title: Cauza T-401/06: Acțiune introdusă la data de 28 decembrie 2006 — Brosmann Footwear (HK) și alții/Consiliu

text:
               24.2.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 42/34

         Acțiune introdusă la data de 28 decembrie 2006 — Brosmann Footwear (HK) și alții/Consiliu
   (Cauza T-401/06)
   (2007/C 42/61)
   Limba de procedură: engleza
   Părțile

      Reclamante: Brosmann Footwear (HK) Ltd (Kowloon, Hong Kong), Seasonable Footwear (Zhong Shan) Ltd (Banfu, China), Lung Pao Footwear (Guangzhou) Ltd (Guangzhou, China), Risen Footwear (HK) Co. Ltd (Kowloon, Hong Kong) (reprezentanți: L. Ruessmann, A. Willems, lawyers)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene
   Concluziile reclamanților

               —

               anularea Regulamentului (CE) nr. 1472/2006 al Consiliului în măsura în care acesta impune taxe antidumping asupra exporturilor realizate de către reclamante;

               —

               obligarea Consiliului la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   Prin prezenta acțiune reclamantele solicită anularea Regulamentului contestat, în măsura în care acesta impune taxe antidumping asupra exporturilor acestora către Uniunea Europeană. Acțiunea este fundamentată pe următoarele motive:

               —

               încălcarea articolelor 2 alineatul (7) litera (b) și 9 alineatul (5) din Regulamentul (CE) nr. 384/96 al Consiliului privind protecția împotriva importurilor care fac obiectul unui dumping din partea țărilor care nu sunt membre ale Comunității Europene (în continuare denumit „Regulament de bază“), a articolului VI din GATT, precum și a principiilor nediscriminării, nemo auditur și așteptărilor legitime, în raport de omisiunea instituțiilor comunitare de a analiza, în mod individual, fiecare cerere de acordare a statutului de societate care funcționează conform principiilor economiei de piață (în continuare denumit „MET“), respectiv de acordare a tratamentului individual (în continuare denumit „IT“);

               —

               încălcarea articolelor 18 și 20 din Regulamentul de bază și nerespectarea dreptului la apărare al reclamantelor, în raport de omisiunea instituțiilor comunitare de a le comunica acestora modul de soluționare al cererilor de acordare a MEP și IT;

               —

               eroarea vădită de apreciere, precum și încălcarea articolului 5 alineatul (4) din Regulamentul de bază în raport de evaluarea atitudinii producătorilor comunitari în sprijinirea investigației, a articolului 1 alineatul (4) din același Regulament în ceea ce privește definirea sferei produsului, a articolului 17 din Regulamentul de bază și a articolului 253 CE în considerarea modului de selecție a eșantioanelor de la producătorii exportatori, a articolului 3 alineatul (2) din același Regulament și a articolului 253 CE referitor la stabilirea prejudiciului, a articolului 3 alineatul (2) din Regulamentul de bază cu referire la evaluarea legăturii de cauzalitate dintre importurile care fac obiectul unui dumping și prejudiciu, și, în cele din urmă, a articolului 9 alineatul (4) din Regulamentul de bază în ceea ce privește calcularea nivelului pentru eliminarea prejudiciului.


title: Cauza T-416/12: Hotărârea Tribunalului din 5 martie 2014 – HP Health Clubs Iberia/OAPI – Shiseido (ZENSATIONS) [ „Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare figurative ZENSATIONS — Marcă comunitară verbală anterioară ZEN — Motiv relativ de refuz — Risc de confuzie — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 — Admisibilitatea concluziilor intervenientei — Articolul 46 din Regulamentul de procedură — Obligația de motivare — Articolul 75 prima teză din Regulamentul nr. 207/2009 — Examinarea din oficiu a faptelor — Articolul 76 alineatul (1) din Regulamentul nr. 207/2009” ]

text:
               14.4.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 112/29

         Hotărârea Tribunalului din 5 martie 2014 – HP Health Clubs Iberia/OAPI – Shiseido (ZENSATIONS)
   (Cauza T-416/12) (1)

   ([„Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare figurative ZENSATIONS - Marcă comunitară verbală anterioară ZEN - Motiv relativ de refuz - Risc de confuzie - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 - Admisibilitatea concluziilor intervenientei - Articolul 46 din Regulamentul de procedură - Obligația de motivare - Articolul 75 prima teză din Regulamentul nr. 207/2009 - Examinarea din oficiu a faptelor - Articolul 76 alineatul (1) din Regulamentul nr. 207/2009”])
   2014/C 112/38
   Limba de procedură: spaniola

      Părţile

      Reclamantă: HP Health Clubs Iberia, SA (Barcelona, Spania) (reprezentant: S. Serrat Viñas, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieţei Interne (mărci, desene şi modele industriale) (reprezentant: J. Crespo Carrillo, agent)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: Shiseido Company Ltd (Tokyo, Japonia) (reprezentant: B. Moreau-Margotin, avocat)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva deciziei Camerei întâi de recurs a OAPI din 6 iunie 2012 (cauza R 2212/2010-1), referitoare la o procedură de opoziție între Shiseido Company Ltd și HP Health Clubs Iberia, SA.

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Respinge ca vădit inadmisibile capetele de cerere ale Shiseido Company Ltd, altele decât cel prin care se solicită, în esență, respingerea acțiunii.

               3)

               HP Health Clubs Iberia, SA suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și cheltuielile de judecată efectuate de Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieţei Interne (mărci, desene şi modele industriale) (OAPI).

      (1)  JO C 355, 17.11.2012.


               6.4.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 108/16

         Acțiune introdusă la 1 februarie 2017 de către Autoritatea AELS de Supraveghere împotriva Islandei
   (Cauza E-2/17)
   (2017/C 108/14)
   La data de 1 februarie 2017, Autoritatea AELS de Supraveghere, reprezentată de Carsten Zatschler și Maria Moustakali, în calitate de agenți ai Autorității AELS de Supraveghere, 35 Rue Belliard, 1040 Bruxelles, Belgia, a introdus o acțiune împotriva Islandei la Curtea de Justiție a AELS.
   Autoritatea AELS de Supraveghere solicită Curții de Justiție a AELS să declare următoarele:

               1.

               Prin menținerea în vigoare: (i) a unui sistem de autorizare pentru importul de ouă crude și produse din ouă crude, astfel cum a fost prevăzut la articolul 10 din Legea nr. 25/1993, precum și la articolul 3 litera (e) și la articolul 4 din Regulamentul (IS) nr. 448/2012; (ii) a unui sistem de autorizare pentru importul de lapte nepasteurizat și de produse lactate prelucrate din lapte nepasteurizat și a unor cerințe suplimentare, astfel cum au fost prevăzute la articolul 10 din Legea nr. 25/1993, la articolul 3 litera (f) și la articolele 4 și 5 din Regulamentul (IS) nr. 448/2012, precum și a unei interdicții de comercializare a produselor lactate importate, prelucrate din lapte nepasteurizat, astfel cum a fost prevăzută la articolul 7a din Regulamentul (IS) nr. 104/2010; precum și (iii) a unei practici administrative prin care li se solicită importatorilor să facă o declarație și să obțină o aprobare pentru importul de ouă și produse lactate tratate, astfel cum a fost stabilită în contextul aplicării Regulamentului (IS) nr. 448/2012, Islanda nu și-a îndeplinit obligațiile care decurg din actul menționat la punctul 1.1.1 din capitolul I al anexei I la Acordul privind SEE (Directiva 89/662/CEE a Consiliului din 11 decembrie 1989 privind controlul veterinar în cadrul schimburilor intracomunitare în vederea realizării pieței interne), astfel cum a fost modificat și adaptat la Acordul privind SEE prin Protocolul 1 la acesta și prin adaptările sectoriale din anexa I la acord, în special de la articolul 5 din directiva menționată.

               2.

               Islanda suportă cheltuielile de judecată.

      Situația de fapt și de drept și motivele invocate:

               —

               Autoritatea AELS de Supraveghere susține că, prin: (i) menținerea în vigoare a unui sistem de autorizare pentru importul de ouă crude și produse din ouă crude; (ii) menținerea în vigoare a unui sistem de autorizare pentru importul de lapte nepasteurizat și de produse lactate prelucrate din lapte nepasteurizat și a unor cerințe suplimentare, precum și a interdicției privind comercializarea de produse lactate importate, prelucrate din lapte nepasteurizat și (iii) prin menținerea în vigoare a unei practici prin care li se solicită importatorilor să facă o declarație și să obțină o aprobare pentru importul de ouă și produse lactate tratate, Islanda nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul Directivei 89/662/CEE.

               —

               Autoritatea AELS de Supraveghere susține că normele referitoare la schimburile comerciale având ca obiect produse de origine animală și la controalele veterinare în cadrul SEE sunt armonizate la nivelul SEE. Directiva 89/662/CEE a Consiliului reglementează controalele veterinare în cadrul schimburilor comerciale în SEE de produse de origine animală. Obiectivul său principal este acela de a elimina controalele veterinare la frontierele interne ale SEE, consolidând, în același timp, controalele efectuate la punctul de origine. Autoritățile competente ale statului SEE de destinație pot doar să verifice, prin efectuarea unor controale nediscriminatorii la fața locului, conformitatea cu legislația relevantă a SEE.

               —

               Autoritatea AELS de Supraveghere susține că, prin menținerea în vigoare a măsurilor actuale, Islanda impune cerințe suplimentare, care nu sunt autorizate în temeiul cadrului armonizat privind controalele veterinare.

               —

               În opinia Autorității AELS de Supraveghere, Curtea de Justiție a AELS a recunoscut deja, în hotărârea pronunțată în cauza E-17/15 – Ferskar kjötvörur ehf./statul islandez, referitoare la restricțiile privind importul de carne crudă în Islanda, neconformitatea unor astfel de cerințe cu legislația SEE. Legislația islandeză în cauză prevede restricții similare în ceea ce privește produsele din ouă și produsele lactate.


title: Cauza F-32/09: Acțiune introdusă la 1 aprilie 2009 — Andrikopoulou/Consiliul

text:
               6.6.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 129/22

         Acțiune introdusă la 1 aprilie 2009 — Andrikopoulou/Consiliul
   (Cauza F-32/09)
   2009/C 129/39
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: Anna Andrikopoulou (Rodhe-Saint-Genèse, Belgia) (reprezentanți: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis, E. Marchal, avocați)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene

      Obiectul și descrierea litigiului

   Anularea deciziei de nepromovare a reclamantei la gradul AST 7 în cadrul exercițiului de promovare 2008 și, în măsura în care este necesar, a deciziilor de promovare la acest grad a funcționarilor mai puțin merituoși

      Concluziile reclamantei

               —

               Anularea Deciziei AIPN de nepromovare a reclamantei la gradul AST 7 în cadrul exercițiului de promovare 2008 și, în măsura în care este necesar, a deciziilor de promovare în acest grad a funcționarilor mai puțin merituoși,

               —

               obligarea Consiliului Uniunii Europene la plata cheltuielilor de judecată.


title: Cauza T-454/07: Ordonanța Tribunalului din 7 februarie 2012 — Prym și alții/Comisia

text:
               24.3.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 89/29

         Ordonanța Tribunalului din 7 februarie 2012 — Prym și alții/Comisia
   (Cauza T-454/07) (1)

   2012/C 89/49
   Limba de procedură: germana
   Președintele Camerei a treia a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 51, 23.2.2008.


