title: Cauza C-530/12 P: Hotărârea Curții (Camera întîi) din 27 martie 2014 – Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI)/National Lottery Commission (Recurs — Marcă comunitară — Regulamentul (CE) nr. 40/94 — Articolul 52 alineatul (2) litera (c) — Cerere de declarare a nulității întemeiată pe un drept de autor anterior dobândit în temeiul dreptului național — Aplicarea dreptului național de către OAPI — Rolul instanței Uniunii)

text:
               19.5.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 151/3

         Hotărârea Curții (Camera întîi) din 27 martie 2014 – Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI)/National Lottery Commission
   (Cauza C-530/12 P) (1)

   ((Recurs - Marcă comunitară - Regulamentul (CE) nr. 40/94 - Articolul 52 alineatul (2) litera (c) - Cerere de declarare a nulității întemeiată pe un drept de autor anterior dobândit în temeiul dreptului național - Aplicarea dreptului național de către OAPI - Rolul instanței Uniunii))
   2014/C 151/03
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Recurent: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI) (reprezentanţi: P. Bullock şi F. Mattina, agenţi)

      Cealaltă parte din procedură: National Lottery Commission (reprezentanţi: R. Cardas, Advocate, B. Brandreth, Barrister)

      Obiectul

   Recurs formulat împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a șaptea) din 13 septembrie 2012, National Lottery Commission/OAPI (T-404/10), prin care Tribunalul a anulat Decizia R 1028/2009-1 a Camerei întâi de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieţei Interne (OAPI) din 9 iunie 2010 de respingere a căii de atac formulate împotriva deciziei diviziei de anulare prin care se admite cererea de declarare a nulității formulată de Mediatek Italia și Giuseppe De Grégorio – Marcă figurativă comunitară care reprezintă o mână cu două degete încrucișate și o figură zâmbind – Articolul 53 alineatul (2) litera (c) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 – Existența unui drept de autor anterior protejat de dreptul național – Sarcina probei – Aplicarea dreptului național de către OAPI

      Dispozitivul

               1)

               Anulează Hotărârea Tribunalului Uniunii Europene din 13 septembrie 2012, National Lottery Commission/OAPI – Mediatek Italia și De Gregorio (Reprezentarea unei mâini) (T-404/10).

               2)

               Trimite cauza Tribunalului Uniunii Europene pentru a se pronunța cu privire la temeinicia acțiunii.

               3)

               Cererea privind cheltuielile de judecată se soluționează odată cu fondul.

      (1)  JO C 26, 26.01.2013.


               7.11.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 267/5

         Depunerea jurământului de către un nou membru al Tribunalului Funcției Publice
   2009/C 267/10
   Numită judecător la Tribunalul Fucției Publice a Uniunii Europene prin Decizia Consiliului Uniunii Europene din 9 iunie 2009 (1), pentru perioada cuprinsă între 1 septembrie 2009 și 31 august 2015, doamna Rofes i Pujol a depus jurământul în fața Curții la 6 octombrie 2009.

      (1)  JO L 156, 19.6.2009, p. 56


title: Cauza C-334/10: Hotărârea Curții (Camera Întâi) din 19 iulie 2012 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Hoge Raad der Nederlanden — Țările de Jos) — X/Staatssecretaris van Financiën [A șasea directivă TVA — Articolul 6 alineatul (2) primul paragraf literele (a) și (b), articolul 11 secțiunea A alineatul (1) litera (c) și articolul 17 alineatul (2) — Parte a unui bun de capital afectat unei întreprinderi — Utilizare temporară în scopuri private — Transformări permanente aduse bunului respectiv — Plata TVA ului pentru transformările permanente — Drept de deducere]

text:
               29.9.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 295/3

         Hotărârea Curții (Camera Întâi) din 19 iulie 2012 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Hoge Raad der Nederlanden — Țările de Jos) — X/Staatssecretaris van Financiën
   (Cauza C-334/10) (1)

   (A șasea directivă TVA - Articolul 6 alineatul (2) primul paragraf literele (a) și (b), articolul 11 secțiunea A alineatul (1) litera (c) și articolul 17 alineatul (2) - Parte a unui bun de capital afectat unei întreprinderi - Utilizare temporară în scopuri private - Transformări permanente aduse bunului respectiv - Plata TVA ului pentru transformările permanente - Drept de deducere)
   2012/C 295/04
   Limba de procedură: olandeza

      Instanța de trimitere

   Hoge Raad der Nederlanden

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamant: X

      Pârât: Staatssecretaris van Financiën

      Obiectul

   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Hoge Raad der Nederlanden — Interpretarea articolului 6 alineatul (2) primul paragraf literele (a) și (b), a articolului 11 A alineatul (1) litera (c) și a articolului 17 alineatul (2) din A șasea directivă 77/388/CEE a Consiliului din 17 mai 1977 privind armonizarea legislațiilor statelor membre referitoare la impozitele pe cifra de afaceri — sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată: baza unitară de evaluare (JO L 145, p. 1) — Deducerea taxei plătite anterior — Persoană impozabilă care a utilizat în mod temporar și în scopuri private o parte a unui bun de capital afectat întreprinderii sale și care a realizat în acest scop transformări permanente ale acestei părți a bunului — Dreptul la deducerea TVA-ului plătit pentru transformările permanente

      Dispozitivul

   Articolul 6 alineatul (2) primul paragraf literele (a) și (b), articolul 11 secțiunea A alineatul (1) litera (c) și articolul 17 alineatul (2) din A șasea directivă 77/388/CEE a Consiliului din 17 mai 1977 privind armonizarea legislațiilor statelor membre referitoare la impozitele pe cifra de afaceri — sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată: baza unitară de evaluare, astfel cum a fost modificată prin Directiva 95/7/CE a Consiliului din 10 aprilie 1995, trebuie interpretate în sensul că, pe de o parte, o persoană impozabilă care utilizează în mod temporar în folos propriu o parte a unui bun de capital afectat întreprinderii sale dispune, în temeiul acestor dispoziții, de un drept de deducere a taxei pe valoarea adăugată aferente intrărilor privind cheltuielile efectuate pentru a aduce transformări permanente acestui bun, chiar dacă transformările respective au fost realizate în vederea utilizării temporare în scopuri private, și că, pe de altă parte, acest drept de deducere există indiferent dacă, la achiziționarea bunului de capital căruia i-au fost aduse transformările respective, persoanei impozabile i s-a facturat taxa pe valoarea adăugată, iar aceasta a fost dedusă de persoana impozabilă.

      (1)  JO C 246, 11.9.2010.


title: Cauza T-373/12: Acțiune introdusă la 20 august 2012 — REWE-Zentral/OAPI — Planet GDZ (PRO PLANET)

text:
               20.10.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 319/14

         Acțiune introdusă la 20 august 2012 — REWE-Zentral/OAPI — Planet GDZ (PRO PLANET)
   (Cauza T-373/12)
   2012/C 319/27
   Limba în care a fost formulată acțiunea: germana

      Părțile

      Reclamantă: REWE-Zentral AG (Köln, Germania) (reprezentanți: M. Kinkeldey și A. Bognár, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Planet GDZ AG (Tagelswangen, Elveția)

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea Deciziei Camerei întâi de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 14 iunie 2012 în cauza R 1350/2011-1;

               —

               obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

      Solicitantul mărcii comunitare: reclamanta

      Marca comunitară vizată: marca figurativă care conține elementul verbal „PRO PLANET” pentru produse din clasele 6, 17 și 19

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în procedura opoziției: Planet GDZ AG

      Marca sau semnul invocat: marca verbală internațională „PLANET” pentru produse din clasele 6 și 19

      Decizia diviziei de opoziție: admite opoziția

      Decizia camerei de recurs: respinge calea de atac

      Motivele invocate: încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009


title: Cauza T-686/13: Acțiune introdusă la 17 decembrie 2013 — Unibail Management/OAPI (Reprezentarea a două linii și patru stele)

text:
               22.2.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 52/42

         Acțiune introdusă la 17 decembrie 2013 — Unibail Management/OAPI (Reprezentarea a două linii și patru stele)
   (Cauza T-686/13)
   2014/C 52/80
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: Unibail Management (Paris, Franța) (reprezentanți: L. Bénard, A. Rudoni, O. Klimis, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea în parte a Deciziei Camerei a doua de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 3 septembrie 2013 în cauza R 300/2013-2 în măsura în care a respins cererea de înregistrare a mărcii comunitare nr. 10 940 161 pentru produsele și serviciile din clasele 16, 35, 36, 38, 41 și 42;

               —

               obligarea Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

      Marca comunitară vizată: marca figurativă compusă din patru stele cu cinci colțuri, precedate și urmate de o linie orizontală, pentru produse și servicii din clasele 16, 35, 36, 38, 39, 41, 42 și 43 — Cerere de înregistrare a unei mărci comunitare nr. 10 940 161.

      Decizia examinatorului: respinge cererea de înregistrare.

      Decizia camerei de recurs: respinge calea de atac.

      Motivele invocate: încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (b) coroborat cu articolul 75 prima teză din Regulamentul (CE) nr. 207/2009.


title: Cauza T-464/12 P (R): Recurs introdus la 15 octombrie 2012 de Luigi Marcuccio împotriva Ordonanței din 3 august 2012 a Tribunalului Funcției Publice în cauza F-57/12 R, Marcuccio/Comisia

text:
               8.12.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 379/32

         Recurs introdus la 15 octombrie 2012 de Luigi Marcuccio împotriva Ordonanței din 3 august 2012 a Tribunalului Funcției Publice în cauza F-57/12 R, Marcuccio/Comisia
   (Cauza T-464/12 P (R))
   2012/C 379/53
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Recurent: Luigi Marcuccio (Tricase, Italia) (reprezentant: G. Cipressa, avocat)

      Cealaltă parte din procedură: Comisia Europeană

      Concluziile

   Recurentul solicită Tribunalului:

               —

               Anularea în totalitate și fără nicio excepție a ordonanței atacate.

      Motivele și principalele argumente

   Prezentul recurs este îndreptat împotriva deciziei președintelui Tribunalului Funcției Publice din 3 august 2012 de respingere a cererii de suspendare a executării, în primul rând, a deciziei Comisiei prin care s-a respins cererea recurentului privind plata sumei de 1 661 EUR, dedusă în mod ilegal, în opinia acestuia din urmă, din indemnizația sa de invaliditate, în al doilea rând, a deciziei implicite a Comisiei privind respingerea reclamației, în al treilea rând, a oricărei decizii în temeiul căreia Comisia ar fi dedus suma de 1 661 EUR din indemnizația de invaliditate a recurentului pentru lunile iunie, iulie, august și septembrie 2011.
   În susținerea recursului, recurentul invocă două motive.

               —

               Primul motiv, întemeiat pe lipsa absolută de motivare a ordonanței atacate, inclusiv pe distorsionarea și denaturarea situației de fapt, pe lipsa vădită de logică, pe caracterul irațional și arbitrar și pe o eroare vădită de apreciere inerentă acestora, în special în ceea ce privește punctele 22-28 inclusiv din ordonanța menționată.

