title: Cauza C-569/08: Hotărârea Curții (Camera a doua) din 3 iunie 2010 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Oberster Gerichtshof — Austria) — Internetportal und Marketing GmbH/Richard Schlicht [Internet — Domeniu de nivel superior „eu” — Regulamentul (CE) nr. 874/2004 — Nume de domeniu — Înregistrare pe etape — Caractere speciale — Înregistrări speculative sau abuzive — Noțiunea „rea credință” ]

text:
               31.7.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 209/7

         Hotărârea Curții (Camera a doua) din 3 iunie 2010 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Oberster Gerichtshof — Austria) — Internetportal und Marketing GmbH/Richard Schlicht
   (Cauza C-569/08) (1)

   (Internet - Domeniu de nivel superior „eu” - Regulamentul (CE) nr. 874/2004 - Nume de domeniu - Înregistrare pe etape - Caractere speciale - Înregistrări speculative sau abuzive - Noțiunea „rea credință”)
   2010/C 209/10
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Oberster Gerichtshof

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Internetportal und Marketing GmbH

      Pârât: Richard Schlicht

      Obiectul

   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Oberster Gerichtshof — Interpretarea articolului 21 alineatul (1) literele (a) și (b) și alineatele (2) și (3) din Regulamentul (CE) nr. 874/2004 al Comisiei din 28 aprilie 2004 de stabilire a normelor de politică publică privind punerea în aplicare și funcțiile domeniului de nivel „.eu” și a principiilor de înregistrare (JO L 162, p. 40, Ediție specială, 13/vol. 45, p. 71) — Înregistrări speculative sau abuzive — Noțiunile „drept sau interes legitim” și „rea credință” — Înregistrarea unui domeniu de către proprietarul unei mărci naționale dobândite numai pentru a permite această înregistrare în cursul primei părți a înregistrării pe etape — Domeniu care diferă în mod sensibil de marca ce a servit drept temei pentru înregistrarea acestuia, prin eliminarea caracterului special „&” — Marca „&R&E&I&F&E&N&”

      Dispozitivul

               1.

               Articolul 21 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 874/2004 al Comisiei din 28 aprilie 2004 de stabilire a normelor de politică publică privind punerea în aplicare și funcțiile domeniului de nivel superior „.eu” și a principiilor de înregistrare trebuie interpretat în sensul că reaua credință poate fi demonstrată prin alte împrejurări decât cele enumerate la punctele (a)-(e) ale acestei dispoziții.

               2.

               Pentru a aprecia dacă există un comportament de rea credință, în sensul articolului 21 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 874/2004 coroborat cu alineatul (3) al aceluiași articol, instanța națională trebuie să ia în considerare toți factorii pertinenți specifici speței, în special condițiile în care a fost obținută înregistrarea mărcii și cele în care a fost înregistrat numele de domeniu de nivel superior „.eu”.
               În ceea ce privește condițiile în care a fost obținută înregistrarea mărcii, instanța națională trebuie să ia în considerare în special:

                           —

                           intenția de a nu utiliza marca pe piața pentru care a fost solicitată protecția;

                           —

                           modul de prezentare a mărcii;

                           —

                           înregistrarea unui număr mare de alte mărci care corespund unor denumiri generice și

                           —

                           înregistrarea mărcii cu puțin timp înainte de începerea înregistrării pe etape a numelor de domeniu de nivel superior„.eu”.

                     În ceea ce privește condițiile în care a fost înregistrat numele de domeniu de nivel superior „.eu”, instanța națională trebuie să ia în considerare în special:

                           utilizarea abuzivă a caracterelor speciale sau a semnelor de punctuație, în sensul articolului 11 din Regulamentul nr. 874/2004, în scopul aplicării regulilor de transcriere prevăzute la acest articol;

                           înregistrarea în cursul primei părți a înregistrării pe etape prevăzute de acest regulament în temeiul unei mărci dobândite în împrejurări precum cele din acțiunea principală și

                           introducerea unui număr mare de cereri de înregistrare de nume de domeniu care corespund unor denumiri generice.

      (1)  JO C 69, 21.03.2009.


title: Cauza T-297/08: Acțiune introdusă la 29 iulie 2008 — Mepos Electronics/OAPI (MEPOS)

text:
               27.9.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 247/20

         Acțiune introdusă la 29 iulie 2008 — Mepos Electronics/OAPI (MEPOS)
   (Cauza T-297/08)
   (2008/C 247/39)
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza
   Părțile

      Reclamantă: Mepos Electronics Ltd (Kaohsiung, Taiwan) (reprezentant: M. Wirtz, lawyer)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)
   Concluziile reclamantei

               —

               Anularea deciziei Camerei a doua de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 28 mai 2008 în cauza R 437/2008-2;

               —

               admiterea cererii de restitutio in integrum;

               —

               obligarea OAPI la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      Marca comunitară vizată: marca figurativă „MEPOS” pentru produse din clasa 9 — cererea nr. 5 770 383.

      Decizia examinatorului: respinge cererea de înregistrare a mărcii comunitare.

      Decizia camerei de recurs: respinge recursul.

      Motivele invocate: încălcarea articolului 36, a articolului 77 litera (a) și a articolului 79 din Regulamentul nr. 40/94 al Consiliului, precum și a articolului 6 din Convenția Europeană a Drepturilor Omului și a articolului 6 alineatul (2) din Tratatul privind Uniunea Europeană, deoarece camera de recurs a statuat greșit că examinatorul a urmat procedurile legale în cadrul analizei cererii; încălcarea articolului 78 din Regulamentul nr. 40/94 al Consiliului, deoarece camera de recurs a greșit neadmițând cererea de restitutio in integrum pentru nerespectarea termenului limită de declarare a recursului.


title: Cauza T-206/16: Acțiune introdusă la 2 mai 2016 – Bodegas Verdúguez/EUIPO (TRES TOROS 3)

text:
               11.7.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 251/35

         Acțiune introdusă la 2 mai 2016 – Bodegas Verdúguez/EUIPO (TRES TOROS 3)
   (Cauza T-206/16)
   (2016/C 251/41)
   Limba de procedură: spaniola

      Părțile

      Reclamantă: Bodegas Verdúguez, SL (Villanueva de Alcardete, Spania) (reprezentant: J. García Domínguez, avocat)

      Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

      Datele privind procedura în fața EUIPO

      Marca în litigiu: marca Uniunii Europene verbală „TRES TOROS 3” — cererea de înregistrare nr. 12 796 926

      Decizia atacată: Decizia Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 24 februarie 2016 în cauza R 407/2015-5

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               declararea admisibilității acțiunii formulate împotriva deciziei atacate, anularea acesteia și adoptarea, în locul acesteia, a unei alte decizii prin care: ,:

                           1.

                           să se constate că interdicția prevăzută la articolul 7 alineatul (1) litera (j) nu este aplicabilă mărcii Uniunii Europene solicitate;

                           2.

                           cu titlu subsidiar, și doar în cazul în care Tribunalul consideră că interdicția prevăzută la articolul 7 alineatul (1) litera (j) este aplicabilă mărcii solicitate, să constate că respectiva aplicare privește doar produsele „vinuri”, menținând interdicția doar pentru aceste produse și restabilind capacitatea sau validitatea mărcii Uniunii Europene în ceea ce privește restul produselor din clasa 33 menționate în cerere.

               —

               obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată, cu restituirea, dacă este cazul, a taxei corespunzătoare căii de atac achitată EUIPO de către reclamantă.

      Motivul invocat

               —

               Încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (j) din Regulamentul nr. 207/2009.


title: Cauza T-824/14: Acțiune introdusă la 19 decembrie 2014 – Eveready Battery Company/OAPI – Hussain și alții (POWER EDGE)

text:
               23.2.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 65/45

         Acțiune introdusă la 19 decembrie 2014 – Eveready Battery Company/OAPI – Hussain și alții (POWER EDGE)
   (Cauza T-824/14)
   (2015/C 065/61)
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Eveready Battery Company, Inc. (St. Louis, Statele Unite) (reprezentant: N. Hebeis, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Imran Hussain și alții (Leeds, Regatul Unit)

      Datele privind procedura în fața OAPI

      Solicitantul: reclamanta

      Marca în litigiu: marca comunitară figurativă care cuprinde elementele verbale „Power Edge” – Cerere de înregistrare nr. 9 108 705

      Procedura care s-a aflat pe rolul OAPI: procedură de opoziție

      Decizia atacată: Decizia Camerei a doua de recurs a OAPI din 6 octombrie 2014 în cauza R 38/2014-2

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei atacate;

               —

               obligarea OAPI la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivul invocat

               —

               Încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009.


title: Cauza T-265/08: Hotărârea Tribunalului din 19 septembrie 2012 — Germania/Comisia [ „FEDR — Reducerea contribuției financiare — Program operațional care intră sub incidența obiectivului nr. 1 (1994-1999) privind landul Turingia (Germania)” ]

text:
               27.10.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 331/17

      Hotărârea Tribunalului din 19 septembrie 2012 — Germania/Comisia
      (Cauza T-265/08) (1)

      (FEDR - Reducerea contribuției financiare - Program operațional care intră sub incidența obiectivului nr. 1 (1994-1999) privind landul Turingia (Germania))
      (2012/C 331/28)
      Limba de procedură: germana

         Părțile

         Reclamantă: Republica Federală Germania (reprezentanți: M. Lumma, T. Henze, C. Blaschke și K. Petersen, agenți, asistați de U. Karpenstein, avocat)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: A. Steiblytė și B. Conte, agenți)

         Intervenienți în susținerea reclamantei: Regatul Spaniei (reprezentanți: inițial J. M. Rodríguez Cárcamo, ulterior N. Díaz Abad și J. M. Rodríguez Cárcamo, iar în cele din urmă A. Rubio González, abogados del Estado), Republica Franceză, (reprezentanți: G. de Bergues și N. Rouam, agenți), și Regatul Țărilor de Jos, (reprezentanți: C. Wissels, Y. de Vries, B. Koopman, M. Bulterman și J. Langer, agenți)

         Obiectul

      Cerere de anulare a Deciziei C(2008) 1690 final a Comisiei din 30 aprilie 2008 privind reducerea contribuției financiare din Fondul European de Dezvoltare Regională (FEDR) acordate programului operațional în regiunea obiectiv nr. 1 a landului Turingia (Germania) (1994-1999), în conformitate cu Decizia C(94) 1939/5 a Comisiei din 5 august 1994.

         Dispozitivul

                  1.

                  Respinge acțiunea.

                  2.

                  Republica Federală Germania suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și cheltuielile de judecată efectuate de Comisia Europeană.

                  3.

                  Regatul Spaniei, Republica Franceză și Regatul Țărilor de Jos suportă propriile cheltuieli de judecată.