title: Hotărârea Curții din 7 iunie 2017 în cauza E-17/16 – Autoritatea AELS de Supraveghere/Islanda (Neîndeplinirea de către un stat AELS a obligațiilor care îi revin – Nerespectarea obligației de transpunere – Directiva 2009/127/CE de modificare a Directivei 2006/42/CE în ceea ce privește echipamentele tehnice de aplicare a pesticidelor)

text:
               28.9.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 321/11

         HOTĂRÂREA CURȚII
   din 7 iunie 2017
   în cauza E-17/16
   Autoritatea AELS de Supraveghere/Islanda

      (Neîndeplinirea de către un stat AELS a obligațiilor care îi revin – Nerespectarea obligației de transpunere – Directiva 2009/127/CE de modificare a Directivei 2006/42/CE în ceea ce privește echipamentele tehnice de aplicare a pesticidelor)

   (2017/C 321/09)
   În cauza E-17/16, Autoritatea AELS de Supraveghere/Islanda – CERERE de constatare a faptului că Islanda nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul actului menționat la punctul 1c din capitolul XXIV din anexa II la Acordul privind Spațiul Economic European (Directiva 2009/127/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 21 octombrie 2009 de modificare a Directivei 2006/42/CE în ceea ce privește echipamentele tehnice de aplicare a pesticidelor), astfel cum a fost adaptat la acord prin protocolul 1 la acesta, și în temeiul articolului 7 din acord, deoarece nu a adoptat măsurile necesare pentru a transpune actul până la termenul prevăzut sau, în orice caz, deoarece nu a informat Autoritatea AELS de Supraveghere în acest sens, Curtea, compusă din Carl Baudenbacher, președinte, Per Christiansen (judecător-raportor) și Benedikt Bogason (ad hoc), judecători, a pronunțat, la 7 iunie 2017, hotărârea al cărei dispozitiv prevede următoarele:
   Curtea:

               1.

               constată că Islanda nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul actului menționat la punctul 1c din capitolul XXIV din anexa II la Acordul privind Spațiul Economic European (Directiva 2009/127/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 21 octombrie 2009 de modificare a Directivei 2006/42/CE în ceea ce privește echipamentele tehnice de aplicare a pesticidelor), astfel cum a fost adaptat la acord prin protocolul 1 la acesta, și în temeiul articolului 7 din acord, prin faptul că nu a adoptat toate măsurile necesare transpunerii actului până la termenul prevăzut;

               2.

               dispune suportarea cheltuielilor de judecată de către Islanda.


title: Cauza T-188/07: Ordonanța Tribunalului de Primă Instanță din 25 noiembrie 2008 — Fastweb/Comisia ( Ajutoare de stat — Subvenții la achiziționarea de decodoare numerice — Telecomunicații — Decizie a Comisiei prin care ajutorul este declarat incompatibil cu piața comună — Decizie adoptată de către statul membru în cursul procesului de a nu proceda la recuperarea ajutorului de la întreprinderea care a atacat decizia Comisiei în cadrul unei acțiuni în anulare — Dispariția interesului de a exercita acțiunea — Nepronunțarea asupra fondului )

text:
               7.2.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 32/35

         Ordonanța Tribunalului de Primă Instanță din 25 noiembrie 2008 — Fastweb/Comisia
   (Cauza T-188/07) (1)

   („Ajutoare de stat - Subvenții la achiziționarea de decodoare numerice - Telecomunicații - Decizie a Comisiei prin care ajutorul este declarat incompatibil cu piața comună - Decizie adoptată de către statul membru în cursul procesului de a nu proceda la recuperarea ajutorului de la întreprinderea care a atacat decizia Comisiei în cadrul unei acțiuni în anulare - Dispariția interesului de a exercita acțiunea - Nepronunțarea asupra fondului’)
   (2009/C 32/66)
   Limba de procedură: italiana
   Părțile

      Reclamantă: Fastweb SpA (Milano, Italia) (reprezentanți: M. Merola și T. Ubaldi, avocați)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: B. Martenczuk, G. Conte și E. Righini, agenți)

      Interveniente în susținerea pârâtei: Sky Italia Srl (Roma, Italia) (reprezentanți: F. González Díaz și D. Gerard, avocați); și Centro Europa 7 Srl (Roma) (reprezentanți: R. Mastroianni, F. Ferraro și M. Condinanzi, avocați)
   Obiectul
   Cerere de anulare a Deciziei 2007/374/CE a Comisiei din 24 ianuarie 2007 privind ajutorul de stat C 52/2005 (ex NN 88/2005, ex CP 101/2004) acordat de Republica Italiană sub formă de subvenție la achiziționarea de decodoare numerice (JO L 147, p. 1)
   Dispozitivul

               1)

               Constată că nu mai este necesar să se pronunțe asupra fondului cauzei.

               2)

               Fiecare parte suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 170, 21.7.2007.


title: Cauza T-237/16: Acțiune introdusă la 17 mai 2016 – NI/AEPD

text:
               18.7.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 260/43

         Acțiune introdusă la 17 mai 2016 – NI/AEPD
   (Cauza T-237/16)
   (2016/C 260/54)
   Limba de procedură: spaniola

      Părțile

      Reclamantă: NI (Madrid, Spania) (reprezentant: A. Gómez-Acebo Dennes, avocat)

      Pârâtă: Autoritatea Europeană pentru Protecția Datelor

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea și lipsirea de efecte juridice a deciziei Autorității Europene pentru Protecția Datelor din 18 martie 2016 prin care s-a respins cererea reclamantei de reexaminare a deciziei acestei autorități din data de 8 decembrie 2015 și admiterea cererii de încetare a prelucrării în prezent şi pe viitor de către Ombudsmanul European a datelor cu caracter personal conținute într-un contract încheiat de reclamantă;

               —

               admiterea cererii de obligare a Ombudsmanului European să se abțină de la publicarea oricărei date cu caracter personal a reclamantei sau prin care aceasta ar putea fi identificată; în special, obligarea Ombudsmanului European să nu facă nicio aluzie la mandatul exercitat de aceasta;

               —

               admiterea cererii de obligare a Ombudsmanului European să dea curs și să respecte în mod exhaustiv și complet dreptul la opoziție în prelucrarea datelor sale cu caracter personal în cadrul procedurii Own Initiative Inquiry 2/2014 sau al oricărei alte proceduri având același obiect la care poate participa reclamanta;

               —

               obligarea Autorității Europene pentru Protecția Datelor la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Prezenta acțiune este îndreptată în principal împotriva deciziei pârâtei de a nu admite contestația reclamantei privind refuzul de a cenzura anumite date cu caracter personal în cadrul demersurilor în fața Ombudsmanului European legate de două anchete referitoare la autorizația acordată pentru a putea desfășura activități profesionale în sectorul privat la încetarea atribuțiilor sale în calitate de membru al Comisiei Europene.
   În susținerea acțiunii sale, reclamanta invocă următoarele motive.

               1.

               Pârâta nu a analizat în mod corespunzător, în contextul reglementării și al jurisprudenței aplicabile rezoluțiilor sale, activitatea reclamantei, procedura Comisiei privind autorizarea activității sale ulterioare exercitării mandatului său de membru al Comisiei, prima anchetă desfășurată de Ombudsmanul European cu privire la autorizația menționată și redeschiderea cazului anchetat de noul Ombudsman European, precum și intenția sa de a publica datele cu caracter personal ale reclamantei, prin care aceasta ar putea fi identificată în mod direct și indirect.

               2.

               Colectarea anonimă a datelor nu permite asigurarea trasabilității necesare pentru a stabili legalitatea prelucrării datelor de către Ombudsmanul European întrucât ar fi fost obținute în mod anonim și prelucrate în mod nelegal.

               3.

               Prelucrarea datelor care fac obiectul prezentei proceduri trebuie să fie calificată, potrivit reclamantei, ca excesivă, inadecvată și lipsită de relevanță în raport cu scopul pentru care a fost efectuată, fie și în mod anonim. Contractul transmis se referă exclusiv la relația dintre reclamantă și o întreprindere privată după încetarea atribuțiilor de membru al Comisiei, iar obiectul acestuia nu are legătură cu activitățile desfășurate în cadrul Comisiei.

               4.

               Nu există informații sau fapte noi care să justifice prelucrarea și publicarea datelor personale ale reclamantei, care, în plus, au fost considerate confidențiale în cadrul primei anchete desfășurate de fostul Ombudsman. O schimbare în prelucrarea confidențială a datelor în discuție nu este justificată din punct de vedere juridic și nu a fost motivată niciodată de Ombudsmanul European.

               5.

               Publicarea datelor personale în speță nu contribuie în niciun fel la o anchetă mai bună, întrucât Ombudsmanul European poate derula o anchetă cu privire la autorizația acordată reclamantei pentru desfășurarea unor activități private fără a utiliza date legate de viața sa privată și, cu atât mai mult, fără a le publica.


title: Cauza C-299/13: Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 9 octombrie 2014 (cerere de decizie preliminară formulată de Grondwettelijk Hof – Belgia) – Isabelle Gielen/Ministerraad [Fiscalitate — Directiva 2008/7/CE — Articolul 5 alineatul (2) și articolul 6 — Impozitare indirectă a majorării de capital — Impozit pe conversia titlurilor la purtător în titluri nominative sau în titluri de valoare dematerializate]

text:
               8.12.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 439/6

         Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 9 octombrie 2014 (cerere de decizie preliminară formulată de Grondwettelijk Hof – Belgia) – Isabelle Gielen/Ministerraad
   (Cauza C-299/13) (1)

   ([Fiscalitate - Directiva 2008/7/CE - Articolul 5 alineatul (2) și articolul 6 - Impozitare indirectă a majorării de capital - Impozit pe conversia titlurilor la purtător în titluri nominative sau în titluri de valoare dematerializate])
   (2014/C 439/08)
   Limba de procedură: neerlandeza

      Instanța de trimitere

   Grondwettelijk Hof

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Isabelle Gielen

      Pârât: Ministerraad

      Dispozitivul

   Articolul 5 alineatul (2) din Directiva 2008/7/CE a Consiliului din 12 februarie 2008 privind impozitarea indirectă a majorării de capital trebuie interpretat în sensul că se opune aplicării unui impozit pe conversia titlurilor la purtător în titluri nominative sau în titluri de valoare dematerializate precum cel în discuție în litigiul principal. Un astfel de impozit nu poate fi justificat în temeiul articolului 6 din directiva menționată.

      (1)  JO C 226, 3.8.2013.


title: Cauza C-415/13: Recurs introdus la 22 iulie 2013 de Fabrykę Łożysk Tocznych-Kraśnik S.A. împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera întâi) din 14 mai 2013 în cauza T-19/12 F, Fabryka Łożysk Tocznych-Kraśnik/Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale), Impexmetal

text:
               21.9.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 274/16

         Recurs introdus la 22 iulie 2013 de Fabrykę Łożysk Tocznych-Kraśnik S.A. împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera întâi) din 14 mai 2013 în cauza T-19/12 F, Fabryka Łożysk Tocznych-Kraśnik/Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale), Impexmetal
   (Cauza C-415/13)
   2013/C 274/28
   Limba de procedură: polona

      Părțile

      Recurentă: Fabryka Łożysk Tocznych-Kraśnik S.A. (reprezentant: P. Borowski, avocat)

      Celelalte părți din procedură: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale), Impexmetal S.A.

