title: Cauza C-288/13 P: Ordonanța Curții (Camera a opta) din 4 septembrie 2014 – Rütgers Germany GmbH, Rütgers Belgium NV, Deza, a.s., Industrial Química del Nalón, SA, Bilbaína de Alquitranes, SA/Agenția Europeană pentru Produse Chimice (ECHA) [Recurs — Articolul 181 din Regulamentul de procedură al Curții — Regulamentul (CE) nr. 1907/2006 (Regulamentul REACH) — Articolul 59 și anexa XIII — Identificarea uleiului antracenic drept substanță care prezintă motive de îngrijorare deosebită, care trebuie să facă obiectul procedurii de autorizare — Egalitate de tratament]

text:
               17.11.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 409/21

         Ordonanța Curții (Camera a opta) din 4 septembrie 2014 – Rütgers Germany GmbH, Rütgers Belgium NV, Deza, a.s., Industrial Química del Nalón, SA, Bilbaína de Alquitranes, SA/Agenția Europeană pentru Produse Chimice (ECHA)
   (Cauza C-288/13 P) (1)

   ([Recurs - Articolul 181 din Regulamentul de procedură al Curții - Regulamentul (CE) nr. 1907/2006 (Regulamentul REACH) - Articolul 59 și anexa XIII - Identificarea uleiului antracenic drept substanță care prezintă motive de îngrijorare deosebită, care trebuie să facă obiectul procedurii de autorizare - Egalitate de tratament])
   2014/C 409/29
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Recurente: Rütgers Germany GmbH, Rütgers Belgium NV, Deza, a.s., Industrial Química del Nalón, SA, Bilbaína de Alquitranes, SA (reprezentant: K. Van Maldegem, avocat)

      Cealaltă parte din procedură: Agenția Europeană pentru Produse Chimice (ECHA) (reprezentanți: M. Heikkilä, W. Broere și T. Zbihlej, agenți, J. Stuyck și A.-M. Vandromme, avocați)

      Dispozitivul

               1)

               Respinge recursul.

               2)

               Obligă Rütgers Germany GmbH, Rütgers Belgium NV, Deza a.s., Industrial Química del Nalón SA și Bilbaína de Alquitranes SA la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 252, 31.8.2013.


title: Cauza T-356/14: Acțiune introdusă la 23 mai 2014 – CareAbout/OAPI – Florido Rodríquez (Kerashot)

text:
               4.8.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 253/42

         Acțiune introdusă la 23 mai 2014 – CareAbout/OAPI – Florido Rodríquez (Kerashot)
   (Cauza T-356/14)
   2014/C 253/56
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

      Părțile

      Reclamantă: CareAbout GmbH (Düsseldorf, Germania) (reprezentanți: P. Mes, C. Graf von der Groeben, G. Rother, J. Bühling, A. Verhauwen, J. Künzel, D. Jestaedt, M. Bergermann, J. Vogtmeier și A. Kramer, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: José Luis Florido Rodríquez (Sevilla, Spania)

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea Deciziei Camerei a patra de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 24 martie 2014 pronunțată în cauza R 1569/2013-4 în ceea ce privește punctele 1, 2 și 4 din dispozitiv și

               —

               obligarea OAPI la plata cheltuielilor de judecată efectuate în procedura în fața Curții, inclusiv cheltuielile de judecată efectuate în procedura opoziției.

      Motivele și principalele argumente

      Solicitantul mărcii comunitare: reclamanta

      Marca comunitară vizată: marca verbală Kerashot pentru produse din clasele 1, 3 și 21 – cererea de înregistrare a unei mărci comunitare nr. 10 669 571

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în procedura opoziției: José Luis Florido Rodríquez

      Marca sau semnul invocat: marca figurativă națională care cuprinde elementele verbale „K KERASOL” pentru produse din clasa 3

      Decizia diviziei de opoziție: respinge opoziția

      Decizia camerei de recurs: anulează în parte decizia diviziei de opoziție și admite în parte opoziția

      Motivele invocate: încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009.


title: Cauza C-479/14: Cerere de decizie preliminară introdusă de Finanzgericht Düsseldorf (Germania) la 28 octombrie 2014 – Sabine Hünnebeck/Finanzamt Krefeld

text:
               2.2.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 34/3

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Finanzgericht Düsseldorf (Germania) la 28 octombrie 2014 – Sabine Hünnebeck/Finanzamt Krefeld
   (Cauza C-479/14)
   (2015/C 034/03)
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Finanzgericht Düsseldorf

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Sabine Hünnebeck

      Pârât: Finanzamt Krefeld

      Întrebarea preliminară

   Dispozițiile articolului 63 alineatul (1) TFUE coroborate cu dispozițiile articolului 65 TFUE trebuie să fie interpretate în sensul că se opun reglementării unui stat membru care prevede, pentru calcularea impozitului pe donații, că reducerea aplicată asupra bazei impozabile în cazul donației unui imobil situat pe teritoriul acestui stat este inferioară, în cazul în care donatorul și donatarul locuiau, la data la care a fost efectuată donația, într-un alt stat membru, față de reducerea care ar fi fost aplicată dacă cel puțin unul dintre ei ar fi locuit, la aceeași dată, în primul stat membru, inclusiv atunci când o altă reglementare a statului membru prevede că la cererea donatarului se aplică reducerea mai mare (luând în considerare toate transmiterile cu titlu gratuit de către donator din ultimii zece ani înainte de donație și din cei zece ani care urmează donației)?


title: Cauza C-139/06: Hotărârea Curții (camera a șasea) din data de 1 martie 2007 — Comisia Comunităților Europene/Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Directivele 2002/96/CE și 2003/108/CE — Deșeuri — Echipamente electrice și electronice)

text:
               28.4.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 95/12

         Hotărârea Curții (camera a șasea) din data de 1 martie 2007 — Comisia Comunităților Europene/Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord
   (Cauza C-139/06) (1)

   (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru - Directivele 2002/96/CE și 2003/108/CE - Deșeuri - Echipamente electrice și electronice)
   (2007/C 95/20)
   Limba de procedură: engleza
   Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: M. Konstantinidis și D. Lawunmi, agenți)

      Pârât: Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord (reprezentant: V. Jackson agent)
   Obiectul
   Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Neadoptarea, în termenul prevăzut, a tuturor actelor necesare pentru a se conforma Directivei 2002/96/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 27 ianuarie 2003 privind deșeurile de echipamente electrice și electronice (DEEE) (JO L 37, p. 24) și Directivei 2003/108/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 8 decembrie 2003 de modificare a Directivei 2002/96/CE (JO L 345, p. 106)
   Dispozitivul

               1)

               Prin neadoptarea actelor cu putere de lege și a actelor administrative necesare pentru a se conforma:

                           —

                           Directivei 2002/96/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 27 ianuarie 2003 privind deșeurile de echipamente electrice și electronice (DEEE) și

                           —

                           Directivei 2003/108/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 8 decembrie 2003 de modificare a Directivei 2002/96,

                     Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord nu și-a îndeplinit obligațiile ce îi revin în temeiul acestor directive.

               2)

               Obligă Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 108, 6.5.2006.


title: Cauza T-423/12: Hotărârea Tribunalului din 5 mai 2015 – Skype Ultd/OAPI – Sky și Sky IP International (skype) [„Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare figurative skype — Marca comunitară verbală anterioară SKY — Motiv relativ de refuz — Risc de confuzie — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009”]

text:
               22.6.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 205/26

         Hotărârea Tribunalului din 5 mai 2015 – Skype Ultd/OAPI – Sky și Sky IP International (skype)
   (Cauza T-423/12) (1)

   ([„Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare figurative skype - Marca comunitară verbală anterioară SKY - Motiv relativ de refuz - Risc de confuzie - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009”])
   (2015/C 205/35)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Skype Ultd (Dublin, Irlanda) (reprezentanți: inițial I. Fowler, solicitor, J. Schmitt, avocat, și J. Mellor, QC, ulterior A. Carboni și M. Browne, solicitors)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: P. Bullock, agent)

      Celelalte părți din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, interveniente la Tribunal: Sky plc, fostă British Sky Broadcasting Group plc (Isleworth, Regatul Unit) și Sky IP International Ltd (Isleworth) (reprezentanți: D. Rose și V. Baxter, solicitors, ulterior D. Rose, R. Guthrie, solicitors, T. Moody-Stuart, barrister, și J. Curry, solicitor)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva deciziei Camerei de patra de recurs a OAPI din 26 iulie 2012 (cauza R 1561/2010-4) privind o procedură de opoziție între British Sky Broadcasting Group plc și Sky IP International Ltd, pe de o parte, și Skype Ultd, pe de altă parte.

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Skype Ultd suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și cheltuielile efectuate de Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI), de Sky plc și de Sky IP International Ltd.

      (1)  JO C 355, 17.11.2012.


title: Cauza C-125/06 P: Hotărârea Curții (Camera a patra) din 13 martie 2008 — Comisia Comunităților Europene/Infront WM AG, fostă KirchMedia WM AG, Republica Franceză, Regatul Unit al Marii Britanii și al Irlandei de Nord, Parlamentul European, Consiliul Uniunii Europene (Recurs — Directiva 89/552/CEE — Difuzarea programelor de televiziune — Acțiune în anulare — Articolul 230 al patrulea paragraf CE — Noțiunea de decizie care privește direct și individual o persoană fizică sau juridică)

text:
               9.5.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 116/4

         Hotărârea Curții (Camera a patra) din 13 martie 2008 — Comisia Comunităților Europene/Infront WM AG, fostă KirchMedia WM AG, Republica Franceză, Regatul Unit al Marii Britanii și al Irlandei de Nord, Parlamentul European, Consiliul Uniunii Europene
   (Cauza C-125/06 P) (1)

   (Recurs - Directiva 89/552/CEE - Difuzarea programelor de televiziune - Acțiune în anulare - Articolul 230 al patrulea paragraf CE - Noțiunea de decizie care privește „direct și individual’ o persoană fizică sau juridică)
   (2008/C 116/06)
   Limba de procedură: engleza
   Părțile

      Recurentă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: K. Banks și M. Huttunen, agenți)

      Celelalte părți în proces: Infront WM AG, fostă KirchMedia WM AG (reprezentant: M. Garcia, solicitor), Republica Franceză, Regatul Unit al Marii Britanii și al Irlandei de Nord, Parlamentul European, Consiliul Uniunii Europene
   Obiectul
   Recurs formulat împotriva hotărârii Tribunalului de Primă Instanță (Camera a patra extinsă) din 15 decembrie 2005, Infront WM/Comisia (T-33/01) prin care Tribunalul a anulat decizia Comisiei, adoptată în aplicarea articolului 3a din Directiva 89/552/CEE a Consiliului din 3 octombrie 1989, prin care se declară compatibile cu piața comună anumite măsuri adoptate de Regatul Unit cu privire la restricții în domeniul difuzării prin programe de televiziune a unei serii de evenimente sportive și a altor evenimente care prezintă un interes la nivel național — Noțiunea „privit direct și individual” în sensul articolului 230 CE
   Dispozitivul

               1)

               Respinge recursul.

