title: Cauza C-362/18: Ordonanța Curții (Camera a noua) din 18 decembrie 2019 (cerere de decizie preliminară formulată de Székesfehérvári Törvényszék - Ungaria) – Hochtief AG/Fővárosi Törvényszék (Trimitere preliminară – Achiziții publice – Proceduri privind căile de atac – Directiva 89/665/CEE – Directiva 92/13/CEE – Dreptul la protecție jurisdicțională efectivă – Principiile efectivității și echivalenței – Acțiune în revizuire a hotărârilor judecătorești care încalcă dreptul Uniunii – Răspunderea statelor membre în cazul încălcării dreptului Uniunii de către instanțele naționale – Evaluarea prejudiciului reparabil)

text:
               2.3.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 68/18

      Ordonanța Curții (Camera a noua) din 18 decembrie 2019 (cerere de decizie preliminară formulată de Székesfehérvári Törvényszék - Ungaria) – Hochtief AG/Fővárosi Törvényszék
      (Cauza C-362/18) (1)

      (Trimitere preliminară - Achiziții publice - Proceduri privind căile de atac - Directiva 89/665/CEE - Directiva 92/13/CEE - Dreptul la protecție jurisdicțională efectivă - Principiile efectivității și echivalenței - Acțiune în revizuire a hotărârilor judecătorești care încalcă dreptul Uniunii - Răspunderea statelor membre în cazul încălcării dreptului Uniunii de către instanțele naționale - Evaluarea prejudiciului reparabil)
      (2020/C 68/16)
      Limba de procedură: maghiara

         Instanța de trimitere

      Székesfehérvári Törvényszék

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: Hochtief AG

         Pârâtă: Fővárosi Törvényszék

         Dispozitivul

                  1)

                  Răspunderea unui stat membru pentru prejudiciile cauzate de o decizie a unei instanțe naționale care se pronunță în ultimă instanță prin care se încalcă o normă de drept al Uniunii este reglementată de condițiile stabilite de Curte, în special la punctul 51 din Hotărârea din 30 septembrie 2003, Köbler (C-224/01, EU:C:2003:513), fără a exclude însă posibilitatea ca răspunderea acestui stat să fie angajată în condiții mai puțin restrictive în temeiul dreptului național. Această răspundere nu este exclusă de faptul că decizia respectivă a dobândit autoritate de lucru judecat. În cadrul punerii în aplicare a acestei răspunderi, revine instanței naționale sesizate cu cererea de despăgubire să aprecieze, ținând seama de toate elementele care caracterizează situația în cauză, dacă instanța națională de ultim grad a săvârșit o încălcare suficient de gravă a dreptului Uniunii, încălcând în mod evident dreptul Uniunii aplicabil, inclusiv jurisprudența relevantă a Curții. În schimb, dreptul Uniunii se opune unei norme de drept național care, într-un astfel de caz, exclude de manieră generală din prejudiciile care pot face obiectul unei despăgubiri cheltuielile ocazionate unei părți de hotărârea prejudiciabilă a instanței naționale.

                  2)

                  Dreptul Uniunii, în special Directiva 89/665/CEE a Consiliului din 21 decembrie 1989 privind coordonarea actelor cu putere de lege și a actelor administrative privind aplicarea procedurilor care vizează căile de atac față de atribuirea contractelor de achiziții publice de produse și a contractelor publice de lucrări, astfel cum a fost modificată prin Directiva 2007/66/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 11 decembrie 2007 și Directiva 92/13/CEE a Consiliului din 25 februarie 1992 privind coordonarea actelor cu putere de lege și actelor administrative referitoare la aplicarea normelor comunitare cu privire la procedurile de achiziții publice ale entităților care desfășoară activități în sectoarele apei, energiei, transporturilor și telecomunicațiilor, astfel cum a fost modificată prin Directiva 2007/66, precum și principiile echivalenței și efectivității, trebuie interpretat în sensul că nu se opune reglementării unui stat membru care nu permite revizuirea unei hotărâri care are autoritate de lucru judecat a unei instanțe din statul membru respectiv care s-a pronunțat cu privire la o acțiune în anulare împotriva unui act al unei autorități contractante, fără a aborda o chestiune a cărei examinare este avută în vedere într-o hotărâre anterioară a Curții pronunțată ca răspuns la o cerere de decizie preliminară formulată în cadrul procedurii referitoare la acțiunea în anulare menționată sau într-o hotărâre anterioară a Curții pronunțată ca răspuns la o cerere de decizie preliminară formulată într-o altă cauză. Cu toate acestea, în cazul în care normele de procedură interne aplicabile prevăd posibilitatea ca instanța națională să revină asupra unei hotărâri care are autoritate de lucru judecat pentru a face ca situația rezultată din această hotărâre să fie compatibilă cu o hotărâre judecătorească definitivă națională anterioară pe care instanța care a pronunțat hotărârea respectivă, precum și părțile în cauza în care aceasta s-a pronunțat o cunoșteau deja, această posibilitate trebuie, în conformitate cu principiile echivalenței și efectivității, în aceleași condiții, să prevaleze pentru ca situația să fie făcută compatibilă cu dreptul Uniunii, astfel cum este interpretat printr-o hotărâre anterioară a Curții.

         (1)  JO C 311, 3.9.2018.


title: Cauza C-431/18: Ordonanța Curții (Camera a șaptea) din 11 decembrie 2019 (cerere de decizie preliminară formulată de Audiencia Provincial Sección no 4 de Zaragoza - Spania) – María Pilar Bueno Ruiz, Zurich Insurance PL, Sucursal de España/Irene Conte Sánchez. (Trimitere preliminară – Articolul 99 din Regulamentul de procedură al Curții – Asigurare de răspundere civilă auto – Directiva 2009/103/CE – Articolul 3 primul paragraf – Noțiunea de „pagube produse de vehicule” – Scurgeri de ulei și de alte lichide dintr-un autovehicul – Prejudicii)

text:
               2.3.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 68/19

      Ordonanța Curții (Camera a șaptea) din 11 decembrie 2019 (cerere de decizie preliminară formulată de Audiencia Provincial Sección no 4 de Zaragoza - Spania) – María Pilar Bueno Ruiz, Zurich Insurance PL, Sucursal de España/Irene Conte Sánchez.
      (Cauza C-431/18) (1)

      (Trimitere preliminară - Articolul 99 din Regulamentul de procedură al Curții - Asigurare de răspundere civilă auto - Directiva 2009/103/CE - Articolul 3 primul paragraf - Noțiunea de „pagube produse de vehicule” - Scurgeri de ulei și de alte lichide dintr-un autovehicul - Prejudicii)
      (2020/C 68/17)
      Limba de procedură: spaniola

         Instanța de trimitere

      Audiencia Provincial Sección no 4 de Zaragoza

         Părțile din procedura principală

         Apelante: María Pilar Bueno Ruiz, Zurich Insurance PL, Sucursal de España

         Intimată: Irene Conte Sánchez

         Dispozitivul

      Articolul 3 primul paragraf din Directiva 2009/103/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 16 septembrie 2009 privind asigurarea de răspundere civilă auto și controlul obligației de asigurare a acestei răspunderi trebuie interpretat în sensul că se încadrează în noțiunea de „pagube produse de vehiculele”, prevăzută de această dispoziție, situația în care un vehicul care a efectuat manevre și/sau a fost staționat într-o parcare privată, în conformitate cu funcția sa de mijloc de transport, este implicat într-un accident survenit în acea parcare.