      Concluziile recurentei

               —

               Anularea Hotărârii Tribunalului și admiterea acțiunii formulate la 9 ianuarie 2012 și, în mod corelativ, anularea a Deciziei Camerei întâi de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 27 octombrie 2011,

               —

               cu titlu subsidiar, anularea Hotărârii Tribunalului și trimiterea cauzei spre rejudecare la Tribunal,

               —

               obligarea celeilalte părți din recurs la plata cheltuielilor de judecată, inclusiv a celor efectuate de recurentă în procedura căii de atac și în procedura de opoziție care s-au aflat pe rolul OAPI, precum și a celor cheltuielilor de judecată efectuate la Tribunal.

      Motivele și principalele argumente

   Recurenta critică faptul că Tribunalul a încălcat articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009 (1) prin aplicarea acestei dispoziții, deși nu era aplicabilă situației de fapt.
   S-a ajuns la aplicarea nelegală a acestei dispoziții pentru că Tribunalul a constatat în mod eronat că marca recurentei era similară cu marca intervenientei și implicit că pentru public exista un risc de confuzie. Tribunalul nu a avut în vedere că:

               —

               între produsele din categoria „mașini și mașini-unelte”, care sunt acoperite de marca recurentei, și produsele „lagăre”, care sunt acoperite de marca părții care a formulat opoziția, există diferențe importante și în mod cert nu sunt produse complementare;

               —

               marca recurentei și marca intervenientei există diferențe importante din punct de vedere vizual;

               —

               marca recurentei conține un substantiv „Kraśnik”, care are o influentă esențială asupra diferențelor vizuale, fonetice și conceptuale dintre mărcile în conflict;

               —

               între marca recurentei și marca intervenientei există diferențe esențiale din punct de vedere fonetic;

               —

               marca recurentei este parte din denumirea firmei și aceasta a fost utilizată cu mult înainte de înregistrare;

               —

               această marcă este un semn care are o anumită istorie care o distinge pe recurentă;

               —

               mărcile menționate au coexistat timp îndelungat fără să existe vreun conflict între ele;

               —

               similitudinea dintre mărcile în conflict nu susține afirmația că ar putea da naștere unui risc de confuzie.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 207/2009 al Consiliului din 26 februarie 2009 privind marca comunitară (versiunea codificată) (JO L 78, p. 1).


title: Cauza T-711/14: Acțiune introdusă la 7 octombrie 2014 – Arcofin și alții/Comisia

text:
               17.11.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 409/63

         Acțiune introdusă la 7 octombrie 2014 – Arcofin și alții/Comisia
   (Cauza T-711/14)
   2014/C 409/85
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamante: Arcofin SCRL (Schaerbeek, Belgia), Arcopar SCRL (Schaerbeek) și Arcoplus (Schaerbeek) (reprezentanți: R. B. Martens, A. Verlinden și C. Maczkovics, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamantele solicită Tribunalului:

               —

               cu titlu principal, anularea în totalitate a deciziei atacate;

               —

               cu titlu subsidiar, anularea în totalitate a deciziei atacate în măsura în care prin aceasta este declarată incompatibilă cu piața internă măsura de ajutor și este obligat statul belgian să recupereze ajutorul și să se abțină de la orice plată a garanției către asociații persoane fizice ai reclamantelor;

               —

               cu titlu încă mai subsidiar, anularea articolelor 2, 3 și 4 din decizia atacată, în măsura în care prin aceste articole este obligat statul belgian să recupereze ajutorul și să se abțină de la orice plată a garanției către asociații persoane fizice ai reclamantelor;

               —

               în orice caz, obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Reclamantele solicită anularea Deciziei 2014/686/UE a Comisiei din 3 iulie 2014 [notificată cu numărul C(2014) 1021 final] privind ajutorul de stat pus în aplicare de Belgia sub formă de schemă de garantare care protejează acțiunile membrilor persoane fizice ai cooperativelor financiare [ajutorul de stat SA.33927 (2012/C) (ex 2011/NN)] (JO L 284, p. 53).
   În susținerea acțiunii, reclamantele invocă cinci motive.

               1.

               Primul motiv este întemeiat pe o încălcare a articolelor 107 alineatul (1), a articolului 108 și a articolului 296 al doilea paragraf TFUE, a articolului 14 din Regulamentului (CE) nr. 659/1999 (1), a principiului motivării actelor juridice și a normelor de procedură care guvernează sarcina și administrarea probei, în măsura în care Comisia ar fi constatat în mod greșit și fără a furniza motivele acestei constatări că reclamantele erau singurele beneficiare reale ale ajutorului.

               2.

               Al doilea motiv este întemeiat pe o încălcare a articolului 107 alineatul (1) și a articolului 296 al doilea paragraf TFUE, precum și a principiului motivării actelor juridice și pe o eroare de apreciere a faptelor, în măsura în care Comisia ar fi constat în mod greșit și fără a furniza motivele acestei constatări că schema de garantare era susceptibilă să denatureze concurența altor cooperative și a altor furnizori de produse de investiții, precum și să afecteze schimburile comerciale dintre statele membre.

               3.

               Al treilea motiv, invocat cu titlu subsidiar, este întemeiat pe o încălcare a articolului 107 alineatul (3) litera (b) și a articolului 108 alineatul (2) TFUE și pe o eroare vădită de apreciere, în măsura în care Comisia ar fi decis în mod greșit că schema de garantare era incompatibilă cu piața internă.
               Reclamantele invocă faptul că, dacă a existat un ajutor de stat, acesta ar fi trebuit declarat compatibil cu piața internă ca ajutor destinat să remedieze o perturbare gravă a economiei belgiene în sensul articolului 107 alineatul (3) litera (b) TFUE.

               4.

               Al patrulea motiv, invocat cu titlu încă mai subsidiar, este întemeiat pe o încălcare a articolului 108 alineatul (2) TFUE, a articolului 14 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 659/1999 și a principiului încrederii legitime, în măsura în care încrederea pe care reclamantele ar putea să o manifeste în mod legitim în privința legalității măsurii s-ar opune recuperării ajutorului impuse de Comisie.

               5.

               Al cincilea motiv, invocat cu titlu încă mai subsidiar, este întemeiat pe o încălcare a articolelor 107 și 108 TFUE și a Regulamentului (CE) nr. 659/1999, pe un abuz de putere sau, cel puțin, pe o încălcare a principiului proporționalității, în măsura în care decizia prin care Comisia obligă un stat membru să adopte o anumită măsură pentru a elimina un ajutor, precum, în speță, aceea de a se abține de la orice plată către asociații persoane fizice ai reclamantelor, ar depăși în mod vădit competențele Comisiei sau ar fi, cel puțin, vădit disproporționată.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 659/1999 al Consiliului din 22 martie 1999 de stabilire a normelor de aplicare a articolului 108 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (JO L 83, p. 1, Ediție specială, 08/vol. 1, p. 41).


title: Cauza C-466/12: Hotărârea Curții (Camera a patra) din 13 februarie 2014 (cerere de decizie preliminară formulată de Svea hovrätt — Suedia) — Nils Svensson, Sten Sjögren, Madelaine Sahlman, Pia Gadd/Retriever Sverige AB [Trimitere preliminară — Apropierea legislațiilor — Drept de autor și drepturi conexe — Directiva 2001/29/CE — Societatea informațională — Armonizarea anumitor aspecte ale dreptului de autor și drepturilor conexe — Articolul 3 alineatul (1) — Comunicare publică — Noțiune — Linkuri internet ( „linkuri care pot fi accesate” ) care conferă acces la opere protejate]

text:
               29.3.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 93/12

         Hotărârea Curții (Camera a patra) din 13 februarie 2014 (cerere de decizie preliminară formulată de Svea hovrätt — Suedia) — Nils Svensson, Sten Sjögren, Madelaine Sahlman, Pia Gadd/Retriever Sverige AB
   (Cauza C-466/12) (1)

   (Trimitere preliminară - Apropierea legislațiilor - Drept de autor și drepturi conexe - Directiva 2001/29/CE - Societatea informațională - Armonizarea anumitor aspecte ale dreptului de autor și drepturilor conexe - Articolul 3 alineatul (1) - Comunicare publică - Noțiune - Linkuri internet („linkuri care pot fi accesate”) care conferă acces la opere protejate)
   2014/C 93/18
   Limba de procedură: suedeza

      Instanța de trimitere

   Svea hovrätt

      Părțile din procedura principală

      Reclamanți: Nils Svensson, Sten Sjögren, Madelaine Sahlman, Pia Gadd

      Pârâtă: Retriever Sverige AB

      Obiectul

   Cerere de decizie preliminară — Svea Hovrätt — Interpretarea articolului 3 alineatul (1) din Directiva 2001/29/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 22 mai 2001 privind armonizarea anumitor aspecte ale dreptului de autor și drepturilor conexe în societatea informațională (JO L 167, p. 10, Ediție specială, 17/vol.01, p. 230) — Site internet de căutare și de monitorizare care oferă abonaților, contra cost, un serviciu de acces la opere protejate — Punerea la dispoziție de către o altă persoană decât autorul operei sau persoanele îndreptățite a unui link care pagina sa de web care conferă acces la operă

      Dispozitivul

               1.

               Articolul 3 alineatul (1) din Directiva 2001/29/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 22 mai 2001 privind armonizarea anumitor aspecte ale dreptului de autor și drepturilor conexe în societatea informațională trebuie interpretat în sensul că nu constituie un act de comunicare publică, în sensul acestei dispoziții, furnizarea pe un site internet de linkuri care pot fi accesate către opere disponibile în mod liber pe un alt site internet.

               2.

               Articolul 3 alineatul (1) din Directiva 2001/29 trebuie interpretat în sensul că se opune ca un stat membru să poată conferi o protecție mai amplă titularilor de drepturi de autor prevăzând că noțiunea de comunicare publică include mai multe operațiuni decât cele vizate la această dispoziție.

      (1)  JO C 379, 8.12.2012.


title: Cauza C-161/15: Cerere de decizie preliminară introdusă de Conseil d'État (Belgia) la 9 aprilie 2015 – Abdelhafid Bensada Benallal/État belge

text:
               8.6.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 190/7

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Conseil d'État (Belgia) la 9 aprilie 2015 – Abdelhafid Bensada Benallal/État belge
   (Cauza C-161/15)
   (2015/C 190/07)
   Limba de procedură: franceza

      Instanța de trimitere

   Conseil d'État

      Părțile din procedura principală

      Reclamant: Abdelhafid Bensada Benallal

      Pârât: État belge

      Întrebarea preliminară

   Principiul general al dreptului Uniunii Europene care consacră respectarea dreptului la apărare, inclusiv a dreptului unei persoane de a fi ascultată de către o autoritate națională înainte de adoptarea de către această autoritate a oricărei decizii susceptibile să afecteze în mod defavorabil interesele persoanei în cauză, cum este o decizie prin care se pune capăt permisului său de ședere, are în ordinea juridică a Uniunii Europene o importanță echivalentă cu cea pe care o au normele de ordine publică de drept belgian în dreptul intern, iar principiul echivalenței impune ca motivul, întemeiat pe încălcarea principiului general al dreptului Uniunii Europene privind respectarea dreptului la apărare, să poată fi invocat pentru prima dată în fața Conseil d'État, judecând în recurs, astfel cum este permis în dreptul intern pentru motivele de ordine publică?


title: Cauza F-115/05: Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (prima cameră) din data de 16 ianuarie 2007 — Philippe Vienne și alții/Parlamentul european (Funcționari publici — Obligație de asistență care incumbă administrației — Refuz — Transferarea drepturilor la pensie dobândite in Belgia)

text:
               24.2.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 42/46

         Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (prima cameră) din data de 16 ianuarie 2007 — Philippe Vienne și alții/Parlamentul european
   (Cauza F-115/05) (1)

   (Funcționari publici - Obligație de asistență care incumbă administrației - Refuz - Transferarea drepturilor la pensie dobândite in Belgia)
   (2007/C 42/80)
   Limba de procedură: franceza
   Părțile

      Reclamanți: Philippe Vienne (Bascharage, Luxemburg) și alții (reprezentanți: G. Bouneou și F. Frabetti, avocats)

      Pârât: Parlamentul european (reprezentanți: inițial, M. Mustapha-Pacha și A. Bencomo-Weber și, ulterior, J. De Wachter, M. Mustapha-Pacha și K. Zejdova, în calitate de agenți)
   Obiectul cauzei
   Pe de o parte, anularea hotărârii Parlamentului prin care s-au respins cererile de asistență introduse de reclamanți în cadrul transferării drepturilor la pensie obținute de aceștia în Belgia și, pe de altă parte, o cerere în despăgubiri
   Dispozitivul hotărârii

               1)

               Respinge cererea.

