title: Cauza C-451/21 P: Recurs introdus la 21 iulie 2021 de Marele Ducat al Luxemburgului împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a doua extinsă) din 12 mai 2021 în cauzele conexe T-516/18 și T-525/18 Marele Ducat al Luxemburgului și Engie Global LNG Holding și alții/Comisia

text:
               29.11.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 481/15

      Recurs introdus la 21 iulie 2021 de Marele Ducat al Luxemburgului împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a doua extinsă) din 12 mai 2021 în cauzele conexe T-516/18 și T-525/18
      Marele Ducat al Luxemburgului și Engie Global LNG Holding și alții/Comisia
      (Cauza C-451/21 P)
      (2021/C 481/21)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Recurent: Marele Ducat al Luxemburgului (reprezentanți: A. Germeaux, T. Uri, agenți, D. Waelbroeck, J. Bracker, avocați)

         Celelalte părți din procedură: Comisia Europeană, Irlanda

         Concluziile recurentului

      Marele Ducat al Luxemburgului solicită Curții:

                  —

                  anularea Hotărârii Tribunalului Uniunii Europene din 12 mai 2021 în cauzele conexe T-516/18 și T-525/18, Luxemburg și Engie Global LNG Holding/Comisia;

                  —

                  cu titlu principal, pronunțarea definitivă pe fond, în conformitate cu articolul 61 din Statutul Curții, și admiterea concluziilor prezentate de Marele Ducat al Luxemburgului în primă instanță, prin anularea Deciziei (UE) 2019/421 a Comisiei din 20 iunie 2018 privind ajutorul de stat SA.44888 (2016/C) (ex 2016/NN) pus în aplicare de Luxemburg în favoarea ENGIE (JO 2019, L 78, p. 1);

                  —

                  cu titlu subsidiar, trimiterea cauzei spre rejudecare Tribunalului;

                  —

                  obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată efectuate de Marele Ducat al Luxemburgului.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea recursului, Marele Ducat al Luxemburgului invocă patru motive.
      Primul motiv se întemeiază pe încălcarea articolului 107 TFUE prin aceea că Tribunalul a confirmat că cele două serii de decizii fiscale anticipate în cauză ar conferi un avantaj „selectiv” în lumina cadrului de referință „restrâns” reținut de Comisie. (i) Prin faptul că a reținut existența unui cadru de referință „restrâns” (și anume, normele sistemului impozitului pe profit din Luxemburg referitoare la scutirea veniturilor obținute din participații și la impozitarea profiturilor distribuite), Tribunalul a săvârșit mai multe erori de drept. Acesta nu numai că a aprobat un cadru de referință incomplet și restrâns în mod artificial, dar a denaturat și dreptul luxemburghez prin validarea unei interpretări contra legem a dispozițiilor în cauză. În plus, hotărârea atacată a confirmat o discriminare între operațiunile transfrontaliere și cele pur naționale, în sensul că a exclus din cadrul de referință societățile luxemburgheze care dețin participații în societăți din alte state membre. (ii) Constatarea că a existat o derogare de la cadrul de referință „restrâns” este eronată. Aceasta s-a bazat pe o rescriere a legislației naționale și încalcă jurisprudența Curții în materie de analiză a selectivității și, în special, jurisprudența care impune dovedirea discriminării în raport cu întreprinderi aflate într-o situație comparabilă.
      Al doilea motiv se întemeiază pe încălcarea articolului 107 TFUE prin aceea că Tribunalul a confirmat existența unui avantaj „selectiv” ca urmare a neaplicării dispoziției luxemburgheze privind abuzul de drept și, în subsidiar, pe încălcarea Regulamentului (UE) 2015/1589 (1) și a dreptului la apărare. (i) Calificarea juridică a Tribunalului drept „selectivitate” ca urmare a neaplicării dispoziției luxemburgheze privind abuzul de drept s-a bazat pe o premisă eronată și pe o denaturare a dreptului național. Astfel, contrar celor susținute de Tribunal, utilizarea unui ZORA „direct” ar fi condus la același rezultat impozabil. (ii) Raționamentul Tribunalului cu privire la stabilirea cadrului de referință este afectat de mai multe erori de drept și de vicii de motivare. (iii) Raționamentul Tribunalului cu privire la existența unei derogări este eronat. Constatarea că în speță au fost îndeplinite criteriile de aplicare a dispoziției privind abuzul de drept s-a bazat pe premisa eronată că utilizarea ZORA „direct” nu ar fi condus la același rezultat impozabil. Hotărârea atacată a încălcat, de asemenea, articolul 107 TFUE, în măsura în care a urmărit să prezume existența unui abuz de drept și, în special, lipsa unor motive extrafiscale. De asemenea, Tribunalul a încălcat obligația de motivare și nu a efectuat o examinare completă a faptelor, ignorând anumite fapte care confirmă că nu se poate constata un abuz de drept în temeiul dreptului luxemburghez. În sfârșit, aceasta a încălcat articolul 107 TFUE prin faptul că nu a demonstrat existența vreunei discriminări în favoarea Engie în raport cu întreprinderi aflate într-o situație de fapt și de drept comparabilă. (iv) În sfârșit, în subsidiar, hotărârea atacată a încălcat dreptul la apărare al Marelui Ducat al Luxemburgului.
      Al treilea motiv se întemeiază pe încălcarea articolelor 4 și 5 TUE. Marele Ducat al Luxemburgului susține că hotărârea atacată a limitat autonomia autorităților fiscale naționale într-un domeniu rezervat competenței statelor membre, încălcând astfel articolele 4 și 5 din TUE și principiile care guvernează repartizarea competențelor între statele membre și Uniunea Europeană.
      Al patrulea motiv se întemeiază pe încălcarea articolului 296 TFUE, prin aceea că Tribunalul nu a respectat obligația de motivare.

         (1)  Regulamentul (UE) 2015/1589 al Consiliului din 13 iulie 2015 de stabilire a normelor de aplicare a articolului 108 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (JO 2015, L 248, p. 9).


title: Cauza C-489/21: Cerere de decizie preliminară introdusă de Sofiyski rayonen sad (Bulgaria) la 6 august 2021 – „Banka DSK” EAD/M. V.

text:
               29.11.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 481/17

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Sofiyski rayonen sad (Bulgaria) la 6 august 2021 – „Banka DSK” EAD/M. V.
      (Cauza C-489/21)
      (2021/C 481/22)
      Limba de procedură: bulgara

         Instanța de trimitere

      Sofiyski rayonen sad

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă:„Banka DSK” EAD

         Pârât: M. V.

         Întrebările preliminare

                  1)

                  Articolul 3 alineatul (1) din Directiva 93/13/CEE (1) coroborat cu punctul 1 literele (e) și (f) din anexa la această directivă trebuie să fie interpretat în sensul că o clauză creează obligații în detrimentul consumatorului, cu încălcarea cerinței de bună-credință, atunci când crește în mod semnificativ costurile suportate de consumator în temeiul unui contract de credit în cazul în care consumatorul nu își transferă lunar salariul [într-un cont deschis] la banca creditoare, ținând seama de faptul că, potrivit condițiilor contractului, consumatorul este obligat să constituie o garanție asupra creanței sale salariale?

                  2)

                  În cazul unui răspuns negativ la prima întrebare, articolul 3 alineatul (1) din Directiva 93/13/CEE coroborat cu punctul 1 literele (e) și (f) din anexa la această directivă trebuie interpretat în sensul că o clauză creează obligații în detrimentul consumatorului, cu încălcarea cerinței de bună-credință, atunci când obligă consumatorul nu numai să își transfere salariul [într-un cont deschis] la comerciantul creditor, ci și să utilizeze efectiv alte servicii ale comerciantului creditor?

                  3)

                  În cazul unui răspuns afirmativ la a doua întrebare, pe baza căror criterii instanța națională trebuie, în principiu, să orienteze aprecierea caracterului abuziv? În special, trebuie să se țină seama de intensitatea legăturii dintre obiectul contractului de credit și serviciile accesorii pe care trebuie să le utilizeze consumatorul, de numărul serviciilor accesorii și de dispozițiile naționale privind limitarea ofertelor comune?

                  4)

                  Principiul interpretării conforme cu dreptul Uniunii a dreptului național, astfel cum a fost definit la punctul 26 din Hotărârea 14/83, von Colson, se aplică și interpretării unor dispoziții naționale care reglementează domenii juridice diferite de cele reglementate de dreptul Uniunii (concret, norme privind concurența neloială), dar care au legătură cu materia actului de drept al Uniunii Europene aplicat de instanța națională în litigiul cu care este sesizată (în speță, Directiva 93/13/CEE privind clauzele abuzive în contractele încheiate cu consumatorii) (în concret, norme privind concurența neloială), iar, în cazul unei asemenea interpretări a dreptului național, trebuie să fie aplicate standardele Cartei drepturilor fundamentale a Uniunii Europene?

                  5)

                  Articolul 7 alineatul (2) coroborat cu articolul 6 alineatul (1) litera (d) din Directiva 2005/29/CE (2) și articolul 10 alineatul (2) litera (f) din Directiva 2008/48/CE (3) trebuie interpretate în sensul că, potrivit acestora, este interzisă indicarea unei rate inferioare a dobânzii aferente creditului în contractul principal de credit de consum atunci când acordarea creditului la această rată a dobânzii este supusă unor condiții prevăzute într-o anexă la contract? În cadrul acestei examinări, trebuie să se analizeze modul în care sunt formulate condițiile de reducere a ratei dobânzii aferente creditului, de eliminare a unei astfel de reduceri, precum și mijloacele care conduc la o nouă reducere?

                  6)

                  Articolul 5 alineatul (2) litera (b) din Directiva 2005/29/CE trebuie interpretat în sensul că, pentru a aprecia posibilitatea denaturării semnificative a comportamentului economic al consumatorilor, trebuie să se țină seama de cota de piață deținută de o bancă ce acordă credite de consum în contextul nevoilor consumatorilor care utilizează astfel de produse?

                  7)

                  Articolul 3 litera (g) din Directiva 2008/48/CE trebuie interpretat în sensul că costurile care decurg din contractele aflate în legătură cu un contract de credit de consum, pentru executarea cărora se acordă o reducere a dobânzilor aferente contractului de credit de consum, constituie o parte din dobânda anuală efectivă a creditului și trebuie incluse în calculul acesteia?