         (1)  JO C 373, 15.10.2018.


title: Cauza C-568/18 P: Ordonanța Curții (Camera a zecea) din 17 decembrie 2019 – Rogesa Roheisengesellschaft Saar mbH/Comisia Europeană (Recurs – Acces la documentele instituțiilor – Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 – Articolul 4 alineatul (2) prima liniuță – Excepții de la dreptul de acces – Protecția intereselor comerciale ale unei persoane fizice sau juridice determinate – Regulamentul (CE) nr. 1367/2006 – Articolul 6 alineatul (1) – Aplicarea excepțiilor privind cererile de acces la informații privind mediul – Documente întocmite de Comisia Europeană în cadrul sistemului de comercializare a cotelor de emisie de gaze cu efect de seră – Refuzul accesului – Transmiterea ulterioară a documentelor solicitate – Articolul 149 din Regulamentul de procedură al Curții – Dispariția interesului de a exercita acțiunea — Nepronunțare asupra fondului)

text:
               2.3.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 68/19

      Ordonanța Curții (Camera a zecea) din 17 decembrie 2019 – Rogesa Roheisengesellschaft Saar mbH/Comisia Europeană
      (Cauza C-568/18 P) (1)

      (Recurs - Acces la documentele instituțiilor - Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 - Articolul 4 alineatul (2) prima liniuță - Excepții de la dreptul de acces - Protecția intereselor comerciale ale unei persoane fizice sau juridice determinate - Regulamentul (CE) nr. 1367/2006 - Articolul 6 alineatul (1) - Aplicarea excepțiilor privind cererile de acces la informații privind mediul - Documente întocmite de Comisia Europeană în cadrul sistemului de comercializare a cotelor de emisie de gaze cu efect de seră - Refuzul accesului - Transmiterea ulterioară a documentelor solicitate - Articolul 149 din Regulamentul de procedură al Curții - Dispariția interesului de a exercita acțiunea — Nepronunțare asupra fondului)
      (2020/C 68/18)
      Limba de procedură: germana

         Părțile

         Recurentă: Rogesa Roheisengesellschaft Saar mbH (reprezentanți: S. Altenschmidt și D. Jacob, avocat)

         Cealaltă parte din procedură: Comisia Europeană (reprezentanți: H. Krämer și F. Clotuche-Duvieusart, agenți)

         Dispozitivul

                  1)

                  Constată că nu mai este necesar să se pronunțe asupra fondului recursului.

                  2)

                  Comisia Europeană este obligată la plata cheltuielilor de judecată efectuate în prezenta procedură de recurs.

         (1)  JO C 16, 14.01.2019.


title: Cauza C-618/18: Ordonanța Curții (Camera a șaptea) din 17 decembrie 2019 (cerere de decizie preliminară formulată de Giudice di pace di L’Aquila - Italia) – Gabriele Di Girolamo/Ministero della Giustizia (Trimitere preliminară – Politică socială – Muncă pe durată determinată – Acordul-cadru CES, UNICE și CEEP – Noțiunea de „lucrător pe durată determinată” – Judecători de pace – Articolul 53 alineatul (2) din Regulamentul de procedură al Curții – Inadmisibilitate vădită)

text:
               2.3.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 68/20

      Ordonanța Curții (Camera a șaptea) din 17 decembrie 2019 (cerere de decizie preliminară formulată de Giudice di pace di L’Aquila - Italia) – Gabriele Di Girolamo/Ministero della Giustizia
      (Cauza C-618/18) (1)

      (Trimitere preliminară - Politică socială - Muncă pe durată determinată - Acordul-cadru CES, UNICE și CEEP - Noțiunea de „lucrător pe durată determinată” - Judecători de pace - Articolul 53 alineatul (2) din Regulamentul de procedură al Curții - Inadmisibilitate vădită)
      (2020/C 68/19)
      Limba de procedură: italiana

         Instanța de trimitere

      Giudice di pace di L’Aquila

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: Gabriele Di Girolamo

         Pârât: Ministero della Giustizia

         Cu participarea: Unione Nazionale Giudici di Pace (Unagipa)

         Dispozitivul

      Cererea de deciziei preliminară introdusă de Giudice di pace di L’Aquila (judecătorul de pace din L’Aquila, Italia), prin decizia din 19 septembrie 2018, este vădit inadmisibilă.

         (1)  JO C 25, 21.1.2019.


title: Cauza C-645/18: Ordonanța Curții (Camera a șasea) din 19 decembrie 2019 (cerere de decizie preliminară formulată de Landesverwaltungsgericht Steiermark - Austria) – NE/Bezirkshauptmannschaft Hartberg-Fürstenfeld (Trimitere preliminară – Articolul 99 din Regulamentul de procedură al Curții – Libera prestare a serviciilor – Detașare de lucrători – Articolul 56 TFUE – Directiva 2014/67/UE – Articolele 9 și 20 – Declararea lucrătorilor – Păstrarea documentației salariale – Sancțiuni – Proporționalitate – Amenzi într-un cuantum minim predefinit – Cumul – Absența unui plafon – Cheltuieli de judecată)

text:
               2.3.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 68/21

      Ordonanța Curții (Camera a șasea) din 19 decembrie 2019 (cerere de decizie preliminară formulată de Landesverwaltungsgericht Steiermark - Austria) – NE/Bezirkshauptmannschaft Hartberg-Fürstenfeld
      (Cauza C-645/18) (1)

      (Trimitere preliminară - Articolul 99 din Regulamentul de procedură al Curții - Libera prestare a serviciilor - Detașare de lucrători - Articolul 56 TFUE - Directiva 2014/67/UE - Articolele 9 și 20 - Declararea lucrătorilor - Păstrarea documentației salariale - Sancțiuni - Proporționalitate - Amenzi într-un cuantum minim predefinit - Cumul - Absența unui plafon - Cheltuieli de judecată)
      (2020/C 68/20)
      Limba de procedură: germana

         Instanța de trimitere

      Landesverwaltungsgericht Steiermark

         Părțile din procedura principală

         Reclamant: NE

         Pârât: Bezirkshauptmannschaft Hartberg-Fürstenfeld

         Cu participarea: Finanzpolizei

         Dispozitivul

      Articolul 20 din Directiva 2014/67/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 15 mai 2014 privind asigurarea respectării aplicării Directivei 96/71/CE privind detașarea lucrătorilor în cadrul prestării de servicii și de modificare a Regulamentului (UE) nr. 1024/2012 privind cooperarea administrativă prin intermediul Sistemului de informare al pieței interne („Regulamentul IMI”) trebuie interpretat în sensul că se opune unei reglementări naționale care prevede, în cazul nerespectării obligațiilor în materie de drept de muncă referitoare la declararea lucrătorilor și la păstrarea documentelor salariale, aplicarea unor amenzi într-un cuantum ridicat:

                  —

                  care nu pot fi inferioare unui cuantum predefinit;

                  —

                  care sunt aplicate cumulativ pentru fiecare lucrător vizat și fără plafon și

                  —

                  la care se adaugă o contribuție la cheltuielile de judecată de 20 % din cuantumul lor în cazul respingerii acțiunii introduse împotriva deciziilor prin care sunt aplicate.

         (1)  JO C 122, 1.4.2019.


title: Cauza C-741/18 P: Ordonanța Curții (Camera a șaptea) din 19 decembrie 2019 – OPS Újpesti Csökkentmunkaképességűek Ipari és Kereskedelmi Kft. (OPS Újpest Kft.)/Comisia Europeană (Recurs – Articolul 181 din Regulamentul de procedură al Curții – Ajutoare de stat – Ajutor pus în aplicare de Ungaria în favoarea întreprinderilor care au angajat lucrători cu handicap – Acțiune în anulare – Presupuse decizii de a nu ridica obiecții – Termen de introducere a acțiunii – Momentul de la care începe să curgă termenul – Cunoașterea existenței actului atacat – Cerere de traducere a actului atacat – Termen rezonabil – Tardivitate – Inadmisibilitatea acțiunii în primă instanță – Aprecierea faptelor – Recurs în parte vădit inadmisibil și în parte vădit nefondat)

text:
               2.3.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 68/22

      Ordonanța Curții (Camera a șaptea) din 19 decembrie 2019 – OPS Újpesti Csökkentmunkaképességűek Ipari és Kereskedelmi Kft. (OPS Újpest Kft.)/Comisia Europeană
      (Cauza C-741/18 P) (1)

      (Recurs - Articolul 181 din Regulamentul de procedură al Curții - Ajutoare de stat - Ajutor pus în aplicare de Ungaria în favoarea întreprinderilor care au angajat lucrători cu handicap - Acțiune în anulare - Presupuse decizii de a nu ridica obiecții - Termen de introducere a acțiunii - Momentul de la care începe să curgă termenul - Cunoașterea existenței actului atacat - Cerere de traducere a actului atacat - Termen rezonabil - Tardivitate - Inadmisibilitatea acțiunii în primă instanță - Aprecierea faptelor - Recurs în parte vădit inadmisibil și în parte vădit nefondat)
      (2020/C 68/21)
      Limba de procedură: maghiara

         Părțile

         Recurentă: OPS Újpesti Csökkentmunkaképességűek Ipari és Kereskedelmi Kft. (OPS Újpest Kft.) (reprezentant: L. Szabó, ügyvéd)

         Cealaltă parte din procedură: Comisia Europeană (reprezentanți: V. Bottka și C. Georgieva-Kecsmar, agenți)

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge recursul ca fiind în parte vădit inadmisibil și în parte vădit nefondat.