               2)

               Fiecare parte suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 22 din 28.1.2006, p. 24 (cauză înregistrată iniţial pe rolul Tribunalului de Primă Instanţă a Comunităţilor Europene sub numărul T-427/05 şi transferată la Tribunalul funcţiei publice al Uniunii Europene prin ordonanţa din 15.12.2005).


title: Cauza C-373/08: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 11 februarie 2010 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Finanzgericht Düsseldorf — Germania) — Hoesch Metals and Alloys GmbH/Hauptzollamt Aachen [Codul vamal comunitar — Articolul 24 — Originea nepreferențială a mărfurilor — Transformare sau prelucrare ce conferă originea — Blocuri de siliciu originare din China — Trierea, zdrobirea și purificarea blocurilor, precum și cernerea, sortarea boabelor în funcție de dimensiunea acestora și ambalarea lor în India — Dumping — Validitatea Regulamentului (CE) nr. 398/2004]

text:
               27.3.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 80/2

         Hotărârea Curții (Camera a treia) din 11 februarie 2010 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Finanzgericht Düsseldorf — Germania) — Hoesch Metals and Alloys GmbH/Hauptzollamt Aachen
   (Cauza C-373/08) (1)

   (Codul vamal comunitar - Articolul 24 - Originea nepreferențială a mărfurilor - Transformare sau prelucrare ce conferă originea - Blocuri de siliciu originare din China - Trierea, zdrobirea și purificarea blocurilor, precum și cernerea, sortarea boabelor în funcție de dimensiunea acestora și ambalarea lor în India - Dumping - Validitatea Regulamentului (CE) nr. 398/2004)
   2010/C 80/03
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Finanzgericht Düsseldorf

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Hoesch Metals and Alloys GmbH

      Pârâtă: Hauptzollamt Aachen

      Obiectul

   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Finanzgericht Düsseldorf (Germania) — Interpretarea articolului 24 din Regulamentul (CEE) nr. 2913/92 al Consiliului din 12 octombrie 1992 de instituire a Codului vamal comunitar (JO L 302, p. 1, Ediție specială, 02/vol. 5, p. 58) — Validitatea Regulamentului (CE) nr. 398/2004 al Consiliului din 2 martie 2004 de instituire a unui drept antidumping definitiv la importurile de siliciu originare din Republica Populară Chineză (JO L 66, p. 15, Ediție specială, 11/vol. 34, p. 122) — Noțiunea „transformare sau prelucrare substanțială” care determină originea produsului — Curățarea și zdrobirea blocurilor de siliciu metalic originare din China, precum și sortarea, trierea și ambalarea boabelor de siliciu astfel obținute.

      Dispozitivul

               1.

               Trierea, zdrobirea și purificarea blocurilor de siliciu, precum și cernerea, sortarea și ambalarea consecutive ale boabelor de siliciu rezultate prin zdrobire, astfel cum au fost efectuate în acțiunea principală, nu reprezintă o transformare sau o prelucrare ce conferă originea, în sensul articolului 24 din Regulamentul (CEE) nr. 2913/92 al Consiliului din 12 octombrie 1992 de instituire a Codului vamal comunitar.

               2.

               Examinarea celei de a doua întrebări adresate de instanța de trimitere nu a revelat niciun element de natură să afecteze validitatea Regulamentului (CE) nr. 398/2004 al Consiliului din 2 martie 2004 de instituire a unui drept antidumping definitiv la importurile de siliciu originare din Republica Populară Chineză.

      (1)  JO C 272, 25.10.2008.


title: Cauza C-415/10: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Bundesarbeitsgericht (Germania) la 20 august 2010 — Galina Meister/Speech Design Carrier Systems GmbH

text:
               6.11.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 301/10

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Bundesarbeitsgericht (Germania) la 20 august 2010 — Galina Meister/Speech Design Carrier Systems GmbH
   (Cauza C-415/10)
   ()
   2010/C 301/14
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Bundesarbeitsgericht

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Galina Meister

      Pârâtă: Speech Design Carrier Systems GmbH

      Întrebările preliminare

               1.

               Articolul 19 alineatul (1) din Directiva 2006/54/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 5 iulie 2006 privind punerea în aplicare a principiului egalității de șanse și al egalității de tratament între bărbați și femei în materie de încadrare în muncă și de muncă (reformă) și articolul 8 alineatul (1) din Directiva 2000/43/CE a Consiliului din 29 iunie 2000 de punere în aplicare a principiului egalității de tratament între persoane, fără deosebire de rasă sau origine etnică, precum și articolul 10 alineatul (1) din Directiva 2000/78/CE a Consiliului din 27 noiembrie 2000 de creare a unui cadru general în favoarea egalității de tratament în ceea ce privește încadrarea în muncă și ocuparea forței de muncă trebuie interpretate în sensul că unui lucrător care arată că îndeplinește condițiile pentru un post scos la concurs de un angajator trebuie să i se acorde, în cazul respingerii candidaturii sale, dreptul de a fi informat de către angajatorul respectiv cu privire la faptul dacă acesta a recrutat un alt candidat și, în cazul unui răspuns afirmativ, pe baza căror criterii s-a realizat această recrutare?

               2.

               În cazul unui răspuns afirmativ la prima întrebare:
               Împrejurarea că angajatorul nu comunică informația solicitată constituie un fapt care permite să se prezume existența discriminării susținute de lucrător?


title: Cauza T-647/14: Acțiune introdusă la 2 septembrie 2014 – Infusion Brands/OAPI (DUALSAW)

text:
               27.10.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 380/19

         Acțiune introdusă la 2 septembrie 2014 – Infusion Brands/OAPI (DUALSAW)
   (Cauza T-647/14)
   2014/C 380/26
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Infusion Brands, Inc. (Myer Lake Circle Clearwater, Statele Unite) (reprezentant: K. Piepenbrink, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea Deciziei Camerei a patra de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 1 iulie 2014 în cauza R 397/2014-4;

               —

               obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

      Marca comunitară vizată: marca figurativă în alb, negru și verde care conține elementul verbal „DUALSAW” pentru produse și servicii din clasele 7, 8 și 35 – cererea de înregistrare a mărcii comunitare nr. 1 2 0 27  561

      Decizia examinatorului: respinge cererea în parte.

      Decizia camerei de recurs: respinge calea de atac.

      Motivele invocate: încălcarea articolului 7 alineatul (1) literele (b) și (c) și alineatul (2) din Regulamentul nr. 207/2009


title: Cauza C-394/09: Acțiune introdusă la 6 octombrie 2009 — Comisia Comunităților Europene/Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord

text:
               21.11.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 282/31

         Acțiune introdusă la 6 octombrie 2009 — Comisia Comunităților Europene/Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord
   (Cauza C-394/09)
   2009/C 282/54
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: A. Alcover San Pedro, B. McArdle, Agenți)

      Pârâtă: Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord

      Concluziile reclamantei

               —

               Constatarea că, prin neadoptarea, în ceea ce privește Gibraltar, a actelor cu putere de lege și a normelor administrative necesare pentru a transpune Directiva 2005/33/CE (1) a Parlamentului European și a Consiliului din 6 iulie 2005 de modificare a Directivei 1999/32/CE cu privire la conținutul de sulf al combustibililor marini și, prin neadoptarea, în ceea ce privește Anglia, Țara Galilor, Irlanda de Nord și Scoția, a actelor cu putere de lege și a normelor administrative necesare pentru a transpune toate elementele „în legătură cu marea” ale directivei sau, în orice caz, prin necomunicarea acestora Comisiei, Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 2 din directiva menționată;

               —

               obligarea Regatului Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Termenul pentru transpunerea directivei a expirat la 11 august 2006.

      (1)  JO L 191, p. 59, Ediție specială, 13/vol. 49, p. 134.


title: Cauza T-371/09: Acțiune introdusă la 24 septembrie 2009 — Retractable Technologies/OAPI — Abbott Laboratories (RT)

text:
               21.11.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 282/55

         Acțiune introdusă la 24 septembrie 2009 — Retractable Technologies/OAPI — Abbott Laboratories (RT)
   (Cauza T-371/09)
   2009/C 282/103
   Limba în care a fost formulată acțiunea: germana

      Părțile

      Reclamantă: Retractable Technologies, Inc. (Little Elm, Texas, Statele Unite ale Americii) (reprezentant: K. Dröge, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Abbott Laboratories (Abbott Park IL, Statele Unite ale Americii)

      Concluziile reclamantei

               —

               Anularea Deciziei nr. R 1234/2008-4 din 24 iulie 2009 a Camerei a patra de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale);

               —

               obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

      Solicitantul mărcii comunitare: reclamanta.

      Marca comunitară vizată: marca figurativă „RT” pentru produse din clasa 10 (cererea de înregistrare nr. 4 129 037).

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în sprijinul opoziției: Abbott Laboratories.

      Marca sau semnul invocat în sprijinul opoziției: marca verbală spaniolă „RTH” pentru produse din clasa 10.

      Decizia diviziei de opoziție: admite în parte opoziția.

      Decizia camerei de recurs: respinge recursul.

      Motivele invocate: încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 (1), întrucât nu există un risc de confuzie între semnele aflate în opoziție.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 207/2009 al Consiliului din 26 februarie 2009 privind marca comunitară (JO L 78, p. 1).


title: Cauza T-473/07 P: Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 2 aprilie 2009 — Comisia/Berrisford ( Recurs — Funcție publică — Funcționari — Promovare — Exercițiul de promovare 2005 — Articolul 45 din Statutul funcționarilor — Analiză comparativă a meritelor — Obligație de a lua în considerare calitatea de nepromovat anterior a funcționarului în cauză )

text:
               6.6.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 129/13

         Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 2 aprilie 2009 — Comisia/Berrisford
   (Cauza T-473/07 P) (1)

   („Recurs - Funcție publică - Funcționari - Promovare - Exercițiul de promovare 2005 - Articolul 45 din Statutul funcționarilor - Analiză comparativă a meritelor - Obligație de a lua în considerare calitatea de «nepromovat anterior» a funcționarului în cauză”)
   2009/C 129/22
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Recurentă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: D. Martin și K. Herrmann, agenți)

      Cealaltă parte în proces: Michael Berrisford (Bruxelles, Belgia) (reprezentant: É. Boigelot, avocat)

      Obiectul

   Recurs formulat împotriva Hotărârii Tribunalului Funcției Publice a Uniunii Europene (Camera a treia) din 10 octombrie 2007, Berrisford/Comisia (F-107/06, nepublicată încă în Repertoriu FP), având ca obiect anularea acestei hotărâri.

