligația de furniza consumatorului, la încheierea unui contract de împrumut ipotecar, informația cu privire la evoluția trecută a indicelui de referință, cel puțin în cursul ultimilor doi ani, prin efectuarea comparației față de cel puțin un indice diferit, precum indicele Euribor, cu condiția ca această legislație și această jurisprudență naționale să permită instanței să se asigure cu toate acestea că, având în vedere elementele de informare disponibile în mod public și accesibile, precum și informațiile furnizate, după caz, de profesionist, consumatorului mediu, normal informat și suficient de atent și de avizat, acesta a fost în măsură să înțeleagă funcționarea concretă a modului de calcul al acestei rate și să evalueze, astfel, pe baza unor criterii precise și inteligibile, consecințele economice, potențial semnificative, care rezultă dintr-o asemenea clauză privind obligațiile sale financiare.

                  2)

                  Articolul 3 alineatul (1) din Directiva 93/13 trebuie interpretat în sensul că se opune unei legislații și unei jurisprudențe naționale care consideră că lipsa bunei-credințe a profesionistului este o condiție prealabilă necesară oricărui control al conținutului unei clauze netransparente a unui contract încheiat cu un consumator. Revine instanței de trimitere sarcina de a determina dacă, având în vedere ansamblul circumstanțelor pertinente ale litigiului principal, trebuie să se considere că profesionistul a acționat cu bună-credință, prin alegerea unui indice prevăzut de lege, și dacă clauza care încorpora un astfel de indice este de natură să creeze un dezechilibru semnificativ în detrimentul consumatorului între drepturile și obligațiile părților care decurg din contract.

                  3)

                  Articolul 6 alineatul (1) și articolul 7 alineatul (1) din Directiva 93/13, trebuie interpretate în sensul că nu se opun ca, în cazul nulității unei clauze abuzive prin care se stabilește un indice de referință pentru calculul dobânzilor variabile ale unui împrumut, instanța națională să substituie acest indice unui indice legal, aplicabil în absența unui acord contrar al părților la contract, în cazul în care acești doi indici produc aceleași efecte, cu condiția să fie respectate condițiile prevăzute la punctul 67 din Hotărârea din 3 martie 2020, Gómez del Moral Guasch (C-125/18, EU:C:2020:138).

                  4)

                  A șasea întrebare formulată de Juzgado de Primera Instancia no 2 de Ibiza (Tribunalul de Primă Instanță nr. 2 din Ibiza, Spania) este vădit inadmisibilă.

         (1)  Data depunerii: 9/2/2021.


title: Cauza C-327/21 P: Recurs introdus la 25 mai 2021 de Giro Travel Company SRL împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a noua) din 24 martie 2021 în cauza T-193/18, Andreas Stihl /EUIPO

text:
               24.1.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 37/4

      Recurs introdus la 25 mai 2021 de Giro Travel Company SRL împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a noua) din 24 martie 2021 în cauza T-193/18, Andreas Stihl /EUIPO
      (Cauza C-327/21 P)
      (2022/C 37/04)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Recurentă: Giro Travel Company SRL (reprezentant: C. N. Frisch, avocat)

         Cealaltă parte din procedură: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală
      Prin Ordonanța din 26 noiembrie 2021, Curtea de Justiție (Camera de admitere în principiu a recursurilor) a respins în principiu recursul și a obligat Giro Travel Company SRL la plata propriilor cheltuieli de judecată.


title: Cauza C-360/21 P: Recurs introdus la 9 iunie 2021 de FCA Italy SpA împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a noua) din 28 aprilie 2021 în cauza T-191/20, FCA Italy/EUIPO

text:
               24.1.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 37/5

      Recurs introdus la 9 iunie 2021 de FCA Italy SpA împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a noua) din 28 aprilie 2021 în cauza T-191/20, FCA Italy/EUIPO
      (Cauza C-360/21 P)
      (2022/C 37/05)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Recurentă: FCA Italy SpA (reprezentanți: F. Jacobacci, E. Truffo, avvocati)

         Cealaltă parte din procedură: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală
      Prin Ordonanța din 6 octombrie 2021, Curtea de Justiție (Camera de admitere în principiu a recursurilor) a respins în principiu recursul și a obligat FCA Italy SpA la plata propriilor cheltuieli de judecată.


title: Cauza C-373/21 P: Recurs introdus la 18 iunie 2021 de Hasbro Inc. împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a șasea extinsă) din 21 aprilie 2021 în cauza T-663/19, Hasbro/EUIPO

text:
               24.1.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 37/5

      Recurs introdus la 18 iunie 2021 de Hasbro Inc. împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a șasea extinsă) din 21 aprilie 2021 în cauza T-663/19, Hasbro/EUIPO
      (Cauza C-373/21 P)
      (2022/C 37/06)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Recurentă: Hasbro Inc. (reprezentant: J. Moss, Barrister)

         Cealaltă parte din procedură: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală
      Prin Ordonanța din 1 decembrie 2021, Curtea de Justiție (Camera de admitere în principiu a recursurilor) a decis să nu admită recursul și ca Hasbro Inc. să suporte propriile cheltuieli de judecată.


title: Cauza C-381/21 P: Recurs introdus la 21 iunie 2021 de Keun Jig Lee împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a șasea) din 21 aprilie 2021 în cauza T-382/20, Lee/EUIPO

text:
               24.1.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 37/5

      Recurs introdus la 21 iunie 2021 de Keun Jig Lee împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a șasea) din 21 aprilie 2021 în cauza T-382/20, Lee/EUIPO
      (Cauza C-381/21 P)
      (2022/C 37/07)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Recurent: Keun Jig Lee (reprezentanți: F. Jacobacci, avvocato, B. La Tella, avvocatessa)

         Cealaltă parte din procedură: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală
      Prin Ordonanța din 30 noiembrie 2021, Curtea de Justiție (Camera de admitere în principiu a recursurilor) a declarat acțiunea inadmisibilă și a obligat Keun Jig Lee la plata propriilor cheltuieli de judecată.


title: Cauza C-483/21 P: Recurs introdus la 5 august 2021 de Health Product Group sp. z o.o. împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a treia) din 16 iunie 2021 în cauza T-678/19, Health Product Group/EUIPO

text:
               24.1.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 37/6

      Recurs introdus la 5 august 2021 de Health Product Group sp. z o.o. împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a treia) din 16 iunie 2021 în cauza T-678/19, Health Product Group/EUIPO
      (Cauza C-483/21 P)
      (2022/C 37/08)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Recurentă: Health Product Group sp. z o.o. (reprezentant: M. Kondrat, adwokat)

         Cealaltă parte din procedură: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală
      Prin Ordonanța din 30 noiembrie 2021, Curtea (Camera de admitere în principiu a recursurilor) a statuat că recursul nu este admisibil și că Health Product Group sp. z o.o. suportă propriile cheltuieli de judecată.


title: Cauza C-490/21 P: Recurs introdus la 10 august 2021 de Davide Groppi Srl împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a doua) din 16 iunie 2021 în cauza T-187/20, Davide Groppi/EUIPO – Viabizzuno (Lampă de masă)

text:
               24.1.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 37/6

      Recurs introdus la 10 august 2021 de Davide Groppi Srl împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a doua) din 16 iunie 2021 în cauza T-187/20, Davide Groppi/EUIPO – Viabizzuno (Lampă de masă)
      (Cauza C-490/21 P)
      (2022/C 37/09)
      Limba de procedură: italiana

         Părțile

         Recurentă: Davide Groppi Srl (reprezentanți: F. Boscariol de Roberto, D. Capra, V. Malerba, avocați)

         Cealaltă parte din procedură: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală
      Prin Ordonanța din 26 noiembrie 2021, Curtea (Camera de admitere în principiu a recursurilor) a declarat recursul inadmisibil și a obligat Davide Groppi Srl la suportarea propriilor cheltuieli de judecată.


title: Cauza C-513/21 P: Recurs introdus la 19 august 2021 de DI împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a patra extinsă) din 9 iunie 2021 în cauza T-514/19, DI/BCE

text:
               24.1.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 37/6

      Recurs introdus la 19 august 2021 de DI împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a patra extinsă) din 9 iunie 2021 în cauza T-514/19, DI/BCE
      (Cauza C-513/21 P)
      (2022/C 37/10)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Recurent: DI (reprezentant: L. Levi, avocată

         Cealaltă parte din procedură: Banca Centrală Europeană

         Concluziile recurentului

      Recurentul solicită Curții:

                  —

                  anularea hotărârii atacate;

                  —

               în consecință, admiterea cererilor acestuia privind:
                              —

                              anularea deciziei Comitetului executiv al BCE din data de 7 mai 2019 prin care se impune concedierea disciplinară fără preaviz;

                              —

                              anularea deciziei Comitetului executiv al BCE din 25 iunie 2019 de refuz al redeschiderii procedurii disciplinare în urma încheierii procedurii penale;

                              —

                              în orice caz, dispunerea despăgubirii pentru prejudiciul moral suferit de recurent, evaluat ex aequo et bono la 20 000 de euro;

                              —

                              rambursarea tuturor cheltuielilor de judecată.

                  —

                  obligarea BCE la plata tuturor cheltuielilor de judecată efectuate atât în recurs, cât și în primă instanță.

