title: Cauza C-330/14: Hotărârea Curții (Camera a patra) din 17 decembrie 2015 (cerere de decizie preliminară formulată de Gyulai Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság – Hongrie) – Gergely Szemerey/Miniszterelnökséget vezető miniszter, succesoare în drepturi a Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Hivatal Központi Szerve [Trimitere preliminară — Politica agricolă comună — Măsuri de sprijin pentru dezvoltarea rurală — Plăți pentru agromediu — Regulamentul (CE) nr. 1122/2009 — Articolele 23 și 58 — Regulamentul (CE) nr. 1698/2005 — Regulamentul (CE) nr. 1975/2006 — Ajutor pentru cultivarea unei specii vegetale rare — Cerere de plată — Conținut — Necesitatea unui certificat — Sancțiuni în cazul neprezentării]

text:
               22.2.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 68/10

         Hotărârea Curții (Camera a patra) din 17 decembrie 2015 (cerere de decizie preliminară formulată de Gyulai Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság – Hongrie) – Gergely Szemerey/Miniszterelnökséget vezető miniszter, succesoare în drepturi a Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Hivatal Központi Szerve
   (Cauza C-330/14) (1)

   ([Trimitere preliminară - Politica agricolă comună - Măsuri de sprijin pentru dezvoltarea rurală - Plăți pentru agromediu - Regulamentul (CE) nr. 1122/2009 - Articolele 23 și 58 - Regulamentul (CE) nr. 1698/2005 - Regulamentul (CE) nr. 1975/2006 - Ajutor pentru cultivarea unei specii vegetale rare - Cerere de plată - Conținut - Necesitatea unui certificat - Sancțiuni în cazul neprezentării])
   (2016/C 068/13)
   Limba de procedură: maghiara

      Instanța de trimitere

   Gyulai Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

      Părțile din procedura principală

      Reclamant: Gergely Szemerey

      Pârâtă: Miniszterelnökséget vezető miniszter, succesoare în drepturi a Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Hivatal Központi Szerve

      Dispozitivul

               1)

               Articolul 23 din Regulamentul (CE) nr. 1122/2009 al Comisiei din 30 noiembrie 2009 de stabilire a normelor de aplicare a Regulamentului (CE) nr. 73/2009 al Consiliului în ceea ce privește ecocondiționalitatea, modularea și sistemul integrat de administrare și control în cadrul schemelor de ajutor direct pentru agricultori prevăzute de regulamentul respectiv, precum și de aplicare a Regulamentului (CE) nr. 1234/2007 al Consiliului în ceea ce privește ecocondiționalitatea în cadrul schemei de ajutoare prevăzute pentru sectorul vitivinicol coroborat cu Regulamentul (CE) nr. 1698/2005 al Consiliului din 20 septembrie 2005 privind sprijinul pentru dezvoltare rurală acordat din Fondul european agricol pentru dezvoltare rurală (FEADR), astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (CE) nr. 473/2009 al Consiliului din 25 mai 2009, și cu Regulamentul (CE) nr. 1975/2006 al Comisiei din 7 decembrie 2006 privind normele de aplicare a Regulamentului (CE) nr. 1698/2005 al Consiliului în ceea ce privește punerea în aplicare a procedurilor de control și a ecocondiționalității în ceea ce privește măsurile de sprijin pentru dezvoltarea rurală, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (CE) nr. 484/2009 al Comisiei din 9 iunie 2009, trebuie interpretat în sensul că nu se opune ca o reglementare națională precum cea în discuție în litigiul principal să impună ca solicitantul unui ajutor pentru agromediu să furnizeze agenției de plăți, odată cu cererea sa de ajutor, un certificat privind specia vegetală rară care îi confirmă dreptul la plata acestui ajutor, cu condiția ca această reglementare să fi permis operatorilor vizați să se conformeze cerințelor acesteia în condiții rezonabile, aspect a cărui verificare revine instanței de trimitere.

               2)

               Articolul 58 al treilea paragraf din Regulamentul nr. 1122/2009 trebuie interpretat în sensul că sancțiunea prevăzută în această dispoziție nu este aplicabilă solicitantului unui ajutor pentru agromediu care omite să anexeze la cererea sa de ajutor un document precum certificatul în discuție în litigiul principal, care îi confirmă dreptul la plata acestui ajutor. Articolul 23 alineatul (1) al treilea paragraf din acest regulament trebuie interpretat în sensul că o astfel de omisiune conduce, în principiu, la inadmisibilitatea cererii de plată a ajutorului pentru agromediu.

      (1)  JO C 303, 8.9.2014.


title: Cauza C-438/11: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Finanzgericht Hamburg (Germania) la 26 august 2011 — Lagura Vermögensverwaltung GmbH/Hauptzollamt Hamburg-Hafen

text:
               26.11.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 347/8

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Finanzgericht Hamburg (Germania) la 26 august 2011 — Lagura Vermögensverwaltung GmbH/Hauptzollamt Hamburg-Hafen
   (Cauza C-438/11)
   2011/C 347/12
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Finanzgericht Hamburg

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Lagura Vermögensverwaltung GmbH

      Pârât: Hauptzollamt Hamburg-Hafen

      Întrebările preliminare

   Într-o situație precum cea din acțiunea principală, în care autoritatea dintr-un stat terț nu mai poate verifica dacă certificatul eliberat de ea se întemeiază pe o prezentare corectă a faptelor, debitorului trebuie să i se refuze posibilitatea de a invoca principiul încrederii legitime în temeiul articolului 220 alineatul (2) litera (b) al doilea și al treilea paragraf din Codul vamal (1), în condițiile în care împrejurările din care rezultă imposibilitatea de a clarifica corectitudinea mențiunilor din certificatul de origine a mărfii trebuie dovedite de exportator sau, dimpotrivă, transferarea sarcinii probei de la autoritatea vamală la debitor, în temeiul articolului 220 alineatul (2) litera (b) al treilea paragraf prima teză din Codul vamal, presupune ca imposibilitatea clarificării să nu se datoreze unor motive imputabile autorităților din țara exportatoare sau neglijenței imputabile exclusiv exportatorului?

      (1)  Regulamentul (CEE) nr. 2913/92 al Consiliului din 12 octombrie 1992 de instituire a Codului vamal comunitar (JO L 302, p. 1, Ediție specială, 02/vol. 5, p. 58), astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (CE) nr. 2700/2000 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 noiembrie 2000 (JO L 311, p. 17, Ediție specială, 02/vol. 13, p. 12).


title: Cauza C-225/09: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Giudice di pace di Cortona (Italia) la 19 iunie 2009 — Joanna Jakubowlka Edyta/Alessandro Maneggia

text:
               29.8.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 205/25

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Giudice di pace di Cortona (Italia) la 19 iunie 2009 — Joanna Jakubowlka Edyta/Alessandro Maneggia
   (Cauza C-225/09)
   2009/C 205/43
   Limba de procedură: italiana

      Instanța de trimitere

   Giudice di pace di Cortona

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Joanna Jakubowlka Edyta

      Pârât: Alessandro Maneggia

      Întrebările preliminare

               1)

               Articolul 3 litera (g) și articolele 4, 10, 81 și 98 din Tratatul de instituire a Comunității Europene trebuie interpretate în sensul că se opun unei reglementări naționale precum cea care rezultă din articolele 1 și 2 din Legea nr. 339 din 25 noiembrie 2003 care reintroduc incompatibilitatea exercitării profesiei de avocat de către funcționarii cu normă redusă și îi împiedică, chiar dacă sunt titulari ai unei abilitări de a exercita profesia de avocat, să exercite această profesie, impunând radierea lor din tabloul ordinului avocaților prin decizie a consiliului ordinului avocaților competent, cu excepția cazului în care funcționarul optează pentru încetarea raportului de muncă?

               2)

               Articolul 3 litera (g) și articolele 4, 10, și 98 din Tratatul de instituire a Comunității Europene trebuie interpretate în sensul că se opun unei reglementări naționale precum cea care rezultă din articolele 1 și 2 din Legea nr. 339 din 25 noiembrie 2003 care reintroduc incompatibilitatea exercitării profesiei de avocat de către funcționarii cu normă redusă și îi împiedică, chiar dacă sunt titulari ai unei abilitări de a exercita profesia de avocat, să exercite această profesie, impunând radierea lor din tabloul ordinului avocaților prin decizie a consiliului ordinului avocaților competent, cu excepția cazului în care funcționarul optează pentru încetarea raportului de muncă?

               3)

               Articolul 6 din Directiva Consiliului din 22 martie 1977 de facilitare a exercitării efective a libertății de a presta servicii de către avocați (77/249/CEE) (1), care prevede că „[o]rice stat membru poate exclude avocații salariați, care au încheiat un contract de muncă cu o întreprindere publică sau privată, de la exercitarea activităților de reprezentare și de apărare în justiție a întreprinderii respective, în măsura în care avocații stabiliți în statul respectiv nu sunt autorizați să le exercite”, trebuie interpretat în sensul că se opune unei reglementări naționale precum cea care rezultă din articolele 1 și 2 din Legea nr. 339 din 25 noiembrie 2003 care reintroduc incompatibilitatea exercitării profesiei de avocat de către funcționarii cu normă redusă și îi împiedică, chiar dacă sunt titulari ai unei abilitări de a exercita profesia de avocat, să exercite această profesie, impunând radierea lor din tabloul ordinului avocaților prin decizie a consiliului ordinului avocaților competent, cu excepția cazului în care funcționarul optează pentru încetarea raportului de muncă, în situația în care această reglementare națională se aplică și avocaților salariați care exercită activitatea de avocat în temeiul liberei prestări a serviciilor?

               4)

               Articolul 8 din Directiva 98/5/CE (2) a Parlamentului European și a Consiliului din 16 februarie 1998 de facilitare a exercitării cu caracter permanent a profesiei de avocat într-un stat membru, altul decât cel în care s-a obținut calificarea, care prevede că „[u]n avocat înregistrat într-un stat membru sub titlul profesional din statul membru de origine poate profesa ca avocat salariat în serviciul altui avocat, într-o asociere sau societate de avocați sau al unei întreprinderi publice sau private, în măsura în care statul membru gazdă permite acest lucru avocaților înregistrați sub titlul profesional utilizat în acel stat”, trebuie interpretat în sensul că nu se aplică avocatului funcționar cu normă redusă?

               5)

               Principiile generale ale dreptului comunitar privind protecția încrederii legitime și a drepturilor câștigate se opun unei reglementări naționale precum cea care rezultă din articolele 1 și 2 din Legea nr. 339 din 25 noiembrie 2003 care introduc incompatibilitatea exercitării profesiei de avocat de către funcționarii cu normă redusă și se aplică și avocaților deja înscriși în tabloul ordinului avocaților la data intrării în vigoare a Legii nr. 339 din 2003, prevăzând la articolul 2 numai o scurtă perioadă pentru a opta în mod obligatoriu între acest loc de muncă și exercitarea profesiei de avocat?

      (1)  JO L 78, p. 17, Ediție specială 06/vol. 1, p. 46.