      Dispozitivul

               1)

               Respinge recursul.

               2)

               Comisia suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și cheltuielile de judecată efectuate de domnul Michael Berrisford în cadrul prezentei proceduri.

      (1)  JO C 64, 8.3.2008.


title: Cauza F-89/08: Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera a treia) din 24 februarie 2010 — P/Parlamentul (Funcție publică — Agenți temporari — Parlamentul European — Concediere — Pierderea încrederii)

text:
               28.8.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 234/57

         Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera a treia) din 24 februarie 2010 — P/Parlamentul
   (Cauza F-89/08) (1)

   (Funcție publică - Agenți temporari - Parlamentul European - Concediere - Pierderea încrederii)
   2010/C 234/103
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: P (Bruxelles, Belgia) (reprezentant: E. Boigelot, avocat)

      Pârât: Parlamentul European (reprezentanți: S. Seyr, A. Lukošiūtė și R. Ignătescu, agenți)

      Obiectul

   Pe de o parte, anularea deciziei Parlamentului European de concediere a reclamantului cu un preaviz de trei luni și, pe de altă parte, o cerere de daune interese

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Fiecare parte suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 44, 21.2.2009, p. 74.


title: Cauze conexate C-191/14, C-192/14, C-295/14, C-389/14 și C-391/14-C-393/14: Hotărârea Curții (Camera a doua) din 28 aprilie 2016 (cerere de decizie preliminară formulată de Landesverwaltungsgericht Niederösterreich, Raad van State, Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio – Austria, Țările de Jos, Italia) – Borealis Polyolefine GmbH/Bundesminister für Land-, Forst-, Umwelt und Wasserwirtschaft (C-191/14), OMV Refining & Marketing GmbH/Bundesminister für Land- und Forstwirtschaft, Umwelt und Wasserwirtschaft (C-192/14), DOW Benelux BV și alții/Staatssecretaris van Infrastructuur en Milieu (C-295/14), Esso Italiana Srl, Eni SpA, Linde Gas Italia Srl/Comitato nazionale per la gestione della direttiva 2003/87/CE e per il supporto nella gestione delle attività di progetto del protocollo di Kyoto, Ministero dell’Ambiente e della Tutela del Territorio e del Mare, Ministero dell’Economia e delle Finanze, Presidenza del Consiglio dei Ministri (C-389/14), Api Raffineria di Ancona SpA/Comitato nazionale per la gestione della direttiva 2003/87/CE e per il supporto nella gestione delle attività di progetto del protocollo di Kyoto, Ministero dell’Ambiente e della Tutela del Territorio e del Mare, Ministero dello Sviluppo economico (C-391/14), Lucchini in Amministrazione Straordinaria SpA/Comitato nazionale per la gestione della direttiva 2003/87/CE e per il supporto nella gestione delle attività di progetto del protocollo di Kyoto, Ministero dell’Ambiente e della Tutela del Territorio e del Mare, Ministero dello Sviluppo economico (C-392/14), Dalmine SpA/Comitato nazionale per la gestione della direttiva 2003/87/CE e per il supporto nella gestione delle attività di progetto del protocollo di Kyoto, Ministero dell’Ambiente e della Tutela del Territorio e del Mare, Ministero dello Sviluppo economico (C-393/14) (Trimitere preliminară — Sistem de comercializare a cotelor de emisie de gaze cu efect de seră în Uniunea Europeană — Directiva 2003/87/CE — Articolul 10a alineatul (5) — Metodă de alocare a cotelor — Alocare a cotelor cu titlu gratuit — Mod de calcul al factorului de corecție transsectorial uniform — Decizia 2011/278/UE — Articolul 15 alineatul (3) — Decizia 2013/448/UE — Articolul 4 — Anexa II — Validitate)

text:
               4.7.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 243/6

         Hotărârea Curții (Camera a doua) din 28 aprilie 2016 (cerere de decizie preliminară formulată de Landesverwaltungsgericht Niederösterreich, Raad van State, Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio – Austria, Țările de Jos, Italia) – Borealis Polyolefine GmbH/Bundesminister für Land-, Forst-, Umwelt und Wasserwirtschaft (C-191/14), OMV Refining & Marketing GmbH/Bundesminister für Land- und Forstwirtschaft, Umwelt und Wasserwirtschaft (C-192/14), DOW Benelux BV și alții/Staatssecretaris van Infrastructuur en Milieu (C-295/14), Esso Italiana Srl, Eni SpA, Linde Gas Italia Srl/Comitato nazionale per la gestione della direttiva 2003/87/CE e per il supporto nella gestione delle attività di progetto del protocollo di Kyoto, Ministero dell’Ambiente e della Tutela del Territorio e del Mare, Ministero dell’Economia e delle Finanze, Presidenza del Consiglio dei Ministri (C-389/14), Api Raffineria di Ancona SpA/Comitato nazionale per la gestione della direttiva 2003/87/CE e per il supporto nella gestione delle attività di progetto del protocollo di Kyoto, Ministero dell’Ambiente e della Tutela del Territorio e del Mare, Ministero dello Sviluppo economico (C-391/14), Lucchini in Amministrazione Straordinaria SpA/Comitato nazionale per la gestione della direttiva 2003/87/CE e per il supporto nella gestione delle attività di progetto del protocollo di Kyoto, Ministero dell’Ambiente e della Tutela del Territorio e del Mare, Ministero dello Sviluppo economico (C-392/14), Dalmine SpA/Comitato nazionale per la gestione della direttiva 2003/87/CE e per il supporto nella gestione delle attività di progetto del protocollo di Kyoto, Ministero dell’Ambiente e della Tutela del Territorio e del Mare, Ministero dello Sviluppo economico (C-393/14)
   (Cauze conexate C-191/14, C-192/14, C-295/14, C-389/14 și C-391/14-C-393/14) (1)

   ((Trimitere preliminară - Sistem de comercializare a cotelor de emisie de gaze cu efect de seră în Uniunea Europeană - Directiva 2003/87/CE - Articolul 10a alineatul (5) - Metodă de alocare a cotelor - Alocare a cotelor cu titlu gratuit - Mod de calcul al factorului de corecție transsectorial uniform - Decizia 2011/278/UE - Articolul 15 alineatul (3) - Decizia 2013/448/UE - Articolul 4 - Anexa II - Validitate))
   (2016/C 243/04)
   Limba de procedură: germana, neerlandeza, italiana

      Instanța de trimitere

   Landesverwaltungsgericht Niederösterreich, Raad van State, Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

      Părțile din procedura principală

   (Cauza C-191/14)

      Reclamantă: Borealis Polyolefine GmbH

      Pârât: Bundesminister für Land- und Forstwirtschaft, Umwelt und Wasserwirtschaft
   (Cauza C-192/14)

      Reclamantă: OMV Refining & Marketing GmbH

      Pârât: Bundesminister für Land- und Forstwirtschaft, Umwelt und Wasserwirtschaft
   (Cauza C-295/14)

      Reclamanți: DOW Benelux BV și alții

      Pârât: Staatssecretaris van Infrastructuur en Milieu
   (Cauza C-389/14)

      Reclamante: Esso Italiana Srl, Eni SpA, Linde Gas Italia Srl

      Pârâte: Comitato nazionale per la gestione della direttiva 2003/87/CE e per il supporto nella gestione delle attività di progetto del protocollo di Kyoto, Ministero dell’Ambiente e della Tutela del Territorio e del Mare, Ministero dell’Economia e delle Finanze, Presidenza del Consiglio dei Ministri,
   cu participarea: Edison SpA
   (Cauza C-391/14)

      Reclamantă: Api Raffineria di Ancona SpA

      Pârâte: Comitato nazionale per la gestione della direttiva 2003/87/CE e per il supporto nella gestione delle attività di progetto del protocollo di Kyoto, Ministero dell’Ambiente e della Tutela del Territorio e del Mare, Ministero dello Sviluppo economico
   cu participarea: Edison SpA
   (Cauza C-392/14)

      Reclamantă: Lucchini in Amministrazione Straordinaria SpA

      Pârâte: Comitato nazionale per la gestione della direttiva 2003/87/CE e per il supporto nella gestione delle attività di progetto del protocollo di Kyoto, Ministero dell’Ambiente e della Tutela del Territorio e del Mare, Ministero dello Sviluppo economico,
   cu participarea: Cofely Italia SpA
   (Cauza C-393/14)

      Reclamantă: Dalmine SpA

      Pârâte: Comitato nazionale per la gestione della direttiva 2003/87/CE e per il supporto nella gestione delle attività di progetto del protocollo di Kyoto, Ministero dell’Ambiente e della Tutela del Territorio e del Mare, Ministero dello Sviluppo economico
   cu participarea: Cofely Italia SpA, Buzzi Unicem SpA

      Dispozitivul

               1)

               Analiza primei-a patra întrebări în cauzele C 191/14 și C 192/14, a celei de a treia întrebări în cauza C 295/14 și a primei întrebări în cauzele C 389/14 și C 391/14-C 393/14 nu a evidențiat niciun element de natură să afecteze validitatea articolului 15 alineatul (3) din Decizia 2011/278/UE a Comisiei din 27 aprilie 2011 de stabilire, pentru întreaga Uniune, a normelor tranzitorii privind alocarea armonizată și cu titlu gratuit a cotelor de emisii în temeiul articolului 10a din Directiva 2003/87/CE a Parlamentului European și a Consiliului, în măsura în care acest articol 15 alineatul (3) exclude luarea în considerare a emisiilor producătorilor de energie electrică pentru determinarea cantității anuale maxime de cote.

               2)

               Articolul 4 din Decizia 2013/448/UE a Comisiei din 5 septembrie 2013 privind măsurile naționale de punere în aplicare pentru alocarea tranzitorie cu titlu gratuit a cotelor de emisii de gaze cu efect de seră în conformitate cu articolul 11 alineatul (3) din Directiva 2003/87/CE a Parlamentului European și a Consiliului și anexa II la aceasta sunt nevalide.

               3)

               Efectele declarării nevalidității articolului 4 din Decizia 2013/448 și a anexei II la aceasta sunt limitate în timp, astfel încât, pe de o parte, această declarare să nu producă efecte decât la încheierea unei perioade de zece luni începând de la data pronunțării prezentei hotărâri, pentru a permite Comisiei Europene să procedeze la adoptarea măsurilor necesare, și, pe de altă parte, măsurile adoptate până la încheierea acestei perioade în temeiul dispozițiilor invalidate să nu poată fi repuse în discuție.

      (1)  JO C 303, 8.9.2014.

      JO C 372, 20.10.2014.


title: Cauza T-479/13: Hotărârea Tribunalului din 10 octombrie 2014 – Marchiani/Parlamentul ( „Normele privind cheltuielile și indemnizațiile deputaților în Parlamentul European — Indemnizație de asistență parlamentară — Recuperarea sumelor plătite în mod nedatorat” )

text:
               24.11.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 421/40

         Hotărârea Tribunalului din 10 octombrie 2014 – Marchiani/Parlamentul
   (Cauza T-479/13) (1)

   ((„Normele privind cheltuielile și indemnizațiile deputaților în Parlamentul European - Indemnizație de asistență parlamentară - Recuperarea sumelor plătite în mod nedatorat”))
   2014/C 421/56
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: Jean-Charles Marchiani (Toulon, Franța) (reprezentant: C.-S. Marchiani, avocat)

      Pârât: Parlamentul European (reprezentanți: N. Lorenz și C. Karamarcos, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare a deciziei Secretariatului general al Parlamentului European din 4 iulie 2013 de recuperare din partea reclamantului a unei sume de 1 07  694,72 de euro și a notei de debit aferente din 5 iulie 2013.