               2)

               Obligă Comisia Comunităților Europene la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 108, 6.5.2006.


title: Cauza C-153/10: Hotărârea Curții (Camera a șasea) din 7 aprilie 2011 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Hoge Raad der Nederlanden — Țările de Jos) — Staatssecretaris van Financiën/Sony Supply Chain Solutions (Europe) BV [Regulamentul (CEE) nr. 2913/92 — Codul vamal comunitar — Articolul 12 alineatele (2) și (5), articolul 217 alineatul (1) și articolul 243 — Regulamentul (CEE) nr. 2454/93 — Dispoziții de aplicare a Regulamentului (CEE) nr. 2913/92 — Articolele 10 și 11 — Clasificarea mărfurilor — Informații tarifare obligatorii — Invocarea de către un alt operator decât titularul pentru aceeași marfă — Instrucțiuni ale administrației naționale a vămilor — Încredere legitimă]

text:
               28.5.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 160/9

         Hotărârea Curții (Camera a șasea) din 7 aprilie 2011 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Hoge Raad der Nederlanden — Țările de Jos) — Staatssecretaris van Financiën/Sony Supply Chain Solutions (Europe) BV
   (Cauza C-153/10) (1)

   (Regulamentul (CEE) nr. 2913/92 - Codul vamal comunitar - Articolul 12 alineatele (2) și (5), articolul 217 alineatul (1) și articolul 243 - Regulamentul (CEE) nr. 2454/93 - Dispoziții de aplicare a Regulamentului (CEE) nr. 2913/92 - Articolele 10 și 11 - Clasificarea mărfurilor - Informații tarifare obligatorii - Invocarea de către un alt operator decât titularul pentru aceeași marfă - Instrucțiuni ale administrației naționale a vămilor - Încredere legitimă)
   2011/C 160/07
   Limba de procedură: olandeza

      Instanța de trimitere

   Hoge Raad der Nederlanden

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamant: Staatssecretaris van Financiën

      Pârâtă: Sony Supply Chain Solutions (Europe) BV

      Obiectul

   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Hoge Raad der Nederlanden -Interpretarea articolului 12 alineatele (2) și (5), a articolului 217 alineatul (1) și a articolului 243 din Regulamentul (CEE) nr. 2913/92 al Consiliului din 12 octombrie 1992 de instituire a Codului Vamal Comunitar (JO L 302, p. 1, Ediție specială, 02/vol. 5, p. 58) și a articolului 11 din Regulamentul (CEE) nr. 2454/93 al Comisiei din 2 iulie 1993 de stabilire a unor dispoziții de aplicare a Regulamentului (CEE) nr. 2913/92 al Consiliului de instituire a Codului Vamal Comunitar (JO L 253, p. 1, Ediție specială, 02/vol. 7, p. 3) — Clasificarea mărfurilor — Reclamație împotriva unei decizii adoptate de autoritățile vamale cu privire la clasificarea unui produs — Invocarea de către reclamant a unor informații tarifare obligatorii emise de autoritățile vamale ale unui alt stat membru cu privire la un produs similar

      Dispozitivul

               1.

               Articolul 12 alineatul (2) din Regulamentul (CEE) nr. 2913/92 al Consiliului din 12 octombrie 1992 de instituire a Codului vamal comunitar, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (CE) nr. 82/97 al Parlamentului European și al Consiliului din 19 decembrie 1996, precum și articolele 10 și 11 din Regulamentul (CEE) nr. 2454/93 al Comisiei din 2 iulie 1993 de stabilire a unor dispoziții de aplicare a Regulamentului nr. 2913/92, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (CE) nr. 12/97 al Comisiei din 18 decembrie 1996, trebuie interpretate în sensul că declarantul vamal care întocmește declarațiile vamale în nume propriu și pe seama sa nu poate invoca o informație tarifară obligatorie al cărei titular nu este el însuși, ci o societate afiliată, la cererea căreia a efectuat aceste declarații.

               2.

               Articolul 12 alineatele (2) și (5) și articolul 217 alineatul (1) din Regulamentul nr. 2913/92, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul nr. 82/97, precum și articolul 11 din Regulamentul nr. 2454/93, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul nr. 12/97, coroborate cu articolul 243 din Regulamentul nr. 2913/92, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul nr. 82/97, trebuie interpretate în sensul că, în cadrul unei proceduri privind perceperea de taxe vamale, o parte interesată poate contesta această percepere prin prezentarea, cu titlu de probă, a unei informații tarifare obligatorii emise pentru aceleași mărfuri într-un alt stat membru, fără ca această informație tarifară obligatorie să poată produce efectele juridice care îi corespund. Totuși, este de competența instanței naționale să determine dacă normele procedurale relevante ale statului membru vizat prevăd posibilitatea de a prezenta astfel de mijloace de probă.

               3.

               Articolul 12 din Regulamentul nr. 2913/92, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul nr. 82/97, și articolul 10 alineatul (1) din Regulamentul nr. 2454/93, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul nr. 12/97, trebuie interpretate în sensul că o instrucțiune națională care recunoaște autorităților naționale posibilitatea de a se referi, în vederea clasificării tarifare a unor mărfuri declarate, la o informație tarifară obligatorie emisă unui terț pentru aceleași mărfuri nu a putut crea, pentru importatori, o încredere legitimă privind posibilitatea de a se întemeia pe această instrucțiune.

      (1)  JO C 179, 3.7.2010.


title: Cauza C-380/12: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Hoge Raad der Nederlanden (Țările de Jos) la 8 august 2012 — X BV, cealaltă parte în proces Minister van Financiën

text:
               6.10.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 303/20

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Hoge Raad der Nederlanden (Țările de Jos) la 8 august 2012 — X BV, cealaltă parte în proces Minister van Financiën
   (Cauza C-380/12)
   2012/C 303/34
   Limba de procedură: olandeza

      Instanța de trimitere

   Hoge Raad der Nederlanden

      Părțile din acțiunea principală

      Recurentă: X BV

      Cealaltă parte în proces: Minister van Financiën

      Întrebările preliminare

               1.

               Expresia „elimină impuritățile” cuprinsă la nota 1 de la capitolul 25 din Sistemul armonizat vizează și eliminarea dintr-un produs mineral în stare brută a anumitor particule chimice care se găsesc în acesta ca urmare a unor împrejurări naturale, eliminare care este realizată în scopul consolidării unor proprietăți naturale (specifice) ale produsului mineral care, anterior, au fost diminuate din cauza acestor împrejurări naturale?

               2.

               În cazul în care, pe baza răspunsului la întrebarea formulată la punctul 1 de mai sus, se poate stabili că a avut loc o eliminare a impurităților în sensul notei 1 de la capitolul 25 din Sistemul armonizat, care sunt criteriile pe baza cărora trebuie să se aprecieze ulterior dacă un produs mineral extras, precum pământul activat, după ce a fost spălat cu acid sulfuric și cu apă, poate fi încadrat în continuare la poziția 2508 40 00 din Nomenclatura combinată în temeiul notei sus-menționate, fără a fi necesar să fie considerat produs al industriei chimice, în sensul capitolului 38 din Sistemul armonizat?


title: Cauza C-507/14: Cerere de decizie preliminară introdusă de Supremo Tribunal de Justiça (Portugalia) la 13 noiembrie 2014 – P/M

text:
               23.2.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 65/18

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Supremo Tribunal de Justiça (Portugalia) la 13 noiembrie 2014 – P/M
   (Cauza C-507/14)
   (2015/C 065/27)
   Limba de procedură: portugheza

      Instanța de trimitere

   Supremo Tribunal de Justiça

      Părțile din procedura principală

      Recurent: P

      Intimată: M

      Întrebarea preliminară

   În condițiile în care într-un stat membru a fost inițiată o procedură privind autoritatea părintească și exista o altă procedură, cu care prezintă o identitate de obiect și de cauză, inițiată anterior în alt stat membru – procedură care între timp a fost suspendată la solicitarea reclamantei respective, fără ca pârâtul să fi fost citat sau să aibă cunoștință de existența sa sau să fi participat la aceasta în vreun fel, suspendarea menținându-se la momentul la care pârâtul a inițiat cea dintâi procedură -, trebuie să se considere, în lumina prevederilor articolului 16 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 2201/2003 (1) al Consiliului in 27 noiembrie 2003 și în vederea aplicării prevederilor articolului 19 alineatul (2) din regulamentul menționat, că procedura supusă unei astfel de suspendări a fost inițiată în primul rând?

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 2201/2003 al Consiliului din 27 noiembrie 2003 privind competența, recunoașterea și executarea hotărârilor judecătorești în materie matrimonială și în materia răspunderii părintești, de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 1347/2000 (JO L 338, p. 1, Ediţie specială, 19/vol. 6, p. 183).


title: Cauza C-153/12: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Administrativen sad — Varna (Bulgaria) la 30 martie 2012 — „Sani Treid” EOOD/Direktor na Direktsia „Obzhalvane I upravlenie na izpalnenieto” — Varna pri Tsentralno upravlenie na Natsionalnata agentsia za prihodite

text:
               9.6.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 165/14

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Administrativen sad — Varna (Bulgaria) la 30 martie 2012 — „Sani Treid” EOOD/Direktor na Direktsia „Obzhalvane I upravlenie na izpalnenieto” — Varna pri Tsentralno upravlenie na Natsionalnata agentsia za prihodite
   (Cauza C-153/12)
   2012/C 165/22
   Limba de procedură: bulgara

      Instanța de trimitere

   Administrativen sad — Varna

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă:„Sani Treid” EOOD

      Pârât: Direktor na Direktsia „Obzhalvane I upravlenie na izpalnenieto” — Varna pri Tsentralno upravlenie na Natsionalnata agentsia za prihodite

      Întrebările preliminare

               1.

               Noțiunea de fapt generator în sensul articolului 62 punctul 1 din Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată (1) trebuie interpretată în sensul că include și cazul operațiunilor neimpozabile, inclusiv operațiunile efectuate de persoane care nu au statut de persoană impozabilă în sensul Titlului III și nici de persoană obligată la plata TVA-ului în sensul Titlului XI Capitolul 1 Secțiunea 1 din Directiva 2006/112?

               2.

               Articolele 62 și 63 din Directiva 2006/112 se opun unei dispoziții naționale conform căreia faptul generator intervine la data efectuării operațiunii neimpozabile în loc de data la care este îndeplinită condiția pentru ca respectiva operațiune să fie impozitată?

               3.

               Articolul 63 din Directiva 2006/112 se opune unei dispoziții și unei practici naționale potrivit cărora faptul generator pentru livrarea unor porțiuni de clădire nu intervine la data transferului dreptului de proprietate, ci mai devreme, mai exact la data prestării operațiunii în contrapartidă convenite, care reprezintă o operațiune neimpozabilă efectuată de o persoană care nu are nici statut de persoană impozabilă, nici de persoană obligată la plata TVA-ului?

               4.

               Articolul 65 din Directiva 2006/112 se opune unei dispoziții naționale conform căreia momentul la care taxa devine exigibilă este legat de efectuarea unei plăți care constă, în totalitate sau parțial, în bunuri sau în prestări de servicii?

               5.

