               6.4.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 108/17

         Acțiune introdusă la 1 februarie 2017 de către Autoritatea AELS de Supraveghere împotriva Islandei
   (Cauza E-3/17)
   (2017/C 108/15)
   La data de 1 februarie 2017, Autoritatea AELS de Supraveghere, reprezentată de Carsten Zatschler și Maria Moustakali, în calitate de agenți ai Autorității AELS de Supraveghere, 35 Rue Belliard, 1040 Bruxelles, Belgia, a introdus o acțiune împotriva Islandei la Curtea de Justiție a AELS.
   Autoritatea AELS de Supraveghere solicită Curții de Justiție a AELS să declare următoarele:

               1.

               Prin menținerea în vigoare a unui sistem de autorizare pentru carnea proaspătă și produsele din carne, astfel cum se prevede la articolul 10 din Legea nr. 25/1993 și la articolele 3, 4 și 5 din Regulamentul (IS) nr. 448/2012, Islanda nu și-a îndeplinit obligațiile care decurg din actul menționat la punctul 1.1.1 din capitolul I al anexei I la Acordul privind SEE, Directiva 89/662/CEE a Consiliului din 11 decembrie 1989 privind controlul veterinar în cadrul schimburilor intracomunitare în vederea realizării pieței interne, astfel cum a fost modificată și adaptată la Acordul privind SEE prin Protocolul 1 la acesta și prin adaptările sectoriale din anexa I la acord, și în special de la articolul 5 din directiva menționată.

               2.

               Islanda suportă cheltuielile de judecată.

      Situația de fapt și de drept și motivele invocate:

               —

               Autoritatea AELS de Supraveghere susține că, prin menținerea în vigoare a unui sistem de autorizare pentru importurile de, printre altele, carne proaspătă și produse din carne, Islanda nu a respectat obligațiile care îi revin în temeiul Directivei 89/662/CEE.

               —

               Autoritatea AELS de Supraveghere susține că normele referitoare la schimburile comerciale de produse de origine animală și la controalele veterinare în cadrul SEE sunt armonizate la nivelul SEE. Directiva 89/662/CEE a Consiliului reglementează controalele veterinare efectuate în cadrul schimburilor comerciale din SEE de produse de origine animală. Obiectivul său principal este acela de a elimina controalele veterinare la frontierele interne ale SEE, consolidând, în același timp, controalele efectuate la punctul de origine. Autoritățile competente ale statului SEE de destinație pot doar să verifice, prin efectuarea unor controale nediscriminatorii la fața locului, conformitatea cu legislația relevantă a SEE.

               —

               Autoritatea AELS de Supraveghere susține că, prin menținerea în vigoare a sistemului de autorizare pentru importul de carne proaspătă și produse din carne, Islanda impune cerințe suplimentare, care nu sunt autorizate în temeiul cadrului privind controalele veterinare, armonizat la nivelul SEE.

               —

               În opinia Autorității AELS de Supraveghere, Curtea AELS a recunoscut deja, în hotărârea sa în cauza E-17/15 – Ferskar kjötvörur ehf./statul islandez, neconformitatea impunerii acestor cerințe suplimentare cu legislația SEE.


title: Cauza F-127/10: Ordonanța Tribunalului Funcției Publice din 10 februarie 2012 — Bömcke/BEI

text:
               12.5.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 138/40

         Ordonanța Tribunalului Funcției Publice din 10 februarie 2012 — Bömcke/BEI
   (Cauza F-127/10) (1)

   2012/C 138/100
   Limba de procedură: franceza
   Președintele Camerei a doua a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 72, 5.3.2011, p. 36.


title: Cauza T-77/15: Acțiune introdusă la 12 februarie 2015 – Tronios Group International/OAPI – British Sky Broadcasting Group (SkyTec)

text:
               13.4.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 118/40

         Acțiune introdusă la 12 februarie 2015 – Tronios Group International/OAPI – British Sky Broadcasting Group (SkyTec)
   (Cauza T-77/15)
   (2015/C 118/51)
   Limba în care a fost formulată acțiunea: neerlandeza

      Părțile

      Reclamantă: Tronios Group International BV (Breda, Țările de Jos) (reprezentanți: R. van Leeuwen și H. Klingenberg, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: British Sky Broadcasting Group plc (Isleworth, Regatul Unit)

      Datele privind procedura în fața OAPI

      Titularul mărcii în litigiu: Tronios Group International BV

      Marca în litigiu: marca comunitară verbală „SkyTec”

      Procedura care s-a aflat pe rolul OAPI: procedură de declarare a nulității

      Decizia atacată: Decizia Camerei a patra de recurs a OAPI din 28 noiembrie 2014 în cauza R 1681/2013-4

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei atacate și respingerea cererii de declarare a nulității formulate de British Sky Broadcasting Group;

               —

               obligarea British Sky Broadcasting Group la plata cheltuielilor de judecată aferente prezentei proceduri și procedurilor anterioare în fața OAPI.

      Motivele invocate

               —

               încălcarea articolului 54 alineatul (2) din Regulamentul nr. 207/2009;

               —

               încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009.


title: Cauza C-617/10: Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 26 februarie 2013 (cerere de decizie preliminară formulată de Haparanda tingsrätt — Suedia) — Åklagaren/Hans Åkerberg Fransson (Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene — Domeniu de aplicare — Articolul 51 — Punere în aplicare a dreptului Uniunii — Sancționarea comportamentelor care aduc atingere unei resurse proprii a Uniunii — Articolul 50 — Principiul ne bis in idem — Sistem național care implică două proceduri separate, administrativă și penală, pentru sancționarea aceluiași comportament ilicit — Compatibilitate)

text:
               20.4.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 114/7

         Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 26 februarie 2013 (cerere de decizie preliminară formulată de Haparanda tingsrätt — Suedia) — Åklagaren/Hans Åkerberg Fransson
   (Cauza C-617/10) (1)

   (Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene - Domeniu de aplicare - Articolul 51 - Punere în aplicare a dreptului Uniunii - Sancționarea comportamentelor care aduc atingere unei resurse proprii a Uniunii - Articolul 50 - Principiul ne bis in idem - Sistem național care implică două proceduri separate, administrativă și penală, pentru sancționarea aceluiași comportament ilicit - Compatibilitate)
   2013/C 114/08
   Limba de procedură: suedeza

      Instanța de trimitere

   Haparanda tingsrätt

      Părțile din procedura principală

      Reclamant: Åklagaren

      Pârât: Hans Åkerberg Fransson

      Obiectul

   Cerere de decizie preliminară — Haparanda tingsrätt — Interpretarea articolului 6 TUE și a articolului 50 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene — Jurisprudență națională care impune existența unui temei clar în Convenția europeană pentru apărarea drepturilor omului sau în jurisprudența Curții Europene a Drepturilor Omului pentru înlăturarea aplicării dispozițiilor naționale susceptibile a fi contrare principiului ne bis in idem — Reglementare națională potrivit căreia unul și același comportament contrar dreptului fiscal poate fi sancționat, pe de o parte, pe plan administrativ printr-o taxă suplimentară și, pe de altă parte, pe plan penal prin aplicarea unei pedepse cu închisoarea — Compatibilitate cu principiul ne bis in idem a unui sistem național care implică două proceduri separate pentru sancționarea aceluiași comportament ilicit

      Dispozitivul

               1.

               Principiul ne bis in idem enunțat la articolul 50 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene nu se opune ca un stat membru să impună, pentru aceleași fapte de nerespectare a obligațiilor declarative în domeniul taxei pe valoarea adăugată, în mod succesiv, o sancțiune fiscală și o sancțiune penală în măsura în care prima sancțiune nu îmbracă un caracter penal, aspect care trebuie verificat de instanța națională.

               2.

               Dreptul Uniunii nu reglementează raporturile dintre Convenția europeană pentru apărarea drepturilor omului și a libertăților fundamentale, semnată la Roma la 4 noiembrie 1950, și ordinile juridice ale statelor membre și nu stabilește nici consecințele care trebuie deduse de instanța națională în cazul unui conflict între drepturile garantate de această convenție și o normă de drept național.

               3.

               Dreptul Uniunii se opune unei practici judiciare care subordonează obligația instanței naționale de a lăsa neaplicată orice dispoziție contrară unui drept fundamental garantat de Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene condiției ca această contrarietate să reiasă cu claritate din textul acestei carte sau din jurisprudența aferentă, din moment ce refuză instanței naționale puterea de a aprecia pe deplin, eventual cu cooperarea Curții, compatibilitatea respectivei dispoziții cu aceeași cartă.

      (1)  JO C 72, 5.3.2011.


title: Cauza F-59/13 RENV: Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera a doua) din 11 aprilie 2016 – Rouffaud/SEAE (Funcție publică — Trimitere la Tribunal spre rejudecare după anulare — Personalul SEAE — Agent contractual — Agent contractual auxiliar — Recalificarea unui contract de agent contractual auxiliar în contract de agent contractual pe durată nedeterminată — Refuz)

text:
               30.5.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 191/47

         Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera a doua) din 11 aprilie 2016 – Rouffaud/SEAE
   (Cauza F-59/13 RENV) (1)

   ((Funcție publică - Trimitere la Tribunal spre rejudecare după anulare - Personalul SEAE - Agent contractual - Agent contractual auxiliar - Recalificarea unui contract de agent contractual auxiliar în contract de agent contractual pe durată nedeterminată - Refuz))
   (2016/C 191/67)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: Thierry Rouffaud (Bruxelles, Belgia) (reprezentanţi: J.-N. Louis şi N. de Montigny, avocaţi)

      Pârât: Serviciul European de Acțiune Externă (reprezentanţi: S. Marquardt şi M. Silva, agenţi)

      Obiectul

   Cerere de anulare a deciziei de respingere a cererii reclamantului prin care se urmărește recalificarea contractelor sale de angajare pe durată determinată succesive în contract pe durată nedeterminată și recunoașterea perioadei efectuate ca agent contractual auxiliar ca perioadă de serviciu efectuată ca agent contractual

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Fiecare parte suportă propriile cheltuieli de judecată efectuate în cauzele F – 59/13 și F – 59/13 RENV.

               3)

               Serviciul European de Acțiune Externă suportă propriile cheltuieli de judecată efectuate în cauza T – 457/14 P și este obligat să suporte cheltuielile de judecată efectuate de domnul Thierry Rouffaud în cauza T – 457/14 P.

      (1)  JO C 233, 10.8.2013, p. 14 (cauza inițială F-59/13).


title: Cauza C-22/13: Cerere de decizie preliminară formulată de Tribunale di Napoli (Italia) la 17 ianuarie 2013 — Mascolo/Ministero dell’Istruzione, dell’Università e della Ricerca

text:
               23.3.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 86/12

         Cerere de decizie preliminară formulată de Tribunale di Napoli (Italia) la 17 ianuarie 2013 — Mascolo/Ministero dell’Istruzione, dell’Università e della Ricerca
   (Cauza C-22/13)
   2013/C 86/20
   Limba de procedură: italiana

      Instanță de trimitere

   Tribunale di Napoli

      Părțile

      Reclamantă: Raffaella Mascolo

      Pârât: Ministero dell’Istruzione, dell’Università e della Ricerca

      Întrebările preliminare

               1.