         (1)  JO C 223, 30.8.2008.


title: Cauza T-344/09: Acțiune introdusă la 31 august 2009 — Hearst Communications/OAPI — Vida Estética (COSMOBELLEZA)

text:
               24.10.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 256/34

         Acțiune introdusă la 31 august 2009 — Hearst Communications/OAPI — Vida Estética (COSMOBELLEZA)
   (Cauza T-344/09)
   2009/C 256/61
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Hearst Communications, Inc. (New York, Statele Unite) (reprezentant: A. Nordemann, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Vida Estética, S. L. (Barcelona, Spania)

      Concluziile reclamantei

               —

               anularea deciziei Camerei a doua de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 4 iunie 2009 pronunțată în cauza R 770/2007-2; și

               —

               obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

      Solicitantul mărcii comunitare: cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

      Marca comunitară vizată: marca verbală „COSMOBELLEZA”, pentru produse și servicii din clasele 35 și 41

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în sprijinul opoziției: reclamanta

      Marca sau semnul invocat în sprijinul opoziției: marca franceză „COSMOPOLITAN” înregistrată pentru produse din clasa 16; marca internațională „COSMO TEST” înregistrată pentru produse și servicii din clasele 25, 38 și 41; marca portugheză „COSMO” înregistrată pentru servicii din clasa 41; marca internațională „COSMOPOLITAN TELEVISION” înregistrată pentru produse și servicii din clasele 38 și 41; marca internațională „COSMOPOLITAN” înregistrată pentru servicii din clasele 35 și 39; marca britanică „COSMOPOLITAN” înregistrată pentru servicii din clasele 35 și 39; marca figurativă britanică „THE COSMOPOLITAN SHOW” înregistrată pentru servicii din clasele 35 și 41; marca britanică „COSMO” înregistrată pentru servicii din clasele 35 și 41; marca britanică „COSMOPOLITAN TELEVISION” înregistrată pentru servicii din clasele 38 și 41; marca irlandeză „COSMOPOLITAN TELEVISION” înregistrată pentru servicii din clasele 38 și 41; mărcile „COSMO” și „COSMOPOLITAN” notorii în toate statele membre pentru produse și servicii din clasele 16, 28 și 41; mărcile neînregistrate „COSMO” și „COSMOPOLITAN” utilizate în toate statele membre pentru produse și servicii din clasele 16, 28 și 41, precum și denumirile comerciale „COSMO” și „COSMOPOLITAN” utilizate în toate statele membre pentru produse și servicii din aceleași clase.

      Decizia diviziei de opoziție: respinge opoziția

      Decizia camerei de recurs: respinge recursul

      Motivele invocate: încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009 al Consiliului în măsura în care camera de recurs a considerat în mod eronat că mărcile în cauză precum și produsele și serviciile respective nu sunt similare și în consecință că nu a existat un risc de confuzie între mărcile în cauză.


title: Cauza T-731/15: Acțiune introdusă la 12 decembrie 2015 – Klyuyev/Consiliul

text:
               22.2.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 68/34

         Acțiune introdusă la 12 decembrie 2015 – Klyuyev/Consiliul
   (Cauza T-731/15)
   (2016/C 068/44)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamant: Sergiy Klyuyev (Donetsk, Ucraina) (reprezentanţi: R. Gherson, Solicitor, B. Kennelly, Barrister şi T. Garner, Solicitor)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene

      Concluziile

   Reclamantul solicită Tribunalului:

               —

               anularea Deciziei 2015/1781/PESC a Consiliului din 5 octombrie 2015 de modificare a Deciziei 2014/119 a Consiliului privind măsuri restrictive îndreptate împotriva anumitor persoane, entități și organisme având în vedere situația din Ucraina și a Regulamentului de punere în aplicare (UE) 2015/1777 al Consiliului din 5 octombrie 2015 privind punerea în aplicare a Regulamentului (UE) nr. 208/2014 din 5 martie 2014 privind măsuri restrictive împotriva anumitor persoane, entități și organisme având în vedere situația din Ucraina;

               —

               obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată efectuate de reclamant.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamantul invocă șase motive.

               1.

               Prin intermediul primului motiv se susține că nu s-a identificat de către Consiliu un temei juridic adecvat. Articolul 29 TUE nu a constituit un temei juridic adecvat pentru decizia atacată întrucât în plângerea formulată împotriva reclamantului acesta nu a fost identificat ca o persoană care a subminat statul de drept sau drepturile omului în Ucraina [în sensul articolului 21 alineatul (2) TUE și al articolului 23 TUE]. Din moment ce decizia nu era validă, Consiliul nu se putea întemeia pe articolul 215 alineatul (2) TFUE pentru a adopta regulamentul atacat. La momentul impunerii măsurilor restrictive, nu exista nicio acuzație împotriva reclamantului în contextul unor proceduri judiciare în sensul că activitățile sale ar fi amenințat să submineze statul de drept sau ar fi încălcat drepturile omului în Ucraina. Măsurile restrictive menționate aprobă de fapt o încălcare a statului de drept de către autoritățile ucrainene, săvârșită prin tratamentul aplicat reclamantului.

               2.

               Prin intermediul celui de al doilea motiv se susține că, prin faptul că a concluzionat că reclamantul întrunea criteriul pentru includerea pe listă, Consiliul a săvârșit o eroare vădită de apreciere. Observațiile prezentate Consiliului de procurorul general erau excesiv de generice și nesusținute de nicio probă (cu atât mai puțin de o probă „concretă”) a vreunei proceduri judiciare împotriva reclamantului. Reclamantul a evidențiat erorile din observații înainte de adoptarea măsurilor restrictive, iar Consiliul nu a obținut răspunsuri și probele necesare de la autoritățile ucrainene. Consiliul a săvârșit o eroare prin faptul că a acceptat observațiile ca atare, fie și numai pentru lipsa în Ucraina a unui proces judiciar care să corespundă standardelor europene.

               3.

               Prin intermediul celui de al treilea motiv se susține că dreptul la apărare al reclamantului și dreptul acestuia la protecție jurisdicțională efectivă au fost încălcate de către Consiliu. Într-un caz de redesemnare, Consiliul are o obligație sporită de a realiza investigații complete la autoritățile solicitante și de a furniza informațiile rezultate persoanei desemnate. Această obligație a fost încălcată în speță.

               4.

               Prin intermediul celui de al patrulea motiv se susține că reclamantului nu i s-au oferit de către Consiliu motive suficiente pentru includerea sa. Motivele oferite au fost insuficient de detaliate și de precise.

               5.

               Prin intermediul celui de al cincilea motiv se susține că drepturile fundamentale ale reclamantului de proprietate și la reputație au fost grav încălcate de către Consiliu. Măsurile restrictive au fost impuse fără garanții adecvate care să îi permită reclamantului să își susțină în mod efectiv cauza în fața Consiliului. Măsurile restrictive nu sunt limitate la o anumită proprietate despre care se susține că reprezintă fonduri de stat deturnate, nici cel puțin limitate la sumele din astfel de fonduri pretins deturnate.

               6.

               Prin intermediul celui de al șaselea motiv se susține că, în măsura în care este corectă aprecierea Consiliului în sensul că criteriile de desemnare pot fi extinse la orice investigație neconectată cu proceduri judiciare, criteriile sunt disproporționate și nelegale.


title: Cauza T-556/10: Acțiune introdusă la 6 decembrie 2010 — Novatex/Consiliul

text:
               29.1.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 30/55

         Acțiune introdusă la 6 decembrie 2010 — Novatex/Consiliul
   (Cauza T-556/10)
   ()
   2011/C 30/97
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Novatex Ltd (Karachi, Pakistan) (reprezentant: B. Servais, avocat)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene

      Concluziile reclamantei

               —

               Anularea Regulamentului de punere în aplicare (UE) nr. 857/2010 al Consiliului din 27 septembrie 2010 de instituire a unei taxe compensatorii definitive și de colectare definitivă a taxei provizorii instituite la importurile de anumite tipuri de polietilen tereftalat originare din Iran, Pakistan și Emiratele Arabe Unite (1);

               —

               obligarea Consiliului Uniunii Europene la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă două motive.
   Prin intermediul primului motiv, reclamanta invocă încălcarea de către Consiliu a articolului 3 din Regulamentului (CE) al Consiliului nr. 597/2009 (2) întrucât acesta a concluzionat în mod eronat că regimul fiscal final (FTR) reprezintă un sistem prin care se renunță la veniturile publice și, prin urmare, constituie o contribuție financiară, iar FTR conferă reclamantei un avantaj. Reclamanta susține că:

               —

               nu se poate considera că regimul fiscal final constituie o contribuție financiară în înțelesul articolului 3 punctul 1 litera (a) subpunctul (ii) din Regulamentul (CE) nr. 597/2009 al Consiliului, interpretat în conformitate cu dispozițiile relevante ale Acordului OMC privind Subvențiile și Măsurile Compensatorii și cu explicația acestora furnizată de practica jurisdicțională a OMC;

               —

               regulamentul atacat încalcă articolul 3 alineatul (2) al Regulamentului (CE) nr. 597/2009 al Consiliului, interpretat în conformitate cu dispozițiile relevante ale Acordului OMC privind Subvențiile și Măsurile Compensatorii, întrucât în cuprinsul acestuia s-a concluzionat că regimul fiscal final conferă reclamantei un avantaj.

         Prin intermediul celui de al doilea motiv, reclamanta invocă încălcarea de către Consiliu:

               —

               a articolului 3 alineatul (2) și a articolului 6 litera (b) din Regulamentul (CE) al Consiliului nr. 597/2009, interpretat în conformitate cu dispozițiile relevante ale Acordului OMC privind Subvențiile și Măsurile Compensatorii, prin utilizarea ratei comerciale aplicabile, în vigoare în perioada de anchetă, conform site-ului Băncii de Stat din Pakistan, în locul ratei comerciale în vigoare la momentul în care reclamanta a contractat împrumutul;

               —

               a articolului 7 alineatul (2) din Regulamentul (CE) al Consiliului nr. 597/2009, interpretat în conformitate cu dispozițiile relevante ale Acordului OMC privind Subvențiile și Măsurile Compensatorii, prin aplicarea unui numitor inadecvat, respectiv cifra de afaceri la export, deși numitorul adecvat era cifra de afaceri.

      (1)  JO L 254, p. 10.

