title: Cauza T-403/07: Ordonanța Tribunalului de Primă Instanță din 3 noiembrie 2008 — Union nationale de l'apiculture française și alții/Comisia ( Acțiune în anulare — Directiva 91/414/CEE — Produse de uz fitosanitar — Directiva 2007/52/CE — Lipsa afectării individuale — Inadmisibilitate )

text:
               10.1.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 6/30

         Ordonanța Tribunalului de Primă Instanță din 3 noiembrie 2008 — Union nationale de l'apiculture française și alții/Comisia
   (Cauza T-403/07) (1)

   („Acțiune în anulare - Directiva 91/414/CEE - Produse de uz fitosanitar - Directiva 2007/52/CE - Lipsa afectării individuale - Inadmisibilitate’)
   (2009/C 6/62)
   Limba de procedură: franceza
   Părțile

      Reclamante: Union nationale de l'apiculture française (Paris, Franța); Deutscher Berufs- und Erwerbsimkerbund eV (Utting am Ammersee, Germania); Unione nazionale associazioni apicoltori italiani (Unaapi) (Castel Sanpietro Terme, Italia) și Asociación Galega de Apicultura (AGA) (Santiago de Compostela, Spania) (reprezentant: B. Fau, avocat)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: M. Nolin și B. Doherty, agenți)
   Obiectul
   Cerere de anulare a Directivei 2007/52/CE a Comisiei din 16 august 2007 de modificare a Directivei 91/414/CEE a Consiliului în vederea includerii substanțelor active etoprofos, pirimifos metil și fipronil (JO L 214, p. 3, Ediție specială, 03/vol. 10, p. 30).
   Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea ca fiind inadmisibilă.

               2)

               Constată că nu este necesar să se pronunțe asupra cererilor de intervenție

               3)

               Union nationale de l'apiculture française, Deutscher Berufs- und Erwerbsimkerbund eV, Unione nazionale associazioni apicoltori italiani și Asociación Galega de Apicultura suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și cheltuielile efectuate de Comisie.

      (1)  JO C 8, 12.1.2008.


title: Cauza C-280/09: Ordonanța președintelui Curții din 15 decembrie 2009 — Comisia Europeană/Republica Portugheză

text:
               13.3.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 63/45

         Ordonanța președintelui Curții din 15 decembrie 2009 — Comisia Europeană/Republica Portugheză
   (Cauza C-280/09) (1)

   2010/C 63/78

      Limba de procedură: portugheza

   Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 256, 24.10.2009.


title: Cauza T-118/13: Acțiune introdusă la 20 februarie 2013 — Whirlpool Europe/Comisia

text:
               18.5.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 141/22

         Acțiune introdusă la 20 februarie 2013 — Whirlpool Europe/Comisia
   (Cauza T-118/13)
   2013/C 141/39
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Whirlpool Europe BV (Breda, Țările de Jos) (reprezentanți: F. Wijckmans și H. Burez, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               Anularea Deciziei Comisiei din 25 iulie 2012 privind ajutorul de stat acordat de Franța în favoarea întreprinderii FagorBrandt (ajutorul de stat 23839 nr. C 44/2007);

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Reclamanta solicită anularea Deciziei Comisiei din 25 iulie 2012 privind ajutorul de stat acordat de Franța în favoarea întreprinderii FagorBrandt (ajutorul de stat 23839 nr. C 44/2007)
   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă două motive.

               1.

               Primul motiv întemeiat pe încălcarea de către decizie a articolului 107 alineatul (3) litera (c) TFUE și a Liniilor directoare privind ajutorul de stat pentru salvarea și restructurarea întreprinderilor aflate în dificultate. În opinia reclamantei, cuprinsul deciziei este incorect din punct de vedere juridic întrucât nu sunt îndeplinite una sau mai multe dintre condițiile (cumulative) din liniile directoare susmenționate sau, în orice caz, Comisia nu a stabilit corespunzător cerințelor legale că fiecare dintre aceste condiții este îndeplinită. Argumentele invocate în susținerea acestui motiv se referă la neîndeplinirea (i) obligației de a examina una sau mai multe dintre condițiile din liniile directoare susmenționate, valabile la data deciziei, (ii) condiției „prima și ultima dată”, (iii) condiției ca ajutorul pentru restructurare să nu servească la menținerea în viață a întreprinderilor în mod artificial, (iv) condiției stabilirii ajutoarelor ilegale anterioare, (v) condiției ca beneficiarul ajutorului să fie o întreprindere în dificultate, (vi) condiției ca beneficiarul ajutorului să nu fie o întreprindere nou creată, (vii) condiției ca beneficiarul ajutorului să restabilească viabilitatea pe termen lung a întreprinderii, (viii) condiției impunerii de măsuri compensatorii în scopul prevenirii denaturărilor de concurență rezultate din ajutorul de restructurare și (ix) condiției ca ajutorul să fie limitat la minimum și ca grupul de întreprinderi să facă o contribuție reală (care nu conține ajutor).

               2.

               Al doilea motiv întemeiat pe încălcarea de către decizia atacată a obligației de motivare stabilită la articolul 296 TFUE, în ceea ce privește câteva aspecte. Reclamanta susține în particular că decizia nu încalcă obligația de motivare în legătură cu (i) condiția impunerii de măsuri compensatorii în scopul prevenirii denaturărilor de concurență rezultate din ajutorul de restructurare și cu (ii) obligația de rambursare a ajutorului ilegal anterior.


title: Cauza C-359/08: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Raad van State (Țările de Jos) la 4 august 2008 — Stichting Greenpeace Nederland/Minister van Volkshuisvesting, Ruimtelijke Ordening en Milieubeheer, cealaltă parte: Pioneer Hi-Bred Northern Europe Sales Division

text:
               8.11.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 285/19

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Raad van State (Țările de Jos) la 4 august 2008 — Stichting Greenpeace Nederland/Minister van Volkshuisvesting, Ruimtelijke Ordening en Milieubeheer, cealaltă parte: Pioneer Hi-Bred Northern Europe Sales Division
   (Cauza C-359/08)
   (2008/C 285/32)
   Limba de procedură: olandeza
   Instanța de trimitere
   Raad van State
   Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Stichting Greenpeace Nederland

      Pârât: Minister van Volkshuisvesting, Ruimtelijke Ordening en Milieubeheer

      Cealaltă parte: Pioneer Hi-Bred Northern Europe Sales Division
   Întrebările preliminare

               1)

               Locația diseminării organismelor modificate genetic care, în temeiul articolului 25 alineatul (4) din Directiva 2001/18/CE (1), nu poate fi considerată confidențială, trebuie interpretată, ținând seama, de asemenea, de obiectivul și de economia generală a acestei directive, în sensul că reprezintă parcela cadastrală sau poate fi suficientă indicarea unei zone geografice mai întinse?

               2)

                           a)

                           În cazul în care este suficientă o zonă geografică mai întinsă, ce împrejurări pot fi luate în considerare în vederea indicării zonei?

                           b)

                           Directiva 2003/4/CE (2) este relevantă pentru a stabili întinderea indicării zonei?

                           c)

                           Indicarea unei zone cu o suprafață de 20 de ori mai mare decât cea a fiecărui câmp experimental considerat separat respectă principiul proporționalității?

               3)

               Este respectat principiul proporționalității în cazul în care, în conformitate cu norma administrativă modificată la 17 iulie 2008, alegerea privește indicarea globală a zonei cu o suprafață de 100 de ori mai mare decât suprafața fiecărui câmp experimental considerat separat?

               4)

               În măsura în care este suficientă numai indicarea cadastrală a zonei, împrejurările menționate la articolul 4 alineatul (2) din Directiva 2003/4/CE pot reprezenta un motiv de justificare pentru a trata în mod confidențial informațiile referitoare la locația exactă a diseminării, în pofida articolului 25 alineatul (4) din Directiva 2001/18/CE?

               5)

                           a)

                           Articolul 4 alineatul (2) din Directiva 2003/4/CE conține o enumerare limitativă a motivelor de justificare?

                           b)

                           În cazul unui răspuns afirmativ, protecția întreprinderilor, inclusiv a persoanelor și a produselor care se află în acestea, și prevenirea sabotajului în vederea favorizării climatului de dezvoltare a domeniului biotehnologiei în Țările de Jos sunt cuprinse într-unul dintre motivele de justificare menționate la articolul 4 alineatul (2) din Directiva 2003/4/CE?

               6)

               În cazul unui răspuns afirmativ la întrebarea 5, literele a) și b), indicarea unei zone cu o suprafață de 20 sau de de 100 de ori mai mare decât suprafața câmpului experimental este proporțională, având în vedere articolul 4 alineatul (2) din Directiva 2003/4/CE și ținând seama de protecția intereselor private (protecția întreprinderii, inclusiv a persoanelor și a produselor care se află în aceasta) și a intereselor publice (prevenirea sabotajului în vederea favorizării climatului de dezvoltare a domeniului biotehnologiei în Țările de Jos)?

               7)

                           a)

                           În cazul unui răspuns negativ la întrebarea 5 litera a), protecția întreprinderilor, inclusiv a persoanelor și a produselor care se află în acestea, și prevenirea sabotajului în vederea favorizării climatului de dezvoltare a domeniului biotehnologiei în Țările de Jos pot constitui un motiv admisibil de justificare?

                           b)

                           În cazul unui răspuns afirmativ la întrebarea 7 litera a), indicarea unei zone cu o suprafață de 20 sau de 100 de ori mai mare decât suprafața câmpului experimental este proporțională, ținând seama de protecția intereselor private (protecția întreprinderii, inclusiv a persoanelor și a produselor care se află în aceasta) și a intereselor publice (prevenirea sabotajului în vederea favorizării climatului de dezvoltare a domeniului biotehnologiei în Țările de Jos)?

      (1)  Directiva 2001/18/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 12 martie 2001 privind diseminarea deliberată în mediu a organismelor modificate genetic și de abrogare a Directivei 90/220/CEE a Consiliului (JO L 106, p. 1, Ediție specială, 15/vol. 7, p. 75).

      (2)  Directiva 2003/4/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 28 ianuarie 2003 privind accesul publicului la informațiile despre mediu și de abrogare a Directivei 90/313/CEE a Consiliului (JO L 41, p. 26, Ediție specială, 15/vol. 9, p. 200).


title: Cauza F-75/09: Acțiune introdusă la 11 septembrie 2009 — Wenig/Comisia

text:
               7.11.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 267/85

         Acțiune introdusă la 11 septembrie 2009 — Wenig/Comisia
   (Cauza F-75/09)
   2009/C 267/155
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: Fritz Harald Wenig (Bruxelles, Belgia) (reprezentanți: Georges-Albert Dal și Dominique Voillemot, avocați)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene

      Obiectul și descrierea litigiului

   Pe de o parte, cerere de anulare a deciziei implicite de respingere a cererii de asistență formulate de reclamant la 23 septembrie 2008 către Comisia Europeană și, pe de altă parte, cerere de anulare a deciziei de respingere a Comisiei Europene din 14 noiembrie 2008.