               Contextul normativ al sectorului învățământului [care permite o succesiune de contracte pe durată determinată, fără o întrerupere a continuității, cu același profesor pentru un număr nedeterminat de reînnoiri, inclusiv pentru satisfacerea unor necesități stabile de personal] constituie o măsură echivalentă în sensul clauzei 5 din Directiva 1999/70/CE (1);

               2.

               Când trebuie să se considere că un raport de muncă este „al statului”, în sensul clauzei 5 din Directiva 1999/70/CE, și, în special, în sensul expresiei „sectoare și categorii specifice de lucrători” și, prin urmare, acesta poate stabili consecințe diferite față de raporturile de muncă private?

               3.

               Ținându-se cont de explicațiile furnizate la articolul 3 alineatul (1) litera (c) din Directiva 2000/78/CE (2) și la articolul 14 alineatul (1) litera (c) din Directiva 2006/54/CE (3), noțiunea de condiții de încadrare în muncă menționată la clauza 4 din Directiva 1999/70/CE include și consecințele întreruperii nelegale a raportului de muncă? În ipoteza unui răspuns afirmativ la întrebarea anterioară, diferența dintre consecințele prevăzute în dreptul intern pentru întreruperea nelegală a raportului de muncă pe durată nedeterminată și pe durată determinată sunt justificabile în sensul clauzei 4?

               4.

               În temeiul principiului cooperării loiale, unui stat i se interzice să prezinte, în cadrul unei proceduri preliminare interpretative în fața Curții de Justiție a Uniunii Europene, un cadru normativ intern intenționat necorespunzător cu cel real, iar instanța va fi obligată, în absența unei alte interpretări a dreptului intern care să respecte în egală măsură obligațiile derivate din apartenența la Uniunea Europeană, să interpreteze, dacă este posibil, dreptul intern în conformitate cu interpretarea oferită de stat?

               5.

               Printre condițiile aplicabile contractului sau raportului de muncă prevăzute de Directiva 91/533/CEE (4) și în special de articolul 2 alineatul (1) și alineatul (2) litera (e) se regăsește și indicarea situațiilor în care contractul de muncă pe durată determinată se poate transforma în contract de muncă pe durată nedeterminată?

               6.

               În ipoteza unui răspuns afirmativ la întrebarea de mai sus, o modificare cu efect retroactiv a cadrului normativ, care nu garantează lucrătorului subordonat posibilitatea de a invoca drepturile care derivă din directivă, și anume respectarea condițiilor de muncă indicate în documentul de angajare, este contrară articolului 8 alineatul (1) din Directiva 91/533/CEE și rezultatelor prevăzute de Directiva 91/533/CEE, în special, de cel de al doilea considerent al acesteia?

      (1)  Directiva 1999/70/CE a Consiliului din 28 iunie 1999 privind acordul-cadru cu privire la munca pe durată determinată, încheiat între CES, UNICE și CEEP (JO L 175, p. 43, Ediție specială, 05/vol. 5, p. 129).

      (2)  Directiva 2000/78/CE a Consiliului din 27 noiembrie 2000 de creare a unui cadru general în favoarea egalității de tratament în ceea ce privește încadrarea în muncă și ocuparea forței de muncă (JO L 303, p. 16, Ediție specială, 05/vol. 6, p. 7).

      (3)  Directiva 2006/54/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 5 iulie 2006 privind punerea în aplicare a principiului egalității de șanse și al egalității de tratament între bărbați și femei în materie de încadrare în muncă și de muncă (reformă) (JO L 204, p. 23, Ediție specială, 05/vol. 8, p. 262).

      (4)  Directiva 91/533/CEE a Consiliului din 14 octombrie 1991 privind obligația angajatorului de a informa lucrătorii asupra condițiilor aplicabile contractului sau raportului de muncă (JO L 288, p. 32, Ediție specială, 05/vol. 2, p. 174).


title: Cauza T-78/13: Acțiune introdusă la 7 februarie 2013 — Red Bull/OAPI — Sun Mark (BULLDOG)

text:
               13.4.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 108/31

         Acțiune introdusă la 7 februarie 2013 — Red Bull/OAPI — Sun Mark (BULLDOG)
   (Cauza T-78/13)
   2013/C 108/79
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Red Bull GmbH (Fuschl am See, Austria) (reprezentant: A. Renck și I. Fowler, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Sun Mark Ltd (Middlesex, Regatul Unit)

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei Camerei a doua de recurs a OAPI din 16 noiembrie 2012 în cauza R 107/2012-2 și

               —

               obligarea la suportarea cheltuielilor de judecată a pârâtului, precum și a celeilalte părți din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs dacă participă ca intervenient.

      Motivele și principalele argumente

      Solicitantul mărcii comunitare: cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

      Marca comunitară vizată: marca verbală „BULLDOG”, pentru bunuri din clasele 32 și 33 — Cererea de înregistrare a mărcii comunitare nr. 9 215 567

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în procedura opoziției: reclamanta

      Marca sau semnul invocat: înregistrările naționale și internaționale ale mărcilor verbale „BULL” și „RED BULL” pentru bunuri din clasele 32 și 33

      Decizia diviziei de opoziție: admite opoziția

      Decizia camerei de recurs: anulează decizia atacată

      Motivele invocate: încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) și alineatul (5) din Regulamentul nr. 207/2009 al Consiliului


title: Cauza F-136/07: Acțiune introdusă la 6 decembrie 2007 — Nijs/Curtea de Conturi

text:
               29.3.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 79/37

         Acțiune introdusă la 6 decembrie 2007 — Nijs/Curtea de Conturi
   (Cauza F-136/07)
   (2008/C 79/71)
   Limba de procedură: franceza
   Părțile

      Reclamant: Bart Nijs (Aalst, Belgia) (reprezentant: F. Rollinger, avocat)

      Pârâtă: Curtea Europeană de Conturi
   Obiectul și descrierea litigiului
   Anularea, pe de o parte, a deciziei Autorității împuternicite să facă numiri (AIPN) din 5 septembrie 2007 privind retrogradarea reclamantului la gradul AD 9 a cincea treaptă ca urmare a unei proceduri disciplinare, și, pe de altă parte, a deciziilor de suspendare a acestuia din funcție, de deschidere a unei anchete administrative împotriva sa și de nepromovare în gradul AD 11 în 2007 — Cerere de reparare a prejudiciului moral și material
   Concluziile reclamantului

               —

               Anularea deciziei explicite a AIPN din 5 septembrie 2007 privind retrogradarea reclamantului la gradul AD 9 a cincea treaptă ca urmare a procedurii disciplinare inițiate la 27 septembrie 2006;

               —

               anularea deciziilor conexe și subsecvente, în special a celei din 26 septembrie 2006 de suspendare a reclamantului din funcție, a celei din 27 septembrie 2007 de deschidere a unei anchete administrative împotriva sa și a celei de nepromovare în gradul AD 11 în 2007;

               —

               anularea deciziei din ședința restrânsă a Curții de Conturi din 8 martie 2007 de reînnoire la 1 iulie 2007 a mandatului domnului Michel Hervé pentru o perioadă de șase ani;

               —

               obligarea Curții de Conturi la plata sumei de 10 000 de euro către reclamant cu titlu de prejudiciu moral suferit în timpul și ca urmare a procedurii disciplinare, precum și cu titlu de reparare a prejudiciului material reprezentând diferența dintre salariul primit de la data producerii efectelor ultimelor decizii de promovare și cel la care ar fi avut dreptul în cazul promovării la acea dată;

               —

               obligarea Curții Europene de Conturi la plata cheltuielilor de judecată.


title: Cauza T-620/14: Acțiune introdusă la 15 august 2014 – Diapharm/Comisia

text:
               17.11.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 409/49

         Acțiune introdusă la 15 august 2014 – Diapharm/Comisia
   (Cauza T-620/14)
   2014/C 409/70
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Diapharm GmbH & Co. KG (Münster, Germania) (reprezentanți: M. Weidner, N. Hußmann și T. Guttau, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               constatarea faptului că pârâta a omis, cu încălcarea articolului 13 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 1924/2006 al Parlamentului European și al Consiliului din 20 decembrie 2006 privind mențiunile nutriționale și de sănătate înscrise pe produsele alimentare, să însărcineze Autoritatea Europeană pentru Siguranța Alimentară cu evaluarea științifică a mențiunilor de sănătate privind substanțele vegetale în vederea adoptării unei liste comunitare cu mențiunile permise privind substanțele vegetale în temeiul articolului 13 alineatul (1) din regulamentul menționat, precum și a tuturor condițiilor necesare pentru utilizarea acestor mențiuni și

               —

               obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă un motiv.
   Motivul invocat în susținerea acțiunii: încălcarea articolului 13 alineatul (3) din Regulamentul nr. 1924/2006 (1).
   Potrivit reclamantei, inacțiunea Comisiei contravine articolului 13 alineatul (3) din Regulamentul nr. 1924/2006, care prevede un termen fix de punere în aplicare, și anume 31 ianuarie 2014. Reclamanta reproșează Comisiei că a lăsat să expire acest termen. Reclamanta susține în această privință că Comisia nu are dreptul să suspende, pentru o perioadă nedeterminată, evaluarea științifică a mențiunilor de sănătate privind substanțele vegetale. Potrivit reclamantei, inacțiunea pârâtei favorizează o fragmentare a reglementării pe teritoriul Uniunii și este contrară obiectivului principal al regulamentului, și anume acela de a institui o reglementare uniformă în Europa.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 1924/2006 al Parlamentului European și al Consiliului din 20 decembrie 2006 privind mențiunile nutriționale și de sănătate înscrise pe produsele alimentare (JO L 404, p. 9, Ediție specială, 15/vol. 18, p. 244).


title: Cauza C-295/07 P: Hotărârea Curții (Camera întâi) din 11 decembrie 2008 — Comisia Comunităților Europene/Département du Loiret, Scott SA (Recurs — Ajutoare de stat — Preț preferențial al unui teren — Decizie a Comisiei — Recuperare a unui ajutor incompatibil cu piața comună — Valoarea actualizată a ajutorului — Rată a dobânzii compusă — Lipsa motivării — Anulare integrală — Admisibilitate)

text:
               7.2.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 32/4

         Hotărârea Curții (Camera întâi) din 11 decembrie 2008 — Comisia Comunităților Europene/Département du Loiret, Scott SA
   (Cauza C-295/07 P) (1)

   (Recurs - Ajutoare de stat - Preț preferențial al unui teren - Decizie a Comisiei - Recuperare a unui ajutor incompatibil cu piața comună - Valoarea actualizată a ajutorului - Rată a dobânzii compusă - Lipsa motivării - Anulare integrală - Admisibilitate)
   (2009/C 32/07)
   Limba de procedură: franceza
   Părțile

      Recurentă: Comisia Comunităților Europene (reprezentant: J. Flett, agent)

      Celelalte părți în proces: Département du Loiret, Scott SA (reprezentanți: J. Lever QC, J. Gardner, Barrister și G. Peretz, Barristers, R. Griffith și M. Papadakis, solicitors)
   Obiectul
   Recurs formulat împotriva Hotărârii Tribunalului de Primă Instanță (Camera întâi) din 29 martie 2007, Département du Loiret/Comisia (T-369/00), prin care acesta a anulat Decizia 2002/14/CE a Comisiei din 12 iulie 2000 privind ajutorul de stat pus în aplicare de Franța în favoarea Scott Paper SA/Kimberly Clark (JO 2002, L 12, p. 1), în măsura în care această decizie privește ajutorul acordat sub forma unui preț preferențial al unui teren menționat la articolul 1 din aceasta — Metoda de calcul al dobânzilor datorate pentru sumele percepute în mod ilegal: rată a dobânzii simple sau compuse? — Motivarea alegerii acestei metode și inversarea sarcinii probei — Momentul în care trebuie apreciată existența unui avantaj ilegal
   Dispozitivul

               1)

               Anulează Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță al Comunităților Europene din 29 martie 2007, Département du Loiret/Comisia (T-369/00).