      (2)  Regulamentul (CE) nr. 597/2009 al Consiliului din 11 iunie 2009 privind protecția împotriva importurilor care fac obiectul unor subvenții din partea țărilor care nu sunt membre ale Comunității Europene (JO L 188, p. 93).


title: Cauza T-13/09: Hotărârea Tribunalului din 17 decembrie 2010 — Storck KG/OAPI (Forma unui șoarece de ciocolată) [ „Marcă comunitară — Cerere de înregistrare a unei mărci comunitare tridimensionale — Forma unui șoarece de ciocolată — Motiv absolut de refuz — Lipsa caracterului distinctiv — Articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 [devenit articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009] — Dreptul la apărare” ]

text:
               12.2.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 46/11

         Hotărârea Tribunalului din 17 decembrie 2010 — Storck KG/OAPI (Forma unui șoarece de ciocolată)
   (Cauza T-13/09) (1)

   (Marcă comunitară - Cerere de înregistrare a unei mărci comunitare tridimensionale - Forma unui șoarece de ciocolată - Motiv absolut de refuz - Lipsa caracterului distinctiv - Articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 [devenit articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009] - Dreptul la apărare)
   2011/C 46/19
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: August Storck KG (Berlin, Germania) (reprezentanți: P. Goldenbaum, T. Melchert și I. Rohr, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentanți: inițial G. Schneider, ulterior G. Schneider și R. Manea, agenți)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a patra de recurs a OAPI din 12 noiembrie 2008 (cauza R 185/2006-4) referitoare la o cerere de înregistrare ca marcă comunitară a unui semn tridimensional constând în forma unui șoarece de ciocolată

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Obligă August Storck KG la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 69, 21.3.2009


title: Cauza C-396/16: Cerere de decizie preliminară introdusă de Vrhovno sodišče Republike Slovenije (Slovenia) la 15 iulie 2016 – T – 2, družba za ustvarjanje, razvoj in trženje elektronskih komunikacij in opreme, d.o.o. (în prezent în stare de insolvabilitate)/Republica Slovenia

text:
               12.9.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 335/42

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Vrhovno sodišče Republike Slovenije (Slovenia) la 15 iulie 2016 – T – 2, družba za ustvarjanje, razvoj in trženje elektronskih komunikacij in opreme, d.o.o. (în prezent în stare de insolvabilitate)/Republica Slovenia
   (Cauza C-396/16)
   (2016/C 335/57)
   Limba de procedură: slovenă

      Instanța de trimitere

   Vrhovno sodišče Republike Slovenije

      Părțile din procedura principală

      Recurentă: T – 2, družba za ustvarjanje, razvoj in trženje elektronskih komunikacij in opreme, d.o.o. (în prezent în stare de insolvabilitate)

      Intimată: Republica Slovenia

      Întrebările preliminare

               1)

               Reducerea obligațiilor în temeiul unui concordat preventiv omologat prin ordonanță rămasă definitivă precum cea în discuție în procedura principală trebuie considerată o modificare a factorilor utilizați la stabilirea sumei TVA ului de dedus în amonte în sensul articolului 185 alineatul (1) din Directiva TVA (1) sau o situație diferită, în care deducerea este mai mică sau mai mare decât cea la care are dreptul persoana impozabilă în sensul articolului 184 din Directiva TVA?

               2)

               Reducerea obligațiilor în temeiul unui concordat preventiv omologat prin ordonanță rămasă definitivă precum cea în discuție în procedura principală trebuie considerată o neachitare (parțială) în sensul articolului 185 alineatul (2) primul paragraf din Directiva TVA?

               3)

               Statul membru, ținând seama de cerințele de claritate și de certitudine a situațiilor juridice impuse de legiuitorul Uniunii și de dispozițiile articolului 186 din Directiva TVA, în scopul de a prevedea o regularizare a deducerii în caz de neachitare totală sau parțială, astfel cum permite articolul 185 alineatul (2) al doilea paragraf din această directivă, trebuie să reglementeze în mod specific, în legislația națională, ipotezele de neachitare, respectiv să includă în acestea concordatul omologat și rămas definitiv (în cazul în care acesta este cuprins în noțiunea de neachitare)?

      (1)  Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată (JO L 347, p. 1, Ediție specială, 09/vol. 3, p. 7).


title: Cauza C-239/09: Hotărârea Curții (Camera întâi) din 16 decembrie 2010 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Landgericht Berlin — Germania) — Seydaland Vereinigte Agrarbetriebe GmbH & Co. KG/BVVG Bodenverwertungs- und -verwaltungs GmbH (Ajutoare de stat — Ajutoare acordate de Republica Federală Germania pentru achiziționarea de terenuri — Program de privatizare a terenurilor și de restructurare a agriculturii în noile landuri germane)

text:
               19.2.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 55/7

         Hotărârea Curții (Camera întâi) din 16 decembrie 2010 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Landgericht Berlin — Germania) — Seydaland Vereinigte Agrarbetriebe GmbH & Co. KG/BVVG Bodenverwertungs- und -verwaltungs GmbH
   (Cauza C-239/09) (1)

   (Ajutoare de stat - Ajutoare acordate de Republica Federală Germania pentru achiziționarea de terenuri - Program de privatizare a terenurilor și de restructurare a agriculturii în noile landuri germane)
   2011/C 55/11
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Landgericht Berlin

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Seydaland Vereinigte Agrarbetriebe GmbH & Co. KG

      Pârâtă: BVVG Bodenverwertungs- und -verwaltungs GmbH

      Obiectul

   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Landgericht Berlin — Interpretarea articolului 87 CE — Ajutoare de stat — Privatizarea terenurilor în noile landuri germane — Dobândirea acestor terenuri la un preț, stabilit conform unei dispoziții naționale care prevede evaluarea valorii de piață a terenurilor pe baza unor criterii regionale, care este inferior valorii de circulație reale a acestora — Compatibilitatea acestei dispoziții naționale cu articolul 87 CE

      Dispozitivul

   Articolul 87 CE trebuie interpretat în sensul că nu se opune unei reglementări naționale care prevede metode de calcul pentru determinarea valorii terenurilor agricole și forestiere vândute de autoritățile publice în cadrul unui plan de privatizare, precum cele stabilite la articolul 5 alineatul (1) din Regulamentul privind achiziționarea de terenuri (Flächenerwerbsverordnung) din 20 decembrie 1995, în măsura în care metodele respective prevăd actualizarea prețurilor în cazul creșterii pronunțate a acestora, astfel încât prețul efectiv plătit de cumpărător să se apropie cât mai mult posibil de valoarea de piață a acestor terenuri.

      (1)  JO C 220, 12.9.2009.


title: Cauza T-591/08: Hotărârea Tribunalului din 5 octombrie 2012 — Evropaïki Dynamiki/Comisia ( „Contracte de achiziții publice de servicii — Procedură de cerere de ofertă — Prestare de servicii informatice — Clasarea unui ofertant pe poziția a doua în cadrul unei proceduri în cascadă — Acțiune în anulare — Cauze de excludere din procedura de cerere de ofertă — Conflict de interese — Obligația de motivare — Eroare vădită de apreciere — Egalitate de tratament — Răspundere extracontractuală” )

text:
               24.11.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 366/28

         Hotărârea Tribunalului din 5 octombrie 2012 — Evropaïki Dynamiki/Comisia
   (Cauza T-591/08) (1)

   (Contracte de achiziții publice de servicii - Procedură de cerere de ofertă - Prestare de servicii informatice - Clasarea unui ofertant pe poziția a doua în cadrul unei proceduri în cascadă - Acțiune în anulare - Cauze de excludere din procedura de cerere de ofertă - Conflict de interese - Obligația de motivare - Eroare vădită de apreciere - Egalitate de tratament - Răspundere extracontractuală)
   2012/C 366/53
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Atena, Grecia) (reprezentanți: N. Korogiannakis și P. Katsimani, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: inițial B. Simon și E. Manhaeve, agenți, asistați de P. Wytinck, avocat, ulterior E. Manhaeve, asistat de P. Wytinck și de B. Hoorelbeke, avocați)

      Obiectul

   Pe de o parte, o cerere de anulare a Deciziilor Comisiei (Eurostat) din 17 octombrie 2008 privind clasarea reclamantei, în ceea ce privește ofertele prezentate de aceasta ca răspuns la procedura de cerere de ofertă intitulată „Tehnologia informațiilor în materie statistică” având ca obiect servicii de asistență și dezvoltare a formatului schimbului de date și meta-date statistice (SDMX) (JO 2008/S 120159017), ca fiind al doilea contractant în cadrul procedurii în cascadă pentru loturile nr. 2 și nr. 3, precum și a tuturor deciziilor ulterioare aferente, inclusiv a deciziilor de atribuire a contractului altor ofertanți, clasați pe prima poziție în cadrul procedurii în cascadă pentru aceste loturi, și pe de altă parte, o cerere de daune interese

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Obligă Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE să suporte propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de Comisia Europeană.

      (1)  JO C 82, 4.4.2009.


title: Cauza C-61/07: Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 18 iulie 2007 — Comisia Comunităților Europene/Marele Ducat al Luxemburgului (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Mecanism destinat să permită monitorizarea emisiilor de gaze cu efect de seră — Punerea în aplicare a Protocolului de la Kyoto)

text:
               8.9.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 211/11

         Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 18 iulie 2007 — Comisia Comunităților Europene/Marele Ducat al Luxemburgului
   (Cauza C-61/07) (1)

   (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru - Mecanism destinat să permită monitorizarea emisiilor de gaze cu efect de seră - Punerea în aplicare a Protocolului de la Kyoto)
   (2007/C 211/19)
   Limba de procedură: franceza
   Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: U. Wölker și J.-B. Laignelot, agenți)

      Pârât: Marele Ducat al Luxemburgului (reprezentant: C. Schiltz, agent)
   Obiectul
   Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Necomunicarea, în termenul prevăzut, a raportului conținând informațiile prevăzute la articolul 3 alineatul (2) din Decizia nr. 280/2004/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 11 februarie 2004 privind un mecanism de monitorizare a emisiilor de gaze cu efect de seră în cadrul Comunității și de punere în aplicare a Protocolului de la Kyoto — Informații referitoare la proiecțiile naționale privind emisiile de gaze cu efect de seră și măsurile luate pentru a limita și/sau a reduce aceste emisii
   Dispozitivul

               1)

               Prin necomunicarea informațiilor impuse de articolul 3 alineatul (2) din Decizia nr. 280/2004/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 11 februarie 2004 privind un mecanism de monitorizare a emisiilor de gaze cu efect de seră în cadrul Comunității și de punere în aplicare a Protocolului de la Kyoto, Marele Ducat al Luxemburgului nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul acestei dispoziții.

               2)

               Obligă Marele Ducat al Luxemburgului la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 95, 28.4.2007.


title: Cauza T-114/11: Hotărârea Tribunalului din 7 noiembrie 2012 — Giordano/Comisia ( „Răspundere extracontractuală — Pescuit — Conservarea resurselor piscicole — Redresarea stocurilor de ton roșu — Măsuri de urgență care interzic pescuitul de către navele de pescuit cu plase-pungă — Comportament ilicit — Legătură de cauzalitate” )

text:
               22.12.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 399/19

         Hotărârea Tribunalului din 7 noiembrie 2012 — Giordano/Comisia
   (Cauza T-114/11) (1)

   (Răspundere extracontractuală - Pescuit - Conservarea resurselor piscicole - Redresarea stocurilor de ton roșu - Măsuri de urgență care interzic pescuitul de către navele de pescuit cu plase-pungă - Comportament ilicit - Legătură de cauzalitate)
   2012/C 399/33
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: Jean-François Giordano (Sète, Franța) (reprezentanți: D. Rigeade și J. Jeanjean, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: A. Bouquet și D. Nardi, agenți)

      Obiectul

   Acțiune în despăgubire prin care se urmărește obținerea reparării prejudiciului pe care reclamantul pretinde că l-a suferit în urma adoptării Regulamentului (CE) nr. 530/2008 al Comisiei din 12 iunie 2008 de stabilire a unor măsuri de urgență în ceea ce privește navele de pescuit cu plase-pungă care pescuiesc ton roșu în Oceanul Atlantic, la est de meridianul de 45° longitudine vestică, și în Marea Mediterană (JO L 155, p. 9)

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Îl obligă pe domnul Jean-François Giordano la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 139, 7.5.2011.


title: Cauza T-150/11: Ordonanța Tribunalului din 10 decembrie 2013 — Gobierno de Aragón și alții/Consiliul ( „Acțiune în anulare — Ajutoare de stat — Decizie privind ajutoarele pentru facilitarea închiderii minelor de cărbune necompetitive — Anulare în parte — Indisociabilitate — Inadmisibilitate” )

text:
               15.2.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 45/30

         Ordonanța Tribunalului din 10 decembrie 2013 — Gobierno de Aragón și alții/Consiliul
   (Cauza T-150/11) (1)

   (Acțiune în anulare - Ajutoare de stat - Decizie privind ajutoarele pentru facilitarea închiderii minelor de cărbune necompetitive - Anulare în parte - Indisociabilitate - Inadmisibilitate)
   2014/C 45/48
   Limba de procedură: spaniola

      Părțile

      Reclamanți: Gobierno de Aragón (Spania), Principado de Asturias (Spania) și Junta de Castilla y León (Spania) (reprezentanți: C. Fernández Vicién, I. Moreno-Tapia Rivas, E. Echeverría Álvarez și M. López Garrido, avocați)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: A. Lo Monaco și F. Florindo Gijón, agenți)

      Intervenientă în susținerea pârâtului Comisia Europeană (reprezentanți: É. Gippini Fournier, L. Flynn și C. Urraca Caviedes, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare în parte a Deciziei 2010/787/UE a Consiliului din 10 decembrie 2010 privind ajutoarele de stat pentru facilitarea închiderii minelor de cărbune necompetitive (JO L 336, p. 24).