         Motivele și principalele argumente

      Hotărârea atacată cu recurs este viciată cu erori de drept prin faptul că a respins primul motiv, întemeiat pe lipsa de competență a autorului măsurilor contestate.
      Hotărârea atacată cu recurs este viciată cu erori de drept prin faptul că a respins cel de al doilea motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 8.3.2 din Statutul personalului, precum și principiul securității juridice.
      Hotărârea atacată cu recurs este viciată cu erori de drept prin faptul că a respins cel de al șaptelea motiv, întemeiat pe încălcarea dreptului la prezumția de nevinovăție și a articolului 48 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene.
      Hotărârea atacată cu recurs este viciată cu erori de drept prin faptul că a respins cel de al patrulea motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 8.3.7 din Statutul personalului și pe încălcarea principiului imparțialității, astfel cum este garantat la articolul 41 din cartă.
      Hotărârea atacată cu recurs este viciată cu erori de drept prin faptul că a respins cel de al șaselea motiv, întemeiat pe erori vădite de apreciere.


title: Cauza C-539/21 P: Recurs introdus la 26 august 2021 de CE împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a șaptea) din 16 iunie 2021 în cauza T-355/19, CE/Comitetul Regiunilor

text:
               24.1.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 37/7

      Recurs introdus la 26 august 2021 de CE împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a șaptea) din 16 iunie 2021 în cauza T-355/19, CE/Comitetul Regiunilor
      (Cauza C-539/21 P)
      (2022/C 37/11)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Recurentă: CE (reprezentantă: M. Casado García-Hirschfeld, avocată)

         Cealaltă parte din procedură: Comitetul Regiunilor

         Concluziile

                  —

                  Anularea în parte a Hotărârii din 16 iunie 2021, CE/Comitetul Regiunilor (T-355/19);

                  —

                  obligarea Comitetului Regiunilor la plata tuturor cheltuielilor de judecată, inclusiv a celor efectuate în fața Tribunalului aferente atât procedurii principale, cât și procedurii de măsuri provizorii.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea recursului său, recurenta contestă în special punctele 69 și 70, 73-77, 83-91, 109-116, 126-139, 149 și 150 din hotărârea atacată. Ea dezvoltă un motiv unic, întemeiat pe denaturarea faptelor și pe erori vădite de apreciere care conduc la o motivare insuficientă și inexactă în drept.


title: Cauza C-560/21: Cerere de decizie preliminară introdusă de Bundesarbeitsgericht (Germania) la 13 septembrie 2021 – ZS/Zweckverband „Kommunale Informationsverarbeitung Sachsen” KISA, Körperschaft des öffentlichen Rechts

text:
               24.1.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 37/8

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Bundesarbeitsgericht (Germania) la 13 septembrie 2021 – ZS/Zweckverband „Kommunale Informationsverarbeitung Sachsen” KISA, Körperschaft des öffentlichen Rechts
      (Cauza C-560/21)
      (2022/C 37/12)
      Limba de procedură: germana

         Instanța de trimitere

      Bundesarbeitsgericht

         Părțile din procedura principală

         Reclamant: ZS

         Pârât: Zweckverband „Kommunale Informationsverarbeitung Sachsen” KISA, Körperschaft des öffentlichen Rechts

         Întrebările preliminare

                  1)

                  Articolul 38 alineatul (3) a doua teză din Regulamentul (UE) 2016/679 (1) (Regulamentul general privind protecția datelor, denumit în continuare „RGPD”) trebuie să fie interpretat în sensul că se opune unei dispoziții naționale precum, în speță, articolul 6 alineatul (4) prima teză din Bundesdatenschutzgesetz (Legea federală privind protecția datelor), care supune demiterea din funcție a responsabilului cu protecția datelor de către operator, care este angajatorul său, condițiilor menționate în această dispoziție, indiferent dacă aceasta intervine ca urmare a îndeplinirii sarcinilor sale?
                  În cazul unui răspuns afirmativ la prima întrebare:

                  2)

                  Articolul 38 alineatul (3) a doua teză din RGPD, în special în măsura în care vizează responsabilul cu protecția datelor care are un contract de muncă cu operatorul, are un temei juridic suficient?

         (1)  Regulamentul (UE) 2016/679 al Parlamentului European și al Consiliului din 27 aprilie 2016 privind protecția persoanelor fizice în ceea ce privește prelucrarea datelor cu caracter personal și privind libera circulație a acestor date și de abrogare a Directivei 95/46/CE (Regulamentul general privind protecția datelor (JO 2016, L 119, p. 1).


title: Cauza C-587/21 P: Recurs introdus la 23 septembrie 2021 de DD împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a patra) din 14 iulie 2021 în cauza T-632/19 P, DD/FRA

text:
               24.1.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 37/8

      Recurs introdus la 23 septembrie 2021 de DD împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a patra) din 14 iulie 2021 în cauza T-632/19 P, DD/FRA
      (Cauza C-587/21 P)
      (2022/C 37/13)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Recurent: DD (reprezentant: N. Lorenz, Rechtsanwältin)

         Cealaltă parte din procedură: Agenția pentru Drepturi Fundamentale a Uniunii Europene

         Concluziile recurentului

      Recurentul solicită Curții:

                  —

                  anularea în totalitate a hotărârii atacate,

                  —

                  în consecință,

                              —

                              anularea deciziei directorului Agenției pentru Drepturi Fundamentale a Uniunii Europene (FRA) din 19 noiembrie 2018 de respingere a cererii recurentului formulate în temeiul articolului 90 alineatul (1) din Statutul funcționarilor;

                              —

                              dacă este necesar, anularea deciziei directorului FRA din 12 iunie 2018, primită la 13 iunie 2018, de respingere a reclamației formulate de recurent în temeiul articolului 90 alineatul (2) din Statutul funcționarilor, îndreptată împotriva deciziei menționate mai sus din 19 noiembrie 2019;

                              —

                              acordarea unei despăgubiri recurentului pentru prejudiciul moral suferit, astfel cum a fost detaliat în prezentul recurs, estimat ex aequo et bono la 100 000 de euro;

                              —

                              obligarea FRA la plata tuturor cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      Eroare de drept și denaturarea probelor în ceea ce privește expunerea situației de fapt.
      Eroare de drept și încălcarea principiului securității juridice în ceea ce privește primul motiv de nelegalitate.
      Eroare de drept, încălcarea principiului res iudicata, motivare insuficientă, omisiunea de a se pronunța cu privire la unui capăt de cerere al recurentului, denaturarea probelor în ceea ce privește al doilea motiv de nelegalitate.
      Eroare de drept, eroare vădită de apreciere și motivare insuficientă în ceea ce privește al treilea motiv de nelegalitate.
      Eroare de drept, denaturarea probelor, eroare vădită de apreciere, motiv întemeiat pe faptul că Tribunalul s-a pronunțat ultra vires și ultra petita, motiv întemeiat pe faptul că Tribunalul a respins în mod greșit oferta recurentului de a prezenta la cerere un document care era relevant în cauză și motivare insuficientă în ceea ce privește al patrulea motiv de nelegalitate.
      Eroare de drept, motivare insuficientă, calificare juridică greșită a faptelor, denaturarea probelor și eroare vădită de apreciere în ceea ce privește al cincilea motiv de nelegalitate.
      Eroare de drept, denaturarea probelor, lipsa statuării asupra unui capăt de cerere al recurentului, calificare juridică greșită, motiv întemeiat pe faptul că Tribunalul s-a pronunțat ultra petita, motiv întemeiat pe faptul că Tribunalul a respins în mod greșit cererea recurentului de a dispune prezentarea unui document care era relevant în cauză, examinarea incompletă a cererii și a motivului privind hărțuirea invocat de recurent în ceea ce privește al șaselea motiv de nelegalitate.
      Eroare de drept în ceea ce privește secțiunea referitoare la caracterul real al pretinsului prejudiciu suferit și al legăturii de cauzalitate.


title: Cauza C-590/21: Cerere de decizie preliminară introdusă de Areios Pagos (Grecia) la 23 septembrie 2021 – Charles Taylor Adjusting Limited, FD/Starlight Shipping Company, Overseas Marine Enterprises INC

text:
               24.1.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 37/9

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Areios Pagos (Grecia) la 23 septembrie 2021 – Charles Taylor Adjusting Limited, FD/Starlight Shipping Company, Overseas Marine Enterprises INC
      (Cauza C-590/21)
      (2022/C 37/14)
      Limba de procedură: greaca

         Instanța de trimitere

      Areios Pagos

         Părțile din procedura principală

         Recurenți: Charles Taylor Adjusting Limited, FD

         Intimate: Starlight Shipping Company, Overseas Marine Enterprises INC

         Întrebările preliminare

                  1)

                  Expresia „vădit contrară ordinii publice a Uniunii” și, prin extensie, ordinii publice naționale, care constituie un motiv de refuz al recunoașterii și al încuviințării executării în temeiul articolului 34 punctul 1 și al articolului 45 alineatul (1) din Regulamentul nr. 44/2001 (1), trebuie înțeleasă în sensul că privește, pe lângă „anti-suit injunctions” explicite, care interzic inițierea și continuarea unor proceduri în fața unei instanțe din alt stat membru, și hotărâri sau ordonanțe pronunțate de instanțe din state membre care complică și împiedică accesul reclamantului la protecție jurisdicțională din partea unei instanțe din alt stat membru sau continuarea unor proceduri deja pendinte în fața sa, și o asemenea ingerință în competența unei instanțe din alt stat membru de a soluționa un anumit litigiu cu care a fost deja sesizată este compatibilă cu ordinea publică a Uniunii? Mai precis, recunoașterea și/sau încuviințarea executării unei hotărâri sau a unei ordonanțe a unei instanțe dintr-un stat membru prin care se acordă solicitanților recunoașterii și încuviințării executării o despăgubire pecuniară provizorie și anticipată pentru costurile și cheltuielile ocazionate de introducerea unei acțiuni în justiție sau de continuarea unei proceduri în fața unei instanțe din alt stat membru sunt contrare ordinii publice a Uniunii, în sensul articolului 34 punctul 1 și al articolului 45 alineatul (1) din Regulamentul nr. 44/2001, atunci când această hotărâre sau ordonanță se întemeiază pe motivele că: a) din examinarea acțiunii respective, cauza este acoperită de un acord de soluționare amiabilă, încheiat în condiții legale și confirmat de o instanță din statul membru de origine a hotărârii și (sau) a ordonanței, și b) instanța din celălalt stat membru, sesizată de pârât cu o nouă acțiune, este necompetentă în temeiul unei clauze prin care se atribuie competență exclusivă?