               2)

               Trimite cauza Tribunalului de Primă Instanță al Comunităților Europene spre rejudecare.

               3)

               Cererea privind cheltuielile de judecată se soluționează odată cu fondul.

      (1)  JO C 211, 8.9.2007.


title: Cauza T-142/15: Acțiune introdusă la 30 martie 2015 – DHL Express (France)/OAPI – Chronopost (WEBSHIPPING)

text:
               26.5.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 171/33

         Acțiune introdusă la 30 martie 2015 – DHL Express (France)/OAPI – Chronopost (WEBSHIPPING)
   (Cauza T-142/15)
   (2015/C 171/39)
   Limba în care a fost formulată acțiunea: franceza

      Părțile

      Reclamantă: DHL Express (France) (Le Bourget, Franța) (reprezentanți: A. Casalonga, F. Codevelle, C. Bercial Arias, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Chronopost (Paris, Franța)

      Datele privind procedura în fața OAPI

      Titularul mărcii în litigiu: cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

      Marca în litigiu: marca comunitară nr. 1 909 183

      Procedura care s-a aflat pe rolul OAPI: procedură de declarare a nulității

      Decizia atacată: Decizia Camerei a patra de recurs a OAPI din 28 ianuarie 2015 în cauza R 2425/2013-4

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei atacate;

               —

               declararea faptului că titularul înregistrării comunitare nr. 1 909 183 WEBSHIPPING trebuie decăzut din drepturile sale și că marca nu a avut efecte începând de la data cererii de decădere, și anume 6 iulie 2012;

               —

               obligarea OAPI și a intervenientului (dacă este cazul) la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivul invocat

               —

               încălcarea articolului 51 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul nr. 207/2009


title: Cauza T-672/16: Acțiune introdusă la 21 septembrie 2016 – C=Holdings/EUIPO – Trademarkers (C=commodore)

text:
               7.11.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 410/27

         Acțiune introdusă la 21 septembrie 2016 – C=Holdings/EUIPO – Trademarkers (C=commodore)
   (Cauza T-672/16)
   (2016/C 410/38)
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

      Părțile

      Reclamantă: C=Holdings BV (Oldenzaal, Țările de Jos) (reprezentanți: P. Maeyaert și K. Neefs, avocați)

      Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Trademarkers NV (Anvers, Belgia)

      Datele privind procedura în fața EUIPO

      Titularul mărcii în litigiu: reclamanta

      Marca în litigiu: înregistrarea internațională care desemnează Uniunea Europeană a mărcii figurative care cuprinde elementul verbal „C=commodore” – înregistrarea internațională care desemnează Uniunea Europeană nr. 907 082

      Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de declarare a nulității

      Decizia atacată: Decizia Camerei a patra de recurs a OAPI din 13 iulie 2016 în cauza R 2585/2015-4

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei atacate în măsura în care aceasta a respins calea de atac formulată de reclamantă şi trimiterea cauzei spre rejudecare la Camera de recurs;

               —

               obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată efectuate de reclamantă.

      Motivul invocat

               —

               încălcarea articolului 51 alineatul (1) litera (a) şi a articolului 75 din Regulamentul nr. 207/2009.


title: Cauza T-388/03: Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 10 februarie 2009 — Deutsche Post și DHL International/Comisia ( Ajutoare de stat — Decizie de a nu ridica obiecții — Acțiune în anulare — Calitate procesuală activă — Admisibilitate — Dificultăți serioase )

text:
               21.3.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 69/34

         Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 10 februarie 2009 — Deutsche Post și DHL International/Comisia
   (Cauza T-388/03) (1)

   („Ajutoare de stat - Decizie de a nu ridica obiecții - Acțiune în anulare - Calitate procesuală activă - Admisibilitate - Dificultăți serioase’)
   (2009/C 69/79)
   Limba de procedură: germana
   Părțile

      Reclamantă: Deutsche Post AG (Bonn, Germania) și DHL International (Diegem, Belgia) (reprezentanți: J. Sedemund și T. Lübbig, avocați)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: V. Kreuschitz și M. Niejahr, agenți)
   Obiectul
   Cerere de anulare a Deciziei C(2003) 2508 fin a Comisiei din 23 iulie 2003 de a nu ridica obiecții în urma procedurii preliminare de examinare prevăzute la articolul 88 alineatul (3) CE împotriva mai multor măsuri adoptate de autoritățile belgiene în favoarea întreprinderii poștale publice belgiene La Poste SA
   Dispozitivul

               1)

               Anulează Decizia C(2003) 2508 final a Comisiei din 23 iulie 2003 de a nu ridica obiecții, în urma procedurii preliminare de examinare prevăzute la articolul 88 alineatul (3) CE, împotriva mai multor măsuri adoptate de autoritățile belgiene în favoarea întreprinderii poștale publice belgiene La Poste SA.

               2)

               Comisia suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și cheltuielile de judecată efectuate de Deutsche Post AG și de DHL International.

      (1)  JO C 35, 7.2.2004.


title: Cauza T-336/13: Acțiune introdusă la 24 iunie 2013 — Borghezio/Parlamentul European

text:
               31.8.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 252/36

         Acțiune introdusă la 24 iunie 2013 — Borghezio/Parlamentul European
   (Cauza T-336/13)
   2013/C 252/61
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: Mario Borghezio (Torino, Italia) (reprezentant: H. Laquay, avocat)

      Pârât: Parlamentul European

      Concluziile

   Reclamantul solicită Tribunalului:

               —

               declararea acțiunii ca fiind admisibilă și fondată și, în consecință, anularea deciziei Parlamentului European, având forma unei declarații a Președintelui Parlamentului European făcute în ședința plenară din 10 iunie 2013, potrivit căreia, începând cu data de 3 iunie 2013, reclamantul are calitatea de deputat „neafiliat” și, prin urmare, este exclus începând cu această dată din grupul politic „Europa Libertății și Democrației”;

               —

               să se pronunțe, potrivit legii, cu privire la cheltuielile de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, pe lângă faptul că susține că decizia care îi conferă calitatea de deputat neafiliat produce efecte juridice întrucât îl lipsește de posibilitatea de a-și exercita mandatul parlamentar în aceleași condiții ca deputații care fac parte dintr-un grup politic, reclamantul invocă două motive privind fondul. Acesta susține că Parlamentul European are obligația de a verifica dacă nu fost încălcate în mod grav și vădit statutele grupului politic sau un principiu general de drept.

               1.

               Primul motiv este întemeiat pe o încălcare gravă și evidentă a statutelor grupului politic „Europa Libertății și Democrației”, întrucât decizia de a-l exclude pe reclamant din grup a fost luată înaintea următoarei reuniuni a acestuia, contrar prevederilor statutelor.

               2.

               Al doilea motiv este întemeiat pe încălcarea dreptului la apărare al reclamantului, întrucât acesta nu a fost în măsură să își prezinte argumentele în apărare în cadrul unei reuniuni a grupului politic „Europa Libertății și Democrației”.


title: Cauza C-600/15: Cerere de decizie preliminară introdusă de Hoge Raad der Nederlanden (Țările de Jos) la 16 noiembrie 2015 – Staatssecretaris van Financiën/Lemnis Lighting BV

text:
               8.2.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 48/13

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Hoge Raad der Nederlanden (Țările de Jos) la 16 noiembrie 2015 – Staatssecretaris van Financiën/Lemnis Lighting BV
   (Cauza C-600/15)
   (2016/C 048/20)
   Limba de procedură: neerlandeza

      Instanța de trimitere

   Hoge Raad der Nederlanden

      Părțile din procedura principală

      Recurent: Staatssecretaris van Financiën

      Cealaltă parte: Lemnis Lighting BV

      Întrebarea preliminară

   Pozițiile 8539, 8541, 8543, 8548 și 9405 din NC trebuie interpretate în sensul că produse precum lămpile cu leduri, care sunt alcătuite din diode emițătoare de lumină și din alte componente electrice, precum și dintr-un corp de sticlă și un filet Edison și care, după montarea într-un aparat de iluminat, servesc la producerea de lumină, trebuie clasificate la una dintre aceste poziții? În cazul unui răspuns afirmativ: la care dintre pozițiile menționate trebuie clasificate aceste produse? În cazul unui răspuns negativ: la care altă poziție trebuie realizată clasificarea?


title: Cauza T-624/11: Hotărârea Tribunalului din 19 martie 2013 — Yueqing Onesto Electric/OAPI — Ensto (ONESTO) [ „Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Înregistrare internațională care desemnează Comunitatea Europeană — Marca figurativă ONESTO — Marca comunitară figurativă anterioară ENSTO — Motiv relativ de refuz — Risc de confuzie — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009” ]

text:
               4.5.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 129/19

         Hotărârea Tribunalului din 19 martie 2013 — Yueqing Onesto Electric/OAPI — Ensto (ONESTO)
   (Cauza T-624/11) (1)

   (Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Înregistrare internațională care desemnează Comunitatea Europeană - Marca figurativă ONESTO - Marca comunitară figurativă anterioară ENSTO - Motiv relativ de refuz - Risc de confuzie - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009)
   2013/C 129/37
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Yueqing Onesto Electric Co. Ltd (Zhejiang, China) (reprezentant: B. Piepenbrink, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: V. Melgar, agent)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: Ensto Oy (Porvoo, Finlanda) (reprezentant: F. Teixeira Baptista, avocat)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a doua de recurs a OAPI din 20 septembrie 2011 (cauza R 2535/2010-2) privind o procedură de opoziție între Ensto Oy și Yueqing Onesto Electric Co. Ltd

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Obligă Yueqing Onesto Electric Co. Ltd la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 32, 4.2.2012


title: Cauza C-121/11: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Conseil d'État (Belgia) la 8 martie 2011 — Asociația fără scop lucrativ PRO-BAINE (A.S.B.L.), Michel Bernard, Charlotte de Lantsheere/Commune de Braine-le-Château

text:
               21.5.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 152/14

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Conseil d'État (Belgia) la 8 martie 2011 — Asociația fără scop lucrativ PRO-BAINE (A.S.B.L.), Michel Bernard, Charlotte de Lantsheere/Commune de Braine-le-Château
   (Cauza C-121/11)
   2011/C 152/25
   Limba de procedură: franceza

      Instanța de trimitere

   Conseil d'État

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Asociația fără scop lucrativ PRO-BAINE (A.S.B.L.), Michel Bernard, Charlotte de Lantsheere

      Pârâtă: Commune de Braine-le-Château

      Întrebările preliminare

   Decizia definitivă privind continuarea exploatării unui depozit de deșeuri autorizat sau aflat deja în exploatare, adoptată în temeiul articolului 14 litera (b) din Directiva 1999/31/CE a Consiliului din 26 aprilie 1999 privind depozitele de deșeuri (1), constituie o autorizație în sensul articolului 1 alineatul (2) din Directiva 85/337/CEE din 27 iunie 1985 privind evaluarea efectelor anumitor proiecte publice și private asupra mediului (2)?