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea ca inadmisibilă.

               2.

               Gobierno de Aragón (Spania), Principado de Asturias (Spania) și Junta de Castilla y León (Spania) suportă, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, pe cele efectuate de Consiliul Uniunii Europene.

               3.

               Comisia Europeană suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 130, 30.4.2011.


title: Cauza C-525/09: Acțiune introdusă la 17 decembrie 2009 — Comisia Comunităților Europene/Republica Portugheză

text:
               27.2.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 51/21

         Acțiune introdusă la 17 decembrie 2009 — Comisia Comunităților Europene/Republica Portugheză
   (Cauza C-525/09)
   2010/C 51/32
   Limba de procedură: portugheza

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: A. Marghelis și G. Braga da Cruz, agenți)

      Pârâtă: Republica Portugheză

      Concluziile reclamantei

               —

               Constatarea faptului că, prin neadoptarea tuturor actelor cu putere de lege și a actelor administrative necesare pentru a se conforma Directivei 2006/21/CE (1) a Parlamentului European și a Consiliului din 15 martie 2006 privind gestionarea deșeurilor din industriile extractive și de modificare a Directivei 2004/35/CE și, în orice caz, prin necomunicarea acestora Comisiei, Republica Portugheză nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 25 din directiva menționată;

               —

               obligarea Republicii Portugheze la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Termenul de transpunere a directivei a expirat la 30 aprilie 2008.

      (1)  JO L 102, p. 15, Ediție specială, 15/vol. 16, p. 3.


title: Cauza T-395/06: Acțiune introdusă la data de 14 decembrie 2006 — Italia/Comisia

text:
               24.2.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 42/32

         Acțiune introdusă la data de 14 decembrie 2006 — Italia/Comisia
   (Cauza T-395/06)
   (2007/C 42/56)
   Limba de procedură: italiana
   Părțile

      Reclamantă: Republica Italiană (reprezentant: P. Gentili, avvocato dello Stato)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene
   Concluziile reclamantei

               —

               anularea deciziei nr. 9433 a Comisiei Europene din 4.10.2006, Direcția Generală Politică Regională — Programe și proiecte în Cipru, Grecia, Ungaria, Italia, Malta și Țările de Jos — având ca obiect Plăți ale Comisiei diferite de suma solicitată. Ref. Programul DOCUP Piemonte (N. CCI 2000 IT 162 DO 007);

               —

               anularea deciziei nr. 10841 a Comisiei Europene din 14.11.2006, Direcția Generală Politică Regională — Programe și proiecte în Cipru, Grecia, Ungaria, Italia, Malta și Țările de Jos — având ca obiect Certificarea și declararea plăților intermediare și cerere de plată. DOCUP Veneto Ob.2000-2006 (N. CCI 2000 IT 162 DO 005);

               —

               anularea deciziei nr. 10853 a Comisiei Europene din 14.11.2006, Direcția Generală Politică Regională — Programe și proiecte în Cipru, Grecia, Ungaria, Italia, Malta și Țările de Jos — având ca obiect Plăți ale Comisiei diferite de suma solicitată. Ref. Programul POR Puglia (N. CCI 1999 IT 161 PO 009);

               —

               anularea deciziei nr. 10929 a Comisiei Europene din 15.11.2006, Direcția Generală Politică Regională — Programe și proiecte în Cipru, Grecia, Ungaria, Italia, Malta și Țările de Jos — având ca obiect Plăți ale Comisiei diferite de suma solicitată. Ref Programul DOCUP Toscana Ob.2 (N. CCI 2000 IT 162 DO 001);

               —

               anularea deciziei nr. 10930 a Comisiei Europene din 15.11.2006, Direcția Generală Politică Regională — Programe și proiecte în Cipru, Grecia, Ungaria, Italia, Malta și Țările de Jos — având ca obiect Plăți ale Comisiei diferite de suma solicitată. Ref POR Campania 2000-2006 (N. CCI 1999 IT 161 PO 007);

               —

               anularea deciziei nr. 11019 a Comisiei Europene din 17.11.2006, Direcția Generală Politică Regională — Programe și proiecte în Cipru, Grecia, Ungaria, Italia, Malta și Țările de Jos- având ca obiect Plăți ale Comisiei diferite de suma solicitată. Ref. Programul POR Sardegna 2000-2006 (N. CCI 1999 IT 161 PO 010);

               —

               anularea tuturor actelor prealabile și corelate, precum și obligarea Comisiei Comunităților Europene la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   Motivele și principalele argumente sunt asemănătoare celor invocate în cauza T-345/04 Republica Italiană împotriva Comisiei (1).

      (1)  JO C 262 din 23.10.04, p. 55.


               14.2.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 40/15

         Cerere înaintată de Follo tingrett la 24 octombrie 2007 pentru un aviz consultativ al Curții AELS în cauza L'Oréal Norge AS c. Per Aarskog AS și alții
   (Cauza E-9/07)
   (2008/C 40/06)
   Prin scrisoarea din 24 octombrie 2007 s-a înaintat o cerere către Curtea AELS din partea Oslo tingrett (instanța districtului Follo), care a fost primită la grefa instanței la data de 31 octombrie 2007, pentru un aviz consultativ în cauza L'Oréal Norge AS c. Per Aarskog AS și alții, cu privire la următoarele întrebări:

               1.

               Prin articolul 7 alineatul (1) din Directiva 89/104/CEE a Consiliului se înțelege că titularul unei mărci comerciale are dreptul de a împiedica importurile din țări terțe aflate în afara SEE, atunci când astfel de importuri au loc fără consimțământul titularului mărcii comerciale?

               2.

               Prin articolul 7 alineatul (1) din Directiva 89/104/CEE se înțelege că este permisă epuizarea internațională?


title: Cauza C-453/14: Cerere de decizie preliminară introdusă de Verwaltungsgerichtshof (Austria) la 29 septembrie 2014 – Vorarlberger Gebietskrankenkasse, Alfred Knauer

text:
               22.12.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 462/15

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Verwaltungsgerichtshof (Austria) la 29 septembrie 2014 – Vorarlberger Gebietskrankenkasse, Alfred Knauer
   (Cauza C-453/14)
   (2014/C 462/24)
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Verwaltungsgerichtshof

      Părțile din procedura principală

      Reclamanți: Vorarlberger Gebietskrankenkasse, Alfred Knauer

      Pârât: Landeshauptmann von Vorarlberg

      Intervenient: Rudolf Mathis

      Întrebarea preliminară

   Având în vedere articolul 45 TFUE, articolul 5 din Regulamentul (CE) nr. 883/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 29 aprilie 2004 privind coordonarea sistemelor de securitate socială (1) trebuie interpretat în sensul că pensiile pentru limită vârstă dintr-un sistem de asigurare de pensii ocupaționale (inițiat și garantat de stat, care este menit să facă posibilă menținerea nivelului de viață obișnuit al asiguratului într-un mod adecvat, care funcționează pe baza principiului capitalizării, care este obligatoriu în principiu, dar care poate prevedea inclusiv contribuții „suplimentare față de cuantumul legal obligatoriu” și implicit prestații în cuantum mai mare și a cărui punere în aplicare revine în sarcina unui organism de asigurări sociale utilizat sau care trebuie instituit de către angajator, astfel cum este în speță sistemul de pensii „pilonul doi” din Liechtenstein) și pensiile pentru limită de vârstă din cadrul unui sistem public de pensii (de asemenea, inițiat și garantat de stat, care este menit să facă posibilă menținerea nivelului de viață obișnuit al asiguratului într-un mod adecvat, dar care funcționează pe baza principiului redistribuirii, care are caracter obligatoriu și a cărui punere în aplicare revine în sarcina organismelor publice de asigurări de pensii înființate prin lege, astfel cum este în speță sistemul de pensii austriac) sunt „echivalente” în sensul prevăzut în dispoziția menționată?

      (1)  JO L 166, p. 1, Ediție specială, 05/vol. 7, p. 82.


title: Cauza C-612/15: Cerere de decizie preliminară introdusă de Spetsializirana prokuratura (Bulgaria) la 18 noiembrie 2015 – N. Kolev și alții

text:
               8.2.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 48/14

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Spetsializirana prokuratura (Bulgaria) la 18 noiembrie 2015 – N. Kolev și alții
   (Cauza C-612/15)
   (2016/C 048/22)
   Limba de procedură: bulgara

      Instanța de trimitere

   Spetsializirana prokuratura

      Părțile din procedura principală

   N. Kolev și alții

      Întrebările preliminare

               1.

               O lege națională este compatibilă cu obligația statului membru de a prevedea urmărirea penală eficientă a infracțiunilor săvârșite de funcționari vamali, dacă această lege prevede încetarea procesului penal declanșat împotriva funcționarilor vamali, pentru participarea în cadrul unui grup infracțional organizat, în scopul comiterii unor infracțiuni de corupție în legătură cu serviciul (primirea de sume de bani pentru neefectuarea unui control vamal), precum și pentru luarea de mită și tăinuirea sumelor de bani care au făcut obiectul luării de mită, fără ca instanța să fi examinat pe fond acuzațiile stabilite, atunci când: a) a expirat termenul de doi ani de la acuzare; b) inculpatul a introdus o cerere de terminare a procedurii de urmărire penală; с) instanța a acordat procurorului un termen de trei luni pentru terminarea procedurii de urmărire penală; d) în acest termen, procurorul a săvârșit „încălcări ale unor norme fundamentale de procedură” (mai precis nu a comunicat în mod regulamentar acuzația, în formă completă, nu a acordat acces la materialele cauzei, iar rechizitoriul conține aspecte contradictorii); е) instanța a acordat procurorului un nou termen de o lună, pentru a remedia aceste „încălcări ale unor norme fundamentale de procedură”; [f)] procurorul nu a remediat aceste „încălcări ale unor norme fundamentale de procedură” în termenul acordat – iar săvârșirea acestor încălcări în primul termen de trei luni și neremedierea în ultimul termen de o lună sunt imputabile atât procurorului (care nu a îndepărtat aspectele contradictorii din rechizitoriu și nu a efectuat acte reale în termenele determinante) cât și apărării (care a încălcat obligația de a colabora la comunicarea acuzațiilor și de a permite accesul la dosarul de cercetare penală, invocând spitalizarea inculpaților, precum și alte obligații profesionale ale avocaților); [g)] dreptul subiectiv al inculpaților la încetarea procesului penal a luat naștere din cauza neremedierii în termenele acordate a „încălcărilor unor norme fundamentale de procedură”?