      Concluziile reclamantului

               —

               Anularea deciziei implicite de respingere a cererii de asistență a reclamantului din 23 septembrie 2008, prin care acesta urmărea obținerea de asistență din partea Comisiei Europene ca urmare a atingerii aduse drepturilor sale prin publicarea unui articol injurios și defăimător, la 7 septembrie 2008, pe site-ul cotidianului britanic Sunday Times și a acțiunilor ilegale ale autorilor acestuia;

               —

               În cazul în care decizia Comisiei din 14 noiembrie 2008 va fi considerată o decizie explicită de respingere a cererii de asistență formulate de reclamant, anularea acesteia în măsura în care aceasta respinge cererea de asistență a reclamantului ca urmare a organizării „Worst Conflict of Interest Award”, care punea în discuție persoana sa și aducea atingere onoarei sale și prezumției de nevinovăție de care acesta trebuia să se bucure;

               —

               obligarea pârâtei la plata de daune interese pentru repararea prejudiciului său moral și financiar;

               —

               obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată.


title: Cauza T-25/08: Acțiune introdusă la 11 ianuarie 2008 — Katjes Fassin/OAPI (Yoghurt-Gums)

text:
               8.3.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 64/62

         Acțiune introdusă la 11 ianuarie 2008 — Katjes Fassin/OAPI (Yoghurt-Gums)
   (Cauza T-25/08)
   (2008/C 64/101)
   Limba de procedură: germana
   Părțile

      Reclamantă: Katjes Fassin GmbH & Co. KG (Emmerich, Germania) (reprezentant: R. Uecker, Rechtsanwalt)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)
   Concluziile reclamantei

               —

               Anularea deciziei Camerei a patra de recurs a OAPI din 25 octombrie 2007 (cauza R 1322/2006-4);

               —

               obligarea OAPI la plata cheltuielilor de judecată, inclusiv a celor efectuate în cadrul procedurii de recurs.

         Motivele și principalele argumente

      Marca comunitară vizată: Marca figurativă „Yoghurt-Gums” pentru produse din clasele 29, 30 și 32 (cererea de înregistrare nr. 4 929 808).

      Decizia examinatorului: Respinge în parte cererea de înregistrare.

      Decizia camerei de recurs: Respinge recursul.

      Motivele invocate: Încălcarea articolului 7 alineatul (1) literele (b) și (c) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 (1) în legătură cu produsele din clasa 30 care sunt încă în litigiu.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 40/94 al Consiliului din 20 decembrie 1993 privind marca comunitară (JO 1994, L 11, p. 1, Ediție specială, 17/vol. 1, p. 146).


title: Cauza T-43/10: Acțiune introdusă la 29 ianuarie 2010 — Elementis și alții/Comisia

text:
               17.4.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 100/51

         Acțiune introdusă la 29 ianuarie 2010 — Elementis și alții/Comisia
   (Cauza T-43/10)
   2010/C 100/77
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamante: Elementis plc, Elementis Holdings Ltd, Elementis UK Ltd și Elementis Services Ltd (Londra, Regatul Unit) (reprezentanți: T. Wessely, A. de Brousse, E. Spinelli, avocați și A. Woods, Solicitor)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile reclamantelor

               —

               anularea Deciziei C(2009) 8682 final a Comisiei din 11 noiembrie 2009 în cazul COMP/38589 — Stabilizatori termici, în măsura în care aceasta le privește pe reclamante;

               —

               în subsidiar, anularea sau reducerea în mod substanțial a cuantumului amenzilor aplicate reclamantelor în temeiul deciziei;

               —

               obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată, inclusiv a costurilor suportate de reclamante pentru plata în totalitate sau în parte a amenzii;

               —

               adoptarea oricărei alte măsuri pe care Tribunalul o consideră adecvată.

      Motivele și principalele argumente

   Prin acțiunea intentată, reclamantele solicită anularea, în temeiul articolului 263 TFUE, a Deciziei C(2009) 8682 a Comisiei din 11 noiembrie 2009 în cazul COMP/38589 — Stabilizatori termici, prin care un anumit număr de întreprinderi, inclusiv reclamantele, au fost declarate răspunzătoare pentru încălcarea articolului 81 CE (devenit articolul 101 TFUE) și a articolului 53 din Acordul SEE prin participarea la două înțelegeri care au afectat, pe teritoriul SEE, sectorul stabilizatorilor din cositor și, respectiv, sectorul stabilizatorilor ESBO/esteri.
   Aceste motive și principale argumente invocate de reclamante sunt următoarele:

               În primul rând, reclamantele susțin faptul că a fost săvârșită de către Comisie o eroare de drept prin adoptarea unei decizii de aplicare a unor amenzi în privința acestora cu încălcarea normelor privind termenele de prescripție prevăzute la articolului 25 alineatele (5) și (6) din Regulamentul (CE) nr. 1/2003 al Consiliului privind punerea în aplicare a normelor de concurență prevăzute la articolele 81 și 82 din tratat (devenite articolele 101 și 102 TFUE) (denumit în continuare „Regulamentul nr. 1/2003”) (1). Potrivit articolului 25 alineatul (5) din Regulamentul nr. 1/2003, termenul de prescripție absolut, dincolo de care Comisia nu poate aplica sancțiuni pentru încălcarea normelor de concurență este de 10 ani de la data încetării încălcării. De asemenea, reclamantele susțin că decizia emisă după mai mult de 11 ani de la încetarea încălcării de către reclamante (2 octombrie 1998) fost adoptată cu încălcarea prevederilor citate anterior. În continuare, reclamantele susțin că poziția Comisiei potrivit căreia amenda este legală în pofida expirării perioadei de 10 ani, se bazează pe o interpretare erga omnes — în opinia reclamantelor eronată — a suspendării prescripției prevăzute la articolul 25 alineatul (6) din Regulamentul nr. 1/2003.

               În al doilea rând, reclamantele susțin că a fost încălcat de către Comisie dreptul la apărare al reclamantelor, în măsura în care durata excesivă a etapei investigației privind faptele a compromis capacitatea acestora de a-și exercita în mod util respectivul drept în cadrul prezentei proceduri.

               În al treilea rând, reclamantele susțin că a fost săvârșită de către Comisie o eroare vădită, atunci când aceasta a calculat amenda aplicată reclamantelor întemeindu, în mod eronat, amenzile aplicate (i) în ceea ce privește perioada anterioară constituirii asocierii în participațiune și (ii) având în vedere scopul descurajator al amenzii, pe cifra de afaceri realizată de societatea comună Akcros, mai degrabă decât pe cifra de afaceri realizate de reclamante. Potrivit reclamantelor, amenzile ar trebui reduse cu 50 %.

               În al patrulea rând, reclamantele susțin că a fost săvârșită de către Comisie o eroare vădită de drept și că aceasta a încălcat principiile securității juridice, al răspunderii personale și al proporționalității, întrucât nu a precizat cuantumul amenzii aplicate, care trebuie achitată de reclamante în solidar.

      (1)  JO 2003, L 1, p. 1, Ediție specială, 08/vol. 1, p. 167.


title: Cauza T-727/16: Acțiune introdusă la 10 octombrie 2016 – Repower/EUIPO – repowermap (REPOWER)

text:
               12.12.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 462/34

         Acțiune introdusă la 10 octombrie 2016 – Repower/EUIPO – repowermap (REPOWER)
   (Cauza T-727/16)
   (2016/C 462/44)
   Limba în care a fost formulată acțiunea: germana

      Părțile

      Reclamantă: Repower AG (Brusio, Elveția) (reprezentanți: R. Kunz-Hallstein și H. Kunz-Hallstein, avocați)

      Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: repowermap.org (Berna, Elveția)

      Datele privind procedura în fața EUIPO

      Titularul mărcii în litigiu: reclamanta

      Marca în litigiu: înregistrarea internațională care desemnează Uniunea Europeană a mărcii „REPOWER” — înregistrarea internațională care desemnează Uniunea Europeană nr. 1020351

      Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție

      Decizia atacată: Decizia Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 3 august 2016 în cauza R 2311/2014-5

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei atacate;

               —

               obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele invocate

               —

               încălcarea articolului 80 din Regulamentul nr. 207/2009;

               —

               încălcarea articolului 75 din Regulamentul nr. 207/2009.


title: Cauza T-112/15: Hotărârea Tribunalului din 30 martie 2017 – Grecia/Comisia [„FEOGA — Secțiunea «Garantare» — FEGA și FEADR — Cheltuieli excluse de la finanțare — Regulamentul (CE) nr. 1782/2003 — Regulamentul (CE) nr. 796/2004 — Schemă de ajutoare pe suprafață — Noțiunea de pășuni permanente — Obligația de motivare — Proporționalitate — Corecție financiară forfetară — Deducerea corecției anterioare”]

text:
               15.5.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 151/29

         Hotărârea Tribunalului din 30 martie 2017 – Grecia/Comisia
   (Cauza T-112/15) (1)

   ([„FEOGA - Secțiunea «Garantare» - FEGA și FEADR - Cheltuieli excluse de la finanțare - Regulamentul (CE) nr. 1782/2003 - Regulamentul (CE) nr. 796/2004 - Schemă de ajutoare pe suprafață - Noțiunea de pășuni permanente - Obligația de motivare - Proporționalitate - Corecție financiară forfetară - Deducerea corecției anterioare”])
   (2017/C 151/35)
   Limba de procedură: greaca

      Părțile

      Reclamantă: Republica Elenă (reprezentanți: inițial I. Chalkias, G. Kanellopoulos, E. Leftheriotou și A. Vasilopoulou, ulterior G. Kanellopoulos, E. Leftheriotou și A. Vasilopoulou, agenți)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: inițial D. Triantafyllou și A. Marcoulli, ulterior D. Triantafyllou, agenți)

      Obiectul

   Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE prin care se urmărește anularea Deciziei de punere în aplicare 2014/950/UE a Comisiei din 19 decembrie 2014 de excludere de la finanțarea de către Uniunea Europeană a anumitor cheltuieli efectuate de statele membre în cadrul secțiunii „Garantare” a Fondului european de orientare și garantare agricolă (FEOGA), în cadrul Fondului european de garantare agricolă (FEGA) și în cadrul Fondului european agricol pentru dezvoltare rurală (FEADR) (JO 2014, L 369, p. 71).

      Dispozitivul

               1)

               Anulează Decizia de punere în aplicare 2014/950/UE a Comisiei din 19 decembrie 2014 de excludere de la finanțarea de către Uniunea Europeană a anumitor cheltuieli efectuate de statele membre în cadrul secțiunii „Garantare” a Fondului european de orientare și garantare agricolă (FEOGA), în cadrul Fondului european de garantare agricolă (FEGA) și în cadrul Fondului european agricol pentru dezvoltare rurală (FEADR) în măsura în care privește valoarea corecției de 5 007 867,36 euro, a deducerii de 2 318 055,75 euro și a incidenței financiare de 2 689 811,61 euro care privește cheltuieli efectuate de Republica Elenă în sectorul de dezvoltare rurală FEADR Axe 2 (2007-2013, măsuri legate de suprafață), pentru anul de exercițiu fiscal 2009, pentru deficiențele privind sistemul de identificare a parcelelor agricole (LPIS) și controalele la fața locului (al doilea pilon, anul de cerere 2008)

               2)

               Respinge în rest acțiunea.

               3)

               Republica Elenă suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și cheltuielile de judecată efectuate de Comisia Europeană.