                  8)

                  Articolul 3 litera (g) din Directiva 2008/48/CE coroborat cu articolul 5 din Directiva 93/13/CEE trebuie interpretat în sensul că, în cazul nerespectării obligațiilor care decurg din contractele aflate în legătură cu contractul de credit și care implică o majorare a ratei dobânzii aferente creditului, dobânda anuală efectivă trebuie să fie calculată și în funcție de rata dobânzii aferente creditului majorate în cazul nerespectării?

                  9)

                  Articolul 10 alineatul (2) litera (g) din Directiva 2008/48/CE trebuie interpretat în sensul că indicarea eronată a dobânzii anuale efective într-un contract de credit încheiat între un comerciant și un consumator în calitate de persoană creditată trebuie considerată drept lipsă a indicării dobânzii anuale efective în contractul de credit și că instanța națională trebuie să aplice consecințele juridice prevăzute de dreptul național pentru lipsa indicării dobânzii anuale efective într-un contract de credit de consum?

                  10)

                  Articolul 22 alineatul (4) din Directiva 2008/48/CE trebuie interpretat în sensul că o sancțiune prevăzută de legiuitorul național sub forma nulității contractului de credit de consum, potrivit căreia numai cuantumul principalului acordat trebuie rambursat, este proporțională în cazul în care un contract de credit de consum nu conține o indicație precisă privind dobânda anuală efectivă?

         (1)  – Directiva 93/13/CEE a Consiliului din 5 aprilie 1993 privind clauzele abuzive în contractele încheiate cu consumatorii (JO L 95, p. 29, Ediție specială, 15/vol. 2, p. 273).

         (2)  – Directiva 2005/29/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 11 mai 2005 privind practicile comerciale neloiale ale întreprinderilor de pe piața internă față de consumatori și de modificare a Directivei 84/450/CEE a Consiliului, a Directivelor 97/7/CE, 98/27/CE și 2002/65/CE ale Parlamentului European și ale Consiliului și a Regulamentului (CE) nr. 2006/2004 al Parlamentului European și al Consiliului („Directiva privind practicile comerciale neloiale”) (JO L 149, p. 22, 15/vol. 14, p. 260).

         (3)  – Directiva 2008/48/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 23 aprilie 2008 privind contractele de credit pentru consumatori și de abrogare a Directivei 87/102/CEE a Consiliului (JO L 133, p. 66).


title: Cauza C-491/21: Cerere de decizie preliminară introdusă de Înalta Curte de Casaţie şi Justiţie (România) la data de 10 august 2021 – WA / Direcţia pentru Evidenţa Persoanelor şi Administrarea Bazelor de Date din Ministerul Afacerilor Interne

text:
               29.11.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 481/18

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Înalta Curte de Casaţie şi Justiţie (România) la data de 10 august 2021 – WA / Direcţia pentru Evidenţa Persoanelor şi Administrarea Bazelor de Date din Ministerul Afacerilor Interne
      (Cauza C-491/21)
      (2021/C 481/23)
      Limba de procedură: română

         Instanţa de trimitere

      Înalta Curte de Casaţie şi Justiţie

         Părţile din acţiunea principală

         Reclamantă: WA

         Pârâtă: Direcţia pentru Evidenţa Persoanelor şi Administrarea Bazelor de Date din Ministerul Afacerilor Interne

         Întrebarea preliminară

                  1)

                  Articolul 26 alineatul (2) din TFUE, articolul 20, [articolul] 21 alineatul (1) și articolul 45 alineatul (1) din Carta drepturilor fundamentale a UE și articolele 4, 5 și 6 din Directiva 2004/38/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 29 aprilie 2004 privind dreptul la liberă circulație și ședere pe teritoriul statelor membre pentru cetățenii Uniunii și membrii familiilor acestora, de modificare a Regulamentului (CEE) nr. 1612/68 și de abrogare a Directivelor 64/221/CEE, 68/360/CEE, 72/194/CEE, 73/148/CEE, 75/34/CEE, 75/35/CEE, 90/364/CEE, 90/365/CEE și 93/96/CEE (1) se interpretează în sensul că se opun unei reglementări naționale care nu permite eliberarea unei cărți de identitate cu valoare de document de călătorie în interiorul Uniunii Europene cetățeanului unui stat membru ca urmare a faptului că acesta și a stabilit domiciliul în alt stat membru?

         (1)  JO 2004, L 158, p. 77, Ediţie specială 05/vol. 7, p. 56.


title: Cauza C-572/21: Cerere de decizie preliminară introdusă de Högsta domstolen (Suedia) la 16 septembrie 2021 – CC/VO

text:
               29.11.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 481/18

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Högsta domstolen (Suedia) la 16 septembrie 2021 – CC/VO
      (Cauza C-572/21)
      (2021/C 481/24)
      Limba de procedură: suedeza

         Instanța de trimitere

      Högsta domstolen

         Părțile din procedura principală

         Reclamant: CC

         Pârât: VO

         Întrebarea preliminară

      O instanță judecătorească dintr-un stat membru își păstrează competența în temeiul articolului 8 alineatul (1) din Regulamentul Bruxelles II (1) atunci când copilul vizat de procedură își transferă pe parcursul procesului reședința obișnuită dintr-un stat membru într-un stat terț care este parte la Convenția de la Haga din 1996 (a se vedea articolul 61 din regulamentul menționat)?

         (1)  Regulamentul (CE) nr. 2201/2003 al Consiliului din 27 noiembrie 2003 privind competența, recunoașterea și executarea hotărârilor judecătorești în materie matrimonială și în materia răspunderii părintești, de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 1347/2000 (JO 2003, L 338, p. 1, Ediție specială, 19/vol. 6, p. 183).


title: Cauza C-574/21: Cerere de decizie preliminară introdusă de Nejvyšší soud České republiky (Republica Cehă) la 20 septembrie 2021 – QT/02 Czech Republic a. s.

text:
               29.11.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 481/19

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Nejvyšší soud České republiky (Republica Cehă) la 20 septembrie 2021 – QT/02 Czech Republic a. s.
      (Cauza C-574/21)
      (2021/C 481/25)
      Limba de procedură: ceha

         Instanța de trimitere

      Nejvyšší soud České republiky

         Părțile din procedura principală

         Reclamant: QT

         Pârâtă: 02 Czech Republic a. s.

         Întrebările preliminare

                  1)

                  Expresia „comisionul pierdut de agentul comercial” în sensul articolului 17 alineatul (2) litera (a) a doua liniuță din Directiva 86/653/CEE (1) a Consiliului din 18 decembrie 1986 privind coordonarea legislației statelor membre referitoare la agenții comerciali independenți trebuie interpretată în sensul că constituie un astfel de comision și comisionul pentru încheierea contractelor pe care agentul comercial le-ar fi încheiat, dacă nu ar fi fost denunțat contractul de agenție, cu clienții pe care i-a adus comitentului sau cu clienții pentru care a contribuit substanțial la creșterea volumului de afaceri întreprinse?

                  2)

                  În cazul unui răspuns afirmativ, în ce condiții această concluzie este valabilă și pentru așa-numitul comision unic pentru încheierea unui contract?

         (1)  JO 1986, L 382, p. 17, Ediție specială, 06/vol. 1, p. 176.


title: Cauza C-579/21: Cerere de decizie preliminară introdusă de Itä-Suomen hallinto-oikeus (Tribunalul Administrativ al Finlandei Orientale, Finlanda) la 22 septembrie 2021 – J.M.

text:
               29.11.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 481/19

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Itä-Suomen hallinto-oikeus (Tribunalul Administrativ al Finlandei Orientale, Finlanda) la 22 septembrie 2021 – J.M.
      (Cauza C-579/21)
      (2021/C 481/26)
      Limba de procedură: finlandeza

         Instanța de trimitere

      Itä-Suomen hallinto-oikeus (Tribunalul Administrativ al Finlandei Orientale, Finlanda)

         Părțile din procedura principală

         Reclamant: J.M.

         Celelalte părți: Responsabilul adjunct cu protecția datelor și Banca S

         Întrebările preliminare

                  1)

                  Dreptul de acces conferit persoanei vizate în temeiul articolului 15 alineatul (1) din Regulamentul general privind protecția datelor (1) coroborat cu [noțiunea] de „date cu caracter personal” în sensul articolului 4 punctul 1 din acest regulament trebuie interpretat în sensul că informațiile colectate de operator din care reiese identitatea persoanelor care au prelucrat datele cu caracter personal ale persoanei vizate, momentul la care și scopul în care au prelucrat aceste date, nu constituie informații cu privire la care persoana vizată dispune de un drept de acces, în special întrucât acestea sunt date care privesc lucrătorii operatorului?

                  2)

                  În ipoteza în care răspunsul la prima întrebare este afirmativ, iar persoana vizată nu are, în temeiul articolului 15 alineatul (1) din Regulamentul general privind protecția datelor, dreptul de acces la informațiile menționate în această întrebare, întrucât acestea nu constituie „date cu caracter personal” ale persoanei vizate în sensul articolului 4 punctul 1 din acest regulament, este necesar, în speță, să se ia în considerare de asemenea informațiile la care persoana vizată are un drept de acces în temeiul articolului 15 alineatul (1) literele (a)-(h) din acest regulament:

                              a)

                              Cum trebuie interpretat scopul prelucrării în sensul articolului 15 alineatul (1) litera (a) din perspectiva întinderii dreptului de acces al persoanei vizate, cu alte cuvinte scopul prelucrării poate justifica un drept de acces la datele de autentificare în sistem ale utilizatorilor, colectate de operator, astfel cum sunt, printre altele, informații referitoare la date cu caracter personal ale persoanelor care prelucrează, momentul și scopul prelucrării datelor cu caracter personal?

                              b)

                              În acest context, persoanele care au prelucrat datele de client ale lui J. M. pot fi considerate, pe baza anumitor criterii, destinatari ai datelor cu caracter personal în sensul articolului 15 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul general privind protecția datelor, în privința cărora persoana vizată ar avea dreptul de a obține acces?

                  3)

                  Faptul că în discuție este o bancă, care desfășoară o activitate reglementată, sau că J. M. a lucrat pentru bancă, fiind concomitent clientul acesteia prezintă relevanță pentru procedură?