               2.

               În cazul unui răspuns negativ la această întrebare, în situația în care există posibilitatea de a remedia în mod efectiv această încălcare în cadrul procesului, ce parte din dispozițiile naționale de mai sus ar trebui să lase neaplicată instanța de trimitere, pentru a garanta aplicarea efectivă a dreptului Uniunii: 2.1. încetarea procesului penal la expirarea termenului de o lună sau 2.2. calificarea viciilor de mai sus drept „încălcare a unor norme fundamentale de procedură” sau 2.3. protecția dreptului subiectiv care a luat naștere potrivit punctului [g)]?

                           2.1.

                           Decizia de a nu aplica o dispoziție națională, care prevede încetarea procesului penal trebuie supusă condiției ca:

                                       A)

                                       procurorului să i se dea un termen suplimentar pentru remedierea „încălcării unor norme fundamentale de procedură”, care are aceeași durată cu termenul în care, având în vedere obstacolele ivite din cauza apărării, nu a putut să facă acest lucru din motive obiective?

                                       B)

                                       în situația A) instanța să constate că aceste obstacole au luat naștere ca urmare a unui „abuz de drept”?

                                       C)

                                       în cazul unui răspuns negativ la întrebarea A), instanța să constate că dreptul național oferă suficiente garanții pentru terminarea procedurii de urmărire penală într-un termen rezonabil?

                           2.2.

                           Decizia de a nu aplica încadrarea viciilor menționate anterior ca „încălcare a unor norme fundamentale de procedură”, astfel cum sunt prevăzute în dispozițiile naționale, este compatibilă cu dreptul Uniunii? Mai precis:

                                       A)

                                       Dreptul apărării la informare detaliată cu privire la acuzare, prevăzut la articolul 6 alineatul (3) din Directiva 2012/13/UE (1), este garantat suficient:

                                                   1)

                                                   atunci când aceste informații sunt oferite după prezentarea efectivă a fondului acuzării în instanță, dar înainte de examinarea judiciară a acestuia, precum și atunci când anterior, înainte de prezentarea fondului acuzării în instanță, apărării i se oferă informații complete privind principalele elemente ale acuzației (se aplică inculpatului Hristov)?

                                                   2)

                                                   în cazul unui răspuns pozitiv la întrebarea 2.2.A)-1), atunci când aceste informații se oferă după prezentarea efectivă a fondului acuzării în instanță, dar înainte de examinarea judiciară a acestuia, apărării i se comunică informații parțiale privind principalele elemente ale acuzației anterior, înainte ca fondul acuzării să fi fost prezentat în instanță, iar pentru faptul că aceste informații sunt numai parțiale se invocă obstacole ivite din partea apărării (se aplică inculpaților Kolev și Kostadinov)?

                                                   3)

                                                   atunci când aceste informații sunt contradictorii în ceea ce privește formularea concretă a pretinderii de mită (odată se precizează că un alt inculpat a pretins mita în mod explicit și că, atunci când persoana supusă controlului vamal a oferit o sumă de bani prea mică, inculpatul Hristov și-a exprimat nemulțumirea prin rictus, iar apoi se precizează că inculpatul Hristov a solicitat suma de bani care a făcut obiectul mitei în mod literal și concret)?

                                       B)

                                       Dreptul apărării de a i se oferi acces la materialele cauzei „cel târziu la prezentarea fondului acuzării în instanță”, prevăzut la articolul 7 alineatul (3) din Directiva 2012/13 este garantat suficient în cadrul procedurii principale, atunci când, anterior, apărarea a avut acces la partea principală a dosarului și i s-a oferit posibilitatea de acces la materialele cauzei, dar nu a făcut uz de această posibilitate din cauza unor obstacole (boală, obligații profesionale) și a invocat dispozițiile naționale care prevăd citarea cu cel puțin trei zile înainte, în acest scop? După eliminarea obstacolelor, apărării trebuie să i se ofere în mod obligatoriu o ocazie suplimentară, cu respectarea unui termen de citare de minim trei zile? Este obligatoriu să se verifice dacă obstacolele amintite au existat în mod obiectiv sau dacă acestea reprezintă un abuz de drept?

                                       C)

                                       Condiția legală „cel târziu la prezentarea fondului acuzării în instanță” prevăzută la articolul 6 alineatul (3) și la articolul 7 alineatul (3) din Directiva nr. 2012/13 are aceeași semnificație în aceste două dispoziții? Ce semnificație are această cerință: înainte de prezentarea efectivă a fondului acuzării în instanță sau cel târziu la prezentarea fondului acuzării în instanță sau după prezentarea fondului acuzării în instanță, dar înainte ca instanța să ia măsuri de examinare a fondului acuzării?

                                       D)

                                       Condiția legală de a comunica apărării informațiile privind acuzarea și de a acorda acesteia acces la materialele cauzei, astfel încât să se poată garanta „caracterul echitabil al procedurilor și exercitarea efectivă a dreptului la apărare”, potrivit articolului 6 alineatul (1) și articolului 7 alineatele (2) și (3) din Directiva 2012/13 are aceeași semnificație în ambele dispoziții? Această condiție este îndeplinită:

                                                   1)

                                                   atunci când, cu toate că informațiile detaliate cu privire la acuzare sunt comunicate apărării după prezentarea fondului acuzării în instanță, acest fapt se întâmplă înainte ca instanța să ia măsuri de examinare a fondului și se acordă un termen suficient pentru pregătirea apărării, iar anterior, apărării i s-au comunicat informații incomplete și parțiale?

                                                   2)

                                                   atunci când, cu toate că apărării i se acordă acces la toate materialele cauzei după prezentarea fondului acuzării în instanță, acest fapt se întâmplă înainte ca instanța să adopte măsuri de examinare a fondului și se acordă un termen suficient pentru pregătirea apărării, iar anterior, apărării i s-a acordat acces la o mare parte din documentele de procedură?

                                                   3)

                                                   atunci când instanța ia măsuri pentru a garanta apărării că toate declarațiile date de aceasta după luarea la cunoștință a fondului detaliat al acuzării și a tuturor materialelor cauzei au același efect pe care l-ar fi avut și dacă ar fi fost date în fața procurorului înainte de prezentarea fondului acuzării în instanță?

                                       E)

                                       „Caracterul echitabil al procedurilor” prevăzut la articolul 6 alineatele (1) și (4), precum și „exercitarea efectivă a dreptului la apărare”, prevăzută la articolul 6 alineatul (1) din Directiva 2012/13 sunt garantate în cazul în care instanța decide trimiterea în judecată pe baza unui rechizitoriu final, care conține aspecte contradictorii privind formularea pretinderii de mită, însă, cu toate acestea, permite procurorului să remedieze aceste contradicții, iar părților interesate să invoce toate drepturile pe care le-ar avea în situația prezentării unui rechizitoriu care să nu conțină asemenea aspecte contradictorii?

                                       F)

                                       Dreptul de a avea acces la un avocat, consacrat la articolul 3 alineatul (1) din Directiva 2013/48/UE (2) este garantat suficient atunci când în timpul urmăririi penale, avocatului i s-a acordat posibilitatea de a se prezenta pentru a i se comunica acuzația preliminară și pentru a avea acces complet la toate înscrisurile din dosar, dar acesta nu s-a prezentat din cauza unor obligații profesionale și invocând dispozițiile naționale care prevăd un termen de citare de minim trei zile? Este obligatoriu ca după îndeplinirea acestor obligații să se acorde un nou termen de minim trei zile? Trebuie să se examineze dacă motivul neprezentării este justificat sau dacă există un abuz de drept?

                                       G)

                                       Încălcarea dreptului de a avea acces la un avocat în cadrul procedurilor penale, prevăzut la articolul 3 alineatul (1) din Directiva nr. 2013/48 produce efecte în ceea ce privește posibilitatea persoanelor vizate de a-și exercita „dreptul la apărare în mod practic și eficient”, atunci când după prezentarea fondului acuzării în instanță, aceasta din urmă acordă acces integral la rechizitoriul final și detaliat, precum și la toate înscrisurile din dosar, iar apoi ia măsuri pentru a garanta avocatului că toate declarațiile pe care le-a dat înainte de luarea la cunoștință a fondului detaliat al acuzării și a tuturor înscrisurilor din dosar vor produce același efect pe care l-ar fi produs în situația în care ar fi fost date în fața procurorului înainte de prezentarea fondului acuzării în instanță?

                           2.3.

                           Dreptul subiectiv la încetarea procesului penal, care a luat naștere în favoarea inculpatului (în condițiile prezentate mai sus) este compatibil cu dreptul Uniunii, în pofida faptului că există posibilitatea ca, prin măsuri luate în procedura jurisdicțională, instanța să remedieze integral „încălcarea unor norme fundamentale de procedură” neremediată de procuror, astfel încât în cele din urmă situația juridică a inculpatului să fie identică cu situația în care s-ar fi aflat dacă încălcarea ar fi fost remediată în timp util?

               3.

               Dispozițiile naționale mai favorabile referitoare la dreptul inculpatului la judecarea cauzei într-un termen rezonabil, la dreptul la informare, precum și cele referitoare la dreptul de a avea acces la un avocat pot fi aplicate atunci când, coroborate cu alte împrejurări (procedura descrisă la punctul 1), acestea ar conduce la încetarea procesului penal?

               4.

               Articolul 3 alineatul (1) din Directiva nr. 2013/48 trebuie interpretat în sensul că instanța națională poate dispune excluderea din proces a unui avocat care a reprezentat doi inculpați, iar unul dintre aceștia a făcut declarații referitoare la fapte care aduc atingere intereselor celuilalt inculpat, care nu a făcut declarații?

         În cazul unui răspuns afirmativ la această întrebare, instanța garantează dreptul de a avea acces la un avocat, prevăzut la articolul 3 alineatul (1) din directivă, în situația în care, după ce a admis participarea în cadrul procesului a unui avocat care a reprezentat concomitent doi inculpați cu interese contrare, numește pentru fiecare dintre acești inculpați, alți avocați din oficiu?

      (1)  Directiva 2012/13/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 22 mai 2012 privind dreptul la informare în cadrul procedurilor penale (JO L 142, p. 1).