      (1)  JO C 171, 26.5.2015.


title: Cauza T-12/13: Acțiune introdusă la 4 ianuarie 2013 — Sherwin-Williams Suedia/OAPI — Akzo Nobel Coatings International (ARTI)

text:
               23.3.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 86/18

         Acțiune introdusă la 4 ianuarie 2013 — Sherwin-Williams Suedia/OAPI — Akzo Nobel Coatings International (ARTI)
   (Cauza T-12/13)
   2013/C 86/30
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Sherwin-Williams Suedia AB (Märsta, Suedia) (reprezentant: L. Ström, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Akzo Nobel Coatings International BV (Arnhem, Țările de Jos)

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea Deciziei Camerei întâi de recurs a OAPI nr. R 2085/2011-1 din 18 octombrie 2012, (care a menținut Decizia diviziei de opoziție nr. B 1 717 142 din 9 august 2011);

               —

               obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată către reclamantă.

      Motivele și principalele argumente

      Solicitantul mărcii comunitare: reclamanta.

      Marca comunitară vizată: marca figurativă „ARTI” pentru produse din clasa 2 — cererea de înregistrare a mărcii comunitare nr. 9 017 427.

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în procedura opoziției: cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs.

      Marca sau semnul invocat: înregistrarea Benelux nr. 753 216 și înregistrarea internațională nr. 872 478 a mărcii verbale „ARTITUDE” pentru produse din clasa 2.

      Decizia diviziei de opoziție: a admis opoziția.

      Decizia camerei de recurs: a respins calea de atac.

      Motivele invocate: încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009 al Consiliului.


title: Cauza T-366/10 P: Recurs introdus la 1 septembrie 2010 de Luigi Marcuccio împotriva Ordonanței pronunțate la 22 iunie 2010 de Tribunalul Funcției Publice în cauza F-78/09, Marcuccio/Comisia

text:
               23.10.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 288/60

      Recurs introdus la 1 septembrie 2010 de Luigi Marcuccio împotriva Ordonanței pronunțate la 22 iunie 2010 de Tribunalul Funcției Publice în cauza F-78/09, Marcuccio/Comisia
      (Cauza T-366/10 P)
      ()
      (2010/C 288/109)
      Limba de procedură: italiana

         Părțile

         Recurent: Luigi Marcuccio (Tricase, Italia) (reprezentant: G. Cipressa, avocat)

         Cealaltă parte în proces: Comisia Europeană

         Concluziile recurentului

                  —

                  În orice caz: anularea în tot și fără nicio excepție a ordonanței atacate.

                  —

                  Declararea admisibilității totale și fără nicio excepție a acțiunii formulate în primă instanță în legătură cu care s-a emis ordonanța atacată.

                  —

                  În principal: admiterea în tot și fără nicio excepție a pretențiilor care fac obiectul acțiunii formulate în primă instanță.

                  —

                  Obligarea pârâtei la rambursarea către recurent a tuturor cheltuielilor de judecată și onorariilor suportate de acesta și aferente cauzei în toate gradele de jurisdicție parcurse până în prezent.

                  —

                  În subsidiar: trimiterea cauzei spre rejudecare Tribunalului Funcției Publice pentru a se pronunța din nou, în altă compunere, asupra fondului cauzei.

         Motivele și principalele argumente

      Prezentul recurs este îndreptat împotriva Ordonanței Tribunalului Funcției Publice din 22 iunie 2010. Prin această ordonanță s-a respins ca vădit inadmisibilă acțiunea având ca obiect repararea prejudiciului pe care l-ar fi suferit recurentul din cauza refuzului pârâtei de a-i restitui cheltuielile recuperabile pe care aprecia că le-a efectuat în cauza T-18/04, Marcuccio/Comisia.
      În susținerea concluziilor sale, recurentul invocă interpretarea eronată și nerezonabilă a noțiunii de cerere în sensul articolelor 90 și 91 din Statutul funcționarilor, o lipsă absolută de motivare, precum și o deformare și o denaturare a faptelor, și interpretarea eronată a jurisprudenței referitoare la stabilirea cheltuielilor de judecată la plata cărora este obligată o parte.
      Recurentul invocă de asemenea încălcarea dreptului de a fi ascultat și a dreptului său la apărare, precum și faptul că Tribunalul Funcției Publice ar fi omis să se pronunțe asupra unora dintre cererile sale.


title: Cauza T-281/10: Acțiune introdusă la 25 iunie 2010 — Milux/OAPI (APPETITECONTROL)

text:
               28.8.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 234/47

         Acțiune introdusă la 25 iunie 2010 — Milux/OAPI (APPETITECONTROL)
   (Cauza T-281/10)
   ()
   2010/C 234/83
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Milux Holding S.A. (Luxemburg, Luxemburg) (reprezentant: J. Bojs, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Concluziile reclamantei

               —

               Anularea Deciziei Camerei a patra de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 29 aprilie 2010 în cauza R 1433/2009-4;

               —

               obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

      Marca comunitară vizată: marca verbală „APPETITECONTROL”, pentru produse și servicii din clasele 9, 10 și 44.

      Decizia examinatorului: respinge cererea de înregistrare a mărcii comunitare.

      Decizia camerei de recurs: respinge calea de atac.

      Motivele invocate: încălcarea Regulamentului nr. 207/2009 al Consiliului, în măsura în care camera de recurs a aplicat în mod eronat principiul nediscriminării în privința faptelor din prezenta cauză; cu titlu subsidiar, încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009 al Consiliului, în măsura în care camera de recurs a comis o eroare statuând că marca a cărei înregistrare este solicitată nu are un caracter distinctiv intrinsec suficient.


title: Cauza C-684/15: Acțiune introdusă la 18 decembrie 2015 – Comisia Europeană/Marele Ducat al Luxemburgului

text:
               14.3.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 98/20

         Acțiune introdusă la 18 decembrie 2015 – Comisia Europeană/Marele Ducat al Luxemburgului
   (Cauza C-684/15)
   (2016/C 098/26)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: M. Heller și K.-Ph. Wojcik, agenți)

      Pârât: Marele Ducat al Luxemburgului

      Concluziile reclamantei

               —

               Constatarea faptului că, prin neadoptarea tuturor actelor cu putere de lege și a actelor legislative necesare pentru a se conforma Directivei 2014/59/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 15 mai 2014 de instituire a unui cadru pentru redresarea și rezoluția instituțiilor de credit și a firmelor de investiții și de modificare a Directivei 82/891/CEE a Consiliului și a Directivelor 2001/24/CE, 2002/47/CE, 2004/25/CE, 2005/56/CE, 2007/36/CE, 2011/35/UE, 2012/30/UE și 2013/36/UE ale Parlamentului European și ale Consiliului, precum și a Regulamentelor (UE) nr. 1093/2010 și (UE) nr. 648/2012 ale Parlamentului European și ale Consiliului (1), sau în orice caz prin necomunicarea acestor acte Comisiei, Marele Ducat al Luxemburgului nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 130 alineatul (1) din directiva menționată;

               —

               obligarea Marelui Ducat al Luxemburgului, conform articolului 260 alineatul (3) TFUE, la plata unei penalități cu titlu cominatoriu de 6 700 EUR pe zi începând de la data pronunțării hotărârii în prezenta cauză pentru neîndeplinirea obligației de comunicare a măsurilor de transpunere a Directivei 2014/59/UE;

               —

               obligarea Marelui Ducat al Luxemburgului la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Termenul pentru transpunerea Directivei 2014/59/UE a expirat la 31 decembrie 2014.

      (1)  JO L 173, p. 190.


title: Cauza C-4/10 și C-27/10: Hotărârea Curții (Camera întâi) din 14 iulie 2011 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Korkein hallinto-oikeus — Finlanda) — proceduri inițiate de Bureau National Interprofessionnel du Cognac [Regulamentul (CE) nr. 110/2008 — Indicații geografice ale băuturilor spirtoase — Aplicarea în timp — Marcă ce conține o indicație geografică — Utilizare care are drept rezultat o situație de natură să aducă atingere indicației geografice — Refuzul înregistrării sau nulitatea unei asemenea mărci — Aplicabilitatea directă a unui regulament]

text:
               10.9.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 269/8

         Hotărârea Curții (Camera întâi) din 14 iulie 2011 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Korkein hallinto-oikeus — Finlanda) — proceduri inițiate de Bureau National Interprofessionnel du Cognac
   (Cauza C-4/10 și C-27/10) (1)

   (Regulamentul (CE) nr. 110/2008 - Indicații geografice ale băuturilor spirtoase - Aplicarea în timp - Marcă ce conține o indicație geografică - Utilizare care are drept rezultat o situație de natură să aducă atingere indicației geografice - Refuzul înregistrării sau nulitatea unei asemenea mărci - Aplicabilitatea directă a unui regulament)
   2011/C 269/13
   Limba de procedură: finlandeza

      Instanța de trimitere

   Korkein hallinto-oikeus

      Părțile din acțiunea principală

      proceduri inițiate de: Bureau National Interprofessionnel du Cognac

      cu participarea: Gust. Ranin Oy

      Obiectul

   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Korkein hallinto oikeus — Interpretarea Primei Directive 89/104/CEE a Consiliului din 21 decembrie 1988 de apropiere a legislațiilor statelor membre cu privire la mărci, (JO L 40, p. 1, Ediție specială, 17/vol. 1, p. 92), precum și a articolelor 16 și 23 din Regulamentul (CE) nr. 110/2008 al Parlamentului European și al Consiliului din 15 ianuarie 2008 privind definirea, desemnarea, prezentarea, etichetarea și protecția indicațiilor geografice ale băuturilor spirtoase și de abrogare a Regulamentului (CEE) nr. 1576/89 al Consiliului (JO L 39, p. 16) — Relația dintre mărci și denumirile geografice protejate — Înregistrarea unei mărci figurative care conține în special denumirea geografică „Cognac” pentru băuturi spirtoase care nu îndeplinesc condițiile prevăzute pentru utilizarea acestei denumiri geografice

      Dispozitivul

               1.

               Regulamentul (CE) nr. 110/2008 al Parlamentului European și al Consiliului din 15 ianuarie 2008 privind definirea, desemnarea, prezentarea, etichetarea și protecția indicațiilor geografice ale băuturilor spirtoase și de abrogare a Regulamentului (CEE) nr. 1576/89 al Consiliului este aplicabil în ceea ce privește aprecierea validității înregistrării unei mărci care conține o indicație geografică protejată de acest regulament, în cazul în care înregistrarea a fost efectuată înainte de intrarea în vigoare a regulamentului menționat.

               2.

               Articolele 23 și 16 din Regulamentul nr. 110/2008 trebuie interpretate în sensul că:

                           —

                           în temeiul articolului 23 alineatul (1) din acest regulament, autoritățile naționale competente trebuie să refuze sau să anuleze înregistrarea unei mărci care conține o indicație geografică protejată și care nu beneficiază de derogarea temporală prevăzută la alineatul (2) al aceluiași articol în cazul în care utilizarea acestei mărci ar avea drept rezultat oricare dintre situațiile menționate la articolul 16 din regulamentul menționat;

                           —

                           o situație precum cea avută în vedere în cea de a doua întrebare preliminară, și anume situația înregistrării unei mărci care conține o indicație geografică sau un termen care corespunde acestei indicații și traducerea sa, pentru băuturi spirtoase care nu respectă specificațiile impuse de această indicație, intră sub incidența situațiilor prevăzute la articolul 16 literele (a) și (b) din Regulamentul nr. 110/2008, fără a aduce atingere eventualei aplicări a celorlalte norme prevăzute la articolul 16.