      (1)  JO L 182, p. 1, Ediție specială, 15/vol. 5, p. 94.

      (2)  JO L 175, p. 40, Ediție specială, 15/vol. 1, p. 174.


title: Cauza C-190/07: Acțiune introdusă la 3 aprilie 2007 — Comisia Comunităților Europene/Republica Italiană

text:
               9.6.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 129/10

         Acțiune introdusă la 3 aprilie 2007 — Comisia Comunităților Europene/Republica Italiană
   (Cauza C-190/07)
   (2007/C 129/18)
   Limba de procedură: italiana
   Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentant: C. Cattabriga, agent)

      Pârâtă: Republica Italiană
   Concluziile reclamantei

               —

               constatarea faptului că, prin neadoptarea actelor cu putere de lege și a actelor administrative necesare pentru a se conforma Directivei 2004/117/CE a Consiliului din 22 decembrie 2004 de modificare a directivelor 66/401/CEE, 66/402/CEE, 2002/54/CE, 2002/55/CE și 2002/57/CE privind examinările efectuate sub supraveghere oficială și echivalența semințelor produse în țări terțe (1) sau, în orice caz, prin necomunicarea acestor acte Comisiei, Republica Italiană nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 8 din această directivă;

               —

               obligarea Republicii Italiene la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   Termenul pentru transpunerea Directivei 2004/117/CE a expirat la 1 octombrie 2005.

      (1)  JO 2005, L 14, p. 18.


title: Cauza T-553/13: Acțiune introdusă la 17 octombrie 2013 — European Dynamics Luxembourg și Evropaïki Dynamiki/European Joint Undertaking for ITER and the Development of Fusion Energy

text:
               14.12.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 367/36

         Acțiune introdusă la 17 octombrie 2013 — European Dynamics Luxembourg și Evropaïki Dynamiki/European Joint Undertaking for ITER and the Development of Fusion Energy
   (Cauza T-553/13)
   2013/C 367/65
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamante: European Dynamics Luxembourg SA (Ettelbrück, Luxemburg) și Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Atena, Grecia) (reprezentant: D. Mabger, avocat)

      Pârâtă: European Joint Undertaking for ITER and the Development of Fusion Energy

      Concluziile

   Reclamante solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei de atribuire din 7 august 2013 a pârâtei referitoare la cererea de oferte deschisă F4E-ADM-0464 (JO 2012/S 213-352451) pentru atribuirea contractului-cadru de servicii în cascadă intitulat „Furnizarea de proiecte în materia tehnologiei informațiilor și comunicării (TIC) pentru Fusion for Energy” (JO 2013/S 198-342743);

               —

               obligarea pârâtei să acorde reclamantelor o compensație pentru daunele rezultate din pierderea oportunității de a i se atribui un contract;

               —

               obligarea pârâtei să plătească reclamantelor daune-interese exemplare;

               —

               obligarea pârâtei să plătească cheltuielile de judecată și de altă natură efectuate de reclamante în legătură cu prezenta acțiune, chiar dacă aceasta este respinsă.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamante invocă două motive.

               1.

               Primul motiv este întemeiat pe faptul că pârâta nu a respectat legislația UE, întrucât a evaluat ofertele și a atribuit contractul după expirarea duratei de validitate a ofertelor.

               2.

               Al doilea motiv este întemeiat pe faptul că pârâta nu a respectat legislația UE prin nerespectarea obligației de motivare. Pârâta a furnizat reclamantelor un raport de evaluare care nu conținea nici un comentariu concret de evaluarea a ofertei reclamantelor.


title: Cauza C-398/09: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Østre Landsret (Danemarca) la 14 octombrie 2009 — Lady & Kid A/S, Direct Nyt ApS, A/S Harald Nyborg Isenkram- og Sportsforretning, KID-Holding A/S/Skatteministeriet

text:
               19.12.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 312/22

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Østre Landsret (Danemarca) la 14 octombrie 2009 — Lady & Kid A/S, Direct Nyt ApS, A/S Harald Nyborg Isenkram- og Sportsforretning, KID-Holding A/S/Skatteministeriet
   (Cauza C-398/09)
   2009/C 312/37
   Limba de procedură: daneza

      Instanța de trimitere

   Østre Landsret

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamante: Lady & Kid A/S, Direct Nyt ApS, A/S Harald Nyborg Isenkram- og Sportsforretning, KID-Holding A/S

      Pârât: Skatteministeriet

      Întrebările preliminare

               1.

               Hotărârea Curții din 14 ianuarie 1997, Comateb și alții (C-192/95 — C-218/95) (1) trebuie interpretată în sensul că repercusiunea unei taxe nelegale asupra unui produs presupune că taxa se repercutează asupra cumpărătorului produsului în cadrul încheierii operațiunii comerciale respective sau această repercusiune asupra prețurilor poate avea loc și cu privire la prețurile altor produse în cadrul unor operațiuni complet diferite, anterioare sau posterioare vânzării produselor în cauză, de exemplu, cu ocazia unei evaluări globale a repercusiunii de-a lungul unei perioade de patru ani în ceea ce privește un număr ridicat de categorii de produse, incluzând atât produse importate cât și produse neimportate?

               2.

               Noțiunea de drept comunitar „repercusiune” trebuie interpretată în sensul că o taxă nelegală percepută cu ocazia vânzării unui produs poate fi considerată ca repercutată numai dacă prețul produsului este mai ridicat decât prețul aplicabil în perioada imediat anterioară introducerii taxei, sau taxa poate fi considerată ca repercutată și în cazul în care întreprinderea plătitoare a taxei a realizat, simultan stabilirii taxei nelegale, o economie în ceea ce privește alte taxe percepute pe o bază diferită și în consecință a menținut prețurile neschimbate?

               3.

               Noțiunea de drept comunitar „îmbogățire fără justă cauză” trebuie interpretată în sensul că rambursarea unei taxe nelegale percepută cu ocazia vânzării unui produs poate fi considerată ca generatoare a unei îmbogățiri fără justă cauză, în cazul în care întreprinderea, anterior sau posterior vânzării produsului taxabil, a realizat o economie ca efect al abrogării altor taxe impuse pe alte baze, dacă se presupune că abrogarea altor taxe profită și altor întreprinderi, inclusiv întreprinderilor care nu au plătit taxa nelegală sau care au plătit un cuantum mai redus al acesteia?

               4.

               În ipoteza în care o taxă nelegală a avut drept consecință, ca rezultat al structurii sale, împrejurarea că întreprinderile care importau produse au plătit taxe într-un cuantum proporțional mai ridicat în raport cu întreprinderile care achiziționau cu precădere produse naționale iar introducerea taxei nelegale a fost însoțită de abrogarea unei alte taxe, legale, percepută într-un alt temei, care afecta proporțional ambele întreprinderi în egală măsură, indiferent de natura achizițiilor efectuate de întreprinderi, se solicită îndrumări cu privire la următoarele aspecte:

                           (i)

                           dacă este conformă cu dreptul comunitar respingerea în tot sau în parte a cererii de rambursare a taxei nelegale formulată de o întreprindere care importă produse și care invocă repercusiunea și îmbogățirea fără justă cauză, în măsura în care respingerea conduce la o situație în care întreprinderea, ca rezultat al achitării taxei nelegale într-un cuantum mai ridicat în comparație cu o întreprindere similară care a achiziționat asemenea produse de pe piața națională, se va afla, în condiții egale, într-o situație mai puțin favorabilă ca urmare a reformei fiscale și a refuzului de a rambursa, în raport cu întreprinderile care achiziționează cu precădere produse naționale;

                           (ii)

                           dacă rambursarea taxei nelegale în situația relevantă poate genera la nivel conceptual o „îmbogățire fără justă cauză” și, poate fi prin urmare refuzată, în cazul în care rambursarea — chiar dacă taxa este considerată a se fi repercutat — este necesară pentru a obține o situație în care efectul reformei fiscale, după toate rambursările, în condiții egale, să rămână același pentru întreprinderile care importau produse ca și pentru întreprinderile care achiziționau produse naționale;

                           (iii)

                           dacă refuzul rambursării într-o asemenea situație, care implică faptul că întreprinderile care au achiziționat cu precădere produse naționale și care au obținut prin urmare un avantaj în raport cu întreprinderile care au recurs cu precădere la importul de produse, este contrar dreptului comunitar, inclusiv principiului egalității de tratament; și

                           (iv)

                           dacă răspunsul la a treia întrebare semnifică faptul că nu se justifică refuzul de a rambursa o taxă percepută în mod nelegal pentru motivul îmbogățirii fără justă cauză, în măsura în care o asemenea rambursare doar anulează avantajul acelor întreprinderi care au achiziționat produse naționale în raport cu întreprinderile care au recurs cu precădere la importul de produse.