                  2)

                  OPS Újpesti Csökkentmunkaképességűek Ipari és Kereskedelmi Kft. (OPS Újpest Kft.) suportă, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, pe cele efectuate de Comisia Europeană.

         (1)  JO C 112, 25.3.2019.


title: Cauza C-747/18 P: Ordonanța Curții (Camera a șaptea) din 19 decembrie 2019 – Lux-Rehab Foglalkoztató Non-Profit Kft. (Lux-Rehab Non-Profit Kft.)/Comisia Europeană (Recurs – Articolul 181 din Regulamentul de procedură al Curții – Ajutoare de stat – Ajutor pus în aplicare de Ungaria în favoarea întreprinderilor care au angajat lucrători cu handicap – Acțiune în anulare – Presupuse decizii de a nu ridica obiecții – Lipsa calității procesuale active – Persoană care nu este vizată în mod individual – Acțiune care nu a fost formulată în vederea protecției drepturilor procedurale – Inadmisibilitatea acțiunii în primă instanță – Recurs vădit nefondat)

text:
               2.3.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 68/22

      Ordonanța Curții (Camera a șaptea) din 19 decembrie 2019 – Lux-Rehab Foglalkoztató Non-Profit Kft. (Lux-Rehab Non-Profit Kft.)/Comisia Europeană
      (Cauza C-747/18 P) (1)

      (Recurs - Articolul 181 din Regulamentul de procedură al Curții - Ajutoare de stat - Ajutor pus în aplicare de Ungaria în favoarea întreprinderilor care au angajat lucrători cu handicap - Acțiune în anulare - Presupuse decizii de a nu ridica obiecții - Lipsa calității procesuale active - Persoană care nu este vizată în mod individual - Acțiune care nu a fost formulată în vederea protecției drepturilor procedurale - Inadmisibilitatea acțiunii în primă instanță - Recurs vădit nefondat)
      (2020/C 68/22)
      Limba de procedură: maghiara

         Părțile

         Recurentă: Lux-Rehab Foglalkoztató Non-Profit Kft. (Lux-Rehab Non-Profit Kft.) (reprezentant: L. Szabó, ügyvéd)

         Cealaltă parte din procedură: Comisia Europeană (reprezentanți: V. Bottka și C. Georgieva-Kecsmar, agenți)

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge recursul ca fiind vădit nefondat.

                  2)

                  Lux-Rehab Foglalkoztató Non-Profit Kft. (Lux-Rehab Non-Profit Kft.) suportă, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, pe cele efectuate de Comisia Europeană.

         (1)  JO C 112, 25.3.2019.


title: Cauza C-748/18 P: Ordonanța Curții (Camera a șaptea) din 19 decembrie 2019 – Motex Ipari és Szolgáltató Rehabilitációs Kft. (Motex Kft.)/Comisia Europeană (Recurs – Articolul 181 din Regulamentul de procedură al Curții – Ajutoare de stat – Ajutor pus în aplicare de Ungaria în favoarea întreprinderilor care au angajat lucrători cu handicap – Acțiune în anulare – Presupuse decizii de a nu ridica obiecții – Lipsa calității procesuale active – Persoană care nu este vizată în mod individual – Acțiune care nu a fost formulată în vederea protecției drepturilor procedurale – Inadmisibilitatea acțiunii în primă instanță – Recurs vădit nefondat)

text:
               2.3.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 68/23

      Ordonanța Curții (Camera a șaptea) din 19 decembrie 2019 – Motex Ipari és Szolgáltató Rehabilitációs Kft. (Motex Kft.)/Comisia Europeană
      (Cauza C-748/18 P) (1)

      (Recurs - Articolul 181 din Regulamentul de procedură al Curții - Ajutoare de stat - Ajutor pus în aplicare de Ungaria în favoarea întreprinderilor care au angajat lucrători cu handicap - Acțiune în anulare - Presupuse decizii de a nu ridica obiecții - Lipsa calității procesuale active - Persoană care nu este vizată în mod individual - Acțiune care nu a fost formulată în vederea protecției drepturilor procedurale - Inadmisibilitatea acțiunii în primă instanță - Recurs vădit nefondat)
      (2020/C 68/23)
      Limba de procedură: maghiara

         Părțile

         Recurentă: Motex Ipari és Szolgáltató Rehabilitációs Kft. (Motex Kft.) (reprezentant: L. Szabó, ügyvéd)

         Cealaltă parte din procedură: Comisia Europeană (reprezentanți: V. Bottka și C. Georgieva-Kecsmar, agenți)

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge recursul ca fiind vădit nefondat.

                  2)

                  Motex Ipari és Szolgáltató Rehabilitációs Kft. (Motex Kft.) suportă, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, pe cele efectuate de Comisia Europeană.

         (1)  JO C 112, 25.3.2019.


title: Cauza C-757/18 P: Ordonanța Curții (Camera a șaptea) din 19 decembrie 2019 – M-Sansz Kereskedelmi, Termelő és Szolgáltató Kft. (M-Sansz Kft.)/Comisia Europeană (Recurs – Articolul 181 din Regulamentul de procedură al Curții – Ajutoare de stat – Ajutor pus în aplicare de Ungaria în favoarea întreprinderilor care au angajat lucrători cu handicap – Acțiune în anulare – Pretinse decizii de a nu ridica obiecțiuni – Lipsă de calitate procesuală activă – Persoană nevizată individual – Acțiune care nu a fost formulată în vederea protejării drepturilor procedurale – Inadmisibilitatea acțiunii în primă instanță – Recurs vădit nefondat)

text:
               2.3.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 68/24

      Ordonanța Curții (Camera a șaptea) din 19 decembrie 2019 – M-Sansz Kereskedelmi, Termelő és Szolgáltató Kft. (M-Sansz Kft.)/Comisia Europeană
      (Cauza C-757/18 P) (1)

      (Recurs - Articolul 181 din Regulamentul de procedură al Curții - Ajutoare de stat - Ajutor pus în aplicare de Ungaria în favoarea întreprinderilor care au angajat lucrători cu handicap - Acțiune în anulare - Pretinse decizii de a nu ridica obiecțiuni - Lipsă de calitate procesuală activă - Persoană nevizată individual - Acțiune care nu a fost formulată în vederea protejării drepturilor procedurale - Inadmisibilitatea acțiunii în primă instanță - Recurs vădit nefondat)
      (2020/C 68/24)
      Limba de procedură: maghiara

         Părțile

         Recurentă: M-Sansz Kereskedelmi, Termelő és Szolgáltató Kft. (M-Sansz Kft.) (reprezentant: L. Ravasz, ügyvéd)

         Cealaltă parte din procedură: Comisia Europeană (reprezentanți: V. Bottka și C. Georgieva-Kecsmar, agenți)

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge recursul ca vădit nefondat.

                  2)

                  M-Sansz Kereskedelmi, Termelő és Szolgáltató Kft. (M Sansz Kft.) suportă, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, pe cele efectuate de Comisia Europeană.

         (1)  JO C 148, 29.4.2019.


title: Cauzele conexate C-123/19 și C-125/19 P: Ordonanța Curții (Camera a șasea) din 12 decembrie 2019 – Vans, Inc./Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO), Deichmann SE (Recurs – Marcă a Uniunii Europene – Procedură de opoziție – Retragerea opoziției – Recursuri rămase fără obiect – Nepronunțare asupra fondului – Cheltuieli de judecată)

text:
               2.3.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 68/24

      Ordonanța Curții (Camera a șasea) din 12 decembrie 2019 – Vans, Inc./Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO), Deichmann SE
      (Cauzele conexate C-123/19 și C-125/19 P) (1)

      (Recurs - Marcă a Uniunii Europene - Procedură de opoziție - Retragerea opoziției - Recursuri rămase fără obiect - Nepronunțare asupra fondului - Cheltuieli de judecată)
      (2020/C 68/25)
      Limba de procedură: germana

         Părțile

         Recurentă: Vans, Inc.) (reprezentanți: M. Hirsch și M. Metzner, avocați]

         Celelalte părți din procedură: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentant: A. Söder, agent), Deichmann SE (reprezentant: C. Onken, avocat)

         Dispozitivul

                  1)

                  Constată că nu este necesar să se pronunțe asupra prezentelor recursuri.