      (1)  JO C 63, 13.3.2010.


title: Cauza T-189/02: Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 18 iulie 2007 — Ente per le Ville vesuviane/Comisia Comunităților Europene ( Fondul European de Dezvoltare Regională (FEDR) — Încheierea acordării unei contribuții financiare comunitare — Acțiune în anulare — Admisibilitate — Calitatea procesuală activă a beneficiarului final al contribuției — Raport direct — Dreptul la apărare — Încălcarea articolului 12 din Regulamentul (CEE) nr. 4254/88 modificat — Lipsa cercetării )

text:
               8.9.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 211/32

         Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 18 iulie 2007 — Ente per le Ville vesuviane/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza T-189/02) (1)

   („Fondul European de Dezvoltare Regională (FEDR) - Încheierea acordării unei contribuții financiare comunitare - Acțiune în anulare - Admisibilitate - Calitatea procesuală activă a beneficiarului final al contribuției - Raport direct - Dreptul la apărare - Încălcarea articolului 12 din Regulamentul (CEE) nr. 4254/88 modificat - Lipsa cercetării’)
   (2007/C 211/61)
   Limba de procedură: italiana
   Părțile

      Reclamantă: Ente per le Ville vesuviane (Napoli, Italia) (reprezentanți: E. Soprano și A. De Angelis, avvocati)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: L. Flynn și H. Speyart, agenți)
   Obiectul
   Anularea Deciziei Comisiei D (2002) 810111 din 13 martie 2002 privind încheierea acordării contribuției financiare din Fondul European de Dezvoltare Regională (FEDR) cu titlu de investiție în infrastructură în Campania (Italia) privind un sistem integrat de valorificare în scopuri turistice a trei vile vezuviene (FEDER nr. 86/05/04/054)
   Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Ente per le Ville vesuviane suportă totalitatea cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 191, 10.8.2002.


title: Cauza C-3/07: Hotărârea Curții (Camera a opta) din 8 noiembrie 2007 — Comisia Comunităților Europene/Regatul Belgiei (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Directiva 2003/110/CE — Asistență la tranzit — Măsuri de îndepărtare pe cale aeriană — Netranspunere în termenul prevăzut)

text:
               22.12.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 315/21

         Hotărârea Curții (Camera a opta) din 8 noiembrie 2007 — Comisia Comunităților Europene/Regatul Belgiei
   (Cauza C-3/07) (1)

   (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru - Directiva 2003/110/CE - Asistență la tranzit - Măsuri de îndepărtare pe cale aeriană - Netranspunere în termenul prevăzut)
   (2007/C 315/35)
   Limba de procedură: franceza
   Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: M. Condou-Durande și R. Troosters, agenți)

      Pârât: Regatul Belgiei (reprezentant: S. Raskin, agent)
   Obiectul
   Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Neadoptarea, în termenul prevăzut, a dispozițiilor necesare pentru a se conforma Directivei 2003/110/CE a Consiliului din 25 noiembrie 2003 privind asistența la tranzit în cadrul măsurilor de îndepărtare pe cale aeriană (JO L 321, p. 26)
   Dispozitivul

               1)

               Prin neadoptarea, în termenul prevăzut, a actelor cu putere de lege și a actelor administrative necesare pentru a se conforma în întregime Directivei 2003/110/CE a Consiliului din 25 noiembrie 2003, privind asistența la tranzit în cadrul măsurilor de îndepărtare pe cale aeriană, cu excepția articolului 5 alineatul (2) din această directivă, Regatul Belgiei nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul acestei directive.

               2)

               Respinge acțiunea în ceea ce privește netranspunerea articolului 5 alineatul (2) din Directiva 2003/110.

               3)

               Obligă Regatul Belgiei la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 69, 24.3.2007.


title: Cauza C-450/15: Cerere de decizie preliminară introdusă de Consiglio di Stato (Italia) la 24 august 2015 – Autorità Garante della Concorrenza e del mercato/Italsempione – Spedizioni Internazionali SpA

text:
               16.11.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 381/17

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Consiglio di Stato (Italia) la 24 august 2015 – Autorità Garante della Concorrenza e del mercato/Italsempione – Spedizioni Internazionali SpA
   (Cauza C-450/15)
   (2015/C 381/20)
   Limba de procedură: italiana

      Instanța de trimitere

   Consiglio di Stato

      Părțile din procedura principală

      Recurentă: Autorità Garante della Concorrenza e del mercato

      Intimată: Italsempione – Spedizioni Internazionali SpA

      Întrebarea preliminară

   Principiul proporționalității, care trebuie să orienteze procesul de cuantificare a sancțiunilor – astfel cum afirmă articolul 49 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene – se opune unei interpretări a articolului 23 alineatul (2) litera (a) din Regulamentul nr. 1/2003 (1), precum cea consacrată de Comisia Europeană prin Orientările privind calcularea amenzilor (2006/C 201/02) și practicii, inclusiv naționale, de aplicare a acestuia, potrivit cărora sancțiunea care urmează să fie aplicată întreprinderilor care au încălcat interdicția privind înțelegerile care restrâng concurența se determină prin aplicarea circumstanțelor [atenuante sau agravante] la cuantumul de bază rezultat din luarea în calcul a diverșilor factori de care trebuie să se țină seama potrivit reglementării Uniunii Europene și, în orice caz, înainte de reducerea până la limita de 10 % din cifra de afaceri, cu riscul ca aplicarea circumstanțelor atenuante la cuantumul de bază să fie absolut nesusceptibilă să producă efectul de individualizare a sancțiunii pe care îl vizează, dimpotrivă, circumstanțele prin intermediul adaptării cuantumului respectiv în funcție de caracteristicile specifice ale cazului concret?

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 1/2003 al Consiliului din 16 decembrie 2002 privind punerea în aplicare a normelor de concurență prevăzute la articolele 81 și 82 din tratat (JO L 1, p. 1, Ediție specială, 08/vol. 1, p. 167).


title: Cauza C-657/15 P: Recurs introdus la 7 decembrie 2015 de Viasat Broadcasting UK Ltd împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a opta) din 24 septembrie 2015 în cauza T-674/11, TV2/Danmark/Comisia Europeană

text:
               15.2.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 59/8

         Recurs introdus la 7 decembrie 2015 de Viasat Broadcasting UK Ltd împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a opta) din 24 septembrie 2015 în cauza T-674/11, TV2/Danmark/Comisia Europeană
   (Cauza C-657/15 P)
   (2016/C 059/07)
   Limba de procedură: daneza

      Părțile

      Recurentă: Viasat Broadcasting UK Ltd (reprezentanți: M. Honoré și S. Kalsmose-Hjelmborg, avocați)

      Celelalte părți din procedură: TV2 Danmark A/S, Comisia Europeană, Regatul Danemarcei

      Concluziile recurentei

               —

               Anularea punctului 1 al dispozitivului Hotărârii pronunțate de Tribunal la 24 septembrie 2015 în cauza T-674/11, TV2/Danmark/Comisia (primul capăt de cerere); și

               —

               Anularea în parte a Hotărârii pronunțate de Tribunal la 24 septembrie 2015 în cauza T-674/11, TV2/Danmark/Comisia, în măsura în care Tribunalul a admis al treilea aspect al primului motiv invocat de reclamantă (al doilea capăt de cerere); și

               —

               Pronunțarea în favoarea Comisiei în acțiunea în anulare introdusă de TV2 și de Regatul Danemarcei; și

               —

               Obligarea TV2/Danmark și a Regatului Danemarcei, reclamante în primă instanță, la plata cheltuielilor de judecată efectuate de Viasat.

      Motivele și principalele argumente

   În ceea ce privește primul motiv, Visat susține că Tribunalul a reținut în mod incorect o eroare săvârșită de Comisie atunci când a considerat că veniturile din publicitate încasate de TV2 Reklame A/S în 1995 și în 1996 constituie ajutoare de stat.
   Viasat susține de asemenea că veniturile din publicitate realizate în 1995 și în 1996 implicau un transfer de resurse de stat, întrucât veniturile din publicitate erau transferate prin societatea TV2 Reklame A/S și prin Fondul TV2, ambele controlate de stat. În plus, utilizarea efectivă a resurselor era decisă de ministrul Culturii (Kulturministeren) și de Comisia de finanțe din cadrul Parlamentului (Folketingets Finansudvalg). Tribunalul a reținut de asemenea în mod incorect că TV2 avea dreptul legal la resursele din Fondul TV2 sau la părți din acesta.
   În ceea ce privește cel de al doilea capăt de cerere, Viasat susține că Tribunalul a admis în mod greșit argumentul reclamantei potrivit căruia în speță a doua condiție Altmark era îndeplinită (punctele 88-111). Viasat observă că Tribunalul examinează în hotărârea sa numai interpretarea deciziei atacate pe care Comisia ar fi susținut-o, în opinia Tribunalului, în memoriile sale prezentate în fața Tribunalului, fără să examineze motivarea deciziei atacate. Niciun element din cuprinsul punctelor (114)-(116) din decizia atacată nu arată că a doua condiție Altmark ar include o cerință privind eficiența din partea beneficiarului compensației.
   Astfel, Tribunalul ar fi trebuit să se pronunțe cu privire la problema dacă în mod legal Comisia putea pretinde, în raport cu a doua condiție Altmark, pe lângă caracterul previzibil al veniturilor viitoare din publicitate realizate de TV2 (cu alte cuvinte, al intrărilor), și pe cel al costurilor legate de calcularea compensației.
   Viasat susține că cerința formulată de Comisie privind un nivel suficient de transparență a costurilor este o consecință logică și necesară a libertății largi de care dispune un furnizor al unui serviciu public în domeniul radioului și al televiziunii (a se vedea printre altele punctul 214 din Hotărârea BUPA/Comisia, T-289/03, EU:T:2008:29).
   Necesitatea transparenței costurilor este de asemenea relevantă în ceea ce privește celelalte criterii Altmark (a se vedea Hotărârea Curții Viasat/Comisia, T-125/12, EU:T:2015:687, punctele 80-83).


title: Avizul 2/13: Cerere de aviz prezentată de Comisia Europeană în temeiul articolului 218 alineatul (11) TFUE

text:
               7.9.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 260/19

         Cerere de aviz prezentată de Comisia Europeană în temeiul articolului 218 alineatul (11) TFUE
   (Avizul 2/13)
   2013/C 260/32
   Limba de procedură: toate limbile oficiale

      Solicitant

   Comisia Europeană (reprezentanți: H. Krämer, L. Romero Requena, C. Ladenburger și B. Smulders, în calitate de agenți)

      Întrebarea adresată Curții

   Este compatibil cu tratatele proiectul de acord privind aderarea Uniunii Europene la Convenția pentru apărarea drepturilor omului și a libertăților fundamentale?


title: Cauza C-589/12: Cerere de decizie preliminară introdusă de Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) (Regatul Unit) la 14 decembrie 2012 — The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs/GMAC UK PLC

text:
               9.3.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 71/7

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) (Regatul Unit) la 14 decembrie 2012 — The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs/GMAC UK PLC
   (Cauza C-589/12)
   2013/C 71/12
   Limba de procedură: engleza

      Instanța de trimitere

   Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber)

      Părțile din procedura principală

      Reclamant: The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

      Pârâtă: GMAC UK PLC

      Întrebările preliminare

               1.