               —

               Al doilea motiv, întemeiat pe interpretarea eronată, falsă și irațională, precum și pe încălcarea vădită a articolului 86 din Regulamentul de procedură al Tribunalului Funcției Publice în ceea ce privește obligarea la „plata către Tribunal a sumei de 1 000 EUR”.


title: Cauza C-47/15: Cerere de decizie preliminară introdusă de Cour de cassation (Franța) la 6 februarie 2015 – Sélina Affum (căsătorită Amissah)/Préfet du Pas de Calais, Procureur général de la Cour d'appel de Douai

text:
               13.4.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 118/18

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Cour de cassation (Franța) la 6 februarie 2015 – Sélina Affum (căsătorită Amissah)/Préfet du Pas de Calais, Procureur général de la Cour d'appel de Douai
   (Cauza C-47/15)
   (2015/C 118/24)
   Limba de procedură: franceza

      Instanța de trimitere

   Cour de cassation

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Sélina Affum (căsătorită Amissah)

      Pârâți: Préfet du Pas de Calais, Procureur général de la Cour d'appel de Douai

      Întrebările preliminare

               1)

               Articolul 3 punctul 2 din Directiva 2008/115/CE (1) trebuie interpretat în sensul că un resortisant al unui stat terț se află în situație de ședere ilegală pe teritoriul unui stat membru și intră, în această calitate, în domeniul de aplicare al acestei directive, în temeiul articolului 2 alineatul (1) din aceasta, atunci când străinul respectiv se află într-o situație de simplu tranzit, ca pasager al unui autobuz care circulă pe teritoriul acestui stat membru, venind din alt stat membru care face parte din spațiul Schengen, și având ca destinație un stat membru diferit?

               2)

               Articolul 6 alineatul (3) din această directivă trebuie interpretat în sensul că aceasta din urmă nu se opune unei reglementări naționale care sancționează intrarea ilegală a unui resortisant al unui stat terț cu pedeapsa închisorii, atunci când străinul în cauză este susceptibil a fi preluat de un alt stat membru, în temeiul unui acord sau al unui aranjament încheiat cu acesta din urmă înaintea intrării în vigoare a directivei?

               3)

               În funcție de răspunsul care va fi dat la întrebarea anterioară, această directivă trebuie interpretată în sensul că se opune unei reglementări naționale care sancționează intrarea ilegală a unui resortisant al unui stat terț cu pedeapsa închisorii, în aceleași condiții ca și cele enunțate de Curtea de Justiție a Uniunii Europene în Hotărârea din 6 decembrie 2011, Achughbabian (C-329/11) (2), în materie de ședere ilegală, care țin de lipsa unei supuneri prealabile a persoanei în cauză măsurilor coercitive prevăzute la articolul 8 din directivă și de durata luării sale în custodie publică?

      (1)  Directiva 2008/115/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 16 decembrie 2008 privind standardele și procedurile comune aplicabile în statele membre pentru returnarea resortisanților țărilor terțe aflați în situație de ședere ilegală (JO L 348, p. 98).

      (2)  EU:C:2011:807


title: Cauza T-465/07: Acțiune introdusă la 20 decembrie 2007 — Salej și Technologie Buczek/Comisia Comunităților Europene

text:
               8.3.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 64/41

         Acțiune introdusă la 20 decembrie 2007 — Salej și Technologie Buczek/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza T-465/07)
   (2008/C 64/66)
   Limba de procedură: poloneza
   Părțile

      Reclamanți: Emilian Salej, administrator judiciar al societății Technologie Buczek S.A. (Sosnowiec, Polonia) și Technologie Buczek S.A (Sosnowiec, Polonia) (reprezentant: D. Szlachetko-Reiter, radca prawny)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene
   Concluziile reclamanților

               —

               Anularea articolului 1 și a articolului 3 alineatele (1) și (3) din Decizia Comisiei din 23 octombrie 2007 privind ajutorul de stat nr. C 23/2006 (fost NN 35/2006), acordat de către Republica Polonă producătorului siderurgic Grupa Technologie Buczek;

               —

               anularea articolelor 4 și 5 din Decizia Comisiei din 23 octombrie 2007 privind ajutorul de stat nr. C 23/2006 (fost NN 35/2006), acordat de către Republica Polonă producătorului siderurgic Grupa Technologie Buczek, în măsura în care articolele vizează recuperarea ajutorului menționat la articolul 1 din această decizie;

               —

               obligarea Comisiei Comunităților Europene la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   În susținerea pretențiilor din cererea sa introductivă, reclamanta invocă motive identice cu cele invocate în cauza T-440/07, Huta Buczek/Comisia (1).

      (1)  JO 2008, C 22, p. 50.


title: Cauza F-86/07: Acțiune introdusă la 25 august 2007 — Marcuccio/Comisia Comunităților Europene

text:
               20.10.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 247/44

         Acțiune introdusă la 25 august 2007 — Marcuccio/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza F-86/07)
   (2007/C 247/72)
   Limba de procedură: italiana
   Părțile

      Reclamant: Luigi Marcuccio (Tricase, Italia) (reprezentant: G. Cipressa, avvocato)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene
   Concluziile reclamantului

               —

               anularea, indiferent de formă deciziei (denumită în continuare „decizia atacată”), de respingere, de către pârâtă, a cererii reclamantului din 10 iulie 2006, adresată de acesta autorității împuternicite să facă numiri în scopul obținerii reparării, fie în formă specifică, fie în echivalent, a prejudiciilor cauzate acestuia prin fapte, acte și conduite ilicite și în special constrângeri psihologice, săvârșite de agenți ai pârâtei în perioada în care reclamantul și-a desfășurat activitatea în cadrul Delegației Comisiei în Angola (denumit în continuare „prejudiciul în cauză”);

               —

               anularea, în măsura în care este necesar, a notei din 9 octombrie 2006, prot. PMO.3MLP/mc D(2006) 9277;

               —

               anularea, în măsura în care este necesar, a notei din 23 aprilie 2007, ref. ADMINB.2/MB/ade D(2007) 8725, prin care a fost respinsă reclamația din 27 decembrie 2006 formulată de reclamant împotriva deciziei controversate și a notei din 9 octombrie 2006

               —

               anularea, în măsura în care este echitabil, a notei din 27 septembrie 2005, ref. ADMIN/IDOC/GC/eh D(2005) 22005;

               —

               confirmarea caracterului veridic al actelor, faptelor și conduitelor prezentate în cererea reclamantului din 10 iulie 2006, și, ca urmare, în măsura în care este necesar și chiar pe cale incidentală, declararea ilegalității acestora sau, în subsidiar, condamnarea pârâtei la efectuarea fără întârziere a unei anchete;

               —

               obligarea pârâtei să comunice reclamantului, fără întârziere și în scris, rezultatele respectivei anchete și acordarea unei publicități adecvate acesteia precum și garantarea accesului public la aceasta;

               —

               obligarea pârâtei să procedeze, fără vreo întârziere suplimentară, la distrugerea materială a originalelor și a tuturor copiilor notei de arhivă din 14 august 2001, intitulată „Conduite professionnelle de M. Luigi Marcuccio, conseiller économique à la délégation en Angola” și să notifice reclamantului în scris viitoarea distrugere;

               —

               obligarea pârâtei la plata către reclamant a sumei de 1 520 000 euro sau a unei sume superioare sau inferioare pe care Tribunalul o va considera justă și adecvată, cu titlu de despăgubiri, până în prezent, pentru acea parte a prejudiciului în cauză deja produsă reclamantului;

               —

               obligarea pârâtei la plata către reclamant, pentru fiecare zi scursă între ziua de mâine și ziua în care hotărârea Tribunalului va fi pusă în executare fără nicio excepție, după se se vor fi admis în tot, cererile formulate prin prezenta acțiune, a sumei de 1 000 euro ori a sumei superioare sau inferioare pe care tribunalul o va considera justă și adecvată, de plată în prima zi a fiecărei luni cu privire la drepturile scadente în luna precedentă, cu titlu de despăgubiri pentru acea parte a prejudiciului în cauză care se va produce în intervalul de timp care se scurge de mâine până în ziua executării hotărârii;

               —

               obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   Reclamantul invocă, în susținerea argumentelor sale, următoarele trei motive: 1) lipsa absolută de motivare, inclusiv pentru lipsa de logică și de rațiune, neconcordanță, confuzie și caracterul de pretext al motivelor invocate de pârâtă; 2) încălcarea gravă, vădită și manifestă a legii; 3) încălcarea obligației de solicitudine și a celei de bună administrare.


title: Cauza T-676/14: Acțiune introdusă la 22 septembrie 2014  – Spania/Comisia

text:
               3.11.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 388/25

         Acțiune introdusă la 22 septembrie 2014 – Spania/Comisia
   (Cauza T-676/14)
   2014/C 388/31
   Limba de procedură: spaniola

      Părțile

      Reclamant: Regatul Spaniei (reprezentant: A. Rubio González, Abogado del Estado)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamantul solicită Tribunalului:

               —

               anularea Deciziei C(2014) 4856 final a Comisiei din 11 iulie 2014 privind deschiderea unei anchete referitoare la manipularea statisticilor în Spania, în conformitate cu Regulamentul (UE) nr. 1173/2011 al Parlamentului European și al Consiliului privind aplicarea eficientă a supravegherii bugetare în zona euro și

               —

               obligarea instituției pârâte la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamantul invocă trei motive.

               1.

               Primul motiv, întemeiat pe încălcarea principiilor securității juridice și neretroactivității normelor juridice

                           —

                           Se susține în această privință că principiile legalității și neretroactivității normelor juridice, aplicate Regulamentului (UE) nr. 1173/2011 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 noiembrie 2011 privind aplicarea eficientă a supravegherii bugetare în zona euro (JO L 306, p. 1) și Deciziei 2012/678/UE, implică faptul că nu pot fi luate în considerare fapte anterioare datei de 13 decembrie 2011, moment la care faptele litigioase nu puteau fi sancționate. Singurele date care ar putea fi sancționabile sunt cele notificate în luna aprilie 2012. Astfel, perioada care face obiectul investigației ar trebui limitată la datele cuprinse în notificările întocmite începând din anul 2012.

                     Perioada care face obiectul investigației ar trebui limitată la datele cuprinse în notificările întocmite începând din anul 2012 atunci când privesc fapte care au avut loc începând din luna decembrie 2011, data intrării în vigoare a regulamentului menționat anterior. În consecință, nu există temei juridic pentru deschiderea unei proceduri de investigație pentru fapte anterioare datei de 13 decembrie 2011.

               2.

               Al doilea motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 8 alineatul (3) din regulamentul menționat anterior

                           —

                           Se susține în această privință că nu există indicii serioase cu privire la existența unor fapte care să constituie o manipulare a datelor referitoare la deficit și la datoria publică. Acțiunea autorităților spaniole constituie o revizuire explicată în mod clar și adecvat a acestor date.

               3.