      (1)  Rec. p. I-165.


title: Cauza T-137/07: Ordonanța Tribunalului de Primă Instanță din 17 decembrie 2008 — Portela/Comisia ( Răspundere extracontractuală — Comercializare de termometre digitale defecte purtând marcajul CE — Lipsa de acțiune a Comisiei — Legătură de cauzalitate — Acțiune în parte vădit inadmisibilă și în parte vădit nefondată )

text:
               7.3.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 55/25

         Ordonanța Tribunalului de Primă Instanță din 17 decembrie 2008 — Portela/Comisia
   (Cauza T-137/07) (1)

   („Răspundere extracontractuală - Comercializare de termometre digitale defecte purtând marcajul «CE» - Lipsa de acțiune a Comisiei - Legătură de cauzalitate - Acțiune în parte vădit inadmisibilă și în parte vădit nefondată’)
   (2009/C 55/46)
   Limba de procedură: portugheza
   Părțile

      Reclamantă: Portela — Comércio de artigos ortopédicos e hospitalares, Lda (Queluz, Portugalia) (reprezentant: C. Mourato, avocat)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: P. Guerra e Andrade și B. Schima, agenți)
   Obiectul
   În principal, cerere prin care se solicită obligarea Comisiei de a acționa în conformitate cu articolul 14b din Directiva 93/42/CEE a Consiliului din 14 iunie 1993 privind dispozitivele medicale (JO L 169, p. 1, Ediție specială, 13/vol. 11, p. 244), astfel cum a fost modificată prin Directiva 98/79/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 27 octombrie 1998 privind dispozitivele medicale pentru diagnostic in vitro (JO L 331, p. 1, Ediție specială, 13/vol. 25, p. 5), obligând societatea de certificare TÜV Rheinland Product Safety GmbH, prin intermediul Republicii Federale Germania, să activeze, în favoarea reclamantei, asigurarea de răspundere civilă obligatorie prevăzută la punctul 6 din anexa XI la Directiva 93/42, pe care societatea menționată a încheiat-o și, dacă prejudiciul invocat nu poate fi reparat prin intermediul cererii principale, în subsidiar, cerere de reparare a prejudiciului suferit de reclamantă ca urmare a diferitelor omisiuni ale Comisiei
   Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă Portela — Comércio de artigos ortopédicos e hospitalares, Lda, la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 155, 7.7.2007.


title: Cauza F-94/15: Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera a doua) din 11 aprilie 2016 – Wolff/SEAE (Funcţie publică — Personalul SEAE — Comitetul pentru personal — Alegerea membrilor comitetului pentru personal — Validitate — Articolul 1 al cincilea paragraf din anexa II la statut — Regulamentul electoral al SEAE — Primul tur de scrutin — Lipsa cvorumului — Prelungirea perioadei de vot — Prelungire suplimentară a perioadei de vot — Lipsa organizării unui al doilea tur de scrutin — Nelegalitate)

text:
               30.5.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 191/49

         Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera a doua) din 11 aprilie 2016 – Wolff/SEAE
   (Cauza F-94/15) (1)

   ((Funcţie publică - Personalul SEAE - Comitetul pentru personal - Alegerea membrilor comitetului pentru personal - Validitate - Articolul 1 al cincilea paragraf din anexa II la statut - Regulamentul electoral al SEAE - Primul tur de scrutin - Lipsa cvorumului - Prelungirea perioadei de vot - Prelungire suplimentară a perioadei de vot - Lipsa organizării unui al doilea tur de scrutin - Nelegalitate))
   (2016/C 191/71)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: Oren Wolff (Etterbeek, Belgia) (reprezentanţi: S. Orlandi şi T. Martin, avocaţi)

      Pârât: Serviciul European pentru Acţiune Externă (reprezentanţi: iniţial M. Silva şi S. Marquardt, agenţi, ulterior G.-J. van Hegelsom, S. Marquardt şi E. Chaboureau, agenţi, în final G.-J. van Hegelsom, S. Marquardt şi E. Chaboureau, agenţi, M. Troncoso Ferrer, F.-M. Hislaire şi S. Moya Izquierdo, avocaţi)

      Obiectul

   Cerere de anulare a deciziei de respingere a contestaţiei reclamantului referitoare la rezultatul alegerilor privind Comitetul pentru personal al SEAE

      Dispozitivul

               1)

               Anulează Decizia din 23 aprilie 2015 prin care Serviciul European pentru Acţiune Externă a respins cererea domnului Oren Wolff având ca obiect invalidarea rezultatului alegerilor membrilor comitetului pentru personal.

               2)

               Serviciul European pentru Acţiune Externă suportă propriile cheltuieli de judecată şi este obligat la plata cheltuielilor de judecată efectuate de domnul Wolff.

      (1)  JO C 294, 7.9.2015, p. 83.


title: Cauza T-109/13: Acțiune introdusă la 21 februarie 2013 — Othman/Consiliul

text:
               4.5.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 129/23

         Acțiune introdusă la 21 februarie 2013 — Othman/Consiliul
   (Cauza T-109/13)
   2013/C 129/46
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: Razan Othman (Damasc, Siria) (reprezentant: E. Ruchat, avocat)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene

      Concluziile

   Reclamantul solicită Tribunalului:

               —

               declararea acțiunii reclamantului drept admisibilă și întemeiată;

               —

               în consecință, anularea Deciziei 2012/739/PESC din 29 noiembrie 2012, precum și a Regulamentului nr. 1117/2012 (UE) din 29 noiembrie 2012 și a actelor subsecvente de punere în aplicare, în măsura în care îl privesc pe reclamant;

               —

               obligarea Consiliului Uniunii Europene la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamantul invocă trei motive, care sunt în esență identice sau similare cu cele invocate în cauza T-432/11, Makhlouf/Consiliul (1).

      (1)  JO 2011, C 290, p. 13.


title: Cauza C-632/15: Hotărârea Curții (Camera a patra) din 26 aprilie 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Înalta Curte de Casație şi Justiție – România) – Costin Popescu/Guvernul României și alții (Trimitere preliminară — Transporturi — Transporturi rutiere — Permis de conducere — Directiva 2006/126/CE — Articolul 13 alineatul (2) — Noțiunea „drept de conducere acordat înainte de 19 ianuarie 2013” — Reglementare națională de transpunere a acestei directive — Obligația persoanelor care înainte de intrarea în vigoare a acestei reglementări erau autorizate să conducă fără permis mopede de a obține un permis de conducere)

text:
               19.6.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 195/4

         Hotărârea Curții (Camera a patra) din 26 aprilie 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Înalta Curte de Casație şi Justiție – România) – Costin Popescu/Guvernul României și alții
   (Cauza C-632/15) (1)

   ((Trimitere preliminară - Transporturi - Transporturi rutiere - Permis de conducere - Directiva 2006/126/CE - Articolul 13 alineatul (2) - Noțiunea „drept de conducere acordat înainte de 19 ianuarie 2013” - Reglementare națională de transpunere a acestei directive - Obligația persoanelor care înainte de intrarea în vigoare a acestei reglementări erau autorizate să conducă fără permis mopede de a obține un permis de conducere))
   (2017/C 195/04)
   Limba de procedură: româna

      Instanța de trimitere

   Înalta Curte de Casație şi Justiție

      Părțile din procedura principală

      Reclamant: Costin Popescu

      Pârâți: Guvernul României, Ministerul Afacerilor Interne, Direcția Regim Permise de Conducere si înmatriculare a Vehiculelor, Direcția Rutieră, Serviciul Public Comunitar Regim Permise de Conducere și Înmatriculare a vehiculelor

      Dispozitivul

   Dispozițiile Directivei 2006/126/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 20 decembrie 2006 privind permisele de conducere, în special articolul 13 alineatul (2) din aceasta, trebuie interpretate în sensul că nu se opun unei reglementări naționale, adoptată în vederea transpunerii acestei directive în dreptul intern, care pune capăt autorizării de a conduce mopede fără a deține un permis de conducere a cărui eliberare este condiționată de promovarea unor probe și/sau examinări similare celor impuse pentru conducerea altor autovehicule.

      (1)  JO C 68, 22.2.2016.


title: Cauza T-475/17: Acțiune introdusă la 2 august 2017 – Rogesa/Comisia

text:
               25.9.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 318/17

         Acțiune introdusă la 2 august 2017 – Rogesa/Comisia
   (Cauza T-475/17)
   (2017/C 318/23)
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Rogesa Roheisengesellschaft Saar mbH (Dillingen, Germania) (reprezentanți: S. Altenschmidt și A. Sitzer, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei Comisiei din 20 iunie 2017 și în subsidiar a deciziei Comisiei din 11 iulie 2017 prin care a fost respinsă cererea de confirmare formulată de reclamantă la 29 mai 2017 (cazul GestDem nr. 2017/1788), precum și

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă trei motive.

               1.

               Primul motiv întemeiat pe faptul că sunt îndeplinite condițiile de acces la documente

                           —

                           Reclamanta susține că decizia atacată încalcă articolul 3 alineatul (1) din Regulamentul nr. 1367/2006 (1) coroborat cu articolul 2 alineatul (1) din Regulamentul nr. 1049/2001 (2), deoarece ea are dreptul de acces la documentele solicitate.

               2.

               Al doilea motiv întemeiat pe faptul că nu există motive de derogare în sensul articolului 4 din Regulamentul (CE) nr. 1049/2001

                           —

                           Reclamanta arată că documentele solicitate nu conțin date economice sensibile în sensul articolului 4 alineatul (2) prima liniuță din Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 și că un interes public superior justifică în orice caz divulgarea documentelor.

                           —

                           Reclamanta susține în continuare că nu este aplicabil nici cel de al doilea motiv de respingere a accesului la documente în sensul articolului 4 alineatul (2) a doua liniuță din Regulamentul (CE) nr. 1049/2001, potrivit căruia cererea de acces la documente poate fi respinsă în cazul în care divulgarea acestora ar putea aduce atingere protecției procedurilor judiciare și consultanței juridice, întrucât cauza C-80/16 (ArcelorMittal Atlantique și Lorraine) aflată pe rolul Curții a fost soluționată de curând prin Hotărârea din 26 iulie 2017.

                           —

                           Reclamanta susține totodată că, în orice caz, Comisia ar fi trebuit să încuviințeze accesul, eventual, prin ocultarea datelor care trebuie să rămână secrete. Decizia Comisiei încalcă astfel și articolul 4 alineatul (6) din Regulamentul (CE) nr. 1049/2001, precum și principiul proporționalității prevăzut la articolul 5 alineatul (4) TUE,

               3.