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Îl obligă pe domnul Jean-Charles Marchiani la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 336, 16.11.2013.


title: Cauza C-212/16: Ordonanța președintelui Camerei a opta a Curții din 16 martie 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Vergabekammer Südbayern – Germania) – DUK Versorgungswerk eV, Gothaer Pensionskasse AG/BG Klinik für Berufskrankheiten Bad Reichenhall gGmbH, cu participarea: Versorgungsanstalt des Bundes und der Länder, VBG Verwaltungs-Berufsgenossenschaft

text:
               26.6.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 202/12

         Ordonanța președintelui Camerei a opta a Curții din 16 martie 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Vergabekammer Südbayern – Germania) – DUK Versorgungswerk eV, Gothaer Pensionskasse AG/BG Klinik für Berufskrankheiten Bad Reichenhall gGmbH, cu participarea: Versorgungsanstalt des Bundes und der Länder, VBG Verwaltungs-Berufsgenossenschaft
   (Cauza C-212/16) (1)

   (2017/C 202/19)
   Limba de procedură: germana
   Președintele Camerei a opta a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 251, 11.7.2016.


title: Cauza T-300/12: Acțiune introdusă la 9 iulie 2012 — Lidl Stiftung/OAPI — A Colmeia do Minho (FAIRGLOBE)

text:
               8.9.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 273/16

         Acțiune introdusă la 9 iulie 2012 — Lidl Stiftung/OAPI — A Colmeia do Minho (FAIRGLOBE)
   (Cauza T-300/12)
   2012/C 273/28
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Lidl Stiftung & Co. KG (Neckarsulm, Germania) (reprezentanți: M. Wolter și A. Berger, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: A Colmeia do Minho Lda (Aldeia de Paio Pires, Portugalia)

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea Deciziei Camerei a doua de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 2 aprilie 2012 în cauza R 1981/2010-2, în măsura în care admite opoziția;

               —

               obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată și

               —

               obligarea intervenientei la plata cheltuielilor de judecată efectuate în cadrul procedurii în fața Oficiului.

      Motivele și principalele argumente

      Solicitantul mărcii comunitare: reclamanta.

      Marca comunitară vizată: marca figurativă „FAIRGLOBE” pentru produse și servicii din clasele 18, 20, 24, 25, 29, 30, 31, 32 și 33 — cererea de înregistrare a mărcii comunitare nr. 6896261.

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în procedura opoziției: cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs.

      Marca sau semnul invocat: înregistrarea portugheză nr. 221497 a mărcii figurative „GLOBO PORTUGAL” pentru produse din clasa 30; înregistrarea portugheză nr. 221498 a mărcii figurative „GLOBO PORTUGAL” pentru produse din clasa 29; înregistrarea portugheză nr. 311549 a mărcii verbale „GLOBO” pentru produse din clasa 29; înregistrarea portugheză nr. 337398 a mărcii verbale „GLOBO” pentru produse din clasele 2, 29 și 30.

      Decizia diviziei de opoziție: admite în parte opoziția.

      Decizia camerei de recurs: admite în parte și respinge în parte calea de atac.

      Motivele invocate:

               —

               încălcarea articolului 15 alineatul (1) coroborat cu articolul 42 alineatele (2) și (3) din Regulamentul nr. 207/2009 al Consiliului și cu norma 22 alineatele (3) și (4) din Regulamentul nr. 2868/95 al Comisiei;

               —

               încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009 al Consiliului.


title: Cauza T-116/07: Acțiune introdusă la 17 aprilie 2007 — Franța/Comisia Comunităților Europene

text:
               23.6.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 140/27

         Acțiune introdusă la 17 aprilie 2007 — Franța/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza T-116/07)
   (2007/C 140/48)
   Limba de procedură: franceza
   Părțile

      Reclamantă: Republica Franceză (reprezentanți: G. de Bergues și S. Ramet, agenți)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene
   Concluziile reclamantei

               —

               anularea în întregime a deciziei atacate;

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   Printr-o decizie din 30 iunie 1997, adoptată la propunerea Comisiei și potrivit procedurii prevăzute de Directiva 92/81/CEE (1), Consiliul a autorizat statele membre să aplice sau să continue să aplice pentru anumite uleiuri minerale utilizate în scopuri specifice, reducerile ratei accizelor sau scutirile de accize existente. Prin patru decizii succesive, Consiliul a prelungit această autorizație, ultima perioadă de autorizare expirând la 31 decembrie 2006. Franța a fost autorizată să aplice aceste reduceri sau aceste scutiri pentru păcura grea utilizată drept combustibil pentru producerea de alumină în regiunea Gardanne.
   Printr-o scrisoare din 30 decembrie 2001, Comisia a notificat Franței decizia sa de a iniția procedura prevăzută la articolul 88 alineatul (2) din tratatul CE privind scutirea de accize la uleiurile minerale utilizate drept combustibil pentru producerea de alumină în regiunea Gardanne (2) În urma acestei proceduri, la 7 decembrie 2005 Comisia a adoptat Decizia 2006/322/CE considerând că scutirile de accize la uleiurile minerale utilizate drept combustibil pentru producerea de alumină în regiunea Gardanne, în regiunea Shannon și în Sardegna, aplicate respectiv de Franța, Irlanda și Italia constituie ajutor de stat în sensul articolului 87 alineatul (1) CE, parțial incompatibil cu piața comună și impunând astfel statelor membre interesate să procedeze la recuperarea ajutoarelor respective (3). Prin acțiunea introdusă la 17 februarie 2006, Franța a solicitat anularea parțială a acestei decizii în măsura în care aceasta privea scutirea acordată de Franța regiunii Gardanne (4).
   Comisia a decis să extindă procedura oficială de verificare cu privire la scutirea de accize la păcuri grele utilizate pentru producerea de alumină pentru perioada începând de la 1 ianuarie 2004. După ce a dat posibilitatea statelor membre și terților interesați să își prezinte observațiile referitoare la aceasta, Comisia a adoptat Decizia C (2007) 286 final din 7 februarie 2007 privind scutirea de accize la uleiurile minerale utilizate drept combustibil pentru producerea de alumină în regiunea Gardanne, în regiunea Shannon și în Sardegna, aplicate respectiv de Franța, Irlanda și Italia (Ajutor de Stat nr. C 78-79-80/2001). Este vorba despre decizia contestată în cadrul prezentei acțiuni.
   În sprijinul acțiunii sale, reclamanta invocă două motive, dintre care primul se întemeiază pe încălcarea noțiunii de ajutor de stat în sensul articolului 87 alineatul (1) CE. Aceasta arată că o eroare de drept ar fi fost săvârșită de către Comisie prin faptul că a ajuns la concluzia că există un ajutor de stat, în condițiile în care nu ar fi fost îndeplinite toate condițiile necesare pentru a le califica drept ajutor, astfel cum aceste condiții au fost stabilite prin jurisprudența Altmark (5). Aceasta susține printre altele că deciziile de autorizare a scutirilor până la 31 decembrie 2006 au fost adoptate de către Consiliu la propunerea Comisiei, care ar fi trebuit, potrivit reclamantei, să se asigure înainte de a face o astfel de propunere, că autorizarea nu va antrena o distorsionare a concurenței. Prin urmare, reclamanta pretinde că, pe de o parte Comisia nu putea să propună Consiliului să adopte o decizie care autorizează o scutire de accize și să nu se opună prelungirii acesteia până la 31 decembrie 2006 și, pe de altă parte, să constate că exact aceeași scutire constituie ajutor de stat incompatibil cu piața comună începând de la 1 ianuarie 2004.
   Al doilea motiv invocat de reclamantă se întemeiază pe lipsa motivării, întrucât decizia atacată nu ar conține detalii privind piața analizată sau poziția diferitelor întreprinderi pe această piață sau în ceea ce privește natura atingerii aduse concurenței sau a afectării schimburilor în cauză.

      (1)  Directiva Consiliului din 19 octombrie 1992 privind armonizarea structurilor accizelor la uleiurile minerale.

      (2)  Publicată JO C 30, 2 februarie 2002.

      (3)  Decizia C [2005] 4436 final, ajutor de stat nr. C 78-79-80/2001, JO 2006, L 119, p. 12.

      (4)  Cauza T-56/06, Franţa/Comisia, Comunicare publicată în Journal officiel publicat la 22 aprilie 2006, C 96, p. 21.

      (5)  Hotărârea Curţii din 24 iulie 2004, Altmark Trans, C-280/00, Rec., p. I-7747.


title: Cauza C-239/08: Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 11 decembrie 2008 — Comisia Comunităților Europene/Regatul Belgiei (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Directiva 2006/100/CE — Libera circulație a persoanelor — Adaptarea anumitor directive având în vedere aderarea Republicii Bulgaria și României la Uniunea Europeană — Netranspunerea în termenul prevăzut)

text:
               7.2.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 32/10

         Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 11 decembrie 2008 — Comisia Comunităților Europene/Regatul Belgiei
   (Cauza C-239/08) (1)

   (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru - Directiva 2006/100/CE - Libera circulație a persoanelor - Adaptarea anumitor directive având în vedere aderarea Republicii Bulgaria și României la Uniunea Europeană - Netranspunerea în termenul prevăzut)
   (2009/C 32/17)
   Limba de procedură: franceza
   Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentant: C. Huvelin, agent)

      Pârât: Regatul Belgiei (reprezentant: D. Haven, agent)
   Obiectul
   Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Neadoptarea sau necomunicarea, în termenul prevăzut, a măsurilor necesare pentru a se conforma Directivei 2006/100/CE a Consiliului din 20 noiembrie 2006 de adaptare a anumitor directive din domeniul libertății de circulație a persoanelor, având în vedere aderarea Bulgariei și a României (JO L 363, p. 141, Ediție specială, 06/vol. 10, p. 194)
   Dispozitivul

               1)

               Prin neadoptarea, în termenul prevăzut, a actelor cu putere de lege și a actelor administrative necesare pentru a se conforma Directivei 2006/100/CE a Consiliului din 20 noiembrie 2006 de adaptare a anumitor directive din domeniul libertății de circulație a persoanelor, având în vedere aderarea Bulgariei și a României, Regatul Belgiei nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 2 din această directivă.