               Al treilea motiv, întemeiat pe încălcarea dreptului la apărare al Regatului Spaniei

                           —

                           Se susține în această privință că s-a efectuat o investigație sub acoperire, în afara procedurii prevăzute, în detrimentul dreptului la apărare al Spaniei.


title: Cauza C-406/12: Ordonanța președintelui Curții din 27 martie 2013 — Comisia Europeană/Republica Slovenia

text:
               3.8.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 225/58

         Ordonanța președintelui Curții din 27 martie 2013 — Comisia Europeană/Republica Slovenia
   (Cauza C-406/12) (1)

   2013/C 225/120
   Limba de procedură: slovena
   Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 331, 27.10.2012.


title: Cauza T-233/09: Acțiune introdusă la 12 iunie 2009 — Acces Info Europe/Consiliul

text:
               29.8.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 205/40

         Acțiune introdusă la 12 iunie 2009 — Acces Info Europe/Consiliul
   (Cauza T-233/09)
   2009/C 205/75
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Acces Info Europe (Madrid, Spania) (reprezentanți: O. Brouwer and J. Blockx, lawyers)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene

      Concluziile reclamantei

               —

               Anularea deciziei contestate;

               —

               obligarea Consiliului la plata cheltuielilor de judecată efectuate de reclamantă conform articolului 87 din Regulamentul de Procedură al Tribunalului de Primă Instanță, inclusiv a cheltuielilor de judecată efectuate de orice intervenient.

      Motivele și principalele argumente

   Reclamanta solicită, în temeiul Regulamentului (CE) nr. 1049/2001 (1), anularea Deciziei Consiliului de a se refuza parțial accesul la documentul nr. 16338/08, o notă întocmită de Secretariatul General către grupul de lucru „Informare” referitoare la Propunerea de regulament a Parlamentului European și a Consiliului privind accesul public la documentele Parlamentului European, ale Consiliului și ale Comisiei. Consiliul a acordat reclamantei accesul doar la o versiune redactată a acestui document, din care erau excluse acele pasaje care permit identificarea delegațiilor ce formulează propuneri de modificare.
   Reclamanta susține că decizia contestată ar trebui anulată pentru următoarele motive:
   În primul rând, reclamanta invocă încălcarea de către Consiliu a articolului 4 alineatul (3) primul paragraf din Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 prin faptul că:

               (a)

               nu a demonstrat modul în care dezvăluirea delegațiilor ar aduce o gravă atingere procesului decizional al instituției;

               (b)

               nu a justificat riscul că opiniile delegațiilor ar înceta să mai fie depuse în scris, și nici modul în care acest lucru ar aduce o gravă atingere procesului decizional al instituției;

               (c)

               nu a luat în considerare interesul public superior privind dezvăluirea identității delegațiilor naționale.
               În al doilea rând, reclamanta invocă încălcarea de către Consiliu a obligației de motivare prevăzută de articolul 253 CE, precum și de articolul 7 alineatul (1) și de articolul 8 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 1049/2001.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 al Parlamentului European și al Consiliului din 30 mai 2001 privind accesul public la documentele Parlamentului European, ale Consiliului și ale Comisiei (JO 2001, L 145, p. 43, Ediție specială, 01/vol. 3, p. 76).


title: Cauza T-58/09: Ordonanța Tribunalului din 2 septembrie 2010 — Schemaventotto/Comisia [ „Acțiune în anulare — Concentrări — Renunțare la un proiect de concentrare — Decizie de închidere a procedurii deschise în temeiul articolului 21 alineatul (4) din Regulamentul (CE) nr. 139/2004 — Act nesupus căilor de atac — Inadmisibilitate” ]

text:
               23.10.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 288/41

      Ordonanța Tribunalului din 2 septembrie 2010 — Schemaventotto/Comisia
      (Cauza T-58/09) (1)

      (Acțiune în anulare - Concentrări - Renunțare la un proiect de concentrare - Decizie de închidere a procedurii deschise în temeiul articolului 21 alineatul (4) din Regulamentul (CE) nr. 139/2004 - Act nesupus căilor de atac - Inadmisibilitate)
      (2010/C 288/78)
      Limba de procedură: italiana

         Părțile

         Reclamantă: Schemaventotto SpA (Milan, Italia) (reprezentanți: M. Siragusa, G. Scassellati Sforzolini, G. Rizza și M. Piergiovanni, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: V. Di Bucci și É. Gippini Fournier, agenți)

         Intervenientă în susținerea reclamantei: Abertis Infraestructuras, SA (Barcelona, Spania) (reprezentanți: M. Roca Junyent și P. Callol García, avocați)

         Obiectul

      Cerere de anulare a deciziei sau deciziilor pretins conținute în scrisoarea Comisiei din 13 august 2008 privind o procedură deschisă în temeiul articolului 21 alineatul (4) din Regulamentul (CE) nr. 139/2004 al Consiliului din 20 ianuarie 2004 privind controlul concentrărilor economice între întreprinderi (JO L 24, p. 1, Ediție specială, 08/vol. 1, p. 201), în ceea ce privește o operațiune de concentrare între intervenientă și Autostrade SpA (cazul COMP/M.4388 Abertis/Autostrade).

         Dispozitivul

                  1.

                  Respinge acțiunea ca inadmisibilă.

                  2.

                  Schemaventotto SpA suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de Comisia Europeană.

                  3.

                  Abertis Infraestructuras SA suportă propriile cheltuieli de judecată.

         (1)  JO C 82, 4.4.2009.


title: Cauza T-294/16: Acțiune introdusă la 8 iunie 2016 – Kaane American International Tobacco/EUIPO – Global Tobacco (GOLD MOUNT)

text:
               1.8.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 279/38

         Acțiune introdusă la 8 iunie 2016 – Kaane American International Tobacco/EUIPO – Global Tobacco (GOLD MOUNT)
   (Cauza T-294/16)
   (2016/C 279/53)
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Kaane American International Tobacco Co. Ltd. (Jebel Ali, Emiratele Arabe Unite) (reprezentanți: G. Hinarejos Mulliez și I. Valdelomar, avocați)

      Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Global Tobacco FZCO (Dubai, Emiratele Arabe Unite)

      Datele privind procedura în fața EUIPO

      Titularul mărcii în litigiu: reclamanta

      Marca în litigiu: marca Uniunii Europene figurativă care cuprinde elementele verbale „GOLD MONT” – marca Uniunii Europene nr. 7 157 233

      Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de declarare a nulității

      Decizia atacată: Decizia Camerei a patra de recurs a EUIPO din 8 aprilie 2016 în cauza R 1857/2015-4

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               admiterea prezentei acțiuni;

               —

               anularea deciziei atacate;

               —

               declararea înregistrării mărcii Uniunii Europene nr. 7 157 233„GOLD MOUNT” (figurativă) valabilă pentru toate produsele acoperite;

               —

               obligarea EUIPO (camera de recurs) sau în subsidiar a celeilalte părți din procedură să suporte cheltuielile de judecată aferente prezentei proceduri.

      Motivul invocat

               —

               încălcarea articolului 51 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul nr. 207/2009.


title: Cauza T-460/12: Ordonanța Tribunalului din 10 iunie 2014 – Virgin Media/Comisia

text:
               29.8.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 314/35

         Ordonanța Tribunalului din 10 iunie 2014 – Virgin Media/Comisia
   (Cauza T-460/12) (1)

   (2016/C 314/48)
   Limba de procedură: engleza
   Președintele Camerei a patra a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 379, 8.12.2012.


title: Cauza T-161/05: Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 30 septembrie 2009 — Hoechst/Comisia ( Concurență — Înțelegeri — Piața acidului monocloracetic — Decizie de constatare a unei încălcări a articolului 81 CE — Împărțirea pieței și stabilirea prețurilor — Imputabilitatea comportamentului ilicit — Amenzi — Proporționalitate — Cooperare — Circumstanțe agravante — Încălcare repetată — Acces la dosar — Raportul consilierului auditor — Somație de a înceta încălcarea )

text:
               21.11.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 282/35

         Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 30 septembrie 2009 — Hoechst/Comisia
   (Cauza T-161/05) (1)

   („Concurență - Înțelegeri - Piața acidului monocloracetic - Decizie de constatare a unei încălcări a articolului 81 CE - Împărțirea pieței și stabilirea prețurilor - Imputabilitatea comportamentului ilicit - Amenzi - Proporționalitate - Cooperare - Circumstanțe agravante - Încălcare repetată - Acces la dosar - Raportul consilierului auditor - Somație de a înceta încălcarea”)
   2009/C 282/64
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Hoechst GmbH, fostă Hoechst AG (Frankfurt am Main, Germania) (reprezentanți: inițial M. Klusmann și U. Itzen, ulterior de M. Klusmann, U. Itzen și S. Thomas, avocați)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: inițial A. Bouquet, F. Amato și M. Schneider și ulterior A. Bouquet și M. Kellerbauer, agenți)

      Obiectul

   În principal, o cerere de anulare a articolelor 2 și 3 din Decizia C(2004) 4876 final a Comisiei din 19 ianuarie 2005 privind o procedură de aplicare a articolului 81 [CE] și a articolului 53 din Acordul privind SEE (cazul COMP/E-1/37.773 — AMCA) și, în subsidiar, o cerere de reducere a amenzii aplicate reclamantei

      Dispozitivul

               1.

               Cuantumul amenzii aplicate întreprinderii Hoechst AG la articolul 2 litera (b) din Decizia C(2004) 4876 final a Comisiei din 19 ianuarie 2005 privind o procedură de aplicare a articolului 81 [CE] și a articolului 53 din Acordul privind SEE (cazul COMP/ E-1/37.773 — AMCA) se stabilește la 66,627 milioane de euro.

               2.

               Respinge celelalte capete de cerere.

               3.

               Fiecare parte suportă propriile cheltuieli de judecată

      (1)  JO C 155, 25.6.2005.


title: Cauza C-273/08: Hotărârea Curții (Camera a șaptea) din 18 decembrie 2008 — Comisia Comunităților Europene/Marele Ducat al Luxemburgului (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Directiva 2001/81/CE — Poluanți atmosferici — Plafoane naționale de emisie — Necomunicarea programelor pentru reducerea emisiilor, a inventarelor naționale de emisii și a estimărilor anuale pentru anul 2010)

text:
               21.2.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 44/22

         Hotărârea Curții (Camera a șaptea) din 18 decembrie 2008 — Comisia Comunităților Europene/Marele Ducat al Luxemburgului
   (Cauza C-273/08) (1)

   (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru - Directiva 2001/81/CE - Poluanți atmosferici - Plafoane naționale de emisie - Necomunicarea programelor pentru reducerea emisiilor, a inventarelor naționale de emisii și a estimărilor anuale pentru anul 2010)
   (2009/C 44/36)
   Limba de procedură: franceza
   Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: G. Rozet și A. Alcover San Pedro, agenți)

      Pârât: Marele Ducat al Luxemburgului (reprezentant: C. Schiltz, agent)
   Obiectul
   Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Lipsa elaborării și a comunicării, în termenele prevăzute, a documentelor menționate la articolele 6, 7 și 8 din Directiva 2001/81/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 23 octombrie 2001 privind plafoanele naționale de emisie pentru anumiți poluanți atmosferici (JO L 309, p. 22, Ediție specială, 15/vol. 7, p. 231)
   Dispozitivul

               1)

               Prin necomunicarea, în termenul prevăzut, către Comisia Comunităților Europene a programelor, a inventarelor și a estimărilor anuale pentru anul 2010 privind reducerea progresivă a emisiilor sale de dioxid de sulf (SO2), de oxizi de azot (NOx), de compuși organici volatili (COV) și de amoniac (NH3), Marele Ducat al Luxemburgului nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul Directivei 2001/81/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 23 octombrie 2001 privind plafoanele naționale de emisie pentru anumiți poluanți atmosferici.