      (2)  JO L 77, p. 36, Ediție specială 06/vol. 3, p. 24.


title: Cauza C-264/14: Cerere de decizie preliminară introdusă de Högsta förvaltningsdomstolen (Suedia) la 2 iunie 2014 – Skatteverket/David Hedqvist

text:
               28.7.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 245/7

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Högsta förvaltningsdomstolen (Suedia) la 2 iunie 2014 – Skatteverket/David Hedqvist
   (Cauza C-264/14)
   2014/C 245/09
   Limba de procedură: suedeza

      Instanța de trimitere

   Högsta förvaltningsdomstolen

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Skatteverket

      Pârât: David Hedqvist

      Întrebările preliminare

               1)

               Articolul 2 alineatul (1) din Directiva TVA (1) trebuie interpretat în sensul că tranzacțiile care îmbracă forma a ceea ce s a descris ca reprezentând schimb de valută virtuală cu valută tradițională și invers, efectuat pe baza unei contraprestații cuprinse de furnizor în calculul cursului de schimb, constituie prestări de servicii efectuate cu titlu oneros?

               2)

               În cazul în care răspunsul la prima întrebare este afirmativ, articolul 135 alineatul (1) trebuie interpretat în sensul că operațiunile de schimb descrise anterior sunt scutite de taxa pe valoarea adăugată?

      (1)  Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată (JO L 347, p. 1, Ediție specială, 09/vol. 3, p. 7).


title: Cauza C-341/09 P: Recurs introdus la 21 august 2009 de Acegas-APS SpA, fostă Acqua, Elettricità, Gas e servizi SpA (Acegas) împotriva Hotărârii Tribunalului de Primă Instanță (Camera a opta extinsă) pronunțate la 11 iunie 2009 în cauza T-309/02, Acegas/Comisia

text:
               7.11.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 267/42

         Recurs introdus la 21 august 2009 de Acegas-APS SpA, fostă Acqua, Elettricità, Gas e servizi SpA (Acegas) împotriva Hotărârii Tribunalului de Primă Instanță (Camera a opta extinsă) pronunțate la 11 iunie 2009 în cauza T-309/02, Acegas/Comisia
   (Cauza C-341/09 P)
   2009/C 267/74
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Recurentă: Acegas-APS SpA, fostă Acqua, Elettricità, Gas e servizi SpA (Acegas) (reprezentanți: F. Ferletic și F. Spitaleri, avocați, L. Daniele, profesor)

      Cealaltă parte în proces: Comisia Comunităților Europene

      Concluziile recurentei

               —

               Anularea Hotărârii Tribunalului de Primă Instanță din 11 iunie 2009, cauza T-309/02, Acegas/Comisia, și trimiterea cauzei spre rejudecare pe fond în fața Tribunalului;

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată aferente recursului și soluționarea odată cu fondul a cererii privind cheltuielile de judecată efectuate în primă instanță.

         În ipoteza în care Curtea decide că stadiul în care se află dosarul îi permite să soluționeze cauza pe fond,

               —

               anularea în întregime a Deciziei 2003/193/CE a Comisiei din 5 iunie 2002 (1) privind scutiri fiscale și împrumuturi în condiții preferențiale acordate de Italia unor întreprinderi de servicii publice al căror acționariat este în majoritate public;

               —

               în subsidiar, anularea articolului 3 din decizia atacată, în măsura în care impune statului italian recuperarea de la beneficiari a ajutorului acordat;

               —

               obligarea Comisiei Comunităților Europene la plata cheltuielilor de judecată aferente prezentei proceduri, precum și procedurii în primă instanță.

      Motivele și principalele argumente

   Primul motiv: încălcarea articolului 230 al patrulea paragraf CE — Excluderea intereselor individuale ale ACEGAS-APS pe baza unor elemente de fapt eronate și nerelevante
   ACEGAS-APS subliniază că jurisprudența constantă a Curții subordonează legitimarea procesuală activă împotriva deciziilor Comisiei privind scheme de ajutor față de două condiții: reclamantul trebuie să fie beneficiar efectiv al unui ajutor acordat în temeiul schemei care face obiectul deciziei; decizia trebuie să cuprindă un ordin de recuperare a ajutorului. ACEGAS-APS arată că în speță erau îndeplinite ambele condiții menționate. Cu toate acestea, Tribunalul a declarat în mod eronat acțiunea ca fiind inadmisibilă, referindu-se la împrejurări de fapt ulterioare, eronate, nerelevante și care nu intră în competența Tribunalului.
   Al doilea motiv: încălcarea articolului 230 al patrulea paragraf CE — Luarea în considerare în mod eronat, în aprecierea interesului individual al recurentei, a unor elemente și împrejurări ulterioare datei adoptării deciziei
   ACEGAS-APS susține că respectivele condiții pentru legitimarea procesuală activă trebuie să fie îndeplinite în momentul adoptării deciziei atacate. Cu toate acestea, Tribunalul a exclus în mod eronat interesul individual al ACEGAS-APS de a exercita acțiunea, pe baza unor împrejurări de fapt ulterioare, referitoare la procedura aplicată de autoritățile italiene competente pentru recuperarea prezumatului ajutor acordat.
   Al treilea motiv: încălcarea dreptului la apărare al recurentei — vicii de procedură în fața Tribunalului care produc prejudicii intereselor recurentei — denaturare a mijloacelor de probă — lipsă și contradictorialitate a motivării
   În cursul procedurii în primă instanță, Tribunalul a adresat două cereri scrise ACEGAS-APS și, respectiv, Republicii Italiene, prin care solicita să i se comunice valoarea totală a ajutorului primit de recurentă. Adresând aceste cereri, Tribunalul a încălcat dreptul la apărare al ACEGAS-APS. În plus, Tribunalul a denaturat conținutul răspunsurilor furnizate, care confirmau că recurenta era „beneficiara efectivă” a schemei de scutiri IRPEG contestate de Comisie.

      (1)  JO L 77, p. 21.


title: Cauza T-588/08: Hotărârea Tribunalului din 14 martie 2013 — Dole Food și Dole Germany/Comisia ( „Concurență — Înțelegeri — Piața bananelor — Decizie de constatare a unei încălcări a articolului 81 CE — Noțiunea de practică concertată având un obiect anticoncurențial — Sistem de schimb de informații — Obligația de motivare — Dreptul la apărare — Orientările privind calcularea cuantumului amenzilor — Gravitatea încălcării” )

text:
               27.4.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 123/15

         Hotărârea Tribunalului din 14 martie 2013 — Dole Food și Dole Germany/Comisia
   (Cauza T-588/08) (1)

   (Concurență - Înțelegeri - Piața bananelor - Decizie de constatare a unei încălcări a articolului 81 CE - Noțiunea de practică concertată având un obiect anticoncurențial - Sistem de schimb de informații - Obligația de motivare - Dreptul la apărare - Orientările privind calcularea cuantumului amenzilor - Gravitatea încălcării)
   2013/C 123/25
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamante: Dole Food Company, Inc. (Westlake Village, Californie, Statele Unite); și Dole Germany OHG (Hambourg, Germania) (reprezentant: J. F. Bellis, avocat)

      Pârâtă: Comisia European (reprezentanți: inițial X. Lewis și M. Kellerbauer, ulterior M. Kellerbauer și P. Van Nuffel, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare a Deciziei C(2008) 5955 final a Comisiei din 15 octombrie 2008 privind o procedură în temeiul articolului 81 CE (cazul COMP/39.188 — Banane)

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Obligă Dole Food Company, Inc. și Dole Germany OHG la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 44, 21.2.2009.


title: Cauza C-441/10: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Curtea de Apel Bacău (România) la data de 13 septembrie 2010 — Ioan Anghel/Direcția Generală a Finanțelor Publice Bacău, Administrația Finanțelor Publice Bacău

text:
               4.12.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 328/14

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Curtea de Apel Bacău (România) la data de 13 septembrie 2010 — Ioan Anghel/Direcția Generală a Finanțelor Publice Bacău, Administrația Finanțelor Publice Bacău
   (Cauza C-441/10)
   ()
   2010/C 328/26
   Limba de procedură: română

      Instanța de trimitere

   Curtea de Apel Bacău

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamant: Ioan Anghel

      Pârâte: Direcția Generală a Finanțelor Publice Bacău, Administrația Finanțelor Publice Bacău

      Întrebările preliminare

               1.

               Art. 110 paragraful 1, (fost nr. 90) din T.C.E., în temeiul căruia nici un stat membru nu aplică, direct sau indirect, produselor altor state membre impozite interne de orice natură mai mari decât cele care se aplică, direct sau indirect, produselor naționale similare, se opune instituirii unei taxe de poluare pentru autovehicule, taxă impusă cu ocazia primei înmatriculări pe teritoriul unui stat membru, prezentând caracteristicile instituite prin OUG nr.50/2008, taxă ce poate reprezenta un impozit intern asupra bunurilor provenind din alte state membre, având în vedere că taxa nu se percepe cu ocazia reînmatriculării unui autovehicul în România, autovehicul care prezintă aceleași caracteristici cu un autovehicul secondhand importat ?

               2.

               Art. 110 paragraf 2, (fost nr. 90) din T.C.E., în temeiul căruia nici un stat membru nu aplică, direct sau indirect, produselor altor state membre impozite interne de natură să protejeze indirect alte sectoare de producție, se opune instituirii unei taxe de poluare pentru autovehicule, taxă impusă cu ocazia primei înmatriculări pe teritoriul unui stat membru, prezentând caracteristicile instituite prin Ordonanța de Urgență a Guvernului nr.50/2008, având în vedere că prin Ordonanța de Urgență a Guvernului nr.218/2008 este exceptată de la plata taxei de poluare categoria de autoturisme care corespunde caracteristicilor tehnice ale autoturismelor produse în România ?


title: Cauza T-548/16: Ordonanța Tribunalului din 6 septembrie 2017 – Clarke/EUIPO

text:
               23.10.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 357/32

         Ordonanța Tribunalului din 6 septembrie 2017 – Clarke/EUIPO
   (Cauza T-548/16) (1)

   (2017/C 357/41)
   Limba de procedură: germana
   Președintele Camerei a șaptea a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 221, 6.7.2015 (cauză înregistrată inițial la Tribunalul Funcției Publice a Uniunii Europene sub numărul F-63/15 și transferată la Tribunalul Uniunii Europene la 1.9.2016).


title: Cauza F-92/09: Acțiune introdusă la 6 noiembrie 2009 — U/Parlamentul European

text:
               16.1.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 11/42

         Acțiune introdusă la 6 noiembrie 2009 — U/Parlamentul European
   (Cauza F-92/09)
   2010/C 11/80
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: U (Luxemburg, Luxemburg) (reprezentanți: F. Moyse și A. Salerno, avocați)

      Pârât: Parlamentul European

      Obiectul și descrierea litigiului

   Anularea deciziei Parlamentului European de a-l concedia pe reclamant, precum și repararea prejudiciului moral suferit

      Concluziile reclamantului

               —

               Anularea deciziei autorității împuternicite să facă numiri din 6 iulie 2009 prin care aceasta a decis să îl concedieze pe reclamant începând cu data de 1 septembrie 2009;

               —

               acordarea unei despăgubiri pentru prejudiciul moral suferit, în cuantum de 15 000 de euro, sub rezerva posibilității modificării acestuia în cursul procedurii;

               —

               obligarea Parlamentului European la plata cheltuielilor de judecată.


title: Cauza T-314/06: Hotărârea Tribunalului din 13 septembrie 2010 — Whirlpool Europe/Consiliul [ „Dumping — Importul anumitor combine frigorifice originare din Coreea de Sud — Definiția produsului în cauză — Dreptul la apărare — Comitet consultativ — Obligația de motivare — Alegerea metodei de definire a produsului în cauză — Articolul 15 alineatul (2) și articolul 20 alineatul (5) din Regulamentul nr. 384/96 [devenite articolul 15 alineatul (2) și articolul 20 alineatul (5) din Regulamentul (CE) nr. 1225/2009]” ]

text:
               6.11.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 301/23