               Articolele 73 și 80 din Directiva 2006/112 se opun unei dispoziții naționale conform căreia, în măsura în care contrapartida pentru o operațiune constă — în totalitate sau parțial — în bunuri sau în prestări de servicii, baza de impozitare pentru operațiunea respectivă este reprezentată în toate cazurile de valoarea sa de piață?

      (1)  JO L 347, p. 1.


title: Cauza T-523/12: Hotărârea Tribunalului din 24 iunie 2014 – Rani Refreshments/OAPI – Global-Invest Bartosz Turek (Sani) „Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare figurative Sani — Mărcile comunitare figurative anterioare Hani sau llani și RANI — Motiv relativ de refuz — Risc de confuzie — Similitudinea semnelor — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009”

text:
               4.8.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 253/27

         Hotărârea Tribunalului din 24 iunie 2014 – Rani Refreshments/OAPI – Global-Invest Bartosz Turek (Sani)
   (Cauza T-523/12) (1)

   („Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare figurative Sani - Mărcile comunitare figurative anterioare Hani sau llani și RANI - Motiv relativ de refuz - Risc de confuzie - Similitudinea semnelor - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009”)
   2014/C 253/38
   Limba de procedură: engleza

      Părţile

      Reclamantă: Rani Refreshments FZCO (Jebel Ali, Emiratele Arabe Unite) (reprezentant: M. Chapple, barrister)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: P. Geroulakos, agent)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI: Global-Invest Bartosz Turek (Poczesna, Polonia)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva deciziei Camerei a patra de recurs a OAPI din 27 septembrie 2012 (cauza R 236/2012-4), privind o procedură de opoziție între Aujan Industries Co. (S J C) și Global-Invest Bartosz Turek

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă Rani Refreshments FZCO la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 32, 02.2.2013.


title: Cauza C-580/12: Recurs introdus la 10 decembrie 2012 de Guardian Industries Corp., Guardian Europe Sàrl împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a șasea) din 27 septembrie 2012 în cauza T-82/08, Guardian Industries Corp., Guardian Europe Sàrl/Comisia Europeană

text:
               23.2.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 55/3

         Recurs introdus la 10 decembrie 2012 de Guardian Industries Corp., Guardian Europe Sàrl împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a șasea) din 27 septembrie 2012 în cauza T-82/08, Guardian Industries Corp., Guardian Europe Sàrl/Comisia Europeană
   (Cauza C-580/12)
   2013/C 55/05
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Recurente: Guardian Industries Corp., Guardian Europe Sàrl (reprezentanți: S. Völcker, Rechtsanwalt, F. Louis, avocat, H.-G. Kamann, Rechtsanwalt, C. O'Daly, Solicitor)

      Cealaltă parte în proces: Comisia Europeană

      Concluziile recurentelor

   Recurentele solicită Curții:

               —

               anularea hotărârii atacate în măsura în care Tribunalul a confirmat decizia prin care vânzările captive au fost excluse din calculul amenzilor impuse celorlalți destinatari ai deciziei, creându-se astfel o discriminare în detrimentul Guardian;

               —

               reducerea în consecință cu 37 %, în exercitarea competenței sale de fond, a cuantumului amenzii impuse prin decizie recurentelor;

               —

               anularea Hotărârii Tribunalului din 27 septembrie 2012, T-82/08, Guardian Industries Corp. și Guardian Europe Sàrl/Comisia, în măsura în care Tribunalul a considerat admisibilă scrisoarea Comisiei din 10 februarie 2012;

               —

               declararea, în consecință, a scrisorii Comisiei ca inadmisibilă și înlăturarea acesteia de la dosar;

               —

               reducerea suplimentară, în exercitarea competenței sale de fond, a amenzii impuse prin decizie recurentelor cu un cuantum de cel puțin 25 % din amenda inițială pentru a remedia faptul că Tribunalul nu a asigurat un control jurisdicțional efectiv într-un termen rezonabil, conform articolului 47 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, și

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată efectuate de recurente în prezenta procedură și în procedura desfășurată în fața Tribunalului.

      Motivele și principalele argumente

   Recurentele susțin că hotărârea atacată trebuie anulată pentru următoarele motive.
   În primul rând, hotărârea încalcă principiul egalității de tratament prin faptul că a confirmat excluderea vânzărilor captive din calculul amenzilor impuse în decizie celorlalți destinatari și prin faptul că nu a rectificat discriminarea care decurge din aceasta în detrimentul Guardian. Astfel, a fost încălcată jurisprudența constantă care impune ca vânzările captive să fie tratate în același mod ca vânzările externe la calcularea amenzilor, în caz contrar acordându-se un tratament de favoare nejustificat producătorilor integrați. Motivarea Tribunalului — în sensul că decizia viza numai „vânzările de sticlă plată către clienți independenți” — nu poate justifica discriminarea în detrimentul Guardian.
   În al doilea rând, hotărârea încalcă regulile Tribunalului privind termenele și principiile fundamentale ale dreptului la apărare și egalității armelor prin declararea ca admisibilă a scrisorii Comisiei din 10 februarie 2012. În această scrisoare, trimisă cu o zi lucrătoare înainte de ședință, Comisia a urmărit să aducă la dosar informații noi care nu erau cunoscute Tribunalului, deși avusese numeroase ocazii anterioare să prezinte aceste informații.
   În al treilea rând, au trecut mai mult de trei ani și cinci luni între încheierea procedurii scrise și decizia Tribunalului de a deschide procedura orală. Prin această întârziere au fost încălcate drepturile recurentelor prevăzute la articolul 47 din Cartă, și anume dreptul la o cale de atac efectivă și dreptul de a fi ascultate într-un termen rezonabil. S-a depășit astfel ceea ce Curtea a considerat excesiv în trecut și nu se poate explica prin nici un factor precum complexitatea sau volumul elementelor de probă prezentate Tribunalului. Dimpotrivă, era vorba despre o cauză simplă care implica numai cererea societății Guardian de anulare a deciziei. Elementele de probă se limitau la câteva documente și declarații, toate redactate în limba de procedură. Guardian a făcut tot posibilul pentru a simplifica și a accelera judecarea de către Tribunal a acțiunii sale, inclusiv renunțând la un al doilea schimb de memorii, în pofida importanței acțiunii sale și — având în vedere durata extrem de scurtă a încălcării — în pofida amenzii fără precedent impuse de Comisie.


title: Cauza C-273/13 P: Recurs introdus la 17 mai 2013 de Republica Polonă împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a doua) din 27 februarie 2013 în cauza T-241/10, Republica Polonă/Comisia Europeană

text:
               27.7.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 215/8

         Recurs introdus la 17 mai 2013 de Republica Polonă împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a doua) din 27 februarie 2013 în cauza T-241/10, Republica Polonă/Comisia Europeană
   (Cauza C-273/13 P)
   2013/C 215/11
   Limba de procedură: polona

      Părțile

      Recurentă: Republica Polonă (reprezentant: B. Majczyna, agent)

      Cealaltă parte din procedură: Comisia Europeană

      Concluziile recurentei

   Recurenta solicită:

               —

               anularea în totalitate a Hotărârii Tribunalului Uniunii Europene din 27 februarie 2013, Polonia/Comisia (T-241/10);

               —

               declararea nulității Deciziei 2010/152/UE a Comisiei din 11 martie 2010 [notificată cu numărul C (2010) 1317] de excludere de la finanțarea de către Uniunea Europeană a anumitor cheltuieli efectuate de statele membre în cadrul secțiunii Garantare a Fondului european de orientare și garantare agricolă (FEOGA), în cadrul Fondului european de garantare agricolă (FEGA) și în cadrul Fondului european agricol pentru dezvoltare rurală (FEADR) (JO L 63, p. 7), în măsura în care exclude de la finanțarea comunitară sumele de 279 794 442,15 PLN și de 25 583 996,81 euro, cheltuite de agenția de plăți acreditată de Republica Polonă;

               —

               obligarea Comisiei Europene la plata cheltuielilor de judecată efectuate în fața celor două instanțe.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea recursului, Republica Polonă invocă următoarele motive:

               1.

               Greșita interpretare a articolului 20 din Regulamentul (CE) nr. 1782/2003, întrucât Tribunalul a considerat că această dispoziție impune introducerea unui sistem LPIS-GIS (sistem de identificare a parcelor de teren pe baza unui sistem informatizat de date geografice) complet vectorizat sau a unui sistem echivalent, deși pentru atingerea standardelor prevăzute la această dispoziție nu este necesară o vectorizate completă.

               2.

               Greșita interpretare a articolului 53 din Regulamentul (CE) nr. 796/2004, deoarece Tribunalul a considerat că sancțiunile pentru neregulile comise intenționat se aplică și dacă nu s-a constatat în mod concludent intenția dolosivă a acțiunii destinatarului.

               3.

               Viciu de motivare a hotărârii atacate. În opinia Republicii Polone, Tribunalul nu a indicat care dintre cerințele de formă sau de fond care rezultă din articolul 20 din Regulamentul (CE) nr. 1782/2003 nu sunt îndeplinite. Tribunalul nu a motivat nici în ce măsură posibilitatea de a constata intenția dolosivă a acțiunii, pe calea unei acțiuni în justiție, a condus la incompatibilitatea sistemului de plată instituit de autoritățile poloneze cu obiectivele politicii agricole comune. De asemenea, Tribunalul nu a arătat în ce constă incoerența calculelor efectuate de autoritățile poloneze în privința riscului efectiv pentru fond.

               4.

               Încălcarea principiului contradictorialității și a dreptului la un proces echitabil prin neluarea în considerarea a probele prezentate de Republica Polonă și prin depășirea obiectului litigiului. Astfel, Tribunalul nu a examinat probele și explicațiile prezentate de Republica Polonă cu privire la sistemul de stabilire a posibilității de acordarea a ajutoarelor pentru suprafețe, și nici criteriul privind limitele controlului aplicat în Voievodatul Opole (Województwo opolskie). În plus, Tribunalul și-a extins analiza dincolo de obiectul criticilor Comisiei și de temeiul care a stat la baza adoptării deciziei atacate.


title: Cauza C-269/12 P: Hotărârea Curții (Camera a patra) din 20 iunie 2013 — Guillermo Cañas/Comisia Europeană, Agenția Mondială Antidoping, ATP Tour, Inc. (Recurs — Concurență — Reglementări antidoping — Clasare a unei plângeri depuse la Comisie — Noțiunea de interes de a exercita acțiunea — Păstrarea acestui interes după încetarea activității profesionale)

text:
               3.8.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 225/35

         Hotărârea Curții (Camera a patra) din 20 iunie 2013 — Guillermo Cañas/Comisia Europeană, Agenția Mondială Antidoping, ATP Tour, Inc.
   (Cauza C-269/12 P) (1)

   (Recurs - Concurență - Reglementări antidoping - Clasare a unei plângeri depuse la Comisie - Noțiunea de interes de a exercita acțiunea - Păstrarea acestui interes după încetarea activității profesionale)
   2013/C 225/59
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Recurent: Guillermo Cañas (reprezentanți: Y. Bonnard și C. Aguet, avocați)

      Celelalte părți din procedură: Comisia Europeană (reprezentanți: P. Van Nuffel și F. Ronkes Agerbeek, agenți), Agenția Mondială Antidoping (reprezentanți: G. Berrisch, avocat, D. Cooper, solicitor, N. Chesaites, barrister), ATP Tour, Inc.

