title: Cauza T-373/15: Acțiune introdusă la 10 iulie 2015 – Ja zum Nürburgring/Comisia

text:
               12.10.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 337/17

         Acțiune introdusă la 10 iulie 2015 – Ja zum Nürburgring/Comisia
   (Cauza T-373/15)
   (2015/C 337/20)
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Ja zum Nürburgring e.V. (Nürburg, Germania) (reprezentanți: D. Frey, M. Rudolph și S. Eggerath, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea în parte a Deciziei C(2014) 3634 final a Comisiei din 1 octombrie 2014 privind ajutorul de stat SA.31550 (2012/C) (ex 2012/NN) acordat de Germania în favoarea Nürburgring;

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă nouă motive.

               1.

               Primul motiv, întemeiat pe stabilirea eronată a situației de fapt relevante
               Reclamanta susține că Comisia a încălcat articolul 108 TFUE coroborat cu articolul 107 TFUE și cu articolul 17 TUE, prin faptul că nu și-a îndeplinit obligația de control în materia ajutoarelor de stat și că puncte esențiale ale deciziei sale au fost întemeiate pe o situație de fapt eronată.

               2.

               Al doilea motiv, întemeiat pe săvârșirea unei erori vădite la aprecierea pretinsei confirmări de finanțare
               În această privință, reclamanta susține că Comisia a săvârșit o eroare vădită de apreciere atunci când a considerat că persoana care a achiziționat activele cesionate prin procedura de licitație a prezentat o confirmare de finanțare din partea unui partener financiar.

               3.

               Al treilea motiv, întemeiat pe încălcarea articolelor 107 TFUE și 108 TFUE, a articolului 4 alineatul (4) și a articolului 14 din Regulamentul (CE) nr. 659/1999 (1), precum și pe săvârșirea unei erori vădite de apreciere
               În cadrul celui de al treilea motiv, reclamanta susține, printre altele, că restricțiile privind concurența între piețe cauzate ca urmare a ajutoarelor nelegale au fost consolidate prin cesiunea în cauză. Mai mult, având în vedere continuitatea economică, obligația de recuperare ar fi trebuit să se extindă la persoana care a achiziționat activele cesionate prin procedura de licitație. Reclamanta adaugă că cesiunea constituie un ajutor de stat nou în favoarea cumpărătorului.

               4.

               Al patrulea motiv, întemeiat pe încălcarea articolelor 107 TFUE și 108 TFUE, precum și pe săvârșirea unei erori vădite de apreciere
               În această privință, reclamanta susține în esență că procedura de cesiune nu s-a desfășurat în cadrul unei proceduri de licitație transparente și nediscriminatorii și că, prin urmare, activele vizate nu au fost cesionate la prețul pieței.

               5.

               Al cincilea motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 108 alineatul (2) TFUE și a articolului 4 alineatul (4) din Regulamentul nr. 659/1999 ca urmare a unei declarații negative în domeniul ajutoarelor de stat
               În cadrul acestui motiv, reclamanta susține că Comisia a încălcat articolul 108 alineatul (2) TFUE și articolul 4 alineatul (4) din Regulamentul nr. 659/1999 prin faptul că nu a calificat drept ajutor de stat nou cesiunea efectuată în cadrul procedurii de licitație și nu a inițiat procedura oficială de investigare. Aceasta adaugă că Comisia ar fi trebuit să exprime îndoieli cu privire la compatibilitatea acestui ajutor cu piața comună.

               6.

               Al șaselea motiv, întemeiat pe încălcarea obligației de motivare
               În opinia reclamantei, Comisia și-a încălcat obligația de motivare consacrată la articolul 296 al doilea paragraf TFUE și la articolul 41 alineatul (2) litera (c) din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, întrucât nu a motivat sau nu a motivat suficient considerațiile esențiale pe care se întemeiază decizia atacată.

               7.

               Al șaptelea motiv, întemeiat pe încălcarea drepturilor procedurale ale reclamantei prin lipsa aprecierii observațiilor formulate
               În cadrul acestui motiv, reclamanta susține că Comisia i-a încălcat drepturile procedurale prin faptul că nu și-a apreciat argumentația.

               8.

               Al optulea motiv, întemeiat pe încălcarea drepturilor procedurale ale reclamantei ca urmare a deciziei potrivit căreia cesiunea nu constituie ajutor de stat nou
               În această privință, se susține că Comisia a încălcat drepturile procedurale ale reclamantei și normele fundamentale de procedură, prin faptul că, în pofida plângerii formale a reclamantei, a decis că cesiunea activelor prin intermediul procedurii de licitație către cumpărător nu trebuia calificată ca ajutor de stat. Prin această decizie, Comisia a refuzat în mod implicit inițierea procedurii oficiale de investigare. Prin neinițierea în mod nelegal a procedurii oficiale de investigare, Comisia a încălcat dreptul reclamantei de a-și prezenta observațiile.

               9.

               Al nouălea motiv, întemeiat pe încălcarea dreptului la o bună administrare
               În sfârșit, reclamanta critică faptul că Comisia nu a investigat ea însăși toate aspectele relevante și nici nu a ținut seama în mod adecvat de aspectele invocate de reclamantă.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 659/1999 al Consiliului din 22 martie 1999 de stabilire a normelor de aplicare a articolului [108 TFUE] (JO L 83, p. 1, Ediție specială, 08/vol. 1, p. 41).


title: Cauza F-50/12: Ordonanța Tribunalului Funcției Publice (Camera a doua) din 16 noiembrie 2012 — Ciora/Comisia (Funcție publică — Anunț de concurs EPSO/AD/198/10 — Neadmitere la concurs — Acțiune — Nerespectarea procedurii precontencioase — Inadmisibilitate vădită)

text:
               16.2.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 46/32

         Ordonanța Tribunalului Funcției Publice (Camera a doua) din 16 noiembrie 2012 — Ciora/Comisia
   (Cauza F-50/12)
   (Funcție publică - Anunț de concurs EPSO/AD/198/10 - Neadmitere la concurs - Acțiune - Nerespectarea procedurii precontencioase - Inadmisibilitate vădită)
   2013/C 46/64
   Limba de procedură: româna

      Părțile

      Reclamant: Cătălin Ion Ciora (București, România) (reprezentant: M. Bondoc, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Obiectul

   Funcție publică — Cerere de anulare a deciziei comisiei de evaluare din cadrul concursului EPSO/AD/198/10 Șefi de unitate de cetățenie română (AD9) de a nu reține candidatura reclamantului

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea ca vădit inadmisibilă.

               2.

               Domnul Ciora suportă propriile cheltuieli de judecată.


title: Cauza T-195/12: Acțiune introdusă la 9 mai 2012 — Nuna International BV/OAPI — Nanu-Nana Joachim Hoepp (nuna)

text:
               14.7.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 209/9

         Acțiune introdusă la 9 mai 2012 — Nuna International BV/OAPI — Nanu-Nana Joachim Hoepp (nuna)
   (Cauza T-195/12)
   2012/C 209/14
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Nuna International BV (Erp, Țările de Jos) (reprezentant: A. Alpera, lawyer)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Nanu-Nana Joachim Hoepp GmbH & Co. (Bremen, Germania)

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea Deciziei Camerei întâi de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 15 februarie 2012 în cauza R 476/2011-1; și

               —

               admiterea cererii de înregistrare a mărcii comunitare pentru toate produsele menționate în cerere.

      Motivele și principalele argumente

      Solicitantul mărcii comunitare: reclamanta.

      Marca comunitară vizată: marca figurativă „nuna” pentru produse din clasele 12, 18, 20, 21, 25 și 28 — cererea de înregistrare a mărcii comunitare nr. 6239743.

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în procedura opoziției: cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs.

      Marca sau semnul invocat: cererea de înregistrare nr. 6218879 a mărcii comunitare verbale „NANU”; marca comunitară verbală nr. 6218945 „NANA” pentru produse și servicii din clasele 4, 6, 8, 11, 14, 16, 18, 20, 21, 24, 26, 28, 30, 34 și 35; marca verbală comunitară nr. 6217814 „NANU-NANA” pentru produse și servicii din clasele 16, 18, 20, 21, 24, 25, 28 și 35; marca verbală germană nr. 36647710 „NANU”; marca verbală germană nr. 39804075 „NANA”; marca verbală germană nr. 1054703 „NANU-NANA”; marca internațională verbală nr. 557176 „NANU-NANA”.

      Decizia diviziei de opoziție: respinge opoziția.

      Decizia camerei de recurs: anulează decizia atacată, admite opoziția și respinge cererea de înregistrare a mărcii comunitare.

      Motivele invocate: încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009 al Consiliului.


title: Cauza T-22/09: Ordonanța Tribunalului din 15 aprilie 2010 — Katjes Fassin/OAPI (Reprezentarea unui cap de Panda) ( „Marcă comunitară — Refuz al înregistrării decis de examinator — Retragerea cererii de înregistrare — Nepronunțare asupra fondului” )

text:
               19.6.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 161/40

      Ordonanța Tribunalului din 15 aprilie 2010 — Katjes Fassin/OAPI (Reprezentarea unui cap de Panda)
      (Cauza T-22/09) (1)

      („Marcă comunitară - Refuz al înregistrării decis de examinator - Retragerea cererii de înregistrare - Nepronunțare asupra fondului”)
      (2010/C 161/63)
      Limba de procedură: germana

         Părțile

         Reclamantă: Katjes Fassin GmbH & Co. KG (Emmerich am Rhein, Germania) (reprezentant: T. Schmitz, avocat)

         Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentanți: inițial C. Jenewein, ulterior C. Jenewein și G. Schneider, agenți)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a patra de recursuri a OAPI din 13 noiembrie 2008 (cauza R 1299/2006-4) referitoare la o cerere de înregistrare ca marcă comunitară a unui semn tridimensional ce reprezintă un cap de Panda în culori negru, alb și roșu

         Dispozitivul

                  1.

                  Nu mai este necesară pronunțarea asupra fondului acțiunii.

                  2.