         Hotărârea Tribunalului din 13 septembrie 2010 — Whirlpool Europe/Consiliul
   (Cauza T-314/06) (1)

   (Dumping - Importul anumitor combine frigorifice originare din Coreea de Sud - Definiția produsului în cauză - Dreptul la apărare - Comitet consultativ - Obligația de motivare - Alegerea metodei de definire a produsului în cauză - Articolul 15 alineatul (2) și articolul 20 alineatul (5) din Regulamentul nr. 384/96 [devenite articolul 15 alineatul (2) și articolul 20 alineatul (5) din Regulamentul (CE) nr. 1225/2009])
   2010/C 301/35
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Whirlpool Europe Srl (Comerio, Italia) (reprezentanți: M. Bronckers și F. Louis, avocați)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: J.-P. Hix, agent, asistat de G. Berrisch, avocat)

      Intervenienți în susținerea reclamantei: Republica Italiană (reprezentant: G. Albenzio, avvocato dello Stato) și Consiliul European al Producătorilor de Echipamente Casnice (CECED) (Bruxelles, Belgia) (reprezentanți: Y. Desmedt și A. Verheyden, avocați)

      Interveniente în susținerea pârâtului: Comisia Europeană (reprezentanți: H. van Vliet și T. Scharf, agenți) și LG Electronics, Inc. (Seul, Coreea de Sud) (reprezentanți: inițial L. Ruessmann și P. Hecker, ulterior L. Ruessmann și A. Willems, avocați)

      Obiectul

   Cerere de anulare în parte a Regulamentului (CE) nr. 1289/2006 al Consiliului din 25 august 2006 de instituire a unui drept antidumping definitiv și de percepere definitivă a dreptului provizoriu instituit la importurile de anumite frigidere „side-by-side” originare din Republica Coreea (JO L 236, p. 11, Ediție specială, 11/vol. 47, p. 247)

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Whirlpool Europe Srl suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de Consiliul Uniunii Europene și de LG Electronics, Inc.

               3.

               Republica Italiană, Comisia Europeană și Consiliul European al Producătorilor de Echipamente Casnice (CECED) suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 326, 30.12.2006.


title: Cauza C-291/05: Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 11 decembrie 2007 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Raad van State — Țările de Jos) — Minister voor Vreemdelingenzaken en Integratie/R. N. G. Eind (Libera circulație a persoanelor — Lucrători — Dreptul de ședere al unui membru de familie resortisant al unui stat terț — Întoarcerea lucrătorului în statul membru al cărui resortisant este — Obligația statului membru de origine al lucrătorului de a acorda dreptul de ședere membrului de familie — Existența unei astfel de obligații în lipsa exercitării unei activități reale și efective de către acel lucrător)

text:
               23.2.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 51/8

         Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 11 decembrie 2007 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Raad van State — Țările de Jos) — Minister voor Vreemdelingenzaken en Integratie/R. N. G. Eind
   (Cauza C-291/05) (1)

   (Libera circulație a persoanelor - Lucrători - Dreptul de ședere al unui membru de familie resortisant al unui stat terț - Întoarcerea lucrătorului în statul membru al cărui resortisant este - Obligația statului membru de origine al lucrătorului de a acorda dreptul de ședere membrului de familie - Existența unei astfel de obligații în lipsa exercitării unei activități reale și efective de către acel lucrător)
   (2008/C 51/14)
   Limba de procedură: olandeza
   Instanța de trimitere
   Raad van State
   Părțile din acțiunea principală

      Reclamant: Minister voor Vreemdelingenzaken en Integratie

      Pârât: R. N. G. Eind
   Obiectul
   Cerere având ca obiect pronunțarea unei hotărâri preliminare — Nederlandse Raad van State — Interpretarea articolului 10 din Regulamentul (CEE) nr. 1612/68 al Consiliului din 15 octombrie 1968 privind libera circulație a lucrătorilor în cadrul Comunității (JO L 257, p. 2, Ediție specială, 05/vol. 1, p. 11) și a Directivei 90/364/CEE a Consiliului din 28 iunie 1990 privind dreptul de ședere (JO L 180, p. 26) — Interpretarea articolului 18 CE — Dreptul de ședere al unui membru de familie resortisant al unui stat terț — Existența unei astfel de obligații în lipsa exercitării unei activități reale și efective de către acel lucrător — Întoarcerea lucrătorului în statul membru al cărui resortisant este — Lipsa, în acel stat, a dreptului de ședere pentru membrul de familie
   Dispozitivul

               1)

               În cazul întoarcerii unui lucrător comunitar în statul membru al cărui cetățean este, dreptul comunitar nu impune autorităților acelui stat să recunoască un drept de intrare și de ședere resortisantului unui stat terț, membru al familiei acelui lucrător, numai datorită faptului că, în statul membru gazdă în care lucrătorul a exercitat o activitate salariată, acel resortisant era titularul unui permis de ședere valabil eliberat în temeiul articolului 10 din Regulamentul (CEE) nr. 1612/68 al Consiliului din 15 octombrie 1968 privind libera circulație a lucrătorilor în cadrul Comunității, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (CEE) nr. 2434/92 al Consiliului din 27 iulie 1992.

               2)

               La întoarcerea unui lucrător în statul membru al cărui cetățean este, după ce a exercitat o activitate salariată într-un alt stat membru, resortisantul unui stat terț, membru al familiei acestui lucrător, beneficiază, în temeiul articolului 10 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul nr. 1612/68, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul nr. 2434/92, această dispoziție aplicându se prin analogie, de un drept de ședere în statul membru al cărui cetățean este lucrătorul, chiar dacă acesta din urmă nu exercită în acel stat o activitate economică reală și efectivă. Faptul că resortisantul unui stat terț, membru al familiei unui lucrător comunitar, înainte de a locui în statul membru în care acesta din urmă a exercitat o activitate salariată, nu beneficia, în statul membru al cărui cetățean este lucrătorul, de un drept de ședere întemeiat pe dreptul național este fără incidență în ceea ce privește aprecierea dreptului acestui resortisant de a locui în acest din urmă stat.

      (1)  JO C 296, 26.11.2005.


title: Cauza C-143/14: Hotărârea Curții (Camera a șaptea) din 16 aprilie 2015 (cerere de decizie preliminară formulată de Finanzgericht Berlin-Brandenburg – Germania) – TMK Europe GmbH/Hauptzollamt Frankfurt (Oder) (Trimitere preliminară — Dumping — Importuri de anumite tuburi din fier sau din oțel — Regulamentul (CE) nr. 384/96 — Articolul 3 alineatul (7) — Prejudiciu cauzat industriei — Factori cunoscuți — Legătură de cauzalitate — Neluare în considerare a unei investigații privind practici anticoncurențiale ale întreprinderilor comunitare din sectorul vizat — Regulamentul (CE) nr. 2320/97 — Validitate)

text:
               15.6.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 198/13

         Hotărârea Curții (Camera a șaptea) din 16 aprilie 2015 (cerere de decizie preliminară formulată de Finanzgericht Berlin-Brandenburg – Germania) – TMK Europe GmbH/Hauptzollamt Frankfurt (Oder)
   (Cauza C-143/14) (1)

   ((Trimitere preliminară - Dumping - Importuri de anumite tuburi din fier sau din oțel - Regulamentul (CE) nr. 384/96 - Articolul 3 alineatul (7) - Prejudiciu cauzat industriei - Factori cunoscuți - Legătură de cauzalitate - Neluare în considerare a unei investigații privind practici anticoncurențiale ale întreprinderilor comunitare din sectorul vizat - Regulamentul (CE) nr. 2320/97 - Validitate))
   (2015/C 198/16)
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Finanzgericht Berlin-Brandenburg

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: TMK Europe GmbH

      Pârât: Hauptzollamt Frankfurt (Oder)

      Dispozitivul

   Examinarea întrebării adresate nu a evidențiat niciun element de natură să afecteze validitatea Regulamentului (CE) nr. 2320/97 al Consiliului din 17 noiembrie 1997 de instituire a unor taxe antidumping definitive la importul anumitor tuburi și țevi obținute fără sudură, din fier sau din oțel nealiat, originare din Ungaria, din Polonia, din Rusia, din Republica Cehă, din România și din Republica Slovacă, de abrogare a Regulamentului (CEE) nr. 1189/93 și de finalizare a procedurii referitoare la importurile originare din Republica Croația.

      (1)  JO C 235, 21.7.2014.


title: Cauza T-85/13: Hotărârea Tribunalului din 13 iunie 2014 – K-Swiss/OAPI – Künzli SwissSchuh (Benzi paralele pe un pantof) [ „Marcă comunitară — Procedură de anulare — Marcă comunitară figurativă care reprezintă benzi paralele pe un pantof — Motiv absolut de refuz — Lipsa caracterului distinctiv — Articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 [devenit articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009]” ]

text:
               28.7.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 245/13

         Hotărârea Tribunalului din 13 iunie 2014 – K-Swiss/OAPI – Künzli SwissSchuh (Benzi paralele pe un pantof)
   (Cauza T-85/13) (1)

   ([„Marcă comunitară - Procedură de anulare - Marcă comunitară figurativă care reprezintă benzi paralele pe un pantof - Motiv absolut de refuz - Lipsa caracterului distinctiv - Articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 [devenit articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009]”])
   2014/C 245/18
   Limba de procedură: engleza

      Părţile

      Reclamantă: K-Swiss, Inc. (Westlake, California, Statele Unite) (reprezentanți: R. Niebel și K. Tasma, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: Ó. Mondéjar Ortuño, agent)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI: Künzli SwissSchuh AG (Windish, Elveția)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva deciziei Camerei a doua de recurs a OAPI din 30 octombrie 2012 (cauza R 174/2011-2), privind o procedură de anulare între Künzli SwissSchuh AG și K-Swiss, Inc.

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă K-Swiss, Inc. la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 123, 27.4.2013.


title: Cauza T-276/13: Acțiune introdusă la 15 mai 2013 — Growth Energy și Renewable Fuels Association/Consiliul

text:
               3.8.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 226/11

         Acțiune introdusă la 15 mai 2013 — Growth Energy și Renewable Fuels Association/Consiliul
   (Cauza T-276/13)
   (2013/C 226/19)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamante: Growth Energy (Washington, Statele Unite), Renewable Fuels Association (Washington, Statele Unite) (reprezentant: P. Vander Schueren, avocat)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene

      Concluziile

   Reclamantele solicită Tribunalului:

               —

               anularea Regulamentului de punere în aplicare (UE) nr. 157/2013 al Consiliului din 18 februarie 2013 de instituire a unei taxe antidumping definitive la importurile de bioetanol originar din Statele Unite ale Americii (JO L 49, p. 10) în măsura în care le privește pe reclamante și pe membrii lor, și

               —

               obligarea Consiliului la plata cheltuielilor de judecată efectuate de reclamante în cadrul prezentei proceduri.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamantele invocă următoarele zece motive.

               1.

               Primul motiv, întemeiat pe încălcarea de către Comisie a regulamentului de bază, întrucât aceasta a ales să aplice o taxă la nivel național și a refuzat să calculeze o taxă antidumping individuală, în pofida faptului că deținea toate informațiile necesare pentru a proceda astfel. În această privință, reclamantele consideră că Comisia a săvârșit o eroare vădită de apreciere a faptelor relevante și o eroare de drept, că aceasta nu și-a motivat concluziile, că și-a încălcat obligația de diligență, precum și dreptul la apărare și principiul securității juridice și al încrederii legitime a reclamantelor.