      Obiectul

   Recurs formulat împotriva Ordonanței Tribunalului (Camera a treia) din 26 martie 2012, Cañas/Comisia (T-508/09), prin care Tribunalul a respins cererea de anulare a Deciziei C(2009) 7809 a Comisiei din 12.10.2009, adoptată în cazul COMP/39.471, prin care s-a respins pentru lipsa interesului comunitar o plângere privind o încălcare a articolelor 81 CE și 82 CE pretins săvârșită de Agenția Mondială Antidoping, de ATP Tour Inc. și de Fundația Consiliul Internațional de Arbitraj Sportiv (CIAS) — Concurență — Reglementări antidoping — Erori de drept în interpretarea noțiunii de interes de a exercita acțiunea — Dispariția interesului de a exercita acțiunea în cursul judecății

      Dispozitivul

               1.

               Respinge recursul.

               2.

               Îl obligă pe domnul Guillermo Caña la plata cheltuielilor de judecată.

               3.

               Agenția Mondială Antidoping suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 235, 4.8.2012.


title: Cauza C-464/16 P: Ordonanța Curții (Camera a șasea) din 6 aprilie 2017 – Pénzügyi Ismeretterjesztő és Érdek-képviseleti Egyesület (PITEE)/Comisia Europeană (Recurs — Articolul 181 din Regulamentul de procedură al Curții — Cerere de acces la documente ale Comisiei — Refuz — Acțiune în anulare — Articolul 19 din Statutul Curții de Justiție a Uniunii Europene — Reprezentare în fața instanțelor Uniunii — Avocat care nu are calitatea de terț în raport cu reclamanta — Inadmisibilitate vădită a acțiunii — Articolul 47 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene — Dreptul la o cale de atac efectivă și la un proces echitabil — Recurs în parte vădit inadmisibil și în parte vădit nefondat)

text:
               19.6.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 195/6

         Ordonanța Curții (Camera a șasea) din 6 aprilie 2017 – Pénzügyi Ismeretterjesztő és Érdek-képviseleti Egyesület (PITEE)/Comisia Europeană
   (Cauza C-464/16 P) (1)

   ((Recurs - Articolul 181 din Regulamentul de procedură al Curții - Cerere de acces la documente ale Comisiei - Refuz - Acțiune în anulare - Articolul 19 din Statutul Curții de Justiție a Uniunii Europene - Reprezentare în fața instanțelor Uniunii - Avocat care nu are calitatea de terț în raport cu reclamanta - Inadmisibilitate vădită a acțiunii - Articolul 47 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene - Dreptul la o cale de atac efectivă și la un proces echitabil - Recurs în parte vădit inadmisibil și în parte vădit nefondat))
   (2017/C 195/07)
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Recurentă: Pénzügyi Ismeretterjesztő és Érdek-képviseleti Egyesület (PITEE) (reprezentant: D. Lazar, Rechtsanwalt)

      Cealaltă parte din procedură: Comisia Europeană (reprezentanți: H. Krämer și F. Erlbacher, agenți)

      Dispozitivul

               1)

               Respinge recursul.

               2)

               Obligă Pénzügyi Ismeretterjesztő és Érdek-képviseleti Egyesület (PITEE) la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 402, 31.10.2016.


title: Cauza T-288/17: Acțiune introdusă la 15 mai 2017 – Sky/EUIPO – Parrot Drones (Parrot SKYCONTROLLER)

text:
               17.7.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 231/39

         Acțiune introdusă la 15 mai 2017 – Sky/EUIPO – Parrot Drones (Parrot SKYCONTROLLER)
   (Cauza T-288/17)
   (2017/C 231/48)
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Sky plc (Isleworth, Regatul Unit) (reprezentant: J. Barry, Solicitor)

      Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Parrot Drones (Paris, Franța)

      Datele privind procedura în fața EUIPO

      Solicitantul mărcii în litigiu: cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

      Marca în litigiu: marca Uniunii Europene figurativă care cuprinde elementele verbale „Parrot SKYCONTROLLER” – cererea de înregistrare nr. 13 107 842

      Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție

      Decizia atacată: Decizia Camerei a doua de recurs a EUIPO din 7 martie 2017 în cauza R 457/2016-2

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei atacate;

               —

               obligarea EUIPO la plata cheltuielilor aferente prezentei proceduri şi procedurilor în faţa EUIPO.

      Motivul invocat

               —

               încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) şi a articolului 8 alineatul (5) din Regulamentul nr. 207/2009.


title: Cauza T-200/16: Acțiune introdusă la 29 aprilie 2016 – Gfi PSF/Comisia

text:
               20.6.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 222/34

         Acțiune introdusă la 29 aprilie 2016 – Gfi PSF/Comisia
   (Cauza T-200/16)
   (2016/C 222/42)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: Gfi PSF Sàrl (Leudelange, Luxemburg) (reprezentant: F. Moyse, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei din 2 martie 2016 a Oficiului pentru Publicaţii al Uniunii Europene, a deciziei din 16 martie 2016 și a deciziei din 22 aprilie 2016 prin care se respinge oferta reclamantei, prezentată în cadrul în cadrul contractului de achiziții publice europene nr. 10573 „Servicii de dezvoltare, întreținere, evoluție și asistență pentru site-urile bazate pe tehnologia SharePoint și servicii editoriale pentru diseminare pe web”, publicat prin anunțul din 17 decembrie 2015, pentru lotul nr. 1 în valoare totală de 2 005 704 euro pe o perioadă de patru ani;

               —

               obligarea Oficiului să îi acorde reclamantei despăgubiri în cuantum de 415 000 euro pentru prejudiciile suferite;

               —

               obligarea Oficiului să suporte cheltuielile de judecată efectuate de reclamantă și de Oficiu.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă două motive, întemeiate pe încălcarea obligației de motivare și pe încălcarea articolului 111 alineatul (4) litera (b) din Regulamentul 2015/1929 al Parlamentului European și al Consiliului din 28 octombrie 2015 de modificare a Regulamentului (UE, Euratom) nr. 966/2012 privind normele financiare aplicabile bugetului general al Uniunii (JO 2015, L 286, p. 1).


title: Cauza F-78/12: Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera a doua) din 29 aprilie 2015 – Todorova Androva/Consiliul (Funcție publică — Promovare — Exercițiu de promovare 2011 — Neînscrierea pe lista funcționarilor promovabili — Articolul 45 din statut — Vechime de doi ani în grad — Neluarea în considerare a perioadei de muncă desfășurate în calitate de agent temporar — Diferența de tratament determinată de natura juridică a contractului de angajare a lucrătorilor vizați — Directiva 1999/70/CE — Acordul-cadru CES, UNICE și CEEP cu privire la munca pe durată determinată — Clauza 4 — Invocabilitate — Excludere)

text:
               15.6.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 198/48

         Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera a doua) din 29 aprilie 2015 – Todorova Androva/Consiliul
   (Cauza F-78/12) (1)

   ((Funcție publică - Promovare - Exercițiu de promovare 2011 - Neînscrierea pe lista funcționarilor promovabili - Articolul 45 din statut - Vechime de doi ani în grad - Neluarea în considerare a perioadei de muncă desfășurate în calitate de agent temporar - Diferența de tratament determinată de natura juridică a contractului de angajare a lucrătorilor vizați - Directiva 1999/70/CE - Acordul-cadru CES, UNICE și CEEP cu privire la munca pe durată determinată - Clauza 4 - Invocabilitate - Excludere))
   (2015/C 198/65)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: Viara Todorova Androva (Rhode-Saint-Genèse, Belgia) (reprezentant: M. Velardo, avocat)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: J. Herrmann și M. Bauer, agenți)

      Intervenientă în susținerea pârâtului: Comisia Europeană (reprezentanți: J. Currall și G. Gattinara, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare a deciziei Consiliului de neincludere a reclamantei pe lista funcționarilor promovabili pentru anul 2011

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Doamna Todorova Androva suportă propriile cheltuieli de judecată și este obligată să suporte cheltuielile de judecată efectuate de Consiliul Uniunii Europene.

               3)

               Comisia Europeană și Curtea de Conturi a Uniunii Europene suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 295, 29.9.2012, p. 34.


title: Cauza C-344/11: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Tribunal administratif de Montreuil (Franța) la 4 iulie 2011 — International Values Series of the DFA Investment Trust Co./Ministre du budget, des comptes publics, de la fonction publique et de la réforme de l'État

text:
               10.9.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 269/35

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Tribunal administratif de Montreuil (Franța) la 4 iulie 2011 — International Values Series of the DFA Investment Trust Co./Ministre du budget, des comptes publics, de la fonction publique et de la réforme de l'État
   (Cauza C-344/11)
   2011/C 269/70
   Limba de procedură: franceza

      Instanța de trimitere

   Tribunal administratif de Montreuil

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: International Values Series of the DFA Investment Trust Co.

      Pârât: Ministre du budget, des comptes publics, de la fonction publique et de la réforme de l'État

      Întrebările preliminare

               1.

               Trebuie luată în considerare situația deținătorilor de titluri de participare, împreună cu cea a organismelor de plasament colectiv în valori mobiliare (OPCVM)?

               2.

               Într-o astfel de ipoteză, în ce condiții reținerea la sursă în litigiu ar putea fi considerată conformă cu principiul liberei circulații a capitalurilor?


title: Cauza C-591/13: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 16 aprilie 2015 – Comisia Europeană/Republica Federală Germania (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Legislație fiscală — Amânare a impozitării plusvalorilor rezultate din cesiunea cu titlu oneros a anumitor bunuri de capital — Recuperarea impozitului — Libertatea de stabilire — Articolul 49 TFUE — Articolul 31 din Acordul privind SEE — Diferență de tratament între sedii permanente situate pe teritoriul unui stat membru și sedii permanente situate pe teritoriul unui alt stat membru al Uniunii Europene sau al Spațiului Economic European — Proporționalitate)

text:
               15.6.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 198/9

         Hotărârea Curții (Camera a treia) din 16 aprilie 2015 – Comisia Europeană/Republica Federală Germania
   (Cauza C-591/13) (1)

   ((Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru - Legislație fiscală - Amânare a impozitării plusvalorilor rezultate din cesiunea cu titlu oneros a anumitor bunuri de capital - Recuperarea impozitului - Libertatea de stabilire - Articolul 49 TFUE - Articolul 31 din Acordul privind SEE - Diferență de tratament între sedii permanente situate pe teritoriul unui stat membru și sedii permanente situate pe teritoriul unui alt stat membru al Uniunii Europene sau al Spațiului Economic European - Proporționalitate))
   (2015/C 198/11)
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: W. Mölls și W. Roels, agenți)

      Pârâtă: Republica Federală Germania (reprezentanți: T. Henze și K. Petersen, agenți)

      Dispozitivul

               1)

               Prin adoptarea și prin menținerea în vigoare a regimului fiscal prevăzut la articolul 6b din Legea privind impozitul pe venit (Einkommensteuergesetz), care subordonează beneficiul care constă în amânarea impozitării plusvalorilor rezultate din cesiunea cu titlu oneros a unui bun de capital, care face parte din patrimoniul unui sediu permanent al persoanei impozabile situat pe teritoriul german, condiției ca aceste plusvalori să fie reinvestite în achiziția unor bunuri de înlocuire care fac parte din patrimoniul unui sediu permanent al persoanei impozabile situat pe acest teritoriu, Republica Federală Germania nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 49 TFUE și al articolului 31 din Acordul privind Spațiul Economic European din 2 mai 1992.