               În cazul a două operațiuni privind aceleași bunuri, în ce măsură are dreptul o persoană impozabilă să invoce (i) atât efectul direct al unei dispoziții din Directiva (CEE) 77/388 a Consiliului (1) (denumită în continuare „A șasea directivă TVA”) în legătură cu una dintre operațiuni, (ii) cât și dispozițiile de drept național în legătură cu cealaltă operațiune, dacă procedând astfel s-ar ajunge la un rezultat fiscal global în legătură cu cele două operațiuni pe care nici dreptul național, nici A șasea directivă TVA, aplicate în mod separat celor două operațiuni, nu l-ar determina sau nu ar urmări să îl determine?

               2.

               În cazul în care răspunsul la prima întrebare este că există împrejurări în care persoana impozabilă nu ar avea dreptul să procedeze astfel (sau nu ar avea dreptul să procedeze astfel într-o anumită măsură), care sunt aceste împrejurări și, în special, care este raportul dintre cele două operațiuni care ar da naștere unor astfel de împrejurări?

               3.

               Răspunsurile la prima și la a doua întrebare sunt diferite în funcție de aspectul dacă tratamentul național aplicat unei operațiuni este sau nu este în conformitate cu A șasea directivă TVA?

      (1)  A șasea directivă 77/388/CEE a Consiliului din 17 mai 1977 privind armonizarea legislațiilor statelor membre referitoare la impozitele pe cifra de afaceri sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată: baza unitară de evaluare (JO L 145, p. 1).


title: Cauza C-291/11: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 12 iulie 2012 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Hoge Raad der Nederlanden — Țările de Jos) — Staatssecretaris van Financiën/TNT Freight Management (Amsterdam) BV (Tariful vamal comun — Nomenclatura combinată — Pozițiile tarifare 3002 și 3502 — Albumina din sânge preparată pentru utilizări terapeutice sau profilactice — Transformarea produsului)

text:
               22.9.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 287/15

         Hotărârea Curții (Camera a treia) din 12 iulie 2012 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Hoge Raad der Nederlanden — Țările de Jos) — Staatssecretaris van Financiën/TNT Freight Management (Amsterdam) BV
   (Cauza C-291/11) (1)

   (Tariful vamal comun - Nomenclatura combinată - Pozițiile tarifare 3002 și 3502 - Albumina din sânge preparată pentru utilizări terapeutice sau profilactice - Transformarea produsului)
   2012/C 287/25
   Limba de procedură: olandeza

      Instanța de trimitere

   Hoge Raad der Nederlanden

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamant: Staatssecretaris van Financiën

      Pârâtă: TNT Freight Management (Amsterdam) BV

      Obiectul

   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Hoge Raad der Nederlanden — Nomenclatură combinată — Poziții tarifare — Interpretare — Albumină din sânge preparată pentru utilizări terapeutice sau profilactice — Noțiune — Albumină din sânge care nu are efecte terapeutice, dar care este indispensabilă și este utilizată exclusiv pentru prepararea unor produse care au ele însele efecte terapeutice sau profilactice

      Dispozitivul

   Nota 1 litera (g) din capitolul 30 din Nomenclatura combinată, care figurează în anexa I la Regulamentul (CEE) nr. 2658/87 al Consiliului din 23 iulie 1987 privind Nomenclatura tarifară și statistică și Tariful vamal comun, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (CE) nr. 1789/2003 al Comisiei din 11 septembrie 2003 coroborată cu nota 1 litera (b) din capitolul 35 din această nomenclatură trebuie interpretată în sensul că albumina din sânge care nu are, în sine, un efect terapeutic sau profilactic, dar care a fost produsă și este indispensabilă pentru obținerea unor produse cu efect profilactic sau terapeutic și care, prin natura sa, nu poate fi utilizată decât în acest scop a fost preparată pentru uz terapeutic sau profilactic în sensul acestei note.

      (1)  JO C 252, 27.8.2011.


title: Cauza C-198/07 P: Recurs introdus la 12 aprilie 2007 de Donal Gordon împotriva hotărârii Tribunalului de Primă Instanță (Camera a treia) pronunțate la 7 februarie 2007 în cauza T-175/04, Donal Gordon/Comisia Comunităților Europene

text:
               9.6.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 129/12

         Recurs introdus la 12 aprilie 2007 de Donal Gordon împotriva hotărârii Tribunalului de Primă Instanță (Camera a treia) pronunțate la 7 februarie 2007 în cauza T-175/04, Donal Gordon/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza C-198/07 P)
   (2007/C 129/21)
   Limba de procedură: engleza
   Părțile

      Recurent: Donal Gordon (reprezentanți: J. Sambon, P.-P. Van Gehuchten și Ph. Reyniers, avocats)

      Cealaltă parte în proces: Comisia Comunităților Europene
   Concluziile recurentului

               —

               anularea hotărârii pronunțate în cauza T-175/04 și rejudecarea cauzei în fond;

               —

               recunoașterea interesului propriu al recurentului referitor la raportul asupra evoluției carierei întocmit în privința sa, independent de interesul administrației;

               —

               recunoașterea faptului că invaliditatea este prin definiție reversibilă, și a faptului că aceasta este apreciată și tratată ca atare de serviciul medical al Comisiei;

               —

               recunoașterea dreptului recurentului la protecție jurisdicțională referitor la raportul asupra evoluției carierei întocmit în privința sa;

               —

               admiterea acțiunii în despăgubiri și acordarea sumei de 1,5 milioane euro cu titlu de despăgubiri;

               —

               soluționarea adecvată a cererii privind cheltuielile de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   Recurentul susține că hotărârea Tribunalului de Primă Instanță se întemeiază pe premise eronate și/sau arbitrare prin aceea că:

               —

               nu recunoaște interesul propriu al recurentului referitor la raportul asupra evoluției carierei întocmit în privința sa;

               —

               prezintă greșit normele privind invaliditatea și aplicarea acestora;

               —

               nu respectă dreptul la protecție jurisdicțională al recurentului, deși nu răspunde la întrebarea dacă invaliditatea sa este în legătură cu munca;

               —

               se pronunță cu privire la despăgubiri fără a avea în vedere caracterul evolutiv al situației recurentului.


title: Cauza T-467/09: Acțiune introdusă la 19 noiembrie 2009 — Stelzer/Comisia

text:
               30.1.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 24/60

         Acțiune introdusă la 19 noiembrie 2009 — Stelzer/Comisia
   (Cauza T-467/09)
   2010/C 24/107
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamant: Dierk Stelzer (Berlin, Germania) (reprezentant: F. Weiland, avocat)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene

      Concluziile reclamantului

               —

               Anularea deciziilor de respingere adoptate de Direcția Generală Mediu a Comisiei la 6 august 2009 și de Secretariatul general al Comisiei la 29 octombrie 2009 (a se citi 29 septembrie 2009);

               —

               obligarea Comisiei Comunităților Europene la plata cheltuielilor extrajudiciare.

      Motivele și principalele argumente

   Reclamantul se îndreaptă în special împotriva Deciziei Comisiei din 29 octombrie 2009 prin care a fost respinsă în parte a doua sa cerere de consultare a studiului de conformitate privind transpunerea Directivei 2003/35/CE (1).
   În susținerea acțiunii sale, reclamantul arată că motivele invocate de pârâtă pentru respingerea accesului la actul solicitat, referitoare la protecția obiectivelor anchetelor [articolul 4 alineatul (2) a treia liniuță din Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 (2)] și la protecția procesului decizional (articolul 4 alineatul (3) din Regulamentul nr. 1049/2001), nu sunt corecte. În continuare, se susține că accesul parțial la documentul în cauză solicitat în temeiul articolului 4 alineatul (6) din Regulamentul nr. 1049/2001 a fost respins în mod eronat. În plus, divulgarea studiului în discuție este justificată de un interes public superior. În sfârșit, reclamantul critică încălcarea obligației de motivare de către pârâtă.

      (1)  Directiva 2003/35/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 26 mai 2003 de instituire a participării publicului la elaborarea anumitor planuri și programe privind mediul și de modificare a directivelor 85/337/CEE și 96/61/CE ale Consiliului în ceea ce privește participarea publicului și accesul la justiție (JO L 156, p. 17, Ediție specială, 15/vol. 10, p. 8).

      (2)  Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 al Parlamentului European și al Consiliului din 30 mai 2001 privind accesul public la documentele Parlamentului European, ale Consiliului și ale Comisiei (JO L 145, p. 43).


title: Cauza C-10/09: Acțiune introdusă la 9 ianuarie 2009 — Comisia Comunităților Europene/Republica Portugheză

text:
               7.3.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 55/20

         Acțiune introdusă la 9 ianuarie 2009 — Comisia Comunităților Europene/Republica Portugheză
   (Cauza C-10/09)
   (2009/C 55/33)
   Limba de procedură: portugheza
   Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: C. Cattabriga și M. Teles Romão, agenți)

      Pârâtă: Republica Portugheză
   Concluziile reclamantei

               —

               Să se constate că, întrucât nu a adoptat actele cu putere de lege și actele administrative necesare pentru a se conforma Directivei 2006/86/CE a Comisiei din 24 octombrie 2006 de punere în aplicare a Directivei 2004/23/CE a Parlamentului European și a Consiliului cu privire la cerințele de trasabilitate, notificarea reacțiilor și a incidentelor adverse grave, precum și la anumite cerințe tehnice pentru codificarea, prelucrarea, conservarea, stocarea și distribuirea țesuturilor și a celulelor umane (1), sau, în orice caz, întrucât nu a comunicat Comisiei aceste măsuri, Republica Portugheză nu și-a îndeplinit obligațiile care îi reveneau în temeiul directivei menționate.

               —

               obligarea Republicii Portugheze la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   Termenul de transpunere a directivei în dreptul intern a expirat la 1 septembrie 2007.

      (1)  JO L 294, p. 32, Ediție specială, 15/vol. 17, p. 150.


title: Cauza T-314/10: Acțiune introdusă la 19 iulie 2010 — Constellation Brands/OAPI (COOK’S)

text:
               25.9.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 260/23

         Acțiune introdusă la 19 iulie 2010 — Constellation Brands/OAPI (COOK’S)
   (Cauza T-314/10)
   ()
   2010/C 260/31
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Constellation Brands, Inc. (New York, USA) (reprezentant: B. Brandreth, Barrister)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Concluziile reclamantei

               —

               Anularea Deciziei Camerei întâi de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 29 aprilie 2010 în cauza R 1048/2009-1;

               —

               trimiterea cauzei Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) spre reexaminare și obligarea acestuia să acorde restitution in integrum în ceea ce privește cererea de înregistrare nr. 942128;

               —

               obligarea OAPI la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

      Marca comunitară vizată: marca verbală „COOKS”.

      Decizia examinatorului: respinge cererea de restitution in integrum și confirmă declararea nulității mărcii comunitare înregistrate sub nr. 942128.

      Decizia camerei de recurs: respinge calea de atac.