                  2)

                  În cazul unui răspuns negativ la prima întrebare, caracterul vădit și direct contrar ordinii publice naționale – în conformitate cu concepțiile fundamentale culturale și juridice adoptate în țară, menționate anterior, și cu normele fundamentale de drept elen, care privesc însuși nucleul dreptului la protecție jurisdicțională (articolele 8 și 20 din Constituția elenă, articolul 33 din Codul civil elen și principiul protecției acestui drept, astfel cum este precizat la articolul 176, la articolul 173 alineatele 1-3 și la articolele 185, 205 și 191 din Codul de procedură civilă elen, citat la punctul 6 din motivare), precum și cu dispozițiile articolului 6 paragraful 1 din CEDO, astfel încât, în acest caz, se poate înlătura aplicarea dreptului Uniunii privind libera circulație a hotărârilor judecătorești – constituie, în sensul articolului 34 punctul 1 din Regulamentul nr. 44/2001, astfel cum a fost interpretat de Curtea de Justiție a Uniunii Europene, un obstacol în calea recunoașterii și a încuviințării executării în Grecia a hotărârii și a ordonanțelor menționate mai sus (prima întrebare), pronunțate de instanțe din alt stat membru (Regatul Unit), iar nerecunoașterea lor din cauza acestui obstacol este conformă cu concepțiile care asimilează și promovează perspectiva europeană?

         (1)  Regulamentul (CE) nr. 44/2001 al Consiliului din 22 decembrie 2000 privind competența judiciară, recunoașterea și executarea hotărârilor în materie civilă și comercială (JO 2001, L 12, p. 1, Ediție specială, 19/vol. 3, p. 74).


title: Cauza T-731/21: Acțiune introdusă la 16 noiembrie 2021 – Společnost pro eHealth databáze/Comisia

text:
               24.1.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 37/43

      Acțiune introdusă la 16 noiembrie 2021 – Společnost pro eHealth databáze/Comisia
      (Cauza T-731/21)
      (2022/C 37/57)
      Limba de procedură: ceha

         Părțile

         Reclamantă: Společnost pro eHealth databáze, a.s. (Praga, Republica Cehă) (reprezentant: P. Konečný, avocat)

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea Deciziei C (2021) 6597 a Comisiei din 2 septembrie 2021,

                  —

                  obligarea pârâtei să suporte propriile cheltuieli de judecată, precum și cheltuielile de judecată efectuate de reclamantă în cadrul prezentei proceduri.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamanta invocă patru motive.

                  1.

                  Primul motiv, întemeiat pe încălcarea neretroactivității și pe aplicarea eronată a unor condiții mai stricte în ceea ce privește participarea la proiect.

                              —

                              Reclamanta susține că pârâta nu se poate referi la obligații ce rezultă dintr-un document fără caracter obligatoriu a cărui existență nu le era cunoscută părților la contract și pentru aplicarea căruia acestea nu și-au dat niciodată acordul.

                              —

                              Reclamanta susține, în plus, că pârâta s-a referit la obligațiile ce rezultă din acest document fără caracter obligatoriu cu încălcarea contractului în cauză privind acordarea subvenției.

                              —

                              Reclamanta susține de asemenea că pârâta a încălcat principiul neretroactivității atunci când s-a referit la aplicarea unor cerințe de formă mai stricte ce rezultă dintr-un document care a fost întocmit abia după semnarea contractului cu privire la acordarea subvenției.

                  2.

                  Al doilea motiv, întemeiat pe încălcarea principiului legalității actului juridic ca urmare a neluării în considerare a elementelor de probă prezentate.

                              —

                              Reclamanta susține că pârâta nu a luat în considerare elementele de probă prezentate de reclamantă în raportul final privind auditul financiar, deși ar fi trebuit să procedeze astfel, și că, procedând astfel, a încălcat principiul legalității actului juridic.

                              —

                              Reclamanta susține, în plus, că elementele de probă prezentate au fost furnizate la cererea auditorului.

                  3.

                  Al treilea motiv, întemeiat pe încălcarea principiului legalității actului juridic ca urmare a unor erori de calcul.

                              —

                              Reclamanta susține că pârâta a săvârșit erori la stabilirea cuantumului pornind de la care s-a calculat suma finală care trebuie rambursată de către reclamantă pârâtei.

                              —

                              Reclamanta obiectează că, în cazul în care ar trebui să ramburseze suma pe care a calculat-o pârâta, ar plăti o sumă care nu i-a fost niciodată pusă la dispoziție și i-ar rambursa astfel pârâtei o sumă substanțial mai mare.

                  4.

                  Al patrulea motiv, întemeiat pe încălcarea principiului proporționalității.

                              —

                              Reclamanta susține că ar trebui să i se acorde o compensație pentru costurile de personal cel puțin până la concurența remunerațiilor medii ale lucrătorilor corespunzători pentru anii 2008-2011 în societățile care își desfășoară activitatea în domeniul tehnologiei informației în Republica Cehă. Reclamanta consideră că neacordarea acestor costuri constituie un comportament inechitabil și disproporționat din partea pârâtei.


title: Cauza T-732/21: Acțiune introdusă la 16 noiembrie 2021 – Asociación de Elaboradores de Cava de Requena/Comisia

text:
               24.1.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 37/44

      Acțiune introdusă la 16 noiembrie 2021 – Asociación de Elaboradores de Cava de Requena/Comisia
      (Cauza T-732/21)
      (2022/C 37/58)
      Limba de procedură: spaniola

         Părțile

         Reclamantă: Asociación de Elaboradores de Cava de Requena (Requena, Spania) (reprezentant: G. Guillem Carrau, avocată)

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea, în temeiul articolului 263 TFUE, a publicării comunicării privind aprobarea unei modificări standard a caietului de sarcini al denumirii „Cava”, PDO-ES-A0735-AM10 (1), publicată în conformitate cu articolul 17 alineatul (5) din Regulamentul delegat (UE) 2019/33 al Comisiei din 17 octombrie 2018 (2).

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamanta) invocă două motive.

                  1.

                  Primul motiv, întemeiat pe încălcarea unei norme fundamentale de procedură la examinarea dosarului de modificare vizat de prezenta acțiune, în măsura în care, în condițiile în care Comisia cunoștea faptul că modificarea făcea încă obiectul unei acțiuni aflate pe rolul instanțelor din Regatul Spaniei, procedura nu a fost suspendată, ceea ce constituie o încălcare a jurisprudenței existente cu privire la articolul 47 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene.

                  2.

                  Al doilea motiv, întemeiat pe încălcarea normelor de drept referitoare la aplicarea tratatelor și fondat pe argumentele prezentate în continuare: modificarea a fost examinată ca o modificare standard, deși este vorba despre o modificare ce intră sub incidența celor identificate ca fiind „la nivelul Uniunii” în sensul dispozițiilor articolului 14 alineatul (1) literele (c) și (d) și al dispozițiilor corespunzătoare (în special ale articolelor 15, 17 și 55) din Regulamentul delegat (UE) 2019/33, precum și al dispozițiilor articolului 6 din Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2019/34 (3); modificarea este contrară principiului general de veridicitate în materie de etichetare facultativă în măsura în care cuprinde cerința ca teritoriul localității Requena să fie considerat „unitate geografică mai mică”, precum și dreptului consumatorilor de a putea identifica originea produsului [articolul 120 din Regulamentul (UE) nr. 1308/2013 (4) și articolul 55 alineatele (1) (3) din Regulamentul delegat (UE) 2019/33]; modificarea este contrară drepturilor pe care producătorii asociației reclamante le-au dobândit în aproape 40 de ani de utilizare continuă a denumirii CAVA DE REQUENA și bazei juridice care le consacră [hotărârea Tribunal Supremo (Curtea Supremă, Spania) nr. 1893/1989 și ordonanțele de punere în aplicare din anul 1991], și contrară Regulamentului delegat (UE) 2019/33, al cărui articol 40, printr-o trimitere la articolul 119 din Regulamentul (UE) no 1308/2013, face obligatorie indicarea provenienței pe etichetă, un simplu cod poștal nefiind suficient, contrar celor susținute; modificarea este contrară principiului egalității de tratament în privința celorlalți producători de Cava care, în ceea ce-i privește, beneficiază de o „unitate geografică mai mică” și de posibilitatea de a indica consumatorilor originea geografică a produsului; modificarea este contrară jurisprudenței Curții referitoare la accesul pe piață, elaborată în cadrul liberei circulații a mărfurilor (articolele 34 et următoarele TFUE) și face posibil efectul cumulativ al cererii privind piața Cava, o situație contrară articolului 101 TFUE.

         (1)  JO 2021, C 369, p. 2.

         (2)  Regulamentul delegat (UE) 2019/33 al Comisiei din 17 octombrie 2018 de completare a Regulamentului (UE) nr. 1308/2013 al Parlamentului European și al Consiliului în ceea ce privește cererile de protecție a denumirilor de origine, a indicațiilor geografice și a mențiunilor tradiționale din sectorul vitivinicol, procedura de opoziție, restricțiile de utilizare, modificările caietelor de sarcini ale produselor, anularea protecției și etichetarea și prezentarea (JO 2019, L 9, p. 2).

         (3)  Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2019/34 al Comisiei din 17 octombrie 2018 de stabilire a normelor de aplicare atât a Regulamentului (UE) nr. 1308/2013 al Parlamentului European și al Consiliului, în ceea ce privește cererile de protecție a denumirilor de origine, a indicațiilor geografice și a mențiunilor tradiționale din sectorul vitivinicol, procedura de opoziție, modificările caietelor de sarcini ale produselor, înregistrarea denumirilor protejate, anularea protecției și utilizarea simbolurilor, cât și a Regulamentului (UE) nr. 1306/2013 al Parlamentului European și al Consiliului, în ceea ce privește un sistem de controale adecvat (JO 2019, L 9, p. 46).

         (4)  Regulamentul (UE) nr. 1308/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 17 decembrie 2013 de instituire a unei organizări comune a piețelor produselor agricole și de abrogare a Regulamentelor (CEE) nr. 922/72, (CEE) nr. 234/79, (CE) nr. 1037/2001 și (CE) nr. 1234/2007 ale Consiliului (JO 2013, L 347, p. 671).


title: Cauza T-734/21: Acțiune introdusă la 17 noiembrie 2021 – The Chord Company/EUIPO – AVSL Group (CHORD)

text:
               24.1.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 37/45

      Acțiune introdusă la 17 noiembrie 2021 – The Chord Company/EUIPO – AVSL Group (CHORD)
      (Cauza T-734/21)
      (2022/C 37/59)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

         Părțile

         Reclamantă: The Chord Company Ltd (Wiltshire, Regatul Unit) (reprezentant: A. Deutsch, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: AVSL Group Ltd (Manchester, Regatul Unit)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Titularul mărcii în litigiu: cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

         Marca în litigiu: marca Uniunii Europene verbală „CHORD” – cererea de înregistrare nr. 8 254 229

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de declarare a nulității

         Decizia atacată: Decizia Camerei a doua de recurs a EUIPO din 31/08/2021 în cauza R 1664/2020-2

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                  obligarea EUIPO și a celeilalte părți din procedura care s-a aflat pe rolul Camerei de recurs la plata cheltuielilor de judecată efectuate de reclamantă la Tribunal, în recurs și în procedura de declarare a nulității.