               2)

               Obligă Republica Federală Germania la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 24, 25.1.2014.


title: Cauza T-331/09: Hotărârea Tribunalului din 15 decembrie 2010 — Novartis/OAPI — Sanochemia Pharmazeutika (TOLPOSAN) [ „Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale TOLPOSAN — Marca internațională verbală anterioară TONOPAN — Motiv relativ de refuz — Risc de confuzie — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009” ]

text:
               5.2.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 38/14

         Hotărârea Tribunalului din 15 decembrie 2010 — Novartis/OAPI — Sanochemia Pharmazeutika (TOLPOSAN)
   (Cauza T-331/09) (1)

   (Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale TOLPOSAN - Marca internațională verbală anterioară TONOPAN - Motiv relativ de refuz - Risc de confuzie - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009)
   2011/C 38/24
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Novartis AG (Bâle, Elveția) (reprezentant: N. Hebeis, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: B. Schmidt, agent)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: Sanochemia Pharmazeutika AG (Viena, Austria)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei întâi de recurs a OAPI din 18 iunie 2009 (cauza R 1601/2007-1) privind o procedură de opoziție între Novartis AG și Sanochemia Pharmazeutika AG

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Obligă Novartis AG la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 267, 7.11.2009.


title: Cauza C-249/12: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Înalta Curte de Casație și Justiție (România) la data de 22 mai 2012 — Corina-Hrisi Tulică/Agenția Națională de Administrare Fiscală — Direcția Generală de Soluționare a Contestațiilor

text:
               11.8.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 243/7

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Înalta Curte de Casație și Justiție (România) la data de 22 mai 2012 — Corina-Hrisi Tulică/Agenția Națională de Administrare Fiscală — Direcția Generală de Soluționare a Contestațiilor
   (Cauza C-249/12)
   2012/C 243/11
   Limba de procedură: româna

      Instanța de trimitere

   Înalta Curte de Casație și Justiție

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Corina-Hrisi Tulică

      Pârâtă: Agenția Națională de Administrare Fiscală — Direcția Generală de Soluționare a Contestațiilor

      Întrebarea preliminară

   În cazul reconsiderării statutului vânzătorului de persoană impozabilă în scopuri de TVA, contrapartida (prețul) livrării bunului imobil fiind stabilită de părți, fără nicio mențiune cu privire la TVA, art. 73 și 78 din Directiva 2006/112/CE (1) a Consiliului UE trebuie interpretate în sensul că baza de impozitare o reprezintă:

               (a)

               contrapartida (prețul) livrării bunului stabilită de părți diminuată cu cota de TVA; sau

               (b)

               contrapartida (prețul) livrării bunului convenită de părți?

      (1)  Directiva Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată (JO L 347, p. 1, Ediție specială, 09/vol. 3, p. 7).


title: Cauza C-292/13 P: Recurs introdus la 27 mai 2013 de Fabrykę Łożysk Tocznych-Kraśnik S.A. împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a opta) din 22 martie 2013 în cauza T-571/10, Fabryka Łożysk Tocznych-Kraśnik S.A./Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) — Impexmetal

text:
               27.7.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 215/11

         Recurs introdus la 27 mai 2013 de Fabrykę Łożysk Tocznych-Kraśnik S.A. împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a opta) din 22 martie 2013 în cauza T-571/10, Fabryka Łożysk Tocznych-Kraśnik S.A./Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) — Impexmetal
   (Cauza C-292/13 P)
   2013/C 215/14
   Limba de procedură: polona

      Părțile

      Recurentă: Fabryka Łożysk Tocznych-Kraśnik S.A. (reprezentant: P. Borowski, avocat)

      Celelalte părți din procedură: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale), Impexmetal S.A.

      Concluziile recurentei

               —

               Anularea în totalitate a hotărârii și admiterea în totalitate a cererii din 16 decembrie 2010 anulând decizia Camerei întâi de recurs a OAPI din 6 octombrie 2010;

               —

               în subsidiar, anularea în totalitate a hotărârii și trimiterea prezentei cauze Tribunalului spre rejudecare,

               —

               obligarea celorlalte părți din procedură la plata cheltuielilor de judecată, inclusiv a cheltuielilor efectuate de reclamantă în fața camerei de recurs și a diviziei de opoziție a OAPI, precum și în procedura în fața Tribunalului.

      Motivele și principalele argumente

   Reclamanta reproșează Tribunalului încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009 prin aceea că a aplicat această dispoziție unor circumstanțe de fapt pe care nu le prevede.
   În opinia reclamantei, această greșită aplicare a dispoziției menționate a rezultat din faptul că Tribunalul a considerat în mod eronat că marca reclamantei este similară mărcii comunitare figurative anterioare a intervenientei și că, prin urmare, exista un risc de confuzie pentru public. Tribunalul nu ar fi luat în considerare că

               —

               similitudinea dintre mărci nu permite să se considere că aceasta poate determina un risc de confuzie;

               —

               marca reclamantei reprezintă o parte a numelui firmei, utilizat cu mult înaintea cererii;

               —

               această marcă constituie un semn distinctiv al reclamantei legitim din punct de vedere istoric,

               —

               mărcile respective au coexistat un timp îndelungat în mod pașnic pe aceeași piață.


title: Cauza T-239/13: Ordonanța Tribunalului din 5 iunie 2014 – Atmeh/OAPI – Fretier (MONTALE MTL MONTALE Dezign) ( „Marcă comunitară — Cerere de declarare a nulității — Retragerea cererii de declarare a nulității — Nepronunţare asupra fondului” )

text:
               4.8.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 253/29

         Ordonanța Tribunalului din 5 iunie 2014 – Atmeh/OAPI – Fretier (MONTALE MTL MONTALE Dezign)
   (Cauza T-239/13) (1)

   ((„Marcă comunitară - Cerere de declarare a nulității - Retragerea cererii de declarare a nulității - Nepronunţare asupra fondului”))
   2014/C 253/42
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: Ammar Atmeh (Diera-Dubai, Emiratele Arabe Unite) (reprezentant: A. Berthet, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: A. Folliard-Monguiral, agent)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă în faţa Tribunalului: Sylvie Fretier (Paris, Franţa) (reprezentant: T. Cuche, avocat)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a patra de recurs a OAPI din 14 februarie 2013 (cauzele conexe R 1482/2011-4 și R 1571/2011-4) privind o procedură de declarare a nulității între Ammar Atmeh și Sylvie Fretier

      Dispozitivul

               1)

               Nu mai este necesar să se pronunţe asupra fondului cauzei.

               2)

               Reclamantul și intervenienta suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și, fiecare, jumătate din cheltuielile de judecată efectuate de pârât.

      (1)  JO C 207, 20.7.2013.


title: Cauza T-627/16: Acțiune introdusă la 31 august 2016 – Republica Cehă/Comisia

text:
               24.10.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 392/47

         Acțiune introdusă la 31 august 2016 – Republica Cehă/Comisia
   (Cauza T-627/16)
   (2016/C 392/61)
   Limba de procedură: ceha

      Părțile

      Reclamantă: Republica Cehă (reprezentanți: M. Smolek, J. Pavliš și J. Vláčil, în calitate de agenți)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea Deciziei de punere în aplicare (UE) 2016/1059 a Comisiei din 20 iunie 2016 de excludere de la finanțarea de către Uniunea Europeană a anumitor cheltuieli efectuate de statele membre în cadrul Fondului european de garantare agricolă (FEGA) și al Fondului european agricol pentru dezvoltarea rurală (FEADR) [notificată cu numărul C(2016) 3753] (denumită în continuare „decizia atacată”), în măsura în care aceasta exclude cheltuieli în cuantum total de 84 272,83 EUR efectuate de Republica Cehă în legătură cu schema de plată unică pe suprafață (SPUS), în măsura în care exclude cheltuieli în cuantum total de 636 516,20 EUR efectuate de Republica Cehă în legătură cu investiții în sectorul vitivinicol și în măsura în care exclude cheltuieli în cuantum total de 29 485 612,55 EUR efectuate de Republica Cehă în legătură cu cerințele în materie de ecocondiționalitate și

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă în legătură cu schema de plată unică pe suprafață (SPUS) un motiv unic, întemeiat pe încălcarea articolului 52 alineatul (1) din Regulamentul (UE) nr. 1306/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 17 decembrie 2013 privind finanțarea, gestionarea și monitorizarea politicii agricole comune. Comisia a decis să excludă anumite cheltuieli de la finanțarea de către Uniune, deși nu exista o încălcare nici a dreptului Uniunii, nici a dreptului național.
   În ceea ce privește investițiile în sectorul vitivinicol, reclamanta invocă un motiv unic, întemeiat pe încălcarea articolului 52 alineatul (1) din Regulamentul nr. 1306/2013. Comisia a decis să excludă anumite cheltuieli de la finanțarea de către Uniune, deși nu avusese loc nicio încălcare nici a dreptului Uniunii, nici a dreptului național.
   În ceea ce privește cerințele în materie de ecocondiționalitate, reclamanta invocă două motive.

               —

               primul motiv este întemeiat pe o încălcare a articolului 52 alineatul (1) din Regulamentul nr. 1306/2013. Comisia a decis să excludă anumite cheltuieli de la finanțarea de către Uniune, deși nu avusese loc nicio încălcare nici a dreptului Uniunii, nici a dreptului național.

               —

               cu titlu subsidiar, reclamanta invocă al doilea motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 52 alineatul (2) din Regulamentul nr. 1306/2013. Chiar dacă criticile contestate în primul motiv ar constitui o încălcare a dreptului Uniunii (quod non), Comisia a apreciat în mod eronat gravitatea acestei încălcări și prejudiciul financiar suferit de Uniune.


title: Cauza T-380/10: Acțiune introdusă la 8 septembrie 2010 — Wabco Europe și alții/Comisia

text:
               23.10.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 288/64

      Acțiune introdusă la 8 septembrie 2010 — Wabco Europe și alții/Comisia
      (Cauza T-380/10)
      ()
      (2010/C 288/114)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamante: Wabco Europe BVBA (Bruxelles, Belgia), Wabco Austria GesmbH (Viena, Austria), Trane Inc. (Piscataway, Statele Unite), Ideal Standard Italia s.r.l. (Milano, Italia) și Ideal Standard GmbH (Bonn, Germania) (reprezentanți: S. Völcker, F. Louis, A. Israel și N. Niejahr, avocați, C. O’Daly și E. Batchelor, Solicitors, și F. Carlin, Barrister)

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Concluziile reclamantelor

                  —

                  Anularea în parte a articolului 2 și, în măsura în care este necesar, a articolului 1 alineatul (1) punctele 3 și 4 din Decizia C(2010) 4185 final a Comisiei din 23 iunie 2010 în Cazul COMP/39092 — Instalații sanitare pentru băi;

                  —

                  reducerea cuantumului amenzii aplicate reclamantelor și

                  —

                  obligarea Comisiei Europene la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      Prin intermediul acțiunii lor, reclamantele solicită, în temeiul articolului 263 TFUE, anularea în parte a Deciziei C(2010) 4185 final a Comisiei din 23 iunie 2010 în Cazul COMP/39092 — Instalații sanitare pentru băi, privind o înțelegere între întreprinderi pe piețele instalațiilor sanitare pentru băi din Belgia, Germania, Franța, Italia, Olanda și Austria, având ca obiect prețurile și schimbul de informații comerciale sensibile, precum și, în subsidiar, reducerea cuantumului amenzii aplicate acestora.
      În susținerea acțiunii lor, reclamantele invocă următoarele motive:

                  În primul rând, reclamantele susțin că Comisia nu a respectat normele legale aplicabile în încercarea sa de a stabili participarea Ideal Standard Italia s.r.l. și a Ideal Standard GmbH la o încălcare în domeniul ceramicii în Italia.