      Motivele invocate: încălcarea articolului 81 din Regulamentul nr. 207/2009 al Consiliului, întrucât Camera de recurs a săvârșit o eroare în aplicarea acestui articol și în aprecierea faptelor, întrucât a reținut că reprezentanții reclamantei nu au dat dovadă de întreaga prudență impusă de circumstanțe.


title: Cauza T-514/10: Hotărârea Tribunalului din 21 iunie 2012 — Fruit of the Loom/OAPI — Blueshore Management (FRUIT) [ „Marcă comunitară — Procedură de decădere — Marca comunitară verbală FRUIT — Neutilizare — Articolul 15 alineatul (1) litera (a) și articolul 51 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009” ]

text:
               28.7.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 227/19

         Hotărârea Tribunalului din 21 iunie 2012 — Fruit of the Loom/OAPI — Blueshore Management (FRUIT)
   (Cauza T-514/10) (1)

   (Marcă comunitară - Procedură de decădere - Marca comunitară verbală FRUIT - Neutilizare - Articolul 15 alineatul (1) litera (a) și articolul 51 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009)
   2012/C 227/28
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Fruit of the Loom, Inc. (Bowling Green, Kentucky, Statele Unite) (reprezentanți: S. Malynicz, barrister, și V. Marsland, solicitor)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentanți: inițial S. Schäffner, ulterior G. Schneider, ulterior D. Botis și în final J. Crespo Carrillo, agenți)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: Blueshore Management SA (Cernusco Sul Naviglio, Italia) (reprezentanți: S. Corona și G. Ciccone, avocați)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a patra de recurs a OAPI din 30 august 2010 (cauzae R 1686/2008 4) privind o procedură de decădere între Blueshore Management SA și Fruit of the Loom, Inc.

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Obligă Fruit of the Loom, Inc. La suportarea propriilor cheltuieli de judecată, precum și la plata cheltuielilor de judecată efectuate de OAPI.

               3.

               Blueshore Management SA suportă propriile cheltuieli de judecată

      (1)  JO C 13, 15.1.2011.


title: Cauza T-81/14: Acțiune introdusă la 6 februarie 2014 – Energy Brands/OAPI – Smart Wines (SMARTWATER)

text:
               5.5.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 135/47

         Acțiune introdusă la 6 februarie 2014 – Energy Brands/OAPI – Smart Wines (SMARTWATER)
   (Cauza T-81/14)
   2014/C 135/60
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Energy Brands, Inc. (New York, Statele Unite) (reprezentanți: D. Stone și R. Allos, Solicitors)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Smart Wines GmbH (Köln, Germania)

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei Camerei a doua de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 19 noiembrie 2013, dată în cauza R 903/2013-2;

               —

               obligarea OAPI și a celeilalte părți din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs să suporte propriile cheltuieli de judecată, precum și cheltuielile de judecată efectuate de reclamantă.

      Motivele și principalele argumente

      Solicitantul mărcii comunitare: reclamanta.

      Marca comunitară vizată: marca verbală „SMARTWATER”, pentru produse din clasele 30, 32 și 33, cererea de înregistrare a mărcii comunitare nr. 8 400 194.

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în procedura opoziției: cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs.

      Marca sau semnul invocat în susținerea opoziției: cererea de înregistrare a mărcii anterioare nr. 5 853 601 pentru marca verbală „SMART WINES”, pentru produse din clasele 30 și 33.

      Decizia diviziei de opoziție: admite în tot opoziția.

      Decizia camerei de recurs: respinge calea de atac.

      Motivele invocate: încălcarea articolului 8 alineatul (1) literele (a) și (b) și alineatul (5) din Regulamentul privind marca comunitară.


title: Cauza C-392/08: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 25 martie 2010 — Comisia Europeană/Regatul Spaniei [Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Directiva 96/82/CE — Controlul asupra riscului de accidente majore care implică substanțe periculoase — Articolul 11 alineatul (1) litera (c) — Obligația de elaborare a planurilor de urgență externe — Termen]

text:
               22.5.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 134/5

         Hotărârea Curții (Camera a treia) din 25 martie 2010 — Comisia Europeană/Regatul Spaniei
   (Cauza C-392/08) (1)

   (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru - Directiva 96/82/CE - Controlul asupra riscului de accidente majore care implică substanțe periculoase - Articolul 11 alineatul (1) litera (c) - Obligația de elaborare a planurilor de urgență externe - Termen)
   2010/C 134/06
   Limba de procedură: spaniola

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: S. Pardo Quintillán și A. Sipos, agenți)

      Pârât: Regatul Spaniei (reprezentant: B. Plaza Cruz, agent)

      Obiectul

   Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Încălcarea articolului 11 alineatul (1) litera (c) din Directiva 96/82/CE a Consiliului din 9 decembrie 1996 privind controlul asupra riscului de accidente majore care implică substanțe periculoase, astfel cum a fost modificată prin Directiva 2003/105/CE (JO 1997, L 10, p. 13, Ediție specială, 05/vol. 4, p. 8) — Neelaborarea unor anumite planuri de urgență externe care să conțină măsurile ce trebuie luate în exteriorul entităților

      Dispozitivul

               1.

               Prin faptul că nu a elaborat planuri de urgență externe pentru toate entitățile prevăzute la articolul 9 din Directiva 96/82/CE a Consiliului din 9 decembrie 1996 privind controlul asupra riscului de accidente majore care implică substanțe periculoase, Regatul Spaniei nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 11 alineatul (1) litera (c) din această directivă.

               2.

               Obligă Regatul Spaniei la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 272, 25.10.2008.


title: Cauza T-517/17: Acțiune introdusă la 4 august 2017 – Grúas Roxu/Comisia și SRB

text:
               23.10.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 357/21

         Acțiune introdusă la 4 august 2017 – Grúas Roxu/Comisia și SRB
   (Cauza T-517/17)
   (2017/C 357/27)
   Limba de procedură: spaniola

      Părțile

      Reclamantă: Grúas Roxu, S.A. (Meres, Spania) (reprezentanți: B. Gutiérrez de la Roza Pérez, P. Rubio Escobar, R. Ruiz de la Torre Esporrín și B. Fernández García, avocați)

      Pârâţi: Comisia Europeană și Comitetul unic de rezoluție

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei (SRB/EES/2017/08) adoptate de Comitetul unic de rezoluție în ședința sa executivă din 7 iunie 2017 de instituire a unei scheme de rezoluție pentru Banco Popular Español S.A.;

               —

               anularea Deciziei (UE) 2017/1246 a Comisiei din 7 iunie 2017 de aprobare a schemei de rezoluție pentru Banco Popular Español S.A.

      Motivele și principalele argumente

   Motivele și principalele argumente sunt similare cu cele invocate în cauzele T-478/17, Mutualidad de la Abogacía și Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos/SRB, T-481/17, Fundación Tatiana Pérez de Guzmán el Bueno și SFL/SRB, T-482/17, Comuncial Vascongada Recalde/Comisia și SRB, T-483/17, García Suárez și alții/Comisia și SRB, T-484/17, Fidesban și alții/SRB, T-497/17, Sánchez del Valle și Calatrava Real State 2015/Comisia și SRB, și T-498/17, Álvarez de Linera Granda/Comisia și SRB.


title: Cauza F-128/14: Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Judecător unic) din 3 iunie 2015 – Bedin/Comisia (Funcție publică — Funcționari — Procedură disciplinară — Sancțiune disciplinară — Rolul și competențele consiliului de disciplină și, respectiv, ale AIPN — Aprecierea realității faptelor incriminate)

text:
               13.7.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 228/27

         Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Judecător unic) din 3 iunie 2015 – Bedin/Comisia
   (Cauza F-128/14) (1)

   ((Funcție publică - Funcționari - Procedură disciplinară - Sancțiune disciplinară - Rolul și competențele consiliului de disciplină și, respectiv, ale AIPN - Aprecierea realității faptelor incriminate))
   (2015/C 228/40)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: Luc Bedin (Watermael-Bisfort, Belgia) (reprezentant: L. Vogel, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: J. Currall și C. Ehrbar, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare a deciziei AIPN de a aplica reclamantului sancțiunea disciplinară a suspendării avansării în eșalon pentru o perioadă de 12 luni

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Domnul Bedin suportă propriile cheltuieli de judecată și este obligat la suportarea cheltuielilor de judecată efectuate de Comisia Europeană.

      (1)  JO C 34, 2.2.2015, p. 51.


title: Cauza C-280/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Amtsgericht Hannover (Germania) la 18 mai 2017 – Ralph Eßer/TUIfly GmbH

text:
               24.7.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 239/37

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Amtsgericht Hannover (Germania) la 18 mai 2017 – Ralph Eßer/TUIfly GmbH
   (Cauza C-280/17)
   (2017/C 239/46)
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Amtsgericht Hannover

      Părțile din procedura principală

      Reclamant: Ralph Eßer

      Pârâtă: TUIfly GmbH

      Întrebările preliminare

               1)

               Absența pentru motive medicale a unei părți semnificative a personalului însărcinat cu efectuarea zborurilor operatorului efectiv de transport aerian, este o împrejurare excepțională în sensul articolului 5 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 261/2004 (1)? În cazul unui răspuns afirmativ la prima întrebare: care trebuie să fie ponderea persoanelor absente pentru a admite o asemenea împrejurare?

               2)

               În cazul unui răspuns negativ la prima întrebare: absența spontană a unei părți semnificative a personalului însărcinat cu efectuarea zborurilor operatorului efectiv de transport aerian, motivată de o grevă neconformă cu legislația muncii și cu contractul colectiv de muncă („grevă spontană”) este o împrejurare excepțională în sensul articolului 5 alineatul (3) din Regulamentul nr. 261/2004? În cazul unui răspuns afirmativ la a doua întrebare: care trebuie să fie ponderea persoanelor absente pentru a admite o asemenea împrejurare?

               3)

               În cazul unui răspuns afirmativ prima sau la a doua întrebare: împrejurarea excepțională trebuie să fi existat cu privire la zborul anulat sau operatorul efectiv de transport aerian poate să elaboreze un nou plan de zbor pentru motive economice?

               4)

               În cazul unui răspuns afirmativ la prima sau la a doua ă întrebare: noțiunea de caracter evitabil se raportează la împrejurarea excepțională sau la consecințele producerii împrejurării excepționale?

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 261/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 11 februarie 2004 de stabilire a unor norme comune în materie de compensare și de asistență a pasagerilor în eventualitatea refuzului la îmbarcare și anulării sau întârzierii prelungite a zborurilor și de abrogare a Regulamentului (CEE) nr. 295/91 (JO L 46, p. 1, Ediție specială, 07/vol.12, p. 218)


title: Cauza T-193/14: Hotărârea Tribunalului din 23 septembrie 2015 – Cristiano di Thiene/OAPI – Nautica Apparel (AERONAUTICA) [„Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale AERONAUTICA — Mărcile comunitare verbale anterioare NAUTICA și NAUTICA BLUE — Motiv relativ de refuz — Risc de confuzie — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009”]

text:
               23.11.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 389/44

         Hotărârea Tribunalului din 23 septembrie 2015 – Cristiano di Thiene/OAPI – Nautica Apparel (AERONAUTICA)
   (Cauza T-193/14) (1)

   ([„Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale AERONAUTICA - Mărcile comunitare verbale anterioare NAUTICA și NAUTICA BLUE - Motiv relativ de refuz - Risc de confuzie - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009”])
   (2015/C 389/47)
   Limba de procedură: engleza

      Părţile

      Reclamantă: Cristiano di Thiene SpA (Thiene, Italia) (reprezentanţi: F. Fischetti și F. Celluprica, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieţei Interne (mărci, desene şi modele industriale) (reprezentanţi: P. Bullock și N. Bambara, agenți)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: Nautica Apparel, Inc. (New York, New York, Statele Unite) (reprezentanţi: C. Hawkes, solocitor și B. Brandreth, barrister)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva deciziei Camerei a patra de recurs a OAPI din 10 ianuarie 2014 (cauza R 96/2013-4), privind o procedură de opoziție între Nautica Apparel, Inc. și Cristiano di Thiene SpA.