                  Obligă reclamanta la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 69, 21.3.2009.


title: Cauza C-156/15: Hotărârea Curții (Camera a patra) din 10 noiembrie 2016 (cerere de decizie preliminară formulată de Augstākā tiesa – Letonia) – „Private Equity Insurance Group” SIA/„Swedbank” AS (Trimitere preliminară — Directiva 2002/47/CE — Domeniu de aplicare — Noțiunile „garanție financiară”, „obligații financiare garantate” și „constituire” a unei garanții financiare — Posibilitate de a executa o garanție financiară independent de deschiderea unei proceduri de insolvență — Contract de cont curent care prevede o clauză de ipotecă mobiliară financiară)

text:
               16.1.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 14/5

         Hotărârea Curții (Camera a patra) din 10 noiembrie 2016 (cerere de decizie preliminară formulată de Augstākā tiesa – Letonia) – „Private Equity Insurance Group” SIA/„Swedbank” AS
   (Cauza C-156/15) (1)

   ((Trimitere preliminară - Directiva 2002/47/CE - Domeniu de aplicare - Noțiunile „garanție financiară”, „obligații financiare garantate” și „constituire” a unei garanții financiare - Posibilitate de a executa o garanție financiară independent de deschiderea unei proceduri de insolvență - Contract de cont curent care prevede o clauză de ipotecă mobiliară financiară))
   (2017/C 014/06)
   Limba de procedură: letona

      Instanța de trimitere

   Augstākā tiesa

      Părțile din procedura principală

      Recurentă:„Private Equity Insurance Group” SIA

      Intimată:„Swedbank” AS

      Dispozitivul

   Directiva 2002/47/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 6 iunie 2002 privind contractele de garanție financiară trebuie interpretată în sensul că nu conferă beneficiarului unei garanții financiare precum cea în discuție în litigiul principal, potrivit căreia asupra fondurilor depuse într-un cont bancar se constituie o ipotecă mobiliară a băncii pentru a garanta toate creanțele acesteia împotriva titularului contului, dreptul de a executa această garanție independent de deschiderea unei proceduri de insolvență față de cel care constituie garanția decât dacă, pe de o parte, fondurile care fac obiectul garanției menționate au fost vărsate în contul în cauză înaintea deschiderii acestei proceduri sau dacă fondurile respective au fost vărsate în acesta în ziua deschiderii menționate, având în vedere că banca a dovedit că nu a cunoscut și nici nu putea să cunoască faptul că respectiva procedură a fost deschisă, și dacă, pe de altă parte, titularul contului respectiv a fost împiedicat să dispună de fondurile menționate după vărsarea lor în același cont.

      (1)  JO C 198, 15.6.2015.


title: Cauza T-190/08: Hotărârea Tribunalului din 25 octombrie 2011 — CHEMK și KF/Consiliul ( „Dumping — Importuri de ferosiliciu originare din fosta Republică Iugoslavă a Macedoniei, din Republica Populară Chineză, din Egipt, din Kazahstan și din Rusia — Stabilirea prețului de export — Marjă de profit — Angajament privind prețurile — Prejudiciu — Legătură de cauzalitate — Plângere — Dreptul la apărare — Obligația de motivare” )

text:
               3.12.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 355/14

         Hotărârea Tribunalului din 25 octombrie 2011 — CHEMK și KF/Consiliul
   (Cauza T-190/08) (1)

   (Dumping - Importuri de ferosiliciu originare din fosta Republică Iugoslavă a Macedoniei, din Republica Populară Chineză, din Egipt, din Kazahstan și din Rusia - Stabilirea prețului de export - Marjă de profit - Angajament privind prețurile - Prejudiciu - Legătură de cauzalitate - Plângere - Dreptul la apărare - Obligația de motivare)
   2011/C 355/21
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamante: Chelyabinsk electrometallurgical integrated plant OAO (CHEMK) (Chelyabinsk, Rusia) și Kuzneckie ferrosplavy OAO (KF) (Novokuznetsk, Rusia) (reprezentant: P. Vander Schueren, avocat)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: inițial J.-P. Hix, ulterior J.-P. Hix și B. Driessen, agenți, asistați inițial de G. Berrisch și de G. Wolf, ulterior de G. Berrisch, avocați)

      Intervenientă în susținerea pârâtului: Comisia Europeană (reprezentanți: inițial H. van Vliet și K. Talabér-Ritz, ulterior H. van Vliet și M. França, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare în parte a Regulamentului (CE) nr. 172/2008 al Consiliului din 25 februarie 2008 de impunere a unei taxe antidumping definitive și de percepere definitivă a taxei provizorii impuse la importurile de ferosiliciu originare din Republica Populară Chineză, Egipt, Kazahstan, fosta Republică Iugoslavă a Macedoniei și Rusia (JO L 55, p. 6), în măsura în care acesta se aplică reclamantelor.

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Chelyabinsk electrometallurgical integrated plant OAO (CHEMK) și Kuzneckie ferrosplavy OAO (KF) suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și cheltuielile de judecate efectuate de Consiliul Uniunii Europene.

               3.

               Comisia Europeană suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 197, 2.8.2008.


               10.10.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 244/1

         2009/C 244/01
   Ultima publicație a Curții de Justiție în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

         JO C 233, 26.9.2009

      Publicații anterioare

      JO C 220, 12.9.2009

      JO C 205, 29.8.2009

      JO C 193, 15.8.2009

      JO C 180, 1.8.2009

      JO C 167, 18.7.2009

      JO C 153, 4.7.2009

   Aceste texte sunt disponibile pe:
   EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Cauza C-625/10: Acțiune introdusă la 29 decembrie 2010 — Comisia Europeană/Republica Franceză

text:
               2.4.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 103/12

         Acțiune introdusă la 29 decembrie 2010 — Comisia Europeană/Republica Franceză
   (Cauza C-625/10)
   2011/C 103/21
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: J.-P. Keppenne și H. Støvlbæk, agenți)

      Pârâtă: Republica Franceză

      Concluziile reclamantei

               —

               Constatarea faptului că, din cauza insuficienței măsurilor luate pentru a pune în aplicare primul pachet feroviar, Republica Franceză nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul:

                           —

                           articolului 6 alineatul (3) și al anexei II la Directiva 91/440/CEE (1), cu modificările ulterioare, și al articolului 14 alineatul (2) din Directiva 2001/14/CE (2);

                           —

                           articolului 6 alineatele (2)-(5) din Directiva 2001/14/CE;

                           —

                           articolului 11 din Directiva 2001/14/CE;

               —

               obligarea Republicii Franceze la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii sale, Comisia invocă două motive.
   În primul rând, aceasta reproșează pârâtei că nu respectă toate obligațiile prevăzute de primul pachet feroviar care impune nu numai separarea entităților care asigură exploatarea serviciilor feroviare (în Franța, SNCF) de cele însărcinate cu gestionarea infrastructurii (în Franța, RFF), ci și ca funcțiile denumite „esențiale” de repartiție a capacităților feroviare, de percepere a redevențelor de utilizare a infrastructurii și de eliberare a licențelor să fie asigurate de organisme independente. Or, SNCF ar fi însărcinată cu anumite funcții esențiale în materie de atribuire a traselor, funcții pe care le exercită prin intermediul Direcției Circulației Feroviare (DCF). Acest serviciu specializat nu ar fi independent de SNCF nici din punct de vedere juridic, nici din punct de vedere organizațional și decizional.
   În al doilea rând, Comisia invocă faptul că legislația națională nu transpune corect și complet cerințele Directivei 2001/14/CE referitoare la stabilirea unui sistem de ameliorare a performanțelor la nivelul tarifare a accesului la infrastructura feroviară. Legislația franceză ar pune de asemenea probleme în măsura în care aceasta nu ar prevedea suficiente măsuri de încurajare a reducerii costurilor de furnizare a infrastructurii și a nivelului redevențelor de acces.

      (1)  Directiva 91/440/CEE a Consiliului din 29 iulie 1991 privind dezvoltarea căilor ferate comunitare (JO L 237, p. 25, Ediție specială, 07/vol. 2, p. 86).

      (2)  Directiva 2001/14/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 26 februarie 2001 privind alocarea capacităților de infrastructură feroviară, tarifarea utilizării infrastructurii feroviare și certificarea în materie de siguranță (JO L 75, p. 29, Ediție specială, 07/vol. 8, p. 66).


title: Cauza T-686/14: Hotărârea Tribunalului din 4 februarie 2016 – Italia/Comisia („FEOGA — Secțiunea «Garantare» — FEGA et FEADR — Cheltuieli excluse de la finanțare — Fructe și legume — Sectorul prelucrării tomatelor — Ajutoare pentru organizațiile de producători — Cheltuieli efectuate de Italia — Proporționalitate — Autoritate de lucru judecat”)

text:
               21.3.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 106/32

         Hotărârea Tribunalului din 4 februarie 2016 – Italia/Comisia
   (Cauza T-686/14) (1)

   ((„FEOGA - Secțiunea «Garantare» - FEGA et FEADR - Cheltuieli excluse de la finanțare - Fructe și legume - Sectorul prelucrării tomatelor - Ajutoare pentru organizațiile de producători - Cheltuieli efectuate de Italia - Proporționalitate - Autoritate de lucru judecat”))
   (2016/C 106/36)
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Reclamantă: Republica Italiană (reprezentanți: G. Palmieri, agent, asistat de G. Galluzzo, avvocato dello Stato)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: D. Bianchi și K. Skelly, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare în parte a Deciziei de punere în aplicare 2014/458/UE a Comisiei din 9 iulie 2014 de excludere de la finanțarea de către Uniunea Europeană a anumitor cheltuieli efectuate de statele membre în cadrul secțiunii Garantare a Fondului european de orientare și garantare agricolă (FEOGA), în cadrul Fondului european de garantare agricolă (FEGA) și în cadrul Fondului european agricol pentru dezvoltare rurală (FEADR) (JO L 205, p. 62), în măsura în care această decizie privește Republica Italiană

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă Republica Italiană la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 395, 10.11.2014.


title: Cauza C-218/12: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 17 octombrie 2013 (cerere de decizie preliminară formulată de Landgericht Saarbrücken — Germania) — Lokman Emrek/Vlado Sabranovic [Regulamentul (CE) nr. 44/2001 — Articolul 15 alineatul (1) litera (c) — Competență în materia contractelor încheiate de consumatori — Limitare eventuală a acestei competențe la contractele încheiate la distanță — Legătură de cauzalitate între activitatea comercială sau profesională direcționată spre statul membru de domiciliu al consumatorului prin intermediul internetului și încheierea contractului]

text:
               14.12.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 367/14

         Hotărârea Curții (Camera a treia) din 17 octombrie 2013 (cerere de decizie preliminară formulată de Landgericht Saarbrücken — Germania) — Lokman Emrek/Vlado Sabranovic
   (Cauza C-218/12) (1)

   (Regulamentul (CE) nr. 44/2001 - Articolul 15 alineatul (1) litera (c) - Competență în materia contractelor încheiate de consumatori - Limitare eventuală a acestei competențe la contractele încheiate la distanță - Legătură de cauzalitate între activitatea comercială sau profesională direcționată spre statul membru de domiciliu al consumatorului prin intermediul internetului și încheierea contractului)
   2013/C 367/23
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Landgericht Saarbrücken

      Părțile din procedura principală

      Reclamant: Lokman Emrek

      Pârât: Vlado Sabranovic

      Obiectul

   Cerere de decizie preliminară — Landgericht Saarbrücken — Interpretarea articolului 15 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (CE) nr. 44/2001 al Consiliului privind competența judiciară, recunoașterea și executarea hotărârilor în materie civilă și comercială (JO 2001, L 12, p. 1, Ediție specială, 19/vol. 3, p. 74) — Competență în materia contractelor încheiate de consumatori — Situație în care un antreprenor dispune de un site internet „direcționat” către statul membru în care își are domiciliul consumatorul — Necesitatea unei legături de cauzalitate între această activitate și încheierea contractului de către consumator — Limitare eventuală a competenței în materia contractelor încheiate de consumatori la contractele la distanță

      Dispozitivul

               1.