               2.

               Al doilea motiv, întemeiat pe faptul că, întrucât nu a ajustat prețul de export pentru a calcula marja de dumping, ca urmare a faptului că nu a majorat prețurile de export pentru amestecurile producătorului de amestecuri interesat, Comisia a săvârșit o eroare vădită de apreciere a faptelor relevante și o eroare de drept.

               3.

               Al treilea motiv, întemeiat pe săvârșirea de către Comisie a unei erori vădite de apreciere a faptelor relevante și a încălcării regulamentului de bază, precum și a principiului nediscriminării prin supraestimarea volumului importurilor de bioetanol provenit din Statele Unite și prin faptul că nu a tratat aceste importuri în mod similar cu importurile aceluiași produs provenite din țări terțe.

               4.

               Al patrulea motiv, întemeiat pe săvârșirea de către Comisie a unei erori vădite de apreciere și a încălcării regulamentului de bază atunci când aceasta a calculat marja de prejudiciu.

               5.

               Al cincilea motiv, întemeiat pe săvârșirea de către Comisie a unor erori vădite de apreciere și a încălcării regulamentului de bază, întrucât a stabilit prejudiciul important prin referire la o industrie a Uniunii care nu produce un produs similar și întrucât a definit industria Uniunii înainte de a defini produsul similar.

               6.

               Al șaselea motiv, întemeiat pe faptul că regulamentul atacat este afectat de erori vădite de apreciere și de erori de drept, întrucât prejudiciul important pe care îl stabilește se întemeiază pe date provenite dintr-un eșantion nereprezentativ de producători ai Uniunii.

               7.

               Al șaptelea motiv, întemeiat pe săvârșirea de către Comisie a unei erori vădite de apreciere, întrucât a concluzionat că alte cauze ale prejudiciului important nu afectează legătura de cauzalitate dintre importurile vizate și prejudiciul pretins suferit de industria Uniunii.

               8.

               Al optulea motiv, întemeiat pe săvârșirea de către Consiliu a unei erori de drept și a încălcării principiului proporționalității prin adoptarea unei măsuri antidumping care nu era necesară.

               9.

               Al nouălea motiv, întemeiat pe săvârșirea de către Comisie a unor erori de drept și a încălcării principiilor bunei administrări și al nediscriminării, întrucât Comisia a considerat că ancheta privind bioetanolul originar din Statele Unite era întemeiată pe o plângere adecvată, în timp ce aceasta nu îndeplinea condițiile prevăzute de regulamentul de bază.

               10.

               Al zecelea motiv, întemeiat pe săvârșirea de către Comisie a numeroase încălcări ale dreptului la apărare al reclamantelor și pe nemotivarea adoptării regulamentului atacat, întrucât concluziile definitive pe baza cărora a fost adoptat acest regulament nu conțineau faptele și elementele esențiale pentru adoptarea unor măsuri definitive. De asemenea, Comisia a modificat perioada de validitate a măsurilor fără o motivare, fără să permită reclamantelor accesul la dosarul neconfidențial în timp util și fără să le acorde suficient timp pentru a transmite observații cu privire la concluziile definitive.


title: Cauza T-262/09: Hotărârea Tribunalului din 13 aprilie 2011 — Safariland/OAPI — DEF-TEC Defense Technology (FIRST DEFENSE AEROSOL PEPPER PROJECTOR) [ „Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a unei mărci comunitare figurative FIRST DEFENSE AEROSOL PEPPER PROJECTOR — Motiv relativ de refuz — Articolul 8 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 — Executarea de către OAPI a unei hotărâri de anulare a unei decizii a camerelor sale de recurs — Dreptul la apărare — Obligația de motivare — Articolul 63 alineatul (2), articolul 65 alineatul (6) și articolele 75 și 76 din Regulamentul nr. 207/2009” ]

text:
               28.5.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 160/19

         Hotărârea Tribunalului din 13 aprilie 2011 — Safariland/OAPI — DEF-TEC Defense Technology (FIRST DEFENSE AEROSOL PEPPER PROJECTOR)
   (Cauza T-262/09) (1)

   (Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a unei mărci comunitare figurative FIRST DEFENSE AEROSOL PEPPER PROJECTOR - Motiv relativ de refuz - Articolul 8 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 - Executarea de către OAPI a unei hotărâri de anulare a unei decizii a camerelor sale de recurs - Dreptul la apărare - Obligația de motivare - Articolul 63 alineatul (2), articolul 65 alineatul (6) și articolele 75 și 76 din Regulamentul nr. 207/2009)
   2011/C 160/27
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Safariland LLC, fostă Defense Technology Corporation of America (Jacksonville, Florida, Statele Unite) (reprezentanți: R. Kunze și G. Würtenberger, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: D. Botis, agent)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: DEF-TEC Defense Technology GmbH (Frankfurt am Main, Germania) (reprezentanți: inițial H. Daniel și O. Haleen, ulterior O. Haleen, avocați)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a patra de recurs a OAPI din 4 mai 2009 [cauza R 493/2002-4 (II)] privind o procedură de opoziție între Defense Technology Corporation of America și DEF TEC Defense Technology GmbH

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Safariland LLC suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și cheltuielile de judecată efectuate de Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI) și de DEF TEC Defense Technology GmbH.

      (1)  JO C 205, 29.8.2009.


title: Cauza T-303/10: Hotărârea Tribunalului din 27 septembrie 2012 — Wam Industriale/Comisia ( „Ajutoare de stat — Stabilirea unei întreprinderi în anumite state terțe — Împrumuturi cu dobândă redusă — Decizie prin care ajutoarele sunt declarate parțial incompatibile cu piața comună și prin care se dispune recuperarea acestora — Decizie luată ca urmare a anulării de către Tribunal a deciziei inițiale privind aceeași procedură — Executarea unei hotărâri a Tribunalului — Obligație de motivare — Principiul bunei administrări — Obligație de diligență — Obligație de solicitudine” )

text:
               17.11.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 355/25

         Hotărârea Tribunalului din 27 septembrie 2012 — Wam Industriale/Comisia
   (Cauza T-303/10) (1)

   (Ajutoare de stat - Stabilirea unei întreprinderi în anumite state terțe - Împrumuturi cu dobândă redusă - Decizie prin care ajutoarele sunt declarate parțial incompatibile cu piața comună și prin care se dispune recuperarea acestora - Decizie luată ca urmare a anulării de către Tribunal a deciziei inițiale privind aceeași procedură - Executarea unei hotărâri a Tribunalului - Obligație de motivare - Principiul bunei administrări - Obligație de diligență - Obligație de solicitudine)
   2012/C 355/53
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Reclamantă: Wam Industriale SpA (Modena, Italia) (reprezentanți: G. M. Roberti și I. Perego, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: V. Di Bucci și D. Grespan, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare a Deciziei 2011/134/UE a Comisiei din 24 martie 2010 privind ajutorul de stat C 4/03 (ex NN 102/02) pus în aplicare de Italia în favoarea Wam SpA (JO 2011, L 57, p. 29)

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Obligă Wam Industriale SpA la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 246, 11.9.2010.


title: Cauza C-579/08 P: Recurs introdus la 24 decembrie 2008 de Messer Group GmbH împotriva Hotărârii Tribunalului de Primă Instanță (Camera întâi) pronunțate la 15 octombrie 2008 în cauza T-305/06, Air Products and Chemicals Inc./Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI)

text:
               7.3.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 55/17

         Recurs introdus la 24 decembrie 2008 de Messer Group GmbH împotriva Hotărârii Tribunalului de Primă Instanță (Camera întâi) pronunțate la 15 octombrie 2008 în cauza T-305/06, Air Products and Chemicals Inc./Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI)
   (Cauza C-579/08 P)
   (2009/C 55/27)
   Limba de procedură: engleza
   Părțile

      Recurentă: Messer Group GmbH (reprezentanți: W. Graf v. Schwerin și J. Schmidt, avocați)

      Celelalte părți în proces: Air Products and Chemicals Inc., Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI)
   Concluziile recurentei
   Recurenta solicită Curții:

               —

               anularea Hotărârii Tribunalului de Primă Instanță din 15 octombrie 2008 din cauzele conexate T-305/06, T-306/06 și T-307/06 și respingerea acțiunii,

               —

               obligarea reclamantei la plata cheltuielilor de judecată, inclusiv a celor efectuate de recurentă și de intervenientă

         și în subidiar:

               —

               anularea Hotărârii Tribunalului de Primă Instanță din 15 octombrie 2008 din cauzele conexate T-305/06, T-306/06 și T-307/06,

               —

               trimiterea cauzei spre rejudecare Tribunalului de Primă Instanță,

               —

               soluționarea odată cu fondul a cererii privind cheltuielile de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   Recurenta susține că Tribunalul de Primă Instanță nu a aplicat în mod corect criteriile prevăzute pentru punerea în aplicare corespunzătoare a articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 (1).
   Mai mult, recurenta susține că decizia atacată a Tribunalului de Primă Instanță se întemeiază pe o inexactitate materială a constatărilor acestuia în ceea ce privește determinarea publicului relevant.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 40/94 al Consiliului din 20 decembrie 1993 privind marca comunitară (JO L 11, p. 1, Ediție specială, 17/vol. 1, p. 146).


title: Cauza C-443/10: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Tribunal administratif de Limoges (Franța) la 14 septembrie 2010 — Philippe Bonnarde/Agence de Services et de Paiement

text:
               20.11.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 317/19

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Tribunal administratif de Limoges (Franța) la 14 septembrie 2010 — Philippe Bonnarde/Agence de Services et de Paiement
   (Cauza C-443/10)
   ()
   2010/C 317/34
   Limba de procedură: franceza

      Instanța de trimitere

   Tribunal administratif de Limoges

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamant: Philippe Bonnarde

      Pârâtă: Agence de Services et de Paiement

      Întrebările preliminare

               1.

               Dispozițiile din legislația Uniunii Europene, în special cele ale Tratatului privind funcționarea Uniunii Europene menite să garanteze libera circulație, precum și cele ale Directivei 1999/37/CE a Consiliului din 29 aprilie 1999 privind documentele de înmatriculare pentru vehicule (1), modificată prin Directiva 2003/127/CE (2), trebuie interpretate în sensul că se opun legislației unui stat membru care introduce un document special pentru înmatricularea vehiculelor, de tipul unui certificat de înmatriculare pe care trebuie înscrisă mențiunea „vehicul demonstrativ”, despre care se poate considera că nu are ca obiect o înmatriculare temporară în sensul articolului 1 din Directiva 1999/37/CE a Consiliului din 29 aprilie 1999, și, prin urmare, în sensul că aceste dispoziții se opun ca acordarea unui avantaj să poată fi condiționată de prezentarea unui astfel de document?

               2.

               În cazul unui răspuns negativ la întrebarea anterioară, aceste dispoziții trebuie interpretate în sensul în care implică faptul că aplicarea, cu ocazia achiziționării unui vehicul într-un alt stat membru, a unei reglementări naționale care subordonează acordarea unui ajutor pentru achiziționarea de vehicule nepoluante care au făcut deja obiectul unei înmatriculări condiției ca certificatul privind această înmatriculare să conțină, potrivit reglementării statului membru, mențiunea „vehicul demonstrativ” trebuie eliminată atunci când vânzătorul vehiculului nu a putut el însuși beneficia de acest ajutor și atunci când:

                           —

                           fie cumpărătorul prezintă un certificat de înmatriculare eliberat în celălalt stat membru și specific vehiculelor destinate demonstrațiilor,

                           —

                           fie vehiculul prezintă, având în vedere în special data primei sale introduceri în circulație, caracteristicile prevăzute de reglementarea națională pentru a fi calificat drept vehicul demonstrativ?

