title: Cauza T-262/13: Acțiune introdusă la 15 mai 2013 — Skysoft Computersysteme/OAPI — British Sky Broadcasting și Sky IP International (SKYSOFT)

text:
               20.7.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 207/43

         Acțiune introdusă la 15 mai 2013 — Skysoft Computersysteme/OAPI — British Sky Broadcasting și Sky IP International (SKYSOFT)
   (Cauza T-262/13)
   2013/C 207/72
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Skysoft Computersysteme GmbH (Kleinmachnow, Germania) (reprezentanți: P. Ehrlinger și T. Hagen, lawyers)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Celelalte părți din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: British Sky Broadcasting Group plc șiSky IP International Ltd (Isleworth, Regatul Unit)

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               respingerea deciziei a Camerei a patra de recurs a OAPI din 20 martie 2013, prin care s-a respins calea de atac formulată de reclamant împotriva deciziei diviziei de opoziție a OAPI din 30 septembrie 2011 prin care nu s-a respins opoziția formulată de celelalte părți din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs;

               —

               obligarea intervenientei la plata cheltuielilor aferente procedurilor, inclusiv a cheltuielilor de judecată stabilite în cadrul căii de atac;

               —

               obligarea pârâtului la prezentarea anexelor prezentate anterior de celelalte părți din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs și de reclamantă în cadrul procedurii de opoziție.

      Motivele și principalele argumente

      Solicitantul mărcii comunitare: reclamanta

      Marca comunitară vizată: marca verbală „SKYSOFT” — Cererea de înregistrare a mărcii comunitare nr. 4 782 645 pentru produse și servicii din clasele 9, 35, 37, 38 și 42

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în procedura opoziției: celelalte părți din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

      Marca sau semnul invocat: marca verbală „SKY” pentru produse și servicii din clasele 9, 16, 18, 25, 28, 35, 38, 41 și 42

      Decizia diviziei de opoziție: admite opoziția cu privire la toate produsele și serviciile contestate

      Decizia camerei de recurs: respinge calea de atac

      Motivele invocate: încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul Consiliului nr. 207/2009


title: Cauza T-499/07: Acțiune introdusă la 27 decembrie 2007 — Bulgaria/Comisia Comunităților Europene

text:
               8.3.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 64/50

         Acțiune introdusă la 27 decembrie 2007 — Bulgaria/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza T-499/07)
   (2008/C 64/82)
   Limba de procedură: bulgara
   Părțile

      Reclamantă: Republica Bulgaria (reprezentanți: Anani Ananiev, Daniela Drambozova și Elina Petranova)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene
   Concluziile reclamantei

               —

               În temeiul articolului 230 CE, anularea în întregime a Deciziei C(2007)5255 final a Comisiei din 26 octombrie 2007 privind planul național de alocare a cotelor pentru perioada cuprinsă între 2008 și 2012 referitor la alocarea cotelor de emisie de gaze cu efect de seră, notificat de Bulgaria în conformitate cu Directiva 2003/87/CE a Parlamentului European și a Consiliului,
               în subsidiar,

               —

               în temeiul articolului 230 CE, anularea în parte a Deciziei C(2007)5255 final a Comisiei din 26 octombrie 2007 privind planul național de alocare a cotelor pentru perioada cuprinsă între 2008 și 2012 referitor la alocarea cotelor de emisie de gaze cu efect de seră, notificat de Bulgaria în conformitate cu Directiva 2003/87/CE a Parlamentului European și a Consiliului, în măsura în care aceasta stabilește cantitatea totală a cotelor de atribuit,

               —

               obligarea Comisiei Comunităților Europene la plata cheltuielilor de judecată efectuate de Republica Bulgaria în cadrul procedurii.

         Motivele și principalele argumente
   Reclamanta susține că decizia atacată C(2007)5255 final a Comisiei din 26 octombrie 2007 privind planul național de alocare a cotelor pentru perioada cuprinsă între 2008 și 2012 referitor la alocarea cotelor de emisie de gaze cu efect de seră trebuie anulată total sau parțial pentru următoarele motive:
   Încălcarea unor norme fundamentale de procedură
   Comisia ar fi respins planul național de alocare a cotelor bulgar fără a motiva suficient concluzia sa potrivit căreia planul nu corespunde criteriilor 1, 2, 3 și 10 din anexa III la Directiva 2003/87/CE (1), încălcând astfel articolul 253 CE.
   Decizia atacată a Comisiei ar fi fost adoptată după expirarea termenului prevăzut la articolul 9 alineatul (3) din Directiva 2003/87/CE.
   Înainte de adoptarea deciziei, Comisia nu ar fi dat Bulgariei posibilitatea de a-și expune obiecțiile cu privire la faptul că planul național de alocare a cotelor a fost evaluat în temeiul celei mai recente versiuni a modelului PRIMES, încălcând astfel dreptul de a fi ascultat.
   Încălcarea Tratatului CE sau a unei norme de punere în aplicare a acestuia
   Potrivit articolului 9 alineatele (1) și (3), precum și articolului 11 alineatul (1) din Directiva 2003/87/CE statele membre sunt singurele competente pentru stabilirea cantității totale de cote. Comisia controlează aplicarea criteriilor din anexa III la directivă dar nu este abilitată să determine cantitatea totală de cote fără a lua în considerare planurile naționale de alocare a cotelor elaborate de către statele membre. Comisia ar fi depășit prerogativele de control care îi sunt conferite prin directivă, întrucât a înlocuit metodologia utilizată de Bulgaria, care este conformă criteriilor din anexa III, printr-o metodologie care nu este adaptată aprecierii economiei bulgare, și ar fi încălcat o parte din criterii.
   Comisia ar fi evaluat planul național de alocare a cotelor bulgar în temeiul celei mai recente versiuni a modelului PRIMES, ale cărui date nu au fost puse la dispoziția Bulgariei decât după adoptarea deciziei atacate. Prin urmare, Comisia ar fi încălcat principiul cooperării loiale.
   În cadrul evaluării planului național de alocare a cotelor pe baza modelului PRIMES, Comisia nu ar fi analizat în mod adecvat planul național de alocare a cotelor bulgar în raport cu obiectivele Directivei 2003/87/CE. Prin aplicarea modelului PRIMES în cadrul evaluării planului național de alocare a cotelor bulgar, Comisia ar fi concluzionat în mod greșit că planul nu este compatibil cu criteriile 1, 2 și 3 din anexa III la directivă. Respingerea planului și reducerea cu 37 % a cantității totale a cotelor de atribuit ar determina o situație de inegalitate între operatorii bulgari ai instalațiilor și ceilalți operatori din sistemul comercial al Comunității. Astfel, Comisia ar fi încălcat principiul proporționalității și al egalității de tratament.
   Având în vedere hotărârea Tribunalului de Primă Instanță în cauza T-374/04, Comisia ar fi încălcat principiul încrederii legitime și al securității juridice întrucât, în cadrul evaluării planului național de alocare a cotelor bulgar, aceasta nu a aplicat totalitatea actelor pe care le adoptase în raport cu Directiva 2003/87/CE. Principiul încrederii legitime ar fi fost încălcat întrucât planul național de alocare a cotelor bulgar este evaluat pe baza celei mai recente versiuni a modelului PRIMES ale cărui date nu au fost puse la dispoziția Bulgariei decât după adoptarea deciziei atacate.
   Principiul securității juridice ar fi fost încălcat întrucât, în cadrul evaluării planului național de alocare a cotelor bulgar, Comisia a aplicat un document neoficial.
   Principiul bunei administrări ar fi fost încălcat întrucât, în cadrul evaluării planului național de alocare a cotelor bulgar în ceea ce privește conformitatea acestuia cu criteriile 1, 2 și 3 din anexa III la Directiva 2003/87/CE, Comisia nu a examinat cu atenție și în mod obiectiv toți factorii economici și ecologici relevanți.
   Comisia ar fi aplicat în mod greșit actele cu forță juridică obligatorie, pe care le-a adoptat în raport cu Directiva 2003/87/CE, în cadrul evaluării planului național de alocare a cotelor și, astfel, ar fi încălcat criteriile 1, 2, 3, 4, 6 și 10 din anexa III la Directiva 2003/87/CE.

      (1)  Directiva 2003/87/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 13 octombrie 2003 de stabilire a unui sistem de comercializare a cotelor de emisie de gaze cu efect de seră în cadrul Comunității și de modificare a Directivei 96/61/CE a Consiliului (JO L 275, p. 32, Ediție specială, 15/vol. 10, p. 78).


title: Cauza T-248/12: Ordonanța Tribunalului din 6 februarie 2015 – Fuhr/Comisia

text:
               23.3.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 96/24

         Ordonanța Tribunalului din 6 februarie 2015 – Fuhr/Comisia
   (Cauza T-248/12) (1)

   (2015/C 096/30)
   Limba de procedură: germana
   Președintele Camerei a treia a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 227, 28.7.2012.


title: Cauza C-424/11: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de First-tier Tribunal (Tax Chamber) (Regatul Unit), la 11 august 2011 — Wheels Common Investment Fund Trustees Ltd, National Association of Pension Funds Ltd, Ford Pension Fund Trustees Ltd, Ford Salaried Pension Fund Trustees Ltd, Ford Pension Scheme for Senior Staff Trustee Ltd/Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

text:
               22.10.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 311/23

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de First-tier Tribunal (Tax Chamber) (Regatul Unit), la 11 august 2011 — Wheels Common Investment Fund Trustees Ltd, National Association of Pension Funds Ltd, Ford Pension Fund Trustees Ltd, Ford Salaried Pension Fund Trustees Ltd, Ford Pension Scheme for Senior Staff Trustee Ltd/Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs
   (Cauza C-424/11)
   2011/C 311/39
   Limba de procedură: engleza

      Instanța de trimitere

   First-tier Tribunal (Tax Chamber)

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamante: Wheels Common Investment Fund Trustees Ltd, National Association of Pension Funds Ltd, Ford Pension Fund Trustees Ltd, Ford Salaried Pension Fund Trustees Ltd, Ford Pension Scheme for Senior Staff Trustee Ltd

      Pârât: Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

      Întrebările preliminare

               1.