                  2)

                  Vans Inc., Deichmann SE și Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală suportă, fiecare, propriile cheltuieli de judecată.

         (1)  JO C 220, 1.7.2019.


title: Cauzele conexate C-140/19, C-141/19 și C-492/19-C-494/19: Ordonanța Curții (Camera a șasea) din 19 decembrie 2019 (cerere de decizie preliminară formulată de Landesverwaltungsgericht Steiermark - Austria) – EX EX (C-140/19 și C-141/19), OK (C-492/19), PL (C-493/19), QM (C-494/19)/Bezirkshauptmannschaft Hartberg-Fürstenfeld (Trimitere preliminară – Articolul 53 alineatul (2) și articolul 99 din Regulamentul de procedură al Curții – Libera prestare a serviciilor – Detașare de lucrători – Articolul 56 TFUE – Directiva 2014/67/UE – Articolele 9 și 20 – Declararea lucrătorilor – Păstrarea documentației salariale – Sancțiuni – Proporționalitate – Amenzi într-un cuantum minim predefinit – Cumul – Absența unui plafon – Cheltuieli de judecată – Inadmisibilitate vădită)

text:
               2.3.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 68/25

      Ordonanța Curții (Camera a șasea) din 19 decembrie 2019 (cerere de decizie preliminară formulată de Landesverwaltungsgericht Steiermark - Austria) – EX EX (C-140/19 și C-141/19), OK (C-492/19), PL (C-493/19), QM (C-494/19)/Bezirkshauptmannschaft Hartberg-Fürstenfeld
      (Cauzele conexate C-140/19, C-141/19 și C-492/19-C-494/19) (1)

      (Trimitere preliminară - Articolul 53 alineatul (2) și articolul 99 din Regulamentul de procedură al Curții - Libera prestare a serviciilor - Detașare de lucrători - Articolul 56 TFUE - Directiva 2014/67/UE - Articolele 9 și 20 - Declararea lucrătorilor - Păstrarea documentației salariale - Sancțiuni - Proporționalitate - Amenzi într-un cuantum minim predefinit - Cumul - Absența unui plafon - Cheltuieli de judecată - Inadmisibilitate vădită)
      (2020/C 68/26)
      Limba de procedură: germana

         Instanța de trimitere

      Landesverwaltungsgericht Steiermark

         Părțile din procedura principală

         Reclamanți: EX EX (C-140/19 și C-141/19), OK (C-492/19), PL (C-493/19), QM (C-494/19)

         Pârâtă: Bezirkshauptmannschaft Hartberg-Fürstenfeld

         Cu participarea: Finanzpolizei

         Dispozitivul

      Articolul 20 din Directiva 2014/67/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 15 mai 2014 privind asigurarea respectării aplicării Directivei 96/71/CE privind detașarea lucrătorilor în cadrul prestării de servicii și de modificare a Regulamentului (UE) nr. 1024/2012 privind cooperarea administrativă prin intermediul Sistemului de informare al pieței interne („Regulamentul IMI”) trebuie interpretat în sensul că se opune unei reglementări naționale care prevede, în cazul nerespectării obligațiilor în materie de drept de muncă referitoare la declararea lucrătorilor și la păstrarea documentelor salariale, aplicarea unor amenzi într-un cuantum ridicat:

                  —

                  care nu pot fi inferioare unui cuantum predefinit;

                  —

                  care sunt aplicate cumulativ pentru fiecare lucrător vizat și fără plafon și

                  —

                  la care se adaugă o contribuție la cheltuielile de judecată de 20 % din cuantumul lor în cazul respingerii acțiunii introduse împotriva deciziilor prin care sunt aplicate.

         (1)  JO C 187, 3.6.2019

         JO C 328, 30.9.2019


title: CauzaC-200/19: Ordonanța Curții (Camera a șasea) din 19 noiembrie 2019 (cerere de decizie preliminară formulată de Trgovački sud u Zagrebu – Croația) – INA-INDUSTRIJA NAFTE d.d. e.a./LJUBLJANSKA BANKA d.d. („Trimitere preliminară – Articolul 99 din Regulamentul de procedură al Curții – Cooperare judiciară în materie civilă – Regulamentul (UE) nr. 1215/2012 – Competența judiciară, recunoașterea și executarea hotărârilor în materie civilă și comercială – Articolul 7 punctul 1 litera (a) – Competență specială în materie contractuală – Noțiunea de «materie contractuală» – Obligații financiare impuse de legea națională coproprietarilor unui imobil – Acțiune judiciară având ca obiect obținerea executării acestor obligații”)

text:
               2.3.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 68/26

      Ordonanța Curții (Camera a șasea) din 19 noiembrie 2019 (cerere de decizie preliminară formulată de Trgovački sud u Zagrebu – Croația) – INA-INDUSTRIJA NAFTE d.d. e.a./LJUBLJANSKA BANKA d.d.
      (CauzaC-200/19) (1)

      („Trimitere preliminară - Articolul 99 din Regulamentul de procedură al Curții - Cooperare judiciară în materie civilă - Regulamentul (UE) nr. 1215/2012 - Competența judiciară, recunoașterea și executarea hotărârilor în materie civilă și comercială - Articolul 7 punctul 1 litera (a) - Competență specială în materie contractuală - Noțiunea de «materie contractuală» - Obligații financiare impuse de legea națională coproprietarilor unui imobil - Acțiune judiciară având ca obiect obținerea executării acestor obligații”)
      (2020/C 68/27)
      Limba de procedură: croata

         Instanța de trimitere

      Trgovački sud u Zagrebu

         Părțile din procedura principală

         Reclamante: INA-INDUSTRIJA NAFTE d.d., CROATIA osiguranje d.d., REPUBLIKA HRVATSKA, Croatia Airlines d.d., GRAD ZAGREB, HRVATSKA ELEKTROPRIVREDA d.d., HRVATSKE ŠUME d.o.o., KAPITAL d.o.o. u stečaju, în faliment, PETROKEMIJA d.d., Đuro Đaković Holding d.d., ENERGOINVEST d.d., TELENERG d.o.o., ENERGOCONTROL d.o.o., UDRUGA POSLODAVACA U ZDRAVSTVU, HRVATSKI ZAVOD ZA MIROVINSKO OSIGURANJE, ZAGREPČANKA-POSLOVNI OBJEKTI d.d., BRODOGRADILIŠTE VIKTOR LENAC d.d., INOVINE d.d., MARAT INŽENJERING d.o.o., GOYA - COMPANY d.o.o., METROPOLIS PLAN d.o.o., Dalekovod d.d., INFRATERRA d.o.o., Citat d.o.o., STAROSTA d.o.o., METALKA METALCOM d.o.o., I. Š., B. C., Z. N., D. G., M. R., A. T.

         Pârâtă: LJUBLJANSKA BANKA d.d.

         Dispozitivul

                  1)

                  Articolul 7 din Regulamentul (UE) nr. 1215/2012 al Parlamentului European și al Consiliului din 12 decembrie 2012 privind competența judiciară, recunoașterea și executarea hotărârilor în materie civilă și comercială trebuie interpretat în sensul că un litigiu privind neexecutarea obligațiilor financiare impuse de legea națională coproprietarilor unui imobil trebuie considerat că intră sub incidența noțiunii de „materie contractuală”, în sensul articolului 7 punctul 1 litera (a) din acest regulament.

                  2)

                  Articolul 7 punctul 5 din Regulamentul nr. 1215/2012 trebuie interpretat în sensul că un litigiu precum cel în discuție în litigiul principal, privind o obligație care rezultă din faptul că o societate este proprietara localurilor profesionale în care este stabilită și în care desfășoară activități, nu constituie o „contestație rezultată din activitatea unei sucursale, a unei agenții sau a unei alte unități”, în sensul acestei dispoziții.