      (1)  JO L 138, p. 57, Ediție specială, 07/vol. 7, p. 74.

      (2)  Directiva Comisiei din 23 decembrie 2003 de modificare a Directivei 1999/37/CE a Consiliului privind documentele de înmatriculare pentru vehicule (JO 2004, L 10, p. 29, Ediție specială, 07/vol. 12, p. 189).


title: Cauza C-235/07: Ordonanța președintelui Curții din 27 noiembrie 2007 — Comisia Comunităților Europene/Republica Federală Germania

text:
               5.7.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 171/30

         Ordonanța președintelui Curții din 27 noiembrie 2007 — Comisia Comunităților Europene/Republica Federală Germania
   (Cauza C-235/07) (1)

   (2008/C 171/51)

      Limba de procedură: germana

   Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 140, 23.6.2007.


title: Cauza T-438/10: Ordonanța Tribunalului din 4 decembrie 2013 — Forgital Italy/Consiliul ( „Acțiune în anulare — Tariful vamal comun — Suspendarea temporară a taxelor vamale autonome prevăzute de Tariful vamal comun pentru anumite produse industriale, agricole și pescărești — Modificarea descrierii anumitor suspendări — Act normativ care presupune măsuri de executare — Inadmisibilitate” )

text:
               8.2.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 39/19

         Ordonanța Tribunalului din 4 decembrie 2013 — Forgital Italy/Consiliul
   (Cauza T-438/10) (1)

   (Acțiune în anulare - Tariful vamal comun - Suspendarea temporară a taxelor vamale autonome prevăzute de Tariful vamal comun pentru anumite produse industriale, agricole și pescărești - Modificarea descrierii anumitor suspendări - Act normativ care presupune măsuri de executare - Inadmisibilitate)
   2014/C 39/32
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Reclamantă: Forgital Italy SpA (Velo d’Astico, Italia) (reprezentanți: V. Turinetti di Priero și R. Mastroianni, avocați)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: inițial M. F. Florindo Gijón și A. Lo Monaco, ulterior M. Florindo Gijón și K. Pellinghelli, agenți)

      Intervenientă în susținerea pârâtului: Comisia Europeană (reprezentanți: D. Recchia și L. Keppenne, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare a Regulamentului (UE) nr. 566/2010 al Consiliului din 29 iunie 2010 de modificare a Regulamentului (CE) nr. 1255/96 de suspendare temporară a taxelor vamale autonome prevăzute de Tariful vamal comun pentru anumite produse industriale, agricole și pescărești (JO L 163, p. 4) în măsura în care acesta modifică descrierea anumitor mărfuri pentru care taxele vamale autonome prevăzute de Tariful vamal comun sunt suspendate.

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea ca inadmisibilă.

               2.

               Obligă Forgital Italy SpA să suporte propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de Consiliul Uniunii Europene.

               3.

               Comisia Europeană suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 317, 20.11.2010.


title: Cauzele conexate C-532/14 și C-533/14: Hotărârea Curții (Camera întâi) din 12 mai 2016 (cerere de decizie preliminară formulată de Hoge Raad der Nederlanden - Țările de Jos) - Toorank Productions BV/Staatssecretaris van Financiën (Trimitere preliminară — Tariful vamal comun — Clasificare tarifară — Nomenclatura combinată — Poziția tarifară 2206 — Poziția tarifară 2208 — Băuturi alcoolice obținute prin fermentare urmată de purificare — Adăugare de aditivi la băuturile alcoolice obținute prin fermentare urmată de purificare — Băuturi care au pierdut proprietățile băuturilor care se încadrează la poziția tarifară 2206)

text:
               4.7.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 243/11

         Hotărârea Curții (Camera întâi) din 12 mai 2016 (cerere de decizie preliminară formulată de Hoge Raad der Nederlanden - Țările de Jos) - Toorank Productions BV/Staatssecretaris van Financiën
   (Cauzele conexate C-532/14 și C-533/14) (1)

   ((Trimitere preliminară - Tariful vamal comun - Clasificare tarifară - Nomenclatura combinată - Poziția tarifară 2206 - Poziția tarifară 2208 - Băuturi alcoolice obținute prin fermentare urmată de purificare - Adăugare de aditivi la băuturile alcoolice obținute prin fermentare urmată de purificare - Băuturi care au pierdut proprietățile băuturilor care se încadrează la poziția tarifară 2206))
   (2016/C 243/10)
   Limba de procedură: neerlandeza

      Instanța de trimitere

   Hoge Raad der Nederlanden

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Toorank Productions BV

      Pârât: Staatssecretaris van Financiën

      Dispozitivul

               1)

               Nomenclatura combinată care figurează în anexa I la Regulamentul (CEE) nr. 2658/87 al Consiliului din 23 iulie 1987 privind Nomenclatura tarifară și statistică și Tariful Vamal Comun, în versiunile care rezultă din Regulamentul (CE) nr. 1719/2005 al Comisiei din 27 octombrie 2005 și din Regulamentul (CE) nr. 1214/2007 al Comisiei din 20 septembrie 2007, trebuie interpretată în sensul că se încadrează la poziția 2208 din această nomenclatură o băutură precum Ferm Fruit, obținută prin fermentația unui concentrat de mere, destinată consumului pur sau ca ingredient de bază pentru alte băuturi, cu o culoare, un miros și un gust neutre prin efectul unei purificări, în special prin ultrafiltrare, și al cărei titru alcoolic volumic este, fără adăugarea de alcool distilat, de 16 %.

               2)

               Nomenclatura combinată care figurează în anexa I la Regulamentul nr. 2658/87, în versiunile care rezultă din Regulamentul nr. 1719/2005 și din Regulamentul nr. 1214/2007, trebuie interpretată în sensul că se încadrează la poziția 2208 din această nomenclatură băuturile al căror titru alcoolic volumic este de 14 %, care sunt fabricate prin adăugarea la Ferm Fruit de zahăr, arome, coloranți, aromatizanți, agenți de îngroșare și conservanți, precum și, în cazul uneia dintre ele, de smântână, și care nu conțin alcool distilat.

               3)

               Nomenclatura combinată care figurează în anexa I la Regulamentul nr. 2658/87, în versiunile care rezultă din Regulamentul nr. 1719/2005 și din Regulamentul nr. 1214/2007, trebuie interpretată în sensul că se încadrează la poziția 2208 din această nomenclatură o băutură al cărei titru alcoolic volumic este de 13,4 %, care este fabricată prin adăugarea la Ferm Fruit de zahăr, arome, coloranți, aromatizanți, agenți de îngroșare, conservanți și alcool distilat, acesta din urmă nereprezentând, ca volum și ca procent, mai mult de 49 % din alcoolul prezent în această băutură, cei 51 % rămași rezultând dintr-un proces de fermentație.

      (1)  JO C 65, 23.2.2015.


title: Cauza T-53/16: Acțiune introdusă la 5 februarie 2016 – Ryanair și Airport Marketing Services/Comisia

text:
               25.4.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 145/30

         Acțiune introdusă la 5 februarie 2016 – Ryanair și Airport Marketing Services/Comisia
   (Cauza T-53/16)
   (2016/C 145/37)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamante: Ryanair Ltd (Dublin, Irlanda) și Airport Marketing Services Ltd (Dublin) (reprezentanți: G. Berrisch, E. Vahida, I. Metaxas-Maragkidis, avocați, și B. Byrne, Solicitor)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamantele solicită Tribunalului:

               —

               anularea articolelor 1, 4, 5 și 6 din decizia Comisiei din 23 iulie 2014 în cazul privind ajutorul de stat SA.33961 (2012/C) (ex 2012/NN) prin care s-a constatat că Ryanair și Airport Marketing Services au primit ajutoare de stat ilegale, incompatibile cu piața internă, printr-o serie de contracte referitoare la aeroportul Nîmes-Garons, și

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamantele invocă cinci motive.

               1.

               Primul motiv, întemeiat pe încălcarea prin această decizie a articolului 41 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, a principiului bunei administrări și a dreptului la apărare al reclamantelor, întrucât Comisia nu a permis reclamantelor să aibă acces la dosarul anchetei și nu le-a creat posibilitatea de a-și exprima efectiv punctele de vedere.

               2.

               Al doilea motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 107 alineatul (1) TFUE întrucât Comisia a imputat în mod greșit măsurile în discuție statului.

               3.

               Al treilea motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 107 alineatul (1) TFUE, întrucât Comisia a considerat în mod greșit că resursele Veolia Transport Aéroport de Nîmes (VTAN), unul dintre administratorii aeroportului, erau resurse ale statului.

               4.

               Al patrulea motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 107 alineatul (1) TFUE întrucât Comisia nu a aplicat în mod corespunzător criteriul operatorului în economia de piață. Comisia a refuzat în mod eronat să se întemeieze pe o analiză comparativă, care ar fi dus la constatarea inexistenței ajutorului în cazul reclamantelor. În subsidiar, Comisia a omis să atribuie o valoare corespunzătoare serviciilor de marketing, a respins în mod eronat motivația care stă la baza deciziei aeroportului de a achiziționa astfel de servicii, a respins în mod eronat posibilitatea ca o parte a serviciilor de marketing să fi fost achiziționate pentru motive de interes general, a considerat în mod eronat că administratorul aeroportului, le Syndicat Mixte pour l’aménagement et le développement de l’aéroport de Nîmes – Alès – Camargue – Cévennes (SMAN), și contractorul său privat, VTAN, constituiau o entitate unică, și-a întemeiat concluziile pe date incomplete și necorespunzătoare pentru calcularea profitabilității aeroportului, nu a ținut seama de externalitățile de rețea de care aeroportul se putea aștepta să beneficieze prin relația sa cu Ryanair și a neglijat să compare datele furnizate de aeroport cu cele tipice ale unui aeroport corect administrat. În orice caz, chiar dacă ar exista un avantaj pentru reclamante, Comisia a omis să stabilească faptul că avantajul era selectiv.

               5.

               Al cincilea motiv, invocat cu titlu subsidiar, întemeiat pe încălcarea articolului 107 alineatul (1) TFUE și a articolului 108 alineatul (2) TFUE, întrucât Comisia a săvârșit o eroare vădită de apreciere și o eroare de drept constatând că ajutorul destinat Ryanair și Airport Marketing Services era egal cu pierderile marginale cumulate ale aeroportului (astfel cum au fost calculate de Comisie), în loc de profitul real al Ryanair și al Airport Marketing Services. Comisia ar fi trebuit să examineze măsura în care pretinsul avantaj ar fi fost transferat efectiv pasagerilor Ryanair. În plus, ea nu a cuantificat niciun avantaj concurențial de care a beneficiat Ryanair datorită presupusului ajutor și a omis să explice în mod corespunzător motivul pentru care recuperarea cuantumului ajutorului specificat în decizie era necesară pentru a asigura restabilirea situației anterioare acordării ajutorului.


title: Cauza T-325/14: Acțiune introdusă la 6 mai 2014 – mobile.international/OAPI – Rezon (mobile.de)

text:
               21.7.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 235/27

         Acțiune introdusă la 6 mai 2014 – mobile.international/OAPI – Rezon (mobile.de)
   (Cauza T-325/14)
   2014/C 235/37
   Limba în care a fost formulată acțiunea: germana

      Părțile

      Reclamantă: mobile.international GmbH (Kleinmachnow, Germania) (reprezentant: T. Lührig, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Rezon OOD (Sofia, Bulgaria)

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea Deciziei Camerei întâi de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) pronunţate la 9 ianuarie 2014 în cauza R 922/2013-1

               —

               obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată

      Motivele și principalele argumente

      Marca comunitară înregistrată care a făcut obiectul unei cereri de declarare a nulității: marca verbală „mobile.de” pentru produse şi servicii din clasele 9, 16, 35, 38 şi 42 – marca comunitară nr. 9 3 76  989.