               Noțiunea „fonduri comune de plasament” din articolul 13 secțiunea B litera (d) punctul 6 din A șasea directivă TVA (1) și din articolul 135 alineatul (1) litera (g) din Directiva 2006/112 (2) poate include (i) un sistem de pensii ocupaționale înființat de angajator cu scopul de a acorda prestații de pensii angajaților și/sau (ii) un fond comun de investiții în care activele mai multor sisteme de pensii de acest tip sunt regrupate în scopuri investiționale în împrejurări în care, raportat la sistemele de pensii în cauză:

                           (a)

                           prestațiile de pensie care pot fi primite de o persoană afiliată sunt stabilite în prealabil în actele constitutive ale sistemului (prin raportare la o formulă bazată pe durata încadrării în muncă la angajatorul respectiv și salariul persoanei afiliate), iar nu prin referire la valoarea activelor sistemului;

                           (b)

                           angajatorul are obligația de a plăti contribuții în cadrul sistemului;

                           (c)

                           participarea la sistem și dreptul de a obține prestații de pensie în baza acestui sistem sunt acordate numai angajaților angajatorului (participantul la sistem este denumit în acest caz „persoană afiliată”);

                           (d)

                           angajatul are dreptul de a decide dacă să se afilieze sau să nu se afilieze la sistem;

                           (e)

                           angajatul afiliat este în mod normal obligat să plătească în cadrul sistemului contribuții bazate pe un procent din salariul său;

                           (f)

                           contribuțiile angajatorului și ale persoanelor afiliate sunt regrupate de către fiduciarul sistemului și sunt investite (în general în valori mobiliare) pentru a realiza un fond din care să se plătească persoanelor afiliate prestațiile prevăzute conform sistemului;

                           (g)

                           în cazul în care activele sistemului sunt mai mari decât ceea ce este necesar pentru finanțarea prestațiilor care trebuie asigurate conform acestui sistem, fiduciarii sistemului și/sau angajatorul pot să acționeze, potrivit termenilor sistemului și dispozițiilor relevante din dreptul național, în conformitate cu una sau cu mai multe dintre opțiunile de mai jos: (i) reducerea contribuțiilor angajatorului în cadrul sistemului; (ii) transferul integral sau parțial al profitului către angajator sau (iii) creșterea nivelului prestațiilor în beneficiul persoanelor afiliate la sistem;

                           (h)

                           în cazul în care activele sistemului sunt mai mici decât ceea ce este necesar pentru finanțarea prestațiilor care trebuie asigurate conform acestui sistem, angajatorul este de regulă obligat să acopere deficitul, iar dacă angajatorul nu acoperă sau nu poate să acopere acest deficit, se reduc prestațiile primite de persoanele afiliate;

                           (i)

                           sistemul permite persoanelor afiliate să plătească contribuții suplimentare voluntare (denumite în continuare „AVC”) care nu vor fi păstrate de sistem, ci vor fi transferate unui terț pentru ca acesta să le investească și să furnizeze prestații suplimentare pe baza randamentului investiției făcute (aceste servicii nu sunt supuse TVA-ului);

                           (j)

                           persoanele au dreptul de a-și transfera prestațiile acumulate în cadrul sistemului (estimate prin raportare la valoarea actuarială a acestor prestații la momentul transferului) către alte sisteme de pensii;

                           (k)

                           contribuțiile angajatorului și ale persoanelor afiliate la sistem nu sunt considerate, pentru scopuri de impozitare a veniturilor de către statele membre, drept venituri ale persoanelor afiliate;

                           (l)

                           prestațiile de pensie primite de persoanele afiliate la sistem sunt considerate, pentru scopuri de impozitare a veniturilor de către statele membre, drept venituri ale persoanelor afiliate și

                           (m)

                           angajatorul, iar nu persoanele afiliate sistemului, suportă costurile aferente taxelor de administrare a sistemului?

               2.

               Având în vedere (i) obiectivul scutirii prevăzute la articolul 13 secțiunea B litera (d) punctul 6 din A șasea directivă TVA și la articolul 135 alineatul (1) litera (g) din Directiva 2006/112, (ii) principiul neutralității fiscale și (iii) împrejurările descrise în contextul primei întrebări de mai sus:

                           (a)

                           un stat membru are dreptul să definească, în cadrul legislației sale naționale, fondurile care intră în sfera noțiunii „fonduri comune de plasament” astfel încât să excludă fondurile de tipul celor menționate la întrebarea 1 de mai sus, însă să includă organismele de plasament colectiv, astfel cum sunt definite de Directiva 85/611, cu modificările ulterioare?

                           (b)

                           în ce măsură (dacă este cazul) cele care urmează prezintă relevanță pentru întrebarea dacă un fond de tipul celui menționat la prima întrebare trebuie sau nu trebuie să fie calificat de un stat membru în cadrul legislației sale naționale drept „fond comun de plasament”:

                                       (i)

                                       caracteristicile fondului (descrise la întrebarea 1 de mai sus);

                                       (ii)

                                       măsura în care fondul este „similar și deci în concurență cu” instrumente de investiții care au fost deja calificate de statul membru respectiv drept „fonduri comune de plasament”?

               3.

               În cazul în care pentru a răspunde la întrebarea 2 litera (b) punctul (ii) este relevant să se stabilească măsura în care fondul este „similar și deci în concurență cu” instrumente de investiții care au fost deja calificate de statele membre drept „fonduri comune de plasament”, este necesar să se considere că existența sau nivelul „concurenței” dintre fondul în cauză și celelalte instrumente de investiții reprezintă o problemă distinctă de aceea a „similarității”?

      (1)  A șasea directivă 77/388/CEE a Consiliului din 17 mai 1977 privind armonizarea legislațiilor statelor membre referitoare la impozitele pe cifra de afaceri — sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată: baza unitară de evaluare (JO L 145, p. 1).

      (2)  Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată (JO L 347, p. 1, Ediție specială, 09/vol. 3, p. 7).


title: Cauza T-109/07: Acțiune introdusă la 11 aprilie 2007 — L'Oréal SA/OAPI — Spa Monopole (SPA THERAPY)

text:
               23.6.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 140/25

         Acțiune introdusă la 11 aprilie 2007 — L'Oréal SA/OAPI — Spa Monopole (SPA THERAPY)
   (Cauza T-109/07)
   (2007/C 140/45)
   Limba în care a fost formulată acțiunea: franceza
   Părțile

      Reclamantă: L'Oréal SA (Paris, Franța) (reprezentant: E. Baud, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI)

      Cealaltă parte în procedura fața în camerei de recurs: SA Spa Monopole, Compagnie fermière de Spa, prescurtat SA Spa Monopole NV (Spa, Belgia)
   Concluziile reclamantei

               —

               anularea deciziei Camerei a patra de recurs a OAPI din 24 ianuarie 2007 (cauza R 468/2005-4);

               —

               obligarea pârâtului și, după caz, a intervenientei, la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      Persoana care solicită înregistrarea mărcii comunitare: reclamanta.

      Marca comunitară vizată: marca verbală „SPA THERAPY” pentru produse din clasa 3 — cererea nr. 1 975 283.

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în sprijinul opoziției: SA Spa Monopole, Compagnie fermière de Spa, prescurtat SA Spa Monopole NV.

      Marca sau semnul invocat în sprijinul opoziției: marca verbală Benelux „SPA” pentru produse din clasa 3.

      Decizia diviziei de opoziție: admite opoziția pentru toate produsele contestate.

      Decizia camerei de recurs: respinge acțiunea reclamantei.

      Motivele invocate: încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 (1) printr-o eroare comisă de camera de recurs care a constatat că semnele în cauză sunt similare și prin faptul că, potrivit reclamantei, nu există risc de confuzie în speță.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 40/94 al Consiliului din 20 decembrie 1993 privind marca comunitară (JO 1994, L 11, p. 1).


title: Cauza T-337/08: Hotărârea Tribunalului din 17 decembrie 2010 — Chocoladefabriken Lindt & Sprüngli/OAPI (Forma unui ren de ciocolată) [ „Marcă comunitară — Cerere de înregistrare a unei mărci comunitare tridimensionale — Forma unui ren de ciocolată — Motiv absolut de refuz — Lipsa caracterului distinctiv — Articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 [devenit articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009]” ]

text:
               12.2.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 46/9

         Hotărârea Tribunalului din 17 decembrie 2010 — Chocoladefabriken Lindt & Sprüngli/OAPI (Forma unui ren de ciocolată)
   (Cauza T-337/08) (1)

   (Marcă comunitară - Cerere de înregistrare a unei mărci comunitare tridimensionale - Forma unui ren de ciocolată - Motiv absolut de refuz - Lipsa caracterului distinctiv - Articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 [devenit articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009])
   2011/C 46/15
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Chocoladefabriken Lindt Sprüngli AG (Kilchberg, Elveția) (reprezentanți: R. Lange, E. Schalast și G. Hild, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: A. Pohlmann, agent)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a patra de recurs a OAPI din 12 iunie 2008 (cauza R 780/2005-4) referitoare la o cerere de înregistrare ca marcă comunitară a unui semn tridimensional constând în forma unui ren de ciocolată

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Obligă Chocoladefabriken Lindt Sprüngli AG la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 260, 11.10.2008


title: Cauza C-318/13: Cerere de decizie preliminară introdusă de Korkein hallinto-oikeus (Finlanda) la 11 iunie 2013 — X

text:
               10.8.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 233/4

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Korkein hallinto-oikeus (Finlanda) la 11 iunie 2013 — X
   (Cauza C-318/13)
   2013/C 233/06
   Limba de procedură: finlandeza

      Instanța de trimitere

   Korkein hallinto-oikeus

      Părțile din procedura principală

      Reclamant: X

      Întrebările preliminare

               1.

               Articolul 4 alineatul (1) din Directiva 79/7/CEE (1) (Directiva privind aplicarea treptată a principiului egalității de tratament între bărbați și femei în domeniul securității sociale) trebuie interpretat în sensul că se opune unei norme naționale care prevede că, pentru calcularea prestațiilor legale de securitate socială care urmează să se plătească în urma unui accident de muncă, se utilizează drept criteriu actuarial diferența de speranță de viață dintre bărbați și femei, în cazul în care prin utilizarea acestui criteriu despăgubirea unică care urmează să se plătească unui bărbat este mai redusă decât despăgubirea de care ar beneficia o femeie de aceeași vârstă, care s-ar afla în rest într-o situație similară?

               2.

               În cazul unui răspuns afirmativ la prima întrebare: există în speță o încălcare suficient de gravă a dreptului Uniunii pentru a angaja răspunderea statului membru, dacă se ia în considerare în special faptul că:

                           —

                           Curtea nu s-a pronunțat în mod expres în jurisprudența sa cu privire la aspectul dacă la calcularea prestațiilor din cadrul sistemelor legale de securitate socială, care intră în domeniul de aplicare al Directivei 79/7/CEE, pot fi luați în considerare factori actuariali întemeiați pe sex;

                           —

                           Curtea a declarat în Hotărârea pronunțată în cauza C-236/09, Test Achats, că articolul 5 alineatul (2) din Directiva 2004/113/CE (2) (Directiva de aplicare a principiului egalității de tratament între femei și bărbați privind accesul la bunuri și servicii și furnizarea de bunuri și servicii), care admite luarea în considerare a unor asemenea factori, este nevalid, dar a dispus o perioadă de tranziție până la intrarea în vigoare a nevalidității, și

                           —

                           legiuitorul Uniunii a admis în anumite condiții, în Directivele 2004/113/CE și 2006/54/CE (3) (Directiva privind punerea în aplicare a principiului egalității de șanse și al egalității de tratament între femei și bărbați în materie de încadrare în muncă și de muncă), luarea în considerare a factorilor actuariali întemeiați pe sex la calcularea prestațiilor în sensul acestor directive, motiv pentru care legiuitorul național a presupus că factorii respectivi pot fi luați în considerare și în cadrul sistemului legal de securitate socială în discuție în prezenta cauză?

      (1)  JO L 6, p. 24, Ediție specială, 05/vol. 1, p. 192.

      (2)  JO L 373, p. 37, Ediție specială, 05/vol. 7, p. 135.