               Articolul 15 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (CE) nr. 44/2001 al Consiliului din 22 decembrie 2000 privind competența judiciară, recunoașterea și executarea hotărârilor în materie civilă și comercială trebuie interpretat în sensul că nu impune existența unei legături de cauzalitate între mijlocul folosit pentru direcționarea activității comerciale sau profesionale spre statul membru de domiciliu al consumatorului, respectiv un site internet, și încheierea contractului cu acest consumator. Totuși, existența unei astfel de legături de cauzalitate constituie un indiciu al faptului că respectivul contract este aferent unei astfel de activități.

      (1)  JO C 243, 11.8.2012.


title: Cauza T-32/09 P: Ordonanța Tribunalului din 28 octombrie 2010 — Marcuccio/Comisia ( Recurs — Funcție publică — Funcționari — Procedură precontencioasă — Recurs în mod vădit nefondat — Recurs incident limitat la cheltuielile de judecată )

text:
               18.12.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 346/41

         Ordonanța Tribunalului din 28 octombrie 2010 — Marcuccio/Comisia
   (Cauza T-32/09 P) (1)

   (Recurs - Funcție publică - Funcționari - Procedură precontencioasă - Recurs în mod vădit nefondat - Recurs incident limitat la cheltuielile de judecată)
   2010/C 346/82
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Recurent: Luigi Marcuccio (Tricase, Italia) (reprezentant: G. Cipressa, avocat)

      Cealaltă parte în proces: Comisia Europeană (reprezentanți: J. Currall și C. Berardis-Kayser, agenți, asistați de A. dal Ferro, avocat)

      Obiectul

   Recurs formulat împotriva Ordonanței Tribunalului Funcției Publice a Uniunii Europene (Camera întâi) din 4 noiembrie 2008, Marcuccio/Comisia (F-18/07, nepublicată în Repertoriu), prin care se urmărește anularea acestei ordonanțe

      Dispozitivul

               1.

               Respinge recursul ca fiind în mod vădit nefondat.

               2.

               Recursul incident este respins ca fiind în mod vădit inadmisibil.

               3.

               Îl obligă pe domnul Luigi Marcuccio să suporte, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, cheltuielile efectuate de Comisie în cadrul recursului.

               4.

               Fiecare parte suportă propriile cheltuieli de judecată aferente recursului incident.

      (1)  JO C 69, 21.3.2009.


title: Cauza C-577/15 P: Hotărârea Curții (Camera întâi) din 14 decembrie 2016 – SV Capital OÜ/Autoritatea Bancară Europeană (ABE), Comisia Europeană [Recurs — Cerere de deschidere a unei anchete privind autoritățile de supraveghere estoniană și finlandeză — Decizie a Autorității Bancare Europene (ABE) — Decizie a comisiei de apel a autorităților europene de supraveghere — Regulamentul (UE) nr. 1093/2010 — Articolele 17 și 60 — Comisie de apel — Termen de introducere a acțiunii — Eroare scuzabilă]

text:
               13.2.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 46/7

         Hotărârea Curții (Camera întâi) din 14 decembrie 2016 – SV Capital OÜ/Autoritatea Bancară Europeană (ABE), Comisia Europeană
   (Cauza C-577/15 P) (1)

   ([Recurs - Cerere de deschidere a unei anchete privind autoritățile de supraveghere estoniană și finlandeză - Decizie a Autorității Bancare Europene (ABE) - Decizie a comisiei de apel a autorităților europene de supraveghere - Regulamentul (UE) nr. 1093/2010 - Articolele 17 și 60 - Comisie de apel - Termen de introducere a acțiunii - Eroare scuzabilă])
   (2017/C 046/09)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Recurentă: SV Capital OÜ (reprezentant: M. Greinoman, avocat)

      Celelalte părți din procedură: Autoritatea Bancară Europeană (ABE) (reprezentanți: J. Overett Somnier și Z. J. Giotaki, în calitate de agenți, asistați de F. Tuytschaever, avocat), Comisia Europeană (reprezentanți: W. Mölls și K.-P. Wojcik, în calitate de agenți)

      Dispozitivul

               1)

               Respinge recursul.

               2)

               SV Capital OÜ suportă, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, pe cele efectuate de Autoritatea Bancară Europeană (ABE).

               3)

               Comisia Europeană suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 16, 18.1.2016.


title: Cauza T-667/16 P: Recurs introdus la 19 septembrie 2016 de Pieter De Meyer și alții împotriva Hotărârii din 20 iulie 2016 a Tribunalului Funcției Publice în cauza F-113/15, Adriaen și alții/Comisia

text:
               28.11.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 441/20

      Recurs introdus la 19 septembrie 2016 de Pieter De Meyer și alții împotriva Hotărârii din 20 iulie 2016 a Tribunalului Funcției Publice în cauza F-113/15, Adriaen și alții/Comisia
      (Cauza T-667/16 P)
      (2016/C 441/25)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Recurenți: Pieter De Meyer (Bruxelles, Belgia) și alți opt recurenți (reprezentant: R. Rata, avocat)

         Cealaltă parte din procedură: Comisia Europeană

         Concluziile recurenților

      Recurenții solicită Curții:

                  —

                  anularea Hotărârii din 20 iulie 2016 a Tribunalului Funcției Publice al Uniunii Europene în cauza F-113/15;

                  —

                  anularea deciziei din 14 noiembrie 2014 a autorității împuternicite să facă numiri din cadrul Comisiei Europene, difuzată prin intermediul notei administrative nr. 41/2014 de stabilire a listei funcționarilor promovați în cadrul exercițiului de promovare 2014, în măsura în care nu include numele recurenților;

                  —

                  obligarea Comisiei Europene la suportarea propriilor cheltuieli de judecată și la plata cheltuielilor de judecată efectuate de recurenți.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea recursului, recurenții invocă trei motive.

                  1.

                  Primul motiv este întemeiat pe erori de drept săvârșite prin respingerea primului motiv al recurenților ca fiind neîntemeiat. Recurenții susțin că Tribunalul Funcției Publice a săvârșit patru erori principale în ceea ce privește primul lor motiv:

                              —

                              în primul rând, Tribunalul a stabilit, în contradicție cu jurisprudența aplicabilă, că nu trebuie să verifice legalitatea acțiunilor autorității împuternicite să facă numiri dacă aceasta din urmă declară că și-a îndeplinit sarcinile și obligațiile legale;

                              —

                              în al doilea rând, în mod eronat Tribunalul a respins Raportul Comitetului comun de monitorizare ca element de probă și nu a analizat în mod efectiv caracterul incomparabil demonstrat al surselor de informații utilizate de autoritatea împuternicită să facă numiri;

                              —

                              în al treilea rând, Tribunalul a săvârșit o eroare ignorând – fără justificare – existența argumentului și a probelor invocate de recurenți în ceea ce privește evaluarea matematică a metodologiei de apreciere literară a autorității împuternicite să facă numiri, precum și al doilea aspect al primului motiv al recurenților în întregime;

                              —

                              în al patrulea rând, în mod eronat Tribunalul a plecat de la prezumția că lipsa unei evaluări comparative efective a meritelor nu poate conduce la anularea unei decizii privind promovarea.

                  2.

                  Prin intermediul celui de al doilea motiv, recurenții susțin că Tribunalul Funcției Publice a săvârșit o eroare de drept în ceea ce privește al doilea motiv invocat de aceștia:

                              —

                              în primul rând, prin limitarea arbitrară a domeniului de aplicare și a aplicabilității articolului 25 din Statutului funcționarilor, precum și a drepturilor fundamentale conferite recurenților de dreptul Uniunii într-un mod incompatibil cu intenția legiuitorului Uniunii și

                              —

                              în al doilea rând, prin respingerea celui de al doilea motiv al recurenților ca fiind neîntemeiat pentru considerente vădit eronate.

                  3.

                  Prin intermediul celui de al treilea motiv, potrivit căruia nu a fost realizat un control judiciar imparțial și efectiv, fiind încălcat astfel dreptul recurenților la o cale de atac efectivă, aceștia susțin că:

                              —

                              în primul rând, judecătorul-raportor a făcut afirmații prejudiciabile care demonstrează o lipsă de imparțialitate a raportului pregătitor, care a decis anticipat rezultatul motivelor invocate de recurenți;

                              —

                              în al doilea rând, președintele Tribunalului nu a recuzat judecătorul și nu a transferat cauza unei alte camere, deși a admis că afirmațiile prejudiciabile contestate au fost copiate și preluate ca atare dintr-o altă hotărâre care se referă la alți reclamanți;

                              —

                              în al treilea rând, Tribunalul a ignorat și a respins în mod selectiv argumente și probe decisive fără analizarea sau evaluarea lor. În concluzie, recurenții consideră că Tribunalul a încălcat dreptul lor la o cale de atac efectivă întrucât nu a realizat un control judiciar imparțial și efectiv.


title: Cauza C-126/15: Acțiune introdusă la 12 martie 2015 – Comisia Europeană/Republica Portugheză

text:
               11.5.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 155/16

         Acțiune introdusă la 12 martie 2015 – Comisia Europeană/Republica Portugheză
   (Cauza C-126/15)
   (2015/C 155/18)
   Limba de procedură: portugheza

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: G. Braga da Cruz și F. Tomat, agenți)

      Pârâtă: Republica Portugheză

      Concluziile reclamantei

               —

               declararea faptului că prin prevederea unei interdicții de comercializare și de vânzare către public, după expirarea perioadei excesiv de scurte prevăzute la articolul 27 din Decretul nr. 1295/2007 al Ministerului Finanțelor și al Administrației Publice, ale pachetelor de țigarete deja taxate și eliberate pentru consum într-un an determinat, Republica Portugheză nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolelor 7 și 9 primul paragraf și al articolului 39 alineatul (3) din Directiva 2008/118/CE privind regimul general al accizelor (1) și a încălcat principiul proporționalității;

               —

               obligarea Republicii Portugheze la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

               1.

                     Articolele 7 și 9 din Directiva

                     2008/118/CE și principiul proporționalității

                           —

                           Din articolul 7 din Directiva 2008/118/CE (denumită în continuare „directiva”) rezultă că drepturile de acciză asupra tutunului prelucrat devin exigibile la data eliberării pentru consum, la nivelul în vigoare la acel moment. Articolul 9 din Directiva 2008/118/CE prevede că condițiile de exigibilitate și nivelul accizelor care urmează să fie aplicate sunt cele în vigoare la data la care accizele devin exigibile. După eliberarea pentru consum a produselor în cauză, reglementarea fiscală a Uniunii Europene nu mai conține nicio dispoziție care să acorde statelor membre posibilitatea de a aplica acestor produse, ținând seama de momentul eliberării lor pentru consum, drepturi de acciză suplimentare pe lângă drepturile datorate sau de a limita distribuția acestora pentru motive fiscale.