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă Cristiano di Thiene SpA la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 151, 19.5.2014.


title: Cauza C-497/08: Ordonanța Curții (Camera a treia) din 12 ianuarie 2010 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Amtsgericht Charlottenburg — Germania) — Amiraike Berlin GmbH (Procedură necontencioasă — Desemnarea unui lichidator al unei societăți — Necompetența Curții)

text:
               13.3.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 63/19

         Ordonanța Curții (Camera a treia) din 12 ianuarie 2010 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Amtsgericht Charlottenburg — Germania) — Amiraike Berlin GmbH
   (Cauza C-497/08) (1)

   (Procedură necontencioasă - Desemnarea unui lichidator al unei societăți - Necompetența Curții)
   2010/C 63/29
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Amtsgericht Charlottenburg

      Partea din acțiunea principală

   Amiraike Berlin GmbH

      Obiectul

   Cerere de pronunțare a unei întrebări preliminare — Amtsgericht Charlottenburg — Interpretarea articolelor 10 CE, 43 CE și 48 CE — Recunoașterea de către un stat membru a unei măsuri de expropriere având ca obiect bunuri situate pe teritoriul său, adoptată de ordinea juridică a unui alt stat membru — Radierea din registrul societăților al „Companies House”, pentru nerespectarea obligațiilor de publicitate, a unei societăți cu răspundere limitată de drept britanic, având drept consecință transmiterea patrimoniului său, inclusiv a bunurilor imobiliare situate în Germania, către Coroana Britanică

      Dispozitivul

   Curtea de Justiție a Uniunii Europene este în mod vădit necompetentă să răspundă la întrebarea adresată de Amtsgericht Charlottenburg prin decizia din 7 noiembrie 2008.

      (1)  JO C 113, 16.5.2009.


title: Cauza T-329/07: Ordonanța Tribunalului de Primă Instanță din 11 decembrie 2007 — UPS Europe și UPS Deutschland/Comisia Comunităților Europene

text:
               9.2.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 37/33

         Ordonanța Tribunalului de Primă Instanță din 11 decembrie 2007 — UPS Europe și UPS Deutschland/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza T-329/07) (1)

   (2008/C 37/54)

      Limba de procedură: engleza

   Președintele Camerei întâi a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 247, 20.10.2007.


title: Cauza T-343/16: Acțiune introdusă la 29 iunie 2016 – Trane/Comisia

text:
               16.8.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 296/37

         Acțiune introdusă la 29 iunie 2016 – Trane/Comisia
   (Cauza T-343/16)
   (2016/C 296/47)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Trane (Zaventem, Belgia) (reprezentanți: H. Gilliams și J. Bocken, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea Deciziei Comisiei din 11 ianuarie 2016 privind schema de ajutoare de stat referitoare la scutirea aplicabilă profitului excedentar SA.37667 (2015/C) (ex 2015/NN) pusă în aplicare de Regatul Belgiei;

               —

               în subsidiar, anularea articolelor 2-4 din decizie;

               —

               în orice caz, anularea articolelor 2-4 din această decizie, în măsura în care aceste articole (a) impun recuperarea de la alte entități decât entitățile care au beneficiat de o „decizie fiscală anticipată privind profitul excedentar”, astfel cum este definită în decizie și (b) impun recuperarea unei sume egale cu scutirea fiscală a beneficiarului, fără a permite Belgiei să ia în considerare o ajustare progresivă reală efectuată de o altă administrație fiscală;

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă patru motive.

               1.

               Primul motiv este întemeiat pe o eroare vădită de apreciere, pe un abuz de putere și pe lipsa motivării, în măsura în care Decizia Comisiei din 11 ianuarie 2016 privind schema de ajutoare de stat referitoare la scutirea aplicabilă profitului excedentar SA.37667 (2015/C) (ex 2015/NN) pusă în aplicare de Regatul Belgiei pretinde existența unei scheme de ajutor.

               2.

               Al doilea motiv este întemeiat pe o încălcare a articolului 107 TFUE și a obligației de motivare și pe o eroare vădită de apreciere, în măsura în care decizia atacată califică schema prezumată drept o măsură selectivă.

               3.

               Al treilea motiv este întemeiat pe o încălcare a articolului 107 TFUE și pe o eroare vădită de apreciere, în măsura în care decizia atacată afirmă că schema prezumată conferă un avantaj.

               4.

               Al patrulea motiv este întemeiat pe o încălcare a articolului 107 TFUE, pe o atingere adusă încrederii legitime, pe o eroare vădită de apreciere, pe un abuz de putere și pe lipsa motivării, în măsura în care decizia atacată obligă Belgia să recupereze ajutorul.


title: Cauza T-136/08: Acțiune introdusă la 4 aprilie 2008 — Aurelia Finance/OAPI (AURELIA)

text:
               24.5.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 128/36

         Acțiune introdusă la 4 aprilie 2008 — Aurelia Finance/OAPI (AURELIA)
   (Cauza T-136/08)
   (2008/C 128/76)
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza
   Părțile

      Reclamantă: Aurelia Finance SA (Geneva, Elveția) (reprezentant: M. Elmslie, Solicitor)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)
   Concluziile reclamantei

               —

               Anularea deciziei Camerei întâi de recurs din 9 ianuarie 2008 în cauza R 1214/2007-1;

               —

               trimiterea la OAPI spre reexaminare a cererii reclamantei de restitutio in integrum; și

               —

               obligarea OAPI la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      Marca comunitară vizată: o marcă verbală constând în cuvântul AURELIA pentru diverse servicii din clasa 36 — cererea nr. 274 936.

      Decizia OAPI: respinge cererea de restitutio in integrum.

      Decizia camerei de recurs: respinge recursul.

      Motivele invocate: încălcarea articolului 78 din Regulamentul nr. 40/94 al Consiliului întrucât gradul de prudență necesar în privința reînnoirilor administrative este mai redus decât acela al unei părți în procedurile de pe rolul OAPI.


title: Cauza C-223/15: Hotărârea Curții (Camera a doua) din 22 septembrie 2016 (cerere de decizie preliminară formulată de Oberlandesgericht Düsseldorf – Germania) – combit Software GmbH/Commit Business Solutions Ltd [Trimitere preliminară — Regulamentul (CE) nr. 207/2009 — Marcă a Uniunii Europene — Caracter unitar — Constatarea unui risc de confuzie doar pentru o parte a Uniunii — Domeniul de aplicare teritorială al interdicției prevăzute la articolul 102 din regulamentul menționat]

text:
               14.11.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 419/19

         Hotărârea Curții (Camera a doua) din 22 septembrie 2016 (cerere de decizie preliminară formulată de Oberlandesgericht Düsseldorf – Germania) – combit Software GmbH/Commit Business Solutions Ltd
   (Cauza C-223/15) (1)

   ([Trimitere preliminară - Regulamentul (CE) nr. 207/2009 - Marcă a Uniunii Europene - Caracter unitar - Constatarea unui risc de confuzie doar pentru o parte a Uniunii - Domeniul de aplicare teritorială al interdicției prevăzute la articolul 102 din regulamentul menționat])
   (2016/C 419/24)
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Oberlandesgericht Düsseldorf

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: combit Software GmbH

      Pârâtă: Commit Business Solutions Ltd

      Dispozitivul

   Articolul 1 alineatul (2), articolul 9 alineatul (1) litera (b) și articolul 102 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 al Consiliului din 26 februarie 2009 privind marca Uniunii Europene trebuie interpretate în sensul că, atunci când o instanță competentă în domeniul mărcilor UE constată că utilizarea unui semn creează un risc de confuzie cu o marcă a Uniunii Europene într-o parte a teritoriului Uniunii Europene, fără a crea în același timp un asemenea risc într-o altă parte a acestui teritoriu, această instanță trebuie să constate că există o încălcare a dreptului exclusiv conferit de marcă și să pronunțe un ordin de încetare a utilizării respective pentru întregul teritoriu al Uniunii Europene, cu excepția părții din aceasta pentru care s-a constatat lipsa unui risc de confuzie.

      (1)  JO C 294, 7.9.2015.


title: Cauza C-321/11: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Juzgado de lo Mercantil de A Coruña (Spania) la 28 iunie 2011 — Germán Rodríguez Cachafeiro și María de los Reyes Martínez-Reboredo Varela-Villamor/Iberia Líneas Aéreas de España S.A.

text:
               24.9.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 282/3

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Juzgado de lo Mercantil de A Coruña (Spania) la 28 iunie 2011 — Germán Rodríguez Cachafeiro și María de los Reyes Martínez-Reboredo Varela-Villamor/Iberia Líneas Aéreas de España S.A.
   (Cauza C-321/11)
   2011/C 282/04
   Limba de procedură: spaniola

      Instanța de trimitere

   Juzgado de lo Mercantil de A Coruña

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamanți: Germán Rodríguez Cachafeiro și María de los Reyes Martínez-Reboredo Varela-Villamor

      Pârâtă: Iberia Líneas Aéreas de España S.A.

      Întrebarea preliminară

   Poate fi considerată inclusă în sfera noțiunii de refuz la îmbarcare prevăzută la articolul 2 litera (j) coroborat cu articolul 3 alineatul (2) și cu articolul 4 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 261/2004 (1) situația în care o companie de transport aerian refuză îmbarcarea întrucât, în urma primei etape a călătoriei, se produce o întârziere imputabilă companiei, iar aceasta anticipează în mod eronat că pasagerii nu vor ajunge la timp pentru a doua etapă și permite ca locurile acestora să fie ocupate de alți pasageri?

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 261/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 11 februarie 2004 de stabilire a unor norme comune în materie de compensare și de asistență a pasagerilor în eventualitatea refuzului la îmbarcare și anulării sau întârzierii prelungite a zborurilor și de abrogare a Regulamentului (CEE) nr. 295/91, JO L 46, p. 1, Ediție specială, 07/vol. 12, p. 218.


title: Cauza C-390/10: Acțiune introdusă la 3 august 2010 — Comisia Europeană/Marele Ducat al Luxemburgului

text:
               9.10.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 274/16

         Acțiune introdusă la 3 august 2010 — Comisia Europeană/Marele Ducat al Luxemburgului
   (Cauza C-390/10)
   ()
   2010/C 274/23
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: G. Braun și L. de Schietere de Lophem, agenți)

      Pârât: Marele Ducat al Luxemburgului

      Concluziile reclamantei

               —

               Constatarea faptului că, prin neadoptarea actelor cu putere de lege și a actelor administrative necesare pentru a se conforma Directivei 2007/36/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 11 iulie 2007 privind exercitarea anumitor drepturi ale acționarilor în cadrul societăților comerciale cotate la bursă (1) sau, în orice caz, prin necomunicarea acestora Comisiei, Marele Ducat al Luxemburgului nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul acestei directive;

               —

               obligarea Marelui Ducat al Luxemburgului la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Termenul pentru transpunerea Directivei 2007/36/CE a expirat la 3 august 2009. Or, la data introducerii prezentei acțiuni, pârâtul nu luase încă toate măsurile necesare pentru transpunerea directivei sau, în orice caz, nu informase Comisia cu privire la acest lucru.