      (3)  JO L 204, p. 23, Ediție specială, 05/vol. 8, p. 262.


title: Cauza T-344/02: Ordonanța Tribunalului de Primă Instanță din 6 februarie 2009 — Air One/Comisia

text:
               4.4.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 82/35

         Ordonanța Tribunalului de Primă Instanță din 6 februarie 2009 — Air One/Comisia
   (Cauza T-344/02) (1)

   (2009/C 82/60)

      Limba de procedură: italiana

   Președintele Camerei a cincea a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 31, 8.2.2003.


title: Cauza C-264/14: Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 22 octombrie 2015 (cerere de decizie preliminară formulată de suedeza – Suedia) – Skatteverket/David Hedqvist (Trimitere preliminară — Sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată (TVA) — Directiva 2006/112/CE — Articolul 2 alineatul (1) litera (c) și articolul 135 alineatul (1) literele (d)-(f) — Servicii cu titlu oneros — Operațiuni de schimb de monedă virtuală „bitcoin” cu monede tradiționale — Scutire)

text:
               14.12.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 414/6

         Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 22 octombrie 2015 (cerere de decizie preliminară formulată de suedeza – Suedia) – Skatteverket/David Hedqvist
   (Cauza C-264/14) (1)

   ((Trimitere preliminară - Sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată (TVA) - Directiva 2006/112/CE - Articolul 2 alineatul (1) litera (c) și articolul 135 alineatul (1) literele (d)-(f) - Servicii cu titlu oneros - Operațiuni de schimb de monedă virtuală „bitcoin” cu monede tradiționale - Scutire))
   (2015/C 414/08)
   Limba de procedură: suedeza

      Instanța de trimitere

   Högsta förvaltningsdomstolen

      Părțile din procedura principală

      Reclamant: Skatteverket

      Pârât: David Hedqvist

      Dispozitivul

               1)

               Articolul 2 alineatul (1) litera (c) din Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată trebuie interpretat în sensul că reprezintă prestări de servicii efectuate cu titlu oneros, în sensul acestei dispoziții, operațiuni precum cele în discuție în litigiul principal, care constau în schimbul de monede tradiționale cu unități ale monedei virtuale „bitcoin” și invers, efectuate contra plății unei sume care corespunde marjei constituite de diferența dintre, pe de o parte, prețul la care operatorul în cauză cumpără monedele și, pe de altă parte, prețul la care le vinde clienților săi.

               2)

               Articolul 135 alineatul (1) litera (e) din Directiva 2006/112 trebuie interpretat în sensul că prestări de servicii, precum cele în discuție în litigiul principal, care constau în schimbul de monede tradiționale cu unități ale monedei virtuale „bitcoin” și invers, efectuate contra plății unei sume care corespunde marjei constituite de diferența dintre, pe de o parte, prețul la care operatorul în cauză cumpără monedele și, pe de altă parte, prețul la care le vinde clienților săi, constituie operațiuni scutite de taxa pe valoarea adăugată, în sensul acestei dispoziții.
               Articolul 135 alineatul (1) literele (d) și (f) din Directiva 2006/112 trebuie interpretat în sensul că astfel de prestări de servicii nu intră în domeniul de aplicare al acestor dispoziții.

      (1)  JO C 245, 28.7.2014.


title: Cauza T-123/14: Hotărârea Tribunalului din 28 ianuarie 2015 – BSH/OAPI – Arçelik (AquaPerfect) [ „Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale AquaPerfect — Marca verbală comunitară anterioară waterPerfect — Motiv relativ de refuz — Risc de confuzie — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009” ]

text:
               16.3.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 89/24

         Hotărârea Tribunalului din 28 ianuarie 2015 – BSH/OAPI – Arçelik (AquaPerfect)
   (Cauza T-123/14) (1)

   ([„Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale AquaPerfect - Marca verbală comunitară anterioară waterPerfect - Motiv relativ de refuz - Risc de confuzie - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009”])
   (2015/C 089/28)
   Limba de procedură: engleza

      Părţile

      Reclamantă: BSH Bosch und Siemens Hausgeräte GmbH (München, Germania) (reprezentant: S. Biagosch, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieţei Interne (mărci, desene şi modele industriale) (reprezentant: L. Rampini, agent)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: Arçelik AS (Istanbul, Turcia) (reprezentant: A. Franke, avocat)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a patra de recurs a OAPI din 9 decembrie 2013 (cauza R 314/2013-4) privind o procedură de opoziție între BSH Bosch und Siemens Hausgeräte GmbH și Arçelik AŞ

      Dispozitivul

               1)

               Anulează Decizia Camerei a patra de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieţei Interne (mărci, desene şi modele industriale) (OAPI) din 9 decembrie 2013 (cauza R 314/2013-4) privind o procedură de opoziție între BSH Bosch und Siemens Hausgeräte GmbH și Arçelik AŞ

               2)

               OAPI suportă, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, pe cele efectuate de BSH Bosch und Siemens Hausgeräte.

               3)

               Arçelik suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 129, 28.4.2014.


title: Cauzele conexate C-424/10 și C-425/10: Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 21 decembrie 2011 (cereri de pronunțare a unor hotărâri preliminare formulate de Bundesverwaltungsgericht — Germania) — Tomasz Ziolkowski (C-424/10), Barbara Szeja, Maria-Magdalena Szeja, Marlon Szeja (C-425/10)/Land Berlin (Libera circulație a persoanelor — Directiva 2004/38/CE — Drept de ședere permanentă — Articolul 16 — Ședere legală — Ședere întemeiată pe dreptul național — Ședere încheiată înainte de aderarea la Uniune a statului de origine al cetățeanului în cauză)

text:
               18.2.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 49/9

         Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 21 decembrie 2011 (cereri de pronunțare a unor hotărâri preliminare formulate de Bundesverwaltungsgericht — Germania) — Tomasz Ziolkowski (C-424/10), Barbara Szeja, Maria-Magdalena Szeja, Marlon Szeja (C-425/10)/Land Berlin
   (Cauzele conexate C-424/10 și C-425/10) (1)

   (Libera circulație a persoanelor - Directiva 2004/38/CE - Drept de ședere permanentă - Articolul 16 - Ședere legală - Ședere întemeiată pe dreptul național - Ședere încheiată înainte de aderarea la Uniune a statului de origine al cetățeanului în cauză)
   2012/C 49/14
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Bundesverwaltungsgericht

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamanți: Tomasz Ziolkowski (C-424/10), Barbara Szeja, Maria-Magdalena Szeja, Marlon Szeja (C-425/10)

      Pârât: Land Berlin

      cu participarea: Vertreter des Bundesinteresses beim Bundesverwaltungsgericht

      Obiectul

   Cereri de pronunțare a unor hotărâri preliminare — Bundesverwaltungsgericht — Interpretarea articolului 16 alineatul (1) prima teză din Directiva 2004/38/EE Parlamentului European și a Consiliului din 29 aprilie 2004 privind dreptul la liberă circulație și ședere pe teritoriul statelor membre pentru cetățenii Uniunii și membrii familiilor acestora (JO L 158, p. 77, Ediție specială, 05/vol. 7, p. 56) — Cetățean al Uniunii care a avut reședința legală în conformitate cu dreptul statului membru gazdă, o perioadă mai mare de 5 ani, dar care nu a îndeplinit niciodată, în cursul șederii sale, condițiile stabilite la articolul 7 din Directiva 2004/38/CE — Noțiunea „ședere legală” — Ședere a cărei durată se ridică la 5 ani numai dacă se iau în calcul perioadele anterioare datei aderării statului de origine al persoanei interesate la Uniunea Europeană — Stabilirea duratei de ședere necesare pentru dobândirea unui drept de ședere permanentă

      Dispozitivul

               1.

               Articolul 16 alineatul (1) din Directiva 2004/38/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 29 aprilie 2004 privind dreptul la liberă circulație și ședere pe teritoriul statelor membre pentru cetățenii Uniunii și membrii familiilor acestora, de modificare a Regulamentului (CEE) nr. 1612/68 și de abrogare a Directivelor 64/221/CEE, 68/360/CEE, 72/194/CEE, 73/148/CEE, 75/34/CEE, 75/35/CEE, 90/364/CEE, 90/365/CEE și 93/96/CEE, trebuie interpretat în sensul că nu se poate considera că un cetățean al Uniunii care a avut reședința mai mult de cinci ani pe teritoriul statului membru gazdă exclusiv în temeiul dreptului național al acestuia a dobândit dreptul de ședere permanentă în conformitate cu această dispoziție, dacă, în timpul acestei șederi, nu a îndeplinit condițiile prevăzute la articolul 7 alineatul (1) din aceeași directivă.

               2.

               Perioadele de ședere ale unui resortisant al unui stat terț pe teritoriul unui stat membru, încheiate anterior aderării acestui stat terț la Uniunea Europeană, trebuie, în lipsa unor dispoziții speciale în actul de aderare, să fie luate în considerare în scopul dobândirii dreptului de ședere permanentă în temeiul articolului 16 alineatul (1) din Directiva 2004/38, în măsura în care au fost efectuate în conformitate cu condițiile prevăzute la articolul 7 alineatul (1) din aceasta.

      (1)  JO C 301, 6.11.2010.


title: Cauza F-92/10: Acțiune introdusă la 1 octombrie 2010 — Dricot-Daniele și alții/Comisia

text:
               15.1.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 13/40

         Acțiune introdusă la 1 octombrie 2010 — Dricot-Daniele și alții/Comisia
   (Cauza F-92/10)
   ()
   2011/C 13/80
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamanți: Luigia Dricot-Daniele (Overijse, Belgia) și alții (reprezentant: C. Mourato, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Obiectul și descrierea litigiului

   Anularea fișelor de regularizare a salariilor reclamanților pentru perioada iulie-decembrie 2009 și a fișelor de salariu întocmite începând cu 1 ianuarie 2010 în cadrul ajustării anuale a salariilor și a pensiilor funcționarilor și ale celorlalți agenți, în temeiul Regulamentului (UE, Euratom) nr. 1296/2009 al Consiliului din 23 decembrie 2009

      Concluziile reclamanților

               —

               Anularea fișelor de salariu RG 2009 ale reclamanților, a fișelor de salariu din ianuarie 2010 și a următoarelor fișe de salariu ale acestora, în măsura în care în aceste fișe se aplică un indice de ajustare de 1,85 %, menținând totodată efectele acestor fișe până la adoptarea unor noi fișe;

               —

               obligarea Comisiei Europene la plata cheltuielilor de judecată.


title: Cauza C-539/14: Ordonanța Curții (Camera întâi) din 16 iulie 2015 (cerere de decizie preliminară formulată de l’Audiencia Provincial de Castellón – Spania) – Juan Carlos Sánchez Morcillo, María del Carmen Abril García/Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, SA (Trimitere preliminară — Articolul 99 din Regulamentul de procedură al Curții — Directiva 93/13/CEE — Articolul 7 — Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene — Articolele 7 și 47 — Contracte încheiate cu consumatorii — Contract de împrumut ipotecar — Clauze abuzive — Procedură de executare ipotecară — Dreptul de a formula apel)

text:
               28.9.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 320/12

         Ordonanța Curții (Camera întâi) din 16 iulie 2015 (cerere de decizie preliminară formulată de l’Audiencia Provincial de Castellón – Spania) – Juan Carlos Sánchez Morcillo, María del Carmen Abril García/Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, SA
   (Cauza C-539/14) (1)

   ((Trimitere preliminară - Articolul 99 din Regulamentul de procedură al Curții - Directiva 93/13/CEE - Articolul 7 - Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene - Articolele 7 și 47 - Contracte încheiate cu consumatorii - Contract de împrumut ipotecar - Clauze abuzive - Procedură de executare ipotecară - Dreptul de a formula apel))
   (2015/C 320/17)
   Limba de procedură: spaniola

      Instanța de trimitere

   Audiencia Provincial de Castellón

      Părțile din procedura principală

      Reclamanţi: Juan Carlos Sánchez Morcillo, María del Carmen Abril García

      Pârâtă: Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, SA

      Dispozitivul

   Articolul 7 alineatul (1) din Directiva 93/13/CEE a Consiliului din 5 aprilie 1993 privind clauzele abuzive în contractele încheiate cu consumatorii coroborat cu articolele 7 și 47 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene trebuie interpretat în sensul că nu se opune unei dispoziții naționale precum cea în discuție în litigiul principal, în temeiul căreia consumatorul, în calitate de debitor urmărit într-o procedură de executare ipotecară, poate să declare apel împotriva deciziei de respingere a contestației la executare numai în cazul în care instanța de prim grad nu a admis motivul de contestație întemeiat pe caracterul abuziv al unei clauze contractuale care constituie temeiul titlului executoriu, iar aceasta chiar dacă profesionistul poate, în schimb, să formuleze apel împotriva oricărei decizii prin care se dispune încetarea procedurii, indiferent de motivul de contestație pe care se întemeiază aceasta.