                           —

                           În Portugalia, în conformitate cu Decretul nr. 1295/2007 al Ministerului Finanțelor și al Administrației Publice (denumit în continuare „decretul”), pachetele de țigarete pe care este aplicat timbrul fiscal corespunzător unui an determinat nu pot fi vândute și comercializate decât până la sfârșitul celei de a treia luni a anului următor celui în care a fost aplicat timbrul, mai precis anul în care au fost eliberate pentru consum. Potrivit decretului și cu titlu tranzitoriu, s-a stabilit că termenul de vânzare expiră la sfârșitul lunii mai 2008 pentru pachetele de țigarete marcate cu timbrul pentru anul 2007 și la sfârșitul lunii aprilie 2009 pentru produsele marcate cu timbrul pentru anul 2008.

                           —

                           Comisia reține astfel că reglementarea portugheză încalcă articolul 7 și articolul 9 primul paragraf din directivă, fără să excludă însă posibilitatea ca această reglementare să fie justificată de motive de interes general.

                           —

                           Cu toate acestea, Comisia consideră că motivele invocate de Portugalia în cursul fazei precontencioase pentru a justifica reglementarea în cauză (prevenirea fraudei și a evaziunii fiscale, protecția sănătății publice, combaterea comerțului ilegal cu tutun și conservarea veniturilor fiscale) nu sunt admisibile, astfel încât este încălcat principiul proporționalității.

               2.

                     Articolul 39 alineatul (3) din Directiva 2008/118/CE și principiul proporționalității

                           —

                           Articolul 39 alineatul (3) din directivă prevede că statele membre se asigură că marcajele fiscale nu creează obstacole în calea liberei circulații a produselor accizabile. Interdicția prevăzută de decret, în temeiul căreia pachetele de țigarete pe care a fost aplicat timbrul corespunzător pentru un an determinat nu pot fi vândute și comercializate decât până la sfârșitul celei de a treia luni a anului următor celui în care a fost aplicat timbrul, creează un astfel de obstacol. Temerea importatorilor că nu se vor putea debarasa de stocurile care nu pot fi vândute dacă rata accizei a fost modificată îi poate descuraja să efectueze achiziții normale, în mod special din alte state membre, și să afecteze astfel schimburile comerciale la un nivel care depășește ceea ce este necesar pentru combaterea, de exemplu, a eliberărilor excesive pentru consum anterior majorării dreptului de acciză.

                           —

                           Prin urmare, Comisia consideră că interdicția de vânzare și de comercializare rezultată din decret generează obstacole în calea liberei circulații a mărfurilor în sensul articolului 39 alineatul (3) din directivă și că depășește ceea ce este necesar pentru prevenirea fraudei, a evaziunii sau a abuzurilor. În consecință, aceasta este totodată contrară articolului 39 alineatul (3) din directivă și principiului proporționalității.

      (1)  Directiva 2008/118/CE a Consiliului din 16 decembrie 2008 privind regimul general al accizelor și de abrogare a Directivei 92/12/CEE (JO L 9, p. 12).


title: Cauza T-261/07: Acțiune introdusă la 13 iulie 2007 — Comisia Comunităților Europene/Banca di Roma

text:
               8.9.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 211/52

         Acțiune introdusă la 13 iulie 2007 — Comisia Comunităților Europene/Banca di Roma
   (Cauza T-261/07)
   (2007/C 211/99)
   Limba de procedură: italiana
   Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: A. Colabianchi, avvocato, F. Amato și M. Wilderspin, agenți)

      Pârâtă: Banca di Roma SpA
   Concluziile reclamantei

               —

               obligarea Banca di Roma SpA, cu sediul în Italia, Roma (00144), Viale Umberto Tupini nr. 180, prin actualul său reprezentant legal, la executarea garanției bancare din 28.10.1989 în favoarea Comisiei Europene;

               —

               în consecință, obligarea Banca di Roma SpA, cu sediul în Italia, Roma (00144), Viale Umberto Tupini nr. 180, prin actualul său reprezentant legal, la plata către Comisia Europeană, cu sediul în Belgia, Bruxelles (1039), Rue de la Loi nr. 200, a sumei de 412 607,41 euro și a unei dobânzi de 94,37 euro pe zi, începând cu data de 30 decembrie 2006 și până la plata întregii sume, sau la plata unei alte sume pe care o va decide Tribunalul;

               —

               obligarea Banca di Roma SpA, cu sediul în Italia, Roma (00144), Viale Umberto Tupini nr. 180, prin actualul său reprezentant legal, la plata tuturor cheltuielilor de judecată din prezenta cauză, inclusiv cele ale Comisiei.

         Motivele și principalele argumente
   Prezenta acțiune este introdusă în temeiul articolului 238 CE, pe baza clauzei compromisorii conținute în garanția din 28 octombrie 1989 emisă de Banco di Roma (denumită în prezent Banca di Roma) în favoarea Comisiei.
   Prin Decizia C(89) 1241 din 2 august 1989 (1), Comisia a aplicat amenzi în sarcina a paisprezece producători de plasă sudată, printre care Ferriere Nord S.p.A., întrucât au luat parte la acorduri și practici concertate, încălcând articolul 85 alineatul (1) din Tratatul CE (actualul articol 81 CE); societății Ferriere Nord i s-a aplicat o amendă de 320 000 ECU.
   În temeiul articolului 4 din decizie, amenda ar fi trebuit plătită de către societatea Ferriere Nord în termen de trei luni de la data notificării deciziei, cu excepția cazului în care societatea avea posibilitatea de a furniza o garanție bancară, care să acopere întreaga sumă datorată și dobânzile aferente.
   Prin recomandata din 30 octombrie 1989, primită la 7 noiembrie 1989, societatea Ferriere Nord transmitea Comisiei o scrisoare datată din 26 octombrie 1989, prin care Banco di Roma (în prezenta Banca di Roma) — Filiala din Udine, Italia, declara Comisiei că se constituie garant al plății de către societatea Ferriere Nord atât a amenzii de 320 000 ECU, cât și a dobânzilor, calculate începând cu 15 noiembrie 1989 și până la data plății efective.
   Prin hotărârea din 27 septembrie 2006 pronunțată în cauza T-153/04 (2), Tribunalul a statuat că, în temeiul articolului 4 alineatul (1) din Regulamentul nr. 2988/74, „dreptul Comisiei de a pune în aplicare decizia” Plase sudate era prescris (punctele 53 și 58 din hotărâre).
   Cu toate acestea, în opinia reclamantei, această hotărâre nu influențează garanția emisă de Banca di Roma, întrucât, în virtutea autonomiei acestei garanții, în temeiul dreptului italian (care este dreptul aplicabil în prezenta cauză), Banca di Roma este obligată să o execute, la simpla cerere a Comisiei, fără a putea opune acesteia din urmă vreuna dintre excepțiile care ar putea fi invocate de către societatea Ferriere Nord.

      (1)  JO 1989, L 260, p. 1.

      (2)  Nepublicată încă în Recueil.


title: Cauza T-367/15: Hotărârea Tribunalului din 5 aprilie 2017 – Renfe-Operadora/EUIPO (AVE) („Marcă a Uniunii Europene — Procedură de declarare a nulității — Marca Uniunii Europene figurativă AVE — Nulitate parțială — Cale de atac formulată în fața camerei de recurs în altă limbă decât limba de procedură — Inadmisibilitatea căii de atac în fața camerei de recurs — Cerere de restitutio in integrum — Obligație de precauție”)

text:
               22.5.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 161/23

         Hotărârea Tribunalului din 5 aprilie 2017 – Renfe-Operadora/EUIPO (AVE)
   (Cauza T-367/15) (1)

   ((„Marcă a Uniunii Europene - Procedură de declarare a nulității - Marca Uniunii Europene figurativă AVE - Nulitate parțială - Cale de atac formulată în fața camerei de recurs în altă limbă decât limba de procedură - Inadmisibilitatea căii de atac în fața camerei de recurs - Cerere de restitutio in integrum - Obligație de precauție”))
   (2017/C 161/32)
   Limba de procedură: spaniola

      Părțile

      Reclamantă: Renfe-Operadora, Entidad Pública Empresarial (Madrid, Spania) (reprezentanți: J.-B. Devaureix și M. I. Hernández Sandoval, avocați)

      Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentant: S. Palmero Cabezas, agent)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 24 aprilie 2015 (cauza R 712/2014-5) privind o cerere de restitutio in integrum

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă Renfe-Operadora, Entidad Pública Empresarial la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 346, 19.10.2015.


title: Cauza C-136/16: Ordonanța președintelui Camerei a doua a Curții din 10 martie 2017 (cerere de decizie preliminară introdusă de Supremo Tribunal de Justiça – Portugalia) – Sociedade Metropolitana de Desenvolvimento SA/Banco Santander Totta SA

text:
               22.5.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 161/17

         Ordonanța președintelui Camerei a doua a Curții din 10 martie 2017 (cerere de decizie preliminară introdusă de Supremo Tribunal de Justiça – Portugalia) – Sociedade Metropolitana de Desenvolvimento SA/Banco Santander Totta SA
   (Cauza C-136/16) (1)

   (2017/C 161/23)
   Limba de procedură: portugheza
   Președintele Camerei a doua a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 165, 10.5.2016


title: Cauza T-104/15: Acțiune introdusă la 25 februarie 2015 – Militos Symvouleftiki/Comisia

text:
               11.5.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 155/32

         Acțiune introdusă la 25 februarie 2015 – Militos Symvouleftiki/Comisia
   (Cauza T-104/15)
   (2015/C 155/38)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Militos Symvouleftiki AE (Atena, Grecia) (reprezentant: S. Pappas, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei de punere în aplicare a Comisiei Europene din 16 decembrie 2014 prin care a fost respinsă ca nefondată cererea reclamantei de efectuare a unui control de legalitate, formulată la 23 octombrie 2014, și prin care a fost confirmată decizia Agenției Executive pentru Educație, Audiovizual și Cultură din 23 septembrie 2014 privind neeligibilitatea ca cheltuieli de personal a remunerațiilor plătite asociaților/acționarilor reclamantei în cadrul a două proiecte derulate cu succes de reclamantă, respectiv proiectul „Go Green – Green Business is smart Business” (Contractul nr. 510424-LLP-1-2010-1-GR-LEONARDO-LMP)” și proiectul „LadybizIT” (Contractul nr. 2011-3052-518310-LLP-1-2011-1-GR-LEONARDO-LAM)” și declararea eligibilității ca cheltuieli de personal în cadrul proiectului vizat a cheltuielilor relevante aferente serviciilor „suplimentare” prestate de doamna Olga Stavropoulou, de domnul Pavlos Aravantinos și de domnul Karamanlis sau, cu titlu subsidiar, declararea, în conformitate cu articolul II.14 din acordul de finanțare și cu anexa III la acesta, ca fiind eligibile și plătibile reclamantei numai acele cheltuieli aferente serviciilor „suplimentare” prestate de doamna Olga Stavropoulou și de domnul Pavlos Aravantinos în cadrul celor două proiecte în cauză;

               —

               obligarea Comisiei Europene să suporte, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, cheltuielile de judecată efectuate de reclamantă în cadrul prezentei proceduri.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă două motive.

               1.

               Primul motiv, întemeiat pe o eroare vădită de apreciere a Comisiei.