      (2)  Directiva 2013/48/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 22 octombrie 2013 privind dreptul de a avea acces la un avocat în cadrul procedurilor penale și al procedurilor privind mandatul european de arestare, precum și dreptul ca o persoană terță să fie informată în urma privării de libertate și dreptul de a comunica cu persoane terțe și cu autorități consulare în timpul privării de libertate (JO L 294, p. 1).


title: Cauza F-146/07: Acțiune introdusă la 29 decembrie 2007 — Marcuccio/Comisia Comunităților Europene

text:
               8.3.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 64/67

         Acțiune introdusă la 29 decembrie 2007 — Marcuccio/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza F-146/07)
   (2008/C 64/110)
   Limba de procedură: italiana
   Părțile

      Reclamant: Luigi Marcuccio (Tricase, Italia) (reprezentant: G. Cipressa, avvocato)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene
   Obiectul și descrierea litigiului
   Acțiune formulată împotriva respingerii de către pârâtă a cererii reclamantului de a efectua sau de a finaliza o anchetă referitoare la faptul că la 29 octombrie 2001, în incinta localurilor Delegației Comisiei Europene în Angola, unde își desfășura activitatea în calitate de funcționar al pârâtei și în timpul programului de lucru, reclamantul a intrat în contact accidental cu un praf alburiu de natură necunoscută și de a-i furniza orice informație referitoare la ceea ce s-a întâmplat cu mostra din praful menționat și la procedurile de conservare și de acces la aceasta.
   Reclamantul invocă, în susținerea argumentelor sale referitoare la refuzul reclamantei, următoarele motive: 1) lipsa absolută a motivării, inclusiv caracterul ilogic, incoerența, iraționalitatea, confuzia, caracterul de pretext și lipsa sau caracterul inadecvat al cercetării; 2) încălcarea cu caracter grav a legii, evidentă și manifestă; 3) încălcarea obligației de solicitudine și a principiului bunei administrări.
   Concluziile reclamantului

               —

               Anularea, în măsura în care este necesar, a notei din 23 februarie 2007, prot. ADMINB.2/MB/nb D(07)4623;

               —

               anularea, indiferent de forma acesteia, a deciziei de respingere de către pârâtă a cererii din 10 octombrie 2006, depusă de reclamant la Autoritatea împuternicită să facă numiri;

               —

               anularea, în măsura în care este necesar, a deciziei indiferent cum ar fi formată aceasta, prin care a fost respinsă reclamația din 27 aprilie 2007 depusă de reclamant la Autoritatea împuternicită să facă numiri;

               —

               anularea, în măsura în care este necesar, a notei din 4 septembrie 2007, prot. ADMINB.2/MB/ls D(07)19393

               —

               constatarea faptului că pârâta nu a efectuat sau nu a finalizat nicio anchetă, incluzând aici actele premergătoare și evident subsecvente acesteia, în scopul constatării vreunei împrejurări, intervenite fie anterior, fie ulterior, legată în indiferent ce mod de faptul că la 29 octombrie 2001, în clădirile delegației Comisiei Europene în Angola, unde reclamantul își desfășura illo tempore activitatea în calitate de funcționar al pârâtei, acesta a intrat în contact în mod accidental, în timpul programului de lucru, cu un praf alburiu de natură necunoscută;

               —

               constatarea ilegalității omisiunii de a efectua o anchetă și declararea ilegalității acestei omisiuni;

               —

               obligarea pârâtei la efectuarea sau finalizarea anchetei, la efectuarea unei întregi serii de acte materiale subsecvente acesteia din urmă, la furnizarea unei serii de informații reclamantului privind evenimentul din 29 octombrie 2001, la garantarea accesului reclamantului la mostra de praf;

               —

               obligarea pârâtei la plata către reclamant, cu titlu de despăgubiri pentru acea parte din prejudiciu care s-a produs deja în mod ireversibil până la data actuală, ca urmare a omiterii efectuării anchetei, a sumei de 3 000 000 euro sau a unei sume superioare sau inferioare pe care Tribunalul o va considera dreaptă și echitabilă;

               —

               obligarea pârâtei la plata către reclamant, cu titlu de despăgubiri pentru acea parte din prejudiciu care se va produce începând de mâine ca urmare a omiterii efectuării anchetei, a sumei de 300 de euro sau a unei sume superioare sau inferioare pe care Tribunalul o va considera dreaptă și echitabilă, pentru fiecare zi scursă între data de mâine și data la care, odată efectuată ancheta, precum și toate actele premergătoare sau subsecvente acesteia, concluziile anchetei vor fi comunicate reclamantului și vor fi făcute publice în mod corespunzător, în localurile Delegației și de asemenea la sediile direcțiilor generale Dezvoltare și Relații Externe ale Comisiei Europene;

               —

               constatarea conduitei adoptate de pârâtă anterior, în timpul, și ulterior evenimentului din 29 octombrie 2001 și în orice caz, legată de acest eveniment, cu excepția omiterii efectuării unei anchete;

               —

               constatarea și declararea ilegalității conduitei respective;

               —

               obligarea pârâtei la plata către reclamant, cu titlu de despăgubiri pentru prejudiciul rezultat din conduita respectivă, a sumei de 5 000 000 de euro sau a unei sume superioare sau inferioare pe care Tribunalul o va considera dreaptă și echitabilă;

               —

               obligarea Comisiei Europene la plata către reclamant a tuturor cheltuielilor de judecată, inclusiv a celor referitoare la redactarea raportului de expertiză solicitat de parte, care va fi eventual efectuat în scopul constatării existenței condițiilor pentru obligarea pârâtei la plata către reclamant a fiecăreia dintre sumele menționate mai sus, precum și, în mod mai general, a oricărui fapt relevant pentru hotărârea care urmează a fi pronunțată în prezenta cauză.


title: Cauza T-398/06: Acțiune introdusă la data de 15 decembrie 2006 — UniCredito Italiano/OAPI — Union Investment Privatfonds (1 Unicredito)

text:
               24.2.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 42/33

         Acțiune introdusă la data de 15 decembrie 2006 — UniCredito Italiano/OAPI — Union Investment Privatfonds (1 Unicredito)
   (Cauza T-398/06)
   (2007/C 42/59)
   Limba în care a fost formulată acțiunea: italiana
   Părțile

      Reclamantă: UniCredito Italiano SpA (Genova, Italia) (reprezentanți: G. Floridia și R. Floridia, Avvocati)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (OAPI)

      Cealaltă parte în fața camerei de recurs: Union Investment Privatfonds GmbH
   Concluziile reclamantei

               —

               anularea deciziei atacate.

         Motivele și principalele argumente

      Persoana care solicită înregistrarea mărcii comunitare: Reclamanta

      Marca comunitară vizată: Marca figurativă „1 Unicredito“, cerere de înregistrare nr. 2.055.069 pentru produse și servicii din clasele 9, 16, 35, 36, 38, 39, 41 și 42

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în procedura de opoziție: Union Investment Privatfonds GmbH

      Marca sau semnul invocate: Mărcile germane verbale „UNIFONDS“ (nr. 881.995) și „UNIRAK“ (nr. 991.997) și marca figurativă „UNIZINS“ (nr. 2.016.954), pentru servicii din clasa 36 (plasare de fonduri)

      Decizia diviziei de opoziție: Admiterea opoziției

      Decizia camerei de recurs: Respingerea recursului

      Motivele invocate: Greșita aplicare a teoriei protecției extinse a mărcilor aparținând unei serii, consacrată de Tribunalul comunitar de Primă Instanță, în hotărârea din 23.2.2006, în cauza T-194/03 Bainbridge


title: Cauza T-56/15: Hotărârea Tribunalului din 18 octombrie 2016 – Raimund Schmitt Verpachtungsgesellschaft mbH & Co. KG/EUIPO (BRAUWELT) („Marcă a Uniunii Europene — Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene verbale BRAUWELT — Motive absolute de refuz — Caracter descriptiv — Lipsa caracterului distinctiv — Articolul 7 alineatul (1) literele (b) și (c) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 — Caracter distinctiv dobândit prin utilizare — Articolul 7 alineatul (3) din Regulamentul nr. 207/2009 — Dreptul de a fi ascultat — Obligația de motivare — Articolul 75 din Regulamentul nr. 207/2009”)

text:
               28.11.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 441/18

      Hotărârea Tribunalului din 18 octombrie 2016 – Raimund Schmitt Verpachtungsgesellschaft mbH & Co. KG/EUIPO (BRAUWELT)
      (Cauza T-56/15) (1)

      ((„Marcă a Uniunii Europene - Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene verbale BRAUWELT - Motive absolute de refuz - Caracter descriptiv - Lipsa caracterului distinctiv - Articolul 7 alineatul (1) literele (b) și (c) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 - Caracter distinctiv dobândit prin utilizare - Articolul 7 alineatul (3) din Regulamentul nr. 207/2009 - Dreptul de a fi ascultat - Obligația de motivare - Articolul 75 din Regulamentul nr. 207/2009”))
      (2016/C 441/22)
      Limba de procedură: germana

         Părțile

         Reclamantă: Raimund Schmitt Verpachtungsgesellschaft mbH & Co. KG (Nürnberg, Germania) (reprezentant: M. Höfler, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentant: A. Schifko, agent)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a patra de recurs a EUIPO din 4 decembrie 2014 (cauza R 1121/2014-4) privind înregistrarea semnului verbal BRAUWELT ca marcă a Uniunii Europene.

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Obligă Raimund Schmitt Verpachtungsgesellschaft mbH & Co. KG la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 118, 13.4.2015.


title: Cauza T-725/16: Ordonanța Tribunalului din 27 martie 2017 – Palos Caravina/CdT („Funcție publică — Agenți temporari — Funcționari — Recrutare — Comunicarea informațiilor privind numirea unei terțe persoane — Articolul 25 al treilea paragraf din statut — Nepronunțare asupra fondului”)

text:
               6.6.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 178/21

         Ordonanța Tribunalului din 27 martie 2017 – Palos Caravina/CdT
   (Cauza T-725/16) (1)

   ((„Funcție publică - Agenți temporari - Funcționari - Recrutare - Comunicarea informațiilor privind numirea unei terțe persoane - Articolul 25 al treilea paragraf din statut - Nepronunțare asupra fondului”))
   (2017/C 178/29)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: Maria José Palos Caravina (Luxemburg, Luxemburg) (reprezentanți: A. Salerno și P. Singer, avocați)

      Pârât: Centrul de Traduceri pentru Organismele Uniunii Europene (CdT) (reprezentanți: M. Garnier și J. Rikkert, agenți)

      Obiectul

   Cerere întemeiată pe articolul 270 TFUE având ca obiect anularea, pe de o parte, a deciziei CdT din 23 decembrie 2015 prin care s-a refuzat comunicarea către reclamantă a informațiilor privind numirea unei terțe persoane și, pe de altă parte, a deciziei CdT din 5 iulie 2016 prin care s-a respins reclamația formulată de reclamantă împotriva acestui refuz

      Dispozitivul

               1)

               Nu mai este necesară pronunțarea cu privire la prezenta acțiune.

               2)

               Centrul de Traduceri pentru Organismele Uniunii Europene (CdT) suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și cheltuielile de judecată efectuate de doamna Maria José Palos Caravina.