      (1)  JO C 26, 26.1.2015.


title: Cauza C-133/16: Cerere de decizie preliminară introdusă de Cour d'appel de Mons (Belgia) la 4 martie 2016 – Christian Ferenschild/JPC Motor SA

text:
               30.5.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 191/12

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Cour d'appel de Mons (Belgia) la 4 martie 2016 – Christian Ferenschild/JPC Motor SA
   (Cauza C-133/16)
   (2016/C 191/14)
   Limba de procedură: franceza

      Instanța de trimitere

   Cour d'appel de Mons

      Părțile din procedura principală

      Reclamant: Christian Ferenschild

      Pârâtă: JPC Motor SA

      Întrebarea preliminară

   „Dispozițiile articolului [5 alineatul (1)] coroborate cu cele ale articolului [7 alineatul (1) al doilea paragraf] din Directiva 1999/44/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 25 mai 1999 privind anumite aspecte ale vânzării de bunuri de consum și garanțiile conexe (1), trebuie interpretate în sensul că se opun unei dispoziții a dreptului național interpretate în sensul că permite, în cazul bunurilor de ocazie, ca termenul de prescripție a acțiunii consumatorului să expire înaintea împlinirii termenului de doi ani de la livrarea bunului neconform atunci când vânzătorul și consumatorul au convenit un termen de garanție mai mic de doi ani?”

      (1)  JO L 171, p. 12, Ediție specială, 15/vol. 5, p. 89.


title: Cauza T-153/08: Hotărârea Tribunalului din 22 iunie 2010 — Shenzhen Taiden/OAPI — Bosch Security Systems (Echipament de comunicare) [ „Desen sau model industrial comunitar — Procedură de declarare a nulității — Desen sau model industrial comunitar înregistrat reprezentând un echipament de comunicare — Desen sau model industrial internațional anterior — Motiv de nulitate — Lipsa caracterului individual — Lipsa unei impresii globale diferite — Utilizator avizat — Gradul de libertate a autorului — Dovada divulgării către public a desenului sau modelului industrial anterior — Articolul 4 alineatul (1), articolul 6 alineatul (1) litera (b) și alineatul (2), articolul 7 alineatul (1) și articolul 25 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 6/2002” ]

text:
               31.7.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 209/34

         Hotărârea Tribunalului din 22 iunie 2010 — Shenzhen Taiden/OAPI — Bosch Security Systems (Echipament de comunicare)
   (Cauza T-153/08) (1)

   (Desen sau model industrial comunitar - Procedură de declarare a nulității - Desen sau model industrial comunitar înregistrat reprezentând un echipament de comunicare - Desen sau model industrial internațional anterior - Motiv de nulitate - Lipsa caracterului individual - Lipsa unei impresii globale diferite - Utilizator avizat - Gradul de libertate a autorului - Dovada divulgării către public a desenului sau modelului industrial anterior - Articolul 4 alineatul (1), articolul 6 alineatul (1) litera (b) și alineatul (2), articolul 7 alineatul (1) și articolul 25 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 6/2002)
   2010/C 209/49
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Shenzhen Taiden Industrial Co. Ltd (Shenzhen, Guangdong, China) (reprezentanți: M. Hartmann și M. Helmer, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: A. Folliard-Monguiral, agent)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: Bosch Security Systems BV (Eindhoven, Țările de Jos) (reprezentanți: C. Gielen, M. Bom și B. van Hunnik, avocați)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a treia de recurs a OAPI din 11 februarie 2008 (cauza R 1437/2006-3), privind o procedură de declarare a nulității între Bosch Security Systems BV și Shenzhen Taiden Industrial Co. Ltd

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Obligă Shenzhen Taiden Industrial Co. Ltd la plata cheltuielilor de judecată, inclusiv a cheltuielilor necesare efectuate de Bosch Security Systems BV în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI).

      (1)  JO C 158, 21.6.2008


title: Cauza 504/06: Hotărârea Curții (Camera întâi) din 25 iulie 2008 — Comisia Comunităților Europene/Republica Italiană (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Directiva 92/57/CEE — Cerințele minime de securitate și sănătate care se aplică pe șantierele temporare sau mobile — Articolul 3 alineatul (1) — Transpunere incorectă)

text:
               13.9.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 236/2

         Hotărârea Curții (Camera întâi) din 25 iulie 2008 — Comisia Comunităților Europene/Republica Italiană
   (Cauza 504/06) (1)

   (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru - Directiva 92/57/CEE - Cerințele minime de securitate și sănătate care se aplică pe șantierele temporare sau mobile - Articolul 3 alineatul (1) - Transpunere incorectă)
   (2008/C 236/02)
   Limba de procedură: italiana
   Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: L. Pignataro-Nolin și I. Kaufmann-Bühler, agenți)

      Pârâtă: Republica Italiană (reprezentanți: I. Braguglia, agent, și W. Ferrante, avvocato dello Stato)
   Obiectul
   Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Transpunere incorectă a articolului 3 alineatul (1) din Directiva 92/57/CEE a Consiliului din 24 iunie 1992 privind cerințele minime de securitate și sănătate care se aplică pe șantierele temporare sau mobile [a opta directivă specială în sensul articolului 16 alineatul (1) din Directiva 89/391/CEE] (JO L 245, p. 6, Ediție specială, 05/vol. 2, p. 236) — Desemnarea coordonatorilor în materie de securitate și sănătate pentru un șantier pe care sunt prezente mai multe întreprinderi de construcții
   Dispozitivul

               1)

               Prin faptul că nu a transpus în mod corect în dreptul italian articolul 3 alineatul (1) din Directiva 92/57/CEE a Consiliului din 24 iunie 1992 privind cerințele minime de securitate și sănătate care se aplică pe șantierele temporare sau mobile [a opta directivă specială în sensul articolului 16 alineatul (1) din Directiva 89/391/CEE], Republica Italiană nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul acestei directive.

               2)

               Fiecare parte suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 42, 24.2.2007.


title: Cauza C-157/15: Cerere de decizie preliminară introdusă de Hof van Cassatie (Belgia) la 3 aprilie 2015 – Samira Achbita, Centrum voor gelijkheid van kansen en voor racismebestrijding/G4S Secure Solutions NV

text:
               22.6.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 205/17

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Hof van Cassatie (Belgia) la 3 aprilie 2015 – Samira Achbita, Centrum voor gelijkheid van kansen en voor racismebestrijding/G4S Secure Solutions NV
   (Cauza C-157/15)
   (2015/C 205/24)
   Limba de procedură: neerlandeza

      Instanța de trimitere

   Hof van Cassatie

      Părțile din procedura principală

      Reclamanți: Samira Achbita, Centrum voor gelijkheid van kansen en voor racismebestrijding

      Pârâtă: G4S Secure Solutions NV

      Întrebarea preliminară

   Articolul 2 alineatul (2) litera (a) din Directiva 2000/78/CE a Consiliului din 27 noiembrie 2000 de creare a unui cadru general în favoarea egalității de tratament în ceea ce privește încadrarea în muncă și ocuparea forței de muncă (1) trebuie interpretat în sensul că interdicția impusă unei femei musulmane de a purta văl la locul de muncă nu reprezintă o discriminare directă, în cazul în care regula aplicabilă la angajator interzice tuturor angajaților să poarte la locul de muncă semne exterioare care exprimă convingeri politice, filozofice și religioase?

      (1)  JO L 303, p. 16, Ediție specială, 05/vol. 6, p. 7.


title: Cauza T-355/15: Acțiune introdusă la 30 iunie 2015 – Alpex Pharma/OAPI – Astex Pharmaceuticals (ASTEX)

text:
               7.9.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 294/79

         Acțiune introdusă la 30 iunie 2015 – Alpex Pharma/OAPI – Astex Pharmaceuticals (ASTEX)
   (Cauza T-355/15)
   (2015/C 294/95)
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Alpex Pharma SA (Mezzovico-Vira, Elveția) (reprezentanți: C. Bacchini și M. Mazzitelli, lawyers)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Astex Pharmaceuticals Inc. (Pleasanton, Statele Unite)

      Datele privind procedura în fața OAPI

      Solicitantul: cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

      Marca în litigiu: marca comunitară verbală „ASTEX” – Cererea de înregistrare nr. 10 805 281

      Procedura care s-a aflat pe rolul OAPI: procedură de opoziție

      Decizia atacată: Decizia Camerei a doua de recurs a OAPI din 28 aprilie 2015 în cauza R 593/2014-2

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei atacate;

               —

               obligarea OAPI și a celeilalte părți din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs, în cazul în care ar interveni în procedură, la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivul invocat

               —

               încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009.


title: Cauza C-46/16: Cerere de decizie preliminară introdusă de Augstākā tiesa (Letonia) la 27 ianuarie 2016 – Valsts ieņēmumu dienests/SIA „LC Customs Services”

text:
               29.3.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 111/14

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Augstākā tiesa (Letonia) la 27 ianuarie 2016 – Valsts ieņēmumu dienests/SIA „LC Customs Services”
   (Cauza C-46/16)
   (2016/C 111/17)
   Limba de procedură: letona

      Instanța de trimitere

   Augstākā tiesa

      Părțile din procedura principală

      Recurentă: Valsts ieņēmumu dienests

      Pârâtă: SIA „LS Customs Services”

      Întrebările preliminare

               1)

               Articolul 29 alineatul (1) din Regulamentul (CEE) nr. 2913/92 al Consiliului din 12 octombrie 1992 de instituire a Codului vamal comunitar (1) trebuie interpretat în sensul că metoda prevăzută la articolul menționat este aplicabilă, de asemenea, în cazul în care importul mărfurilor și punerea lor în liberă circulație pe teritoriul vamal al Comunității au avut loc ca urmare a faptului că în cursul procedurii de tranzit acestea au fost sustrase de sub supravegherea vamală, în condițiile în care aceste mărfuri sunt supuse taxelor la import și nu au fost vândute pentru export pe teritoriul vamal al Comunității, ci pentru export în afara Comunității?