                           —

                           Comisia nu a luat în considerare faptul că distincția dintre serviciile „obișnuite” și cele „suplimentare” prestate de asociații/acționarii reclamantei în cadrul proiectelor în cauză ar fi putut fi făcută ținând cont de natura acestor servicii, de litera și de spiritul dispozițiilor statutului reclamantei și ale dispozițiilor deciziei din 20 decembrie 2010 a adunării generale a asociaților/acționarilor reclamantei.

               2.

               Al doilea motiv, întemeiat pe o a doua eroare vădită de apreciere a Comisiei.

                           —

                           Punctul de vedere al Comisiei, conform căruia calitatea de administrator în sine îl împiedică pe acesta să presteze reclamantei alte servicii în cadrul unui contract de muncă care prezintă un veritabil raport de subordonare, este contrar jurisprudenței constante a instanțelor Uniunii Europene. În orice caz, reclamanta a adus Agenției Executive pentru Educație, Audiovizual și Cultură, precum și Comisiei, suficiente probe care arată că controlul pe care managerul de proiect îl exercită asupra administratorului era real și îndeplinea criteriile stabilite de jurisprudență cu privire la existența unui veritabil raport de subordonare.


title: Cauza C-389/07: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de VAT and Duties Tribunal, Manchester (Regatul Unit) la  10 august 2007 — Azlan Group plc/Her Majesty's Commissioners of Revenue and Customs

text:
               24.11.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 283/10

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de VAT and Duties Tribunal, Manchester (Regatul Unit) la 10 august 2007 — Azlan Group plc/Her Majesty's Commissioners of Revenue and Customs
   (Cauza C-389/07)
   (2007/C 283/17)
   Limba de procedură: engleza
   Instanța de trimitere
   VAT and Duties Tribunal, Manchester
   Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Azlan Group plc

      Pârât: Her Majesty's Commissioners of Revenue and Customs
   Întrebările preliminare

               1)

               Nomenclatura combinată [Regulamentul Consiliului (CEE) nr. 2658/87 (1), astfel cum a fost modificat prin Regulamentul Comisiei (CE) nr. 1734/96)] trebuie interpretată ca impunând o clasificare a eșantioanelor reprezentative ale bunurilor în litigiu drept „mașini automate de prelucrare a datelor și unități ale acestora” la poziția tarifară 8471 (sau la poziția referitoare la părțile relevante din capitolul 84, și anume la poziția tarifară 8473)?

               2)

               În cazul unui răspuns negativ la prima întrebare în ceea ce privește unul sau mai multe eșantioane reprezentative ale bunurilor în litigiu, nomenclatura combinată trebuie interpretată ca impunând o clasificare a acestor bunuri drept „aparate electrice pentru telefonie sau telegrafie prin fir, inclusiv aparatele telefonice pentru telefonie prin fir, dotate cu receptor cordless (fără fir) și aparate pentru telecomunicații prin curent purtător sau pentru telecomunicații numerice (digitale); videofoane” la poziția tarifară 8517 (sau la pozițiile referitoare la părți relevante, și anume la poziția tarifară 8517 sau 8514, conform notei 2 litera (b) sau (c) din secțiunea XVI)?

               3)

               Astfel de eșantioane reprezentative ale produselor în litigiu, întrucât pot conecta între ele rețele locale, pot fi clasificate tot la capitolul 84 sau aceste produse au o altă funcție specială decât aceea de prelucrare a datelor în sensul notei 5 E de la capitolul 84?

               4)

               În lumina răspunsurilor la întrebările precedente, ce poziție trebuie adoptată în privința acestor produse-cadru?

      (1)  Regulamentul (CEE) nr. 2658/87 al Consiliului din 23 iulie 1987 privind Nomenclatura tarifară și statistică și Tariful Vamal Comun, JO L 256, 7.9.1987, p. 1.


title: Cauza C-335/12: Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 17 iulie 2014 – Comisia Europeană/Republica Portugheză (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Resurse proprii — Recuperare ulterioară a taxelor la import — Răspunderea financiară a statelor membre — Stocuri excedentare de zahăr neexportate)

text:
               15.9.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 315/3

         Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 17 iulie 2014 – Comisia Europeană/Republica Portugheză
   (Cauza C-335/12) (1)

   ((Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru - Resurse proprii - Recuperare ulterioară a taxelor la import - Răspunderea financiară a statelor membre - Stocuri excedentare de zahăr neexportate))
   2014/C 315/04
   Limba de procedură: portugheza

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentant: A. Caeiros, agent)

      Pârâtă: Republica Portugheză (reprezentanți: L. Inez Fernandes, J. Gomes, P. Rocha și A Cunha, agenți)

      Dispozitivul

               1)

               Republica Portugheză, prin faptul că a refuzat să pună la dispoziția Comisiei Europene suma de 7 85  078,50 euro, care corespunde taxelor referitoare la cantitățile excedentare de zahăr neexportate ca urmare a aderării sale la Comunitatea Europeană, nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 10 CE, al articolului 254 din Actul privind condițiile de aderare a Regatului Spaniei și a Republicii Portugheze și adaptările tratatelor, al articolului 7 din Decizia 85/257/CEE, Euratom a Consiliului din 7 mai 1985 privind sistemul de resurse proprii ale Comunităților, al articolelor 4, 7 și 8 din Regulamentul (CEE) nr. 579/86 al Comisiei din 28 februarie 1986 de stabilire a normelor referitoare la stocurile de produse din sectorul zahărului aflate la 1 martie 1986 în Spania și în Portugalia, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (CEE) nr. 3332/86 al Comisiei din 31 octombrie 1986, precum și al articolelor 2, 11 și 17 din Regulamentul (CEE, Euratom) nr. 1552/89 al Consiliului din 29 mai 1989 de aplicare a Deciziei 88/376/CEE, Euratom privind sistemul resurselor proprii ale Comunităților.

               2)

               Respinge în rest acțiunea.

               3)

               Obligă Republica Portugheză la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 303, 6.10.2012.


title: Cauza F-134/14: Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Judecător unic) din 17 decembrie 2015 – T/Comisia (Funcție publică — Securitate socială — Boală profesională — Articolul 73 din statut — Cerere de recunoaștere a originii profesionale a bolii — Legătură de cauzalitate — Cerere de reparare a unei prejudiciu moral suferit ca urmare a termenului luat în considerare de instituție pentru recunoașterea originii profesionale a bolii — Obligația de a se pronunța într-un termen rezonabil — Prejudiciu moral)

text:
               8.2.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 48/94

         Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Judecător unic) din 17 decembrie 2015 – T/Comisia
   (Cauza F-134/14) (1)

   ((Funcție publică - Securitate socială - Boală profesională - Articolul 73 din statut - Cerere de recunoaștere a originii profesionale a bolii - Legătură de cauzalitate - Cerere de reparare a unei prejudiciu moral suferit ca urmare a termenului luat în considerare de instituție pentru recunoașterea originii profesionale a bolii - Obligația de a se pronunța într-un termen rezonabil - Prejudiciu moral))
   (2016/C 048/106)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: T (reprezentanți: S. Rodrigues şi A. Tymen, avocaţi)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: iniţial J. Currall şi C. Ehrbar, agenţi, ulterior C. Ehrbar, agent)

      Obiectul

   Cererea de anulare a deciziei Comisiei prin care se exclude existența unui prejudiciu ce rezultă din termenul luat în considerare de Comisie pentru stabilirea originii profesionale a bolii reclamantei și de despăgubire a acesteia doar în limita a 2 000 de euro cu titlu de compensație pentru situația de incertitudine privind recunoașterea originii profesionale a bolii sale, precum și cererea de despăgubiri pentru prejudiciul moral pretins suferit

      Dispozitivul

               1)

               Obligă Comisia Europeană să plătească lui T suma de 5 000 de euro.

               2)

               Respinge în rest acțiunea.

               3)

               Comisia Europeană suportă propriile cheltuieli de judecată și este obligată să suporte cheltuielile de judecată efectuate de T.

      (1)  JO C ##, ##.


title: Cauza T-494/11: Ordonanța Tribunalului din 25 noiembrie 2015 – Missir Mamachi di Lusignano și alții/Comisia

text:
               25.1.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 27/75

         Ordonanța Tribunalului din 25 noiembrie 2015 – Missir Mamachi di Lusignano și alții/Comisia
   (Cauza T-494/11) (1)

   (2016/C 027/94)
   Limba de procedură: italiana
   Președintele Camerei a treia a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 331, 12.11.2011.


title: Cauza T-448/12: Acțiune introdusă la 10 octombrie 2012 — Davril/Consiliul și Comisia

text:
               8.12.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 379/27

         Acțiune introdusă la 10 octombrie 2012 — Davril/Consiliul și Comisia
   (Cauza T-448/12)
   2012/C 379/47
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: Philippe Davril (Épargnes, Franța) (reprezentant: C.-É. Gudin, avocat)

      Pârâți: Comisia Europeană și Consiliul Uniunii Europene

      Concluziile

   Reclamantul solicită Tribunalului:

               —

               repararea integrală a prejudiciului astfel suferit cu titlu de condamnări pecuniare, și anume suma de 174 900 de euro;

               —

               repararea integrală a prejudiciului moral, și anume suma de 100 000 de euro;

               —

               obligarea Consiliului și a Comisiei la plata tuturor cheltuielilor de judecată și a altor cheltuieli.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamantul invocă motive care sunt, în esență, identice sau similare cu cele invocate în cauzele T-195/11, Cahier și alții/Consiliul și Comisia (1), și T-458/11, Riche/Consiliul și Comisia (2).

      (1)  JO 2011, C 173, p. 14.

      (2)  JO 2011, C 298, p. 28.


title: Cauza T-557/13: Hotărârea Tribunalului din 24 septembrie 2015 – Germania/Comisia („FEOGA — Secțiunea «Garantare» — FEGA și FEADR — Cheltuieli excluse de la finanțare — Cheltuieli efectuate în cadrul regimului european de stabilire a cotelor de producție de amidon de cartofi — Drept la apărare”)

text:
               23.11.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 389/36

         Hotărârea Tribunalului din 24 septembrie 2015 – Germania/Comisia
   (Cauza T-557/13) (1)

   ((„FEOGA - Secțiunea «Garantare» - FEGA și FEADR - Cheltuieli excluse de la finanțare - Cheltuieli efectuate în cadrul regimului european de stabilire a cotelor de producție de amidon de cartofi - Drept la apărare”))
   (2015/C 389/37)
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Republica Federală Germania (reprezentanți: T. Henze și J. Möller, agenți)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: B. Eggers și P. Rossi, agenți)

      Intervenient în susținerea reclamantei: Regatul Țărilor de Jos (reprezentanți: M.K. Bulterman, C.S. Schillemans și J. Langer, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare a Deciziei de punere în aplicare 2013/433/UE a Comisiei din 13 august 2013 de excludere de la finanțarea de către Uniunea Europeană a anumitor cheltuieli contractate de statele membre în cadrul secțiunii Garantare a Fondului european de orientare și garantare agricolă (FEOGA), în cadrul Fondului european de garantare agricolă (FEGA) și în cadrul Fondului european agricol pentru dezvoltare rurală (FEADR) (JO L 219, p. 49), întrucât aplică o corecție financiară în cuantum total de 6 1 92  951,34 euro Republicii Federale Germania în cadrul schemei europene de stabilire a contingentelor la producția de amidon de cartofi pentru anii 2003-2005

      Dispozitivul

               1)

               Anulează Decizia de punere în aplicare 2013/433/UE a Comisiei din 13 august 2013 de excludere de la finanțarea de către Uniunea Europeană a anumitor cheltuieli contractate de statele membre în cadrul secțiunii Garantare a Fondului european de orientare și garantare agricolă (FEOGA), în cadrul Fondului european de garantare agricolă (FEGA) și în cadrul Fondului european agricol pentru dezvoltare rurală (FEADR), în ceea ce privește corecția financiară aplicată Republicii Federale Germania în cadrul schemei europene de stabilire a contingentelor la producția de amidon de cartofi pentru anii 2003-2005.