                  4)

                  Este relevant, pentru aprecierea întrebărilor adresate mai sus, faptul că datele lui J. M. au fost prelucrate înainte de intrarea în vigoare a Regulamentului general privind protecția datelor?

         (1)  Regulamentul (UE) 2016/679 al Parlamentului European și al Consiliului din 27 aprilie 2016 privind protecția persoanelor fizice în ceea ce privește prelucrarea datelor cu caracter personal și privind libera circulație a acestor date și de abrogare a Directivei 95/46/CE (JO 2016, L 119, p. 1)


title: Cauza C-419/19: Ordonanța președintelui Curții din 9 septembrie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio – Italia) – Irideos SpA/Poste Italiane SpA, cu participrea: Fastweb SpA, Tim SpA.

text:
               29.11.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 481/20

      Ordonanța președintelui Curții din 9 septembrie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio – Italia) – Irideos SpA/Poste Italiane SpA, cu participrea: Fastweb SpA, Tim SpA.
      (Cauza C-419/19) (1)

      (2021/C 481/27)
      Limba de procedură: italiana
      Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

         (1)  JO C 328, 30.9.2019.


title: Cauza C-442/19: Ordonanța președintelui Curții din 15 septembrie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Hoge Raad der Nederlanden – Țările de Jos) – Stichting Brein/News-Service Europe BV

text:
               29.11.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 481/20

      Ordonanța președintelui Curții din 15 septembrie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Hoge Raad der Nederlanden – Țările de Jos) – Stichting Brein/News-Service Europe BV
      (Cauza C-442/19) (1)

      (2021/C 481/28)
      Limba de procedură: neerlandeza
      Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

         (1)  JO C 357, 21.10.2019.


title: Cauza C-705/19: Ordonanța președintelui Camerei a treia a Curții din 9 septembrie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Consiglio di Stato – Italia) – Axpo Trading Ag/Gestore dei Servizi Energetici SpA – GSE, cu participarea: Fallimento Esperia SpA

text:
               29.11.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 481/21

      Ordonanța președintelui Camerei a treia a Curții din 9 septembrie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Consiglio di Stato – Italia) – Axpo Trading Ag/Gestore dei Servizi Energetici SpA – GSE, cu participarea: Fallimento Esperia SpA
      (Cauza C-705/19) (1)

      (2021/C 481/29)
      Limba de procedură: italiana
      Președintele Camerei a treia a dispus radierea cauzei.

         (1)  JO C 432, 23.12.2019.


title: Cauza T-518/19: Hotărârea Tribunalului din 6 octombrie 2021 – Sipcam Oxon/Comisia [„Produse fitosanitare – Substanța activă clorotalonil – Nereînnoirea includerii în anexa la Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 540/2011 – Procedură de evaluare – Dreptul la apărare – Propunere de clasificare a unei substanțe active – Securitate juridică – Proporționalitate – Principiul precauției”]

text:
               29.11.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 481/22

      Hotărârea Tribunalului din 6 octombrie 2021 – Sipcam Oxon/Comisia
      (Cauza T-518/19) (1)

      („Produse fitosanitare - Substanța activă clorotalonil - Nereînnoirea includerii în anexa la Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 540/2011 - Procedură de evaluare - Dreptul la apărare - Propunere de clasificare a unei substanțe active - Securitate juridică - Proporționalitate - Principiul precauției”)
      (2021/C 481/30)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Sipcam Oxon SpA (Milano, Italia) (reprezentanți: C. Mereu și P. Sellar, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: F. Castilla Contreras, A. Dawes și I. Naglis, agenți)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE, având ca obiect anularea Regulamentului de punere în aplicare (UE) 2019/677 al Comisiei din 29 aprilie 2019 privind nereînnoirea aprobării substanței active clorotalonil, în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 1107/2009 al Parlamentului European și al Consiliului privind introducerea pe piață a produselor fitosanitare, și de modificare a Regulamentului de punere în aplicare (UE) nr. 540/2011 al Comisiei (JO 2019, L 114, p. 15)

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Obligă Sipcam Oxon SpA la plata cheltuielilor de judecată, inclusiv a celor aferente procedurii măsurilor provizorii.

         (1)  JO C 305, 9.9.2019.


title: Cauza T-254/20: Hotărârea Tribunalului din 6 octombrie 2021 – Kondyterska korporatsiia „Roshen”/EUIPO – Krasnyj Octyabr (Reprezentarea unui homar) [„Marcă a Uniunii Europene – Procedură de declarare a nulității – Marca Uniunii Europene figurativă reprezentând un homar – Motive absolute de refuz – Caracter distinctiv – Articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 [devenit articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001] – Lipsa caracterului descriptiv – Articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul nr. 207/2009 [devenit articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul 2017/1001] – Dreptul de a fi ascultat – Articolul 94 din Regulamentul 2017/1001”]

text:
               29.11.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 481/22

      Hotărârea Tribunalului din 6 octombrie 2021 – Kondyterska korporatsiia „Roshen”/EUIPO – Krasnyj Octyabr (Reprezentarea unui homar)
      (Cauza T-254/20) (1)

      („Marcă a Uniunii Europene - Procedură de declarare a nulității - Marca Uniunii Europene figurativă reprezentând un homar - Motive absolute de refuz - Caracter distinctiv - Articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 [devenit articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001] - Lipsa caracterului descriptiv - Articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul nr. 207/2009 [devenit articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul 2017/1001] - Dreptul de a fi ascultat - Articolul 94 din Regulamentul 2017/1001”)
      (2021/C 481/31)
      Limba de procedură: engleza

         Părţile

         Reclamantă: Dochirnie pidpryiemstvo Kondyterska korporatsiia „Roshen” (Kiev, Ucraina) (reprezentant: I. Lukauskienė, avocată)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentanți: A. Folliard-Monguiral și V. Ruzek, agenți)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO, intervenientă la Tribunal: PAO Moscow Confectionery Factory „Krasnyj Octyabr” (Moscova, Rusia) (reprezentanți: M. Geitz și J. Stock, avocați)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a patra de recurs a EUIPO din 4 martie 2020 (cauza R 1916/2019-4) privind o procedură de declarare a nulității între Dochirnie pidpryiemstvo Kondyterska korporatsiia „Roshen” și PAO Moscow Confectionery Factory „Krasnyj Octyabr”

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Obligă Dochirnie pidpryiemstvo Kondyterska korporatsiia „Roshen” la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 215, 29.6.2020.


title: Cauza T-342/20: Hotărârea Tribunalului din 6 octombrie 2021 – Indo European Foods/EUIPO – Chakari (Abresham Super Basmati Selaa Grade One World’s Best Rice) [„Marcă a Uniunii Europene – Procedură de opoziție – Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurative Abresham Super Basmati Selaa Grade One World’s Best Rice – Marca verbală anterioară neînregistrată BASMATI – Acordul de retragere a Regatului Unit din Uniune și din Euratom – Perioadă de tranziție – Interesul de a exercita acțiunea – Motiv relativ de refuz – Articolul 8 alineatul (4) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 [devenit articolul 8 alineatul (4) din Regulamentul (UE) 2017/1001] – Regimul acțiunii de common law în constatarea utilizării abuzive a unei denumiri (action for passing of) – Risc de prezentare înșelătoare – Risc de diluare a mărcii anterioare de renume”]

text:
               29.11.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 481/23

      Hotărârea Tribunalului din 6 octombrie 2021 – Indo European Foods/EUIPO – Chakari (Abresham Super Basmati Selaa Grade One World’s Best Rice)
      (Cauza T-342/20) (1)

      („Marcă a Uniunii Europene - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurative Abresham Super Basmati Selaa Grade One World’s Best Rice - Marca verbală anterioară neînregistrată BASMATI - Acordul de retragere a Regatului Unit din Uniune și din Euratom - Perioadă de tranziție - Interesul de a exercita acțiunea - Motiv relativ de refuz - Articolul 8 alineatul (4) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 [devenit articolul 8 alineatul (4) din Regulamentul (UE) 2017/1001] - Regimul acțiunii de common law în constatarea utilizării abuzive a unei denumiri (action for passing of) - Risc de prezentare înșelătoare - Risc de diluare a mărcii anterioare de renume”)
      (2021/C 481/32)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Indo European Foods Ltd (Harrow, Regatul Unit) (reprezentanți: A. Norris, barrister, și N. Welch, solicitor)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentanți: H. O’Neill și V. Ruzek, agenți)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO, intervenientă la Tribunal: Hamid Ahmad Chakari (Viena, Austria)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a patra de recurs a EUIPO din 2 aprilie 2020 (cauza R 1079/2019-4) privind o procedură de opoziție între Indo European Food și domnul Chakari

         Dispozitivul

                  1)

                  Anulează Decizia Camerei a patra de recurs a Oficiului Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO) din 2 aprilie 2020 (cauza R 1079/2019-4).

                  2)

                  Respinge în rest acțiunea.

                  3)

                  Obligă EUIPO la plata cheltuielilor de judecată, inclusiv a cheltuielilor de judecată necesare efectuate de Indo European Foods Ltd în legătură cu procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO.

         (1)  JO C 262, 10.8.2020.


title: Cauza T-372/20: Hotărârea Tribunalului din 6 octombrie 2021 – Dermavita Company/ EUIPO – Allergan Holdings France (JUVEDERM) [„Marcă a Uniunii Europene – Procedură de decădere – Marca Uniunii Europene verbală JUVEDERM – Utilizare serioasă a mărcii – Utilizare pentru produsele pentru care marca este înregistrată – Utilizare cu consimțământul titularului – Articolul 51 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 [devenit articolul 58 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (UE) 2017/1001]”]

text:
               29.11.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 481/24

      Hotărârea Tribunalului din 6 octombrie 2021 – Dermavita Company/ EUIPO – Allergan Holdings France (JUVEDERM)
      (Cauza T-372/20) (1)

      („Marcă a Uniunii Europene - Procedură de decădere - Marca Uniunii Europene verbală JUVEDERM - Utilizare serioasă a mărcii - Utilizare pentru produsele pentru care marca este înregistrată - Utilizare cu consimțământul titularului - Articolul 51 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 [devenit articolul 58 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (UE) 2017/1001]”)
      (2021/C 481/33)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamant: Dermavita Company S.a.r.l. (Beyrouth, Liban) (reprezentant: D. Todorov, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentanți: K. Zajfert, J. Crespo Carrillo și V. J. Ruzek, agenți)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO, intervenientă la Tribunal: Allergan Holdings France SAS (Courbevoie, Franța) (reprezentanți: J. Day, solicitor, și T. de Haan, avocat)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva deciziei Camerei a patra de recurs a EUIPO din 14 aprilie 2020 (cauza R 877/2019-4), referitoare la o procedură de decădere între Dermavita Company și Allergan Holdings France.