               2)

               Obligă Marele Ducat al Luxemburgului la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 209, 15.8.2008.


title: Cauza T-252/14: Acțiune introdusă la 14 aprilie 2014 – Chemo Ibérica/OAPI – Novartis (EXELTIS)

text:
               4.8.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 253/30

         Acțiune introdusă la 14 aprilie 2014 – Chemo Ibérica/OAPI – Novartis (EXELTIS)
   (Cauza T-252/14)
   2014/C 253/44
   Limba în care a fost formulată acțiunea: spaniola

      Părțile

      Reclamantă: Chemo Ibérica, SA (Barcelona, Spania) (reprezentant: M. I. Escudero Pérez, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Novartis AG (Basel, Elveția)

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei Camerei a patra de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din data de 10 februarie 2014 în cauza R 936/2013-4, dispunându-se ulterior înregistrarea mărcii comunitare nr. 10 248 367 „EXELTIS” în clasa 5 din Nomenclatorul internațional;

               —

               obligarea pârâtului și/sau a celeilalte părți din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs la plata cheltuielilor de judecată din prezenta procedură.

      Motivele și principalele argumente

      Solicitantul mărcii comunitare: reclamanta

      Marca comunitară vizată: marca verbală „EXELTIS” pentru produse din clasa 5 – Cererea nr. 1 0 2 48  367 de înregistrare a unei mărci comunitare

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în procedura opoziției: Novartis AG

      Marca sau semnul invocat: marca verbală „EXELTIS” pentru produse din clasa 5

      Decizia diviziei de opoziție: respinge cererea

      Decizia camerei de recurs: respinge calea de atac

      Motivele invocate: încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr 207/2009


title: Cauza T-95/07: Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 21 octombrie 2008 — Aventis Pharma/OAPI — Nycomed (Prazol) ( Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale PRAZOL — Marcă națională verbală anterioară PREZAL — Motiv relativ de refuz — Risc de confuzie — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr 40/94 )

text:
               6.12.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 313/31

         Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 21 octombrie 2008 — Aventis Pharma/OAPI — Nycomed (Prazol)
   (Cauza T-95/07) (1)

   („Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale PRAZOL - Marcă națională verbală anterioară PREZAL - Motiv relativ de refuz - Risc de confuzie - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr 40/94’)
   (2008/C 313/55)
   Limba de procedură: engleza
   Părțile

      Reclamantă: Aventis Pharma SA (Antony, Franța) (reprezentant: R. Gilbey, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentanți: inițial S. Laitinen, ulterior Ó. Mondéjar Ortuño, agenți)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: Nycomed GmbH, fostă Altana Pharma AG (Konstanz, Germania) (reprezentant: A. Ferchland, avocat)
   Obiectul
   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a patra de recurs a OAPI din 8 februarie 2007 (cauza R 302/2005-4) privind o procedură de opoziție între Altana Pharma AG și Aventis Pharma SA.
   Dispozitivul

               1)

               Anulează Decizia Camerei a patra de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI) din 8 februarie 2007 (cauza R 302/2005-4).

               2)

               OAPI suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și cheltuielile de judecată efectuate de Aventis Pharma SA.

               3)

               Nycomed GmbH suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 117, 26.5.2007.


title: Cauza C-660/13: Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 28 iulie 2016 – Consiliul Uniunii Europene/Comisia Europeană (Acțiune în anulare — Relații externe ale Uniunii Europene — Accesul Confederației Elvețiene la piața internă — Contribuția financiară a Confederației Elvețiene la coeziunea economică și socială într-o Uniune extinsă — Memorandum de înțelegere privind o contribuție financiară a Confederației Elvețiene destinată statelor devenite membre ca urmare a extinderii din 2004 — Extinderea Uniunii la Republica Croația — Addendum la Memorandumul de înțelegere privind o contribuție financiară a Confederației Elvețiene în favoarea Republicii Croația — Semnarea addendumului de către Comisia Europeană în numele Uniunii fără autorizarea prealabilă a Consiliul Uniunii Europene — Competență — Articolul 13 alineatul (2), articolul 16 alineatele (1) și (6), precum și articolul 17 alineatul (1) TUE — Principiile atribuirii competențelor, echilibrului instituțional și cooperării loiale)

text:
               26.9.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 350/2

         Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 28 iulie 2016 – Consiliul Uniunii Europene/Comisia Europeană
   (Cauza C-660/13) (1)

   ((Acțiune în anulare - Relații externe ale Uniunii Europene - Accesul Confederației Elvețiene la piața internă - Contribuția financiară a Confederației Elvețiene la coeziunea economică și socială într-o Uniune extinsă - Memorandum de înțelegere privind o contribuție financiară a Confederației Elvețiene destinată statelor devenite membre ca urmare a extinderii din 2004 - Extinderea Uniunii la Republica Croația - Addendum la Memorandumul de înțelegere privind o contribuție financiară a Confederației Elvețiene în favoarea Republicii Croația - Semnarea addendumului de către Comisia Europeană în numele Uniunii fără autorizarea prealabilă a Consiliul Uniunii Europene - Competență - Articolul 13 alineatul (2), articolul 16 alineatele (1) și (6), precum și articolul 17 alineatul (1) TUE - Principiile atribuirii competențelor, echilibrului instituțional și cooperării loiale))
   (2016/C 350/02)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamant: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: A. de Elera-San Miguel Hurtado, P. Mahnič și E. Finnegan, agenți)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: S. Pardo Quintillán și T. Scharf, agenți)

      Intervenienți în susținerea pârâtei: Republica Cehă (reprezentanți: M. Smolek, J. Vláčil, E. Ruffer și M. Hedvábná, agenți), Republica Federală Germania (reprezentanți: T. Henze și B. Beutler, agenți), Republica Elenă (reprezentanți: S. Chala și M. Tassopoulou, agenți), Republica Franceză (reprezentanți: G. de Bergues, D. Colas, F. Fize și N. Rouam, agenți), Republica Lituania (reprezentanți: D. Kriaučiūnas și J. Nasutavičienė, agenți), Ungaria (reprezentanți: M. Fehér și G. Szima, agenți), Regatul Țărilor de Jos (reprezentanți: M. Bulterman, M. Gijzen și M. Noort, agenți), Republica Polonă (reprezentant: B. Majczyna, agent), Republica Finlanda (reprezentanți: J. Heliskoski și H. Leppo, agenți), Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord (reprezentanți: J. Kraehling, C. Brodie, S. Behzadi-Spencer și E. Jenkinson, agenți, asistați de J. Holmes, barrister)

      Dispozitivul

               1)

               Anulează Decizia C(2013) 6355 final a Comisiei din 3 octombrie 2013 referitoare la semnarea addendumului la Memorandumul de înțelegere privind o contribuție financiară a Confederației Elvețiene.

               2)

               Menține efectele Deciziei C(2013) 6355 final a Comisiei până la intrarea în vigoare, într-un termen rezonabil, a unei noi decizii destinate să o înlocuiască.

               3)

               Obligă Comisia Europeană la plata cheltuielilor de judecată.

               4)

               Republica Cehă, Republica Federală Germania, Republica Elenă, Republica Franceză, Republica Lituania, Ungaria, Regatul Țărilor de Jos, Republica Polonă, Republica Finlanda, precum și Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 45, 15.2.2014.


               15.1.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 13/1

         2011/C 13/01
   Ultima publicație a Curții de Justiție a Uniunii Europene în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

         JO C 346, 18.12.2010

      Publicații anterioare

      JO C 328, 4.12.2010

      JO C 317, 20.11.2010

      JO C 301, 6.11.2010

      JO C 288, 23.10.2010

      JO C 274, 9.10.2010

      JO C 260, 25.9.2010

   Aceste texte sunt disponibile pe:
   EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Cauza C-469/08: Hotărârea Curții (Camera a opta) din 9 iulie 2009 — Comisia Comunităților Europene/Regatul Belgiei (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Directiva 2005/36/CE — Recunoașterea calificărilor profesionale — Netranspunere în termenul prevăzut)

text:
               29.8.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 205/11

         Hotărârea Curții (Camera a opta) din 9 iulie 2009 — Comisia Comunităților Europene/Regatul Belgiei
   (Cauza C-469/08) (1)

   (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru - Directiva 2005/36/CE - Recunoașterea calificărilor profesionale - Netranspunere în termenul prevăzut)
   2009/C 205/19
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: H. Støvlbæk și V. Peere, agenți)

      Pârât: Regatul Belgiei (reprezentant: D. Haven, agent)

      Obiectul

   Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Neadoptarea sau necomunicarea, în termenul prevăzut, a tuturor actelor necesare pentru a se conforma Directivei 2005/36/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 7 septembrie 2005 privind recunoașterea calificărilor profesionale (JO L 255, p. 22, Ediție specială, 05/vol. 8, p. 3)

      Dispozitivul

               1)

               Prin neadoptarea, în termenul prevăzut, a tuturor actelor cu putere de lege și actelor administrative necesare pentru a se conforma Directivei 2005/36/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 7 septembrie 2005 privind recunoașterea calificărilor profesionale, Regatul Belgiei nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul acestei directive.