               2)

               Obligă Comisia Europeană la plata cheltuielilor de judecată.

               3)

               Regatul Țărilor de Jos suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 9, 11.1.2014.


title: Cauza T-51/17: Acțiune introdusă la 27 ianuarie 2017 – Polonia/Comisia

text:
               20.3.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 86/31

         Acțiune introdusă la 27 ianuarie 2017 – Polonia/Comisia
   (Cauza T-51/17)
   (2017/C 086/41)
   Limba de procedură: polona

      Părțile

      Reclamantă: Republica Polonă (reprezentant: B. Majczyna, pełnomocnik)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea Deciziei de punere în aplicare (UE) 2016/2018 de excludere de la finanțarea de către Uniunea Europeană a anumitor cheltuieli efectuate de statele membre în cadrul Fondului european de garantare agricolă (FEGA) și al Fondului european agricol pentru dezvoltare rurală (FEADR) (JO 2016, L 312, p. 1) cât privește acea parte care exclude finanțarea de către Uniunea Europeană a sumelor de 38 984 850,50 euro și de 76 816 098,12 euro plătite de Republica Polonă prin agenția de plată acreditată;

               —

               obligarea Comisiei Europene la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă trei motive.

               1.

               Primul motiv întemeiat pe încălcarea articolului 52 alineatul (1) din Regulamentul (UE) nr. 1306/2013 (1), întrucât Comisia a aplicat o corecție financiară bazându-se pe constatări de fapt eronate și pe greșita interpretare a dreptului, în condițiile în care Republica Polonă a efectuat plățile conform dispozițiilor de drept al Uniunii.

                           —

                           Sumele excluse de la finanțarea de către Uniune în temeiul deciziei atacate au fost plătite în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 1234/2007 (2) și cu Regulamentul de punere în aplicare al Comisiei nr. 543/2011 (3), astfel încât sumele nu puteau fi excluse de la finanțare.

               2.

               Al doilea motiv întemeiat pe încălcarea articolului 52 alineatul (2) din Regulamentul (UE) nr. 1306/2013, întrucât cuantumul corecției forfetare aplicat era în mod vădit excesiv în raport cu eventualul risc de pierderi financiare din bugetul Uniunii.

                           —

                           Corecția forfetară de 25 % aplicată de Comisie este prea ridicată și depășește eventuala pierdere maximă care ar putea fi suportată din Fond. În plus, reclamanta se întemeiază pe Orientările VI/5330/97 privind calculul consecințelor financiare și declară că a respectat toate condițiile prevăzute în orientările menționate pentru a beneficia de aplicarea de către Comisie a unei cote procentuale mai reduse sau de neaplicarea corecției.

               3.

               Al treilea motiv întemeiat pe încălcarea articolului 52 alineatul (4) litera (a) din Regulamentul (UE) nr. 1306/2013, întrucât corecția forfetară a fost calculată pentru cheltuieli efectuate cu mai mult de 24 de luni înainte ca Comisia să notifice în scris statului membru vizat constatările inspecției.

                           —

                           În temeiul articolului 52 alineatul (4) litera (a) din Regulamentul (UE) nr. 1306/2013, finanțarea nu poate fi refuzată pentru cheltuielile efectuate cu mai mult de 24 de luni înainte ca Comisia să notifice în scris statului membru constatările inspecției.

      (1)  Regulamentul (UE) nr. 1306/2013 al Parlamentului European Și al Consiliului din 17 decembrie 2013 privind finanțarea, gestionarea și monitorizarea politicii agricole comune și de abrogare a Regulamentelor (CEE) nr. 352/78, (CE) nr. 165/94, (CE) nr. 2799/98, (CE) nr. 814/2000, (CE) nr. 1290/2005 și (CE) nr. 485/2008 ale Consiliului (JO 2013, L 347, p. 549)

      (2)  Regulamentul (CE) nr. 1234/2007 al Consiliului din 22 octombrie 2007 de instituire a unei organizări comune a piețelor agricole și privind dispoziții specifice referitoare la anumite produse agricole (JO 2007, L 299, p. 1)

      (3)  Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 543/2011 al Comisiei din 7 iunie 2011 de stabilire a normelor de aplicare a Regulamentului (CE) nr. 1234/2007 al Consiliului în ceea ce privește sectorul fructelor și legumelor și sectorul fructelor și legumelor prelucrate (JO 2011, L 157, p. 1)


title: Cauza T-96/09: Acțiune introdusă la 10 martie 2009 – UCAPT/Consiliul

text:
               18.4.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 90/37

         Acțiune introdusă la 10 martie 2009 – UCAPT/Consiliul
   (Cauza T-96/09)
   2009/C 90/57
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: Union de Coopératives Agricoles des Producteurs de Tabac de France (UCAPT) (Paris, Franța) (reprezentanți: B. Peignot și D. Garreau, avocați)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene

      Concluziile reclamantei

               —

               Anularea Regulamentului (CE) nr. 73/2009 al Consiliului din 19 ianuarie 2009 de stabilire a unor norme comune pentru sistemele de ajutor direct pentru agricultori în cadrul politicii agricole comune și de instituire a anumitor sisteme de ajutor pentru agricultori, de modificare a Regulamentelor (CE) nr. 1290/2005, (CE) nr. 247/2006, (CE) nr. 378/2007 și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 1782/2003;

               —

               obligarea Consiliului Uniunii Europene la plata cheltuielilor de judecată în valoare de 10 000 de euro.

      Motivele și principalele argumente

   Prin prezenta acțiune, reclamanta solicită anularea Regulamentului nr. 73/2009 al Consiliului (1) privind sistemele de ajutor direct pentru agricultori în cadrul politicii agricole comune, al cărui articol 135 prevede, începând cu exercițiul financiar 2011, o reducere a nivelului ajutorului direct pentru producția de tutun la 50 % din nivelul ajutorului mediu acordat în 2000, 2001 și 2002. O astfel de reducere era deja prevăzută la articolul 143e din Regulamentul nr. 1782/2003 (2).
   În susținerea acțiunii sale, reclamanta invocă patru motive întemeiate pe:

               —

               un viciu de procedură, întrucât adoptarea regulamentului atacat nu ar fi fost precedată de realizarea unui studiu de impact al reformei sistemului de ajutor asupra sectorului tutunului;

               —

               corelativ, un abuz de putere;

               —

               o încălcare a principiului proporționalității, reducerea ajutoarelor directe la 50 % fiind inadecvată pentru a atinge cele două obiective urmărite de reforma sistemului de ajutor pentru tutun, și anume alinierea prețurilor cu cele ale pieței mondiale și promovarea măsurilor de reconversie pentru regiunile producătoare de tutun în cadrul programelor de dezvoltare rurală;

               —

               o încălcare a articolului 33 CE, în măsura în care regulamentul atacat nu respectă unele dintre obiectivele urmărite de politica agricolă comună, și anume asigurarea unui nivel de viață echitabil pentru populația agricolă și stabilizarea piețelor.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 73/2009 al Consiliului din 19 ianuarie 2009 de stabilire a unor norme comune pentru sistemele de ajutor direct pentru agricultori în cadrul politicii agricole comune și de instituire a anumitor sisteme de ajutor pentru agricultori, de modificare a Regulamentelor (CE) nr. 1290/2005, (CE) nr. 247/2006, (CE) nr. 378/2007 și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 1782/2003 (JO L 30, p. 16).

      (2)  Regulamentul (CE) nr. 1782/2003 al Consiliului din 29 septembrie 2003 de stabilire a normelor comune pentru schemele de sprijin direct în cadrul politicii agricole comune și de stabilire a anumitor scheme de sprijin pentru agricultori și de modificare a Regulamentelor (CEE) nr. 2019/93, (CE) nr. 1452/2001, (CE) nr. 1453/2001, (CE) nr. 1454/2001, (CE) nr. 1868/94, (CE) nr. 1251/1999, (CE) nr. 1254/1999, (CE) nr. 1673/2000, (CEE) nr. 2358/71 și (CE) nr. 2529/2001 (JO L 270, p. 1, Ediție specială, 03/vol. 49, p. 177).


title: Cauza F-140/12: Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera a treia) din 14 mai 2014 – Alexandrou/Comisia (Funcție publică — Concurs general EPSO/AD/231/12 — Acces la documente — Refuzul cererii de confirmare privind accesul la întrebările cu variante multiple de răspuns puse în testele de acces)

text:
               24.6.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 194/39

         Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera a treia) din 14 mai 2014 – Alexandrou/Comisia
   (Cauza F-140/12) (1)

   ((Funcție publică - Concurs general EPSO/AD/231/12 - Acces la documente - Refuzul cererii de confirmare privind accesul la întrebările cu variante multiple de răspuns puse în testele de acces))
   2014/C 194/56
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: Christodoulos Alexandrou (Luxemburg, Luxemburg) (reprezentant: R. Duta, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: B. Eggers și G. Gattinara, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare a refuzului cererii de confirmare privind accesul, introdusă de reclamant la Comisie, la câteva dintre întrebările puse acestuia în cadrul procedurii de preselecție a concursului general EPSO/AD/230 231/12

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Domnul Alexandrou suportă propriile cheltuieli de judecată și este obligat să suporte cheltuielile de judecată efectuate de Comisia Europeană.