         Motivele invocate

                  —

                  încălcarea articolului 7 alineatul (2) din Regulamentul delegat nr. 2018/625 al Comisiei;

                  —

                  încălcarea articolului 27 alineatul (2) din Regulamentul delegat nr. 2018/625 al Comisiei și a articolului 95 din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului;

                  —

                  încălcarea dreptului de a fi ascultat în conformitate cu articolul 94 alineatul (1) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.


title: Cauza T-735/21: Acțiune introdusă la 17 noiembrie 2021 – Aprile și Commerciale Italiana/EUIPO – DC Comics partnership (Reprezentare stilizată a unui liliac negru în interiorul unei rame ovale albe)

text:
               24.1.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 37/46

      Acțiune introdusă la 17 noiembrie 2021 – Aprile și Commerciale Italiana/EUIPO – DC Comics partnership (Reprezentare stilizată a unui liliac negru în interiorul unei rame ovale albe)
      (Cauza T-735/21)
      (2022/C 37/60)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

         Părțile

         Reclamanți: Luigi Aprile (San Giuseppe Vesuviano, Italia), Commerciale Italiana Srl (Nola, Italia) (reprezentant: C. Saettel, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: DC Comics partnership (Burbank, California, Statele Unite)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Titularul mărcii în litigiu: cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

         Marca în litigiu: marca Uniunii Europene figurativă „Reprezentare stilizată a unui liliac negru în interiorul unei rame ovale albe” – marca Uniunii Europene nr. 38 158

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de declarare a nulității

         Decizia atacată: Decizia Camerei a doua de recurs a EUIPO din 6 septembrie 2021 în cauza R 1447/2020-2

         Concluziile

      Reclamanții solicită Tribunalului:

                  —

                  declararea admisibilității cererii;

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                  obligarea EUIPO și a intervenientei la plata cheltuielilor de judecată în conformitate cu articolul 134 alineatul (1) din Regulamentul de procedură al Tribunalului.

         Motivele invocate

                  —

                  încălcarea articolului 95 alineatul (1) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului;

                  —

                  încălcarea articolului 94 alineatul (1) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului;

                  —

                  încălcarea articolului 59 alineatul (1) litera (a) coroborat cu articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului;

                  —

                  încălcarea articolului 59 alineatul (1) litera (a) coroborat cu articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.


title: Cauza T-737/21: Acțiune introdusă la 19 noiembrie 2021 – Refractory Intellectual Property/EUIPO (e-tech)

text:
               24.1.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 37/47

      Acțiune introdusă la 19 noiembrie 2021 – Refractory Intellectual Property/EUIPO (e-tech)
      (Cauza T-737/21)
      (2022/C 37/61)
      Limba de procedură: germana

         Părțile

         Reclamantă: Refractory Intellectual Property GmbH & Co. KG (Viena, Austria) (reprezentant: J. Schmidt, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Marca în litigiu: înregistrarea mărcii Uniunii Europene verbale „e-tech” – cererea de înregistrare nr. 18 274 481

         Decizia atacată: Decizia Camerei a patra de recurs a EUIPO din 9 septembrie 2021 în cauza R 548/2021-4

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                  obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivul invocat

                  —

                  încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul 2017/1001 al Regulamentului European și al Consiliului.


title: Cauza T-738/21: Acțiune introdusă la 19 noiembrie 2021 – Bora Creations/EUIPO (essence)

text:
               24.1.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 37/47

      Acțiune introdusă la 19 noiembrie 2021 – Bora Creations/EUIPO (essence)
      (Cauza T-738/21)
      (2022/C 37/62)
      Limba de procedură: germana

         Părțile

         Reclamantă: Bora Creations, SL (Andratx, Spania) (reprezentanți: R. Lange și M. Ebner, avocați)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Marca în litigiu: înregistrarea internațională care desemnează Uniunea Europeană a mărcii figurative „essence” – cererea de înregistrare nr. 18 269 704

         Decizia atacată: Decizia Camerei a patra de recurs a EUIPO din 21 septembrie 2021 în cauza R 693/2021-4

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate și dispunerea înregistrării mărcii Uniunii Europene;

                  —

                  obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele invocate

                  —

                  Încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (c) și alineatul (2) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului;

                  —

                  încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.


title: Cauza T-741/21: Acțiune introdusă la 22 noiembrie 2021 – LG Electronics/EUIPO – ZTE Deutschland (V10)

text:
               24.1.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 37/48

      Acțiune introdusă la 22 noiembrie 2021 – LG Electronics/EUIPO – ZTE Deutschland (V10)
      (Cauza T-741/21)
      (2022/C 37/63)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

         Părțile

         Reclamantă: LG Electronics, Inc. (Seul, Republica Coreea) (reprezentant: M. Bölling, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: ZTE Deutschland (Düsseldorf, Germania)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Titularul mărcii în litigiu: reclamanta

         Marca în litigiu: marca Uniunii Europene verbală V10 – marca Uniunii Europene nr. 14 328 892

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de declarare a nulității

         Decizia atacată: Decizia Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 14 septembrie 2021 în cauza R 2101/2020-5

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate în măsura în care prin aceasta este respins recursul reclamantului declarat împotriva deciziei de constatare a nulității numai în ceea ce privește produsele telefoane inteligente, telefoane mobile și telefoane inteligente care pot fi purtate;

                  —

                  obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele invocate

                  —

                  încălcarea articolului 7 alineatul (1) literele (b) și (c) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 ca urmare a insuficientei diferențieri între produsele invalidate;

                  —

                  încălcarea articolului 7 alineatul (1) literele (b) și (c) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 ca urmare a argumentării incoerente cu privire la percepția publicului;

                  —

                  încălcarea articolului 7 alineatul (1) literele (b) și (c) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 prin constatarea faptului că nu există o caracteristică intrinsecă și inerentă;

                  —

                  încălcarea articolului 7 alineatul (1) literele (b) și (c) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 prin constatarea faptului că nu există o caracteristică ușor de recunoscut;

                  —

                  încălcarea articolului 7 alineatul (1) literele (b) și (c) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 prin constatarea faptului că nu există o caracteristică specifică, precisă și obiectivă.


title: Cauza T-742/21: Acțiune introdusă la 19 noiembrie 2021 – Preventicus/EUIPO (NIGHTWATCH)

text:
               24.1.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 37/49

      Acțiune introdusă la 19 noiembrie 2021 – Preventicus/EUIPO (NIGHTWATCH)
      (Cauza T-742/21)
      (2022/C 37/64)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Preventicus GmbH (Jena, Germania) (reprezentant: J. Zecher, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Marca în litigiu: marca Uniunii Europene verbală NIGTHWATCH – cererea de înregistrare nr. 17 996 007 – Refuz – Cerere de transformare a unei cereri de înregistrare a unei mărci a Uniunii Europene într-o cerere de înregistrare a unei mărci naționale în Regatul Unit

         Decizia atacată: Decizia Camerei a patra de recurs a EUIPO din 9 septembrie 2021 în cauza R 1241/2020-4

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                  obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată efectuate în cadrul procedurii în fața Tribunalului și a cheltuielilor aferente procedurilor de recurs și de examinare în fața EUIPO.

         Motivele invocate

                  —

                  încălcarea articolului 139 alineatul (1) coroborat cu articolul 37 din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului;

                  —

                  încălcarea dreptului la soluționarea echitabilă și într-un termen rezonabil a cauzei conform articolului 41 alineatul (1) din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene;

                  —

                  încălcarea dreptului de a fi ascultat conform articolului 41 alineatul (2) din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene.


title: Cauza T-743/21: Acțiune introdusă la 22 noiembrie 2021 – Ryanair/Comisia

text:
               24.1.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 37/50

      Acțiune introdusă la 22 noiembrie 2021 – Ryanair/Comisia
      (Cauza T-743/21)
      (2022/C 37/65)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Ryanair DAC (Swords, Irlanda) (reprezentanți: E. Vahida, F-C. Laprévote, V. Blanc, D. Pérez de Lamo, S. Rating și I.-G. Metaxas-Maranghidis, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei pârâtei din 16 iulie 2021 privind ajutorul de stat SA. 57369 (2020/N) – Portugalia – Rescue aid to TAP SGPS (1); și

                  —

                  obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată;

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamanta invocă cinci motive.

                  1.

                  Primul motiv întemeiat pe faptul că pârâta a săvârșit o eroare de drept și a apreciat eronat atunci când a susținut că ajutorul de stat intră în domeniul de aplicare al Orientărilor S&R, fără a determina corect dacă dificultățile reclamantei sunt prea serioase pentru a fi depășite pe cont propriu și sunt intrinseci sau rezultatul unei repartizări arbitrare a cheltuielilor în cadrul grupului din care face parte.

                  2.

                  Al doilea motiv întemeiat pe faptul că pârâta nu a aplicat corespunzător articolul 107 alineatul (3) litera (c) TFUE. Se susține că analiza pârâtei cu privire la îndeplinirea cerinței de compatibilitate potrivit căreia ajutorul trebuie să contribuie la un obiectiv de interes comun și aprecierea sa asupra caracterului adecvat și proporțional al ajutorului și asupra efectelor negative ale acestuia sunt afectate de erori de drept și de erori vădite de apreciere.

                  3.

                  Al treilea motiv întemeiat pe faptul că decizia contestată încalcă principiile nediscriminării și libertății de a presta servicii (aplicate transportului aerian prin Regulamentul (CE) nr. 1008/2008 (2)), precum și principiul libertății de stabilire.

                  4.

                  Al patrulea motiv întemeiat pe faptul că pârâta nu a inițiat o procedură formală de investigație în pofida unor dificultăți serioase și a încălcat drepturile procedurale ale reclamantei.

                  5.