      Titularul mărcii comunitare: reclamanta.

      Partea care solicită declararea nulității mărcii comunitare: Rezon OOD.

      Motivarea cererii de declarare a nulității: marca naţională figurativă care conţine elementul verbal „mobile” pentru produse şi servicii din clasele 35, 39 şi 42.

      Decizia diviziei de anulare: respinge cererea de declarare a nulităţii.

      Decizia camerei de recurs: admite calea de atac şi trimite cauza spre rejudecare la divizia de anulare.

      Motivele invocate:

               —

               încălcarea articolului 57 alineatul (2) din Regulamentul nr. 207/2009 coroborat cu norma 22 alineatul (2) din Regulamentul nr. 2868/95,

               —

               încălcarea articolului 76 alineatul (2) din Regulamentul nr. 207/2009,

               —

               încălcarea articolului 15 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul nr. 207/2009,

               —

               încălcarea articolului 57 alineatul (2) din Regulamentul nr. 207/2009 coroborat cu norma 22 alineatele (3) şi (4) din Regulamentul nr. 2868/95,

               —

               încălcarea articolului 78 alineatul (1) litera (f) din Regulamentul nr. 207/2009,

               —

               încălcarea excepţiei privind abuzul de drept coroborat cu încălcarea articolului 56 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009 şi a articolului 54 alineatul (2) din Regulamentul nr. 207/2009,

               —

               încălcarea articolului 64 alineatul (1) din Regulamentul nr. 207/2009.


title: Cauza T-277/12: Hotărârea Tribunalului din 20 martie 2013 — Bimbo/OAPI — Café do Brasil (Caffè KIMBO) [ „Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare figurative Caffè KIMBO — Marca națională verbală anterioară BIMBO — Motive relative de refuz — Marcă de notorietate în sensul articolului 6 bis din Convenția de la Paris — Articolul 8 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009” ]

text:
               4.5.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 129/19

         Hotărârea Tribunalului din 20 martie 2013 — Bimbo/OAPI — Café do Brasil (Caffè KIMBO)
   (Cauza T-277/12) (1)

   (Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare figurative Caffè KIMBO - Marca națională verbală anterioară BIMBO - Motive relative de refuz - Marcă de notorietate în sensul articolului 6 bis din Convenția de la Paris - Articolul 8 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009)
   2013/C 129/38
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Bimbo, SA (Barcelona, Spania) (reprezentant: J. Carbonell Callicó, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: A. Folliard-Monguiral, agent)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: Café do Brasil SpA (Melito di Napoli, Italia) (reprezentanți: M. Mostardini, G. Galimberti și F. Mellucci, avocați)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a patra de recurs a OAPI din 15 mai 2012 (cauza R 1017/2011-4) privind o procedură de opoziție între Bimbo, SA și Café do Brasil SpA

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Obligă Bimbo, SA la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 273, 8.9.2012.


title: Cauza T-282/08: Acțiune introdusă la 17 iulie 2008 — Grazer Wechselseitige Versicherung/Comisia Comunităților Europene

text:
               27.9.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 247/16

         Acțiune introdusă la 17 iulie 2008 — Grazer Wechselseitige Versicherung/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza T-282/08)
   (2008/C 247/31)
   Limba de procedură: germana
   Părțile

      Reclamantă: Grazer Wechselseitige Versicherung AG (Graz, Austria) (reprezentant: H. Wollmann, Rechtsanwalt)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene
   Concluziile reclamantei

               —

               Anularea integrală a Deciziei Comisiei C(2008) 1625 final din 30 aprilie 2008 (C 56/2006, ex NN 77/2006 — Privatizarea Bank Burgenland), în temeiul articolului 231 primul paragraf CE;

               —

               obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată efectuate de reclamantă în temeiul articolului 87 alineatul (2) din Regulamentul de procedură.

         Motivele și principalele argumente
   Reclamanta contestă decizia Comisiei C(2008) 1625 final din 30 aprilie 2008 prin care Comisia a decis că este incompatibil cu piața comună ajutorul de stat acordat de Austria, cu încălcarea articolului 88 alineatul (3) CE, în favoarea societății de asigurări Grazer Wechselseitige Versicherung AG și a societății GW Beteiligungserwerbs- und -verwaltungs GmbH, în cadrul privatizării HYPO Bank Burgenland AG.
   În susținerea acțiunii, reclamanta afirmă în primul rând că, sub mai multe aspecte, Comisia a aplicat în mod eronat articolul 87 alineatul (1) CE. Aceasta arată în special că, în această privință, există numeroși factori care indică faptul că valoarea de piață a băncii privatizate la data operațiunii era în mod evident inferioară prețului de achiziție oferit de reclamantă, astfel încât aceasta nu ar fi beneficiat de un tratament preferențial în momentul vânzării.
   În plus se arată că pârâta ar fi aplicat în mod eronat Private-Vendor-Test. În acest sens, reclamanta susține că este greșită teza Comisiei conform căreia, în contextul deciziei de a acorda un ajutor, nu era permis să se ia în considerare garanția legală a Land Burgenland pentru obligații determinate ale băncii privatizate. Mai mult, în opinia reclamantei, Comisia nu se bazează pe modelul unui real investitor privat, ci pe ipoteza fictivă a unui vânzător pregătit să își asume riscuri de 100 %.
   În continuare, reclamanta arată că nu s-a dovedit de către Comisie că oferta reclamantei era mai slabă din punct de vedere nominal decât oferta competitoarei, chiar după ce au fost efectuate modificările necesare.
   În subsidiar, reclamanta susține că, atunci când a dedus că este vorba de un ajutor de stat, Comisia nu a examinat compatibilitatea sa cu piața comună în sensul articolului 87 alineatul (3) litera (c) CE.
   În sfârșit, reclamanta arată că motivarea deciziei prezintă deficiențe sub diferite aspecte.


title: Cauza C-500/12: Ordonanța președintelui Curții din 19 februarie 2014 – Comisia Europeană/Republica Polonă

text:
               16.6.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 184/22

         Ordonanța președintelui Curții din 19 februarie 2014 – Comisia Europeană/Republica Polonă
   (Cauza C-500/12) (1)

   2014/C 184/30
   Limba de procedură: polona
   Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 26, 26.1.2013.


title: Cauza C-79/15 P: Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 26 iulie 2017 – Consiliul Uniunii Europene/Hamas, Comisia Europeană [Recurs — Politica externă și de securitate comună — Combaterea terorismului — Măsuri restrictive îndreptate împotriva anumitor persoane și entități — Înghețarea fondurilor — Poziția comună 2001/931/PESC — Articolul 1 alineatele (4) și (6) — Regulamentul (CE) nr. 2580/2001 — Articolul 2 alineatul (3) — Menținerea unei organizații pe lista persoanelor, a grupurilor sau a entităților implicate în acte de terorism — Condiții — Baza factuală a deciziilor de înghețare a fondurilor — Decizie adoptată de o autoritate competentă — Obligația de motivare]

text:
               18.9.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 309/4

         Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 26 iulie 2017 – Consiliul Uniunii Europene/Hamas, Comisia Europeană
   (Cauza C-79/15 P) (1)

   ([Recurs - Politica externă și de securitate comună - Combaterea terorismului - Măsuri restrictive îndreptate împotriva anumitor persoane și entități - Înghețarea fondurilor - Poziția comună 2001/931/PESC - Articolul 1 alineatele (4) și (6) - Regulamentul (CE) nr. 2580/2001 - Articolul 2 alineatul (3) - Menținerea unei organizații pe lista persoanelor, a grupurilor sau a entităților implicate în acte de terorism - Condiții - Baza factuală a deciziilor de înghețare a fondurilor - Decizie adoptată de o autoritate competentă - Obligația de motivare])
   (2017/C 309/04)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Recurent: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: B. Driessen, G. Étienne, M. Bishop, agenți)

      Celelalte părți din procedură: Hamas (reprezentant: L. Glock, avocat), Comisia Europeană (reprezentanți: F. Castillo de la Torre, M. Konstantinidis și R. Tricot, agenți)

      Intervenientă în susținerea recurentului: Republica Franceză (reprezentanţi: D. Colas, F. Fize și G. de Bergues, agenți)

      Dispozitivul

               1)

               Anulează Hotărârea Tribunalului Uniunii Europene din 17 decembrie 2014, Hamas/Consiliul (T-400/2014, EU:T:2014:1095).

               2)

               Trimite cauza Tribunalului Uniunii Europene spre rejudecare.

               3)

               Cererea privind cheltuielile de judecată se soluționează odată cu fondul.

      (1)  JO C 146, 4.5.2015.


title: Cauza C-471/12: Recurs introdus la 17 septembrie 2012 de Holding kompanija Interspeed a.d. împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a șaptea) din 10 iulie 2012 în cauza T-587/10, Holding kompanija Interspeed a.d./Comisia

text:
               3.8.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 225/55

         Recurs introdus la 17 septembrie 2012 de Holding kompanija Interspeed a.d. împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a șaptea) din 10 iulie 2012 în cauza T-587/10, Holding kompanija Interspeed a.d./Comisia
   (Cauza C-471/12)
   2013/C 225/104
   Limba de procedură: slovena

      Părțile

      Recurentă: Holding kompanija Interspeed a.d. (reprezentanți: D. Komlensky și P. Komljenovic, avocați)

      Cealaltă parte din procedură: Comisia Europeană
   Prin Ordonanța din 20 iunie 2013, Curtea (Camera a șaptea) a declarat:

               1.

               Respinge cererea de asistență judiciară.

               2.

               Respinge recursul.

               3.

               Holding kompanija Interspeed a.d. suportă propriile cheltuieli de judecată.


title: Cauza C-287/16: Cerere de decizie preliminară introdusă de Supremo Tribunal de Justiça (Portugalia) la 23 mai 2016 – Fidelidade-Companhia de Seguros, S.A./Caisse Suisse de Compensation și alții

text:
               5.9.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 326/9

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Supremo Tribunal de Justiça (Portugalia) la 23 mai 2016 – Fidelidade-Companhia de Seguros, S.A./Caisse Suisse de Compensation și alții
   (Cauza C-287/16)
   (2016/C 326/17)
   Limba de procedură: portugheza

      Instanța de trimitere

   Supremo Tribunal de Justiça

      Părțile din procedura principală

      Recurentă: Fidelidade-Companhia de Seguros, S.A.