         (1)  JO C 164, 13.5.2019.


title: Cauza C-465/19: Ordonanța Curții (Camera a șasea) din 17 decembrie 2019 (cerere de decizie preliminară formulată de Amtsgericht Straubing - Germania) – B & L Elektrogeräte GmbH/GC (Trimitere preliminară – Protecția consumatorilor – Directiva 2011/83/UE – Articolul 2 punctul 8 litera (c) și punctul 9 – Contract negociat în afara spațiului comercial – Noțiunea de „spațiu comercial” – Contract încheiat la standul din cadrul unui târg comercial imediat după ce consumatorul care se află într-un spațiu comun al târgului a fost abordat de comerciant)

text:
               2.3.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 68/27

      Ordonanța Curții (Camera a șasea) din 17 decembrie 2019 (cerere de decizie preliminară formulată de Amtsgericht Straubing - Germania) – B & L Elektrogeräte GmbH/GC
      (Cauza C-465/19) (1)

      (Trimitere preliminară - Protecția consumatorilor - Directiva 2011/83/UE - Articolul 2 punctul 8 litera (c) și punctul 9 - Contract negociat în afara spațiului comercial - Noțiunea de „spațiu comercial” - Contract încheiat la standul din cadrul unui târg comercial imediat după ce consumatorul care se află într-un spațiu comun al târgului a fost abordat de comerciant)
      (2020/C 68/28)
      Limba de procedură: germana

         Instanța de trimitere

      Amtsgericht Straubing

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: B & L Elektrogeräte GmbH

         Pârât:
         GC

         Dispozitivul

      Articolul 2 punctul 8 din Directiva 2011/83/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 25 octombrie 2011 privind drepturile consumatorilor, de modificare a Directivei 93/13/CEE a Consiliului și a Directivei 1999/44/CE a Parlamentului European și a Consiliului și de abrogare a Directivei 85/577/CEE a Consiliului și a Directivei 97/7/CE a Parlamentului European și a Consiliului coroborat cu articolul 2 punctul 9 din aceasta trebuie interpretat în sensul că un contract încheiat între un comerciant și un consumator într-un stand deținut de un comerciant cu ocazia unui târg comercial, imediat după ce consumatorul care se afla pe aleea comună diferitelor standuri existente într-un pavilion de expoziție al târgului a fost abordat de acest comerciant, este un „contract negociat în afara spațiului comercial” în sensul acestei dispoziții.

         (1)  JO C 348, 14.10.2019.


title: Cauza C-483/19: Ordonanța Curții (Camera a opta) din 11 decembrie 2019 (cerere de decizie preliminară formulată de Cour du travail de Liège - Belgia) – Ville de Verviers/J (Trimitere preliminară – Articolul 99 din Regulamentul de procedură al Curții – Politica socială – Directiva 1999/70/CE – Acordul-cadru cu privire la munca pe durată determinată, încheiat între CES, UNICE și CEEP – Clauza 2 – Domeniul de aplicare al acordului-cadru – Posibilitatea statelor membre de a exclude relațiile de formare profesională inițială și de ucenicie, precum și contractele sau raporturile de muncă încheiate în cadrul unui program specific de formare, inserție și reconversie profesională cu caracter public sau susținut de autorități publice – Consecințe)

text:
               2.3.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 68/27

      Ordonanța Curții (Camera a opta) din 11 decembrie 2019 (cerere de decizie preliminară formulată de Cour du travail de Liège - Belgia) – Ville de Verviers/J
      (Cauza C-483/19) (1)

      (Trimitere preliminară - Articolul 99 din Regulamentul de procedură al Curții - Politica socială - Directiva 1999/70/CE - Acordul-cadru cu privire la munca pe durată determinată, încheiat între CES, UNICE și CEEP - Clauza 2 - Domeniul de aplicare al acordului-cadru - Posibilitatea statelor membre de a exclude relațiile de formare profesională inițială și de ucenicie, precum și contractele sau raporturile de muncă încheiate în cadrul unui program specific de formare, inserție și reconversie profesională cu caracter public sau susținut de autorități publice - Consecințe)
      (2020/C 68/29)
      Limba de procedură: franceza

         Instanța de trimitere

      Cour du travail de Liège

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: Ville de Verviers
      Pârât: J

         Dispozitivul

      Clauza 2 punctul 2 litera (b) din Acordul-cadru privind munca pe durată determinată, încheiat la 18 martie 1999, care figurează în anexa la Directiva 1999/70/CE a Consiliului din 28 iunie 1999 privind acordul-cadru cu privire la munca pe durată determinată, încheiat între CES, UNICE și CEEP trebuie interpretată în sensul că nu se opune ca un legiuitor național, care, conform posibilității care îi este recunoscută de această dispoziție, a exclus din domeniul de aplicare al legislației naționale de transpunere a Directivei 1999/70 și a acordului o anumită categorie de contracte, să fie dispensat de a adopta măsuri naționale de natură să garanteze lucrătorilor care intră în această categorie de contracte respectarea obiectivelor urmărite prin acordul-cadru.

         (1)  JO C 288, 26.8.2019.


title: Cauza C-845/19: Cerere de decizie preliminară introdusă de Okrazhna prokuratura - Varna (Bulgaria) la 19 noiembrie 2019 – Procedură penală împotriva lui DR

text:
               2.3.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 68/28

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Okrazhna prokuratura - Varna (Bulgaria) la 19 noiembrie 2019 – Procedură penală împotriva lui DR
      (Cauza C-845/19)
      (2020/C 68/30)
      Limba de procedură: bulgara

         Instanța de trimitere

      Okrazhna prokuratura - Varna

         Partea din procedura principală

      DR

         Întrebările preliminare

                  1)

                  Directiva 2014/9/ЕU a Parlamentului European și a Consiliului din 3 aprilie 2014 privind înghețarea și confiscarea instrumentelor și produselor infracțiunilor săvârșite în Uniunea Europeană (JO 2014, L 127, p. 39, rectificare în JO 2014, L 138, p. 114) și Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene se aplică în ceea ce privește o infracțiune care constă în deținerea de stupefiante în vederea distribuirii lor și care a fost săvârșită de un cetățean bulgar pe teritoriul Republicii Bulgaria, iar eventualul produs economic a fost realizat de asemenea în Republica Bulgaria și se găsește pe teritoriul acestei țări?

                  2)

                  În cazul în care răspunsul la prima întrebare este afirmativ, cum ar trebui interpretată noțiunea „avantaj economic obținut, în mod […] indirect, din săvârșirea unei infracțiuni” prevăzută la articolul 2 punctul 1 din directivă și poate constitui un astfel de produs o sumă de bani care a fost găsită și confiscată în locuința ocupată de persoana condamnată și de familia acesteia și în autoturismul condus de persoana condamnată?

                  3)

                  Articolul 2 din directivă trebuie să fie interpretat în sensul că se opune unei reglementări precum articolul 53 alineatul 2 din Nakazatelen kodeks (Codul penal) al Republicii Bulgaria, care nu prevede confiscarea „avantaj[ului] economic obținut, în mod […] indirect, din săvârșirea unei infracțiuni”?

                  4)

                  Articolul 47 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene trebuie să fie interpretat în sensul că se opune unei reglementări naționale precum articolul 306 alineatul 1 punctul 1 din Nakazatelno-protsesualen kodeks (Codul de procedură penală) al Republicii Bulgaria, care permite confiscarea în favoarea statului a unei sume de bani despre care se susține că aparține unei alte persoane decât autorul infracțiunii, fără ca această terță persoană să aibă posibilitatea de a participa la procedură în calitate de parte interesată și de a obține acces direct la instanțele de judecată?


title: Cauza C-850/19 P: Recurs introdus la 21 noiembrie 2019 de FVE Holýšov I s. r. o. și alții împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a șaptea) din 20 septembrie 2019 în cauza T-217/17, FVE Holýšov I s. r. o. și alții/Comisia

text:
               2.3.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 68/29

      Recurs introdus la 21 noiembrie 2019 de FVE Holýšov I s. r. o. și alții împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a șaptea) din 20 septembrie 2019 în cauza T-217/17, FVE Holýšov I s. r. o. și alții/Comisia
      (Cauza C-850/19 P)
      (2020/C 68/31)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Recurenți: FVE Holýšov I s. r. o., FVE Stříbro s. r. o., FVE Úsilné s. r. o., FVE Mozolov s. r. o., FVE Osečná s. r. o., Solarpark Rybníček s. r. o., FVE Kněžmost s. r. o., Hutira FVE - Omice a.s., Exit 90 SPV s.r.o., Onyx Energy s.r.o., Onyx Energy projekt II s.r.o., Photon SPV 1 s.r.o., Photon SPV 3 s.r.o., Photon SPV 4 s.r.o., Photon SPV 6 s.r.o., Photon SPV 8 s.r.o., Photon SPV 10 s.r.o., Photon SPV 11 s.r.o., Antaris GmbH, Michael Göde, NGL Business Europe Ltd, NIG NV, GIHG Ltd, Radiance Energy Holding Sàrl, ICW Europe Investments Ltd, Photovoltaik Knopf Betriebs-GmbH, Voltaic Network GmbH, WA Investments-Europa Nova Ltd (reprezentanți: A. Reuter, H. Wendt, C. Bürger, T. Christner, W. Schumacher, A. Compes, T. Herbold, Rechtsanwälte)