               Al treilea motiv întemeiat pe erorile de procedură săvârșite de Comisie

                           —

                           În final, reclamanta invocă încălcarea articolului 8 din Regulamentul (CE) nr. 1049/2001. Deși termenul a fost prelungit în două rânduri, ultima dată pentru o perioadă nedeterminată, până la data introducerii acțiunii, nu a intervenit nicio decizie în privința cererii de confirmare formulată de reclamantă la 29 mai 2017. Articolul 8 din Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 prevede numai posibilitatea unei prelungiri a termenului cu 15 zile lucrătoare și nu pentru o perioadă nedeterminată.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 1367/2006 al Parlamentului European și al Consiliului din 6 septembrie 2006 privind aplicarea, pentru instituțiile și organismele comunitare, a dispozițiilor Convenției de la Aarhus privind accesul la informație, participarea publicului la luarea deciziilor și accesul la justiție în domeniul mediului (JO L 145, p. 43, Ediție specială, 15/vol. 17, p. 126)

      (2)  Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 al Parlamentului European și al Consiliului din 30 mai 2001 privind accesul public la documentele Parlamentului European, ale Consiliului și ale Comisiei (JO L 264, p. 13, Ediție specială, 01/vol. 3, p. 76)


title: Cauza F-6/05: Ordonanța Tribunalului Funcției Publice (Camera întâi) din 18 iunie 2008 — Kröppelin/Consiliul Uniunii Europene

text:
               2.8.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 197/38

         Ordonanța Tribunalului Funcției Publice (Camera întâi) din 18 iunie 2008 — Kröppelin/Consiliul Uniunii Europene
   (Cauza F-6/05)
   (2008/C 197/75)

      Limba de procedură: franceza

   Președintele Camerei întâi a dispus radierea cauzei ca urmare a unei soluționări amiabile.


title: Cauza T-179/15: Acțiune introdusă la 13 aprilie 2015 – Lions Gate Entertainment/OAPI (DIRTY DANCING)

text:
               8.6.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 190/26

         Acțiune introdusă la 13 aprilie 2015 – Lions Gate Entertainment/OAPI (DIRTY DANCING)
   (Cauza T-179/15)
   (2015/C 190/30)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Lions Gate Entertainment Inc. (Santa Monica, Statele Unite) (reprezentanți: D. Farnsworth, solicitor, și J. Hill, barrister)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI)

      Datele privind procedura în fața OAPI

      Marca în litigiu: marca comunitară verbală „DIRTY DANCING” – cererea de înregistrare nr. 12 036 265

      Decizia atacată: Decizia Camerei a patra de recurs a OAPI din 10 februarie 2015 în cauza R 2252/2014-4

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei atacate;

               —

               obligarea OAPI la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivul invocat

               —

               încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (c) coroborat cu articolului 7 alineatul (1) litera (b) și articolul 7 alineatul (3) din Regulamentul nr. 207/2009


title: Cauza T-449/17: Acțiune introdusă la 18 iulie 2017 – Sevenfriday/EUIPO – Seven (SEVENFRIDAY)

text:
               11.9.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 300/35

         Acțiune introdusă la 18 iulie 2017 – Sevenfriday/EUIPO – Seven (SEVENFRIDAY)
   (Cauza T-449/17)
   (2017/C 300/44)
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Sevenfriday AG (Zürich, Elveția) (reprezentanți: M. Mostardini, F. Mellucci, S. Pallavicini și G. Bellomo, avocați)

      Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Seven SpA (Leinì, Italia)

      Datele privind procedura în fața EUIPO

      Solicitantul mărcii în litigiu: reclamanta

      Marca în litigiu: Marca verbală a Uniunii Europene „SEVENFRIDAY” – Cererea de înregistrare nr. 13 500 533

      Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție

      Decizia atacată: Decizia Camerei a doua de recurs a EUIPO din 2 mai 2017 în cauza R 2292/2016-2

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei atacate în măsura în care aceasta a respins calea de atac formulată de Sevenfriday AG împotriva Deciziei B252649 din 10 octombrie 2016 și, în consecință, admiterea înregistrării cererii nr. 16500533 ca marcă a Uniunii Europene;

               —

               în subsidiar, anularea deciziei atacate și revocarea cel puțin în ceea ce privește produsele din clasa 9.

      Motivul invocat

               —

               încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009.


title: Cauza T-602/15: Acțiune introdusă la 23 octombrie 2015 – Jenkinson/Consiliul și alții

text:
               7.3.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 90/17

         Acțiune introdusă la 23 octombrie 2015 – Jenkinson/Consiliul și alții
   (Cauza T-602/15)
   (2016/C 090/25)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: Liam Jenkinson (Keery, Irlanda) (reprezentanți: N. de Montigny și J.-N. Louis, avocați)

      Pârâți: Consiliul Uniunii Europene, Comisia Europeană, Serviciul European de Acțiune Externă (SEAE) și Acțiunea comună a Uniunii Europene „Eulex Kosovo”

      Concluziile

   Reclamantul solicită Tribunalului:
   Cu titlu principal:

               – 1.

               În ceea ce privește drepturile care decurg din contractul de drept privat:

                           —

                           recalificarea raportului său contractual în contract de muncă pe durată nedeterminată;

                           —

                           constatarea încălcării de către pârâte a obligațiilor lor contractuale și, în special, a notificării unui preaviz în cadrul desfacerii unui contract pe durată nedeterminată;
                           În consecință, în vederea compensării prejudiciului suferit prin utilizarea abuzivă de contracte de muncă succesive pe durată determinată cu prețul unei incertitudini prelungite a reclamantului și al încălcării obligației de notificare a unui preaviz de desfacere a contractului:

                                       —

                                       obligarea pârâtelor la plata către reclamant a unei indemnizații compensatorii de preaviz de 176 601,55 euro calculate în raport cu vechimea sa în muncă în cadrul misiunilor create de Uniunea Europeană;

                                       —

                                       cu titlu subsidiar, obligarea pârâtelor la plata către reclamant a unei indemnizații compensatorii de preaviz de 45 985,15 euro calculate prin raportare la durata prestațiilor sale pentru cea de a patra pârâtă;

                           —

                           declararea caracterului abuziv al concedierii reclamantului și obligarea, în consecință, a pârâtelor la plata către acesta a unei indemnizații evaluate ex aequo et bono la 50 000 de euro;

                           —

                           constatarea faptului că pârâtele nu au întocmit documentele sociale legale aferente încetării contractului și

                                       —

                                       obligarea acestora la plata către reclamant a sumei de 100 000 de euro pe zi de întârziere începând cu introducerea prezentei acțiuni;

                                       —

                                       obligarea acestora la transmiterea către reclamant a documentelor sociale aferente încetării contractului;

                           —

                           obligarea pârâtelor la plata dobânzilor aferente sumelor citate anterior, calculate la rata legală belgiană.

               – 2.

               Cu privire la abuzul de putere și la discriminarea existentă

                           —

                           declararea faptului că primele trei pârâte l-au tratat pe reclamant în mod discriminator, fără o justificare obiectivă, în cursul perioadei de angajare în cadrul misiunilor pe care le-au instituit, în ceea ce privește remunerația, dreptul la pensie și avantajele aferente, precum și în ceea ce privește garanția unui post de muncă ulterior;

                           —

                           constatarea faptului că reclamantul nu ar fi trebuit să fie recrutat ca agent temporar al uneia dintre primele trei pârâte;

                           —

                           obligarea primelor trei pârâte la despăgubirea pierderii unei remunerații, a unei pensii, a unor indemnizații și a unor avantaje, pierdere ocazionată de încălcările dreptului comunitar citate anterior;
                           Obligarea acestora la plata către reclamant a dobânzilor aferente acestor sume, calculate la rata legală belgiană;

                           —

                           stabilirea unui termen pentru părți pentru a fixa indemnizația menționată, ținând seama de gradul și de treapta în care reclamantul ar fi trebuit să fie angajat, de evoluția medie a remunerației, de evoluția carierei, de alocațiile pe care ar fi trebuit să le perceapă în acest caz în temeiul acestui contract de agent temporar; și compararea rezultatelor obținute cu remunerația percepută efectiv de reclamant.

         Cu titlu subsidiar:

               —

               constatarea încălcării obligațiilor lor de către pârâte;

               —

               obligarea pârâtelor la despăgubirea reclamantului pentru prejudiciul rezultat din încălcările amintite, care este estimat ex aequo et bono la 150 000 de euro.

         Și, în orice caz:
   obligarea pârâtelor la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamantul invocă opt motive.

               1.

               Primul motiv este întemeiat pe un abuz de drept săvârșit de pârâte în utilizarea excesivă a unor contracte pe durată determinată și pe încălcarea de către acestea a principiului proporționalității.

               2.

               Al doilea motiv este întemeiat pe încălcarea de către pârâte a protecției lucrătorilor în cadrul unei concedieri colective.

               3.

               Al treilea motiv este întemeiat pe încălcarea de către pârâte a principiului egalității de tratament și a principiului nediscriminării.

               4.

               Al patrulea motiv este întemeiat pe încălcarea de către pârâte a dreptului de a fi ascultat al reclamantului.

               5.

               Al cincilea motiv este întemeiat pe insecuritatea juridică provocată de pârâte față de reclamant și pe încălcarea de către acestea a dreptului la o bună administrare.

               6.

               Al șaselea motiv este întemeiat pe încălcarea de către pârâte a principiului consultării reprezentanților personalului.

               7.

               Al șaptelea motiv este întemeiat pe încălcarea de către pârâte a Codului european de bună conduită administrativă.

               8.

               Al optulea motiv este întemeiat pe încălcarea de către pârâte a dreptului la liberă circulație a lucrătorilor.


title: Cauza T-475/11 P: Ordonanța Tribunalului din 11 septembrie 2013 — Marcuccio/Comisia ( „Recurs — Funcție publică — Rambursarea cheltuielilor de judecată recuperabile — Lipsa interesului de a exercita acțiunea — Recurs vădit inadmisibil” )

text:
               16.11.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 336/22

         Ordonanța Tribunalului din 11 septembrie 2013 — Marcuccio/Comisia
   (Cauza T-475/11 P) (1)

   (Recurs - Funcție publică - Rambursarea cheltuielilor de judecată recuperabile - Lipsa interesului de a exercita acțiunea - Recurs vădit inadmisibil)
   2013/C 336/46
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Recurent: Luigi Marcuccio (Tricase, Italia) (reprezentant: G. Cipressa, avocat)

      Cealaltă parte din procedură: Comisia Europeană (reprezentanți: J. Currall și C. Berardis Kayser, agenți, asistați de A. Dal Ferro, avocat)

      Obiectul

   Recurs formulat împotriva Ordonanței Tribunalului Funcției Publice a Uniunii Europene (Camera a doua) din 20 iunie 2011, Marcuccio/Comisia (F-67/10, nepublicată încă în Repertoriu), și prin care se solicită anularea acestei ordonanțe.

      Dispozitivul

               1.

               Respinge recursul.

               2.

               Domnul Luigi Marcuccio suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și cheltuielile de judecată efectuate de Comisia Europeană.

      (1)  JO C 311, 22.10.2011.


title: Cauza T-652/11: Acțiune introdusă la 23 decembrie 2011 — Sabbagh/Consiliul

text:
               25.2.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 58/12

         Acțiune introdusă la 23 decembrie 2011 — Sabbagh/Consiliul
   (Cauza T-652/11)
   2012/C 58/22
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: Bassam Sabbagh (Damasc, Siria) (reprezentanți: M.-A. Bastin și J.-M. Salva, avocați)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene

      Concluziile

   Reclamantul solicită Tribunalului:

               —

               declararea admisibilității tuturor elementelor prezentei cereri introductive;

               —

               declararea prezentei cereri introductive ca fiind întemeiată în ceea ce privește toate motivele sale;

               —

               constatarea faptului că actele atacate pot fi anulate în parte, întrucât partea din acte a cărei anulare se solicită poate fi desprinsă din actul în ansamblul său;

               —

               în consecință,

                           —

                           anularea în parte a Deciziei 2011/782 din 1 decembrie 2011, care abrogă Decizia 2011/273/PESC privind măsuri restrictive împotriva Siriei, precum și a Regulamentului de punere în aplicare (UE) nr. 1151/2011 din 14 noiembrie 2011 privind punerea în aplicare a Regulamentului (UE) nr. 442/2011 privind măsuri restrictive având în vedere situația din Siria, prin radierea din actele respective a desemnării avocatului Bassam Sabbagh în lista persoanelor sancționate;

                           —

                           în subsidiar, anularea Deciziei 2011/782 din 1 decembrie 2011, care abrogă Decizia 2011/273/PESC privind măsuri restrictive împotriva Siriei, precum și a Regulamentului de punere în aplicare (UE) nr. 1151/2011 din 14 noiembrie 2011 privind punerea în aplicare a Regulamentului (UE) nr. 442/2011 privind măsuri restrictive având în vedere situația din Siria, prin eliminarea avocatului Bassam Sabbagh din lista persoanelor sancționate;

               —

               în subsidiar, declararea deciziei și a regulamentului menționate ca fiind inaplicabile în ceea ce îl privește pe avocatul Bassam Sabbagh și dispunerea radierii numelui său și a mențiunilor referitoare la acesta de pe lista persoanelor care fac obiectul unor măsuri de sancționare adoptate de Uniunea Europeană;

               —

               obligarea Consiliului la plata unor daune interese în valoare de 500 000 de dolari, cu titlu provizoriu, pentru repararea prejudiciului moral și material suferit în urma includerii avocatului Bassam Sabbagh pe lista persoanelor sancționate;

               —

               obligarea Consiliului la plata tuturor cheltuielilor de judecată și în special a tuturor cheltuielilor, a onorariilor și a plăților anticipate efectuate de reclamant în vederea apărării sale în prezenta procedură.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamantul invocă șase motive.