               2)

               Obligă regatul Belgiei la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 183, 19.7.2008.


title: Cauza T-703/14: Acțiune introdusă la 2 octombrie 2014 – Diktyo Amyntikon Viomichanion Net/Comisia

text:
               15.12.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 448/30

         Acțiune introdusă la 2 octombrie 2014 – Diktyo Amyntikon Viomichanion Net/Comisia
   (Cauza T-703/14)
   (2014/C 448/39)
   Limba de procedură: greaca

      Părțile

      Reclamantă: Diktyo Amyntikon Viomichanion Net AEBE (Kaisariani, Grecia) (reprezentant: K. Damis, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               ordonarea unei expertize pentru a examina pretinsa constatare, cuprinsă în raportul de audit al experților contabili ai KPMG AG și pe care Comisia Europeană a primit-o în mod eronat și ilegal, care ar revela „lipsa unor probe alternative denatură să confirme realitatea cheltuielilor cu personalul solicitate”. Acest element are o importanță capitală pentru soluționarea acestei cauze în măsura în care de cheltuielile de personal depind de asemenea costurile indirecte. Reclamanta subliniază de altfel că raportul de audit al KPMG AG, în privința căruia societatea DAVNET AEVE a formulat observații scrise, precum și o cerere de reexaminare prezentând elemente de probă concludente, a fost acceptat de Comisia Europeană fără vreo motivare suficientă și fără o respingere a probelor prezentate; și

               —

               constatarea, pe de o parte, că nota de debit nr. 3241409008 care i-a fost adresată la 31 iulie 2014 și prin care i se solicită să achite suma de 64  574,73 euro în temeiul contractului referitor la proiectul FP7-SME-2007-222303 intitulat „FIREBOB”, pe baza raportului de audit 12-BAI176-003, constituie o încălcare a obligațiilor contractuale ale Comisiei și este lipsită de temei și, pe de altă parte, că cheltuielile pe care le-a efectuat în temeiul contractului în litigiu sunt eligibile, astfel încât se impune obligarea Comisiei să emită o notă de debit de 64  574,73 euro.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă patru motive.

               1.

               Primul motiv este întemeiat pe clauza compromisorie. Reclamanta susține, în primul rând, că mijloacele de probă înaintate demonstrează pe deplin că membrii personalului său au fost afectați proiectului „FIREBOB”, în al doilea rând, că raportul de audit nu menționează în niciun moment că personalul său nu ar fi executat proiectul în cadrul contractului „FIREBOB” sau că aceasta ar fi făcut declarații false și, în al treilea rând, că, atunci când s-a angajat să consacre acestuia 12,2 persoane/lună în personal, aceasta a afectat 21,92 persoane/lună în total, fără a solicita ca bugetul aprobat să nu fie modificat.

               2.

               Al doilea motiv este întemeiat pe abuzul de drept. Reclamanta susține că plata a 64  574,73 euro solicitată de Comisie, și anume o sumă care reprezintă aproape de cinci ori contribuția directă care i-a fost acordată (13  474,00 euro), pentru un proiect pe care a făcut eforturi să îl execute cu toată diligența necesară, este disproporționat și contrar principiului bunei credințe în executarea contractelor.

               3.

               Al treilea motiv este întemeiat pe încălcarea principiului încrederii legitime. Reclamanta susține că a fost privată de dreptul său legal de a supune obiecțiunile sale legale direct auditorului desemnat de Comisia Europeană și de a furniza explicații privind afirmațiile nefondate ale autorului proiectului de raport de audit.

               4.

               Al patrulea motiv este întemeiat pe principiul proporționalității. Reclamanta susține că clauza II.24 alineatul 1 din anexa II la contractul „FIREBOB”, conferă Comisiei latitudinea de a nu solicita plata unei despăgubiri, dat fiind că reclamanta a efectuat o muncă evaluată foarte pozitiv și că, potrivit raportului tehnic al Comisiei Europene, a dat rezultate științifice de nivel foarte ridicat.


title: Cauza C-542/15: Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunale di Santa Maria Capua Vetere (Italia) la 16 octombrie 2015 – Procedură penală împotriva Angela Manzo

text:
               18.1.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 16/18

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunale di Santa Maria Capua Vetere (Italia) la 16 octombrie 2015 – Procedură penală împotriva Angela Manzo
   (Cauza C-542/15)
   (2016/C 016/22)
   Limba de procedură: italiana

      Instanța de trimitere

   Tribunale di Santa Maria Capua Vetere

      Partea din procedura principală

   Angela Manzo

      Întrebările preliminare

               1)

               Articolele 49 și [56] [TFUE], precum și principiile egalității de tratament și efectivității trebuie interpretate în sensul că se opun unei reglementări naționale în materie de jocuri de noroc, care prevede organizarea unei noi proceduri de cerere de ofertă (astfel cum este reglementată la articolul [10 alineatul 9-]octies din Legea nr. 44 din 26 aprilie 2012) pentru acordarea de concesiuni care conțin clauze de excludere de la procedură în cazul neîndeplinirii cerinței referitoare la capacitatea economică și financiară, pentru motivul lipsei unor criterii alternative pentru cele două referințe bancare care provin de la două instituții financiare diferite?

               2)

               Articolul 47 din Directiva 2004/18/CE (1) a Parlamentului European și a Consiliului din 31 martie 2004 trebuie interpretat în sensul că se opune unei reglementări naționale în materie de jocuri de noroc, care prevede organizarea unei noi proceduri de cerere de ofertă (astfel cum este reglementată la articolul [10 alineatul 9-]octies din Legea nr. 44 din 26 aprilie 2012) pentru acordarea de concesiuni [care conțin clauze de excludere de la procedură în cazul neîndeplinirii cerinței] referitoare la capacitatea economică și financiară, pentru motivul lipsei unor documente și opțiuni alternative, astfel cum sunt prevăzute de reglementarea [supra]națională?

               3)

               Articolele 49 și [56] [TFUE] se opun unei reglementări naționale care împiedică în fapt orice activitate transfrontalieră în sectorul jocurilor, independent de forma în care această activitate este desfășurată, în special (potrivit formulării din Hotărârea Biasci și alții, C-660/11 și C-8/12, EU:C:2013:550), în cazurile în care intermediarii întreprinderii prezenți pe teritoriul național pot fi supuși unui control fizic în scopuri de poliție?

      (1)  Directiva 2004/18/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 31 martie 2004 privind coordonarea procedurilor de atribuire a contractelor de achiziții publice de lucrări, de bunuri și de servicii (JO L 134, p. 114, Ediție specială, 06/vol. 8, p. 116).


title: Cauza T-52/12 R: Ordonanța președintelui Tribunalului din 19 septembrie 2012 — Republica Elenă/Comisia [ „Măsuri provizorii — Ajutoare de stat — Plăți compensatorii efectuate în 2008 și în 2009 de Agenția elenă de asigurări agricole (ELGA) — Decizie prin care se declară incompatibilitatea ajutoarelor cu piața internă și prin care se dispune restituirea acestora — Cerere de suspendare a executării — Fumus boni iuris — Urgență — Evaluare comparativă a intereselor” ]

text:
               17.11.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 355/27

         Ordonanța președintelui Tribunalului din 19 septembrie 2012 — Republica Elenă/Comisia
   (Cauza T-52/12 R)
   (Măsuri provizorii - Ajutoare de stat - Plăți compensatorii efectuate în 2008 și în 2009 de Agenția elenă de asigurări agricole (ELGA) - Decizie prin care se declară incompatibilitatea ajutoarelor cu piața internă și prin care se dispune restituirea acestora - Cerere de suspendare a executării - Fumus boni iuris - Urgență - Evaluare comparativă a intereselor)
   2012/C 355/57
   Limba de procedură: greaca

      Părțile

      Reclamantă: Republica Elenă (reprezentanți: I. Chalkias și S. Papaïoannou, agenți)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: D. Triantafyllou și S. Thomas, agenți)

      Obiectul

   Cerere de suspendare a executării Deciziei 2012/157/UE a Comisiei din 7 decembrie 2011 privind ajutoarele compensatorii plătite de Agenția elenă de asigurări agricole (ELGA) în cursul anilor 2008 și 2009 (JO 2012, L 78, p. 21).

      Dispozitivul

               1.

               Suspendă executarea Deciziei 2012/157/UE a Comisiei din 7 decembrie 2011 privind ajutoarele compensatorii plătite de Agenția elenă de asigurări agricole (ELGA) în cursul anilor 2008 și 2009, întrucât această decizie obligă Republica Elenă la recuperarea sumelor plătite de la beneficiari.

               2.

               Cererea privind cheltuielile de judecată se soluționează odată cu fondul.


title: Cauza T-371/10: Acțiune introdusă la 7 septembrie 2010 — Amor/OAPI — Jablonex Group (AMORIKE)

text:
               23.10.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 288/62

      Acțiune introdusă la 7 septembrie 2010 — Amor/OAPI — Jablonex Group (AMORIKE)
      (Cauza T-371/10)
      ()
      (2010/C 288/112)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: germana

         Părțile

         Reclamantă: Amor GmbH (Obertshausen, Germania) (reprezentant: M. Hartmann, Rechtsanwalt)

         Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

         Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Jablonex Group a.s. (Jablonec nad Nisou, Republica Cehă)

         Concluziile reclamantei

                  —

                  anularea Deciziei Camerei a doua de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 14 iunie 2010 (cauza R 619/2009-2);

                  —

                  obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

         Solicitantul mărcii comunitare: Jablonex Group a.s.

         Marca comunitară vizată: marca verbală „AMORIKE” pentru produse din clasele 14, 25 și 26

         Titularul mărcii sau al semnului invocat în sprijinul opoziției: reclamanta

         Marca sau semnul invocat în sprijinul opoziției: marca verbală internațională „AMOR” pentru produse din clasa 14, marca figurativă comunitară ce conține elementul verbal „Amor” pentru produse din clasele 14 și 18, marca figurativă națională care conține elementul verbal „Amor” pentru produse din clasa 25 și marca figurativă națională de culoare portocalie care conține elementul verbal „Amor” pentru produse din clasele 9, 14, 18, 35 și 42

         Decizia diviziei de opoziție: respinge opoziția

         Decizia camerei de recurs: respinge calea de atac

         Motivele invocate: încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 (1), deoarece între mărcile aflate în conflict există un risc de confuzie.

         (1)  Regulamentul CE) nr. 207/2009 al Consiliului din 26 februarie 2009 privind marca comunitară (JO L 78, p. 1)


title: Cauza C-331/12: Acțiune introdusă la 9 iulie 2012 — Comisia Europeană/Republica Polonă

text:
               22.9.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 287/24

         Acțiune introdusă la 9 iulie 2012 — Comisia Europeană/Republica Polonă
   (Cauza C-331/12)
   2012/C 287/44
   Limba de procedură: polona

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: P. Hetsch, L. Nicolae și J. Hottiaux, agenți)

      Pârâtă: Republica Polonă

      Concluziile reclamantei

               —

               Constatarea faptului că prin neadoptarea actelor cu putere de lege și a actelor administrative necesare pentru a se conforma Directivei 2009/136/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 25 noiembrie 2009 de modificare a Directivei 2002/22/CE privind serviciul universal și drepturile utilizatorilor cu privire la rețelele și serviciile de comunicații electronice, a Directivei 2002/58/CE privind prelucrarea datelor personale și protejarea confidențialității în sectorul comunicațiilor publice și a Regulamentului (CE) nr. 2006/2004 privind cooperarea dintre autoritățile naționale însărcinate să asigure aplicarea legislației în materie de protecție a consumatorului (1) sau, în orice caz, prin necomunicarea acestora Comisiei, Republica Polonă nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 4 din această directivă;

               —

               obligarea Republicii Polone, în conformitate cu articolul 260 alineatul (3) TFUE, la plata unei penalități cu titlu cominatoriu în cuantum de 56 095,20 EUR pe zi de întârziere, până la data pronunțării hotărârii în prezenta cauză, ca sancțiune pentru neîndeplinirea obligației de a comunica Comisiei măsurile de transpunere a Directivei 2009/136/CE;

               —

               obligarea Republicii Polone la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Termenul pentru transpunerea Directivei 2009/136 a expirat la 25 mai 2011.