                  În al doilea rând, reclamantele susțin că Comisia nu a redus amenda care le-a fost aplicată pentru încălcările franceze și belgiene, cu toate că a acordat imunitate parțială pentru amenzile pentru aceste încălcări potrivit ultimului alineat al punctului 23 din Comunicarea Comisiei din 2002 privind imunitatea la amenzi și reducerea cuantumului amenzilor în cauzele referitoare la înțelegeri (1).

                  În al treilea rând, reclamantele susțin că a fost săvârșită o eroare de către Comisie atunci când a constatat că Grohe Beteiligungs GmbH și Grohe AG și filialele sale, iar nu Ideal Standard Italia s.r.l. și Ideal Standard GmbH, au fost primele care au furnizat „valoare adăugată semnificativă” potrivit Comunicării Comisiei din 2002 privind imunitatea la amenzi și reducerea cuantumului amenzilor în cauzele referitoare la înțelegeri.

                  În sfârșit, reclamantele susțin că aplicarea retroactivă de către Comisie a Orientărilor din 2006 privind calcularea amenzilor aplicate în temeiul articolului 23 alineatul (2) litera (a) din Regulamentul nr. 1/2003 (2) din 2006 era nelegală, în măsura în care a sancționat Ideal Standard Italia s.r.l. și Ideal Standard GmbH pentru tipul de informații pe care l-a oferit în calitate de solicitant al clemenței, având așteptarea de bună-credință de a nu fi modificat de către Comisie în mod radical în detrimentul lor cadrul aplicabil în materia amenzilor.

         (1)  Comunicarea Comisiei privind imunitatea la amenzi și reducerea cuantumului amenzilor în cauzele referitoare la înțelegeri (JO 2002, C 45, p. 3).

         (2)  Orientări privind calcularea amenzilor aplicate în temeiul articolului 23 alineatul (2) litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 1/2003 (JO 2006, C 210, p. 2, Ediție specială, 08/vol. 4, p. 264).


title: Cauza C-241/12: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Rechtbank te Rotterdam (Țările de Jos) la 18 mai 2012 — Procedura penală împotriva Shell Nederland Verkoopmaatschappij BV

text:
               11.8.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 243/5

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Rechtbank te Rotterdam (Țările de Jos) la 18 mai 2012 — Procedura penală împotriva Shell Nederland Verkoopmaatschappij BV
   (Cauza C-241/12)
   2012/C 243/09
   Limba de procedură: olandeza

      Instanța de trimitere

   Rechtbank te Rotterdam

      Parte în acțiunea principală

   Shell Nederland Verkoopmaatschappij BV

      Întrebările preliminare

               1.

               O încărcătură de diesel trebuie calificată drept deșeu în sensul fostului (1) și al noului regulament (2), în următoarele împrejurări:

                           (a)

                           încărcătura este constituită din Ultra Light Sulphur Diesel, care a fost amestecat neintenționat cu Methyl Tertiary Butyl Ether;

                           (b)

                           după livrarea acesteia către cumpărător, s-a constatat că — din cauza amestecului —, încărcătura nu mai îndeplinea specificațiile convenite între cumpărător și vânzător (este, din această cauză, „off-spec”);

                           (c)

                           în conformitate cu contractul de vânzare, vânzătorul — ca urmare a unei obiecții din partea cumpărătorului — a preluat încărcătura și a rambursat prețul de vânzare acestuia din urmă;

                           (d)

                           vânzătorul are intenția de a plasa din nou încărcătura pe piață — după ce a amestecat-o eventual cu un alt produs?

               2.

               Dacă răspunsul la întrebarea 1 este afirmativ:

                           (a)

                           se poate indica un moment, în împrejurările de fapt menționate mai sus, de la care este valabilă această calificare?

                           (b)

                           statutul de încărcătură se schimbă și aceasta încetează să mai fie un deșeu la un anumit moment între livrarea către cumpărător și un nou amestec efectuat de vânzător sau în numele acestuia și, în caz afirmativ, care este acest moment?

               3.

               Răspunsul la întrebarea 1 este influențat de împrejurarea că:

                           (a)

                           încărcătura putea fi utilizată în același mod în calitate de carburant ca ULSD pur, dar nu mai îndeplinea cerințele (în materie de securitate) ca urmare a punctului său de aprindere mai scăzut;

                           (b)

                           din cauza noii sale compoziții, încărcătura nu mai putea fi stocată de cumpărător, având în vedere autorizația sa de mediu;

                           (c)

                           încărcătura nu putea fi utilizată de cumpărător în scopul pentru care o cumpărase, și anume vânzarea, drept carburant diesel, la o stație de alimentare cu carburant;

                           (d)

                           cumpărătorul avea sau nu avea intenția de a restitui încărcătura vânzătorului în temeiul contractului de vânzare;

                           (e)

                           vânzătorul avea efectiv intenția de a prelua încărcătura pentru a efectua un amestec și pentru a o plasa din nou pe piață;

                           (f)

                           încărcătura poate sau nu poate să fie predată în starea avută în vedere inițial sau să fie transformată într-un produs susceptibil să fie comercializat la un preț care se apropie de valoarea comercială a încărcăturii originale de ULSD;

                           (g)

                           această operațiune de predare în starea inițială este un proces de producție obișnuit;

                           (h)

                           valoarea comercială a încărcăturii în starea în care se află în momentul în care este preluată de vânzător corespunde (aproximativ) prețului unui produs care îndeplinește specificațiile convenite;

                           (i)

                           încărcătura preluată poate fi vândută pe piață fără tratare, în starea în care se află în momentul preluării;

                           (j)

                           produsele precum cele care formează încărcătura sunt de obicei comercializate și, în cadrul schimburilor comerciale, acest comerț nu este considerat comerț de deșeuri?

      (1)  Regulamentul (CEE) nr. 259/93 al Consiliului din 1 februarie 1993 privind supravegherea și controlul transporturilor de deșeuri în interiorul, la intrarea și ieșirea din Comunitatea Europeană (JO L 30, p. 1, Ediție specială, 15/vol. 2, p. 161).

      (2)  Regulamentul (CE) nr. 1013/2006 al Parlamentului European și al Consiliului din 14 iunie 2006 privind transferurile de deșeuri (JO L 190, p. 1, Ediție specială, 15/vol. 16, p. 172).


title: Cauza C-339/07: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Bundesgerichtshof (Germania) la 20 iulie 2007 — Christopher Seagon, Rechtsanwalt, lichidator al societății Frick Teppichboden Supermärkte GmbH/Deko Marty Belgium N.V.

text:
               10.11.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 269/18

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Bundesgerichtshof (Germania) la 20 iulie 2007 — Christopher Seagon, Rechtsanwalt, lichidator al societății Frick Teppichboden Supermärkte GmbH/Deko Marty Belgium N.V.
   (Cauza C-339/07)
   (2007/C 269/36)
   Limba de procedură: germana
   Instanța de trimitere
   Bundesgerichtshof
   Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Christopher Seagon, Rechtsanwalt, lichidator al societății Frick Teppichboden Supermärkte GmbH

      Pârâtă: Deko Marty Belgium N.V.
   Întrebările preliminare

               1)

               Articolul 3 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 1346/2000 (1) al Consiliului din 29 mai 2000 privind procedurile de insolvență și articolul 1 alineatul (2) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 44/2001 (2) al Consiliului din 22 decembrie 2000 privind competența judiciară, recunoașterea și executarea hotărârilor în materie civilă și comercială trebuie interpretate în sensul că instanțele statului membru pe teritoriul căruia s-a deschis o procedură de insolvență cu privire la patrimoniul debitorului sunt învestite, în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 1346/2000, cu o competență internațională de judecare, în cadrul procedurii de insolvență, a unei acțiuni în anularea unui act, formulată împotriva unei pârât al cărui sediu social se află în alt stat membru?

               2)

               În cazul unui răspuns negativ la prima întrebare:
               Acțiunea în anulare formulată în cadrul procedurii insolvenței intră în domeniul de aplicare al articolului 1 alineatul (2) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 44/2001?

      (1)  JO L 160, p. 1.

      (2)  JO 2001, L 12, p. 1.


title: Cauza C-465/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Oberlandesgerichts Düsseldorf (Germania) la 2 august 2017 – Falck Rettungsdienste GmbH, Falck A/S/Stadt Solingen

text:
               2.10.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 330/9

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Oberlandesgerichts Düsseldorf (Germania) la 2 august 2017 – Falck Rettungsdienste GmbH, Falck A/S/Stadt Solingen
   (Cauza C-465/17)
   (2017/C 330/12)
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Oberlandesgericht Düsseldorf

      Părțile din procedura principală

      Reclamante: Falck Rettungsdienste GmbH, Falck A/S

      Pârât: Stadt Solingen

      Celelalte părți din procedură: Arbeiter-Samariter-Bund Regionalverband Bergisch Land e.V., Malteser Hilfsdienst e.V., Deutsches Rotes Kreuz, Kreisverband Solingen e.V.

      Întrebările preliminare

               1)

               Asistența și îngrijirea medicală acordate într-o ambulanță pacienților aflați în situație de urgență de către un asistent medical de urgență/paramedic și asistența și îngrijirea medicală acordată într-o ambulanță pentru transportul pacienților de un paramedic/un salvator cu instruire paramedicală constituie „servicii de apărare civilă, protecție civilă și prevenirea pericolelor” în sensul articolului 10 litera (h) din Directiva 2014/24/UE (1), care intră sub incidența codului CPV 7525000-7 (servicii de salvare) și a codului CPV 85143000-3 (servicii de ambulanță pentru transportul pacienților)?

               2)

               Articolul 10 litera (h) din Directiva 2014/24/UE poate fi înțeles în sensul că „organizațiile și asociațiile non-profit” sunt în special organizații de ajutor umanitar care, potrivit dreptului național, sunt recunoscute ca organizații de apărare civilă și protecție civilă?

               3)

               „Organizațiile sau asociațiile non-profit” în sensul articolului 10 litera (h) din Directiva 2014/24/UE sunt organizații sau asociații al căror obiectiv constă în îndeplinirea unor misiuni de serviciu public, care nu au scop lucrativ și care reinvestesc eventualul profit pentru atingerea obiectivului organizației?