               1.

               Primul motiv, întemeiat pe o eroare vădită de apreciere, reclamantul contestând motivele reținute împotriva sa în actele atacate.

               2.

               Al doilea motiv, întemeiat pe încălcarea dreptului la apărare și a dreptului la un proces echitabil, întrucât actele atacate nu au fost notificate reclamantului și întrucât acestuia nu i s-a comunicat niciun element de probă sau indicii serioase care ar fi justificat înscrierea sa pe lista persoanelor sancționate.

               3.

               Al treilea motiv, întemeiat pe încălcarea obligației de motivare, întrucât pârâtul s-ar fi mulțumit să utilizeze o formulare afirmativă și nemotivată în actele atacate, atunci când a adoptat măsurile restrictive cu privire la reclamant.

               4.

               Al patrulea motiv, întemeiat pe încălcarea dreptului la o cale de atac eficientă în fața unei instanțe judecătorești, întrucât încălcarea obligației de motivare ar împiedica instanțele europene să exercite controlul de legalitate asupra actelor atacate.

               5.

               Al cincilea motiv, întemeiat pe încălcarea dreptului de proprietate, întrucât sancțiunile adoptate ar constitui o atingere disproporționată adusă dreptului reclamantului de a dispune în mod liber de bunurile sale.

               6.

               Al șaselea motiv, întemeiat pe prejudiciul care ar rezulta din includerea reclamantului pe lista persoanelor sancționate, întrucât publicarea în presă a actelor atacate a avut un impact asupra încrederii legitime pe care clienții reclamantului o aveau în acesta.


title: Cauza T-104/12: Hotărârea Tribunalului din 16 mai 2013 — Verus/OAPI — Performance Industries Manufacturing (VORTEX) [ „Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale VORTEX — Marcă comunitară verbală anterioară VORTEX — Motiv relativ de refuz — Lipsa riscului de confuzie — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 — Drept de prioritate — Articolul 29 din Regulamentul nr. 207/2009 — Renunțare parțială — Articolul 50 din Regulamentul nr. 207/2009 — Încălcarea dreptului de a fi ascultat — Articolul 75 a doua teză din Regulamentul nr. 207/2009” ]

text:
               29.6.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 189/21

         Hotărârea Tribunalului din 16 mai 2013 — Verus/OAPI — Performance Industries Manufacturing (VORTEX)
   (Cauza T-104/12) (1)

   (Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale VORTEX - Marcă comunitară verbală anterioară VORTEX - Motiv relativ de refuz - Lipsa riscului de confuzie - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 - Drept de prioritate - Articolul 29 din Regulamentul nr. 207/2009 - Renunțare parțială - Articolul 50 din Regulamentul nr. 207/2009 - Încălcarea dreptului de a fi ascultat - Articolul 75 a doua teză din Regulamentul nr. 207/2009)
   2013/C 189/42
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamant: Verus Eood (Sofia, Bulgaria) (reprezentanți: inițial S. Vykydal, ulterior F. Henkel, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: D. Walicka, agent)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI: Performance Industries Manufacturing, Inc. (Odessa, Florida, Statele Unite)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a patra de recurs a OAPI din 21 decembrie 2011 (cauza R 512/2011-4) privind o procedură de opoziție între Verus Eood și Performance Industries Manufacturing Inc.

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Obligă Verus Eood la suportarea cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 157, 2.6.2012.


title: Cauza T-46/11: Hotărârea Tribunalului din 16 decembrie 2015 – Deutsche Lufthansa și alții/Comisia [„Concurență — Înțelegeri — Piața serviciilor de transport aerian de mărfuri — Acorduri și practici concertate cu privire la mai multe elemente ale prețurilor și serviciilor de transport aerian de mărfuri (introducerea unor suprataxe de carburant și a unor suprataxelor de securitate, refuzul de a plăti un comision pe suprataxe) — Articolul 101 TFUE, articolul 53 al Acordului privind SEE și articolul 8 din Acordul dintre Comunitate și Elveția privind transportul aerian — Obligația de motivare”]

text:
               8.2.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 48/36

         Hotărârea Tribunalului din 16 decembrie 2015 – Deutsche Lufthansa și alții/Comisia
   (Cauza T-46/11) (1)

   ([„Concurență - Înțelegeri - Piața serviciilor de transport aerian de mărfuri - Acorduri și practici concertate cu privire la mai multe elemente ale prețurilor și serviciilor de transport aerian de mărfuri (introducerea unor suprataxe de carburant și a unor suprataxelor de securitate, refuzul de a plăti un comision pe suprataxe) - Articolul 101 TFUE, articolul 53 al Acordului privind SEE și articolul 8 din Acordul dintre Comunitate și Elveția privind transportul aerian - Obligația de motivare”])
   (2016/C 048/40)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamante: Deutsche Lufthansa AG (Köln, Germania); Lufthansa Cargo AG (Frankfurt pe Main, Germania) și Swiss International Air Lines AG (Basel, Elveția) (reprezentanți: inițial S. Völcker, F. Louis, E. Arsenidou și A. Israel, ulterior S. Völcker și J. Orogolas, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: inițial M. Kellerbauer, S. Noë și N. von Lingen, ulterior S. Noë și A. Dawes, agenți, asistați de J. Anderson, barrister)

      Obiectul

   Cerere de anulare a Deciziei C(2010) 7694 final a Comisiei din 9 noiembrie 2010 privind o procedură de aplicare a articolului 101 TFUE, a articolului 53 din Acordul privind SEE și a articolului 8 din Acordul dintre Comunitatea Europeană și Confederația Elvețiană privind transportul aerian (cazul COMP/39258 – Transport aerian de mărfuri)

      Dispozitivul

               1)

               Anulează articolele 1-4 din Decizia C(2010) 7694 final a Comisiei din 9 noiembrie 2010 privind o procedură de aplicare a articolului 101 TFUE, a articolului 53 din Acordul privind SEE și a articolului 8 din Acordul dintre Comunitatea Europeană și Confederația Elvețiană privind transportul aerian (cazul COMP/39258 – Transport aerian de mărfuri) în măsura în care privesc Deutsche Lufthansa AG, Lufthansa Cargo AG și Swiss International Air Lines AG.

               2)

               Respinge în rest acțiunea.

               3)

               Obligă Comisia Europeană la suportarea propriilor cheltuieli de judecată, precum și a cheltuielilor de judecată efectuate de Deutsche Lufthansa, Lufthansa Cargo și Swiss International Air Lines.

      (1)  JO C 80, 12.3.2011.


title: Cauza T-100/14: Hotărârea Tribunalului din 30 aprilie 2015 – Tecalan/OAPI – Ensinger (TECALAN) [„Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale TECALAN — Marca comunitară verbală anterioară TECADUR — Motiv relativ de refuz — Risc de confuzie — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009”]

text:
               15.6.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 198/37

         Hotărârea Tribunalului din 30 aprilie 2015 – Tecalan/OAPI – Ensinger (TECALAN)
   (Cauza T-100/14) (1)

   ([„Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale TECALAN - Marca comunitară verbală anterioară TECADUR - Motiv relativ de refuz - Risc de confuzie - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009”])
   (2015/C 198/50)
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Tecalan GmbH (Grünberg, Germania) (reprezentant: S. Holthaus, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: D. Walicka, agent)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: Ensinger GmbH (Nufringen, Germania) (reprezentant: K. Gründig-Schnelle, avocat)

      Obiectul

   Acţiune formulată împotriva deciziei Camerei întâi de recurs a OAPI din 11 decembrie 2013 (cauza R 2308/2012-1) privind o procedură de opoziţie între Ensinger GmbH și Tecalan GmbH

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă Tecalan GmbH la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 112, 14.4.2014.


title: Cauza T-571/15: Acțiune introdusă la 29 septembrie 2015 – Bimbo/OAPI – ISMS (BIMBO BEL SIMPLY MARKET)

text:
               7.12.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 406/37

         Acțiune introdusă la 29 septembrie 2015 – Bimbo/OAPI – ISMS (BIMBO BEL SIMPLY MARKET)
   (Cauza T-571/15)
   (2015/C 406/37)
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Bimbo, SA (Barcelona, Spania) (reprezentant: J. Carbonell Callicó, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: International Supermarket Stores (ISMS) SA (Croix, Franța)

      Datele privind procedura în fața OAPI

      Solicitantul: cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

      Marca în litigiu: marca comunitară figurativă care cuprinde elementele verbale „BIMBO BEL SIMPLY MARKET” – cererea de înregistrare nr. 1 0 3 35  321

      Procedura care s-a aflat pe rolul OAPI: procedură de opoziție

      Decizia atacată: Decizia Camerei a patra de recurs a OAPI din 17 iulie 2015 în cauza R 1297/2014-4

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               modificarea deciziei camerei de recurs din 17 iulie 2015 în conformitate cu articolul 65 alineatul (3) din RMC, cu respingerea cererii de înregistrare a unei mărci comunitare nr. 1 0 3 35  321 în totalitate;

               —

               cu titlu subsidiar și doar în ipoteza în care capătul de cerere precedent este respins, anularea deciziei camerei de recurs din 17 iulie 2015;

               —

               obligarea OAPI la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele invocate

               —

               încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) și alineatul (5), a articolului 42 alineatele (2) și (3) și a articolului 76 alineatul (2) din Regulamentul nr. 207/2009.


title: Cauza T-507/10 R: Ordonanța președintelui Tribunalului din 17 decembrie 2010 — Uspaskich/Parlamentul European ( „Procedură privind măsurile provizorii — Ridicarea imunității unui membru al Parlamentului European — Cerere de suspendare a executării” )

text:
               19.2.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 55/24

         Ordonanța președintelui Tribunalului din 17 decembrie 2010 — Uspaskich/Parlamentul European
   (Cauza T-507/10 R)
   (Procedură privind măsurile provizorii - Ridicarea imunității unui membru al Parlamentului European - Cerere de suspendare a executării)
   2011/C 55/44
   Limba de procedură: lituaniana

      Părțile

      Reclamant: Viktor Uspaskich (Kėdainiai, Lituania) (reprezentant: V. Sviderskis, avocat)

      Pârât: Parlamentul European (reprezentanți: N. Lorenz, A. Pospíšilová Padowska și L. Mašalaite, agenți)

      Obiectul

   Cerere de suspendare a executării Rezoluției Parlamentului European din 7 septembrie 2010 privind ridicarea imunității reclamantului

      Dispozitivul

               1.