               2)

               Expresia „prin parcurgerea succesivă”, utilizată la articolul 30 alineatul (1) din Regulamentul (CEE) nr. 2913/92 al Consiliului din 12 octombrie 1992 de instituire a Codului vamal comunitar trebuie interpretată, în raport cu dreptul la bună administrare consacrat la articolul 41 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene și coroborat cu principiul motivării actelor administrative, în sensul că, pentru a putea concluziona că este aplicabilă metoda prevăzută la articolul 31, administrația vamală este obligată să indice în fiecare act administrativ motivele pentru care în împrejurările concrete respective nu se pot utiliza metodele de stabilire a valorii în vamă a mărfurilor prevăzute la articolul 29 sau 30?

               3)

               Pentru a nu aplica metoda prevăzută la articolul 30 alineatul (2) litera (a) din Codul vamal, trebuie să se considere că este suficient ca administrația vamală să indice că nu dispune de informații corespunzătoare sau aceasta are obligația de a obține informații de la producător?

               4)

               Administrația vamală trebuie să indice motivul pentru care nu este obligatorie utilizarea metodelor prevăzute la articolul 30 alineatul (2) literele (c) și (d) din Codul vamal, în cazul în care aceasta stabilește prețul unor mărfuri similare în temeiul articolului 151 alineatul (3) din Regulamentul nr. 2454/93?

               5)

               Decizia administrației vamale trebuie să conțină o motivare exhaustivă cu privire la tipul de informații disponibile în Comunitate, în sensul articolului 31 din Codul vamal, sau administrația menționată are posibilitatea să o motiveze ulterior, în cadrul procedurii judiciare, prin prezentarea unor dovezi mai detaliate?

      (1)  JO L 302, p. 1, Ediție specială, 02/vol.5, p. 58.


title: Cauza F-121/10: Acțiune introdusă la 19 noiembrie 2010 — Heath/BCE

text:
               29.1.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 30/67

         Acțiune introdusă la 19 noiembrie 2010 — Heath/BCE
   (Cauza F-121/10)
   ()
   2011/C 30/133
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: Michael Heath (Southampton, Regatul Unit) (reprezentanți: L. Levi și M. Vandenbussche, avocați)

      Pârâtă: Banca Centrală Europeană

      Obiectul și descrierea litigiului

   Anularea fișelor de pensie ale reclamantului corespunzătoare lunii ianuarie 2010 și lunilor următoare, în măsura în care acestea aplică o creștere a pensiei cu 0,6 % în urma exercițiului de ajustare a pensiilor pentru 2010 și repararea prejudiciului suferit de reclamant

      Concluziile reclamantului

               —

               Anularea fișelor de salariu pentru luna ianuarie 2010 și pentru lunile următoare, în măsura în care acestea aplică o creștere a pensiilor cu 0,6%, și aplicarea creșterii de 2,1% calculată în conformitate cu GSA (General Salary Adjustment, ajustările generale ale salariului) legale;

               —

               în măsura în care este necesar, anularea deciziilor de respingere a cererilor de reexaminare și a reclamațiilor adresate de reclamant, decizii din data de 11 mai 2010 și, respectiv, 9 septembrie 2010;

               —

               obligarea pârâtei la plata diferenței dintre procentul de 2,1%, la care ar fi avut dreptul și procentul de 0,6%, reprezentând creșterea pensiei acordată în mod nelegal reclamantului începând din ianuarie 2010, respectiv la creșterea salariului cu 1,5 % pe lună începând din ianuarie 2010. Acestor sume trebuie să li se aplice o dobândă, începând de la data când au devenit scadente până în ziua plății efective, calculată pe baza ratei stabilite de Banca Centrală Europeană pentru operațiile principale de refinanțare și aplicabilă în perioada vizată, majorată cu două puncte;

               —

               obligarea pârâtei la plata sumei de 5 000 de euro, pentru repararea prejudiciului material al reclamantului, rezultat din pierderea puterii de cumpărare a acestuia;

               —

               obligarea pârâtei la plata sumei de 5 000 de euro, evaluată ex aequo et bono pentru repararea prejudiciului moral al reclamantului;

               —

               obligarea BCE la plata cheltuielilor de judecată.


title: Cauza F-45/14: Ordonanța Tribunalului Funcției Publice (Camera a treia) din 20 iulie 2016 – Esen/Comisia [Funcție publică – Funcționari – Pensie – Articolul 11 alineatul (2) din anexa VIII la statut – Drepturi de pensie dobândite, înainte de intrarea în serviciul Uniunii, în cadrul unui sistem național de pensie – Transfer în sistemul de pensie al Uniunii – Propunere de spor de ani de plată a contribuțiilor – Excepție de inadmisibilitate – Noțiunea de act care lezează – Articolul 83 din Regulamentul de procedură]

text:
               3.10.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 364/49

      Ordonanța Tribunalului Funcției Publice (Camera a treia) din 20 iulie 2016 – Esen/Comisia
      (Cauza F-45/14) (1)

      ([Funcție publică - Funcționari - Pensie - Articolul 11 alineatul (2) din anexa VIII la statut - Drepturi de pensie dobândite, înainte de intrarea în serviciul Uniunii, în cadrul unui sistem național de pensie - Transfer în sistemul de pensie al Uniunii - Propunere de spor de ani de plată a contribuțiilor - Excepție de inadmisibilitate - Noțiunea de act care lezează - Articolul 83 din Regulamentul de procedură])
      (2016/C 364/63)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamant: Kerim Esen (Maputo, Mozambic) (reprezentanți: inițial D. de Abreu Caldas, M. de Abreu Caldas și J.-N. Louis, avocați, ulterior J.-N. Louis, avocat)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: inițial J. Currall și G. Gattinara, agenți, ulterior G. Gattinara, agent, în final G. Gattinara și F. Simonetti, agenți)

         Obiectul

      Cerere de anulare a deciziei privind transferul drepturilor de pensie ale reclamantului în sistemul de pensie al Uniunii, care aplică noile DGA referitoare la articolele 11 și 12 din anexa VIII la Statutul funcționarilor

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea ca inadmisibilă.

                  2)

                  Domnul Kerim Esen suportă propriile cheltuieli de judecată și este obligat la suportarea cheltuielilor de judecată efectuate de Comisia Europeană.

         (1)  JO C 212, 7.7.2014, p. 46.


title: Cauza T-270/10: Hotărârea Tribunalului din 3 mai 2012 — Conceria Kara/OAPI — Dima (KARRA) [ „Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale KARRA — Mărcile naționale și comunitară figurative anterioare Kara — Denumirea socială Conceria Kara Srl și denumirea comercială Kara — Motive relative de refuz — Articolul 75 teza întâi din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 — Articolul 42 alineatele (2) și (3) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 — Articolul 8 alineatul (4) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 — Articolul 8 din Convenția de la Paris — Rea-credință” ]

text:
               16.6.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 174/21

         Hotărârea Tribunalului din 3 mai 2012 — Conceria Kara/OAPI — Dima (KARRA)
   (Cauza T-270/10) (1)

   (Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale KARRA - Mărcile naționale și comunitară figurative anterioare Kara - Denumirea socială Conceria Kara Srl și denumirea comercială Kara - Motive relative de refuz - Articolul 75 teza întâi din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 - Articolul 42 alineatele (2) și (3) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 - Articolul 8 alineatul (4) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 - Articolul 8 din Convenția de la Paris - Rea-credință)
   2012/C 174/32
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Reclamantă: Conceria Kara Srl (Trezzano sul Naviglio, Italia) (reprezentant: P. Picciolini, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: G. Mannucci, agent)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: Dima-Gida Tekstil Deri Insaat Maden Turizm Orman Urünleri Sanayi Ve Ticaret Ltd Sti (Istanbul, Turcia)

      Obiectul

   Acțiune în anulare introdusă împotriva deciziei camerei a doua de recurs a OAPI din 29 martie 2010 (cauza R 1172/2009-2) privind o procedură de opoziție între Conceria Kara Srl și Dima-Gida Tekstil Deri Insaat Maden Turizm Orman Urünleri Sanayi Ve Ticaret Ltd Sti

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Obligă Conceria Kara Srl la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 221, 14.8.2010.


title: Cauza T-407/12: Ordonanța Tribunalului din 7 februarie 2013 — Ubee Interactive/OAPI — Augere Holdings (Netherlands) (Ubee Interactive) ( „Marcă comunitară — Opoziție — Retragerea opoziției — Nepronunțare asupra fondului” )

text:
               6.4.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 101/18

         Ordonanța Tribunalului din 7 februarie 2013 — Ubee Interactive/OAPI — Augere Holdings (Netherlands) (Ubee Interactive)
   (Cauza T-407/12) (1)

   (Marcă comunitară - Opoziție - Retragerea opoziției - Nepronunțare asupra fondului)
   2013/C 101/39
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Ubee Interactive Corp. (Jhubei City, Taiwan) (reprezentant: M. Nentwig, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: I. Harrington, agent)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI: Augere Holdings (Netherlands) BV (Amsterdam, Țările de Jos)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a doua de recurs a OAPI din 12 iulie 2012 (cauza R 1849/2011-2) privind o procedură de opoziție între Augere Holdings (Netherlands) BV și Ubee Interactive Corp.

      Dispozitivul

               1.

               Nu mai este necesar să se pronunțe asupra fondului cauzei.

               2.

               Obligă reclamanta și cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs să suporte propriile cheltuieli de judecată, precum și, fiecare, jumătate din cheltuielile de judecată efectuate de pârât.

      (1)  JO C 355, 17.11.2012.


title: Cauza C-71/16 P: Recurs introdus la 9 februarie 2016 de Comercializadora Eloro, S.A. împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a patra) din 9 decembrie 2015 în cauza T-354/14, Comercializadora Eloro/OAPI – Zumex Group (Zumex)

text:
               30.5.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 191/6

         Recurs introdus la 9 februarie 2016 de Comercializadora Eloro, S.A. împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a patra) din 9 decembrie 2015 în cauza T-354/14, Comercializadora Eloro/OAPI – Zumex Group (Zumex)
   (Cauza C-71/16 P)
   (2016/C 191/09)
   Limba de procedură: spaniola

      Părțile

      Recurentă: Comercializadora Eloro, S.A. (reprezentant: J. L. de Castro Hermida, avocat)

      Celelalte părți din procedură: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO) și Zumex Group, S.A.

      Concluziile recurentei

   Recurenta solicită Curții:

               —

               în privința prezentării probelor, să considere că a fost furnizată și admisă proba cu înscrisuri administrată la finalul procedurii căii de atac, înscrisuri care au fost prezentate din nou odată cu cererea introductivă și sunt numerotate 1-7, după cum se precizează în lista cu documentele anexe atașată la respectiva cerere introductivă;

               —

               să considere, în temeiul dovezii furnizate în procedura administrativă, că recurenta (Comercializadora Eloro, SA) a furnizat suficiente dovezi în susținerea utilizării reale și efective a mărcii JUMEX în perioada și pe teritoriul relevante pentru sucurile din clasa 32;

               —

               întrucât utilizarea mărcii prioritare a fost dovedită de autoarea opoziției (recurentă în procedura de față), să respingă cererea de înregistrare a mărcii solicitate ZUMEX pentru toate produsele din clasa 32, din cauza existenței unui risc de confuzie pentru consumator, risc care rezultă din coexistența pe piață a celor două mărci, din similitudinea denumirilor și din identitatea de aplicare a mărcilor aflate în conflict.