               4)

               Transportul unui pacient într-o ambulanță în cazul asistenței medicale acordate de un paramedic/personal salvator cu instruire paramedicală (așa-numitul transport calificat de pacienți) este „serviciu de ambulanță pentru transportul pacienților” în sensul articolului 10 litera (h) din Directiva 2014/24/UE care nu este inclus în excluderea sectorială și pentru care este aplicabilă Directiva 2014/24/UE?

      (1)  Directiva 2014/24/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 26 februarie 2014 privind achizițiile publice și de abrogare a Directivei 2004/18/CE (JO L 94, p. 65).


title: Cauza T-638/11: Hotărârea Tribunalului din 15 octombrie 2013 — European Dynamics Belgium și alții/EMA ( „Contracte de achiziții publice de servicii — Procedură de cerere de ofertă a EMA — Prestări de servicii de suport de aplicații software — Respingerea ofertei unui ofertant — Criterii de atribuire — Obligația de motivare — Respectarea criteriilor de atribuire stabilite în caietul de sarcini — Stabilirea de subcriterii pentru criteriile de atribuire — Acces la documente” )

text:
               30.11.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 352/13

         Hotărârea Tribunalului din 15 octombrie 2013 — European Dynamics Belgium și alții/EMA
   (Cauza T-638/11) (1)

   (Contracte de achiziții publice de servicii - Procedură de cerere de ofertă a EMA - Prestări de servicii de suport de aplicații software - Respingerea ofertei unui ofertant - Criterii de atribuire - Obligația de motivare - Respectarea criteriilor de atribuire stabilite în caietul de sarcini - Stabilirea de subcriterii pentru criteriile de atribuire - Acces la documente)
   2013/C 352/24
   Limba de procedură: greaca

      Părțile

      Reclamante: European Dynamics Belgium SA (Bruxelles, Belgia), European Dynamics Luxembourg SA (Ettelbrück, Luxemburg), Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Atena, Grecia) și European Dynamics UK Ltd (Londra, Regatul Unit) (reprezentant: V. Christianos, avocat)

      Pârâtă: Agenția Europeană pentru Medicamente (EMA) (Londra, Regatul Unit) (reprezentanți: inițial V. Salvatore, ulterior T. Jabłoński și C. Maignen, agenți, asistați de H. G. Kamann și E. Arsenidou, avocați)

      Obiectul

   Pe de o parte, anularea Deciziei EMA/787935/2011 a EMA din 3 octombrie 2011, prin care a fost respinsă oferta depusă de reclamante în cadrul procedurii deschise de cerere de ofertă EMA/2011/05/DV și, pe de altă parte, anularea Deciziei EMA/882467/2011 a directorului executiv interimar al EMA din 9 noiembrie 2011, prin care a fost respinsă cererea confirmativă a reclamantelor de a li se acorda accesul la documentele cererii de ofertă referitoare la componența comisiei de evaluare

      Dispozitivul

               1.

               Anulează Decizia EMA/787935/2011 a Agenției Europene pentru Medicamente din 3 octombrie 2011, prin care a fost respinsă oferta depusă de European Dynamics Belgium SA, de European Dynamics Luxembourg SA, Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE și de European Dynamics UK Ltd în cadrul procedurii deschise de cerere de ofertă EMA/2011/05/DV.

               2.

               Constată că nu mai este necesar să se pronunțe asupra concluziilor de anulare a Deciziei EMA/882467/2011 a directorului executiv interimar al EMA din 9 noiembrie 2011, prin care a fost respinsă cererea confirmativă a reclamantelor de a li se acorda accesul la documentele cererii de ofertă referitoare la componența comisiei de evaluare.

               3.

               Obligă EMA la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 49, 18.2.2012.


title: Cauza T-145/10: Ordonanța Tribunalului din 26 iunie 2012 — Solae/OAPI — Delitaste (alpha taste)

text:
               18.8.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 250/20

         Ordonanța Tribunalului din 26 iunie 2012 — Solae/OAPI — Delitaste (alpha taste)
   (Cauza T-145/10) (1)

   2012/C 250/37
   Limba de procedură: greaca
   Președintele Camerei a opta a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 148, 5.6.2010.


title: Cauza C-15/11: Hotărârea Curții (Camera a patra) din 21 iunie 2012 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Verwaltungsgerichtshof — Austria) — Leopold Sommer/Landesgeschäftsstelle des Arbeitsmarktservice Wien (Aderarea unor noi state membre — Republica Bulgaria — Reglementare a unui stat membru care condiționează eliberarea unui permis de muncă resortisanților bulgari de o examinare a situației pieței forței de muncă — Directiva 2004/114/CE — Condiții de admisie a resortisanților țărilor terțe pentru studii, schimb de elevi, formare profesională neremunerată sau servicii de voluntariat)

text:
               18.8.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 250/4

         Hotărârea Curții (Camera a patra) din 21 iunie 2012 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Verwaltungsgerichtshof — Austria) — Leopold Sommer/Landesgeschäftsstelle des Arbeitsmarktservice Wien
   (Cauza C-15/11) (1)

   (Aderarea unor noi state membre - Republica Bulgaria - Reglementare a unui stat membru care condiționează eliberarea unui permis de muncă resortisanților bulgari de o examinare a situației pieței forței de muncă - Directiva 2004/114/CE - Condiții de admisie a resortisanților țărilor terțe pentru studii, schimb de elevi, formare profesională neremunerată sau servicii de voluntariat)
   2012/C 250/06
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Verwaltungsgerichtshof

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamant: Leopold Sommer

      Pârât: Landesgeschäftsstelle des Arbeitsmarktservice Wien

      Obiectul

   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Verwaltungsgerichtshof — Interpretarea Directivei 2004/114/CE a Consiliului din 13 decembrie 2004 privind condițiile de admisie a resortisanților țărilor terțe pentru studii, schimb de elevi, formare profesională neremunerată sau servicii de voluntariat (JO L 375, p. 12, Ediție specială 19/vol. 7, p. 94) și în special a articolului 17 din aceasta, precum și a alineatului (14) al listei cuprinse conform articolului 20 din Protocolul privind condițiile și aranjamentele referitoare la admiterea Republicii Bulgaria și a României în Uniunea Europeană (JO 2005, L 157, p. 104) în anexa VI la acesta — Reglementare a unui stat membru care condiționează acordarea unui permis de muncă cetățenilor bulgari de o examinare a situației pieței forței de muncă — Eventuala aplicare a Directivei 2004/114/CE.

      Dispozitivul

               1.

               Anexa VI punctul 1 alineatul (14) din Protocolul privind condițiile și aranjamentele referitoare la admiterea Republicii Bulgaria și a României în Uniunea Europeană trebuie interpretată în sensul că, la data faptelor din acțiunea principală, condițiile de acces al studenților bulgari pe piața forței de muncă nu pot fi mai restrictive decât cele prevăzute de Directiva 2004/114 a Consiliului din 13 decembrie 2004 privind condițiile de admisie a resortisanților țărilor terțe pentru studii, schimb de elevi, formare profesională neremunerată sau servicii de voluntariat.

               2.

               O legislație națională de tipul celei în discuție în acțiunea principală rezervă resortisanților bulgari un tratament mai restrictiv decât cel acordat resortisanților țărilor terțe în temeiul Directivei 2004/114.

      (1)  JO C 113, 9.4.2011.


title: Cauza F-22/14: Acțiune introdusă la 26 mai 2014 – ZZ/OEDT

text:
               21.7.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 235/34

         Acțiune introdusă la 26 mai 2014 – ZZ/OEDT
   (Cauza F-22/14)
   2014/C 235/45
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamant: ZZ (reprezentanți: L. Levi și M. Vandenbussche, avocați)

      Pârât: Observatorul European pentru Droguri și Toxicomanie (OEDT)

      Obiectul și descrierea litigiului

   Reclamantul solicită anularea deciziei de respingere a cererii sale prin care urmărește recunoașterea existenței unei hărțuiri morale din partea superiorului său ierarhic, a deciziei de neprelungire a contractului, precum și a altor două decizii de respingere a reclamațiilor pe care le-a introdus împotriva superiorilor săi ierarhici. În consecință, reclamantul solicită și desfășurarea unei noi anchete și acordarea de daune interese pentru repararea prejudiciului material și moral pe care pretinde că l-a suferit

      Concluziile reclamantului

               —

               Anularea deciziei directorului OEDT din 11 septembrie 2012 de respingere a cererii reclamantului;

               —

               anularea deciziei din 14 septembrie 2012 de neprelungire a contractului reclamantului;

               —

               anularea deciziei președintelui consiliului de administrație al OEDT din 13 mai 2013 și a deciziei directorului OEDT din 25 iunie 2013 prin care au fost respinse afirmațiile reclamantului cuprinse în reclamația sa din 10 decembrie 2013;

               —

               dispunerea unei noi anchete veritabile, obiective și imparțiale;

               —

               repararea prejudiciului material suferit de reclamant, estimat la 4 30  202 euro;

               —

               repararea prejudiciului moral suferit de reclamant, estimat la 1 20  000 euro și

               —

               obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată.


title: Cauza T-569/08: Acțiune introdusă la 22 decembrie 2008 — Visonic/OAPI — Sedea Electronique (VISIONIC)

text:
               7.3.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 55/40

         Acțiune introdusă la 22 decembrie 2008 — Visonic/OAPI — Sedea Electronique (VISIONIC)
   (Cauza T-569/08)
   (2009/C 55/72)
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza
   Părțile

      Reclamantă: Visonic Ltd (Tel Aviv, Israel) (reprezentanți: A. Beschorner și C.Thomas, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Sedea Electronique SA (Seclin, Franța)
   Concluziile reclamantei

               —

               Anularea Deciziei Camerei a doua de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 14 octombrie 2008 din cauzele conexate R 946/2007-2 și R 1151/2007-2;

               —

               declararea nulității mărcii comunitare nr. 1 562 982 „VISIONIC” pentru toate produsele vizate;

               —

               obligarea OAPI la plata cheltuielilor de judecată efectuate în procedurile de pe rolul Curții și obligarea celeilalte părți în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs la plata cheltuielilor efectuate în procedurile administrative de pe rolul camerei de recurs;

               —

               stabilirea unei date pentru ședința de audiere a pledoarilor.

         Motivele și principalele argumente

      Marca comunitară înregistrată care a făcut obiectul unei cereri de declarare a nulității: marca verbală „VISIONIC” pentru produse din clasa 9

      Titularul mărcii comunitare: cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

      Partea care solicită declararea nulității mărcii comunitare: reclamanta

      Decizia diviziei de anulare: admite în parte cererea de declarare a nulității

      Decizia camerei de recurs: admite recursul în cauza R 946/2007-2; anulează decizia atacată prin care s-a respins cererea de declarare a nulității; respinge recursul în cauza R 1151/2007-2.