                  Al cincilea motiv întemeiat pe faptul că decizia contestată încalcă obligația de motivare a Comisiei potrivit articolului 296 alineatul (2) TFUE.

         (1)  JO 2021, C 345, p. 1.

         (2)  Regulamentul (CE) nr. 1008/2008 al Parlamentului European și al Consiliului din 24 septembrie 2008 privind normele comune pentru operarea serviciilor aeriene în Comunitate (reformare) (Text cu relevanță pentru SEE) (JO 2008, L 293, p. 3-20).


title: Cauza T-744/21: Acțiune introdusă la 24 noiembrie 2021 – Medela/EUIPO (MAXFLOW)

text:
               24.1.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 37/51

      Acțiune introdusă la 24 noiembrie 2021 – Medela/EUIPO (MAXFLOW)
      (Cauza T-744/21)
      (2022/C 37/66)
      Limba de procedură: germana

         Părțile

         Reclamantă: Medela Holding AG (Baar, Elveția) (reprezentanți: M. Hartmann și S. Fröhlich, avocați)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Marca în litigiu: Marca Uniunii Europene verbală „MAXFLOW” – cererea de înregistrare nr. 18 328 426

         Decizia atacată: Decizia Camerei a doua de recurs a EUIPO din 30/08/2021 în cauza R 876/2021 2

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                  obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele invocate

                  —

                  încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului;

                  —

                  încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului;


title: Cauza T-745/21: Acțiune introdusă la 22 noiembrie 2021 – Rotkäppchen-Mumm Sektkellereien/EUIPO – Cantina San Donaci (Passo Lungo)

text:
               24.1.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 37/51

      Acțiune introdusă la 22 noiembrie 2021 – Rotkäppchen-Mumm Sektkellereien/EUIPO – Cantina San Donaci (Passo Lungo)
      (Cauza T-745/21)
      (2022/C 37/67)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Rotkäppchen-Mumm Sektkellereien GmbH (Freyburg, Germania) (reprezentanți: K. Schmidt-Hern și A. Lubberger, avocați)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Cantina Sociale Cooperativa San Donaci (San Donaci, Italia)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Solicitantul mărcii în litigiu: cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

         Marca în litigiu: Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene verbale „Passo Lungo” – Cererea de înregistrare nr. 18 082 770

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție

         Decizia atacată: Decizia Camerei a patra de recurs a EUIPO din 20 septembrie 2021 în cauza R 130/2021-4

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                  obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele invocate

                  —

                  încălcarea articolului 46 alineatul (1) litera (a) și a articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului;

                  —

                  încălcarea articolului 95 alineatul (1) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.


title: Cauza T-747/21: Acțiune introdusă la 26 noiembrie 2021 – Borussia VfL 1900 Mönchengladbach/EUIPO – Neng (Fohlenelf)

text:
               24.1.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 37/52

      Acțiune introdusă la 26 noiembrie 2021 – Borussia VfL 1900 Mönchengladbach/EUIPO – Neng (Fohlenelf)
      (Cauza T-747/21)
      (2022/C 37/68)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: germana

         Părțile

         Reclamantă: Borussia VfL 1900 Mönchengladbach GmbH (Mönchengladbach, Germania) (reprezentant: R. Kitzberger, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: David Neng (Brüggen, Germania)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Titularul mărcii în litigiu: reclamanta

         Marca în litigiu: marca Uniunii Europene verbală „Fohlenelf” – marca Uniunii Europene nr. 12 246 898

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de anulare

         Decizia atacată: Decizia Camerei a patra de recurs a EUIPO din 28 septembrie 2021 în cauza R 2126/2020-4

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                  obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată, precum și a cheltuielilor de judecată efectuate de reclamantă, inclusiv a celor efectuate în procedura prealabilă.

         Motivele invocate

                  —

                  încălcarea articolului 58 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului;

                  —

                  încălcarea articolului 94 alineatul (1) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului;

                  —

                  încălcarea articolului 97 alineatul (1) litera (d) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.


title: Cauza T-749/21: Acțiune introdusă la 26 noiembrie 2021 – Gerhard Grund Gerüste/EUIPO – Josef Grund Gerüstbau (Josef Grund Gerüstbau)

text:
               24.1.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 37/53

      Acțiune introdusă la 26 noiembrie 2021 – Gerhard Grund Gerüste/EUIPO – Josef Grund Gerüstbau (Josef Grund Gerüstbau)
      (Cauza T-749/21)
      (2022/C 37/69)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: germana

         Părțile

         Reclamantă: Gerhard Grund Gerüste (Kamp-Lintfort, Germania) (reprezentant: P. Lee, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Josef Grund Gerüstbau GmbH (Erfurt, Germania)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Titularul mărcii în litigiu: cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

         Marca în litigiu: marca Uniunii Europene verbală „Josef Grund Gerüstbau” – marca Uniunii Europene nr. 17 372 178

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de declarare a nulității

         Decizia atacată: Decizia Camerei întâi de recurs a EUIPO din 22 septembrie 2021 în cauza R 1925/2020-1

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate și declararea nulității mărcii Uniunii Europene nr. 17 372 178 în totalitate;

                  —

                  obligarea EUIPO și a intervenientei la plata cheltuielilor de judecată, inclusiv a celor efectuate în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs.

         Motivul invocat

                  —

                  încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.


title: Cauza T-752/21: Acțiune introdusă la 29 noiembrie 2021 – Associação do Socorro e Amparo/EUIPO – De Bragança (quis ut Deus)

text:
               24.1.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 37/53

      Acțiune introdusă la 29 noiembrie 2021 – Associação do Socorro e Amparo/EUIPO – De Bragança (quis ut Deus)
      (Cauza T-752/21)
      (2022/C 37/70)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: portugheza

         Părțile

         Reclamantă: Associação do Socorro e Amparo (Lisabona, Portugalia) (reprezentant: J. Motta Veiga, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Duarte Pio De Bragança (Sintra, Portugalia)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Titularul mărcii în litigiu: cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

         Marca în litigiu: marca figurativă quis ut Deus – marca Uniunii Europene nr. 9 131 566

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de declarare a nulității

         Decizia atacată: Decizia Camerei a patra de recurs a EUIPO din 21 octombrie 2021 în cauza R 581/2021-4

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  admiterea acțiunii și, în consecință, înlocuirea deciziei atacate a Camerei a patra de recurs cu decizia de declarare a decăderii din drepturi a titularului mărcii Uniunii Europene nr. 9 131 566, pentru toate produsele și serviciile protejate de marcă, în temeiul articolului 58 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului, în măsura în care marca nu a făcut obiectul unei utilizări efective pe o perioadă neîntreruptă de cinci ani;

                  —

                  obligarea pârâtelor la plata cheltuielilor de judecată, inclusiv a onorariilor de avocat, într-un cuantum care se va determina ulterior.

         Motivul invocat

      Încălcarea articolului 58 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.


title: Cauza T-755/21: Acțiune introdusă la 1 decembrie 2021 – Illumina/Comisia

text:
               24.1.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 37/54

      Acțiune introdusă la 1 decembrie 2021 – Illumina/Comisia
      (Cauza T-755/21)
      (2022/C 37/71)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Illumina, Inc. (Wilmington, Delaware, Statele Unite) (reprezentanți: D. Beard, Barrister-at-law, și P. Chappatte, avocat)

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea Deciziei Comisiei din 29 octombrie 2021 în cazul COMP/M.10493, întemeiată pe articolul 8 alineatul (5) litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 139/2004 al Consiliului privind controlul concentrărilor economice între întreprinderi [Regulamentul (CE) privind concentrările economice] (1) (i) prin care se constată că Illumina a implementat achiziția GRAIL încălcând articolul 7 din RUEC; (ii) prin care se impun măsuri provizorii societăților Illumina și GRAIL, prevăzute în secțiunea 4.7 a deciziei; și (iii) prin care solicită societăților Illumina și GRAIL să implementeze sau să asigure implementarea unor astfel de măsuri imediat, în caz contrar fiind impuse penalități cu titlu cominatoriu (denumită în continuare „decizia”); și

                  —

                  obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată efectuate în prezenta procedură.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamanta invocă trei motive.

                  1.

                  Primul motiv întemeiat pe faptul că decizia nu este de competența Comisiei deoarece nu s-a aplicat articolul 7 din RUEC. În special:

                              —

                              Competența Comisiei în temeiul articolului 8 alineatul (5) din RUEC de a adopta decizia a depins de implementarea concentrării cu încălcarea articolului 7.

                              —

                              În cazul în care contestația solicitării de trimitere a societății Illumina în cauza T-227/21 este admisă iar solicitările de trimitere sunt anulate, atunci Illumina nu a fost niciodată supusă obligației, în temeiul articolului 7 din RUEC, de a suspenda implementarea concentrării, iar Comisia nu a fost prin urmare competentă să adopte decizia sau orice parte din aceasta.

                  2.

                  Al doilea motiv întemeiat pe lipsa de proporționalitate a dispozițiilor din decizia privind finanțarea. În special:

                              —

                              Cerința din decizie ca Illumina să asigure finanțare pentru GRAIL în condiții care împiedică Illumina să cunoască scopul căruia sunt destinate fondurile este lipsită de proporționalitate, deoarece Illumina are o nevoie urgentă de astfel de informații pentru a respecta alte obligații legale.

                              —

                              Preocupările Comisiei ar putea fi soluționate cu ușurință prin măsuri mult mai puțin intruzive.

                  3.

                  Al treilea motiv întemeiat pe faptul că decizia este lipsită de proporționalitate în tratamentul obligațiilor contractuale pre-existente ale societății Illumina și/sau pe faptul că Comisia nu a furnizat o motivare suficientă în temeiul articolului 296 TFUE și al articolului 41 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene. În special:

                              —

                              Raționamentul Comisiei este circular și încalcă așadar obligația de a furniza o motivare suficientă pe care se întemeiază decizia sa.

                              —

                              Decizia urmărește într-un mod lipsit de proporționalitate să solicite societății Illumina încălcarea obligațiilor contractuale pre-existente pentru a furniza informații anumitor deținători de instrumente financiare.