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Obligă Dermavita Company S.a.r.l. la plata cheltuielilor de judecată aferente prezentei proceduri.

         (1)  JO C 262, 10.8.2020.


title: Cauza T-397/20: Hotărârea Tribunalului din 6 octombrie 2021 – Allergan Holdings France/EUIPO – Dermavita Company (JUVEDERM) [„Marcă a Uniunii Europene – Procedură de decădere – Marca Uniunii Europene verbală JUVEDERM – Utilizare serioasă a mărcii – Utilizare pentru produsele pentru care marca este înregistrată – Articolul 51 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 [devenit articolul 58 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (UE) 2017/1001]”]

text:
               29.11.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 481/24

      Hotărârea Tribunalului din 6 octombrie 2021 – Allergan Holdings France/EUIPO – Dermavita Company (JUVEDERM)
      (Cauza T-397/20) (1)

      („Marcă a Uniunii Europene - Procedură de decădere - Marca Uniunii Europene verbală JUVEDERM - Utilizare serioasă a mărcii - Utilizare pentru produsele pentru care marca este înregistrată - Articolul 51 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 [devenit articolul 58 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (UE) 2017/1001]”)
      (2021/C 481/34)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Allergan Holdings France SAS (Courbevoie, Franța) (reprezentanți: J. Day, solicitor, și T. de Haan, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentanți: K. Zajfert și V. J. Ruzek, agenți)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO, intervenientă la Tribunal: Dermavita Company S.a.r.l. (Beyrouth, Liban) (reprezentant: D. Todorov, avocat)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva deciziei Camerei a patra de recurs a EUIPO din 14 aprilie 2020 (cauza R 877/2019-4), referitoare la o procedură de decădere între Dermavita Company și Allergan Holdings France.

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge excepția de inadmisibilitate.

                  2)

                  Respinge acțiunea.

                  3)

                  Obligă Allergan Holdings France SAS la plata, pe lângă propriile cheltuieli, a cheltuielilor efectuate de Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO), precum și a celor două treimi din cheltuielile efectuate de Dermavita Company S.a.r.l. aferente prezentei proceduri.

                  4)

                  Dermavita Company S.a.r.l. va suporta o treime din propriile cheltuieli aferente prezentei proceduri.

         (1)  JO C 279, 24.8.2020.


title: Cauza T-404/20: Hotărârea Tribunalului din 6 octombrie 2021 – Global Translation Solutions/Comisia („Contracte de achiziții publice de servicii – Procedură de achiziții – Servicii de traducere – Respingerea ofertei unui ofertant – Atribuirea contractului unui alt ofertant – Criterii de atribuire – Metodă de evaluare – Eroare vădită de apreciere – Egalitate de tratament – Transparență – Obligația de motivare – Obligația de diligență – Principiul bunei administrări”)

text:
               29.11.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 481/25

      Hotărârea Tribunalului din 6 octombrie 2021 – Global Translation Solutions/Comisia
      (Cauza T-404/20) (1)

      („Contracte de achiziții publice de servicii - Procedură de achiziții - Servicii de traducere - Respingerea ofertei unui ofertant - Atribuirea contractului unui alt ofertant - Criterii de atribuire - Metodă de evaluare - Eroare vădită de apreciere - Egalitate de tratament - Transparență - Obligația de motivare - Obligația de diligență - Principiul bunei administrări”)
      (2021/C 481/35)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Global Translation Solutions ltd. (Valletta, Malta) (reprezentant: C. Mifsud Bonnici, avocat)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: A. Katsimerou, L. André și M. Ilkova, agenți)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE, având ca obiect anularea deciziei Comisiei, cuprinsă în scrisoarea din 17 aprilie 2020 prin care s-a respins oferta reclamantei depusă pentru lotul nr. 22 (EN>MT) în cadrul procedurii de achiziții TRAD 19 și prin care s-a atribuit acest lot unui alt ofertant, precum și a „tuturor deciziilor conexe”.

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Obligă Global Translation Solutions ltd.la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 297, 7.9.2020.


title: Cauza T-417/20: Hotărârea Tribunalului din 6 octombrie 2021 – Esteves Lopes Granja/EUIPO – IVDP (PORTWO GIN) [„Marcă a Uniunii Europene – Procedură de opoziție – Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene verbale PORTWO GIN – Denumirea de origine anterioară «Porto» – Noțiunile de utilizare și de exploatare a unei denumiri de origine protejate – Articolul 103 alineatul (2) litera (a) punctul (ii) din Regulamentul (UE) nr. 1308/2013”]

text:
               29.11.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 481/26

      Hotărârea Tribunalului din 6 octombrie 2021 – Esteves Lopes Granja/EUIPO – IVDP (PORTWO GIN)
      (Cauza T-417/20) (1)

      („Marcă a Uniunii Europene - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene verbale PORTWO GIN - Denumirea de origine anterioară «Porto» - Noțiunile de utilizare și de exploatare a unei denumiri de origine protejate - Articolul 103 alineatul (2) litera (a) punctul (ii) din Regulamentul (UE) nr. 1308/2013”)
      (2021/C 481/36)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamant: Joaquim José Esteves Lopes Granja (Vila Nova de Gaia, Portugalia) (reprezentant: O. Santos Costa, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentant: D. Gája, agent)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO, intervenientă la Tribunal: Instituto dos Vinhos do Douro e do Porto, IP (IVDP) (Peso da Régua, Portugalia) (reprezentant: P. Sousa e Silva, avocat)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva deciziei Camerei a doua de recurs a EUIPO din 21 aprilie 2020 (cauza R 993/2019-2) privind o procedură de opoziție între Instituto dos Vinhos do Douro e do Porto, IP și Joaquim Jósé Esteves Lopes Granja.

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Îl obligă pe Joaquim José Esteves Lopes Granja la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 279, 24.8.2020.


title: Cauza T-505/20: Hotărârea Tribunalului din 6 octombrie 2021 – Guo/EUIPO – Sand Cph (sandriver) [„Marcă a Uniunii Europene – Procedură de declarare a nulității – Marca Uniunii Europene figurativă sandriver – Marca Uniunii Europene verbală anterioară SAND – Motiv relativ de refuz – Risc de confuzie – Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 [devenit articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001]”]

text:
               29.11.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 481/26

      Hotărârea Tribunalului din 6 octombrie 2021 – Guo/EUIPO – Sand Cph (sandriver)
      (Cauza T-505/20) (1)

      („Marcă a Uniunii Europene - Procedură de declarare a nulității - Marca Uniunii Europene figurativă sandriver - Marca Uniunii Europene verbală anterioară SAND - Motiv relativ de refuz - Risc de confuzie - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 [devenit articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001]”)
      (2021/C 481/37)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Xiuling Guo (Shanghai, China) (reprezentantă: L. Le Stanc, avocată)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentanți: J. Mrozowski, A. Folliard Monguiral și V. Ruzek, agenți)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO, intervenientă la Tribunal: Sand Cph A/S (Copenhaga, Danemarca)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a doua de recurs a EUIPO din 2 iunie 2020 (cauza R 2019/2019-2), referitoare la o procedură de declarare a nulității între Sand Cph și doamna Guo

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  O obligă pe doamna Xiuling Guo la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 320, 28.9.2020.


title: Cauza T-635/20: Hotărârea Tribunalului din 6 octombrie 2021 – Dermavita Company/EUIPO – Allergan Holdings France (JUVÉDERM VYBRANCE) [„Marcă a Uniunii Europene – Procedură de declarare a nulității – Marca Uniunii Europene verbală JUVÉDERM VYBRANCE – Plată tardivă a taxei pentru calea de atac – Inadmisibilitatea acțiunii în fața camerei de recurs – Articolul 101 alineatul (4) din Regulamentul (UE) 2017/1001 – Articolul 106 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul 2017/1001 – Restitutio in integrum”]

text:
               29.11.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 481/27

      Hotărârea Tribunalului din 6 octombrie 2021 – Dermavita Company/EUIPO – Allergan Holdings France (JUVÉDERM VYBRANCE)
      (Cauza T-635/20) (1)

      („Marcă a Uniunii Europene - Procedură de declarare a nulității - Marca Uniunii Europene verbală JUVÉDERM VYBRANCE - Plată tardivă a taxei pentru calea de atac - Inadmisibilitatea acțiunii în fața camerei de recurs - Articolul 101 alineatul (4) din Regulamentul (UE) 2017/1001 - Articolul 106 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul 2017/1001 - Restitutio in integrum”)
      (2021/C 481/38)
      Limba de procedură: engleza

         Părţile

         Reclamantă: Dermavita Company S.a.r.l. (Beirut, Liban) (reprezentant: D. Todorov, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentanți: E. Markakis și V. Ruzek, agenți)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO: Allergan Holdings France SAS (Courbevoie, Franța)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a patra de recurs a EUIPO din 24 august 2020 (cauza R 1014/2020-4) privind o procedură de declarare a nulității între Dermavita Company și Allergan Holdings France.

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Obligă Dermavita Company S.a.r.l. la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 443, 21.12.2020.


title: Cauza T-636/20: Hotărârea Tribunalului din 6 octombrie 2021 – Dermavita Company/EUIPO – Allergan Holdings France (JUVÉDERM VOLUMA) [„Marcă a Uniunii Europene – Procedură de declarare a nulității – Marca Uniunii Europene verbală JUVÉDERM VOLUMA – Plată tardivă a taxei pentru calea de atac – Inadmisibilitatea acțiunii în fața camerei de recurs – Articolul 101 alineatul (4) din Regulamentul (UE) 2017/1001 – Articolul 106 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul 2017/1001 – Restitutio in integrum”]

text:
               29.11.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 481/27

      Hotărârea Tribunalului din 6 octombrie 2021 – Dermavita Company/EUIPO – Allergan Holdings France (JUVÉDERM VOLUMA)
      (Cauza T-636/20) (1)

      („Marcă a Uniunii Europene - Procedură de declarare a nulității - Marca Uniunii Europene verbală JUVÉDERM VOLUMA - Plată tardivă a taxei pentru calea de atac - Inadmisibilitatea acțiunii în fața camerei de recurs - Articolul 101 alineatul (4) din Regulamentul (UE) 2017/1001 - Articolul 106 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul 2017/1001 - Restitutio in integrum”)
      (2021/C 481/39)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Dermavita Company S.a.r.l. (Beirut, Liban) (reprezentant: D. Todorov, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentanți: E. Markakis și V. Ruzek, agenți)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO: Allergan Holdings France SAS (Courbevoie, Franța)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a patra de recurs a EUIPO din 24 august 2020 (cauza R 1016/2020-4), privind o procedură de declarare a nulității între Dermavita Company și Allergan Holdings France.