      Motivele invocate: încălcarea articolului 52 alineatul (3), a articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 40/94 al Consiliului, precum și a principiilor generale ale dreptului mărcilor întrucât camera de recurs a reținut greșit că reclamanta a consimțit la înregistrarea mărcii comunitare care a făcut obiectul unei cereri de declarare a nulității și, în consecință, nu a examinat dacă există un risc de confuzie între mărcile vizate.


title: Cauza C-342/09 P: Ordonanța Curții (Camera a șasea) din 27 octombrie 2010 — Victor Guedes — Indústria e Comércio, SA/Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale), Consorci de l’Espai Rural de Gallecs, cu sediul la Gallecs [Recurs — Marcă comunitară — Regulamentul (CE) nr. 40/94 — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) și alineatul (5) — Marca figurativă Gallecs — Opoziția titularului mărcilor figurative naționale GALLO, GALLO AZEITE NOVO și Azeite Novo, precum și a mărcii figurative comunitare GALLO — Respingerea opoziției — Recurs în parte vădit inadmisibil și în parte vădit nefondat]

text:
               12.3.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 80/7

         Ordonanța Curții (Camera a șasea) din 27 octombrie 2010 — Victor Guedes — Indústria e Comércio, SA/Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale), Consorci de l’Espai Rural de Gallecs, cu sediul la Gallecs
   (Cauza C-342/09 P) (1)

   (Recurs - Marcă comunitară - Regulamentul (CE) nr. 40/94 - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) și alineatul (5) - Marca figurativă Gallecs - Opoziția titularului mărcilor figurative naționale GALLO, GALLO AZEITE NOVO și Azeite Novo, precum și a mărcii figurative comunitare GALLO - Respingerea opoziției - Recurs în parte vădit inadmisibil și în parte vădit nefondat)
   2011/C 80/11
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Recurent: Victor Guedes — Indústria e Comércio, SA (reprezentant: B. Braga da Cruz, avocat)

      Celelalte părți în proces: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: J. Crespo Carrillo, agent), Consorci de l’Espai Rural de Gallecs, cu sediul la Gallecs

      Obiectul

   Recurs formulat împotriva Hotărârii Tribunalului de Primă Instanță (Camera a opta) din 11 iunie 2009, Victor Guedes-Indústria e Comércio, SA/Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI) (T-151/08), prin care Tribunalul a respins o acțiune în anulare introdusă de titularul mărcilor figurative naționale „GALLO”, „GALLO AZEITE NOVO”, „GALLO AZEITE” și al mărcii figurative comunitare „GALLO”, pentru produse și servicii din clasele 29 și 31, împotriva Deciziei R 986/2007-2 a Camerei a doua de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (OAPI) din 16 ianuarie 2008 de respingere a căii de atac introduse împotriva deciziei diviziei de opoziție prin care se respinge opoziția formulată de recurent împotriva cererii de înregistrare a mărcii figurative „Gallecs” pentru produse din clasele 29, 31 și 35 — Încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) și alineatul (5) din Regulamentul (CE) nr. 40/94

      Dispozitivul

               1.

               Respinge recursul.

               2.

               Obligă Victor Guedes — Indústria e Comércio, SA la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 267, 7.11.2009.


title: Cauza C-323/08: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Tribunal Superior de Justicia de Madrid (Madrid) la 16 iulie 2008 — Ovidio Rodríguez Mayor, Pilar Pérez Boto, Pedro Gallego Morzillo, Alfonso Francisco Pérez, Juan Marcelino Gabaldón Morales, Marta María Maestro Campo și Bartolomé Valera Huete/Succesiunea vacantă a lui Rafael de las Heras Dávila, Sagrario de las Heras Dávila și Fondo de Garantía Salarial

text:
               13.9.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 236/12

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Tribunal Superior de Justicia de Madrid (Madrid) la 16 iulie 2008 — Ovidio Rodríguez Mayor, Pilar Pérez Boto, Pedro Gallego Morzillo, Alfonso Francisco Pérez, Juan Marcelino Gabaldón Morales, Marta María Maestro Campo și Bartolomé Valera Huete/Succesiunea vacantă a lui Rafael de las Heras Dávila, Sagrario de las Heras Dávila și Fondo de Garantía Salarial
   (Cauza C-323/08)
   (2008/C 236/19)
   Limba de procedură: spaniola
   Instanța de trimitere
   Tribunal Superior de Justicia de Madrid
   Părțile din acțiunea principală

      Reclamanți: Ovidio Rodríguez Mayor, Pilar Pérez Boto, Pedro Gallego Morzillo, Alfonso Francisco Pérez, Juan Marcelino Gabaldón Morales, Marta María Maestro Campo, Bartolomé Valera Huete

      Celelalte părți: succesiunea vacantă a lui Rafael de las Heras Dávila, Sagrario de las Heras Dávila și Fondo de Garantía Salarial
   Întrebările preliminare

               1)

               Articolul 51 din Statutul spaniol al lucrătorilor (Estatuto de los Trabajadores español) încalcă obligațiile impuse de Directiva 98/59/CE a Consiliului din 20 iulie 1998 privind apropierea legislațiilor statelor membre cu privire la concedierile colective (1) prin faptul că a limitat conceptul de concediere colectivă la concedierile pentru motive economice, tehnice, organizatorice sau legate de producție și nu a extins acest concept la concedierile pentru orice motive fără legătură cu persoana lucrătorului?

               2)

               Este de asemenea contrară Directivei 98/59/CE a Consiliului din 20 iulie 1998, dispoziția cuprinsă în articolul 49.1.g) din Statutul spaniol al lucrătorilor care prevede o indemnizație limitată la o lună de salariu pentru lucrătorii care își pierd locul de muncă în urma decesului, a pensionării sau a incapacității angajatorului, excluzându-i de la aplicarea articolului 51 din același act normativ, întrucât încălcă prevederile articolelor 1, 2, 3, 4 și 6 din directiva menționată?

               3)

               Reglementarea spaniolă privind concedierea colectivă și în concret articolul 49.1.g) și articolul 51 din Statutul spaniol al lucrătorilor încalcă articolul 30 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene și Carta comunitară a drepturilor sociale fundamentale ale lucrătorilor, adoptată la reuniunea Consiliului European de la Strasbourg la 9 decembrie 1989?

      (1)  JO L 225, p. 16, Ediție specială 05/vol. 5, p. 95.


title: Cauza T-508/12: Ordonanța Tribunalului din 13 decembrie 2013 — Automobile Association/OAPI — Duncan Petersen Publishing (Classeurs)

text:
               15.2.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 45/44

         Ordonanța Tribunalului din 13 decembrie 2013 — Automobile Association/OAPI — Duncan Petersen Publishing (Classeurs)
   (Cauza T-508/12) (1)

   2014/C 45/78
   Limba de procedură: engleza
   Președintele Camerei a cincea a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 26, 26.1.2013.


title: Cauza T-539/13: Ordonanța Tribunalului din 21 aprilie 2016 – Inclusion Alliance for Europe/Comisia [„Acțiune în anulare – Al șaptelea program cadru pentru activități de cercetare, de dezvoltare tehnologică și demonstrative (2007-2013) – Proiectele MARE, Senior și ECRN – Recuperarea unei părți a contribuției financiare plătite – Decizie care constituie titlu executoriu – Natura motivelor invocate – Acțiune în parte vădit inadmisibilă și în parte vădit lipsită de orice temei juridic”]

text:
               13.6.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 211/51

      Ordonanța Tribunalului din 21 aprilie 2016 – Inclusion Alliance for Europe/Comisia
      (Cauza T-539/13) (1)

      ([„Acțiune în anulare - Al șaptelea program cadru pentru activități de cercetare, de dezvoltare tehnologică și demonstrative (2007-2013) - Proiectele MARE, Senior și ECRN - Recuperarea unei părți a contribuției financiare plătite - Decizie care constituie titlu executoriu - Natura motivelor invocate - Acțiune în parte vădit inadmisibilă și în parte vădit lipsită de orice temei juridic”])
      (2016/C 211/65)
      Limba de procedură: italiana

         Părțile

         Reclamantă: Inclusion Alliance for Europe GEIE (București, România) (reprezentant: S. Famiani, avocat)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: L. Di Paolo și F. Moro, agenți, asistați de D. Gullo, avocat)

         Obiectul

      Cerere de anulare a Deciziei C(2013) 4693 final a Comisiei din 17 iulie 2013 privind recuperarea sumei de 212 411,89 euro, majorată cu dobânzi, datorată de reclamantă în cadrul proiectelor MARE, SENIOR și ECRN

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Obligă Inclusion Alliance for Europe GEIE la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 15, 18.1.2014.


title: Cauza C-210/12: Hotărârea Curții (Camera a opta) din 17 octombrie 2013 (cerere de decizie preliminară formulată de Bundespatentgericht — Germania) — Sumitomo Chemical Co. Ltd/Deutsches Patent- und Markenamt [Dreptul brevetelor — Produse fitosanitare — Certificat suplimentar de protecție — Regulamentul (CE) nr. 1610/96 — Directiva 91/414/CEE — Autorizație de introducere pe piață de urgență în temeiul articolului 8 alineatul (4) din această directivă]

text:
               14.12.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 367/13

         Hotărârea Curții (Camera a opta) din 17 octombrie 2013 (cerere de decizie preliminară formulată de Bundespatentgericht — Germania) — Sumitomo Chemical Co. Ltd/Deutsches Patent- und Markenamt
   (Cauza C-210/12) (1)

   (Dreptul brevetelor - Produse fitosanitare - Certificat suplimentar de protecție - Regulamentul (CE) nr. 1610/96 - Directiva 91/414/CEE - Autorizație de introducere pe piață de urgență în temeiul articolului 8 alineatul (4) din această directivă)
   2013/C 367/21
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Bundespatentgericht

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Sumitomo Chemical Co. Ltd

      Pârât: Deutsches Patent- und Markenamt

      Obiectul

   Cerere de decizie preliminară — Bundespatentgericht — Interpretarea articolului 3 alineatul (1) litera (b), precum și a articolului 7 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 1610/96 al Parlamentului European și al Consiliului din 23 iulie 1996 privind crearea unui certificat suplimentar de protecție pentru produsele fitosanitare (JO L 198, p. 30, Ediție specială, 03/vol. 19, p. 160) — Posibilitatea de a stabili certificatul pe baza unei autorizații prealabile de introducere pe piață, eliberate conform articolului 8 alineatul (4) din Directiva 91/44/CEE — Substanța activă clotianidin

      Dispozitivul

               1.

               Articolul 3 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 1610/96 al Parlamentului European și al Consiliului din 23 iulie 1996 privind crearea unui certificat suplimentar de protecție pentru produsele fitosanitare trebuie interpretat în sensul că se opune acordării unui certificat suplimentar de protecție pentru un produs fitosanitar cu privire la care s-a acordat o autorizație de introducere pe piață de urgență în temeiul articolului 8 alineatul (4) din Directiva 91/414/CEE a Consiliului din 15 iulie 1991 privind introducerea pe piață a produselor de uz fitosanitar, astfel cum a fost modificată prin Directiva 2005/58/CE a Comisiei din 21 septembrie 2005.

               2.

               Articolul 3 alineatul (1) litera (b) și articolul 7 alineatul (1) din Regulamentul nr. 1610/96 trebuie interpretate în sensul că se opun ca o cerere de certificat suplimentar de protecție să fie depusă înainte de data la care produsul fitosanitar a obținut autorizația de introducere pe piață prevăzută la articolul 3 alineatul (1) litera (b) din acest regulament.

      (1)  JO C 209, 14.7.2012.