      (1)  JO C 462, 12.12.2016.


title: Cauza F-148/12: Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera a treia) din 23 octombrie 2013 — Solberg/(OEDT) (Funcție publică — Fost agent temporar — Raport de evaluare — Interesul de a exercita acțiunea — Obligația de motivare — Întinderea puterii de apreciere)

text:
               30.11.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 352/26

         Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera a treia) din 23 octombrie 2013 — Solberg/(OEDT)
   (Cauza F-148/12) (1)

   (Funcție publică - Fost agent temporar - Raport de evaluare - Interesul de a exercita acțiunea - Obligația de motivare - Întinderea puterii de apreciere)
   2013/C 352/50
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: Ulrik Solberg (Lisabona, Portugalia) (reprezentanți: D. Abreu Caldas, A. Coolen, S. Orlandi, J.-N. Louis și É. Marchal, avocați)

      Pârât: Observatorul European pentru Droguri și Toxicomanie (OEDT) (reprezentanți: D. Storti, agent, asistat de B. Wägenbaur, avocat)

      Obiectul

   Cerere de anulare a deciziei de stabilire a raportului de evaluare a reclamantului pentru perioada 1 ianuarie-31 decembrie 2011.

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Domnul Solberg suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de Observatorul European pentru Droguri și Toxicomanie.

      (1)  JO C 71, 9.3.2013, p. 30.


title: Cauza T-242/17: Acțiune introdusă la 25 aprilie 2017 – SC/Eulex Kosovo

text:
               17.7.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 231/28

         Acțiune introdusă la 25 aprilie 2017 – SC/Eulex Kosovo
   (Cauza T-242/17)
   (2017/C 231/35)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: SC (reprezentanți: L. Moro și A. Kunst, avocați)

      Pârâtă: Eulex Kosovo

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               constatarea faptului că pârâta și-a încălcat obligațiile contractuale și necontractuale față de reclamantă;

               —

               constatarea faptului că concursul intern din 2016 a fost nelegal și că, prin urmare, refuzul reînnoirii contractului reclamantei a fost nelegal;

               —

               dispunerea despăgubirii reclamantei pentru pierderile suferite ca urmare a refuzului reînnoirii contratului său într-un cuantum egal cu 19 salarii brute plus diurnele și creșterile salariale conform grilei de „salarizare a personalului internațional contractual” și „cuantumului indicativ al alocațiilor”,

               —

               dispunerea despăgubirii sale pentru prejudiciul moral pe care l-a suferit din cauza actelor și a deciziilor nelegale ale pârâtei;

               —

               obligarea pârâtei la plata totalității cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă cinci motive.

               1.

               Primul motiv, prin care se invocă încălcarea punctelor 4 și 6 din Procedurile operaționale standard (SOP) privind reorganizarea, care precizează principiile, rolul și responsabilitățile directorului biroului resurse umane, și a punctelor 5 (principii) și 7 (selecții), și mai precis a punctului 7.1 literele (a) și (b), a punctului 7.2 literele (c), (f) și (k) și a punctului 7.3 litera (c) din procedurile operaționale standard referitoare la selecția personalului (încălcări de natură contractuală).

               2.

               Al doilea motiv, prin care se invocă încălcarea punctului 7.2 litera (f) și a punctului 7.3 litera (c) din SOP privind selecția personalului și a articolului 3.2 din Codul de conduită al pârâtei, precum și a principiilor contractuale ale echității și bunei-credințe (încălcare de natură contractuală) și a dreptului reclamantei la o bună administrare în temeiul articolului 41 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene (încălcare de natură necontractuală).

               3.

               Al treilea motiv, prin care se invocă încălcarea principiului imparțialității și a dreptului reclamantei la o bună administrare

               4.

               Al patrulea motiv, prin care se invocă încălcarea dreptului la condiții de muncă echitabile și corecte (articolul 31 din cartă), a Deciziei memorandum din 26 ianuarie 2011 (Propunere de introducere a evaluării abilităților de conducere) și a cerințelor stabilite în apelurile la contribuții din 2014, precum și a dreptului la bună administrare.

               5.

               Al cincilea motiv, prin care se invocă încălcarea dreptului la condiții de muncă echitabile și corecte (articolul 31 din cartă).


title: Cauza C-399/16: Cerere de decizie preliminară introdusă de Hoge Raad der Nederlanden (Țările de Jos) la 18 iulie 2016 – X NV/Staatssecretaris van Financiën

text:
               10.10.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 371/5

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Hoge Raad der Nederlanden (Țările de Jos) la 18 iulie 2016 – X NV/Staatssecretaris van Financiën
   (Cauza C-399/16)
   (2016/C 371/06)
   Limba de procedură: neerlandeza

      Instanța de trimitere

   Hoge Raad der Nederlanden

      Părțile din procedura principală

      Recurentă: X NV

      Intimat: Staatssecretaris van Financiën

      Întrebările preliminare

               1)

               Articolele 43 și 48 CE (în prezent, articolele 49 și 54 TFUE) trebuie interpretate în sensul că se opun unei reglementări naționale pe baza căreia o societate-mamă stabilită într-un stat membru nu poate lua în considerare pierderile din diferența de curs valutar în ceea ce privește suma investită de ea în cadrul unei filiale stabilite în alt stat membru, în condițiile în care acest lucru ar fi posibil în cazul în care filiala menționată ar fi fost inclusă într-o entitate fiscală, cu caracteristicile unei entități fiscale olandeze, alături de societatea-mamă menționată, stabilită în primul stat membru, aspect datorat consolidării din cadrul unei asemenea entități fiscale?

               2)

               În cazul unui răspuns afirmativ la prima întrebare: În acest caz, în cadrul determinării pierderii din diferența de curs valutar, se poate porni sau este obligatoriu să se pornească de la premisa că în entitatea fiscală ar fi fost incluse și (una sau mai multe) dintre filialele directe și indirecte stabilite în Uniunea Europeană și deținute de respectiva societate-mamă, în mod indirect, prin intermediul societății menționate?

               3)

               În cazul unui răspuns afirmativ la prima întrebare: În acest caz, se vor lua în considerare numai pierderile din diferența de curs valutar înregistrate în cazul includerii în entitatea fiscală a societății-mamă în anii în litigiu, sau trebuie să se ia în considerare și rezultatele diferenței de curs valutar înregistrate în anii anteriori?


title: Cauza F-44/05 RENV: Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera a doua) din 23 octombrie 2012 — Strack/Comisia (Funcție publică — Funcționari — Trimitere la Tribunal după anulare — Ridicarea imunității agenților unei instituții pentru cuvintele pronunțate și pentru înscrisurile prezentate în cadrul unei proceduri judiciare — Numire într-un post de șef de unitate — Respingerea candidaturii — Acțiune în anulare — Interesul de a exercita acțiunea al candidatului respins — Autoritate de lucru judecat — Viciu de procedură — Evaluare comparativă a intereselor în cauză — Acțiune în despăgubiri — Prejudiciu moral suferit din cauza unei neregularități)

text:
               16.2.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 46/25

         Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera a doua) din 23 octombrie 2012 — Strack/Comisia
   (Cauza F-44/05 RENV)
   (Funcție publică - Funcționari - Trimitere la Tribunal după anulare - Ridicarea imunității agenților unei instituții pentru cuvintele pronunțate și pentru înscrisurile prezentate în cadrul unei proceduri judiciare - Numire într-un post de șef de unitate - Respingerea candidaturii - Acțiune în anulare - Interesul de a exercita acțiunea al candidatului respins - Autoritate de lucru judecat - Viciu de procedură - Evaluare comparativă a intereselor în cauză - Acțiune în despăgubiri - Prejudiciu moral suferit din cauza unei neregularități)
   2013/C 46/44
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamant: Guido Strack (Köln, Germania) (reprezentanți: N. A. Lödler și H. Tettenborn, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: H. Krämer și B. Eggers, agenți)

      Obiectul

   Trimiterea spre rejudecare după anulare — Funcție publică — Pe de o parte, anularea deciziei Comisiei de respingere a candidaturii reclamantului la postul de șef al unității „Cerere de ofertă și contracte” și numirea unui alt candidat în postul menționat, precum și, pe de altă parte, o cerere de daune interese (fostă T-225/05)

      Dispozitivul

               1.

               Respinge ca inadmisibilă cererea de ridicare a imunității de care beneficiază agenții Comisiei Comunităților Europene în cauza F-44/05, Strack/Comisia.

               2.

               Respinge ca nefondată cererea de despăgubiri pentru durata excesivă a procedurii administrative de ocupare a postului și pentru durata excesivă a procedurii precontencioase.

               3.

               Anulează decizia de numire a domnului A și decizia Comisiei Comunităților Europene din 19 noiembrie 2004 de respingere a candidaturii domnului Strack la postul de șef al unității „Cerere de ofertă și contracte” din cadrul Oficiului pentru Publicații Oficiale al Comunităților Europene.

               4.

               Respinge celelalte capete de cerere.

               5.

               Comisia Europeană suportă propriile cheltuieli de judecată în cauzele Strack/Comisia, F-44/05, Comisia/Strack, T-526/08 P, și Strack/Comisia, F-44/05 RENV, și este obligată la plata cheltuielilor de judecată efectuate de domnul Strack în aceleași cauze.


title: Cauza T-34/15: Hotărârea Tribunalului din 1 iunie 2016 – Wolf Oil/EUIPO – SCT Lubricants (CHEMPIOIL) [„Marcă a Uniunii Europene — Procedură de opoziție — Înregistrare internațională care desemnează Uniunea Europeană — Marca verbală CHEMPIOIL — Marca figurativă anterioară CHAMPION — Motiv relativ de refuz — Risc de confuzie — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 — Examinare din oficiu a faptelor — Obligația de motivare — Dreptul la apărare — Articolele 75 și 76 din Regulamentul nr. 207/2009”]

text:
               11.7.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 251/26

         Hotărârea Tribunalului din 1 iunie 2016 – Wolf Oil/EUIPO – SCT Lubricants (CHEMPIOIL)
   (Cauza T-34/15) (1)

   ([„Marcă a Uniunii Europene - Procedură de opoziție - Înregistrare internațională care desemnează Uniunea Europeană - Marca verbală CHEMPIOIL - Marca figurativă anterioară CHAMPION - Motiv relativ de refuz - Risc de confuzie - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 - Examinare din oficiu a faptelor - Obligația de motivare - Dreptul la apărare - Articolele 75 și 76 din Regulamentul nr. 207/2009”])
   (2016/C 251/28)
   Limba de procedură: engleza

      Părţile

      Reclamantă: Wolf Oil Corp. (Hemiksem, Belgia) (reprezentanți: P. Maeyaert și J. Muyldermans, avocați)

      Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO) (reprezentant: L. Rampini, agent)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: UAB SCT Lubricants (Klaipėda, Lituania) (reprezentant: S. Labesius, avocat)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 31 octombrie 2014 (cauza R 1596/2013-5) privind o procedură de opoziție între Wolf Oil Corp. și UAB SCT Lubricants.

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă Wolf Oil Corp. la plata cheltuielilor de judecată, inclusiv a celor efectuate de UAB SCT Lubricants în cadrul procedurii în fața camerei de recurs.