         (1)  JO 2004, L 24, p. 1.


title: Cauza T-757/21: Acțiune introdusă la 2 decembrie 2021 – Activa – Grillküche/EUIPO – Targa (Dispozitiv pentru prăjire)

text:
               24.1.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 37/55

      Acțiune introdusă la 2 decembrie 2021 – Activa – Grillküche/EUIPO – Targa (Dispozitiv pentru prăjire)
      (Cauza T-757/21)
      (2022/C 37/72)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Activa-Grillküche GmbH (Selb, Germania) (reprezentanți: F. Stangl și M. Würth, lawyers)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Targa GmbH (Soest, Germania)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Titularul desenului sau modelului industrial în litigiu: cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

         Desenul sau modelul industrial în litigiu: desenul sau modelul industrial comunitar nr. 3 056 449-0001

         Decizia atacată: Decizia Camerei a treia de recurs a EUIPO din 4 octombrie 2021 în cauza R 1651/2020-3

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate în întregime și a deciziei nr. ICD 104479 a diviziei de anulare a EUIPO din 12 iunie 2020 în întregime;

                  —

                  anularea desenului sau modelului industrial contestat;

                  —

                  obligarea EUIPO și a celeilalte părți din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele invocate

                  —

                  încălcarea articolului 7 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 6/2002 al Consiliului;

                  —

                  încălcarea articolului 63 alineatul (1) prima teză coroborat cu articolul 7 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 6/2002 al Consiliului;

                  —

                  încălcarea articolului 63 alineatul (1) a doua teză din Regulamentul (CE) nr. 6/2002 al Consiliului.


title: Cauza T-759/21: Acțiune introdusă la 6 decembrie 2021 – Société des produits Nestlé/EUIPO – The a2 Milk Company (A2)

text:
               24.1.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 37/56

      Acțiune introdusă la 6 decembrie 2021 – Société des produits Nestlé/EUIPO – The a2 Milk Company (A2)
      (Cauza T-759/21)
      (2022/C 37/73)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Société des produits Nestlé SA (Vevey, Elveția) (reprezentanți: A. Jaeger-Lenz și J. Thomsen, avocați)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: The a2 Milk Company Ltd (Auckland, Noua Zeelandă)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Titularul mărcii în litigiu: reclamanta în fața Tribunalului

         Marca în litigiu: înregistrarea internațională care desemnează Uniunea Europeană a mărcii figurative A2 – înregistrarea internațională care desemnează Uniunea Europeană nr. 1 438 650

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție

         Decizia atacată: Decizia Camerei a patra de recurs a EUIPO din 15 octombrie 2021 în cauza R 2447/2020-4

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                  anularea Deciziei diviziei de opoziție a EUIPO din 17 noiembrie 2020, precum și respingerea în totalitate a opoziției nr. B 3080425 și admiterea înregistrării internaționale nr. WO 1438650 în vederea desemnării în Uniunea Europeană și;

                  —

                  obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată aferente procedurii în fața Tribunalului și obligarea intervenientului eventual la plata cheltuielilor efectuate la EUIPO în procedurile de opoziție și de recurs.

         Motivul invocat

                  —

                  încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.


title: Cauza C-714/21 P: Recurs introdus la 25 noiembrie 2021 de Françoise Grossetête (T-722/19) împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a cincea) din 15 septembrie 2021 în cauzele conexate T-720/19-T-725/19, Ashworth și alții/Parlamentul

text:
               24.1.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 37/22

      Recurs introdus la 25 noiembrie 2021 de Françoise Grossetête (T-722/19) împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a cincea) din 15 septembrie 2021 în cauzele conexate T-720/19-T-725/19, Ashworth și alții/Parlamentul
      (Cauza C-714/21 P)
      (2022/C 37/29)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Recurentă: Françoise Grossetête (reprezentanți: J. M. Martínez Gimeno, abogado, D. Sarmiento Ramírez-Escudero, abogado, E. Arnaldos Orts, abogado, F. Doumont, avocat)

         Cealaltă parte din procedură: Parlamentul European

         Concluziile recurentei

                  —

                  Anularea în totalitate a hotărârii atacate;

                  —

                  soluționarea litigiului și anularea deciziei Parlamentului conținute în avizul de stabilire a drepturilor la pensia complementară datorate recurentei în măsura în care aceasta instituie o prelevare specială de 5 % din cuantumul nominal al pensiei sale, plătit direct în fondul de pensie complementară voluntară;

                  —

                  obligarea Parlamentului la plata cheltuielilor de judecată din cadrul procedurii de recurs și al procedurii în fața Tribunalului în cauza T-722/19.

         Motivele și principalele argumente

      Motivele recursului sunt întemeiate: (i) pe necompetența Biroului de a lua decizia Biroului din 2018, în special în măsura în care stabilește condiții materiale pentru drepturile în curs de dobândire înainte de intrarea în vigoare a Statutului; (ii) pe încălcarea articolului 27 alineatul (2) prima teză din Statut din cauza nerespectării drepturilor în curs de dobândire înainte de intrarea în vigoare a acestuia din urmă; (iii) pe încălcarea principiului egalității și al nediscriminării, precum și a principiului proporționalității; (iv) pe încălcarea principiului securității juridice (lipsa unor măsuri tranzitorii) și a principiului încrederii legitime.


title: Cauza C-715/21 P: Recurs introdus la 25 noiembrie 2021 de Gerardo Galeote (T-243/20) împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a cincea) din 15 septembrie 2021 în cauza T-240/20-T-245/20, Arnaoutakis și alții/Parlamentul

text:
               24.1.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 37/22

      Recurs introdus la 25 noiembrie 2021 de Gerardo Galeote (T-243/20) împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a cincea) din 15 septembrie 2021 în cauza T-240/20-T-245/20, Arnaoutakis și alții/Parlamentul
      (Cauza C-715/21 P)
      (2022/C 37/30)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Recurent: Gerardo Galeote (reprezentanți: J. M. Martínez Gimeno, abogado, D. Sarmiento Ramírez-Escudero, abogado, E. Arnaldos Orts, abogado, F. Doumont, avocat)

         Cealaltă parte din procedură: Parlamentul European

         Concluziile recurentului

                  —

                  Anularea în totalitate a hotărârii atacate;

                  —

                  soluționarea litigiului și anularea deciziei Parlamentului în măsura în care respinge cererea recurentului de a i se acorda dreptul la o pensie complementară voluntară, deoarece acesta nu a atins vârsta necesară de 65 de ani;

                  —

                  obligarea Parlamentului la plata cheltuielilor de judecată din cadrul procedurii de recurs și al procedurii în fața Tribunalului în cauza T-243/20.

         Motivele și principalele argumente

      Motivele recursului sunt întemeiate: (i) pe necompetența Biroului de a lua decizia Biroului din 2018, în special în măsura în care stabilește condiții materiale pentru drepturile în curs de dobândire înainte de intrarea în vigoare a Statutului; (ii) pe încălcarea articolului 27 alineatul (2) prima teză din Statut din cauza nerespectării drepturilor în curs de dobândire înainte de intrarea în vigoare a acestuia din urmă; (iii) pe încălcarea principiului egalității și al nediscriminării, precum și a principiului proporționalității; (iv) pe încălcarea principiului securității juridice (lipsa unor măsuri tranzitorii) și a principiului încrederii legitime.


title: Cauza C-716/21 P: Recurs introdus la 25 noiembrie 2021 de Graham R. Watson (T-245/20) împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a cincea) din 15 septembrie 2021 în cauzele conexate T-240/20-T-245/20, Arnaoutakis și alții/Parlamentul

text:
               24.1.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 37/23

      Recurs introdus la 25 noiembrie 2021 de Graham R. Watson (T-245/20) împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a cincea) din 15 septembrie 2021 în cauzele conexate T-240/20-T-245/20, Arnaoutakis și alții/Parlamentul
      (Cauza C-716/21 P)
      (2022/C 37/31)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Recurent: Graham R. Watson (reprezentanți: J. M. Martínez Gimeno, abogado, D. Sarmiento Ramírez-Escudero, abogado, E. Arnaldos Orts, abogado, F. Doumont, avocat)

         Cealaltă parte din procedură: Parlamentul European

         Concluziile recurentului

                  —

                  Anularea în totalitate a hotărârii atacate;

                  —

                  soluționarea litigiului și anularea deciziei Parlamentului în măsura în care respinge cererea recurentului de a i se acorda dreptul la o pensie complementară voluntară, deoarece acesta nu a atins vârsta necesară de 65 de ani;

                  —

                  obligarea Parlamentului la plata cheltuielilor de judecată din cadrul procedurii de recurs și al procedurii în fața Tribunalului în cauza T-245/20.

         Motivele și principalele argumente

      Motivele recursului sunt întemeiate: (i) pe necompetența Biroului de a lua decizia Biroului din 2018, în special în măsura în care stabilește condiții materiale pentru drepturile în curs de dobândire înainte de intrarea în vigoare a Statutului; (ii) pe încălcarea articolului 27 alineatul (2) prima teză din Statut din cauza nerespectării drepturilor în curs de dobândire înainte de intrarea în vigoare a acestuia din urmă; (iii) pe încălcarea principiului egalității și al nediscriminării, precum și a principiului proporționalității; (iv) pe încălcarea principiului securității juridice (lipsa unor măsuri tranzitorii) și a principiului încrederii legitime.


title: Cauza C-739/21 P: Recurs introdus la 1 decembrie 2021 de Comisia Europeană împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a treia extinsă) din 22 septembrie 2021 în cauzele conexate T-639/14 RENV, Τ-352/15 și Τ-740/17, Dimosia Epicheirisi Ilektrismou AE (DEI)/Comisia Europeană, susținută de Mytilinaios AE – Omilos Epicheiriseon

text:
               24.1.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 37/24

      Recurs introdus la 1 decembrie 2021 de Comisia Europeană împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a treia extinsă) din 22 septembrie 2021 în cauzele conexate T-639/14 RENV, Τ-352/15 și Τ-740/17, Dimosia Epicheirisi Ilektrismou AE (DEI)/Comisia Europeană, susținută de Mytilinaios AE – Omilos Epicheiriseon
      (Cauza C-739/21 P)
      (2022/C 37/32)
      Limba de procedură: greaca