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Obligă Dermavita Company S.a.r.l. la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 443, 21.12.2020.


title: Cauza T-637/20: Hotărârea Tribunalului din 6 octombrie 2021 – Dermavita Company/EUIPO – Allergan Holdings France (JUVÉDERM VOLITE) [„Marcă a Uniunii Europene – Procedură de declarare a nulității – Marca Uniunii Europene verbală JUVÉDERM VOLITE – Plată tardivă a taxei pentru calea de atac – Inadmisibilitatea acțiunii în fața camerei de recurs – Articolul 101 alineatul (4) din Regulamentul (UE) 2017/1001 – Articolul 106 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul 2017/1001 – Restitutio in integrum”]

text:
               29.11.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 481/28

      Hotărârea Tribunalului din 6 octombrie 2021 – Dermavita Company/EUIPO – Allergan Holdings France (JUVÉDERM VOLITE)
      (Cauza T-637/20) (1)

      („Marcă a Uniunii Europene - Procedură de declarare a nulității - Marca Uniunii Europene verbală JUVÉDERM VOLITE - Plată tardivă a taxei pentru calea de atac - Inadmisibilitatea acțiunii în fața camerei de recurs - Articolul 101 alineatul (4) din Regulamentul (UE) 2017/1001 - Articolul 106 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul 2017/1001 - Restitutio in integrum”)
      (2021/C 481/40)
      Limba de procedură: engleza

         Părţile

         Reclamantă: Dermavita Company S.a.r.l. (Beirut, Liban) (reprezentant: D. Todorov, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentanți: E. Markakis și V. Ruzek, agenți)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO: Allergan Holdings France SAS (Courbevoie, Franța)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a patra de recurs a EUIPO din 21 august 2020 (cauza R 1015/2020-4), privind o procedură de declarare a nulității între Dermavita Company și Allergan Holdings France.

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Obligă Dermavita Company S.a.r.l. la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 443, 21.12.2020.


title: Cauza T-3/21: Hotărârea Tribunalului din 6 octombrie 2021 – Power Horse Energy Drinks/EUIPO – Robot Energy Europe (UNSTOPPABLE) [„Marcă a Uniunii Europene – Procedură de declarare a nulității – Marca Uniunii Europene verbală UNSTOPPABLE – Motive absolute de refuz – Caracter distinctiv – Articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 [devenit articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001] – Lipsa caracterului descriptiv – Articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul nr. 207/2009 [devenit articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul 2017/1001]”]

text:
               29.11.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 481/29

      Hotărârea Tribunalului din 6 octombrie 2021 – Power Horse Energy Drinks/EUIPO – Robot Energy Europe (UNSTOPPABLE)
      (Cauza T-3/21) (1)

      („Marcă a Uniunii Europene - Procedură de declarare a nulității - Marca Uniunii Europene verbală UNSTOPPABLE - Motive absolute de refuz - Caracter distinctiv - Articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 [devenit articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001] - Lipsa caracterului descriptiv - Articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul nr. 207/2009 [devenit articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul 2017/1001]”)
      (2021/C 481/41)
      Limba de procedură: germana

         Părţile

         Reclamantă: Power Horse Energy Drinks GmbH (Linz, Austria) (reprezentant: M. Woller, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentant: E. Markakis, agent)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO: Robot Energy Europe (Mijas, Spania)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a doua de recurs a EUIPO din 6 octombrie 2020 (cauza R 232/2020-2) privind o procedură de declarare a nulității între Power Horse Energy Drinks și Robot Energy Europe

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Obligă Power Horse Energy Drinks GmbH la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 62, 22.2.2021.


title: Cauza T-511/21: Acțiune introdusă la 18 august 2021 – TB/ENISA

text:
               29.11.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 481/29

      Acțiune introdusă la 18 august 2021 – TB/ENISA
      (Cauza T-511/21)
      (2021/C 481/42)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: TB (reprezentanți: L. Levi și N. Flandin, avocați)

         Pârâtă: Agenția Uniunii Europene pentru Securitate Cibernetică (ENISA)

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei adoptate de ENISA de prelungire a contractului de muncă al reclamantei, în măsura în care schimbă repartizarea reclamantei într-un post fără funcții de conducere, această decizie fiind oficializată prin versiunea semnată a documentului transmis de ENISA la 13 octombrie 2020 și prezentată ca o modificare a contractului său și prin semnarea acestui document atât de reclamantă, cât și de ENISA la 26 octombrie 2020;

                  —

                  în măsura în care este necesar, anularea deciziei pârâtei din 12 mai 2021 de respingere a plângerii depuse de reclamantă în temeiul articolului 90 alineatul (2) din statut împotriva deciziei de prelungire;

                  —

                  obligarea la repararea prejudiciului material și a prejudiciului moral suferite de reclamantă;

                  —

                  obligarea pârâtei la plata tuturor cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamantul invocă două motive.

                  1.

                  Primul motiv întemeiat pe faptul că decizia de prelungire este nelegală, în măsura în care rezultă din procesul de reorganizare lansat de ENISA, cu privire la care se afirmă că nu s-a desfășurat în interesul serviciului – Încălcarea articolului 7 alineatul (1) din statut, încălcarea principiilor transparenței și nediscriminării și încălcarea articolelor 18 alineatul (1) și 20 alineatul (2) litera (a) din Decizia consiliului de administrație MB/2018/14.

                              —

                              Procesul de reorganizare este afectat de lipsă de claritate și transparență, de încălcarea principiului securității juridice, de o eroare vădită de apreciere și de încălcarea principiului 6 din Decizia MB/2020/5.

                              —

                              Procesul de reorganizare este afectat de lipsă de motivare.

                              —

                              Procesul de reorganizare s-a desfășurat cu încălcarea anexei 1 la Nota administrativă.

                              —

                              Procesul de reorganizare s-a desfășurat cu încălcarea principiilor 7 și 8 din Decizia MB/2020/5, a principiului bunei administrări, a articolului 41 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene și cu încălcarea obligației de diligență.

                  2.

                  Al doilea motiv întemeiat pe faptul că decizia de prelungire este nelegală, în măsura în care contractul reclamantei nu a fost prelungit printr-un proces transparent și echitabil – Încălcarea articolului 1 din Decizia 38/2017 a directorului executiv și a punctului 5.1 din procedurile standard de operare, precum și încălcarea obligației de bună administrare.


title: Cauza T-560/21: Acțiune introdusă la 2 septembrie 2021 – TB/ENISA

text:
               29.11.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 481/30

      Acțiune introdusă la 2 septembrie 2021 – TB/ENISA
      (Cauza T-560/21)
      (2021/C 481/43)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamant: TB (reprezentanți: L. Levi și N. Flandin, avocați)

         Pârâtă: Agenția Uniunii Europene pentru Securitate Cibernetică

         Concluziile

      Reclamantul solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei adoptate de Comisia de evaluare a ENISA de a nu include numele reclamantului în lista candidaților selectați pentru postul de șef de unitate în cadrul Biroului directorului executiv (TA/AD 9) – Ref. ENISA-TA-70-AD- 2020-04;

                  —

                  anularea deciziei adoptate de Comisia de evaluare a ENISA de a nu include numele reclamantului în lista candidaților selectați pentru postul de șef de unitate în cadrul Serviciilor de asistență administrativă (TA/AD 9) – Ref. ENISATA71-AD-2020-05;

                  —

                  precum și, în măsura în care este necesar, anularea deciziei pârâtei din 8 iunie 2021 de respingere a reclamației formulate de reclamant în temeiul articolului 90 alineatul (2) din Statutul funcționarilor împotriva deciziilor menționate mai sus;

                  —

                  obligarea la repararea prejudiciului moral suferit de reclamant;

                  —

                  obligarea pârâtei la plata tuturor cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamantul invocă trei motive.

                  1.

                  Primul motiv, întemeiat pe nelegalitatea deciziilor privind Biroul directorului executiv (EDO) și Serviciile de asistență administrativă (CSS), întrucât acestea rezultă din decizia din 5 august 2020 de publicare a două anunțuri pentru ocuparea unor posturi vacante de șefi de unitate în cadrul EDO și al CSS, care este de asemenea nelegală.

                  2.

                  Al doilea motiv, întemeiat pe încălcarea principiului bunei administrări și pe lipsa unei motivări suficiente a deciziilor privind EDO și CSS.

                  3.

                  Al treilea motiv, întemeiat pe faptul că decizia privind EDO este afectată de lipsa imparțialității Comisiei de evaluare și de nelegalitate – încălcarea articolului 41 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene și încălcarea articolului 14 din decizia MB/2013/6 a Consiliului de administrație al ENISA.


title: Cauza T-585/21: Acțiune introdusă la 9 septembrie 2021 – Zásilkovna/Comisia

text:
               29.11.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 481/31

      Acțiune introdusă la 9 septembrie 2021 – Zásilkovna/Comisia
      (Cauza T-585/21)
      (2021/C 481/44)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Zásilkovna s. r. o (Praga, Republica Cehă) (reprezentant: R. Kubáč, avocat)

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  Anularea Deciziei Comisiei în cazul SA.55208 (2020/C) – compensație pentru obligația de serviciu universal pentru Poșta Cehă în perioada 2018-2022, sub forma unei scrisori datate (i) 9 iulie 2021 și (ii) 31 august 2021, prin care se respinge în parte plângerea reclamantei din 8 noiembrie 2019 cu privire la subvenționarea încrucișată de către Česká pošta s.p. a activităților sale comerciale;

                  —

                  obligarea Comisiei la plata propriilor cheltuieli de judecată și a cheltuielilor suportate de reclamantă.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamanta invocă două motive.