      (1)  JO L 337, p. 11.


title: Cauza T-318/17: Acțiune introdusă la 19 mai 2017 – Clean Sky 2 Joint Undertaking/Revoind Industriale

text:
               17.7.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 231/51

         Acțiune introdusă la 19 mai 2017 – Clean Sky 2 Joint Undertaking/Revoind Industriale
   (Cauza T-318/17)
   (2017/C 231/66)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Clean Sky 2 Joint Undertaking (CSJU) (reprezentanți: B. Mastantuono, agent, și M. Velardo, avocat)

      Pârâtă: Revoind Industriale Srl (Oricola, Italia)

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               obligarea pârâtei la plata către reclamantă a sumei de 359 913,75 euro în temeiul acordului de grant nr. 325940 cu privire la proiectul intitulat „EULOSAM – Design and Manufacturing of Baseline Low-Speed, Low-Sweep Wind Tunnel Model”, majorată cu suma de 2 105,25 euro cu titlu de dobânzi de întârziere calculate la rata de 3,5 % pentru perioada cuprinsă între 31 ianuarie 2017 și 1 aprilie 2017;

               —

               obligarea pârâtei la plata către reclamantă a sumei de 34,51 euro pe zi cu titlu de dobânzi începând de la 2 aprilie 2017 și până la data rambursării integrale a datoriei, și

               —

               obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă motivele ce urmează.
   Reclamanta afirmă că pârâta nu și-a îndeplinit obligațiile contractuale prin faptul că nu a realizat proiectul EULOSAM și nu i-a furnizat rapoartele și elementele pertinente care trebuiau să fie livrate, astfel cum era stipulat la articolul II.2 din anexa II din acordul de grant.
   Pe de altă parte, pârâta nu ar fi prestat munca ce îi revenea, astfel cum se precizează în anexa I, neîndeplinindu-și astfel obligațiile ce îi revin în temeiul articolului II.3 literele a), e) și h) din anexa II din acordul de grant.
   În consecință, consorțiul a reziliat acordul de grant și a emis o notă de debit referitoare la prefinanțarea sumei de 359 913,75 euro plătite deja de coordonator către pârâtă în conformitate cu acordul de grant. Astfel, prefinanțarea rămâne proprietatea reclamantei până la finalizarea plății.
   Faptele care au generat obligații pentru Revoind Industriale Srl, ca beneficiară a acordului de grant, sunt în mare parte necontestate în speță, iar obiecțiile pârâtei, în condițiile în care sunt imprecise, incomplete și nu se bazează pe niciun element justificativ, sunt aparent cu totul lipsite de temei.
   În consecință, reclamanta este îndreptățită să solicite recuperarea și rambursarea sumelor pe care le-a plătit pârâtei cu titlu de prefinanțare, majorate cu dobânzi de întârziere.


title: Cauza C-270/16: Cerere de decizie preliminară introdusă de Juzgado de lo Social n° 1 de Cuenca (Spania) la 13 mai 2016 – Carlos Enrique Ruiz Conejero/Ferroser Servicios Auxiliares S.A. și Ministerio Fiscal

text:
               1.8.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 279/18

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Juzgado de lo Social no 1 de Cuenca (Spania) la 13 mai 2016 – Carlos Enrique Ruiz Conejero/Ferroser Servicios Auxiliares S.A. și Ministerio Fiscal
   (Cauza C-270/16)
   (2016/C 279/24)
   Limba de procedură: spaniola

      Instanța de trimitere

   Juzgado de lo Social no 1 de Cuenca

      Părțile din procedura principală

      Reclamant: Carlos Enrique Ruiz Conejero

      Pârâte: Ferroser Servicios Auxiliares S.A. și Ministerio Fiscal

      Întrebarea preliminară

   Directiva 2000/78 (1) se opune aplicării unei reglementări naţionale potrivit căreia angajatorul are dreptul de a concedia un angajat pentru motive obiective, pentru absență/e de la locul de muncă, chiar şi justificate, dar intermitente, care ajung la 20 % din zilele lucrătoare în două luni consecutive, cu condiția ca numărul total de absențe în cele 12 luni anterioare să ajungă la 5 % din zilele lucrătoare sau la 25 % în 4 luni neconsecutive într-o perioadă de 12 luni, în cazul unui lucrător care trebuie considerat o persoană cu handicap în sensul directivei, atunci când absența de la locul de muncă a fost cauzată de handicap?

      (1)  Directiva 2000/78/CE a Consiliului din 27 noiembrie 2000 de creare a unui cadru general în favoarea egalității de tratament în ceea ce privește încadrarea în muncă și ocuparea forței de muncă (JO L 303, p. 16, Ediţie specială, 05/vol. 6, p. 7).


title: Cauza C-544/14: Cerere de decizie preliminară introdusă de Amtsgericht Rüsselsheim (Germania) la 27 noiembrie 2014 – Chatherine Gimmig/Condor Flugdienst GmbH

text:
               2.3.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 73/10

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Amtsgericht Rüsselsheim (Germania) la 27 noiembrie 2014 – Chatherine Gimmig/Condor Flugdienst GmbH
      (Cauza C-544/14)
      (2015/C 073/15)
      Limba de procedură: germana

         Instanța de trimitere

      Amtsgericht Rüsselsheim

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: Chatherine Gimmig

         Pârâtă: Condor Flugdienst GmbH
      Cauza a fost radiată din registrul Curții printr-o ordonanță a Curții din 10 ianuarie 2015.


title: Cauza T-218/00: Ordonanța Tribunalului din 22 ianuarie 2013 — Cooperativa Mare Azzurro și alții/Comisia ( „Acțiune în anulare — Ajutoare de stat — Reduceri ale contribuțiilor la asigurările sociale în favoarea întreprinderilor stabilite în Veneția și în Chioggia — Decizie prin care se declară schema de ajutoare incompatibilă cu piața comună și prin care se impune recuperarea ajutoarelor plătite — Acțiune în parte vădit inadmisibilă și în parte vădit nefondată” )

text:
               9.3.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 71/18

         Ordonanța Tribunalului din 22 ianuarie 2013 — Cooperativa Mare Azzurro și alții/Comisia
   (Cauza T-218/00) (1)

   (Acțiune în anulare - Ajutoare de stat - Reduceri ale contribuțiilor la asigurările sociale în favoarea întreprinderilor stabilite în Veneția și în Chioggia - Decizie prin care se declară schema de ajutoare incompatibilă cu piața comună și prin care se impune recuperarea ajutoarelor plătite - Acțiune în parte vădit inadmisibilă și în parte vădit nefondată)
   2013/C 71/28
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Reclamante: Cooperativa Mare Azzurro Soc. coop. rl (Chioggia, Italia), Cooperativa vongolari Sottomarina Lido Soc. coop. rl (Chioggia) (reprezentanți: inițial G. Boscolo, ulterior A. Boscolo, avocați) și Ghezzo Giovanni & C. Snc di Ghezzo Maurizio & C. (Veneția, Italia) (reprezentanți: R. Volpe și C. Montagner, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: V. Di Bucci, agent, asistat de A. Dal Ferro, avocat)

      Obiectul

   Cerere de anulare a Deciziei 2000/394/CE a Comisiei din 25 noiembrie 1999 privind măsurile de ajutoare în favoarea întreprinderilor stabilite în Veneția și în Chioggia, prevăzute prin Legile nr. 30/1997 și nr. 206/1995 privind instituirea unor reduceri de contribuții la asigurările sociale (JO 2000, L 150, p. 50)

      Dispozitivul

               1.

               Unește cu fondul excepția de inadmisibilitate ridicată de Comisia Europeană.

               2.

               Respinge acțiunea în parte ca vădit inadmisibilă și în parte ca vădit nefondată.

               3.

               Cooperativa Mare Azzurro Soc. coop. rl, Cooperativa vongolari Sottomarini Lido Soc. coop. rl și Ghezzo Giovanni & C. Snc di Ghezzo Maurizio & C. suportă, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, pe cele efectuate de Comisie.

      (1)  JO C 302, 21.10.2000.


title: Cauza T-332/10: Hotărârea Tribunalului din 25 ianuarie 2012 — Viaguara/OAPI — Pfizer (VIAGUARA) [ „Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Cerere de înregistare a mărcii comunitare verbale VIAGUARA — Marca comunitară verbală anterioară VIAGRA Profit necuvenit obținut din caracterul distinctiv sau din renumele mărcii anterioare — Articolul 8 alineatul (5) din Regulamentul nr. (CE) nr. 207/2009” ]

text:
               3.3.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 65/12

         Hotărârea Tribunalului din 25 ianuarie 2012 — Viaguara/OAPI — Pfizer (VIAGUARA)
   (Cauza T-332/10) (1)

   (Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Cerere de înregistare a mărcii comunitare verbale VIAGUARA - Marca comunitară verbală anterioară VIAGRA Profit necuvenit obținut din caracterul distinctiv sau din renumele mărcii anterioare - Articolul 8 alineatul (5) din Regulamentul nr. (CE) nr. 207/2009)
   2012/C 65/23
   Limba de procedură: polona

      Părțile

      Reclamantă: Viaguara S.A. (Varșovia, Polonia) (reprezentanți: R. Skubisz, M. Mazurek și J. Dudzik, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: K. Zajfert, agent)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: Pfizer Inc. (New York, New York, Statele Unite) (reprezentanți: inițial M. Hawkins, solicitor, V. von Bomhard și A. Renck, avocați, ulterior V. von Bomhard, A. Renck și M. Fowler, solicitor)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei întâi de recurs a OAPI din 20 mai 2010 (cauza R 946/2009-1) privind o procedură de opoziție între Pfizer Inc. și Viaguara S.A.

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Obligă Viaguara S.A. la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 301, 6.11.2010.


title: Cauza F-88/08: Acțiune introdusă la 20 octombrie 2008 — Vandeuren/Fundația Europeană de Formare

text:
               20.12.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 327/44

         Acțiune introdusă la 20 octombrie 2008 — Vandeuren/Fundația Europeană de Formare
   (Cauza F-88/08)
   (2008/C 327/84)
   Limba de procedură: franceza
   Părțile

      Reclamantă: Monique Vandeuren (Pino Torinese, Italia) (reprezentant: N. Lhoëst, avocat)

      Pârâtă: Fundația Europeană de Formare
   Obiectul și descrierea litigiului
   Anularea deciziei pârâtei de concediere a reclamantei, precum și obligarea Fundației Europene de Formare la repararea prejudiciului material și moral suferit de reclamantă.
   Concluziile reclamantei

               —

               Anularea deciziei din 23 octombrie 2007 a Fundației Europene de Formare privind concedierea reclamantei;

               —

               în măsura în care este necesar, anularea deciziei explicite a Fundației Europene de Formare din 10 iulie 2008 prin care s-a respins reclamația formulată de reclamantă în temeiul articolului 46 din RAA (Regimul aplicabil celorlalți agenți ai Comunității Economice Europene și ai Comunității Europene a Energiei Atomice) și în temeiul articolului 90 alineatul (2) din Statutul funcționarilor;

               —

               obligarea Fundației Europene de Formare la plata sumei de 125 000 euro cu titlu de daune materiale;

               —

               obligarea Fundației Europene de Formare la plata sumei de 50 000 euro cu titlu de daune morale;

               —

               obligarea Fundației Europene de Formare la plata cheltuielilor de judecată.