         Celelalte părți din procedură: Comisia Europeană, Republica Cehă, Regatul Spaniei, Republica Cipru, Republica Slovacă

         Concluziile recurenților

      Recurenții solicită Curții:

                  —

                  anularea hotărârii atacate;

                  —

                  admiterea acțiunii formulate împotriva Deciziei C(2016) 7827 final a Comisiei din 28 noiembrie 2016 privind ajutorul de stat SA.40171 (2015/NN) privind promovarea producției de energie electrică din surse regenerabile, un rezumat al acesteia fiind publicat în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene (1), sau, în subsidiar,

                  —

                  trimiterea cauzei spre rejudecare în fața Tribunalului;

                  —

                  obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      Recursul privește (i) noțiunea de „ajutor de stat” în schemele de energie regenerabilă cu finanțare privată, (ii) fiabilitatea deciziilor pârâtei pentru cetățenii Uniunii, (iii) protecția așteptărilor lor legitime împotriva revirimentelor pârâtei și (iv) limitele impuse abuzului de putere din partea pârâtei. Recurenții invocă opt motive.
      Primul motiv: concluzia Tribunalului potrivit căreia scrisoarea pârâtei din iulie 2004 adresată asociațiilor profesionale relevante din industrie nu constituie o decizie obligatorie (a) interpretează în mod eronat și încalcă jurisprudența Curții cu privire la ce anume reprezintă o decizie și (b) a fost adoptată cu încălcarea procedurii în detrimentul recurenților.
      Al doilea motiv: recurenții susțin că pârâta era ținută de o decizie care concluziona la inexistența unui ajutor de stat, care a fost adoptată în anul 2006 (denumită în continuare „decizia din 2006”). Concluziile Tribunalului în sensul că o asemenea obiecție este inadmisibilă întrucât (i) recurenții „nu au identificat cu precizie decizia în cauză” și (ii) fusese invocată doar în stadiul replicii încalcă (a) condițiile impuse de jurisprudența Curții privind existența unei decizii și (b) este contrară normelor de procedură.
      Al treilea motiv: refuzul Tribunalului de a admite că reclamanții aveau așteptarea legitimă că pârâta își va menține decizia din 2004, decizia din 2006 și conduita afișată din 2004 până la decizia atacată din 2016 este eronată. În primul rând, el nu ține seama de împrejurările cauzei, deși ele nu sunt contestate, și încalcă jurisprudența Curții cu privire la cerințele așteptărilor legitime. În al doilea rând, el se întemeiază pe încălcări ale procedurii.
      Al patrulea motiv: concluzia Tribunalului (de la punctele 86-127) potrivit căreia Schema de promovare inițială constituie un ajutor de stat interpretează în mod eronat noțiunea de „ajutor de stat”. Potrivit jurisprudenței Curții, Schema de promovare inițială nu a implicat resurse de stat, aspect care este adevărat indiferent dacă creșterea prețurilor la energie din cauza costului energiei regenerabile constituia sau nu o „prelevare”. Mai mult, chiar dacă s-ar considera că existența unei „prelevări” ar fi determinantă (quod non), concluzia Tribunalului privind existența unei „prelevări” încalcă dreptul Uniunii și se întemeiază pe o încălcare a procedurii.
      Al cincilea motiv: prin intermediul celui de al patrulea motiv al acțiunii din primă instanță, recurenții susținuseră în fața Tribunalului că pârâta a impus cerințe excesive în aprecierea sa cu privire la compatibilitatea măsurilor în cauză cu piața internă. Tribunalul (la punctele 130-136) a respins acel motiv considerând că cerințele relevante privind un „mecanism de control” nu fuseseră „impuse” de pârâtă și că ele erau conforme cu Orientările comunitare din 2008 privind ajutoarele de stat pentru protecția mediului (2), fapt care încalcă dreptul Uniunii.
      Al șaselea motiv: prin intermediul primei părți a celui de al cincilea motiv al acțiunii din primă instanță, recurenții susținuseră că decizia atacată s-a întemeiat pe erori de fapt. Prin intermediul celui de al șaptelea motiv al acțiunii din primă instanță, recurenții susținuseră că decizia atacată se întemeiase pe erori vădite de apreciere. Tribunalul (la punctele 139 și 166) a respins ambele obiecțiuni. Respingerea s-a întemeiat pe o încălcare a procedurii care aduce prejudicii recurenților. În primul rând, respingerea de către Tribunal a celui de al cincilea motiv nu a abordat conținutul acestuia din cauza unei interpretări eronate pe care Tribunalul i-a dat-o acestuia. De asemenea, ea nu reflectă conținutul acelui motiv, astfel cum a fost prezentat în replică. În al doilea rând, respingerea de către Tribunal a celui de al șaptelea motiv nu a reflectat conținutul acestuia astfel cum a fost prezentat în replică.
      Al șaptelea motiv: recurenții susțin că respingerea de către Tribunal a celei de a doua părți a celui de al cincilea motiv al acțiunii din primă instanță, referitor la încălcări ale normelor de procedură de către pârâtă, încalcă dreptul Uniunii.
      Al optulea motiv: recurenții susțin că respingerea de către Tribunal a celui de al șaselea motiv al acțiunii din primă instanță, referitor la faptul că pârâta s-a pronunțat în mod eronat asupra unor chestiuni care nu țin de domeniul dreptului ajutoarelor de stat și încălcarea de către pârâtă a dispozițiilor articolului 5 alineatul (1) TUE încalcă dreptul Uniunii.

         (1)  JO 2017 C 69, p. 2.

         (2)  JO 2008 C 82, p. 1.


title: Cauza C-851/19 P: Recurs introdus la 19 noiembrie 2019 de DK împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera întâi) din 10 septembrie 2019 în cauza T-217/18, DK/SEAE

text:
               2.3.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 68/30

      Recurs introdus la 19 noiembrie 2019 de DK împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera întâi) din 10 septembrie 2019 în cauza T-217/18, DK/SEAE
      (Cauza C-851/19 P)
      (2020/C 68/32)
      Limba de procedură: franceza

         Parties

         Recurentă: DK (reprezentanți: S. Orlandi, T. Martin, avocați)

         Cealaltă parte din procedură: Serviciul European de Acțiune Externă

         Concluziile recurentului

                  —

                  anularea Hotărârii din 10 septembrie 2019 în cauza DK/SEAE (T-217/18);

                  —

                  anularea Deciziei din 23 mai 2017 prin care s-a impus recurentului o sancțiune disciplinară;

                  —

                  obligarea SEAE la plata cheltuielilor de judecată din ambele proceduri.

         Motivele și principalele argumente

      Recurentul solicită anularea Hotărârii din 10 septembrie 2019 (T-217/18), prin care Tribunalul i-a respins acțiunea în anulare și l-a obligat la plata cheltuielilor de judecată.
      Recurentul invocă în această privință un motiv unic întemeiat pe o eroare de drept (punctele 28-53 din hotărârea atacată), în măsura în care Tribunalul a interpretat articolul 10 litera (b) din Anexa IX la statut în sensul că permite luarea în considerare a unui prejudiciu deja reparat pentru a justifica înăsprirea sancțiunii aplicate funcționarului în raport cu sancțiunea recomandată de comisia de disciplină.


title: Cauza C-852/19: Cerere de decizie preliminară introdusă de Spetsializirana prokuratura (Bulgaria) la 21 noiembrie 2019 – Procedură penală referitoare la Ivan Gavanozov

text:
               2.3.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 68/31

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Spetsializirana prokuratura (Bulgaria) la 21 noiembrie 2019 – Procedură penală referitoare la Ivan Gavanozov
      (Cauza C-852/19)
      (2020/C 68/33)
      Limba de procedură: bulgara

         Instanța de trimitere

      Spetsializiran nakazatelen sad

         Partea din procedura principală

      Ivan Gavanozov

         Întrebările preliminare

      O reglementare națională care nu prevede nicio cale de atac împotriva emiterii unui ordin european de anchetă în vederea percheziției la domiciliu sau la sediul unei societăți, a aplicării sechestrului asupra anumitor bunuri și a audierii unui martor este compatibilă cu articolul 14 alineatele (1)-(4), cu articolul 1 alineatul (4) și cu considerentele (18) și (22) din Directiva 2014/41 (1), precum și cu articolele 47 și 7 din cartă coroborate cu articolele 13 și 8 din CEDO?
      Poate fi emis în aceste împrejurări un ordin european de anchetă?