                  1.

                  Primul motiv, întemeiat pe o eroare vădită a Comisiei atunci când a concluzionat că subvenționarea încrucișată a Poștei Cehe nu constituie ajutor de stat în conformitate cu articolul 107 alineatul (1) TFUE.

                              —

                              În particular, se arată că subvenționarea încrucișată a Poștei Cehe constituie un ajutor de stat de sine stătător incompatibil în sensul articolului 107 alineatul (1) TFUE, având loc deja cel puțin în perioada 2013-2017 (dar foarte probabil chiar și înainte), pe care Comisia ar fi trebuit să îl evalueze în mod corespunzător în cadrul unor proceduri administrative separate, iar nu ca un element auxiliar în cadrul procedurii din cazul SA.55208 (2020/C), limitat la perioada 2018-2022. Aceasta corespunde practicii anterioare a Comisiei. Cu toate acestea, Comisia a concluzionat în mod eronat că această subvenționare încrucișată nu constituie nicidecum un ajutor de stat.

                  2.

                  Al doilea motiv, întemeiat pe încălcarea de către Comisie a unei cerințe procedurale esențiale, întrucât decizia acesteia de a considera că subvenționarea încrucișată a Poștei Cehe nu constituie un ajutor de stat de sine stătător nu este motivată corespunzător.

                              —

                              În particular, Comisia nu a motivat în mod corespunzător decizia atacată. Prin urmare, Comisia a încălcat drepturile procedurale esențiale ale reclamantei, dat fiind că toate instituțiile Uniunii sunt ținute să motiveze măsura în cauză pentru a asigura posibilitatea controlului său jurisdicțional.


title: Cauza T-589/21: Acțiune introdusă la 16 septembrie 2021 – Serrano Velázquez/Parlamentul

text:
               29.11.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 481/32

      Acțiune introdusă la 16 septembrie 2021 – Serrano Velázquez/Parlamentul
      (Cauza T-589/21)
      (2021/C 481/45)
      Limba de procedură: spaniola

         Părțile

         Reclamantă: María Teresa Serrano Velázquez (Sevilla, Spania) (reprezentant: F. Vázquez Sánchez, abogado)

         Pârât: Parlamentul European

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea Deciziei Comisiei de Petiţii din cadrul Parlamentului European adoptată cu privire la petiţia 0242/21 formulată de María Teresa Serrano Velázquez şi demararea investigaţiilor cu privire la faptele denunţate.

         Motivele și principalele argumente

      În susţinerea acţiunii, reclamanta invocă un motiv unic întemeiat pe faptul că decizia adoptată nu este corect motivată, conform dispoziţiilor articolului 296 TFUE.


title: Cauza T-600/21: Acțiune introdusă la 20 septembrie 2021 – WS și alții/Frontex

text:
               29.11.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 481/32

      Acțiune introdusă la 20 septembrie 2021 – WS și alții/Frontex
      (Cauza T-600/21)
      (2021/C 481/46)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamanți: WS și alți 5 reclamanți (reprezentanți: A. van Eik și L.-M. Komp, avocați)

         Pârâtă: Agenția Europeană pentru Poliția de Frontieră și Garda de Coastă

         Concluziile

      Reclamanții solicită Tribunalului:

                  —

                  stabilirea răspunderii agenției în temeiul articolului 268 și al articolului 340 alineatul (2) TFUE pentru pagubele cauzate de aceasta reclamanților;

                  —

                  constatarea faptului că există o încălcare suficient de gravă a obligațiilor care revin agenției în temeiul articolelor 16, 22, 26, 28, 34 și 72 din Regulamentul 2016/1624, al etapelor 1-5 ale procedurii operaționale standard și al articolului 4 din Codul de conduită, care conferă reclamanților drepturi astfel cum sunt consacrate la articolele 1, 4, 18, 19, 24, 41 și 47 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene (denumită în continuare „carta”), precum și o încălcare suficient de gravă de către agenție a drepturilor fundamentale ale reclamanților prevăzute la articolele 1, 4, 18, 19, 24, 41 și 47 din cartă, încălcări care au cauzat în mod direct prejudiciile suferite de reclamanți;

                  —

                  obligarea agenției la repararea prejudiciilor suferite de reclamanți ca urmare directă a comportamentului nelegal al agenției, care se ridică, în integralitatea sa, în luna septembrie 2021, la suma de 96 212,55 euro reprezentând daune materiale, majorată cu dobânzi datorate la data plății, și la suma de 40 000 de euro reprezentând daune morale, majorată cu dobânzi datorate la data plății, astfel cum s-a arătat mai sus sau în parte astfel cum va stabili Tribunalul;

                  —

                  obligarea agenției la plata cheltuielilor de judecată efectuate de reclamanți în prezenta procedură, majorate cu dobânzi,

                  —

                  toate sumele urmând a fi plătite în termen de două săptămâni de la data pronunțării hotărârii și majorate cu dobânzi de întârziere pentru fiecare zi de întârziere.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamanții invocă opt motive.

                  1.

                  Primul motiv este întemeiat pe faptul că agenția nu a efectuat o evaluare a riscurilor în conformitate cu articolul 34 din Regulamentul 2016/1624 (1), cu articolele 18 și 19 din cartă, precum și cu etapele 1 și 2 din procedura operațională standard (2).

                  2.

                  Al doilea motiv este întemeiat pe faptul că agenția nu a luat măsuri care ar fi putut fi luate în mod rezonabil pentru a atenua riscurile grave privind încălcarea drepturile fundamentale, astfel cum impune articolul 34 din Regulamentul nr. 2016/1624, articolele 18 și 19 din cartă, precum și etapa 1 punctul 2 din procedura operațională standard.

                  3.

                  Al treilea motiv este întemeiat pe faptul că agenția nu a elaborat un plan operațional (suficient de detaliat), astfel cum impun articolele 16 și 34 din Regulamentul nr. 2016/1624, articolele 18 și 19 din cartă, precum și etapa 2 din procedura operațională standard.

                  4.

                  Al patrulea motiv este întemeiat pe faptul că agenția a efectuat operațiunea de returnare astfel încât încălcările drepturilor fundamentale nu au putut fi constatate și semnalate, cu încălcarea articolelor 22, 25, 28 și 34 din Regulamentul nr. 2016/1624, a articolelor 18 și 19 din cartă, a etapei 3 din procedura operațională standard și a articolului 4 alineatul (3) litera (a) din Codul de conduită (3).

                  5.

                  Al cincilea motiv este întemeiat pe faptul că agenția nu a luat nicio măsură ca reacție la încălcări vizibile în mod clar ale articolelor 1, 4 și 24 din cartă, cu încălcarea articolelor 22 și 34 din Regulamentul nr. 2016/1624 și a articolului 4 din Codul de conduită.

                  6.

                  Al șaselea motiv este întemeiat pe faptul că agenția nu a asigurat o supraveghere eficientă a operațiunii comune de returnare, astfel cum prevăd articolele 28 și 34 din Regulamentul nr. 2016/1624.

                  7.

                  Al șaptelea motiv este întemeiat pe faptul că agenția nu a evaluat operațiunea de returnare, astfel cum prevăd articolele 26 și 28 din Regulamentul nr. 2016/1624 și etapele 4 și 5 din procedura operațională standard.

                  8.

                  Al optulea motiv este întemeiat pe faptul că agenția nu a luat în considerare în mod corespunzător plângerea reclamanților în temeiul mecanismului de tratare a plângerilor individuale, astfel cum impun articolele 34 și 72 din Regulamentul nr. 2016/1624, articolul 10 din normele privind mecanismul de tratare a plângerilor (4), precum și articolele 41 și 47 din cartă.

         (1)  Regulamentul (UE) 2016/1624 al Parlamentului European și al Consiliului din 14 septembrie 2016 privind Poliția de frontieră și garda de coastă la nivel european și de modificare a Regulamentului (UE) 2016/399 al Parlamentului European și al Consiliului și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 863/2007 al Parlamentului European și al Consiliului, a Regulamentului (CE) nr. 2007/2004 al Consiliului și a Deciziei 2005/267/CE a Consiliului (JO 2016, L 251, p. 1.

         (2)  Decizia directorului executiv nr. 2012/87 din 19 iulie 2012 privind adoptarea procedurii operaționale standard a Frontex pentru asigurarea respectării drepturilor fundamentale în operațiunile comune și în proiectele pilot ale Frontex.

         (3)  Decizia directorului executiv nr. 2013/67 din 7 octombrie 2013 privind Codul de conduită pentru operațiunile comune de returnare coordonate de Frontex.

         (4)  Decizia directorului executiv nr. R-ED-2016-106 din 6 octombrie 2016 privind mecanismul de tratare a plângerilor.


title: Cauza T-601/21: Acțiune introdusă la 20 septembrie 2021 – Pharmadom/EUIPO – Wellstat Therapeutics (WELLMONDE)

text:
               29.11.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 481/33

      Acțiune introdusă la 20 septembrie 2021 – Pharmadom/EUIPO – Wellstat Therapeutics (WELLMONDE)
      (Cauza T-601/21)
      (2021/C 481/47)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Pharmadom (Boulogne-Billancourt, Franța) (reprezentant: M.-P. Dauquaire, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Wellstat Therapeutics Corp. (Rockville, Maryland, Statele Unite ale Americii)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Solicitantul mărcii în litigiu: cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

         Marca în litigiu: cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene verbale WELLMONDE – cererea de înregistrare nr. 16 152 803

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție

         Decizia atacată: Decizia Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 23 iunie 2021 în cauza R 1776/2020-5

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate;

         Motivul invocat

                  —

                  Încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.


title: Cauza T-610/21: Acțiune introdusă la 22 septembrie 2021 – L’Oréal/EUIPO – Heinze (K K WATER)

text:
               29.11.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 481/34

      Acțiune introdusă la 22 septembrie 2021 – L’Oréal/EUIPO – Heinze (K K WATER)
      (Cauza T-610/21)
      (2021/C 481/48)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

         Părțile

         Reclamantă: L’Oréal (Paris, Franța) (reprezentant: T. de Haan, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Arne Patrik Heinze (Hamburg, Germania)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Solicitantul mărcii în litigiu: reclamanta în fața Tribunalului

         Marca în litigiu: Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurative K K WATER – Cererea de înregistrare nr. 18 092 777

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție

         Decizia atacată: Decizia Camerei a doua de recurs a EUIPO din 21 iunie 2021 în cauza R 2327/2020-2

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                  obligarea EUIPO și a intervenientei la plata cheltuielilor de judecată, inclusiv a celor efectuate de reclamantă în fața Camerei a doua de recurs a Oficiului.