      Motivele și principalele argumente

      Primul motiv: încălcarea articolului 42 alineatul (2) din Regulamentul privind marca comunitară
       (1)
      și a normei 22 alineatele (2) și (3) din Regulamentul de punere în aplicare
       (2)

   Divizia de opoziție a EUIPO a apreciat că dovada utilizării prezentată de autoarea opoziției (recurenta) avea nivelul minim necesar pentru a se constata că a existat o utilizare efectivă a mărcii în perioada și pe teritoriul de referință.
   Îndoielile exprimate de hotărârea atacată privind hotărârea atacată privind aspectul intrării reale a produselor vândute de societatea olandeză „Nidera General Merchandise, BV” pe teritoriul Uniunii Europene sunt întemeiate exclusiv pe indicii scrise, și anume pe site-ul internet al societății, www.ngm-int.com, în care se precizează că țările din Africa Occidentală constituie destinația operațiunilor sale comerciale.
   Este necesar să se respingă valoarea probatorie a extraselor care provin de pe această pagină web, având în vedere că au fost obținute la momentul prezentării și verificării probelor, cu alte cuvinte la o dată apropiată de 5 august 2011, respectiv la opt ani de la începerea perioadei relevante pentru dovada utilizării și la trei ani de la încheierea acestei perioade. În intervalul în cauză, este posibil ca activitatea comercială a societății în discuție și raza sa geografică de acțiune să fi variat considerabil. Logica juridică impune ca dovada care este prezentată pentru contestarea utilizării mărcii să privească perioada relevantă, iar nu o perioadă situată la mai mulți ani după aceasta.
   Facturile prezentate cu titlu de probă arată că societatea olandeză „Nidera General Marchandise, BV”, cu sediul social în Rotterdam, nu are numai calitatea de cumpărător al produselor, ci și pe cea de consignatar al mărfii vândute, ceea ce sugerează că marfa respectivă a intrat pe teritoriul Uniunii Europene.
   Autoarea opoziției (recurenta) a furnizat dovezi privind apartenența sa la grupul „Nidera”, implantat în mai multe țări europene, inclusiv în Spania prin intermediul filialei „Nidera Agro Comercial, SA”, ceea ce constituie o indicație serioasă în sensul că marfa cumpărată de această societate era destinată pieței europene.
   Întrucât sarcina probei utilizării mărcii a incumbat autoarei opoziției, iar această utilizare a fost verificată prin furnizarea de facturi care corespund vânzării de produse pe care este aplicată marca, ar trebui să existe o răsturnare a sarcinii probei atunci când este invocat caracterul virtual al acestei probe, întrucât societatea care solicită înregistrarea mărcii trebuie să suporte sarcina probei caracterului insuficient al probei furnizate, dincolo de simple ipoteze sau supoziții.

      Al doilea motiv: încălcarea articolului 15 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul privind marca comunitară

   Faptul că societatea olandeză „Nidera General Merchandise, BV” apare pe facturile furnizate în calitate de consignatar al mărfii exclude posibilitatea ca produsele să fi fost tratate în vama Uniunii Europene în regim de tranzit vamal extern și sugerează ideea că a avut loc, într-adevăr, o introducere a mărfii pe teritoriul relevant, cu toate că ulterior produsele au fost reexportate în Africa.
   Hotărârea atacată respinge argumentul potrivit căruia importul în scopuri exclusive de reexportare constituie o utilizare serioasă a mărcii, pentru motivul că această activitate nu permite crearea sau menținerea unor segmente de piață. Cu toate acestea, există o identitate de cauză cu ipoteza prevăzută la articolul 15 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul privind marca comunitară, respectiv aplicarea mărcii numai cu scopul exportului, activitate care nu permite nici ea crearea sau menținerea unor segmente de piață pe teritoriul Uniunii.

      Al treilea motiv: încălcarea articolului 76 alineatul (2) din Regulamentul privind marca comunitară

   Din această dispoziție și din jurisprudență rezultă că regula generală este admiterea probelor și a argumentelor chiar când au fost prezentate la termen, motiv pentru care marja de apreciere acordată EUIPO trebuie interpretată în mod restrictiv, fiind necesară o motivare care să justifice respingerea. Puterea discreționară nu înseamnă arbitrar sau subiectivitate.
   Noile facturi și etichete ale ambalajelor prezentate la finalul procedurii căii de atac, în documentele numerotate 1-7, erau fundamentale deoarece, fiind emise de alte societăți europene, permiteau surmontarea îndoielilor referitoare la facturile emise de societatea olandeză „Nidera General Merchandise, BV”.
   Pentru a aduce dovada utilizării mărcii sale, autoarea opoziției (recurenta) a întâmpinat dificultăți de ordin cronologic – colectarea probelor fiind efectuată la trei ani de la utilizare – și geografic – autoarea opoziției este o societate mexicană cu interese preferențiale pe continentul american.
   Examinarea elementelor cronologice și geografice existente și importanța capitală pe care o au documentele prezentate tardiv pentru soluționarea litigiului ar fi trebuit să determine EUIPO să admită aceste documente și să conchidă în sensul că a fost dovedită utilizarea efectivă și reală a mărcii prioritare care a făcut obiectul opoziției, EUIPO trebuind să realizeze comparația necesară între mărcile în litigiu pentru a stabili existența unui risc de confuzie pentru consumator.

      (1)  Regulamentul (CE) al Consiliului din 26 februarie 2009 privind marca comunitară (versiune codificată) (JO 2009, L 78, p. 1).

      (2)  Regulamentul (CE) nr. 2868/95 al Comisiei din 13 decembrie 1995 de punere în aplicare a Regulamentului (CE) nr. 40/94 al Consiliului privind marca comunitară (JO 1995, L 303, p. 1, Ediție specială, 17/vol. 1, p. 189).


title: Cauza T-303/09: Acțiune introdusă la 3 august 2009 — CIVR și alții/Comisia

text:
               10.10.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 244/11

         Acțiune introdusă la 3 august 2009 — CIVR și alții/Comisia
   (Cauza T-303/09)
   2009/C 244/17
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamante: Conseil interprofessionnel des vins du Roussillon — CIVR (Perpignan, Franța), Comité national des interprofessions des vins à appellation d’origine et à indication géographique — CNIV (Paris, Franța), Interprofession nationale porcine — Inaporc (Paris) (reprezentanți: H. Calvet, O. Billard și Y. Trifounovitch, avocați)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene

      Concluziile reclamantelor

               —

               Anularea Deciziei din 10 decembrie 2008 ajutorul de stat N 561/2008 — Franța — acțiuni întreprinse de organizațiile interprofesionale C (2008) 7846 final a Comisiei Comunităților Europene, în măsura în care prin aceasta sunt calificate drept ajutoare de stat acțiunile întreprinse de organizațiile interprofesionale agricole în materie de asistență tehnică, de sprijin pentru producția și pentru comercializarea produselor de calitate, de cercetare și de dezvoltare, precum și de publicitate și în măsura în care prin aceasta sunt calificate drept resurse de stat cotizațiile voluntare obligatorii care servesc la finanțarea acestor acțiuni;

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Prin intermediul prezentei acțiuni, reclamantele solicită anularea în parte a Deciziei C (2008) 7846 final (1) a Comisiei din 10 decembrie 2008, prin care Comisia a constatat că schema-cadru de acțiuni care pot fi întreprinse de organizațiile interprofesionale agricole franceze, constând în ajutoare pentru asistență tehnică, pentru producerea și comercializarea de produse agricole de calitate, pentru cercetare și dezvoltare și pentru publicitate în favoarea producătorilor primari și a întreprinderilor care desfășoară activități de prelucrare și comercializare a produselor agricole, finanțată prin cotizații voluntare devenite obligatorii prin decret interministerial și care urmează a fi prelevate de la membrii acestor organizații interprofesionale, reprezintă un ajutor de stat compatibil cu piața comună.
   Motivele și principalele argumente invocate de reclamante sunt în esență identice sau similare celor invocate în cadrul cauzei T-293/09, CNIEL/Comisia.

      (1)  JO 2009, C 116, p. 14.


title: Cauza T-407/05: Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 6 noiembrie 2007 — SAEME/OAPI — Racke (REVIAN's) ( Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare figurative REVIAN's — Mărci necomunitare anterioare evian — Prezentarea tardivă a traducerii certificatului de înregistrare a unei mărci anterioare — Competență de apreciere conferită de articolul 74 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 )

text:
               22.12.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 315/35

         Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 6 noiembrie 2007 — SAEME/OAPI — Racke (REVIAN's)
   (Cauza T-407/05) (1)

   („Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare figurative REVIAN's - Mărci necomunitare anterioare evian - Prezentarea tardivă a traducerii certificatului de înregistrare a unei mărci anterioare - Competență de apreciere conferită de articolul 74 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 40/94’)
   (2007/C 315/66)
   Limba de procedură: germana
   Părțile

      Reclamantă: Société anonyme des eaux minérales d'Évian (SAEME) (Évian-les-Bains, Franța) (reprezentant: C. Hertz-Eich0enrode, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: G. Schneider, agent)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: A. Racke GmbH & Co. OHG (Bingen, Germania) (reprezentant: N. Schindler, avocat)
   Obiectul
   Acțiune formulată împotriva deciziei Camerei a patra de recurs a OAPI din 22 iulie 2005 (cauza R 82/2002-4) privind o procedură de opoziție între Société anonyme des eaux minérales d'Évian (SAEME) și A. Racke GmbH & Co. OHG, precum și împotriva deciziei nr. 2754/2001 din 23 noiembrie 2001 emisă de divizia de opoziție a OAPI.
   Dispozitivul

               1)

               Anulează decizia Camerei a patra de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI) din 22 iulie 2005 (cauza R 82/2002-4).

               2)

               OAPI suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și cheltuielile de judecată efectuate de reclamantă.

               3)

               Intervenienta suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 22, 28.1.2006.


title: Cauza C-249/14 P: Hotărârea Curții (Camera a şasea) din 9 iulie 2015 – Pêra-Grave – Sociedade Agrícola, Unipessoal, Lda/Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale), Fundação Eugénio de Almeida (Recurs — Marcă comunitară — Marcă comunitară figurativă QTA S. JOSÉ DE PERAMANCA — Cerere de înregistrare — Opoziția titularului mărcilor figurative naționale anterioare VINHO PÊRAMANCA TINTO, VINHO PÊRAMANCA BRANCO și PÊRAMANCA — Motive relative de refuz — Risc de confuzie)

text:
               7.9.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 294/13

         Hotărârea Curții (Camera a şasea) din 9 iulie 2015 – Pêra-Grave – Sociedade Agrícola, Unipessoal, Lda/Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale), Fundação Eugénio de Almeida
   (Cauza C-249/14 P) (1)

   ((Recurs - Marcă comunitară - Marcă comunitară figurativă QTA S. JOSÉ DE PERAMANCA - Cerere de înregistrare - Opoziția titularului mărcilor figurative naționale anterioare VINHO PÊRAMANCA TINTO, VINHO PÊRAMANCA BRANCO și PÊRAMANCA - Motive relative de refuz - Risc de confuzie))
   (2015/C 294/16)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Recurentă: Pêra-Grave – Sociedade Agrícola, Unipessoal, Lda (reprezentant: J. de Oliveira Vaz Miranda de Sousa, avocat)

      Celelalte părți din procedură: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: J. Crespo Carrillo, agent), Fundação Eugénio de Almeida (reprezentanţi: B. Braga da Cruz şi J. M. Pimenta, agenţi)

      Dispozitivul

               1)

               Respinge recursul.