      (1)  JO C 26, 26.1.2013, p. 76.


title: Cauza T-344/09: Hotărârea Tribunalului din 27 iunie 2012 — Hearst Communications/OAPI — Vida Estética (COSMOBELLEZA) [ „Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale COSMOBELLEZA — Mărcile naționale și internaționale verbale și figurative anterioare COSMO, COSMOPOLITAN, COSMOTEST, COSMOPOLITAN TELEVISION și THE COSMOPOLITAN SHOW — Mărcile neînregistrate și numele comerciale COSMO și COSMOPOLITAN — Motive relative de refuz — Lipsa riscului de confuzie — Lipsa similitudinii între mărci — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009” ]

text:
               4.8.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 235/13

         Hotărârea Tribunalului din 27 iunie 2012 — Hearst Communications/OAPI — Vida Estética (COSMOBELLEZA)
   (Cauza T-344/09) (1)

   (Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale COSMOBELLEZA - Mărcile naționale și internaționale verbale și figurative anterioare COSMO, COSMOPOLITAN, COSMOTEST, COSMOPOLITAN TELEVISION și THE COSMOPOLITAN SHOW - Mărcile neînregistrate și numele comerciale COSMO și COSMOPOLITAN - Motive relative de refuz - Lipsa riscului de confuzie - Lipsa similitudinii între mărci - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009)
   2012/C 235/31
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Hearst Communications, Inc. (New York, Statele Unite ale Americii) (reprezentanți: A. Nordemann, C. Czychowski și A. Nordemann-Schiffel, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentanți: inițial C. Bartos, ulterior V. Melgar, agenți)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: Vida Estética, SL (Barcelona, Spania) (reprezentant: A.I. Alejos Cutuli, avocat)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a doua de recurs a OAPI din 4 iunie 2009 (cauza R 770/2007-2) privind o procedură de opoziție între Hearst Communications, Inc. și Vida Estética, SL

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Obligă Hearst Communications, Inc. la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 256, 24.10.2009.


title: Cauza F-48/06: Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera a doua) din 5 noiembrie 2008 — Avanzata și alții/Comisia (Funcție publică — Agenți contractuali — Încadrare și remunerare — Foști lucrători salariați de drept luxemburghez)

text:
               21.2.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 44/69

         Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera a doua) din 5 noiembrie 2008 — Avanzata și alții/Comisia
   (Cauza F-48/06) (1)

   (Funcție publică - Agenți contractuali - Încadrare și remunerare - Foști lucrători salariați de drept luxemburghez)
   (2009/C 44/118)
   Limba de procedură: franceza
   Părțile

      Reclamanți: Eric Avanzata, cu domiciliul la Hussigny (Franța), și alți 20 de agenți contractuali (reprezentanți: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis și É. Marchal, avocați)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: domnii J. Currall și G. Berscheid, agenți)
   Obiectul
   Anularea deciziilor Comisiei de stabilire a condițiilor de angajare a reclamanților, în special a grupei lor de funcții, a gradului lor, a eșalonului și a remunerației astfel cum sunt stabilite prin dispozițiile contractelor lor de agent
   Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Fiecare parte suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 154, 1.7.2006, p. 26.


title: Cauza T-577/14: Acțiune introdusă la 4 august 2014 – Gascogne Sack Deutschland și Gascogne/Curtea de Justiţie

text:
               6.10.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 351/19

         Acțiune introdusă la 4 august 2014 – Gascogne Sack Deutschland și Gascogne/Curtea de Justiţie
   (Cauza T-577/14)
   2014/C 351/24
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamante: Gascogne Sack Deutschland GmbH (Wieda, Germania) şi Gascogne (Saint Paul lès Dax, Franţa) (reprezentanţi: F. Puel şi E. Durand, avocaţi)

      Pârâtă: Curtea de Justiţie a Uniunii Europene

      Concluziile

   Reclamantele solicită Tribunalului:

               —

               Constatarea răspunderii extracontractuale a Uniunii Europene din cauza procedurii desfășurate în fața Tribunalului care a încălcat cerințele legate de respectarea unui termen de soluționare rezonabil;

         În consecință,

               —

               obligarea Uniunii Europene la plata unei reparații adecvate și integrale a prejudiciilor materiale și morale suferite de reclamante din cauza comportamentului ilegal al Uniunii, corespunzătoare următoarelor sume, însoțite de dobânzi compensatorii și moratorii la nivelul aplicat de Banca Centrală Europeană pentru principalele sale operațiuni de refinanțare, majorat cu două puncte procentuale, începând de la data introducerii cererii:

                           —

                           1 1 93  467 de euro cu titlu de pierderi suferite ca urmare a plății dobânzilor legale suplimentare aplicate la principalul sancțiunii dincolo de un termen rezonabil;

                           —

                           1 87  571 de euro cu titlu de pierderi suferite ca urmare a plăților suplimentare ale garanției bancare dincolo de un termen rezonabil;

                           —

                           2 0 00  000 de euro cu titlu de câștiguri nerealizate și/sau pierderi suferite din cauza „chinurilor incertitudinii”, și

                           —

                           5 00  000 de euro cu titlu de prejudiciu moral;

               —

               cu titlu subsidiar, dacă se va considera că cuantumul prejudiciului suferit ar trebui să facă obiectul unei noi evaluări, dispunerea unei expertize conform articolului 65 litera (d), articolului 66 alineatul (l) și articolului 70 din Regulamentul de procedură al Tribunalului;

               —

               în orice caz, obligarea Uniunii Europene la plata cheltuielilor de judecată aferente prezentei proceduri.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamantele invocă un motiv unic, întemeiat pe încălcarea articolului 47 al doilea paragraf din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, din cauza duratei excesive a procedurii în fața Tribunalului și, în consecință, a încălcării dreptului lor fundamental la judecarea cauzei lor într-un termen rezonabil.


title: Cauza T-275/11: Hotărârea Tribunalului din 16 octombrie 2013 — TF1/Comisia [ „Ajutoare de stat — Serviciu public de radiodifuziune — Ajutor pe care autoritățile franceze intenționează să îl acorde în favoarea France Télévisions — Subvenție bugetară anuală — Decizie prin care ajutorul este declarat compatibil cu piața internă — Articolul 106 alineatul (2) TFUE — Legătură de alocare obligatorie între o taxă și o măsură de ajutor” ]

text:
               30.11.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 352/13

         Hotărârea Tribunalului din 16 octombrie 2013 — TF1/Comisia
   (Cauza T-275/11) (1)

   (Ajutoare de stat - Serviciu public de radiodifuziune - Ajutor pe care autoritățile franceze intenționează să îl acorde în favoarea France Télévisions - Subvenție bugetară anuală - Decizie prin care ajutorul este declarat compatibil cu piața internă - Articolul 106 alineatul (2) TFUE - Legătură de alocare obligatorie între o taxă și o măsură de ajutor)
   2013/C 352/23
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: Télévision française 1 (TF1) (Boulogne-Billancourt, Franța) (reprezentanți: inițial J. P. Hordies și C. Smits, ulterior J. P. Hordies și J. Vogel, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: B. Stromsky și D. Grespan, agenți)

      Interveniente în susținerea pârâtei: Regatul Spaniei (reprezentanți: inițial M. Muñoz Pérez, ulterior S. Centeno Huerta, ulterior N. Díaz Abad, avocați), Republica Franceză (reprezentanți: inițial G. de Bergues și J. Gstalter, ulterior D. Colas și J. Rossi, agenți) și France Télévisions (Paris, Franța) (reprezentanți: J. P. Gunther și A. Giraud, avocați)

      Obiectul

   Cerere de anulare a Deciziei 2011/140/UE a Comisiei din 20 iulie 2010 privind ajutorul de stat C 27/09 (ex N 34/B/09) subvenție bugetară pentru France Télévisions pe care Republica Franceză intenționează să o pună în aplicare în favoarea France Télévisions (JO 2011, L 59, p. 44)

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Obligă Télévision française 1 (TF1) să suporte propriile cheltuieli de judecată precum și cheltuielile efectuate de Comisia Europeană și de France Télévisions.

               3.

               Regatul Spaniei și Republica Franceză suportă fiecare propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 232, 6.8.2011.


title: Cauza T-537/13: Acțiune introdusă la 4 octombrie 2013 — Roeckl Sporthandschuhe/OAPI — Roeckl Handschuhe & Accessoires (reprezentarea unei mâini)

text:
               14.12.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 367/33

         Acțiune introdusă la 4 octombrie 2013 — Roeckl Sporthandschuhe/OAPI — Roeckl Handschuhe & Accessoires (reprezentarea unei mâini)
   (Cauza T-537/13)
   2013/C 367/58
   Limba în care a fost formulată acțiunea: germana

      Părțile

      Reclamantă: Roeckl Sporthandschuhe GmbH & Co. KG (München, Germania) (reprezentant: O. Baumann, Rechtsanwalt)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Roeckl Handschuhe & Accessoires GmbH & Co. KG (München, Germania)

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei atacate a Camerei a patra de recurs a OAPI din 22 iulie 2013, în măsura în care a admis în parte calea de atac a intervenientei și a respins cererea de înregistrare a unei mărci comunitare pentru produsele din clasa 18: produse din piele și din imitații de piele, în special portmonee, portofele, etuiuri pentru chei, incluse în clasa 18 și pentru produsele din clasa 25: articole de îmbrăcăminte, în special mănuși, incluse în clasa 25;

               —

               obligarea intervenientei la suportarea cheltuielilor de judecată ale reclamantei, inclusiv a cheltuielilor aferente procedurii de opoziție și procedurii căii de atac, precum și obligarea pârâtului (OAPI) la suportarea propriilor cheltuieli.

      Motivele și principalele argumente

      Solicitantul mărcii comunitare: reclamanta

      Marca comunitară vizată: marca figurativă care reprezintă o mână, pentru produse din clasele 18, 25 și 28 ‒ înregistrarea unei mărci comunitare nr. 6 961 965

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în procedura opoziției: Roeckl Handschuhe & Accessoires GmbH & Co. KG

      Marca sau semnul invocat: marca figurativă comunitară și marca figurativă germană „Roeckl”, care cuprind reprezentarea unei mâini, pentru produse din clasele 18 și 25

      Decizia diviziei de opoziție: respinge opoziția.

      Decizia camerei de recurs: anulează în parte decizia diviziei de opoziție.

      Motivele invocate: încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009.


title: Cauza T-593/10: Acțiune introdusă la 29 decembrie 2010 — El Corte Inglés/OAPI — Ruan (B)

text:
               12.3.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 80/20

         Acțiune introdusă la 29 decembrie 2010 — El Corte Inglés/OAPI — Ruan (B)
   (Cauza T-593/10)
   2011/C 80/38
   Limba în care a fost formulată acțiunea: spaniola

      Părțile

      Reclamantă: El Corte Inglés, SA (Madrid, Spania) (reprezentanți: J. L. Rivas Zurdo și E. Seijo Veiguela, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Jian Min Ruan (Mem Martins, Portugalia)

      Concluziile reclamantei

               —

               Anularea Deciziei Camerei a doua de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 4 octombrie 2010 pronunțată în cauza R 576/2010-2 și declararea faptului că, în temeiul articolului 8 alineatul (1) litera (b) din RMC [Regulamentul (CE) nr. 207/2009 privind marca comunitară], calea de atac introdusă de partea adversă la OAPI ar fi trebuit să fie admisă, iar decizia diviziei de opoziție prin care s-a dispus înregistrarea în totalitate a mărcii comunitare „B” (MIXTA) cu numărul 6.379.721 ar fi trebuit să fie anulată și

               —

               obligarea la plata cheltuielilor de judecată a părții sau a părților adverse care se opun prezentei acțiuni.

      Motivele și principalele argumente

      Solicitantul mărcii comunitare: Jian Min Ruan.