               2)

               Obligă Regatul Belgiei la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 6, 10.1.2009.


title: Cauza C-591/12 P: Recurs introdus la 10 decembrie 2012 de Bimbo SA împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a șaptea) din 10 octombrie 2012 în cauza T-569/10, Bimbo SA/Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

text:
               23.2.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 55/6

         Recurs introdus la 10 decembrie 2012 de Bimbo SA împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a șaptea) din 10 octombrie 2012 în cauza T-569/10, Bimbo SA/Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)
   (Cauza C-591/12 P)
   2013/C 55/09
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Recurentă: Bimbo SA (reprezentanți: C. Prat, avocat, R. Ciullo, Barrister)

      Celelalte părți în proces: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale); Panrico SA

      Concluziile

   Recurenta solicită Curții:

               —

               anularea Hotărârii Tribunalului (Camera a șaptea) din 10 octombrie 2012 în cauza T-569/10;

               —

               anularea deciziei Camerei a patra de recurs a OAPI din 7 octombrie 2010 (cauza R 838/2009-4), întrucât încalcă articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009 (1)

               —

               obligarea intimatei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea recursului, recurenta invocă un singur motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009.
   În special, recurenta susține că Tribunalul:

               (a)

               a comis o eroare de drept, în măsura în care a atribuit o poziție distinctivă autonomă elementului DOUGHNUTS doar în temeiul constatării că acesta avea o pretinsă poziție distinctivă medie și era total lipsit de semnificație pentru consumatorul spaniol mediu și, în consecință, nu forma un tot unitar sau o unitate logică cu componentul BIMBO, fără să explice motivele pentru care caracterul distinctiv mediu al componentei DOGHNUTS sau lipsa unei semnificații a acesteia ar conferi în mod automat acestei componente un caracter distinctiv autonom în percepția publicului relevant; și

               (b)

               a comis o eroare de drept, în măsura în care și-a întemeiat constatarea că exista un risc de confuzie, în esență, pe presupunerea că elementul DOUGHNUTS are o poziție distinctivă autonomă, fără a lua în considerare toți factorii specifici ai cauzei, în special faptul că prima componentă a mărcii complexe era o marcă de renume. Cu alte cuvinte, Tribunalul a interpretat jurisprudența Medion în sensul că în cazul în care se constată că una dintre componentele unei mărci complexe are o poziție distinctivă autonomă, nu este necesară, în cadrul aprecierii globale a riscului de confuzie, analizarea tuturor sau a altor factori specifici ai cauzei, contrar principiului aprecierii globale a riscului de confuzie.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 207/2009 al Consiliului din 26 februarie 2009 privind marca comunitară,
   JO L 78, p. 1.


title: Cauza T-312/11: Hotărârea Tribunalului din 13 iunie 2012 — Süd-Chemie/OAPI — Byk Cera (CERATIX) [ „Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale CERATIX — Marcă națională verbală anterioară CERATOFIX — Utilizare serioasă a mărcii anterioare — Articolul 42 alineatele (2) și (3) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009” ]

text:
               21.7.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 217/22

         Hotărârea Tribunalului din 13 iunie 2012 — Süd-Chemie/OAPI — Byk Cera (CERATIX)
   (Cauza T-312/11) (1)

   (Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale CERATIX - Marcă națională verbală anterioară CERATOFIX - Utilizare serioasă a mărcii anterioare - Articolul 42 alineatele (2) și (3) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009)
   2012/C 217/46
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Süd-Chemie AG (Munich, Germania) (reprezentanți: Baron W. von der Osten-Sacken și A. Wenninger-Lenz, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: G. Schneider, agent)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: Byk-Cera BV (Deventer, Țările de Jos) (reprezentanți: J. Kroher, A. Hettenkofer, avocați)

      Obiectul

   Acțiune introdusă împotriva Deciziei Camerei a patra de recurs a OAPI din 8 aprilie 2011 (cauza R 1585/2010-4), privind o procedură de opoziție între Süd-Chemie AG și Byk-Cera BV.

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Obligă Süd-Chemie AG la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 238, 13.8.2011.


title: Cauza T-86/11: Acțiune introdusă la 14 februarie 2011 — Bamba/Consiliul

text:
               26.3.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 95/11

         Acțiune introdusă la 14 februarie 2011 — Bamba/Consiliul
   (Cauza T-86/11)
   2011/C 95/18
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: Nadiany Bamba (Abidjan, Coasta de Fildeș) (reprezentant: P. Haïk, avocat)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene

      Concluziile reclamantei

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               Declararea admisibilității acțiunii formulate de doamna Nadiany Bamba;

               —

               anularea Regulamentului (UE) nr. 25/2011 al Consiliului din 14 ianuarie 2011 de modificare a Regulamentului (CE) nr. 560/2005 de impunere a anumitor măsuri restrictive specifice îndreptate împotriva anumitor persoane și entități având în vedere situația din Coasta de Fildeș;

               —

               anularea Deciziei 2011/18/PESC a Consiliului din 14 ianuarie 2011 de modificare a Deciziei 2010/656/PESC a Consiliului de reînnoire a măsurilor restrictive impuse împotriva Côte d'Ivoire, în măsura în care o privește pe reclamantă;

               —

               obligarea Consiliului Uniunii Europene la plata cheltuielilor de judecată în temeiul articolelor 87 și 91 din Regulamentul de procedură al Tribunalului.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă două motive.

               1.

               Primul motiv se întemeiază pe o încălcare a drepturilor la apărare și a dreptului la un proces echitabil prevăzute la articolul 47 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene și la articolele 6 și 13 din Convenția europeană pentru apărarea drepturilor omului și a libertăților fundamentale (CEDO), în măsura în care actele atacate:

                           —

                           nu ar prevedea nicio procedură care să permită să se asigure reclamantei exercitarea efectivă a drepturilor la apărare, în special a dreptului de a fi ascultat și a dreptului de a beneficia de o procedură care să îi permită să solicite în mod util eliminarea sa de pe lista persoanelor vizate de măsurile restrictive;

                           —

                           nu ar prevedea comunicarea în niciun moment a unei motivări detaliate a înscrierii pe lista persoanelor care fac obiectul unor măsuri restrictive;

                           —

                           nu ar prevedea notificarea în niciun moment către persoana interesată a căilor și a termenelor de atac împotriva deciziei de înscriere pe listă.

               2.

               Al doilea motiv se întemeiază pe o încălcare a dreptului fundamental la respectarea proprietății, prevăzut la articolul 1 din Protocolul adițional nr. 1 la Convenția europeană pentru apărarea drepturilor omului și a libertăților fundamentale.


title: Cauza T-645/11 P: Hotărârea Tribunalului din 18 iunie 2013 — Heath/BCE ( „Recurs — Funcție publică — Personal al BCE — Pensii — Majorare anuală — Rata majorării pentru anul 2010 — Retroactivitate — Drept la negociere colectivă” )

text:
               3.8.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 225/74

         Hotărârea Tribunalului din 18 iunie 2013 — Heath/BCE
   (Cauza T-645/11 P) (1)

   (Recurs - Funcție publică - Personal al BCE - Pensii - Majorare anuală - Rata majorării pentru anul 2010 - Retroactivitate - Drept la negociere colectivă)
   2013/C 225/165
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Recurent: Michael Heath (Southampton, Regatul Unit) (reprezentanți: L. Levi și M. Vandenbussche, avocați)

      Cealaltă parte din procedură: Banca Centrală Europeană (BCE) (reprezentanți: inițial P. Embley și E. Carlini, ulterior E. Carlini și M. López Torres, agenți, asistați de B. Wägenbaur, avocat)

      Obiectul

   Recurs formulat împotriva Hotărârii Tribunalului Funcției Publice a Uniunii Europene (Camera a doua) din 29 septembrie 2011, Heath/BCE (F-121/10, nepublicată încă în Repertoriu), prin care se solicită anularea hotărârii menționate.

      Dispozitivul

               1.

               Respinge recursul.

               2.

               Domnul Michael Heath suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și cheltuielile de judecată efectuate în prezenta procedură de Banca Centrală Europeană (BCE).

      (1)  JO C 65, 3.3.2012.


title: Cauza C-360/12: Hotărârea Curții (Camera a patra) din 5 iunie 2014 (cerere de decizie preliminară formulată de Bundesgerichtshof – Germania) – Coty Germany GmbH, fostă Coty Prestige Lancaster Group GmbH/First Note Perfumes NV „Cooperare judiciară în materie civilă — Regulamentele (CE) nr. 40/94 și nr. 44/2001 — Marcă comunitară — Articolul 93 alineatul (5) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 — Competența internațională în materie de contrafacere — Stabilirea locului unde s-a produs fapta prejudiciabilă — Participare transfrontalieră a mai multor persoane la același act ilicit”

text:
               4.8.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 253/6

         Hotărârea Curții (Camera a patra) din 5 iunie 2014 (cerere de decizie preliminară formulată de Bundesgerichtshof – Germania) – Coty Germany GmbH, fostă Coty Prestige Lancaster Group GmbH/First Note Perfumes NV
   (Cauza C-360/12) (1)

   („Cooperare judiciară în materie civilă - Regulamentele (CE) nr. 40/94 și nr. 44/2001 - Marcă comunitară - Articolul 93 alineatul (5) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 - Competența internațională în materie de contrafacere - Stabilirea locului unde s-a produs fapta prejudiciabilă - Participare transfrontalieră a mai multor persoane la același act ilicit”)
   2014/C 253/08
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Bundesgerichtshof

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Coty Germany GmbH, fostă Coty Prestige Lancaster Group GmbH

      Pârâtă: First Note Perfumes NV

      Obiectul

   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare – Bundesgerichtshof – Interpretarea articolului 93 alineatul (5) din Regulamentul (CE) 40/94 al Consiliului din 20 decembrie 1993 privind marca comunitară (JO 1994, L 11, p. 1, Ediţie specială, 17/vol. 1, p. 146), precum şi a articolului 5 punctul 3 din Regulamentul (CE) nr. 44/2001 al Consiliului din 22 decembrie 2000 privind competenţa judiciară, recunoaşterea şi executarea hotărârilor în materie civilă şi comercială (JO 2001, L 12, p. 1, Ediţie specială, 19/vol. 3, p. 74) – Marcă comunitară – Competența internațională în materie de contrafacere – Act comis într-un stat membru constând în asistența la contrafacerea săvârșită pe teritoriul unui alt stat membru – Stabilirea locului unde s-a produs fapta prejudiciabilă

      Dispozitivul

               1)

               Noțiunea „teritoriul [statului membru în care] a fost săvârșită fapta de contrafacere”, care figurează la articolul 93 alineatul (5) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 al Consiliului din 20 decembrie 1993 privind marca comunitară, trebuie interpretată în sensul că, în cazul unei vânzări și al unei livrări a unui produs contrafăcut efectuate pe teritoriul unui stat membru, urmate de o revânzare de către dobânditor pe teritoriul unui alt stat membru, această dispoziție nu permite să se stabilească o competență jurisdicțională pentru a soluționa o acțiune în contrafacere îndreptată împotriva vânzătorului inițial care nu a acționat el însuși în statul membru de care aparține instanța sesizată.

               2)

               Articolul 5 punctul 3 din Regulamentul (CE) nr. 44/2001 al Consiliului din 22 decembrie 2000 privind competența judiciară, recunoașterea și executarea hotărârilor în materie civilă și comercială trebuie interpretat în sensul că, în cazul în care se invocă publicitatea comparativă ilicită sau imitația neloială a unui semn protejat de o marcă comunitară, interzise de Legea privind combaterea concurenței neloiale (Gesetz gegen den unlauteren Wettbewerb) a statului membru de care aparține instanța sesizată, această dispoziție nu permite să se stabilească, în temeiul locului unde s-a produs evenimentul cauzator al prejudiciului rezultat din încălcarea acestei legi, competența unei instanțe din statul membru în condițiile în care acela dintre presupușii autori care este chemat în judecată în fața acesteia nu a acționat el însuși în acest stat membru. În schimb, într-un astfel de caz, dispoziția amintită permite să se stabilească, în temeiul locului materializării prejudiciului, competența jurisdicțională pentru a soluționa o acțiune în răspundere întemeiată pe respectiva lege națională formulată împotriva unei persoane stabilite în alt stat membru și cu privire la care se pretinde că a săvârșit în acest stat o faptă care a produs sau riscă să producă un prejudiciu în raza teritorială a instanței sesizate.