         Motivul invocat

                  —

                  Încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) nr. 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.


title: Cauza T-614/21: Acțiune introdusă la 24 septembrie 2021 – KPMG Advisory/Comisia

text:
               29.11.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 481/35

      Acțiune introdusă la 24 septembrie 2021 – KPMG Advisory/Comisia
      (Cauza T-614/21)
      (2021/C 481/49)
      Limba de procedură: italiana

         Părțile

         Reclamantă: KPMG Advisory SpA (Milano, Italia) (reprezentanți: G. Roberti, I. Perego și R. Fragale, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  –

                  (i) anularea, în tot sau în parte, în temeiul articolului 263 alineatul (4) TFUE, a decision of 13th July 2021 on the exclusion of KPMG Advisory S.p.A. from participating in award procedures governed by Regulation (EU, Euratom) 2018/1046 of the European Parliament and of the Council or from being selected for implementing Union funds [Ref. Ares(2021)4544873], notificată la data de 14 iulie 2021 (decizia atacată);

                  –

                  (ii) în subsidiar, anularea sau reducerea, în sensul articolului 261 TFUE și al articolului 143 alineatul (9) din Regulamentul financiar din 2018, a sancțiunii de excludere și/sau anularea sancțiunii de publicare impuse prin decizia atacată;

                  –

                  (iii) dacă este cazul, declararea, în temeiul articolului 277 TFUE, a nelegalității articolului 73 alineatul (3) din Regulamentul 2018/1046 (1) și/sau a articolului 146 alineatul (6) din Regulamentul 2018/1046;

                  –

                  (iv) și, în orice caz, obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamanta invocă cinci motive.

                  1.

                  Primul motiv, întemeiat pe încălcarea unor norme fundamentale de procedură și a principiului colegialității

                              —

                              Reclamanta arată în această privință că decizia e viciată de o încălcare a normelor fundamentale de procedură și a principiului colegialității întrucât aceasta a fost adoptată nu de Comisie, ci de directorul general, cu nerespectarea dispozițiilor în materie de delegare prevăzute la articolele 1 și 14 din Regulamentul intern al Comisiei.

                              —

                              Reclamanta invocă de asemenea nelegalitatea articolului 73 alineatul (3) din Regulamentul 2018/1046.

                  2.

                  Al doilea motiv, întemeiat pe încălcarea dreptului la apărare și a dreptului fundamental la o bună administrare

                              —

                              Reclamanta arată în această privință că decizia este viciată în măsura în care reclamanta nu a avut posibilitatea de a exercita pe deplin dreptul la o procedură contradictorie, în particular în fața ordonatorului responsabil cu adoptarea deciziei.

                              —

                              Ea arată de asemenea încălcarea obligației unei examinări imparțiale și diligente, consacrată la articolul 41 din Cartă.

                              —

                              Aceasta invocă de asemenea nelegalitatea articolului 136 alineatul (6) din Regulamentul 2018/1046.

                  3.

                  Al treilea motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 106 alineatul (1) din Regulamentul financiar din 2015 (2) și a articolului 136 alineatul (2) din Regulamentul 2018/1046 – eroare de apreciere și lipsa motivării

                              —

                              Reclamanta arată în această privință că decizia este viciată întrucât ordonatorul ar fi trebuit să verifice, să aprecieze și să motiveze în cadrul deciziei, în lumina tuturor elementelor pertinente, existența sau lipsa existenței unei abateri profesionale grave.

                  4.

                  Al patrulea motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 136 alineatele (6) și (7) din Regulamentul 2018/1046 – eroare de apreciere și lipsa motivării

                              —

                              Reclamanta arată în această privință că decizia atacată este viciată în măsura în care ordonatorul, în urma unei lipse de investigare și a unei erori de apreciere, a considerat inadecvate măsurile corective adoptate de reclamantă în temeiul articolului 136 alineatele (6) și (7) din Regulamentul 2018/1046.

                  5.

                  Al cincilea motiv, întemeiat pe prescrierea dreptului de excludere a unui operator economic în temeiul articolului 136 din Regulamentul 2018/1046 și pe încălcarea principiului proporționalității

                              —

                              Reclamanta arată în această privință că dreptul ordonatorului de a o exclude pe aceasta și de a dispune publicarea excluderii s-a prescris.

                              —

                              Impunerea excluderii și a publicării acesteia încalcă principiul proporționalității.

         (1)  Regulamentul (UE, Euratom) 2018/1046 al Parlamentului European și al Consiliului din 18 iulie 2018 privind normele financiare aplicabile bugetului general al Uniunii, de modificare a Regulamentelor (UE) nr. 1296/2013, (UE) nr. 1301/2013, (UE) nr. 1303/2013, (UE) nr. 1304/2013, (UE) nr. 1309/2013, (UE) nr. 1316/2013, (UE) nr. 223/2014, (UE) nr. 283/2014 și a Deciziei nr. 541/2014/UE și de abrogare a Regulamentului (UE, Euratom) nr. 966/2012 (JOo2018, Lo193, p.o1).

         (2)  Regulamentul (UE, Euratom) 2015/1929 al Parlamentului European și al Consiliului din 28 octombrie 2015 de modificare a Regulamentului (UE, Euratom) nr. 966/2012 privind normele financiare aplicabile bugetului general al Uniunii (JO 2015, Lo286, p.o1).


title: Cauza T-624/21: Acțiune introdusă la 29 septembrie 2021 – Primagran/EUIPO – Primagaz (prımagran)

text:
               29.11.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 481/36

      Acțiune introdusă la 29 septembrie 2021 – Primagran/EUIPO – Primagaz (prımagran)
      (Cauza T-624/21)
      (2021/C 481/50)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Primagran sp. z o.o. (Stegna, Polonia) (reprezentanți: E. Jaroszyńska Kozłowska, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Compagnie des gaz de pétrole Primagaz (Paris, Franța)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Titularul mărcii în litigiu: reclamanta

         Marca în litigiu: cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurative prımagran – cererea de înregistrare nr. 18 051 750

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție

         Decizia atacată: Decizia Camerei a patra de recurs a EUIPO din 28 iulie 2021 în cauza R 2486/2020-4

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate în măsura în care prin aceasta s-a respins recursul R 2486/2020-4 al reclamantei împotriva deciziei diviziei de opoziție a EUIPO din 30 octombrie 2020 privind cererea de înregistrare a mărcii Uniunii Europene nr. 18 051 750 și a obligarea fiecărei părți să suporte propriile cheltuieli aferente procedurilor de opoziție și de recurs;

                  —

                  obligarea EUIPO și, în ipoteza în care cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs ar interveni în cadrul procedurii, obligarea intervenientei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele invocate

                  —

                  încălcarea articolului 27 alineatul (2) din Regulamentul delegat (UE) 2018/625 al Comisiei și a articolului 95 alineatul (1) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului;

                  —

                  încălcarea principiului interzicerii unei reformatio in peius;

                  —

                  încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.


title: Cauza T-638/21: Acțiune introdusă la 4 octombrie 2021 – Apart/EUIPO – S. Tous (Reprezentarea conturului unui urs)

text:
               29.11.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 481/37

      Acțiune introdusă la 4 octombrie 2021 – Apart/EUIPO – S. Tous (Reprezentarea conturului unui urs)
      (Cauza T-638/21)
      (2021/C 481/51)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Apart sp. z o.o. (Suchy Las, Polonia) (reprezentant: J. Gwiazdowska, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: S. Tous, SL (Manresa, Spania)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Titularul mărcii în litigiu: cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

         Marca în litigiu: marca Uniunii Europene figurativă „Reprezentarea conturului unui urs” – marca Uniunii Europene nr. 8 127 144

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de declarare a nulității

         Decizia atacată: Decizia Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 30 iulie 2021 în cauza R 1437/2020-5

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea în totalitate a deciziei atacate și modificarea deciziei prin pronunțarea decăderii mărcii în cauză;

                  —

                  în subsidiar, anularea în totalitate a deciziei atacate și trimiterea cauzei spre rejudecare la camera de recurs;

                  —

                  obligarea EUIPO și a S. TOUS, S.L. la plata cheltuielilor de judecată aferente procedurii în fața camerei de recurs și a cheltuielilor de judecată aferente procedurii în fața Tribunalului Uniunii Europene.

         Motivele invocate

                  —

                  încălcarea articolului 51 alineatul (1) litera (a) coroborat cu articolul 15 alineatul (1) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului;

                  —

                  încălcarea articolului 94 alineatul (1) și a articolului 95 alineatul (1) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului, ca urmare a nemotivării ipotezelor referitoare la caracterul mărcii contestate;

                  —

                  încălcarea articolului 20 și a articolului 41 alineatul (1) și alineatul (2) literele (a) și (c) din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, în special a dreptului de a fi ascultat, a obligației de motivare a deciziilor administrației, a principiilor bunei administrări, securității juridice și egalității de tratament.


title: Cauza T-639/21: Acțiune introdusă la 4 octombrie 2021 – CB/EUIPO – China Construction Bank (CCB)

text:
               29.11.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 481/38

      Acțiune introdusă la 4 octombrie 2021 – CB/EUIPO – China Construction Bank (CCB)
      (Cauza T-639/21)
      (2021/C 481/52)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Groupement des cartes bancaires (CB) (Paris, Franța) (reprezentant: C. Herissay-Ducamp, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: China Construction Bank Corp. (Beijing, China)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Solicitantul mărcii în litigiu: cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

         Marca în litigiu: cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurative CCB – cererea de înregistrare nr. 13 359 609

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție

         Decizia atacată: Decizia Camerei a doua de recurs a EUIPO din 30 iulie 2021 în cauza R 1305/2020-2

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate, admiterea opoziției și respingerea cererii de înregistrare a mărcii nr. 13 359 609;

                  —

                  obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele invocate

                  —

                  Încălcarea articolului 94 din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului;