               2)

               Obligă Pêra-Grave – Sociedade Agrícola, Unipessoal Lda la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 361, 13.10.2014.


title: Cauza T-337/11: Hotărârea Tribunalului din 9 aprilie 2013 — Italiana Calzature/OAPI — Vicini (Giuseppe BY GIUSEPPE ZANOTTI) [ „Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare figurative Giuseppe BY GIUSEPPE ZANOTTI — Marca comunitară verbală anterioară ZANOTTI — Motiv relativ de refuz — Risc de confuzie — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009” ]

text:
               25.5.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 147/17

         Hotărârea Tribunalului din 9 aprilie 2013 — Italiana Calzature/OAPI — Vicini (Giuseppe BY GIUSEPPE ZANOTTI)
   (Cauza T-337/11) (1)

   (Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare figurative Giuseppe BY GIUSEPPE ZANOTTI - Marca comunitară verbală anterioară ZANOTTI - Motiv relativ de refuz - Risc de confuzie - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009)
   2013/C 147/30
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Reclamantă: Società Italiana Calzature SpA (Milano, Italia) (reprezentanți: A. Rapisardi și C. Ginevra, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: P. Bullock, agent)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: Vicini SpA (San Mauro Pascoli, Italia) (reprezentanți: M. Franzosi și M. Giorgetti, avocați)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a doua de recurs a OAPI din 8 aprilie 2011 (cauza R 918/2010-2) privind procedura de opoziție dintre Società Italiana Calzature SpA și Vicini SpA

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Obligă Società Italiana Calzature SpA la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 252, 27.8.2011.


title: Cauza T-535/10: Acțiune introdusă la 22 noiembrie 2010 — Organismos Kypriakis Galaktokomikis Viomichanias/OAPI — Garmo (GAZI Hellim)

text:
               29.1.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 30/45

         Acțiune introdusă la 22 noiembrie 2010 — Organismos Kypriakis Galaktokomikis Viomichanias/OAPI — Garmo (GAZI Hellim)
   (Cauza T-535/10)
   ()
   2011/C 30/82
   Limba în care a fost formulată acțiunea: germana

      Părțile

      Reclamantă: Organismos Kypriakis Galaktokomikis Viomichanias (Lefkosia, Cipru) (reprezentanți: C. Milbradt și H. Van Volxem, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Garmo AG (Stuttgart, Germania)

      Concluziile reclamantei

               —

               Anularea deciziei Camerei a patra de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 20 septembrie 2010 pronunțate în cauza R 1497/2009-4,

               —

               obligarea OAPI la plata cheltuielilor de judecată, inclusiv a celor efectuate în procedura căii de atac.

      Motivele și principalele argumente

      Solicitantul mărcii comunitare: Garmo AG.

      Marca comunitară vizată: marca figurativă „GAZI Hellim” pentru produse din clasa 29.

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în sprijinul opoziției: reclamanta.

      Marca sau semnul invocat în sprijinul opoziției: marca verbală colectivă „HALLOUMI” pentru produse din clasa 29.

      Decizia diviziei de opoziție: respinge opoziția.

      Decizia camerei de recurs: respinge calea de atac.

      Motivele invocate: încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 (1), întrucât mărcile și produsele în conflict sunt similare și există un risc de confuzie între mărci.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 207/2009 al Consiliului din 26 februarie 2009 privind marca comunitară (JO L 78, p. 1).


title: Cauza T-33/15: Acțiune introdusă la 26 ianuarie 2015 – Grupo Bimbo/OAPI (BIMBO)

text:
               16.3.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 89/37

         Acțiune introdusă la 26 ianuarie 2015 – Grupo Bimbo/OAPI (BIMBO)
   (Cauza T-33/15)
   (2015/C 089/45)
   Limba de procedură: spaniola

      Părțile

      Reclamantă: Grupo Bimbo, SAB de CV (Ciudad de Mexico, Mexic) (reprezentant: N. Fernández Fernández-Pacheco, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI)

      Datele privind procedura în fața OAPI

      Marca în litigiu: marca verbală „BIMBO” – cererea de înregistrare nr. 11 616 414.

      Decizia atacată: Decizia Camerei a doua de recurs a OAPI din 19 noiembrie 2014 în cazul R 251/2014-2.

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei atacate și recunoașterea în hotărârea care urmează să se pronunțe a caracterului distinctiv suficient, indiferent dacă este intrinsec sau dobândit prin uz, al mărcii solicitate, admiterea prezentei acțiuni și dispunerea continuării procedurii de înscriere în registru a cererii de înregistrare a mărcii comunitare nr. 11 616 414 „BIMBO” pentru clasa 30 din clasificarea internațională și

               —

               obligarea OAPI la plata cheltuielilor de judecată efectuate în prezenta procedură și la restituirea cheltuielilor de judecată plătite OAPI.

      Motivul invocat

               —

               încălcarea articolului 7 alineatul (1) literele (b) și (c) și alineatele (2) și (3) din Regulamentul nr. 207/2009.


title: Cauza C-624/11 P: Ordonanța Curții din 27 septembrie 2012 — Brighton Collectibles, Inc./Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale), Felmar [Recurs — Marcă comunitară — Regulamentele (CE) nr. 40/94 și (CE) nr. 207/2009 — Articolul 8 alineatul (4) — Marca comunitară verbală BRIGHTON — Procedură de opoziție — Interpretarea dispozițiilor de drept național în cazul unui motiv relativ de refuz al înregistrării]

text:
               6.4.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 101/4

         Ordonanța Curții din 27 septembrie 2012 — Brighton Collectibles, Inc./Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale), Felmar
   (Cauza C-624/11 P) (1)

   (Recurs - Marcă comunitară - Regulamentele (CE) nr. 40/94 și (CE) nr. 207/2009 - Articolul 8 alineatul (4) - Marca comunitară verbală BRIGHTON - Procedură de opoziție - Interpretarea dispozițiilor de drept național în cazul unui motiv relativ de refuz al înregistrării)
   2013/C 101/08
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Recurentă: Brighton Collectibles, Inc. (reprezentant: J. Horn, avocat)

      Celelalte părți din procedură: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: A. Folliard-Monguiral, agent), Felmar (reprezentant: D. Monégier du Sorbier, avocat)

      Obiectul

   Recurs introdus împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a doua) din 27 septembrie 2011, Brighton Collectibles/OAPI și Felmar (T-403/10), prin care Tribunalul a respins acțiunea formulată împotriva Deciziei Camerei a patra de recurs a OAPI din 30 iunie 2010 (cauza R 408/2009-4) privind o procedură de opoziție între Brighton Collectibles, Inc. și Felmar — Art. 8 alin. (4) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 al Consiliului din 26 februarie 2009 privind marca comunitară (JO L 78, p. 1) — Marca comunitară verbală BRIGHTON — Procedură de opoziție întemeiată pe mărcile naționale verbale și figurative anterioare — Lipsa motivării cu privire la drepturile naționale invocate

      Dispozitivul

               1.

               Respinge recursul.

               2.

               Obligă Brighton Collectibles Inc. la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 133, 5.5.2012.


title: Cauza T-761/15: Acțiune introdusă la 23 decembrie 2015 – Sogepa/Comisia

text:
               22.2.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 68/43

         Acțiune introdusă la 23 decembrie 2015 – Sogepa/Comisia
   (Cauza T-761/15)
   (2016/C 068/54)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: Société wallonne de gestion et de participations (Sogepa) (Liège, Belgia) (reprezentanți: A. Lepièce și H. Baeyens, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea articolelor 3, 4, 5 și 6 din Decizia Comisiei Europene din 31 iulie 2014 privind ajutorul de stat nenotificat SA.34791 (2013/C) (ex 2012/NN) – Belgia – Ajutor pentru salvarea întreprinderii Val Saint-Lambert SA întrucât dispune recuperarea unui cuantum al ajutorului de stat corespunzător dublului avantajului economic de care a beneficiat efectiv societatea Val Saint-Lambert;

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă un motiv unic, întemeiat pe eroarea de drept pretins săvârșită de Comisie în ceea ce privește calificarea avantajului economic în cadrul acordării împrumutului în favoarea Val Saint-Lambert și în ceea ce privește impunerea unei duble rambursări a avantajului economic în sarcina beneficiarului


title: Cauza F-13/12: Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera întâi) din 19 martie 2013 — BR/Comisia (Funcție publică — Agent temporar — Neprelungire a unui contract)

text:
               25.5.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 147/33

         Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera întâi) din 19 martie 2013 — BR/Comisia
   (Cauza F-13/12) (1)

   (Funcție publică - Agent temporar - Neprelungire a unui contract)
   2013/C 147/62
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: BR (Wezembeek-Oppem, Belgia) (reprezentanți: S. Rodrigues, A. Blot și C. Bernard-Glanz, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: J. Currall și D. Martin, agenți)

      Obiectul

   Funcție publică — Cerere de anulare a deciziei Comisiei de a nu prelungi contractul de agent contractual al reclamantei

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               BR suportă propriile cheltuieli de judecată și este obligată să suporte cheltuielile de judecată efectuate de Comisia Europeană.

      (1)  JO C 138, 12.5.2012, p. 32.


title: Cauza T-183/14: Ordonanța Tribunalului din 9 iunie 2015 – Schmiedag/Comisia [„Ajutoare de stat — Măsuri adoptate de Germania în favoarea energiei electrice produse din surse regenerabile de energie și a unor întreprinderi mari consumatoare de energie electrică — Decizie de deschidere a procedurii prevăzute la articolul 108 alineatul (2) TFUE — Adoptarea deciziei finale ulterior introducerii acțiunii — Nepronunțare asupra fondului — Acțiune în anulare — Cerere de adaptare a concluziilor — Lipsa unui element nou — Inadmisibilitate”]

text:
               7.9.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 294/57

         Ordonanța Tribunalului din 9 iunie 2015 – Schmiedag/Comisia
   (Cauza T-183/14) (1)

   ([„Ajutoare de stat - Măsuri adoptate de Germania în favoarea energiei electrice produse din surse regenerabile de energie și a unor întreprinderi mari consumatoare de energie electrică - Decizie de deschidere a procedurii prevăzute la articolul 108 alineatul (2) TFUE - Adoptarea deciziei finale ulterior introducerii acțiunii - Nepronunțare asupra fondului - Acțiune în anulare - Cerere de adaptare a concluziilor - Lipsa unui element nou - Inadmisibilitate”])
   (2015/C 294/68)
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Schmiedag GmbH (Hagen, Germania) (reprezentanți: H. Höfler, C. Kahle și V. Winkler, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: T. Maxian Rusche și R. Sauer, agenți)

      Intervenientă în susținerea pârâtei: Autoritatea de Supraveghere AELS (reprezentanți: X. Lewis, M. Schneider și C. Howdle, ulterior X. Lewis, M. Schneider, M. Moustakali și C. Perrin, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare în parte a Deciziei C (2013) 4424 final a Comisiei din 18 decembrie 2013 de deschidere a procedurii prevăzute la articolul 108 alineatul (2) TFUE cu privire la măsurile puse în aplicare de Republica Federală Germania în favoarea energiei electrice din surse regenerabile și a marilor consumatori de energie [Ajutorul de stat SA. 33995 (2013/C) (ex 2013/NN)]

      Dispozitivul

               1)

               Constată că nu mai este necesară pronunțarea asupra fondului prezentei acțiuni.