      Intimați: Caisse Suisse de Compensation, Fundo de Garantia Automóvel, Sandra Cristina Chrystello Pinto Moreira Pereira, Sandra Manuela Teixeira Gomes Seemann, Catarina Ferreira Seemann, José Batista Pereira

      Întrebarea preliminară

   Articolul 3 alineatul (1) din Directiva 72/166/CEE (1), articolul 2 alineatul (1) din Directiva 84/5/CEE (2) și articolul 1 din Directiva 90/232/CEE (3) privind armonizarea legislației statelor membre referitoare la asigurarea de răspundere civilă pentru pagubele produse de autovehicule se opun unei legislații naționale care sancționează cu nulitatea absolută un contract de asigurare ca urmare a unor declarații false făcute cu privire la proprietarul vehiculului și la identitatea conducătorului său obișnuit, întrucât contractul a fost încheiat de o persoană care nu are niciun interes economic în circulația vehiculului și cu intenția subiacentă frauduloasă a persoanelor interesate (asiguratul, proprietarul vehiculului și conducătorul obișnuit) de a obține acoperirea riscurilor derivate din circulația vehiculului prin: (i) încheierea unui contract pe care asiguratorul nu l-ar fi încheiat dacă ar fi avut cunoștință de identitatea asiguratului; (ii) achitarea unei prime de asigurare mai mici decât cea datorată în mod normal în baza vârstei conducătorului obișnuit?

      (1)  Directiva 72/166/CEE a Consiliului din 24 aprilie 1972 privind apropierea legislațiilor statelor membre cu privire la asigurarea de răspundere civilă auto și introducerea obligației de asigurare a acestei răspunderi (JO L 103, p. 1, Ediție specială, 6/vol. 1, p. 10)

      (2)  A doua directivă 84/5/CEE a Consiliului din 30 decembrie 1983 privind apropierea legislațiilor statelor membre privind asigurarea de răspundere civilă pentru pagubele produse de autovehicule (JO 1984 L 8, p. 17, Ediție specială, 6/vol. 1, p. 104)

      (3)  A treia directivă 90/232/CEE a Consiliului din 14 mai 1990 privind armonizarea legislației statelor membre referitoare la asigurarea de răspundere civilă pentru pagubele produse de autovehicule (JO L 129, p. 33, Ediție specială, 6/vol. 1, p. 240)


title: Cauza F-160/12: Acțiune introdusă la 26 decembrie 2012 — ZZ/Comisia

text:
               2.3.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 63/26

         Acțiune introdusă la 26 decembrie 2012 — ZZ/Comisia
   (Cauza F-160/12)
   2013/C 63/53
   Limba de procedură: spaniola

      Părțile

      Reclamant: ZZ (reprezentant: F. A. Rodriguez-Gigirey Perez, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Obiectul și descrierea litigiului

   Anularea deciziei de a-l exclude pe reclamant de pe lista de rezervă a concursului EPSO/AD/206-207/11 — Administratori

      Concluziile reclamantului

               —

               Constatarea faptului că diploma care însoțește candidatura reclamantului îndeplinește condițiile stabilite în anunțul de concurs general EPSO/AD/206-207/11 — Administratori;

               —

               anularea deciziei care i-a fost notificată la 29 septembrie 2012, emisă de autoritatea competentă, în temeiul căreia s-a respins contestația reclamantului privind valabilitatea diplomei universitare pentru admiterea la concursul general;

               —

               în consecință, constatarea dreptului reclamantului de a fi inclus pe lista de rezervă pentru ocuparea de posturi a concursului EPSO/AD/206-207/11- AD5/AD7 — Administratori în domeniul economiei, Jurnalul Oficial C 82 A din 16 martie 2011, pentru o perioadă de valabilitate suficientă, echivalentă cu aceea pentru candidații care au fost incluși inițial pe această listă, inclusiv redeschiderea listei în ipoteza în care aceasta va fi expirat la data pronunțării hotărârii.

               —

               obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată.


title: Cauza T-76/14: Hotărârea Tribunalului din 15 septembrie 2016 – Morningstar/Comisia („Concurență — Abuz de poziție dominantă — Piața mondială a fluxurilor consolidate de date în timp real — Decizie prin care angajamentele propuse de întreprinderea în poziție dominantă devin obligatorii — Articolul 9 din Regulamentul (CE) nr. 1/2003”)

text:
               24.10.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 392/25

         Hotărârea Tribunalului din 15 septembrie 2016 – Morningstar/Comisia
   (Cauza T-76/14) (1)

   ((„Concurență - Abuz de poziție dominantă - Piața mondială a fluxurilor consolidate de date în timp real - Decizie prin care angajamentele propuse de întreprinderea în poziție dominantă devin obligatorii - Articolul 9 din Regulamentul (CE) nr. 1/2003”))
   (2016/C 392/29)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Morningstar, Inc. (Chicago, Illinois, Statele Unite) (reprezentanți: S. Kinsella, K. Daly, P. Harrison, solicitors, și M. Abenhaïm, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: F. Castilla Contreras, A. Dawes și F. Ronkes Agerbeek, agenți)

      Interveniente în susținerea pârâtei: Thomson Reuters Corp. (Toronto, Canada) și Reuters Ltd (Londra, Regatul Unit) (reprezentanți: A. Nourry, G. Olsen și C. Ghosh, solicitors)

      Obiectul

   Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE prin care se solicită anularea Deciziei C(2012) 9635 a Comisiei din 20 decembrie 2012 privind o procedură în temeiul articolului 102 TFUE și al articolului 54 din Acordul privind SEE [cazul COMP/D2/39.654 – Codurile instrumentelor financiare ale Reuters (RIC)].

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă Morningstar, Inc. la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 135, 5.5.2014.


title: Cauza T-91/08: Ordonanța Tribunalului de Primă Instanță din 16 iunie 2008 — Republica Cipru/Comisia Comunităților Europene

text:
               30.8.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 223/58

         Ordonanța Tribunalului de Primă Instanță din 16 iunie 2008 — Republica Cipru/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza T-91/08) (1)

   (2008/C 223/107)

      Limba de procedură: greaca

   Președintele Camerei întâi a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 142, 7.6.2008.


title: Cauza T-361/09: Acțiune introdusă la 16 septembrie 2009 — Centraal bureau voor de statistiek/Comisia

text:
               21.11.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 282/51

         Acțiune introdusă la 16 septembrie 2009 — Centraal bureau voor de statistiek/Comisia
   (Cauza T-361/09)
   2009/C 282/98
   Limba de procedură: olandeza

      Părțile

      Reclamant: Centraal bureau voor de statistiek (Haga, Țările de Jos) (reprezentant: R. van den Tweel, avocat)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene

      Concluziile reclamantului

               —

               Anularea Deciziei ESTAT\E 1\ME\ykl\eb D (2009) 10188 a Comisiei din 7 iulie 2009 privitoare la rambursarea cuantumului final al contribuției la cheltuielile efectuate în cadrul realizării anchetei de structură pentru anul 2005, în cuantum de 546 818,77 euro;

               —

               cu titlu subsidiar, obligarea Comisiei la plata unei contribuții suplimentare în cuantum de 38 295,55 euro, inclusiv a dobânzilor aferente acesteia, începând cu cea de a 45-a zi ulterioară adoptării Deciziei din 7 iulie 2009 până la plata efectivă a cuantumului în litigiu;

               —

               în ambele cazuri, obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Reclamantul susține că decizia constestată este incompatibilă cu Regulamentul (CEE) nr. 571/88 al Consiliului din 29 februarie 1988 privind organizarea de anchete comunitare privind structura exploatațiilor agricole între 1988 și 1997 (JO L 56, p. 1, Ediție specială, 03/vol. 6, p. 198), cu acordul încheiat între reclamant și Comisie cu privire la contribuția Comunității la cheltuielile de realizare a anchetei cu privire la structura exploatațiilor agricole situate pe teritoriul Țărilor de Jos pentru anul 2005 (contractul nr. 62102.2005.001-2005.055) și cu principiile securității juridice, protecției încrederii legitime și obligației de motivare. În orice caz, decizia stabilește în mod incorect contribuția la care este îndreptățit reclamantul.
   În cadrul primului motiv, reclamantul susține că, în mod eronat, Comisia nu a acordat reclamantului contribuția prevăzută la articolul 14 alineatul (1) din Regulamentul nr. 571/88, solicitându-i în schimb să prezinte o documentație mai detaliată cu privire la cheltuielile efectuate și nu numai cu privire la numărul de exploatații supuse anchetei. Având în vedere că articolul 14 din regulament prevede expres o contribuție fixă pentru fiecare exploatație în legătură cu care se realizează o anchetă, până la concurența sumei de 700 000 de euro, orice altă interpretare ar fi, de asemenea, contrară principiilor protecției încrederii legitime și securității juridice.
   În cadrul celui de al doilea motiv, reclamantul susține că articolul II.14.3 din acordul dintre reclamant și Comisie nu se aplică cheltuielilor facturate de Ministerul Agriculturii. În mod eronat, Comisia nu a luat în considerare aceste facturi drept cheltuieli directe eligibile și suportate în mod efectiv. În orice caz, decizia Comisiei nu cuprinde o motivare corespunzătoare.
   În sfârșit, reclamantul susține, cu titlu subsidiar, că, în cazul în care articolul II.14.3 din acord este, în realitate, aplicabil, cheltuielile admisibile au fost calculate incorect sau într-un mod incoerent, fără o motivare precisă, având în vedere că, în mod eronat, Comisia a luat în considerare orele indirect productive la calcularea tarifului orar aplicabil. Raționamentul Comisiei nu este clar și univoc în cuprinsul deciziei atacate, astfel încât aceasta din urmă este, în orice caz, contrară obligației de motivare.


title: Cauza C-120/12 P: Hotărârea Curții (Camera a patra) din 3 octombrie 2013 — Bernhard Rintisch/Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale), Bariatrix Europe Inc. SAS [Recurs — Marcă comunitară — Regulamentul (CE) nr. 40/94 — Articolul 74 alineatul (2) — Regulamentul (CE) nr. 2868/95 — Norma 50 alineatul (1) primul și al treilea paragraf — Opoziție a titularului unei mărci anterioare — Existența mărcii — Probe prezentate în susținerea opoziției după expirarea termenului stabilit în acest scop — Neluare în considerare — Putere de apreciere a camerei de recurs — Dispoziție contrară — Împrejurări care se opun luării în considerare a unor probe noi sau suplimentare]

text:
               23.11.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 344/24

         Hotărârea Curții (Camera a patra) din 3 octombrie 2013 — Bernhard Rintisch/Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale), Bariatrix Europe Inc. SAS
   (Cauza C-120/12 P) (1)

   (Recurs - Marcă comunitară - Regulamentul (CE) nr. 40/94 - Articolul 74 alineatul (2) - Regulamentul (CE) nr. 2868/95 - Norma 50 alineatul (1) primul și al treilea paragraf - Opoziție a titularului unei mărci anterioare - Existența mărcii - Probe prezentate în susținerea opoziției după expirarea termenului stabilit în acest scop - Neluare în considerare - Putere de apreciere a camerei de recurs - Dispoziție contrară - Împrejurări care se opun luării în considerare a unor probe noi sau suplimentare)
   2013/C 344/40
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Recurent: Bernhard Rintisch (reprezentant: A. Dreyer, avocat)

      Celelalte părți din procedură: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: G. Schneider, agent), Bariatrix Europe Inc. SAS

      Obiectul

   Recurs introdus împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a șaptea) din 16 decembrie 2011, Rintisch/OAPI (T-62/09), prin care Tribunalul a respins o acțiune în anulare introdusă de titularul mărcilor verbale și figurative naționale „PROTI”, „PROTIPOWER” și „PROTIPLUS”, pentru produse din clasele 29 și 32, și a denumirii comerciale naționale „PROTITOP”, pentru produse din clasele 29, 30 și 32, împotriva deciziei R 740/2008-4 a camerei a patra de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (OAPI) din 15 decembrie 2008 de respingere a acțiunii introduse împotriva deciziei diviziei de opoziție prin care se respinge opoziția formulată de reclamantă împotriva înregistrării mărcii verbale „PROTI SNACK”, pentru produse din clasele 5, 29, 30 și 32 — Depunere tardivă de documente — Putere de apreciere conferită de articolul 74 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 [devenit articolul 76 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009]