                  —

                  încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului;

                  —

                  încălcarea articolului 8 alineatul (5) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.


title: Cauza T-643/21: Acțiune introdusă la 5 octombrie 2021 – Foodwatch/Comisia

text:
               29.11.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 481/38

      Acțiune introdusă la 5 octombrie 2021 – Foodwatch/Comisia
      (Cauza T-643/21)
      (2021/C 481/53)
      Limba de procedură: germana

         Părțile

         Reclamantă: Foodwatch eV (Berlin, Germania) (reprezentanți: R. Klinger, C. Douhaire și S. Ernst, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  Anularea Deciziei Comisiei din 5 august 2021 [C(2021)5963 final], adoptată în temeiul Regulamentului (CE) nr 1049/2001, prin care a fost respinsă a doua cerere a reclamantei din 6 mai 2021 de acces integral la documentul „Briefing for the EU RCF co-chair for the Regulatory Cooperation Forum meeting on 3-4 February 2020” [Ares(2021)1264866], în măsura în care respingerea se întemeiază pe motivul de respingere prevăzut la articolul 4 alineatul (1) litera (b) a treia liniuță din Regulamentul (CE) nr 1049/2001 și

                  —

                  obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată, inclusiv a cheltuielilor suportate de reclamantă.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii sale împotriva Deciziei Comisiei C(2021)5963 final din 5 august 2021, prin care i se refuză accesul nelimitat la un document referitor la pregătirea unei ședințe a Forumului pentru cooperare normativă (RCF) în vederea Acordului economic și comercial cuprinzător (CETA) UE-Canada, reclamanta invocă următoarele motive.

                  1.

                  Primul motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 4 alineatul (1) litera (a) a treia liniuță din Regulamentul nr. 1049/2001 (1) prin aplicarea eronată a dreptului.

                              —

                              Este eronată presupunerea unei atingeri aduse relațiilor internaționale în sensul acestei dispoziții, cu motivarea că furnizarea considerentelor strategice interne poate periclita încheierea cu succes a schimburilor în curs referitor la punerea în aplicare a acordului.

                              —

                              Este eronată presupunerea unei atingeri aduse relațiilor internaționale în sensul acestei dispoziții, cu motivarea că informațiile utilizate pot fi utilizate de state terțe împotriva Uniunii Europene.

                              —

                              Este de asemenea eronată presupunerea unei atingeri aduse relațiilor internaționale în sensul acestei dispoziții, cu motivarea că, în caz contrar, cooperarea cu Canada poate fi periclitată.

                  2.

                  Al doilea motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 4 alineatul (6) din Regulamentul nr. 1049/2001 din cauza deciziei eronate de a furniza numai o parte din documentul care face obiectul litigiului.

                  3.

                  Al treilea motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 4 alineatul (7) din Regulamentul nr. 1049/2001 din cauza nelimitării în timp a interdicției accesului.

                  4.

                  Al patrulea motiv, întemeiat pe încălcarea obligației de motivare care reiese din articolul 296 TFUE și din articolul 41 alineatul (2) litera (c) din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene.

         (1)  Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 al Parlamentului European și al Consiliului din 30 mai 2001 privind accesul public la documentele Parlamentului European, ale Consiliului și ale Comisiei (JO 2001, L 145, p. 43, Ediție specială, 01/vol. 3, p. 76).


title: Cauza T-645/21: Acțiune introdusă la 6 octombrie 2021 – Bloom/Parlamentul și Consiliul

text:
               29.11.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 481/39

      Acțiune introdusă la 6 octombrie 2021 – Bloom/Parlamentul și Consiliul
      (Cauza T-645/21)
      (2021/C 481/54)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamantă: Bloom (Paris, Franța) (reprezentanți: C. Saynac și L. Chovet-Ballester, avocate)

         Pârâte: Parlamentul European și Consiliul Uniunii Europene

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea parțială, în temeiul articolelor 256 și 263 TFUE, a Regulamentului (UE) 2021/1139 al Parlamentului European și al Consiliului din 7 iulie 2021 de instituire a Fondului european pentru afaceri maritime, pescuit și acvacultură și de modificare a Regulamentului (UE) 2017/1004 (JO 2021, L 247, p. 1), în special a articolelor 17, 18 și 19 din acesta;

                  —

                  obligarea Parlamentului European și a Consiliului Uniunii Europene la plata tuturor cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamanta invocă trei motive.

                  1.

                  Primul motiv, întemeiat pe încălcarea obiectivelor de protecție ridicată a mediului și de dezvoltare durabilă. Reclamanta arată că articolele 17, 18 și 19 din Regulamentul (UE) 2021/1139 al Parlamentului European și al Consiliului din 7 iulie 2021 de instituire a Fondului european pentru afaceri maritime, pescuit și acvacultură și de modificare a Regulamentului (UE) 2017/1004 (denumit în continuare „Regulamentul FEAMPA”) ar reintroduce subvenții dăunătoare mediului marin, cu nerespectarea obiectivelor de protecție ridicată a mediului și de dezvoltare durabilă reafirmate de textele europene.

                  2.

                  Al doilea motiv, întemeiat pe încălcarea principiilor generale de drept european privind precauția și proporționalitatea. Potrivit reclamantei, articolele 17, 18 și 19 din Regulamentul FEAMPA ar fi contrare principiului precauției consacrat la articolul 191 alineatul (2) TFUE. În plus, efectele articolelor susmenționate ar fi în contradicție cu principiul proporționalității aplicabil în materie de pescuit.

                  3.

                  Al treilea motiv, întemeiat pe încălcarea Convenției Națiunilor Unite privind dreptul mării din 10 decembrie 1982, a Convenției privind protecția mediului marin și a litoralului Mediteranei din 9 iulie 2004 și a principiului executării cu bună-credință a convențiilor. Reclamanta susține că articolele 17, 18 și 19 din Regulamentul FEAMPA ar fi contrar obligațiilor în materie de combatere a pescuitului excesiv și de conservare a resurselor marine prevăzute de convențiile susmenționate. Parlamentul și Consiliul ar fi încălcat principiul executării cu bună-credință a convențiilor prin adoptarea articolelor contestate.


title: Cauza T-647/21: Acțiune introdusă la 1 octombrie 2021 – Sberbank Europe/BCE

text:
               29.11.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 481/40

      Acțiune introdusă la 1 octombrie 2021 – Sberbank Europe/BCE
      (Cauza T-647/21)
      (2021/C 481/55)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Sberbank Europe AG (Viena, Austria) (reprezentant: M. Fellner, avocat)

         Pârâtă: Banca Centrală Europeană

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei pârâtei din 2 august 2021 (1); și

                  —

                  obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamanta invocă douăsprezece motive.

                  1.

                  Primul motiv întemeiat pe faptul că pârâta a încălcat principiul interzicerii dublei sancționări prevăzut la articolul 50 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene (denumită în continuare „carta”) și la articolul 4 din Convenția europeană a drepturilor omului (denumită în continuare „CEDO”).

                  2.

                  Al doilea motiv întemeiat pe faptul că pârâta a încălcat articolul 49 din cartă și articolul 7 din CEDO prin impunerea unei sancțiuni care depășește limitele prevăzute la articolul 18 alineatul (1) din Regulamentul (UE) nr. 1024/2013 (2).

                  3.

                  Al treilea motiv întemeiat pe faptul că pârâta a încălcat articolul 17 din cartă și articolul 1 din Primul protocol adițional la CEDO.

                  4.

                  Al patrulea motiv întemeiat pe faptul că pârâta a încălcat principiul bunei-credințe, întrucât pârâta a încălcat metoda de stabilire a sancțiunilor administrative pecuniare în conformitate cu articolul 18 alineatele (1) și (7) din Regulamentul (UE) nr. 1024/2013.

                  5.

                  Al cincilea motiv întemeiat pe faptul că pârâta a încălcat articolul 6 din CEDO.

                  6.

                  Al șaselea motiv întemeiat pe faptul că pârâta a încălcat nivelul limitelor pentru sancțiuni în conformitate cu articolul 18 alineatul (1) din Regulamentul (UE) nr. 1024/2013.

                  7.

                  Al șaptelea motiv întemeiat pe faptul că articolul 97 din Legea bancară din Austria (denumită în continuare „BWG”) nu este aplicabil dacă nu se obține un avantaj sau nu se evită o pierdere prin depășirea limitei expunerilor mari.

                  8.

                  Al optulea motiv întemeiat pe faptul că posibilitatea pârâtei de a impune reclamantei dobânzi de recuperare se prescrie în conformitate cu articolul 97 BWG coroborat cu articolul 395 din Regulamentul (UE) nr. 575/2013.

                  9.

                  Al nouălea motiv întemeiat pe faptul că pârâta a aplicat în mod eronat articolul 97 alineatul (1) BWG coroborat cu articolul 30 litera (a) BWG și articolul 395 alineatul (1) din Regulamentul (UE) nr. 575/2013.

                  10.

                  Al zecelea motiv întemeiat pe faptul că reclamanta nu a avut intenția să depășească limitele expunerilor mari prevăzute la articolul 395 din Regulamentul (UE) nr. 575/2013 (3).

                  11.

                  Al unsprezecelea motiv întemeiat pe faptul că reclamanta nu a obținut un avantaj și nu a evitat o pierdere care urma să fie absorbită prin depășirea limitelor expunerilor mari în perioada în litigiu.

                  12.

                  Al doisprezecelea motiv întemeiat pe faptul că pârâta a utilizat în mod abuziv marja sa de apreciere atunci când nu a aplicat reclamantei excepția prevăzută la articolul 396 alineatul (1) din Regulamentul (UE) nr. 375/2013.

         (1)  Nr. ECB-SSM-2021-ATSBE-7 – ESA-2020-00000051.

         (2)  Regulamentul (UE) nr. 1024/2013 din 15 octombrie 2013 de conferire a unor atribuții specifice Băncii Centrale Europene în ceea ce privește politicile legate de supravegherea prudențială a instituțiilor de credit (JO 2013 L 287, p. 63-89).

         (3)  Regulamentul (UE) nr. 575/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 26 iunie 2013 privind cerințele prudențiale pentru instituțiile de credit și de modificare a Regulamentului (UE) nr. 648/2012 (JO 2013 L 176, p. 1-337).