      (1)  JO C 89, 16.03.2015.


title: Cauza T-577/12: Acțiune introdusă la 27 decembrie 2012 — NIOC și alții/Consiliul

text:
               16.3.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 79/19

         Acțiune introdusă la 27 decembrie 2012 — NIOC și alții/Consiliul
   (Cauza T-577/12)
   2013/C 79/35
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamante: National Iranian Oil Company PTE Ltd (NIOC) (Singapore, Singapore), National Iranian Oil Company International Affairs Ltd (NIOC International Affairs) (Londra, Regatul Unit), Iran Fuel Conservation Organization (IFCO) (Teheran, Iran), Karoon Oil & Gas Production Co. (Ahwaz, Iran), Petroleum Engineering & Development Co. (PEDEC) (Teheran), Khazar Exploration and Production Co. (KEPCO) (Teheran), National Iranian Drilling Co. (NIDC) (Ahwaz), South Zagros Oil & Gas Production Co. (Shiraz, Iran), Maroun Oil & Gas Co. (Ahwaz), Masjed-Soleyman Oil & Gas Co. (MOGC) (Khouzestan, Iran), Gachsaran Oil & Gas Co. (Ahmad, Iran), Aghajari Oil & Gas Production Co. (AOGPC) (Omidieh, Iran), Arvandan Oil & Gas Co. (AOGC) (Khoramshar, Iran), West Oil & Gas Production Co. (Kermanshah, Iran), East Oil & Gas Production Co. (EOGPC) (Mashhad, Iran), Iranian Oil Terminals Co. (IOTC) (Teheran), Pars Special Economic Energy Zone (PSEEZ) (Boushehr, Iran) și Iran Liquefied Natural Gas Co. (Teheran) (reprezentant: J.-M. Thouvenin, avocat)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene

      Concluziile

   Reclamantele solicită Tribunalului:

               —

               anularea Regulamentului de punere în aplicare (UE) nr. 945/2012 al Consiliului din 15 octombrie 2012, în măsura în care le privește pe reclamante;

               —

               anularea Deciziei 2012/635/PESC a Consiliului din 15 octombrie 2012, în măsura în care le privește pe reclamante;

               —

               declararea inaplicabilității în privința acestora a Regulamentului (UE) nr. 267/2012 al Consiliului din 23 martie 2012;

               —

               declararea inaplicabilității în privința acestora a Deciziei 2012/635/PESC;

               —

               obligarea Consiliului la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamantele invocă șapte motive.

               1.

               Primul motiv se întemeiază pe nemotivare, cu încălcarea articolului 296 TFUE, întrucât regulamentul de punere în aplicare prin care reclamantele au fost înscrise pe lista entităților sancționate nu ar indica în mod expres pe ce temei juridic a fost adoptat.

               2.

               Al doilea motiv se întemeiază pe inexistența unui temei legal, întrucât temeiul legal al Regulamentului de punere în aplicare nr. 945/2012 (1) ar fi Regulamentul nr. 267/2012 (2), care ar trebui considerat inaplicabil reclamantelor dat fiind că, pe de o parte, ar fi fost adoptat cu încălcarea articolului 296 TFUE și a articolului 215 TFUE și, pe de altă parte, că articolul 23 alineatul (2) litera (d) din acesta, care ar constitui temeiul juridic al înscrierii reclamantelor pe lista din anexa IX la Regulamentul nr. 267/2012 ar încălca tratatele și Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene.

               3.

               Al treilea, al patrulea, al cincilea și al șaselea motiv în susținerea nulității înscrierii reclamantelor pe lista din anexa IX la Regulamentul nr. 267/2012 și din anexa la Decizia 2012/635/PESC (3) se întemeiază i) pe o eroare de drept, ii) pe o eroare de fapt, iii) pe faptul că înscrierea respectivă ar aduce atingere dreptului la apărare, la bună administrare și la o protecție jurisdicțională efectivă, precum și iv) pe faptul că înscrierea menționată ar fi contrară principiului proporționalității.

               4.

               Al șaptelea motiv se întemeiază pe neaplicarea în privința reclamantelor a articolului 1 punctul 8 din Decizia 2012/635/PESC, care ar constitui temeiul juridic al înscrierii lor pe lista entităților vizate de măsurile restrictive, pentru motivul că această dispoziție ar fi contrară tratatelor, Cartei drepturilor fundamentale și principiului proporționalității.

      (1)  Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 945/2012 al Consiliului din 15 octombrie 2012 privind punerea în aplicare a Regulamentului (UE) nr. 267/2012 privind măsuri restrictive împotriva Iranului (JO L 282, p. 16).

      (2)  Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 1264/2012 al Consiliului din 21 decembrie 2012 privind măsuri restrictive împotriva Iranului și de abrogare a Regulamentului (UE) nr. 961/2010 (JO L 88, p. 1).

      (3)  Decizia 2012/635/PESC a Consiliului din 15 octombrie 2012 de modificare a Deciziei 2010/413/PESC a Consiliului privind adoptarea de măsuri restrictive împotriva Iranului (JO L 282, p. 58).


title: Cauza T-578/08: Ordonanța Tribunalului din 29 noiembrie 2010 — DVB Project/OAPI — Eurotel (DVB)

text:
               29.1.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 30/56

         Ordonanța Tribunalului din 29 noiembrie 2010 — DVB Project/OAPI — Eurotel (DVB)
   (Cauza T-578/08) (1)

   ()
   2011/C 30/100
   Limba de procedură: engleza
   Președintele Camerei a cincea a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 55, 7.3.2009.


title: Cauza T-536/10: Hotărârea Tribunalului din 8 noiembrie 2013 — Kessel/OAPI — Janssen Cilag (Premeno) [ „Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale Premeno — Marca națională verbală anterioară Pramino — Dovada utilizării serioase a mărcii anterioare — Articolul 42alineatele (2) și (3) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 — Limitarea bunurilor desemnate în cererea de înregistrare a mărcii — Articolul 43 alineatul (1) din Regulamentul nr. 207/2009” ]

text:
               21.12.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 377/11

         Hotărârea Tribunalului din 8 noiembrie 2013 — Kessel/OAPI — Janssen Cilag (Premeno)
   (Cauza T-536/10) (1)

   (Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale Premeno - Marca națională verbală anterioară Pramino - Dovada utilizării serioase a mărcii anterioare - Articolul 42alineatele (2) și (3) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 - Limitarea bunurilor desemnate în cererea de înregistrare a mărcii - Articolul 43 alineatul (1) din Regulamentul nr. 207/2009)
   2013/C 377/26
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Kessel Marketing & Vertriebs GmbH (Mörfelden-Walldorf, Germania) (reprezentanți: inițial S. Bund, ulterior A. Jacob, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentanți: inițial B. Schmidt, ulterior D. Walicka, agenți)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: Janssen-Cilag GmbH (Neuss, Germania) (reprezentant: M. Wenz, avocat)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a patra de recurs a OAPI din 21 septembrie 2010 (cauza R 708/2010-4) privind o procedură de opoziție între Janssen-Cilag GmbH și Kessel Marketing & Vertriebs GmbH

      Dispozitivul

               1.

               Anulează Decizia Camerei a patra de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI) din 21 septembrie 2010 (cauza R 708/2010-4).

               2.

               OAPI suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și cheltuielile de judecată efectuate de Kessel Marketing & Vertriebs GmbH.

               3.

               Janssen-Cilag GmbH suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 30, 29.1.2011.


title: Cauza C-536/10 P: Recurs introdus la 19 noiembrie 2010 de MPDV Mikrolab GmbH, Mikroprozessordatenverarbeitung und Mikroprozessorlabor împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a doua) pronunțate la 10 septembrie 2010 în cauza T-233/08 — MPDV Mikrolab GmbH, Mikroprozessordatenverarbeitung und Mikroprozessorlabor/OAPI

text:
               29.1.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 30/24

         Recurs introdus la 19 noiembrie 2010 de MPDV Mikrolab GmbH, Mikroprozessordatenverarbeitung und Mikroprozessorlabor împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a doua) pronunțate la 10 septembrie 2010 în cauza T-233/08 — MPDV Mikrolab GmbH, Mikroprozessordatenverarbeitung und Mikroprozessorlabor/OAPI
   (Cauza C-536/10 P)
   ()
   2011/C 30/40
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Recurentă: MPDV Mikrolab GmbH, Mikroprozessordatenverarbeitung und Mikroprozessorlabor (reprezentant: W. Göpfert, avocat)

      Cealaltă parte în proces: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Concluziile recurentei

               —

               Anularea hotărârii atacate în măsura în care prin aceasta s-a respins acțiunea în temeiul concluziilor prezentate Tribunalului;

               —

               anularea deciziei Camerei a patra de recurs din 15 aprilie 2008, cauza R 1525/2006-4 și

               —

               obligarea pârâtului la plata cheltuielilor aferente recursului și acțiunii.

      Motivele și principalele argumente

               1.

               Prin recursul formulat, recurenta solicită anularea hotărârii Tribunalului de respingere a acțiunii în măsura în care acesta a considerat că, prin refuzul de a înregistra semnul verbal „ROI ANALYZER” pentru produse din clasa 9 (programe de calculatoare), precum și pentru servicii din clasele 35 și 42 (consultanță profesională în afaceri și elaborarea de programe de prelucrare a datelor etc), Camera a patra de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) nu a încălcat articolul 7 alineatul (1) literele (b) și (c) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 al Consiliului din 20 decembrie 1993 privind marca comunitară (denumit în continuare „Regulamentul privind marca comunitară”).

               2.

               Tribunalul a apreciat, întemeindu-se pe o situație de fapt eronată, că este vorba despre produse și servicii destinate exclusiv profesioniștilor, care au cunoștințe și interese în domeniul gestiunii întreprinderilor. În această privință nu s-a luat în considerare faptul că înregistrarea mărcii pentru produsele „programe de calculatoare” din clasa 9 s-a solicitat numai „în special” pentru înregistrarea și prelucrarea datelor întreprinderilor. În această măsură, ar putea face obiectul mărcii solicitate și o serie de alte programe de calculatoare. În plus, programele de calculatoare ale solicitantei au fost folosite și de ingineri și de alte persoane care nu au nicio cunoștință în domeniul terminologiei de specialitate a gestiunii de întreprindere. Aprecierea Tribunalului s-a întemeiat astfel pe o situația de fapt eronată.

         În continuare, Tribunalul susține, din nou pe baza unor fapte eronate, interpretarea că deși componenta „ROI” are înțelesuri diferite în diferite limbi, în asociere cu cuvântul „ANALYSER” publicul percepe elementul „ROI” invariabil ca „Return On Investment”. Argumentul Tribunalului este eronat în măsura în care publicul vizat înțelege marca solicitată, fără o reflecție suplimentară, ca desemnare a unui „instrument de analiză a rentabilității investițiilor”.
   În continuare, Tribunalul a supus unei aprecieri eronate produsele și serviciile în cauză recunoscând existența unor motive de refuz la înregistrare aplicabile componentelor hardware ale calculatoarelor. După realizarea separării mărcilor, denumirea produselor și serviciilor din clasele 35 și 42 a fost înregistrată definitiv.
   În sfârșit, trimiterea la înregistrări anterioare realizate în UE, și anume ca mărci comunitare, a fost respinsă cu motivarea că nu trebuie luate în considerare mărcile naționale. Și în această privință, interpretarea este rezultatul unei situații de fapt eronate.