      (1)  JO L 184, p. 17.


title: Cauza T-80/15 P: Ordonanța Tribunalului din 22 octombrie 2015 – Macchia/Comisia („Recurs — Funcție publică — Agenți temporari — Contract pe durată determinată — Decizie de nereînnoire — Interesul serviciului — Obligația de solicitudine — Recurs în parte vădit inadmisibil și în parte vădit nefondat”)

text:
               21.12.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 429/26

         Ordonanța Tribunalului din 22 octombrie 2015 – Macchia/Comisia
   (Cauza T-80/15 P) (1)

   ((„Recurs - Funcție publică - Agenți temporari - Contract pe durată determinată - Decizie de nereînnoire - Interesul serviciului - Obligația de solicitudine - Recurs în parte vădit inadmisibil și în parte vădit nefondat”))
   (2015/C 429/34)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Recurent: Luigi Macchia (Roma, Italia) (reprezentanți: S. Rodrigues și A. Blot, avocați)

      Cealaltă parte din procedură: Comisia Europeană (reprezentanți: J. Currall și G. Gattinara, agenți)

      Obiectul

   Recurs introdus împotriva Ordonanței Tribunalului Funcției Publice a Uniunii Europene (Camera întâi) din 12 decembrie 2014, Macchia/Comisia, F-63/11 RENV, RepFP, EU:F:2014:272, prin care se urmărește anularea acestei ordonanțe

      Dispozitivul

               1)

               Respinge recursul.

               2)

               Domnul Luigi Macchia suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de Comisia Europeană în cadrul prezentei proceduri.

      (1)  JO C 127, 20.4.2015.


title: Cauza T-724/15: Acțiune introdusă la 4 decembrie 2015 – Verband der Bayerischen Privaten Milchwirtschaft/Comisia

text:
               22.2.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 68/33

         Acțiune introdusă la 4 decembrie 2015 – Verband der Bayerischen Privaten Milchwirtschaft/Comisia
   (Cauza T-724/15)
   (2016/C 068/42)
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Verband der Bayerischen Privaten Milchwirtschaft e. V. (München, Germania) (reprezentant: C. Bittner și N. Thies, Rechtsanwälte)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei atacate în măsura în care:

                           —

                           la articolul 1 se constată că ajutoarele de stat acordate de Germania în domeniul testelor de calitate a laptelui efectuate în landul Bavaria, cu încălcarea articolului 108 alineatul (3) din TFUE, în favoarea fermelor de lapte din landul respective sunt incompatibile cu piața internă începând de la 1 ianuarie 2007;

                           —

                           la articolele 2-4 se dispune recuperarea ajutoarelor însoțite de dobânzi de la beneficiari;

               —

               obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Prin acțiunea formulată, reclamanta solicită anularea în parte a Deciziei (UE) 2015/2432 a Comisiei din 18 septembrie 2015 privind ajutorul de stat SA.35484 (2013/C) [ex SA.35484 (2012/NN)] acordat de Germania pentru testele de calitate a laptelui în cadrul Legii privind laptele și grăsimea.
   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă șase motive, care sunt identice sau similare, în esență, cu cele invocate în cauza T-722/15, Interessengemeinschaft privater Milchverarbeiter Bayerns/Comisia.


title: Cauza F-32/08: Acțiune introdusă la 3 martie 2008 — Klein/Comisia Comunităților Europene

text:
               9.5.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 116/36

         Acțiune introdusă la 3 martie 2008 — Klein/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza F-32/08)
   (2008/C 116/70)
   Limba de procedură: franceza
   Părțile

      Reclamantă: Marie-Claude Klein (Grasse, Franța) (reprezentanți: S. Rodrigues și C. Bernard-Glanz, avocați)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene
   Obiectul și descrierea litigiului
   Anularea deciziei AIPN din 4 mai 2007 prin care se refuza acordarea către reclamantă a unui ajutor de deces, a unei despăgubiri de deces și a unei pensii de orfan.
   Concluziile reclamantei

               —

               Anularea deciziei adoptate de directorul Oficiului de administrare și lichidare a drepturilor individuale al Comisiei Europene din 4 mai 2007;

               —

               anularea, în măsura în care este necesar, a deciziei AIPN prin care se respinge reclamația reclamantei;

               —

               ilustrarea către AIPN a efectelor pe care le presupune anularea deciziilor atacate și, în special recunoașterea dreptului reclamantei la despăgubirea de deces, la ajutorul de deces și la pensia de urmaș (calculate în baza pensiei primului urmaș);

               —

               obligarea Comisiei Comunităților Europene la plata cheltuielilor de judecată.


title: Cauza T-41/10: Acțiune introdusă la 2 februarie 2010 — Ecole de ski internationale/OAPI — SNMSF (esf école du ski français)

text:
               17.4.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 100/50

         Acțiune introdusă la 2 februarie 2010 — Ecole de ski internationale/OAPI — SNMSF (esf école du ski français)
   (Cauza T-41/10)
   2010/C 100/76
   Limba în care a fost formulată acțiunea: franceza

      Părțile

      Reclamantă: Syndicat international des moniteurs de ski — Ecole de ski internationale (SIMS — Ecole de ski internationale) (Albertville, Franța) (reprezentant: L. Raison-Rebufat, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Syndicat national des moniteurs du ski français (SNMSF) (Meylan, Franța)

      Concluziile reclamantei

               —

               Modificarea și anularea în totalitate a Deciziei nr. R 235/2009-1 pronunțate la 11 noiembrie 2009 de Camera întâi de recurs a OAPI, referitoare la cererea de anularea formulată de reclamantă împotriva Deciziei nr. 2557 C a diviziei de anulare a OAPI de respingere a cererii sale declarare a nulității mărcii comunitare nr. 4 624 987 întemeiată pe încălcarea prevederilor articolului 7 alineatul (1) literele (h) și (g) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009;

               —

               anularea mărcii nr. 4 624 987 pentru următoarele două motive:

                           —

                           încălcarea articolului 6 ter alineatul (1) literele (a) și (c) din Convenția de la Paris la care face trimitere în mod expres articolul 7 litera (h) din Regulamentul nr. 207/2009 al Consiliului din 26 februarie 2009 privind marca comunitară;

                           —

                           încălcarea articolului 52 din regulament care trimite la articolul 7 alineatul (1) litera (g) din Regulamentul nr. 207/2009 al Consiliului din 26 februarie 2009 privind marca comunitară;

               —

               pronunțarea decăderii mărcii nr. 4 624 987 pentru motivul încălcării articolului 51 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul nr. 207/2009 al Consiliului din 26 februarie 2009 privind marca comunitară.

      Motivele și principalele argumente

      Marca comunitară înregistrată care a făcut obiectul unei cereri de declarare a nulității: marca figurativă „esf école du ski français” pentru produse și servicii din clasele 25, 28 și 41(marca comunitară nr. 4 624 987).

      Titularul mărcii comunitare: Syndicat national des moniteurs du ski français.

      Partea care solicită declararea nulității mărcii comunitare: reclamanta.

      Decizia diviziei de anulare: respinge cererea de declarare a nulității.

      Decizia camerei de recurs: respinge calea de atac formulată de reclamantă.

      Motivele invocate: încălcarea articolului 7 alineatul (1) literele (h) și (g), precum și a articolului 51 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul nr. 207/2009.


title: Cauza T-419/15: Hotărârea Tribunalului din 17 ianuarie 2017 – Cofely Solelec și alții/Parlamentul (Contracte de achiziții publice de lucrări — Procedură de cerere de ofertă — Extinderea și modernizarea clădirii Konrad Adenauer în Luxemburg — Anularea procedurii de cerere de ofertă — Obligația de motivare — Valoare de piață — Eroare vădită de apreciere)

text:
               27.2.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 63/26

         Hotărârea Tribunalului din 17 ianuarie 2017 – Cofely Solelec și alții/Parlamentul
   (Cauza T-419/15) (1)

   ((Contracte de achiziții publice de lucrări - Procedură de cerere de ofertă - Extinderea și modernizarea clădirii Konrad Adenauer în Luxemburg - Anularea procedurii de cerere de ofertă - Obligația de motivare - Valoare de piață - Eroare vădită de apreciere))
   (2017/C 063/35)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamante: Cofely Solelec (Esch-sur-Alzette, Luxemburg), Mannelli & Associés SA (Bertrange, Luxemburg) și Cofely Fabricom (Bruxelles, Belgia) (reprezentant: S. Marx, avocat)

      Pârât: Parlamentul European (reprezentanți: L. Chrétien și M. Mraz, agenți)

      Obiectul

   Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE și având ca obiect anularea deciziilor conținute în scrisorile cu referințele D(2015) 24297 și D(2015).28116 ale Direcției Generale Infrastructură și Logistică a Parlamentului European din 29 mai, respectiv din 11 iunie 2015, prin care s-a notificat reclamantelor anularea procedurii de cerere de ofertă INLO-D-UPIL-T-14-A04 pentru atribuirea lotului nr. 75, intitulat „Energie electrică – Curenți tari”, privind proiectul de extindere și modernizare a clădirii Konrad Adenauer în Luxemburg (Luxemburg).

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă Cofely Solelec, Mannelli & Associés SA și Cofely Fabricom la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 337, 12.10.2015.


title: Cauza C-265/12: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Hof van beroep te Brussel (Belgia) la 29 mai 2012 — Citroën Belux NV/Federatie voor Verzekerings- en Financiële Tussenpersonen (FvF)

text:
               25.8.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 258/9

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Hof van beroep te Brussel (Belgia) la 29 mai 2012 — Citroën Belux NV/Federatie voor Verzekerings- en Financiële Tussenpersonen (FvF)
   (Cauza C-265/12)
   2012/C 258/15
   Limba de procedură: olandeza

      Instanța de trimitere

   Hof van beroep te Brussel

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Citroën Belux NV

      Pârâtă: Federatie voor Verzekerings- en Financiële Tussenpersonen (FvF)

      Întrebările preliminare

               1.

               Articolul 3 alineatul (9) din Directiva 2005/29/CE (1) trebuie interpretat în sensul că se opune unei dispoziții precum articolul 72 WMPC (2) care — sub rezerva cazurilor prevăzute limitativ de lege — interzice în principiu orice ofertă comună adresată consumatorului dacă cel puțin o componentă a acesteia este un serviciu financiar?

               2.

               Articolul 56 TFUE privind libera prestare a serviciilor trebuie interpretat în sensul că se opune unei dispoziții precum articolul 72 WMPC care — sub rezerva cazurilor prevăzute limitativ de lege — interzice în principiu orice ofertă comună adresată consumatorului dacă cel puțin o componentă a acesteia este un serviciu financiar?

      (1)  Directiva 2005/29/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 11 mai 2005 privind practicile comerciale neloiale ale întreprinderilor de pe piața internă față de consumatori și de modificare a Directivei 84/450/CEE a Consiliului, a Directivelor 97/7/CE, 98/27/CE și 2002/65/CE ale Parlamentului European și ale Consiliului și a Regulamentului (CE) nr. 2006/2004 al Parlamentului European și al Consiliului („Directiva privind practicile comerciale neloiale”) (JO L 149, p. 22, Ediție specială, 15/vol. 14, p. 260).

      (2)  Wet betreffende marktpraktijken en consumentenbescherming [Legea din 6 aprilie 2010 privind practicile pieței și protecția consumatorilor].