      Marca comunitară vizată: marca figurativă în roșu și alb care cuprinde litera „B” pentru produse din clasa 25

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în sprijinul opoziției: reclamanta

      Marca sau semnul invocat în sprijinul opoziției: marca figurativă care cuprinde litera „B” pentru produse din clasa 25

      Decizia diviziei de opoziție: respinge opoziția

      Decizia camerei de recurs: respinge calea de atac

      Motivele invocate: încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 (1), având în vedere că ar exista un risc de confuzie între mărcile în conflict

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 207/2009 al Consiliului din 26 februarie 2009 privind marca comunitară (JO L 78, p. 1).


title: Cauza T-590/14: Acțiune introdusă la 7 august 2014 – Zuffa/OAPI (ULTIMATE FIGHTING CHAMPIONSHIP)

text:
               6.10.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 351/23

         Acțiune introdusă la 7 august 2014 – Zuffa/OAPI (ULTIMATE FIGHTING CHAMPIONSHIP)
   (Cauza T-590/14)
   2014/C 351/29
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Zuffa, LLC (Las Vegas, Statele Unite) (reprezentanți: S. Malynicz, Barrister, K. Gilbert și C. Balme, Solicitors)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea Deciziei Camerei a doua de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 19 mai 2014 pronunțată în cauza R 1425/2013-2.

      Motivele și principalele argumente

      Marca comunitară vizată: marca verbală „ULTIMATE FIGHTING CHAMPIONSHIP” pentru produse și servicii din clasele 9, 16, 28 și 41.

      Decizia examinatorului: respinge în parte cererea de înregistrare a mărcii comunitare.

      Decizia camerei de recurs: respinge calea de atac.

      Motivele invocate: încălcarea articolului 7 alineatul (1) literele (b) și (c) și alineatul (2) din RMC.


title: Cauza T-119/16: Ordonanța Tribunalului din 26 ianuarie 2017 – Topera/EUIPO (RHYTHMVIEW) [„Marcă a Uniunii Europene — Cerere de înregistrare a mărcii verbale a Uniunii Europene RHYTHMVIEW — Motive absolute de refuz — Lipsa caracterului distinctiv — Caracter descriptiv — Articolul 7 alineatul (1) literele (b) și (c) și articolul 7 alineatul (2) din Regulamentul (CE) n 207/2009 — Acțiune vădit nefondată”]

text:
               13.3.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 78/31

         Ordonanța Tribunalului din 26 ianuarie 2017 – Topera/EUIPO (RHYTHMVIEW)
   (Cauza T-119/16) (1)

   ([„Marcă a Uniunii Europene - Cerere de înregistrare a mărcii verbale a Uniunii Europene RHYTHMVIEW - Motive absolute de refuz - Lipsa caracterului distinctiv - Caracter descriptiv - Articolul 7 alineatul (1) literele (b) și (c) și articolul 7 alineatul (2) din Regulamentul (CE) n 207/2009 - Acțiune vădit nefondată”])
   (2017/C 078/43)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Topera, Inc. (Abbott Park, Illinois, Statele Unite) (reprezentant: H. Sheraton, solicitor)

      Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentant: H. O’Neill, agent)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a patra de recurs a EUIPO din 12 ianuarie 2016 (cauza R 1368/2015-4) privind o cerere de înregistrare a semnului verbal RHYTHMVIEW ca marcă a Uniunii Europene

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă Topera, Inc. la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 200, 6.6.2016.


title: Cauza T-314/08: Acțiune introdusă la 12 august 2008 — Euromar di Ganesio Pietro/Comisia Comunităților Europene

text:
               25.10.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 272/34

         Acțiune introdusă la 12 august 2008 — Euromar di Ganesio Pietro/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza T-314/08)
   (2008/C 272/62)
   Limba de procedură: italiana
   Părțile

      Reclamantă: Euromar di Ganesio Pietro & C. Snc (Aci Castello, Italia) (reprezentanți: A. Maiorana, avvocato, A. De Matteis, avvocato, A. De Francesco, avvocato)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene
   Concluziile reclamantei

               —

               Anularea Regulamentului (CE) nr. 530/2008 al Comisiei din 12 iunie 2008, publicat în JO L 155 din 13 iunie 2008;

               —

               obligarea Comisiei Comunităților Europene la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   Motivele și principalele argumente sunt cele invocate în cauza T-313/08 Veromar di Tudisco Alfio & Salvatore S.n.c./Comisia.


title: Cauza C-295/09: Acțiune introdusă la 28 iulie 2009 — Comisia Comunităților Europene/Regatul Spaniei

text:
               24.10.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 256/10

         Acțiune introdusă la 28 iulie 2009 — Comisia Comunităților Europene/Regatul Spaniei
   (Cauza C-295/09)
   2009/C 256/18
   Limba de procedură: spaniola

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: G. Braun și E. Adsera Ribera, agenți)

      Pârât: Regatul Spaniei

      Concluziile reclamantei

               —

               Constatarea faptului că, prin neadoptarea actelor cu putere de lege și actelor administrative necesare pentru a se conforma Directivei 2006/43/CE (1) a Parlamentului European și a Consiliului din 17 mai 2006 privind auditul legal al conturilor anuale și al conturilor consolidate, de modificare a Directivelor 78/660/CEE și 83/349/CEE ale Consiliului și de abrogare a Directivei 84/253/CEE a Consiliului sau, în orice caz, prin necomunicarea acestora Comisiei, Regatul Spaniei nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul directivei menționate;

               —

               obligarea Regatului Spaniei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Termenul pentru transpunerea Directivei 2006/43/CE în dreptul intern a expirat la 28 iunie 2008.

      (1)  JO L 157, p. 87, Ediție specială, 17/vol. 2, p. 122.


title: Cauza F-63/13: Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera întâi) din 2 iulie 2014 – Psarras/ENISA (Funcție publică — Agent temporar — Rezilierea contractului — Articolul 41 alineatul (2) litera (a) din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene — Dreptul de a fi audiat — Prejudiciu moral — Decizie nelegală pe cale de consecință — Atingere excesivă adusă drepturilor unui terț — Obligare din oficiu la plata unei indemnizații — Neexecutarea unei hotărâri în anulare)

text:
               6.10.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 351/30

         Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera întâi) din 2 iulie 2014 – Psarras/ENISA
   (Cauza F-63/13) (1)

   ((Funcție publică - Agent temporar - Rezilierea contractului - Articolul 41 alineatul (2) litera (a) din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene - Dreptul de a fi audiat - Prejudiciu moral - Decizie nelegală pe cale de consecință - Atingere excesivă adusă drepturilor unui terț - Obligare din oficiu la plata unei indemnizații - Neexecutarea unei hotărâri în anulare))
   2014/C 351/39
   Limba de procedură: greaca

      Părțile

      Reclamant: Aristidis Psarras (Heraklion, Grecia) (reprezentant: V. Christianos, avocat)

      Pârâtă: Agenţia Europeană pentru Securitatea Reţelelor Informatice şi a Datelor (reprezentanți: inițial P. Empadinhas, în calitate de agent, ulterior M. S. Purser, în calitate de agent, asistat de C. Meidanis, avocat)

      Obiectul

   Anularea, pe de o parte, a deciziei de concediere a reclamantului și, pe de altă parte, a deciziei, adoptate după Hotărârea TFP în cauza F-118/10, de a numi un alt agent pe postul de contabil. În sfârșit, repararea prejudiciului moral pretins suferit

      Dispozitivul

               1)

               Anulează Decizia din 4 septembrie 2012 a directorului executiv al Agenției Uniunii Europene însărcinate cu siguranța rețelelor și a informației prin care a fost reziliat contractul de agent temporar al domnului Psarras.

               2)

               Obligă Agenția Uniunii Europene însărcinată cu siguranța rețelelor și a informației la plata către domnul Psarras a sumei de 40  000 de euro.

               3)

               Respinge în rest acțiunea.

               4)

               Agenția Uniunii Europene însărcinată cu siguranța rețelelor și a informației suportă propriile cheltuieli de judecată și este obligată să suporte cheltuielile de judecată efectuate de domnul Psarras.

      (1)  JO C 336, 16.11.2013, p. 31.


title: Cauzele conexate T-515/14 P și T-516/14 P: Hotărârea Tribunalului din 12 noiembrie 2015 – Alexandrou/Comisia [„Recurs — Funcție publică — Recrutare — Anunțul de concurs EPSO/AD/231/12 — Neadmiterea participării la probele de evaluare — Obligația de motivare — Acces la documente — Respingerea cererii de acces la întrebările cu variante multiple de răspuns din testele de acces — Caracterul secret al lucrărilor comisiei de evaluare — Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 — Domeniul de competență al Tribunalului Funcției Publice — Articolul 270 TFUE — Noțiunea de act care lezează — Articolul 90 alineatul (2) din statut”]

text:
               11.1.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 7/25

         Hotărârea Tribunalului din 12 noiembrie 2015 – Alexandrou/Comisia
   (Cauzele conexate T-515/14 P și T-516/14 P) (1)

   ([„Recurs - Funcție publică - Recrutare - Anunțul de concurs EPSO/AD/231/12 - Neadmiterea participării la probele de evaluare - Obligația de motivare - Acces la documente - Respingerea cererii de acces la întrebările cu variante multiple de răspuns din testele de acces - Caracterul secret al lucrărilor comisiei de evaluare - Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 - Domeniul de competență al Tribunalului Funcției Publice - Articolul 270 TFUE - Noțiunea de act care lezează - Articolul 90 alineatul (2) din statut”])
   (2016/C 007/34)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Recurent: Christodoulos Alexandrou (Luxemburg, Luxemburg) (reprezentant: R. Duta, avocat)

      Cealaltă parte din procedură: Comisia Europeană (reprezentanți: J. Currall și G. Gattinara, agenți)

      Obiectul

   Două recursuri formulate împotriva Hotărârilor Tribunalului Funcției Publice a Uniunii Europene (Camera a treia) din 14 mai 2014, Alexandrou/Comisia (F-34/13, RepFP, EU:F:2014:93, și F-140/12, RepFP, EU:F:2014:94), prin care se solicită anularea acestor hotărâri

      Dispozitivul

               1)

               Respinge recursul în cauza T-516/14 P.

               2)

               În cauza T-515/14 P, anulează în parte Hotărârea Tribunalului Funcției Publice din 14 mai 2014, Alexandriou/Comisia (F-34/13), în măsura în care în aceasta:

                           —

                           s-a omis să se răspundă la primul motiv care a fost fondat pe nemotivare, în sensul că circumstanțe speciale ar fi justificat acordarea accesului domnului Christodoulos Alexandrou la întrebările în litigiu;

                           —

                           a fost respins al patrulea motiv.

               3)

               Respinge în rest recursul în cauza T-515/14 P.

               4)

               Respinge acțiunea în cauza F-34/13, în măsura în care aceasta este întemeiată, pe de o parte, pe nemotivarea deciziilor atacate, în sensul că domnul Alexandrou ar fi invocat circumstanțe speciale care justificau accesul acestuia la întrebările în litigiu și, pe de altă parte, pe motivul fondat pe încălcarea dreptului la un proces echitabil, în caz contrar a dreptului la o cale de atac efectivă.

               5)

               În cauza T-516/14 P, fiecare parte suportă propriile cheltuieli de judecată.

               6)

               În cauza T-515/14 P, fiecare parte suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 292, 1.9.2014.