               2)

               Respinge ca inadmisibilă cererea prin care se solicită ca concluziile prezentei acțiuni să fie adaptate pentru a se referi la Decizia C (2014) 8786 final a Comisiei din 25 noiembrie 2014 privind ajutorul de stat SA. 33995 (2013/C) (ex 2013/NN) pus în aplicare de Republica Federală Germania în favoarea energiei electrice din surse regenerabile și a marilor consumatori de energie.

               3)

               Constată că nu mai este necesară pronunțarea asupra cererilor de intervenție prezentate de Flachglas Torgau GmbH și de Saint-Gobain Isover G+H AG, de Kronotex GmbH & Co. KG și de Kronoply GmbH, de Bayer MaterialScience AG, de Sabic Polyolefine GmbH, de Ineos Manufacturing Deutschland GmbH, de Ineos Phenol GmbH și de Ineos Vinyls Deutschland GmbH, precum și de Advansa GmbH, de Akzo Nobel Industrial Chemicals GmbH, de Aurubis AG, de CBW Chemie GmbH, de CFB Chemische Fabrik Brunsbüttel GmbH & Co. KG, de Clariant Produkte (Deutschland) GmbH, de Dralon GmbH, de Hahl Filaments GmbH, de Messer Produktionsgesellschaft mbH Siegen, de Messer Produktionsgesellschaft mbH Salzgitter, de Nabaltec AG, Siltronic AG și de Wacker Chemie AG.

               4)

               Schmiedag GmbH suportă propriile cheltuieli de judecată și pe cele efectuate de Comisia Europeană, inclusiv cele aferente procedurii măsurilor provizorii.

               5)

               Autoritatea de Supraveghere AELS suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 142, 12.5.2014.


title: Cauza C-450/11: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 26 septembrie 2013 — Comisia Europeană/Republica Portugheză (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Fiscalitate — TVA — Directiva 2006/112/CE — Articolele 306-310 — Regim special al agențiilor de turism — Divergențe între versiunile lingvistice — Legislație națională care prevede aplicarea regimului special altor persoane decât călătorii — Noțiunile „călător” și „client” )

text:
               23.11.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 344/11

         Hotărârea Curții (Camera a treia) din 26 septembrie 2013 — Comisia Europeană/Republica Portugheză
   (Cauza C-450/11) (1)

   (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru - Fiscalitate - TVA - Directiva 2006/112/CE - Articolele 306-310 - Regim special al agențiilor de turism - Divergențe între versiunile lingvistice - Legislație națională care prevede aplicarea regimului special altor persoane decât călătorii - Noțiunile „călător” și „client”)
   2013/C 344/17
   Limba de procedură: portugheza

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: M. Afonso și L. Lozano Palacios, agenți)

      Pârâtă: Republica Portugheză (reprezentanți: L. Inez Fernandes și R. Laires, agenți)

      Interveniente în susținerea pârâtei: Republica Cehă (reprezentanți: M. Smolek și T. Müller, precum și J. Očková, agenți), Regatul Spaniei (reprezentant: S. Centeno Huerta, agent), Republica Franceză (reprezentanți: G. de Bergues și J. S. Pilczer, agenți), Republica Polonă (reprezentanți: M. Szpunar și B. Majczyna, agenți), Republica Finlanda (reprezentant: J. Heliskoski, agent)

      Obiectul

   Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Încălcarea articolelor 306-310 din Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată (JO L 347, p. 1, Ediție specială, 09/vol. 3, p. 7) — Legislație națională care prevede aplicarea regimului special de TVA pentru agențiile de turism operațiunilor efectuate de acestea pentru alți beneficiari decât călătorii

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Obligă Comisia Europeană la plata cheltuielilor de judecată efectuate de Republica Portugheză.

               3.

               Republica Cehă, Regatul Spaniei, Republica Franceză, Republica Polonă și Republica Finlanda suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 319, 29.10.2011.


title: Cauza T-209/17: Acțiune introdusă la 4 aprilie 2017 – ZGS/EUIPO (Schülerhilfe1)

text:
               29.5.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 168/32

         Acțiune introdusă la 4 aprilie 2017 – ZGS/EUIPO (Schülerhilfe1)
   (Cauza T-209/17)
   (2017/C 168/42)
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: ZGS Bildungs-GmbH (Gelsenkirchen, Germania) (reprezentant: T. Remmerbach, avocat)

      Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

      Datele privind procedura în fața EUIPO

      Marca în litigiu: marca Uniunii Europene verbală „Schülerhilfe1” – cererea de înregistrare nr. 15 113 038

      Decizia atacată: Decizia Camerei a patra de recurs a EUIPO din 6 februarie 2017 în cauza R 1789/2016-4

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei atacate;

               —

               obligarea EUIPO să suporte propriile cheltuieli de judecată și cheltuielile de judecată efectuate de ZGS Bildungs-GmbH.

      Motivele invocate

               —

               încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul nr. 207/2009;

               —

               încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (b) Regulamentul nr. 207/2009.


title: Cauza C-134/07: Ordonanța Curții din 10 decembrie 2007 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Sąd Rejonowy w Jaworznie — Republica polonă) — Piotr Kawala/Gmina Miasta Jaworzna (Articolul 104 alineatul (3) primul paragraf din Regulamentul de procedură — Impozit intern mai mare pentru un produs importat dintr-un alt stat membru decât pentru un produs similar cumpărat din statul respectiv — Articolul 90 primul paragraf CE — Taxa pe prima înmatriculare aplicabilă autovehiculelor de ocazie importate)

text:
               8.3.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 64/15

         Ordonanța Curții din 10 decembrie 2007 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Sąd Rejonowy w Jaworznie — Republica polonă) — Piotr Kawala/Gmina Miasta Jaworzna
   (Cauza C-134/07) (1)

   (Articolul 104 alineatul (3) primul paragraf din Regulamentul de procedură - Impozit intern mai mare pentru un produs importat dintr-un alt stat membru decât pentru un produs similar cumpărat din statul respectiv - Articolul 90 primul paragraf CE - Taxa pe prima înmatriculare aplicabilă autovehiculelor de ocazie importate)
   (2008/C 64/22)
   Limba de procedură: poloneza
   Instanța de trimitere
   Sąd Rejonowy w Jaworznie
   Părțile din acțiunea principală

      Reclamant: Piotr Kawala

      Pârâtă: Gmina Miasta Jaworzna
   Obiectul
   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Sąd Rejonowy w Jaworznie — Interpretarea articolului 90 CE — Taxă pentru eliberarea unui certificat de înmatriculare percepută cu ocazia primei înmatriculări într-un stat membru al cărei cuantum este semnificativ mai mare decât cuantumul taxei percepute pentru obținerea unui duplicat al certificatului de înmatriculare — Principiul neutralității impozitelor interne cu privire la concurența dintre produsele care se află deja pe piața internă și produsele din import
   Dispozitivul
   Articolul 90 primul paragraf CE trebuie interpretat în sensul că se opune unei taxe, precum cea prevăzută la alineatul 1 punctul 1 din Decretul ministrului polonez al infrastructurii din 28 iulie 2003 privind valoarea taxei care trebuie achitată pentru obținerea certificatului de înmatriculare a unui vehicul, care se aplică în practică primei înmatriculări a unui autovehicul de ocazie importat dintr-un alt stat membru, însă nu și achiziționării în Polonia a unui autovehicul de ocazie în măsura în care acesta este deja înmatriculat în acest stat.

      (1)  JO C 95, 28.4.2007.


title: Cauza C-180/08: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Dioikitiko Efeteio Thessalonikis (Grecia) la 28 aprilie 2008 — Maria Kastrinaki/Panepistimiako Geniko Nosokomeio Thessalonikis ACHEPA

text:
               5.7.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 171/25

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Dioikitiko Efeteio Thessalonikis (Grecia) la 28 aprilie 2008 — Maria Kastrinaki/Panepistimiako Geniko Nosokomeio Thessalonikis ACHEPA
   (Cauza C-180/08)
   (2008/C 171/38)
   Limba de procedură: greaca
   Instanța de trimitere
   Dioikitiko Efeteio Thessalonikis
   Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Maria Kastrinaki

      Pârâtă: Panepistimiako Geniko Nosokomeio Thessalonikis ACHEPA
   Întrebările preliminare

               1)

               În cazul în care un resortisant al unui stat membru, care invocă un titlu de calificare oficială care intră, în opinia sa, în domeniul de aplicare al Directivei 89/48/CEE, a fost angajat de o persoană juridică de drept public și exercită o profesie reglementată în statul membru gazdă în cadrul unui contract de muncă de drept privat pe durată nedeterminată, avansând în carieră, din punctul de vedere al gradului și al retribuției, în conformitate cu respectivul titlu, autoritățile competente au posibilitatea, în sensul prevederilor articolelor 1, 2, 3 și 4 din directiva menționată, interpretate în lumina articolelor 149 și 150 din Tratatul de instituire a Comunității Europene, de a-l exclude de la exercitarea drepturilor sale profesionale din cauza imposibilității recunoașterii echivalenței academice a titlului invocat, pentru a-l încadra într-o categorie și la un nivel de retribuire corespunzătoare acestui titlu, numai pentru motivul că acest titlu a fost eliberat de o autoritate a statului membru de proveniență, dar la încheierea studiilor, din care o parte a fost efectuată, conform unui acord de franciză, în statul membru gazdă și în cadrul unui organism care, deși funcționează liber în statul membru gazdă, totuși nu este recunoscut în acest stat ca instituție de învățământ, în temeiul unei prevederi generale a legislației naționale?

               2)

               Autoritățile competente au posibilitatea, în sensul prevederilor Directivei 89/48/CEE, astfel cum au fost transpuse în ordinea juridică elenă prin Decretul interministerial nr. A4/4112/247/1992, interpretate în lumina articolului 39 alineatul (1), a articolului 40 alineatul (1), a articolului 43, a articolului 47 alineatul (1) și a articolelor 49 și 55 din Tratatul de instituire a Comunității Europene, de a exclude un resortisant al unui stat membru, angajat de o persoană juridică de drept public în cadrul unui contract de muncă de drept privat pe durată nedeterminată și căruia i-a fost eliberată o autorizație de exercitare a profesiei în conformitate cu prevederile Directivei 89/48/CEE, astfel cum a fost transpusă în ordinea juridică elenă prin Decretul interministerial nr. A4/4112/247/1992, de la exercitarea drepturilor profesionale care decurg din autorizația de exercitare a profesiei care i-a fost eliberată, pentru motivul că nu a fost recunoscută echivalența academică a titlului său de studii?