      (1)  JO C 343, 10.11.2012


title: Cauza F-22/10: Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera întâi) din 25 mai 2011 — Bombín Bombín/Comisia (Funcție publică — Funcționari — Concediu pentru interese personale — Concediu anual — Reportare a concediului — Funcționar ale cărui raporturi de muncă au încetat — Compensație financiară)

text:
               6.8.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 232/39

         Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera întâi) din 25 mai 2011 — Bombín Bombín/Comisia
   (Cauza F-22/10) (1)

   (Funcție publică - Funcționari - Concediu pentru interese personale - Concediu anual - Reportare a concediului - Funcționar ale cărui raporturi de muncă au încetat - Compensație financiară)
   2011/C 232/68
   Limba de procedură: spaniola

      Părțile

      Reclamant: Luis María Bombín Bombín (Roma, Italia) (reprezentant: R. Pardo Pedernera, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: D. Martin și J. Baquero Cruz, agenți)

      Obiectul

   Acțiune având ca obiect anularea deciziei Comisiei de a refuza să acorde reclamantului, la momentul pensionării acestuia, o plată compensatorie pentru concediul neefectuat corespunzătoare unei perioade de mai mult de 12 zile

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea formulată de domnul Bombín Bombín.

               2.

               Domnul Bombín Bombín suportă toate cheltuielile de judecată.

      (1)  JO C 148, 5.6.2010, p. 54.


title: Cauza T-458/17: Acțiune introdusă la 21 iulie 2017 – Shindler și alții/Consiliul

text:
               16.10.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 347/30

         Acțiune introdusă la 21 iulie 2017 – Shindler și alții/Consiliul
   (Cauza T-458/17)
   (2017/C 347/39)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamanți: Harry Shindler (Porto d’Ascoli, Italia) și alți 12 reclamanți (reprezentant: J. Fouchet, avocat)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene

      Concluziile

   Reclamanții solicită Tribunalului:

               —

               anularea Deciziei (UE, Euratom) XT 21016/17, împreună cu anexa la această decizie XT 21016/17, ADD 1 REV 2, adoptate la 22 mai 2017, a Consiliului Uniunii Europene de autorizare a deschiderii negocierilor cu Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord în vederea încheierii unui acord de stabilire a modalităților de retragere a acestuia din Uniunea Europeană;

               —

               în consecinţă,

                           —

                           obligarea Consiliului Uniunii Europene la plata tuturor cheltuielilor de judecată, inclusiv a onorariilor de avocat în cuantum de 5 000 de euro;

                           —

                           cu toate rezervele și în special pentru SCP CORNILLE-POUYANNE, avocați în Baroul din Bordeaux, să prezinte toate observațiile utile în cadrul ședinței stabilite de Tribunalul Uniunii Europene.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamanții invocă două motive.

               1.

               Primul motiv, întemeiat nelegalitate externă a Deciziei (UE, Euratom) XT 21016/17, împreună cu anexa la această decizie XT 21016/17, ADD 1 REV 2, adoptate la 22 mai 2017, a Consiliului Uniunii Europene de autorizare a deschiderii negocierilor cu Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord în vederea încheierii unui acord de stabilire a modalităților de retragere a acestuia din Uniunea Europeană (denumită în continuare „decizia atacată”). Acest motiv se împarte în două aspecte:

                           —

                           Primul aspect, întemeiat pe încălcarea Tratatului Euratom, în măsura în care decizia atacată și anexa la aceasta ar prevedea retragerea automată a Regatului Unit din Comunitatea Europeană a Energiei Atomice, concomitent cu retragerea din Uniune, fără a face obiectul unei proceduri de retragere și de negociere distincte.

                           —

                           Al doilea aspect, întemeiat pe atingerea adusă repartizării competențelor între Uniune și statele membre, în măsura în care decizia atacată și anexa la aceasta ar conferi Uniunii o competență orizontală excepțională pentru abordarea negocierilor privind acordul de retragere a Regatului Unit și ar exclude posibilitatea ca acest acord să fie mixt, astfel încât nu este avută în vedere nicio ratificare a acordului final de către statele membre.

               2.

               Al doilea motiv, întemeiat pe nelegalitatea internă a deciziei atacate și care se compune din trei aspecte:

                           —

                           Primul aspect, întemeiat pe încălcarea principiului egalității, în măsura în care, prin adoptarea deciziei atacate și a anexei la aceasta, pârâtul ar fi admis o procedură de retragere inițiată fără ca cetățenii europeni expatriați să fi avut posibilitatea de a se exprima cu privire la eventuala pierdere a cetățeniei lor europene. Dreptul de a fi ascultat și de a-și exprima opinia printr-un vot exprimat în cadrul unor alegeri la nivel european ar fi fost astfel încălcat. Așadar, decizia atacată ar valida existența unei categorii de cetățeni de categoria a doua, privați de dreptul lor de vot pentru că și-au exercitat dreptul la liberă circulație și, în consecință, nu ar fi respectat principiul egalității de tratament a cetățenilor. Reclamanții consideră că s-a comis o discriminare între cetățenii europeni în funcţie de reşedinţa acestora.

                           —

                           Al doilea aspect, întemeiat pe încălcarea articolului 203 TFUE, în măsura în care decizia atacată prevede retragerea țărilor și a teritoriilor britanice de peste mări (TTPM), fără ca locuitorii TTPM să fi putut vota pentru retragerea din regimul de asociere prevăzut de tratatul european, fără a respecta procedura specifică prevăzută la articolul 203 TFUE care îi privește, astfel încât libertatea de stabilire prevăzută la articolul 199 TFUE ar fi încălcată prin decizia atacată.

                           —

                           Al treilea aspect, întemeiat pe încălcarea principiilor securității juridice și încrederii legitime, în măsura în care reclamanţii apreciază că deschiderea negocierilor cu rezultat incert privind acordul de retragere va avea un impact semnificativ asupra normelor care reglementează drepturile conferite acestora de cetățenia europeană, chiar dacă şi-au construit o viață privată și de familie într-un alt stat membru ca urmare a exercitării dreptului lor la liberă circulație. Prin urmare, decizia atacată și anexa la aceasta nu ar respecta cerințele de previzibilitate a normei de drept impuse de principiile securității juridice și încrederii legitime și ar încălca, de asemenea, [dreptul la] respectarea vieții private și de familie.


title: Cauza T-45/10: Acțiune introdusă la 28 ianuarie 2010 — GEA Group/Comisia

text:
               17.4.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 100/52

         Acțiune introdusă la 28 ianuarie 2010 — GEA Group/Comisia
   (Cauza T-45/10)
   2010/C 100/78
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: GEA Group AG (Bochum, Germania) (reprezentanți: A. Kallmayer, I. du Mont și G. Schiffers)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile reclamantei

               —

               Anularea articolului 1 alineatul (2) din decizie în măsura în care prin acesta se constată încălcarea de către reclamantă a articolului 101 alineatul (1) TFUE [fostul articol 81 alineatul (1) CE] și a articolului 53 alineatul (1) din Acordul privind SEE;

               —

               anularea articolului 2 din decizie, în măsura în care aceste aplică o amendă reclamantei;

               —

               cu titlu subsidiar, reducerea duratei pretinsei încălcări a reclamantei, astfel cum a fost constatată la articolul 1 alineatul (2) din decizie, precum și a cuantumului amenzii aplicate reclamantei la articolul 2 din decizia menționată;

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Acțiunea este îndreptată împotriva Deciziei C(2009) 8682 final a Comisiei din 11 noiembrie 2009 în cauza COMP/38 589 — Stabilizatori termici. Decizia atacată a aplicat reclamantei și altor întreprinderi amenzi pentru încălcarea articolului 81 CE și — de la 1 ianuarie 1994 — a articolului 53 din Acordul privind SEE. Conform Comisiei, reclamanta ar fi participat la o serie de acorduri și/sau de practici concertate privind piața stabilizatorilor termici ESBO în întregul SEE privind stabilirea de prețuri, repartizarea piețelor sub forma atribuirii de cote de livrare, repartizarea și atribuirea clienților, precum și privind schimbul de informații comerciale importante având ca obiect în special clientela, volumele de producție și de vânzare. Reclamanta este responsabilă în mod solidar cu două alte întreprinderi succesoare ale întreprinderilor despre care se afirmă că au participat la acorduri anticoncurențiale.
   Reclamanta invocă trei motive în susținerea acțiunii sale.
   În cadrul primului său motiv, reclamanta susține că, în mod eronat, Comisia a stabilit că întreprinderea a cărei succesoare este a exercitat o influență determinantă asupra întreprinderilor în cauză. Reclamanta susține, în această privință, că decizia atacată se bazează pe constatări de fapt inexacte și pe o aplicare eronată a condițiilor juridice privind răspunderea, în special a condițiilor care permit să se prezume existența unei influențe determinante.
   Reclamanta susține, în cadrul celui de-al doilea motiv, că dreptul Comisiei de a aplica o amendă s-a prescris în temeiul articolului 25 alineatele (1) și (5) din Regulamentul (CE) nr. 1/2003 (1). Legat de aceasta, reclamanta afirmă că, pentru perioada ulterioară anilor 1996/1997 și, în orice caz, pentru anii 1999 și 2000, Comisia nu a dovedit că întreprinderile respective încălcat dreptul comunitar. În plus, reclamanta susține că suspendarea procedurii de către Comisie din cauza litigiilor din cauzele conexate T-125/03 și T-253/03, Akzo Nobel Chemicals și Akcros Chemicals/Comisia nu a avut ca efect suspendarea termenului de prescripție în raport cu reclamanta.
   În sfârșit, reclamanta susține în cadrul celui de-al treilea motiv că a fost încălcat dreptul său la apărare. În această privință, reclamanta susține că investigațiile au fost suspendate de Comisie fără motiv timp de mai mult de patru ani, aceasta având ca efect faptul că, de la începutul investigațiilor, au trecut aproximativ cinci ani până ca reclamanta să fie informată și aproximativ șase ani până la primirea comunicării motivelor. În plus, reclamanta pretinde că Comisia a omis să investigheze persoanele și unitățile comerciale implicate în scopul de a clarifica pe deplin faptele. Aceasta consideră că respectivele omisiuni ale Comisiei au lipsit-o de posibilitatea de a conserva probe în favoarea sa și de a se apăra în mod eficient.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 1/2003 al Consiliului din 16 decembrie 2002 privind punerea în aplicare a normelor de concurență prevăzute la articolele 81 și 82 din tratat, JO L 1, p. 1, Ediție specială 08/vol. 1, p. 167.


title: Cauza T-678/14: Ordonanța Tribunalului din 14 septembrie 2015 – Slovacia/Comisia („Acțiune în anulare — Resurse proprii ale Uniunii — Răspundere financiară a statelor membre — Obligația de a plăti Comisiei cuantumul care corespunde unei pierderi de resurse proprii — Scrisoare a Comisiei — Act care nu este supus căilor de atac — Inadmisibilitate”)

text:
               16.11.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 381/36

         Ordonanța Tribunalului din 14 septembrie 2015 – Slovacia/Comisia
   (Cauza T-678/14) (1)

   ((„Acțiune în anulare - Resurse proprii ale Uniunii - Răspundere financiară a statelor membre - Obligația de a plăti Comisiei cuantumul care corespunde unei pierderi de resurse proprii - Scrisoare a Comisiei - Act care nu este supus căilor de atac - Inadmisibilitate”))
   (2015/C 381/41)
   Limba de procedură: slovaca

      Părțile

      Reclamantă: Republica Slovacă (reprezentant: B. Ricziová, agent)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: L. Grønfeldt, A. Tokár și M. Wasmeier, agent)

      Obiectul

   Cerere de anulare a pretinsei decizii a Direcției Generale Buget a Comisiei conținute în scrisoarea BUDG/B/03MV D (2014) 2351197 din 15 iulie 2014, prin intermediul căreia aceasta din urmă ar soma Republica Slovacă să pună la dispoziția sa cuantumul brut în valoare de 1 6 02  457,33 euro (din care trebuie să se deducă 25 % cu titlu de costuri de colectare) care corespunde unei pierderi de resurse proprii tradiționale, și să procedeze în acest sens cel târziu până în prima zi lucrătoare care urmează celei de a nouăsprezecea zi a celei de a doua luni de la trimiterea scrisorii menționate

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Constată că nu este necesar să se pronunțe asupra cererilor de intervenție formulate de Republica Federală Germania și de România.