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Îl obligă pe domnul Bernhard Rintisch la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 165, 9.6.2012.


title: Cauza T-280/11: Acțiune introdusă la 31 mai 2011 — Ewald/OAPI — Kin Cosmetics (Keen)

text:
               13.8.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 238/20

         Acțiune introdusă la 31 mai 2011 — Ewald/OAPI — Kin Cosmetics (Keen)
   (Cauza T-280/11)
   2011/C 238/36
   Limba în care a fost formulată acțiunea: germana

      Părțile

      Reclamantă: Rita Ewald (Frauenwald, Germania) (reprezentant: S. Reinhardt, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Kin Cosmetics, SA (Sant Feliu de Guixols, Spania)

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               Anularea Deciziei Camerei întâi de recurs a OAPI din 3 martie 2011 în cauza R 1383/2010-1;

               —

               respingerea opoziției formulate la OAPI la 24 iulie 2008 cu numărul B 1359944 de KIN COSMETICS, SA împotriva înregistrării mărcii EM 006 498 621„Keen”;

               —

               în subsidiar, în cazul în care Tribunalul nu ar putea să se pronunțe el însuși în sensul solicitat în cadrul celei de a doua liniuțe, trimiterea cauzei la OAPI în vederea reexaminării;

               —

               obligarea la plata cheltuielilor de judecată a OAPI, precum și a KIN COSMETICS, în măsura în care aceasta din urmă ar lua parte la procedură.

      Motivele și principalele argumente

      Solicitantul mărcii comunitare: reclamanta.

      Marca comunitară vizată: marca verbală „Keen” pentru produse și servicii din clasele 3 și 44 — cererea de înregistrare nr. 6 498 621.

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în procedura opoziției: Kin Cosmetics, SA.

      Marca sau semnul invocat: mărcile comunitare și naționale, verbale și figurative, „KIN”, „KinBooKs”, „KINWORKS” și „KINSTYLIUM” pentru produse și servicii din clasele 3, 5, 35 și 44.

      Decizia diviziei de opoziție: admite opoziția.

      Decizia camerei de recurs: respinge calea de atac.

      Motivele invocate: încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009, întrucât nu există un risc de confuzie între mărcile în conflict.


title: Cauza T-125/14: Acțiune introdusă la 14 februarie 2014 – Gappol Marzena Porczyńska/OAPI – Gap (ITM) (GAPPol)

text:
               12.5.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 142/40

         Acțiune introdusă la 14 februarie 2014 – Gappol Marzena Porczyńska/OAPI – Gap (ITM) (GAPPol)
   (Cauza T-125/14)
   2014/C 142/52
   Limba în care a fost formulată acțiunea: polona

      Părțile

      Reclamantă: PP Gappol Marzena Porczyńska (Łódź, Polonia) (reprezentant: J. Gwiazdowska, consilier juridic)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Gap (ITM), Inc. (San Francisco, Statele Unite)

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea Deciziei Camerei întâi de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 2 decembrie 2013 în cauza R 686/2013-1;

               —

               obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

      Solicitantul mărcii comunitare: reclamanta

      Marca comunitară vizată: marcă figurativă care cuprinde elementul verbal „GAPPol” pentru produse și servicii din clasele 20, 25 și 37 – cererea de înregistrare a mărcii comunitare nr. 8 346 165

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în procedura opoziției: cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

      Marca sau semnul invocat: înregistrările comunitare ale mărcii verbale „GAP”; înregistrările comunitare ale mărcilor figurative care conțin elementul verbal „GAP”; mărcile verbale naționale „GAP” și mărcile figurative naționale care conțin elementul verbal „GAP” pentru produse din clasa 25

      Decizia diviziei de opoziție: admite în parte opoziția

      Decizia camerei de recurs: respinge recursul

      Motivele invocate: încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) și a articolului 8 alineatul (5) din Regulamentul nr. 207/2009.


title: Cauza F-27/13: Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera întâi) din 18 iunie 2015 – CX/Comisia (Funcție publică — Procedură disciplinară — Rolul și competențele consiliului de disciplină, respectiv ale AIPN — Sancțiune disciplinară — Retrogradare urmată de o decizie de promovare — Proporționalitatea sancțiunii)

text:
               27.7.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 245/47

         Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera întâi) din 18 iunie 2015 – CX/Comisia
   (Cauza F-27/13) (1)

   ((Funcție publică - Procedură disciplinară - Rolul și competențele consiliului de disciplină, respectiv ale AIPN - Sancțiune disciplinară - Retrogradare urmată de o decizie de promovare - Proporționalitatea sancțiunii))
   (2015/C 245/57)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: CX (reprezentant: É. Boigelot, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: J. Currall și C. Ehrbar, agenți)

      Obiectul cauzei

   Cerere de anulare a deciziilor de retrogradare a reclamantului la gradul AD8 în aplicarea articolului 9 alineatul (1) punctul (f) din anexa IX la statut, precum și cerere de daune interese pentru prejudiciile moral și material pretins suferite

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă CX la suportarea propriilor cheltuieli de judecată și a cheltuielilor de judecată efectuate de Comisia Europeană.

      (1)  JO C 207, 20.7.2013, p. 56.


title: Cauza T-295/14: Ordonanța Tribunalului din 22 mai 2015 – Autoneum Germany/Comisia [„Ajutoare de stat — Măsuri adoptate de Germania în sprijinul energiei electrice produse din surse de energie regenerabile și al întreprinderilor electro-intensive — Decizie de inițiere a procedurii prevăzute la articolul 108 alineatul (2) TFUE — Adoptarea deciziei finale după introducerea acțiunii — Nepronunțare asupra fondului — Acțiune în anulare — Cerere de adaptare a concluziilor — Lipsa unui element nou — Inadmisibilitate”]

text:
               27.7.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 245/23

         Ordonanța Tribunalului din 22 mai 2015 – Autoneum Germany/Comisia
   (Cauza T-295/14) (1)

   ([„Ajutoare de stat - Măsuri adoptate de Germania în sprijinul energiei electrice produse din surse de energie regenerabile și al întreprinderilor electro-intensive - Decizie de inițiere a procedurii prevăzute la articolul 108 alineatul (2) TFUE - Adoptarea deciziei finale după introducerea acțiunii - Nepronunțare asupra fondului - Acțiune în anulare - Cerere de adaptare a concluziilor - Lipsa unui element nou - Inadmisibilitate”])
   (2015/C 245/27)
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Autoneum Germany GmbH (Roßdorf, Germania) (reprezentanți: T. Volz, B. Wißmann, M. Püstow, C. Oehme, M. Ringel și T. Wielsch, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: T. Maxian Rusche și R. Sauer, agenți, asistați de A. Luke și C. Maurer, avocați)

      Obiectul

   Cerere de anulare parţială a Deciziei C (2013) 4424 final a Comisiei din 18 decembrie 2013 de inițiere a procedurii prevăzute la articolul 108 alineatul (2) TFUE în ceea ce privește măsurile adoptate de Republica Federală Germania în sprijinul energiei electrice din surse regenerabile și al marilor consumatori de energie [ajutorul de stat SA. 33995 (2013/C) (ex 2013/NN)]

      Dispozitivul

               1)

               Constată că nu este necesar să se pronunțe asupra fondului prezentei acțiuni.

               2)

               Respinge ca inadmisibilă cererea de adaptare a concluziilor din prezenta acțiuni în sensul că vizează Decizia C (2014) 8786 final a Comisiei din 25 noiembrie 2014 privind ajutorul de stat SA. 33995 (2013/C) (ex 2013/NN) adoptat de Republica Federală Germania în sprijinul energiei electrice din surse regenerabile și al marilor consumatori de energie.

               3)

               Constată că nu este necesar să se pronunțe asupra cererii de intervenție formulate de Autoritatea AELS de Supraveghere.

               4)

               Autoneum Germany GmbH suportă propriile cheltuieli de judecată și pe cele efectuate de Comisia Europeană, inclusiv în procedura privind măsurile provizorii.

               5)

               Autoritatea AELS de Supraveghere suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 223, 14.7.2014


title: Cauza C-554/14: Cerere de decizie preliminară introdusă de Sofiyski gradski sad (Bulgaria) la 3 decembrie 2014 – Procedură penală împotriva lui Atanas Ognyanov

text:
               2.3.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 73/11

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Sofiyski gradski sad (Bulgaria) la 3 decembrie 2014 – Procedură penală împotriva lui Atanas Ognyanov
      (Cauza C-554/14)
      (2015/C 073/17)
      Limba de procedură: bulgara

         Instanța de trimitere

      Sofiyski gradski sad

         Părțile din procedura principală

         Persoana condamnată: Atanas Ognyanov

         Cealaltă parte din procedură: Procurorul de la Sofiyska gradska prokuratura

         Întrebările preliminare

                  1)

                  Dispozițiile Deciziei-cadru 2008/909/JAI permit ca în cadrul procedurii de transferare a persoanei condamnate, în temeiul muncii prestate de aceasta în perioada de executare în statul emitent, statul de executare să reducă durata pedepsei privative de libertate aplicate de către statul emitent după cum urmează:

                              A)

                              reducerea pedepsei se face ca urmare a aplicării dreptului statului de executare cu privire la executarea pedepsei, conform articolului 17 alineatul (1) [din decizia cadru]. Această dispoziție permite ca legislația statului de executare cu privire la executarea pedepsei să se aplice deja în cadrul procedurii de transferare referitor la împrejurări produse în perioada în care persoana condamnată se afla sub jurisdicția statului emitent (și anume referitor la munca prestată în timpul detenției în penitenciarul statului emitent)?

                              B)

                              reducerea pedepsei se face pe baza deducerii conform articolului 17 alineatul (2) [din decizia-cadru]. Această prevedere permite deducerea unei perioade mai îndelungate decât perioada de detenție stabilită conform dreptului statului emitent, atunci când se aplică dreptul statului de executare și astfel se efectuează o nouă apreciere juridică a circumstanțelor produse în statul emitent (și anume munca prestată în penitenciarul statului emitent)?

                  2)

                  În cazul în care această dispoziție sau alte dispoziții ale deciziei-cadru se aplică reducerii pedepsei în discuție, statul emitent trebuie informat în legătură cu acest fapt în situația în care a solicitat acest lucru în mod expres, iar în cazul unei opoziții se va suspenda procedura de transferare? În cazul unui răspuns afirmativ la cerința privind informarea, cum trebuie aceasta să aibă loc: va viza dreptul aplicabil, în mod general și abstract, sau reducerea concretă pe care instanța o va aplica în cazul persoanei condamnate?

         Întrebare suplimentară

      În ipoteza în care Curtea apreciază că articolul 17 alineatele (1) și (2) din Decizia-cadru 2008/909/JAI nu permite o reducere a pedepsei de către statul de executare în temeiul dreptului său intern (ca urmare a muncii prestate în statul emitent), decizia instanței naționale de a aplica totuși legea sa națională, întrucât este mai favorabilă decât articolul 17 din Decizia-cadru 2008/909/JAI, este compatibilă cu dreptul Uniunii?