         Părțile

         Recurentă: Comisia Europeană (reprezentanți: Antonios Bouchagiar și Paul-John Loewenthal, agenţi)

         Celelalte părți din procedură: Dimosia Epicheirisi Ilektrismou AE (DEI) (reclamantă în primă instanță),
      Mytilinaios AE – Omilos Epicheiriseon (intervenientă în primă instanță)

         Concluziile recurentei

                  —

                  anularea Hotărârii Tribunalului (Camera a treia extinsă) din 22 septembrie 2021, cauzele conexate T-639/14 RENV, T-352/15 și T-740/17, DEI/Comisia;

                  —

                  soluționarea definitivă a acțiunii introduse în primă instanță în cauza T-740/17 și respingerea acesteia (în caz contrar, pronunțarea definitivă cu privire la al treilea și la al patrulea motiv de anulare, respingându-le, precum și cu privire la primul și al doilea aspect al celui de al cincilea motiv de anulare; trimiterea cauzei T-740/17 spre rejudecare la Tribunal pentru celelalte motive de anulare), constatând totodată că acțiunea din cauzele T-639/14 RENV și T-352/15 a rămas fără obiect și că nu mai este necesară pronunțarea asupra fondului; precum și

                  —

                  obligarea pârâtei și a reclamantei în primă instanță la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      Recurenta invocă un motiv unic de recurs:
      Potrivit recurentei, Tribunalul a interpretat și a aplicat în mod eronat articolul 107 alineatul (1) TFUE întrucât a considerat că Comisia nu putea exclude existența unui avantaj întemeiat pe aplicarea criteriului operatorului în economia de piață în cadrul procedurii de arbitraj dintre DEI și Mytilineos, ci ar fi trebuit să examineze dacă tariful stabilit de tribunalul arbitral corespundea în mod real prețului de achiziție, întrucât tribunalul arbitral ar fi trebuit să fie asimilat unei instanțe obișnuite a statului.
      Pe baza acestei erori de drept, Tribunalul a concluzionat în mod eronat că Comisia trebuia să aibă îndoieli, în sensul articolului 4 alineatul (4) din Regulamentul 2015/1589 (1), pe baza cărora ar fi trebuit să inițieze procedura oficială de investigare în temeiul articolului 108 alineatul (2) TFUE în ceea ce privește tariful stabilit de tribunalul arbitral.

         (1)  Regulamentul (UE) 2015/1589 al Consiliului din 13 iulie 2015 de stabilire a normelor de aplicare a articolului 108 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (JO 2015, L 248, p. 9).


title: Cauza T-743/16 RENV II: Hotărârea Tribunalului din 24 noiembrie 2021 – CX/Comisia („Funcție publică – Funcționari – Sancțiune disciplinară – Revocare – Investigație a OLAF – Negociere neautorizată și clandestină a unui contract de achiziții publice – Conflict de interese – Certificarea unei facturi neconforme – Dreptul la apărare – Dreptul de a fi ascultat – Absențe repetate ale reclamantului și ale avocatului său de la audierea disciplinară – Securitate juridică – Încredere legitimă – Proporționalitate – Termen rezonabil – Principiul ne bis in idem – Eroare vădită de apreciere – Obligația de motivare”)

text:
               24.1.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 37/25

      Hotărârea Tribunalului din 24 noiembrie 2021 – CX/Comisia
      (Cauza T-743/16 RENV II) (1)

      („Funcție publică - Funcționari - Sancțiune disciplinară - Revocare - Investigație a OLAF - Negociere neautorizată și clandestină a unui contract de achiziții publice - Conflict de interese - Certificarea unei facturi neconforme - Dreptul la apărare - Dreptul de a fi ascultat - Absențe repetate ale reclamantului și ale avocatului său de la audierea disciplinară - Securitate juridică - Încredere legitimă - Proporționalitate - Termen rezonabil - Principiul ne bis in idem - Eroare vădită de apreciere - Obligația de motivare”)
      (2022/C 37/33)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamant: CX (reprezentant: É. Boigelot, avocat)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: T. Bohr și C. Ehrbar, agenți)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 270 TFUE prin care se solicită, pe de o parte, anularea deciziei Comisiei din 16 octombrie 2013 prin care se aplică reclamantului sancțiunea revocării fără reducerea drepturilor sale de pensie și, pe de altă parte, repararea prejudiciilor pe care acesta le-ar fi suferit ca urmare a acestei decizii

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  CX suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele ale Comisiei Europene aferente prezentei proceduri, precum și procedurilor în cauzele F-5/14 R, F-5/14, T-493/15 P, T-743/16 RENV și C-131/19 P.

         (1)  JO C 85, 22.3.2014 (cauză înregistrată inițial la Tribunalul Funcției Publice a Uniunii Europene sub numărul F-5/14 și transferată la Tribunalul Uniunii Europene la 1.9.2016).


title: Cauza T-256/19: Hotărârea Tribunalului din 24 noiembrie 2021 – Assi/Consiliul („Politica externă și de securitate comună – Măsuri restrictive luate împotriva Siriei – Înghețare a fondurilor – Erori de apreciere – Proporționalitate – Drept de proprietate – Dreptul de a desfășura o activitate economică – Abuz de putere – Obligația de motivare – Dreptul la apărare – Dreptul la un proces echitabil”)

text:
               24.1.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 37/25

      Hotărârea Tribunalului din 24 noiembrie 2021 – Assi/Consiliul
      (Cauza T-256/19) (1)

      („Politica externă și de securitate comună - Măsuri restrictive luate împotriva Siriei - Înghețare a fondurilor - Erori de apreciere - Proporționalitate - Drept de proprietate - Dreptul de a desfășura o activitate economică - Abuz de putere - Obligația de motivare - Dreptul la apărare - Dreptul la un proces echitabil”)
      (2022/C 37/34)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamant: Bashar Assi (Damas, Siria) (reprezentant: L. Cloquet, avocat)

         Pârât: Consiliul Uniunii Europene (reprezentant: S. Kyriakopoulou și V. Piessevaux, agenți)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE, prin care se urmărește anularea Deciziei de punere în aplicare (PESC) 2019/87 a Consiliului din 21 ianuarie 2019 privind punerea în aplicare a Deciziei 2013/255/PESC privind măsuri restrictive împotriva Siriei (JO 2019, L 18 I, p. 13), a Regulamentului de punere în aplicare (UE) 2019/85 al Consiliului din 21 ianuarie 2019 privind punerea în aplicare a Regulamentului (UE) nr. 36/2012 privind măsuri restrictive având în vedere situația din Siria (JO 2019, L 18 I, p. 4), a Deciziei (PESC) 2019/806 a Consiliului din 17 mai 2019 de modificare a Deciziei 2013/255/PESC privind măsuri restrictive împotriva Siriei (JO 2019, L 132, p. 36), a Regulamentului de punere în aplicare (UE) 2019/798 al Consiliului din 17 mai 2019 privind punerea în aplicare a Regulamentului (UE) nr. 36/2012 privind măsuri restrictive având în vedere situația din Siria (JO 2019, L 132, p. 1), a Deciziei (PESC) 2020/719 a Consiliului din 28 mai 2020 de modificare a Deciziei 2013/255/PESC privind măsuri restrictive împotriva Siriei (JO 2020, L 168, p. 66) și a Regulamentului de punere în aplicare (UE) 2020/716 al Consiliului din 28 mai 2020 privind punerea în aplicare a Regulamentului (UE) nr. 36/2012 privind măsuri restrictive având în vedere situația din Siria (JO 2020, L 168, p. 1), în măsura în care aceste acte îl privesc pe reclamant

         Dispozitivul

                  1)

                  Anulează Decizia (PESC) 2020/719 a Consiliului din 28 mai 2020 de modificare a Deciziei 2013/255/PESC privind măsuri restrictive împotriva Siriei și Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2020/716 al Consiliului din 28 mai 2020 privind punerea în aplicare a Regulamentului (UE) nr. 36/2012 privind măsuri restrictive având în vedere situația din Siria, în măsura în care îl privesc pe domnul Bashar Assi.

                  2)

                  Respinge în rest acțiunea.

                  3)

                  Obligă Consiliul Uniunii Europene să suporte, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, jumătate din cheltuielile de judecată efectuate de domnul Assi.

                  4)

                  Îl obligă pe domnul Assi să suporte jumătate din propriile cheltuieli de judecată.

         (1)  JO C 246, 22.7.2019.


title: Cauza T-258/19: Hotărârea Tribunalului din 24 noiembrie 2021 – Foz/Consiliul („Politica externă și de securitate comună – Măsuri restrictive luate împotriva Siriei – Înghețarea fondurilor – Eroare de apreciere – Proporționalitate – Drept de proprietate – Dreptul de a desfășura o activitate economică – Abuz de putere – Obligația de motivare – Dreptul la apărare – Dreptul la un proces echitabil”)

text:
               24.1.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 37/26

      Hotărârea Tribunalului din 24 noiembrie 2021 – Foz/Consiliul
      (Cauza T-258/19) (1)

      („Politica externă și de securitate comună - Măsuri restrictive luate împotriva Siriei - Înghețarea fondurilor - Eroare de apreciere - Proporționalitate - Drept de proprietate - Dreptul de a desfășura o activitate economică - Abuz de putere - Obligația de motivare - Dreptul la apărare - Dreptul la un proces echitabil”)
      (2022/C 37/35)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamant: Samer Foz (Dubai, Emiratele Arabe Unite) (reprezentanți: L. Cloquet și J.-P. Buyle, avocați)

         Pârât: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: S. Kyriakopoulou și V. Piessevaux, agenți)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE și având ca obiect anularea Deciziei de punere în aplicare (PESC) 2019/87 a Consiliului din 21 ianuarie 2019 privind punerea în aplicare a Deciziei 2013/255/PESC privind măsuri restrictive împotriva Siriei (JO 2019, L 18 I, p. 13), a Regulamentului de punere în aplicare (UE) 2019/85 al Consiliului din 21 ianuarie 2019 privind punerea în aplicare a Regulamentului (UE) nr. 36/2012 privind măsuri restrictive având în vedere situația din Siria (JO 2019, L 18 I, p. 4), a Deciziei (PESC) 2019/806 a Consiliului din 17 mai 2019 de modificare a Deciziei 2013/255/PESC privind măsuri restrictive împotriva Siriei (JO 2019, L 132, p. 36), a Regulamentului de punere în aplicare (UE) 2019/798 al Consiliului din 17 mai 2019 privind punerea în aplicare a Regulamentului (UE) nr. 36/2012 privind măsuri restrictive având în vedere situația din Siria (JO 2019, L 132, p. 1), a Deciziei (PESC) 2020/719 a Consiliului din 28 mai 2020 de modificare a Deciziei 2013/255/PESC privind măsuri restrictive împotriva Siriei (JO 2020, L 168, p. 66) și a Regulamentului de punere în aplicare (UE) 2020/716 al Consiliului din 28 mai 2020 privind punerea în aplicare a Regulamentului (UE) nr. 36/2012 privind măsuri restrictive având în vedere situația din Siria (JO 2020, L 168, p. 1), în măsura în care aceste acte îl vizează pe reclamant.