               3)

               Obligă Republica Slovacă să suporte propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de Comisia Europeană.

               4)

               Republica Slovacă, Comisia, Republica Federală Germania și România suportă fiecare propriile cheltuieli de judecată aferente cererilor de intervenție.

      (1)  JO C 448, 15.12.2014.


title: Cauza C-356/16: Cerere de decizie preliminară introdusă de Nederlandstalige rechtbank van eerste aanleg te Brussel (Belgia) la 27 iunie 2016 – Procedură penală împotriva Wamo BVBA, Luc Cecile Jozef Van Mol

text:
               12.9.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 335/36

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Nederlandstalige rechtbank van eerste aanleg te Brussel (Belgia) la 27 iunie 2016 – Procedură penală împotriva Wamo BVBA, Luc Cecile Jozef Van Mol
   (Cauza C-356/16)
   (2016/C 335/49)
   Limba de procedură: neerlandeza

      Instanța de trimitere

   Nederlandstalige rechtbank van eerste aanleg te Brussel

      Părțile din procedura principală

   Openbaar Ministerie
   Wamo BVBA,
   Luc Cecile Jozef Van Mol

      Întrebările preliminare

   Directiva 2005/29/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 11 mai 2005 privind practicile comerciale neloiale ale întreprinderilor de pe piața internă față de consumatori (1) trebuie interpretată în sensul că se opune unei legi naționale care interzice persoanelor fizice sau juridice să facă publicitate unor intervenții de chirurgie estetică sau unor intervenții de medicină estetică nechirurgicală precum articolul 20/1 din Legea din 23 mai 2013 privind reglementarea calificărilor necesare pentru a putea efectua intervenții de medicină estetică nechirurgicale și intervenții de chirurgie estetică, precum și reglementarea publicității și informării cu privire la aceste intervenții (Monitorul Oficial al Belgiei din 2 iulie 2013), introdusă prin Legea din 10 [aprilie] 2014 privind unele dispoziţii din domeniul sănătății (Monitorul Oficial al Belgiei din 30 aprilie 2014)?

      (1)  Directiva 2004/39/CE a Parlamentului European şi a Consiliului din 21 aprilie 2004 privind piețele instrumentelor financiare, de modificare a Directivelor 85/611/CEE și 93/6/CEE ale Consiliului și a Directivei 2000/12/CE a Parlamentului European și a Consiliului și de abrogare a Directivei 93/22/CEE a Consiliului (JO 2005, L 149, p. 22, Ediţie specială, 06/vol. 8, p. 247).


title: Cauza F-93/08: Acțiune introdusă la 12 noiembrie 2008 — N/Parlamentul European

text:
               21.2.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 44/75

         Acțiune introdusă la 12 noiembrie 2008 — N/Parlamentul European
   (Cauza F-93/08)
   (2009/C 44/134)
   Limba de procedură: franceza
   Părțile

      Reclamant: N (Bruxelles, Belgia) (reprezentant: E. Boigelot, avocat)

      Pârât: Parlamentul European
   Obiectul și descrierea litigiului
   Anularea raportului de evaluare a reclamantului pentru perioada cuprinsă între 1 ianuarie 2007 și 30 aprilie 2007.
   Concluziile reclamantului

               —

               Anularea Deciziei din 4 martie 2008 care lezează reclamantul întrucât confirmă și aprobă definitiv raportul de evaluare a reclamantului pentru perioada cuprinsă între 1 ianuarie 2007 și 30 aprilie 2007;

               —

               anularea raportului în litigiu;

               —

               anularea Deciziei președintelui Parlamentului European din 25 septembrie 2008 de respingere a reclamației reclamantului prin care se urmărea anularea deciziei atacate;

               —

               obligarea Parlamentului European la plata cheltuielilor de judecată.


title: Cauza C-283/12: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Administrativen sad — Varna (Bulgaria) la 6 iunie 2012 — Serebryanniy vek EOOD/Direktor na Direktsia „Obzhalvane I upravlenie na izpalnenieto” — Varna pri Tsentralno upravlenie na Natsionalnata agentsia za prihodite

text:
               11.8.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 243/9

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Administrativen sad — Varna (Bulgaria) la 6 iunie 2012 — Serebryanniy vek EOOD/Direktor na Direktsia „Obzhalvane I upravlenie na izpalnenieto” — Varna pri Tsentralno upravlenie na Natsionalnata agentsia za prihodite
   (Cauza C-283/12)
   2012/C 243/16
   Limba de procedură: bulgara

      Instanța de trimitere

   Administrativen sad — Varna

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Serebryanniy vek EOOD

      Pârât: Direktor na Direktsia „Obzhalvane I upravlenie na izpalnenieto” — Varna pri Tsentralno upravlenie na Natsionalnata agentsia za prihodite

      Întrebările preliminare

               1.

               Articolul 2 alineatul (1) litera (c) din Directiva 2006/112/CE (1) a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată poate fi interpretat în sensul că achiziționarea unui activ fix imaterial în schimbul suportării cheltuielilor pentru îmbunătățirea unui bun patrimonial închiriat sau care face obiectul unui comodat reprezintă o plată pentru serviciul unei îmbunătățiri, chiar dacă proprietarul bunului patrimonial nu datorează niciun fel de remunerație conform contractului?

               2.

               Articolul 2 alineatul (1) litera (c) și articolul 26 din Directiva 2006/112 se opun unei dispoziții naționale în temeiul căreia prestarea cu titlu gratuit a unui serviciu constând în îmbunătățirea unui bun patrimonial închiriat sau care face obiectul unui comodat este considerată în toate situațiile ca fiind impozabilă? În împrejurări precum cele din acțiunea principală pentru a răspunde la această întrebare este relevant faptul că

                           —

                           prestatorul serviciului gratuit a exercitat dreptul de deducere a TVA-ului pentru bunurile și prestările de servicii utilizate pentru efectuarea îmbunătățirilor, fapt care nici nu i-a fost refuzat încă printr-o decizie definitivă de rectificare fiscală;

                           —

                           la momentul efectuării controlului fiscal, societatea nu a început încă să realizeze operațiuni impozabile cu terenurile, însă perioada de valabilitate a contractelor nici nu a expirat încă?

               3.

               Articolele 62 și 63 din Directiva 2006/112 se opun unei dispoziții naționale, conform căreia faptul generator de impozit al operațiunii nu intervine la momentul prestării serviciului (concret, efectuarea îmbunătățirilor), ci la momentul returnării reale a bunului patrimonial în starea îmbunătățită cu ocazia încetării contractului sau a încetării utilizării?

               4.

               În cazul unui răspuns negativ la prima și la a doua întrebare preliminară: conform cărei dispoziții din titlul 4 al Directivei 2006/112 trebuie să se determine baza de impozitare în scopuri de TVA, dacă operațiunea gratuită nu intră în domeniul de aplicare al articolului 26 din directivă?

      (1)  JO 2006 L 347, p. 1, Ediție specială, 09/vol. 3, p. 7.


title: Cauza T-573/11: Hotărârea Tribunalului din 3 decembrie 2013 — JAS/Comisia [ „Uniune vamală — Importuri de pantaloni de tip jeans — Fraudă — Recuperare ulterioară a unor taxe la import — Articolul 13 din Regulamentul (CEE) nr. 1430/79 — Articolul 239 din Codul vamal — Cerere de remitere a taxelor la import — Existența unei situații speciale — Clauză de echitate — Decizie a Comisiei” ]

text:
               25.1.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 24/19

         Hotărârea Tribunalului din 3 decembrie 2013 — JAS/Comisia
   (Cauza T-573/11) (1)

   (Uniune vamală - Importuri de pantaloni de tip jeans - Fraudă - Recuperare ulterioară a unor taxe la import - Articolul 13 din Regulamentul (CEE) nr. 1430/79 - Articolul 239 din Codul vamal - Cerere de remitere a taxelor la import - Existența unei situații speciale - Clauză de echitate - Decizie a Comisiei)
   2014/C 24/33
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: JAS Jet Air Service France (JAS) (Mesnil-Amelot, Franța) (reprezentanți: T. Gallois și E. Dereviankine, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: B. R. Killmann, L. Keppenne și C. Soulay, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare a deciziei Comisiei din 5 august 2011 prin care se constată într-un caz determinat că nu se justifică efectuarea remiterii taxelor la import (Cazul REM 01/2008)

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               JAS Jet Air Service France (JAS) suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și cheltuielile efectuate de Comisia Europeană.

      (1)  JO C 25, 28.1.2012.


title: Cauza C-417/08: Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 18 iunie 2009 — Comisia Comunităților Europene/Regatul Unit al Marii Britanii si Irlandei de Nord (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Directiva 2004/35/CE — Răspunderea pentru mediul înconjurător în legătură cu prevenirea și repararea daunelor aduse mediului — Netranspunere)

text:
               1.8.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 180/22

         Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 18 iunie 2009 — Comisia Comunităților Europene/Regatul Unit al Marii Britanii si Irlandei de Nord
   (Cauza C-417/08) (1)

   (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru - Directiva 2004/35/CE - Răspunderea pentru mediul înconjurător în legătură cu prevenirea și repararea daunelor aduse mediului - Netranspunere)
   2009/C 180/36
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: A.-A. Gilly și U. Wölker, agenți)

      Pârât: Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord (reprezentant: S. Ossowski, agent)

      Obiectul

   Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Neadoptarea, în termenul prevăzut, a actelor necesare pentru a se conforma Directivei 2004/35/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 21 aprilie 2004 privind răspunderea pentru mediul înconjurător în legătură cu prevenirea și repararea daunelor aduse mediului (JO L 143, p. 56, Ediție specială, 15/vol.11, p. 168)

      Dispozitivul

               1)

               Prin neadoptarea actelor cu putere de lege și a actelor administrative necesare pentru a se conforma Directivei 2004/35/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 21 aprilie 2004 privind răspunderea pentru mediul înconjurător în legătură cu prevenirea și repararea daunelor aduse mediului, Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 19 din directiva menționată.