         (1)  Directiva 2014/41/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 3 aprilie 2014 privind ordinul european de anchetă în materie penală (JO 2014, L 130, p. 1).


title: Cauza C-863/19: Cerere de decizie preliminară introdusă de Okrazhna prokuratura - Varna (Bulgaria) la 26 noiembrie 2019 – Procedură penală împotriva lui TS

text:
               2.3.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 68/32

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Okrazhna prokuratura - Varna (Bulgaria) la 26 noiembrie 2019 – Procedură penală împotriva lui TS
      (Cauza C-863/19)
      (2020/C 68/34)
      Limba de procedură: bulgara

         Instanța de trimitere

      Okrazhna prokuratura - Varna

         Partea din procedura principală

      TS

         Întrebările preliminare

                  1)

                  Directiva 2014/9/ЕU a Parlamentului European și a Consiliului din 3 aprilie 2014 privind înghețarea și confiscarea instrumentelor și produselor infracțiunilor săvârșite în Uniunea Europeană (JO 2014, L 127, p. 39, rectificare în JO 2014, L 138, p. 114) și Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene se aplică în ceea ce privește o infracțiune care constă în deținerea de stupefiante în vederea distribuirii lor și care a fost săvârșită de un cetățean bulgar pe teritoriul Republicii Bulgaria, iar eventualul produs economic a fost realizat de asemenea în Republica Bulgaria și se găsește pe teritoriul acestei țări?

                  2)

                  În cazul în care răspunsul la prima întrebare este afirmativ: Cum ar trebui interpretată noțiunea „avantaj economic obținut, în mod […] indirect, din săvârșirea unei infracțiuni” prevăzută la articolul 2 punctul 1 din directivă și poate constitui un astfel de produs o sumă de bani care a fost găsită și confiscată în locuința ocupată de persoana condamnată și de familia acesteia și în autoturismul condus de persoana condamnată?

                  3)

                  Articolul 2 din directivă trebuie să fie interpretat în sensul că se opune unei reglementări precum articolul 53 alineatul 2 din Nakazatelen kodeks (Codul penal) al Republicii Bulgaria, care nu prevede confiscarea „avantaj[ului] economic obținut, în mod […] indirect, din săvârșirea unei infracțiuni”?

                  4)

                  Articolul 47 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene trebuie să fie interpretat în sensul că se opune unei reglementări naționale precum articolul 306 alineatul 1 punctul 1 din Nakazatelno-protsesualen kodeks (Codul de procedură penală) al Republicii Bulgaria, care permite confiscarea în favoarea statului a unei sume de bani despre care se susține că aparține unei alte persoane decât autorul infracțiunii, fără ca această terță persoană să aibă posibilitatea de a participa la procedură în calitate de parte interesată și de a obține acces direct la instanțele de judecată?


title: Cauza C-864/19: Cerere de decizie preliminară introdusă de Landgericht Köln (Germania) la 26 noiembrie 2019 – NH/Deutsche Lufthansa AG

text:
               2.3.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 68/32

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Landgericht Köln (Germania) la 26 noiembrie 2019 – NH/Deutsche Lufthansa AG
      (Cauza C-864/19)
      (2020/C 68/35)
      Limba de procedură: germana

         Instanța de trimitere

      Landgericht Köln (Germania)

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: NH

         Pârâtă: Deutsche Lufthansa AG
      Cauza a fost radiată din registrul Curții prin Ordonanța președintelui Curții din 9 ianuarie 2020.


title: Cauza C-881/19: Cerere de decizie preliminară introdusă de Krajský soud v Brně (Republica Cehă) la 4 decembrie 2019 – Tesco Stores ČR a.s./Ministerstvo zemědělství

text:
               2.3.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 68/33

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Krajský soud v Brně (Republica Cehă) la 4 decembrie 2019 – Tesco Stores ČR a.s./Ministerstvo zemědělství
      (Cauza C-881/19)
      (2020/C 68/36)
      Limba de procedură: ceha

         Instanța de trimitere

      Krajský soud v Brně

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: Tesco Stores ČR a.s.

         Pârât: Ministerstvo zemědělství

         Întrebarea preliminară

      Normele care figurează în partea E punctul 2 litera (a) din anexa VII la Regulamentul (UE) nr. 1169/2011 (1) al Parlamentului European și al Consiliului din 25 octombrie 2011 privind informarea consumatorilor cu privire la produsele alimentare, de modificare a Regulamentelor (CE) nr. 1924/2006 și (CE) nr. 1925/2006 ale Parlamentului European și ale Consiliului și de abrogare a Directivei 87/250/CEE a Comisiei, a Directivei 90/496/CEE a Consiliului, a Directivei 1999/10/CE a Comisiei, a Directivei 2000/13/CE a Parlamentului European și a Consiliului, a Directivelor 2002/67/CE și 2008/5/CE ale Comisiei și a Regulamentului (CE) nr. 608/2004 al Comisiei trebuie interpretate în sensul că, fiind vorba despre un aliment destinat unui consumator final din Republica Cehă, un ingredient compus inclus în partea A punctul 2 litera (c) din anexa I la Directiva 2000/36/CE (2) a Parlamentului European și a Consiliului din 23 iunie 2000 privind produsele din cacao și din ciocolată destinate consumului uman poate să figureze în lista ingredientelor produsului fără dispoziții detaliate privind compoziția sa doar în cazul în care ingredientul compus menționat este identificat în conformitate cu versiunea în limba cehă a Anexei I la Directiva 2000/36/CE?

         (1)  JO 2011, L 304, p. 18.

         (2)  JO 2000, L 197, p. 19, Ediție specială, 13/vol. 30, p. 19.


title: Cauza C-928/19 P: Recurs introdus la 19 decembrie 2019 de European Federation of Public Service Unions (EPSU) împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a noua extinsă) din 24 octombrie 2019 în cauza T-310/18, EPSU și Goudriaan/Comisia

text:
               2.3.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 68/34

      Recurs introdus la 19 decembrie 2019 de European Federation of Public Service Unions (EPSU) împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a noua extinsă) din 24 octombrie 2019 în cauza T-310/18, EPSU și Goudriaan/Comisia
      (Cauza C-928/19 P)
      (2020/C 68/37)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Recurentă: European Federation of Public Service Unions (reprezentanți: R. Arthur, solicitor, K. Apps, barrister)

         Celelalte părți din procedură: Comisia Europeană, Jan Willem Goudriaan

         Concluzii

      Recurenta solicită Curții:

                  —

                  admiterea recursului;

                  —

                  anularea hotărârii atacate;

                  —

                  anularea deciziei Comisiei din 6 martie 2018;

                  —

                  obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată aferente prezentului recurs și procedurii în fața Tribunalului

         Motivele și principalele argumente

      Recurenta susține că prezentul recurs trebuie admis întrucât Tribunalul a săvârșit erori de drept.

         PRIMUL MOTIV: Directivele adoptate prin decizie a Consiliului în temeiul articolului 155 alineatul (2) TFUE au o natură legislativă

      Tribunalul a săvârșit o eroare prin faptul că a calificat procedura urmată în temeiul articolelor 154 și 155 TFUE ca incapabilă să conducă la adoptarea unor acte juridice de natură legislativă.

                  a.

                  Jurisprudența Curții de Justiție a Uniunii Europene stabilește că măsurile adoptate prin intermediul celei de a doua proceduri au aceleași consecințe ca alte directive.

                  b.

                  Tratatul de la Lisabona nu a redus rolul partenerilor sociali și nici nu a alterat natura măsurilor adoptate prin intermediul celei de a doua proceduri.

                  c.