               Respinge cererea de măsuri provizorii.

               2.

               Cererea privind cheltuielile de judecată se soluționează odată cu fondul.


title: Cauza T-307/09: Acțiune introdusă la 6 august 2009 — Earle Beauty/OAPI (NATURALLY ACTIVE)

text:
               10.10.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 244/13

         Acțiune introdusă la 6 august 2009 — Earle Beauty/OAPI (NATURALLY ACTIVE)
   (Cauza T-307/09)
   2009/C 244/21
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Liz Earle Beauty Co. Ltd (Ryde, Regatul Unit) (reprezentant: M. Cover, solicitor)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Concluziile reclamantei

               —

               Anularea Deciziei Camerei a doua de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) în cauza R 27/2009-2 și să declare că se poate efectua publicarea și înregistrarea mărcii comunitare menționate; și

               —

               obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

      Marca comunitară vizată: Marca verbală „NATURALLY ACTIVE” pentru produse și servicii din clasele 3, 5, 16, 18, 35 și 44

      Decizia examinatorului: Respinge cererea de înregistrare a mărcii comunitare

      Decizia camerei de recurs: Respinge recursul

      Motivele invocate: Încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 40/94 al Consiliului [devenit articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009 al Consiliului] în măsura în care camera de recurs a reținut în mod eronat că expresia „Naturally Active” este curentă în limba engleză, constituind prin urmare un termen elogios care poate fi înțeles cu ușurință de public, și care nu prezintă așadar niciun caracter distinctiv intrinsec; încălcarea articolului 7 alineatul (3) din Regulamentul nr. 40/94 [devenit articolul 7, alineatul (3) din Regulamentul nr. 207/2009 al Consiliului] în măsura în care camera de recurs: (i) a reținut în mod eronat că marca în cauză nu a dobândit caracter distinctiv prin utilizare; și (ii) nu pare să fi ținut seama în mod corespunzător de elementele obiective furnizate de reclamantă și nu avea așadar motive temeinice și adecvate care să îi justifice argumentația cu privire la această dispoziție; încălcarea articolului 7 alineatul (2) din Regulamentul nr. 40/94 al Consiliului [devenit articolul 7 alineatul (2) din Regulamentul nr. 207/2009 al Consiliului] în măsura în care camera de recurs a aplicat în mod eronat criteriul de aplicare al acestei dispoziții, referitor la argumentația sa privind articolul 7 alineatul (3) din Regulamentul nr. 40/94, la ansamblul statelor membre ale Uniunii Europene, în loc să aplice criteriul relevant exclusiv statelor membre predominant anglofone.


title: Cauza T-489/11: Hotărârea Tribunalului din 20 martie 2013 — Ruse Industry/Comisia ( „Ajutoare de stat — Ajutor acordat de Bulgaria sub forma renunțării la anumite creanțe — Decizie prin care acest ajutor este declarat incompatibil cu piața internă și prin care se dispune recuperarea acestuia — Ajutor nou — Denaturarea concurenței — Obligația de motivare” )

text:
               4.5.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 129/18

         Hotărârea Tribunalului din 20 martie 2013 — Ruse Industry/Comisia
   (Cauza T-489/11) (1)

   (Ajutoare de stat - Ajutor acordat de Bulgaria sub forma renunțării la anumite creanțe - Decizie prin care acest ajutor este declarat incompatibil cu piața internă și prin care se dispune recuperarea acestuia - Ajutor nou - Denaturarea concurenței - Obligația de motivare)
   2013/C 129/35
   Limba de procedură: bulgara

      Părțile

      Reclamantă: Ruse Industry (Ruse, Bulgaria) (reprezentanți: A. Angelov și S. Panov, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: C. Urraca Caviedes și D. Stefanov, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare în parte a Deciziei 2012/706/UE a Comisiei din 13 iulie 2011 privind ajutoarele de stat SA.28903 (C-12/10) (ex N 389/09) acordate de Bulgaria în favoarea întreprinderii „Ruse Industry” (JO 2012, L 320, p. 27).

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Ruse Industry AD suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de Comisia Europeană, inclusiv cele care aferente procedurii privind măsurile provizorii.

      (1)  JO C 347, 26.11.2011.


title: Cauza T-218/17: Acțiune introdusă la 12 aprilie 2017 – HF/Parlamentul

text:
               6.6.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 178/30

         Acțiune introdusă la 12 aprilie 2017 – HF/Parlamentul
   (Cauza T-218/17)
   (2017/C 178/44)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: HF (reprezentant: A. Tymen, avocat)

      Pârât: Parlamentul European

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               declararea prezentei acțiuni admisibile și fondate.
               În consecință:

               —

               anularea deciziei din 3 iunie 2016 de respingere a cererii de asistență a reclamantei din 11 decembrie 2014;

               —

               în măsura necesară, anularea deciziei din 4 ianuarie 2017, primită la 11 ianuarie 2017, de respingere a reclamației reclamantei din 6 septembrie 2016;

               —

               obligarea pârâtului la plata de daune interese, stabilite ex aequo et bono la 90 000 de euro, pentru repararea prejudiciului moral al reclamantei;

               —

               obligarea pârâtului la plata tuturor cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă trei motive.

               1.

               Primul motiv, întemeiat pe o încălcare a dreptului la apărare, pe o încălcare a articolului 41 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, pe o încălcare a dreptului de a fi ascultat și pe o încălcare a principiului contradictorialității

               2.

               Al doilea motiv, întemeiat pe erori procedurale de natură să vicieze decizia contestată și pe parțialitatea procedurii urmate de comitet

               3.

               Al treilea motiv, întemeiat pe o eroare vădită de apreciere, pe o încălcare a obligației de asistență și a obligației de solicitudine și pe o încălcare a articolelor 12a și 24 din statut


title: Cauza C-474/08: Acțiune introdusă la 4 noiembrie 2008 — Comisia Comunităților Europene/Regatul Belgiei

text:
               7.2.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 32/13

         Acțiune introdusă la 4 noiembrie 2008 — Comisia Comunităților Europene/Regatul Belgiei
   (Cauza C-474/08)
   (2009/C 32/21)
   Limba de procedură: franceza
   Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: M. Patakia și B. Schima, agenți)

      Pârât: Regatul Belgiei
   Concluziile reclamantei

               —

               Constatarea faptului că,
               neprevăzând că în cazurile în care este refuzat accesul la rețeaua de distribuție sau de transport este posibil să fie sesizată autoritatea de reglementare, pentru ca aceasta să se pronunțe printr-o decizie cu efect obligatoriu în termen de două luni, în conformitate cu articolul 23 alineatul (5) din Directiva 2003/54/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 26 iunie 2003 privind normele comune pentru piața internă de energie electrică și de abrogare a Directivei 96/92/CE (1),
               excluzând anumite elemente determinante pentru calculul tarifelor din competența autorității de reglementare prevăzută la articolul 23 alineatul (2) din Directiva 2003/54/CE,
               Regatul Belgiei nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul directivei menționate;

               —

               obligarea Regatului Belgiei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   Comisia susține, în primul rând, că nu a fost efectuată transpunerea în dreptul belgian a articolului 23 alineatul (5) din Directiva 2003/54/CE. Dispozițiile pertinente ale legii belgiene referitoare la organizarea pieței de energie electrică ar fi, într-adevăr, atât de generale încât nu ar permite să se stabilească în mod cert dacă există sau nu există un drept la exercitarea unei căi de atac individuale împotriva deciziilor prin care se refuză accesul la rețeaua de distribuție sau de transport de energie electrică. Aceste dispoziții nu ar stabili, în special, niciun cadru precis al procedurii și nu ar prevedea niciun termen în ceea ce privește răspunsul autorității de reglementare, care este, în cazul de față, Comisia Națională de Reglementare a Energiei Electrice (CRE).
   Reclamanta susține, în al doilea rând, că pârâtul încalcă articolul 23 alineatul (2) din Directiva 2003/54/CE în măsura în care conferă Regelui, așadar unei alte autorități decât CRE, competența de a stabili normele specifice privind amortizările și marja de profit legate de investițiile de interes național și de interes european. Această procedură nu ar fi compatibilă cu articolul menționat, întrucât autoritatea de reglementare nu pare să aibă, în aceste două situații, nicio influență asupra metodologiilor folosite pentru a calcula sau pentru a stabili tarifele de transport și de distribuție.

      (1)  JO L 176, p. 37, Ediție specială, 12/vol. 2, p. 61.


title: Cauza T-530/10: Hotărârea Tribunalului din 16 mai 2013 — Reber/OAPI — Klusmeier (Wolfgang Amadeus Mozart PREMIUM) [ „Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale Wolfgang Amadeus Mozart PREMIUM — Mărcile naționale figurative anterioare W. Amadeus Mozart — Lipsa utilizării serioase a mărcii anterioare — Articolul 15 alineatul (1) primul și al doilea paragraf litera (a) și articolul 42 alineatele (2) și (3) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009” ]

text:
               29.6.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 189/18

         Hotărârea Tribunalului din 16 mai 2013 — Reber/OAPI — Klusmeier (Wolfgang Amadeus Mozart PREMIUM)
   (Cauza T-530/10) (1)

   (Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale Wolfgang Amadeus Mozart PREMIUM - Mărcile naționale figurative anterioare W. Amadeus Mozart - Lipsa utilizării serioase a mărcii anterioare - Articolul 15 alineatul (1) primul și al doilea paragraf litera (a) și articolul 42 alineatele (2) și (3) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009)
   2013/C 189/34
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Reber Holding GmbH & Co. KG (Bad Reichenhall, Germania) (reprezentanți: O. Spuhler și M. Geitz, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentanți: inițial R. Manea, ulterior D. Walicka, agenți)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: Anna Klusmeier (Bielefeld, Germania) (reprezentant: G. Schmitt-Gaedke, avocat)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a patra de recurs a OAPI din 14 septembrie 2010 (cauza R 363/2008-4) privind o procedură de opoziție între Reber Holding GmbH & Co. KG și doamna Anna Klusmeier

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Obligă Reber Holding GmbH & Co. KG la plata cheltuielilor de judecată, inclusiv a cheltuielilor necesare efectuate de doamna Anna Klusmeier în procedura desfășurată la camera de recurs a Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI).

      (1)  JO C 30, 29.1.2011.