               2)

               Obligă Regatul Unit al Marii Britanii si Irlandei de Nord la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 301, 22.11.2008.


title: Cauza C-131/09: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Conseil d'État (Belgia) la 6 aprilie 2009 — Philippe Daras/Région wallonne

text:
               4.7.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 153/20

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Conseil d'État (Belgia) la 6 aprilie 2009 — Philippe Daras/Région wallonne
   (Cauza C-131/09)
   2009/C 153/38
   Limba de procedură: franceza

      Instanța de trimitere

   Conseil d'État

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamant: Philippe Daras

      Pârâtă: Région wallonne

      Întrebările preliminare

               1)

               Articolul 1.5 din Directiva 85/337/CEE a Consiliului din 27 iunie 1985 privind evaluarea efectelor anumitor proiecte publice și private asupra mediului (1) poate fi interpretat în sensul că exclude din domeniul său de aplicare o reglementare — precum Decretul Regiunii valone din 17 iulie 2008 privind anumite permise pentru care există motive de interes general — care se limitează să menționeze că „s-a demonstrat existența unor motive de interes general” pentru a acorda permise de urbanism, permise de mediu și permise unice pentru actele și lucrările pe care le enumeră, și care „ratifică” permisele pentru care „s-a demonstrat existența unor motive de interes general”?

               2)

                           a)

                           Articolele 1, 5, 6, 7, 8 și 10a din Directiva 85/337/CEE, astfel cum a fost modificată prin Directiva 97/11/CE a Consiliului (2) și prin Directiva 2003/35/CE a Parlamentului European și a Consiliului (3) se opun unui regim juridic în care dreptul de a realiza un proiect supus evaluării efectelor este acordat printr-un act legislativ care nu poate fi atacat cu o acțiune în fața unei instanțe judecătorești sau a unui alt organ independent și imparțial înființat prin lege, care să permită contestarea deciziei care dă dreptul la realizarea proiectului, atât pe fond cât și în ceea ce privește procedura urmată?

                           b)

                           Articolul 9 din Convenția de la Aarhus privind accesul la informație, participarea publicului la luarea deciziei și accesul la justiție în probleme de mediu, încheiată la 25 iunie 1998 și aprobată de Comunitatea Europeană prin Decizia 2005/370/CE a Consiliului din 17 februarie 2005 (4) trebuie interpretat în sensul că impune statelor membre să prevadă posibilitatea de a se formula o acțiune în fața unei instanțe judecătorești sau a unui alt organ independent și imparțial înființat prin lege, pentru să permită contestarea legalității deciziilor, acțiunilor sau omisiunilor care intră sub incidența dispozițiilor articolului 6, pentru orice aspect de fond sau de procedură care privește condițiile de fond și de procedură ale autorizării proiectelor care fac obiectul evaluării efectelor?

                           c)

                           Din perspectiva Convenției de la Aarhus privind accesul la informație, participarea publicului la luarea deciziei și accesul la justiție în probleme de mediu, încheiată la 25 iunie 1998 și aprobată de Comunitatea Europeană prin Decizia 2005/370/CE a Consiliului din 17 februarie 2005, articolul 10a din Directiva 85/337/CEE, astfel cum a fost modificată prin Directiva 2003/35/CE, trebuie interpretat în sensul că impune statelor membre să prevadă posibilitatea de a se formula o acțiune în fața unei instanțe judecătorești sau a unui alt organ independent și imparțial înființat prin lege, pentru să permită contestarea legalității deciziilor, a acțiunilor sau a omisiunilor, pentru orice aspect de fond sau de procedură, care privește condițiile de fond și de procedură ale autorizării proiectelor care fac obiectul evaluării efectelor?

      (1)  Directiva 85/337/CEE a Consiliului din 27 iunie 1985 privind evaluarea efectelor anumitor proiecte publice și private asupra mediului (JO L 175, p. 40, Ediție specială, 15/vol.1, p. 174)

      (2)  Directiva 97/11/CE a Consiliului din 3 martie 1997 de modificare a Directivei 85/337/CEE privind evaluarea efectelor anumitor proiecte publice și private asupra mediului (JO L 73, p. 5, Ediție specială, 15/vol.3, p. 254)

      (3)  Directiva 2003/35/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 26 mai 2003 de instituire a participării publicului la elaborarea anumitor planuri și programe privind mediul și de modificare a Directivelor 85/337/CEE și 96/61/CE (JO L 156, p. 17, Ediție specială, 15/vol. 10, p. 8)

      (4)  Decizia 2005/370/CE a Consiliului din 17 februarie 2005 privind încheierea, în numele Comunității Europene, a Convenției privind accesul la informație, participarea publicului la luarea deciziei și accesul la justiție în probleme de mediu (JO L 124. 1, Ediție specială, 15/vol. 14, p. 201)


title: Cauza T-89/11: Hotărârea Tribunalului din 9 iulie 2015 – Nanu-Nana Joachim Hoepp/OAPI – Vincci Hoteles (NANU) [„Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale NANU — Marca comunitară verbală anterioară NAMMU — Motiv relativ de refuz — Risc de confuzie — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009”]

text:
               24.8.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 279/29

         Hotărârea Tribunalului din 9 iulie 2015 – Nanu-Nana Joachim Hoepp/OAPI – Vincci Hoteles (NANU)
   (Cauza T-89/11) (1)

   ([„Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale NANU - Marca comunitară verbală anterioară NAMMU - Motiv relativ de refuz - Risc de confuzie - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009”])
   (2015/C 279/35)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Nanu-Nana Joachim Hoepp GmbH & Co. KG (Bremen, Germania) (reprezentanți: A. Nordemann și T. Boddien, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: J. Crespo Carrillo, agent)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI: Vincci Hoteles, SA (Alcobendas, Spania)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei întâi de recurs a OAPI din 25 noiembrie 2010 (cauza R 641/2010-1) privind o procedură de opoziție între Vincci Hoteles, SA și Nanu-Nana Joachim Hoepp GmbH & Co. KG.

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă Nanu-Nana Joachim Hoepp GmbH & Co. KG la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 113, 9.4.2011.


title: Cauza C-330/14: Cerere de decizie preliminară introdusă de Gyulai Közigazgatási și Munkaügyi Bíróság (Ungaria) la 8 iulie 2014 – Szemerey Gergely/Mezőgazdasági și Vidékfejlesztési Hivatal Központi Szerve

text:
               8.9.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 303/29

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Gyulai Közigazgatási și Munkaügyi Bíróság (Ungaria) la 8 iulie 2014 – Szemerey Gergely/Mezőgazdasági și Vidékfejlesztési Hivatal Központi Szerve
   (Cauza C-330/14)
   2014/C 303/37
   Limba de procedură: maghiara

      Instanța de trimitere

   Gyulai Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

      Părțile din procedura principală

      Reclamant: Szemerey Gergely

      Pârât: Mezőgazdasági și Vidékfejlesztési Hivatal Központi Szerve

      Întrebările preliminare

               1)

               Principiul flexibilității și principiul posibilității de modificare în sensul [considerentului] (20) al Regulamentului (CE) nr. 796/2004 (1), al [considerentului] (27) al aceluiași regulament sau ale [considerentelor] (18), (23) și (26) ale Regulamentului (CE) nr. 1122/2009 (2) trebuie interpretate în sensul că se opun unei legislații naționale potrivit căreia, în cazul cultivării unui soi de plante rar, trebuie să se anexeze la cererea de plată certificatul privind soiul de plante rar, având în vedere practica administrativă potrivit căreia certificatul poate fi solicitat doar anterior cererii de plată, între 2 și 15 aprilie 2010, și potrivit căreia acesta trebuie anexat concomitent cu depunerea cererii unice, iar această legislație nu permite remedierea neregularității cererii prin invocarea lipsei certificatului?

               2)

               Este compatibilă această dispoziție cu obligația unui stat membru de a nu compromite obiectivele politicii agricole comune sau se poate aprecia că exercitarea efectivă a dreptului la ajutor de către agricultorii care cultivă plante rare, derivat din dreptul Uniunii, a devenit imposibilă sau excesiv de dificilă sau imprevizibilă în anul 2010, odată cu modificarea legislativă [modificarea introdusă prin articolul 43 alineatul 6 din ordinul 61/2009 (din 14 mai 2009) al Ministerului Agriculturii și Dezvoltării Rurale, pus în aplicare prin Regulamentul nr. 31/2010 (din 30 martie 2010) al Ministerului Agriculturii și Dezvoltării Rurale]?

               3)

               Este contrară considerentului (57) al Regulamentului (CE) nr. 796/2004 sau considerentului (75) al Regulamentului (CE) nr. 1122/2009 și, în special, principiului proporționalității, practica administrativă potrivit căreia, în cazul lipsei certificatului privind soiul de plante rar, se impune o sancțiune pentru supradeclarare care vizează întreaga cerere, fără a aprecia intenția, neglijența sau circumstanțele, chiar dacă, altminteri, cererea de plată îndeplinește cerințele pentru acordarea ajutorului, raportat la întreaga suprafață a terenului, iar agricultorul cultivă planta declarată pe suprafața declarată?

               4)

               Sunt aplicabile cauzele de excludere prevăzute la [considerentul] (67) sau (71) ale Regulamentului (CE) nr. 796/2004 și la considerentul (75) al Regulamentului (CE) nr. 1122/2009, în cazul în care agricultorul invocă o practică administrativă contrară sau necorespunzătoare drept circumstanță excepțională și susține că eroarea sa a fost cauzată, în tot sau în parte, de practica organismului administrativă

               5)

               Notificarea acceptată a unui caz de forță majoră privind pierderea totală a culturii de către agricultor (însămânțarea) poate fi considerată drept o informație corectă în sensul [considerentului] (67) al Regulamentului (CE) nr. 796/2004 și al [considerentului] (93) al Regulamentului (CE) nr. 1122/2009, care scutește agricultorul de obligația de prezentare a certificatului privind soiul de plante rar și, prin urmare, conduce la neaplicarea sancțiunilor dispuse în raport cu întreaga cerere?

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 796/2004 al Comisiei din 21 aprilie 2004 de stabilire a normelor de aplicare a eco-condiționării, a modulării și a sistemului integrat de gestionare și control, prevăzute de Regulamentul (CE) nr. 1782/2003 al Consiliului din 29 septembrie 2003 de stabilire a normelor comune pentru schemele de sprijin direct în cadrul politicii agricole comune și de stabilire a anumitor scheme de sprijin pentru agricultori (JO L 141, p. 18, Ediție specială, 03/vol. 56, p. 210).

      (2)  Regulamentul (CE) nr. 1122/2009 al Consiliului din 30 noiembrie 2009 de stabilire a normelor de aplicare a Regulamentului (CE) nr. 73/2009 al Consiliului în ceea ce privește ecocondiționalitatea, modularea și sistemul integrat de administrare și control în cadrul schemelor de ajutor direct pentru agricultori prevăzute de regulamentul respectiv, precum și de aplicare a Regulamentului (CE) nr. 1234/2007 al Consiliului în ceea ce privește ecocondiționalitatea în cadrul schemei de ajutoare prevăzute pentru sectorul vitivinicol (JO L 316, p. 65).