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Îl obligă pe domnul Samer Foz la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 238, 15.7.2019.


title: Cauza T-259/19: Hotărârea Tribunalului din 24 noiembrie 2021 – Aman Dimashq/Consiliul („Politica externă și de securitate comună – Măsuri restrictive luate împotriva Siriei – Înghețare a fondurilor – Eroare de apreciere – Proporționalitate – Drept de proprietate – Dreptul de a desfășura o activitate economică – Abuz de putere – Obligația de motivare – Dreptul la apărare – Dreptul la un proces echitabil – Dreptul la protecție jurisdicțională efectivă”)

text:
               24.1.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 37/27

      Hotărârea Tribunalului din 24 noiembrie 2021 – Aman Dimashq/Consiliul
      (Cauza T-259/19) (1)

      („Politica externă și de securitate comună - Măsuri restrictive luate împotriva Siriei - Înghețare a fondurilor - Eroare de apreciere - Proporționalitate - Drept de proprietate - Dreptul de a desfășura o activitate economică - Abuz de putere - Obligația de motivare - Dreptul la apărare - Dreptul la un proces echitabil - Dreptul la protecție jurisdicțională efectivă”)
      (2022/C 37/36)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Aman Dimashq JSC (Damasc, Siria) (reprezentanți: L. Cloquet și J.-P. Buyle, avocați)

         Pârât: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: S. Kyriakopoulou și V. Piessevaux, agenți)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE, prin care se urmărește anularea Deciziei de punere în aplicare (PESC) 2019/87 a Consiliului din 21 ianuarie 2019 privind punerea în aplicare a Deciziei 2013/255/PESC privind măsuri restrictive împotriva Siriei (JO 2019, L 18 I, p. 13), a Regulamentului de punere în aplicare (UE) 2019/85 al Consiliului din 21 ianuarie 2019 privind punerea în aplicare a Regulamentului (UE) nr. 36/2012 privind măsuri restrictive având în vedere situația din Siria (JO 2019, L 18 I, p. 4), a Deciziei (PESC) 2019/806 a Consiliului din 17 mai 2019 de modificare a Deciziei 2013/255/PESC privind măsuri restrictive împotriva Siriei (JO 2019, L 132, p. 36), a Regulamentului de punere în aplicare (UE) 2019/798 al Consiliului din 17 mai 2019 privind punerea în aplicare a Regulamentului (UE) nr. 36/2012 privind măsuri restrictive având în vedere situația din Siria (JO 2019, L 132, p. 1), a Deciziei (PESC) 2020/719 a Consiliului din 28 mai 2020 de modificare a Deciziei 2013/255/PESC privind măsuri restrictive împotriva Siriei (JO 2020, L 168, p. 66) și a Regulamentului de punere în aplicare (UE) 2020/716 al Consiliului din 28 mai 2020 privind punerea în aplicare a Regulamentului (UE) nr. 36/2012 privind măsuri restrictive având în vedere situația din Siria (JO 2020, L 168, p. 1), în măsura în care aceste acte o privesc pe reclamantă

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Obligă Aman Dimashq JSC la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 238, 15.7.2019.


title: Cauza T-359/20: Hotărârea Tribunalului din 1 decembrie 2021 – Team Beverage/EUIPO – Zurich Deutscher Herold Lebensversicherung (Team Beverage) [„Marcă a Uniunii Europene – Procedură de opoziție – Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene verbale Team Beverage – Marca Uniunii Europene verbală anterioară TEAM – Motiv relativ de refuz – Risc de confuzie – Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001”]

text:
               24.1.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 37/28

      Hotărârea Tribunalului din 1 decembrie 2021 – Team Beverage/EUIPO – Zurich Deutscher Herold Lebensversicherung (Team Beverage)
      (Cauza T-359/20) (1)

      („Marcă a Uniunii Europene - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene verbale Team Beverage - Marca Uniunii Europene verbală anterioară TEAM - Motiv relativ de refuz - Risc de confuzie - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001”)
      (2022/C 37/37)
      Limba de procedură: germana

         Părțile

         Reclamantă: Team Beverage AG (Bremen, Germania) (reprezentanți: O. Spieker, A. Schönfleisch, N. Willich și N. Achilles, avocați)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentant: D. Walicka, agent)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO, intervenientă la Tribunal: Zurich Deutscher Herold Lebensversicherung AG (Bonn, Germania) (reprezentant: F. Kramer, avocată)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a patra de recurs a EUIPO din 8 aprilie 2020 (cauza R 2727/2019-4) privind o procedură de opoziție între Zurich Deutscher Herold Lebensversicherung și Team Beverage

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Obligă Team Beverage AG la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 255, 3.8.2020.


title: Cauza T-370/20: Hotărârea Tribunalului din 24 noiembrie 2021 – KL/BEI („Funcție publică – Personalul BEI – Stare de sănătate – Capacitate de muncă – Absență nejustificată – Acțiune în anulare – Noțiunea de invaliditate – Competență de fond – Litigii de natură financiară – Plată retroactivă a pensiei de invaliditate – Acțiune în despăgubire”)

text:
               24.1.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 37/28

      Hotărârea Tribunalului din 24 noiembrie 2021 – KL/BEI
      (Cauza T-370/20) (1)

      („Funcție publică - Personalul BEI - Stare de sănătate - Capacitate de muncă - Absență nejustificată - Acțiune în anulare - Noțiunea de invaliditate - Competență de fond - Litigii de natură financiară - Plată retroactivă a pensiei de invaliditate - Acțiune în despăgubire”)
      (2022/C 37/38)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamant: KL (reprezentante: L. Levi și A. Champetier, avocate)

         Pârâtă: Banca Europeană de Investiții (reprezentanți: G. Faedo și M. Loizou, agenți, asistați de A. Duron, avocată)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 270 TFUE și pe articolul 50a din Statutul Curții de Justiție a Uniunii Europene prin care se solicită, în primul rând, anularea deciziilor BEI din 8 februarie și din 8 martie 2019, prin care reclamantul a fost declarat apt de muncă și în absență nejustificată din data de 18 februarie 2019 și, în măsura în care este necesar, a deciziei președintelui BEI din 16 martie 2020 care le menține, în al doilea rând, obligarea BEI la plata retroactivă a pensiei de invaliditate a reclamantului de la 1 februarie 2019 și, în al treilea rând, repararea prejudiciului pretins suferit de reclamant în urma acestor decizii.

         Dispozitivul

                  1)

                  Anulează deciziile Băncii Europene de Investiții (BEI) din 8 februarie și 8 martie 2019, prin care KL a fost declarat apt de muncă și în absență nejustificată din data de 18 februarie 2019, precum și decizia Președintelui BEI din 16 martie 2020, care le menține.

                  2)

                  Obligă BEI la plata către KL a pensiei de invaliditate începând cu 1 februarie 2019, precum și a dobânzilor de întârziere pentru această pensie, până la plata completă, dobânzile de întârziere fiind stabilite la rata dobânzii aplicate de Banca Centrală Europeană (BCE) pentru operațiunile sale principale de refinanțare și aflate în vigoare în prima zi a lunii de scadență a plății, majorată cu două puncte, cu deducerea sumelor care au fost plătite reclamantului cu titlu de remunerație în cursul aceleiași perioade și care se pare că, având în vedere plata pensiei de invaliditate, nu îi erau datorate.

                  3)

                  Respinge în rest acțiunea.

                  4)

                  Obligă BEI la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 255, 3.8.2020.


title: Cauza T-433/20: Hotărârea Tribunalului din 1 decembrie 2021 – KY/Curtea de Justiție a Uniunii Europene [„Funcție publică – Funcționari – Pensii – Drepturi la pensie dobândite anterior intrării în serviciul Uniunii Europene – Transfer în sistemul Uniunii – Spor de ani de plată a contribuțiilor – Rambursarea cuantumului drepturilor de pensie neluate în considerare în sistemul de calcul al anilor de plată a contribuțiilor la sistemul de pensii al Uniunii – Articolul 11 alineatul (2) din anexa VIII la statut – Regula «minimului de subzistență» – Îmbogățire fără justă cauză”]

text:
               24.1.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 37/29

      Hotărârea Tribunalului din 1 decembrie 2021 – KY/Curtea de Justiție a Uniunii Europene
      (Cauza T-433/20) (1)

      („Funcție publică - Funcționari - Pensii - Drepturi la pensie dobândite anterior intrării în serviciul Uniunii Europene - Transfer în sistemul Uniunii - Spor de ani de plată a contribuțiilor - Rambursarea cuantumului drepturilor de pensie neluate în considerare în sistemul de calcul al anilor de plată a contribuțiilor la sistemul de pensii al Uniunii - Articolul 11 alineatul (2) din anexa VIII la statut - Regula «minimului de subzistență» - Îmbogățire fără justă cauză”)
      (2022/C 37/39)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamant: KY (reprezentant: J.-N. Louis, avocat)

         Pârâtă: Curtea de Justiție a Uniunii Europene (reprezentanți: J. Inghelram și A. Ysebaert, agenți)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 270 TFUE prin care se solicită anularea deciziei implicite confirmate prin decizia explicită din 10 octombrie 2019 de respingere a cererii de restituire a părții neluate în considerare ca spor de ani de plată din drepturile la pensie dobândite anterior intrării în funcție și transferate în sistemul de pensii al instituțiilor Uniunii Europene

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Îl obligă pe domnul KY la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 279, 24.8.2020.