                  Măsurile adoptate printr-o directivă prin intermediul unei decizii a Consiliului își păstrează natura legislativă.

                  d.

                  Măsurile adoptate printr-o directivă prin intermediul unei decizii a Consiliului sunt acte legislative.

                  e.

                  În subsidiar, presupunând (aspect contestat) că directivele adoptate prin intermediul unei decizii a Consiliului nu sunt acte legislative:

                              i.

                              Ele sunt o formă de lex specialis, de natură în esență legislativă, mai curând decât de natura unui act de executare.

                              ii.

                              Ele sunt apte să producă aceleași efecte juridice ca cele pe care le produceau anterior anului 2007.
                              În consecință, Tribunalul a săvârșit o eroare prin faptul că a respins primul motiv invocat de recurentă.

         AL DOILEA MOTIV: interpretarea articolelor 154 și 155 TFUE

      Tribunalul a săvârșit erori în interpretarea literală, contextuală și teleologică a articolului 154 TFUE și a articolului 155 alineatul (2) TFUE.

                  a.

                  Interpretarea dată de Tribunal articolului 155 alineatul (2) TFUE nu urmează redactarea expresă a acestuia.

                  b.

                  Tribunalul ar fi trebuit să statueze că, atunci când partenerii sociali reprezentativi au ajuns la un acord, iar acesta nu este nelegal, Comisia este obligată să propună textul Consiliului în vederea unei decizii care trebuie adoptată în temeiul articolului 155 alineatul (2) al doilea paragraf TFUE.

                  c.

                  Tribunalul ar fi trebuit să statueze că alegerea metodei de punere în aplicare a acordurilor dintre partenerii sociali revine acestora, iar nu Comisiei.

                  d.

                  Tribunalul ar fi trebuit să statueze că Consiliul are competența de a decide să nu adopte o decizie în temeiul articolului 155 alineatul (2) al doilea paragraf TFUE, dar că Comisia nu deține o competență similară.

                  e.

                  Tribunalul a interpretat eronat echilibrul instituțional al articolelor 154 și 155 TFUE, extinzând competențele Comisiei dincolo de redactarea expresă a dispozițiilor și interpretând în mod eronat impactul articolelor 13 și 17 TUE.

                  f.

                  Interpretarea Tribunalului este contrară contextului Titlului X TFUE privind politica socială și articolului 28 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene.

                  g.

                  Tribunalul a interpretat în mod eronat Hotărârea Tribunalului UEAPME/Consiliul, întrucât a conferit Comisiei o putere de apreciere politică mai largă decât cea pe care ar avea-o potrivit unei interpretări corecte.

                  h.

                  Tribunalul a săvârșit o eroare de apreciere a rolului Parlamentului în procedura prevăzută la articolele 154 și 155 TFUE.
                  Prin urmare, Tribunalul a săvârșit o eroare prin faptul că a respins primul motiv invocat de recurentă.

         AL TREILEA MOTIV: abordarea deferentă în ceea ce privește decizia Comisiei

      Tribunalul a săvârșit o eroare întrucât a considerat că Comisia dispunea de o largă putere de apreciere politică în adoptarea deciziei. Procedând astfel, Tribunalul:

                  a.

                  a interpretat în mod eronat articolele 154 și 155 TFUE și natura procesului partenerilor sociali și

                  b.

                  a săvârșit o eroare prin faptul că a stabilit paralele cu inițiativa cetățenească europeană.
                  Prin urmare, Tribunalul a săvârșit o eroare prin faptul că a respins al doilea motiv invocat de recurentă.

         AL PATRULEA MOTIV: abordarea în ceea ce privește raționamentul urmat de Comisie în decizia acesteia

      Tribunalul a săvârșit o eroare prin faptul că a confirmat legalitatea raționamentului succint al deciziei Comisiei.

                  a.

                  Motivele invocate de Comisie în scrisoarea sa din 6 martie 2018 au fost eronate în fapt și în drept.

                  b.

                  Comisia nu a reușit să explice motivul pentru care s-a îndepărtat de asigurările date în corespondența sa anterioară și în comunicările sale publice.

                  c.

                  Motivele invocate în scrisoare nu erau cele invocate de Comisie în memoriul său în apărare sau în ședință. Aceste motive erau de asemenea eronate în fapt și în drept.
                  Comisia nu a acționat în conformitate cu articolul 41 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene.


title: Cauza C-941/19: Cerere de decizie preliminară introdusă de Krajský soud v Ostravě (Republica Cehă) la 27 decembrie 2019 – Samohýl group a.s./Generální ředitelství cel

text:
               2.3.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 68/36

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Krajský soud v Ostravě (Republica Cehă) la 27 decembrie 2019 – Samohýl group a.s./Generální ředitelství cel
      (Cauza C-941/19)
      (2020/C 68/38)
      Limba de procedură: ceha

         Instanța de trimitere

      Krajský soud v Ostravě

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: Samohýl group a.s.

         Pârât: Generální ředitelství cel

         Întrebarea preliminară

      Mărfurile comercializate sub denumirea „Bob Martin Clear 50 mg soluție spot-on pentru pisici”, furnizate în pipete (0,5 ml) care conțin substanța activă fipronil (50 mg în fiecare pipetă) și excipienții butilhidroxianisol E 320, butilhidroxitoluen E 321, alcool benzilic și dietilenglicol-monoetileter, trebuie clasificate la poziția 3004 sau la poziția 3808 din Nomenclatura combinată a Tarifului vamal?


title: Cauza C-946/19: Cerere de decizie preliminară introdusă de Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) la 27 decembrie 2019 – MG/HH

text:
               2.3.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 68/36

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) la 27 decembrie 2019 – MG/HH
      (Cauza C-946/19)
      (2020/C 68/39)
      Limba de procedură: engleza

         Instanța de trimitere

      Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

         Părțile din procedura principală

         Apelantă: MG

         Intimat: HH

         Întrebările preliminare

                  1)

                  Articolul 4 alineatul (1) din Regulamentul (UE) nr. 1215/2012 (1) [„Regulamentul Bruxelles I (reformare)”] conferă unei persoane care are domiciliul pe teritoriul unui stat membru un drept care produce efecte directe?

                  2)

                  În cazul unui răspuns afirmativ:

                              (a)

                              În ipoteza în care un astfel de drept este încălcat prin introducerea unei acțiuni împotriva acestei persoane pe teritoriul unui stat terț, statul membru are obligația de a prevedea o cale de atac, inclusiv prin punerea la dispoziție a unei „anti-suit injunction”?

                              (b)

                              O astfel de obligație se extinde la ipoteza în care causa petendi care poate fi invocată în fața instanțelor unui stat terț nu este prevăzută de legea aplicabilă în fața instanțelor din statul membru?

         (1)  Regulamentul (UE) nr. 1215/2012 al Parlamentului European și al Consiliului din 12 decembrie 2012 privind competența judiciară, recunoașterea și executarea hotărârilor în materie civilă și comercială (JO L 2012, L 351, p. 1).


title: Cauza C-2/20: Cerere de decizie preliminară introdusă de High Court of Justice (Queen's Bench Division) (Regatul Unit) la 6 ianuarie 2020 – Daimler AG/Walleniusrederierna Aktiebolag, Wallenius Wilhelmsen ASA, Wallenius Logistics AB, Wilhelmsen Ships Holding Malta Limited, Wallenius Wilhelmsen Ocean AS, „K” Line Holding (Europe) Limited, „K” Line Europe Limited, Nyk Group Europe Limited, Compañia Sudamericana de Vapores SA

text:
               2.3.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 68/37

      Cerere de decizie preliminară introdusă de High Court of Justice (Queen's Bench Division) (Regatul Unit) la 6 ianuarie 2020 – Daimler AG/Walleniusrederierna Aktiebolag, Wallenius Wilhelmsen ASA, Wallenius Logistics AB, Wilhelmsen Ships Holding Malta Limited, Wallenius Wilhelmsen Ocean AS, „K” Line Holding (Europe) Limited, „K” Line Europe Limited, Nyk Group Europe Limited, Compañia Sudamericana de Vapores SA
      (Cauza C-2/20)
      (2020/C 68/40)
      Limba de procedură: engleza

         Instanța de trimitere

      High Court of Justice (Queen's Bench Division)

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: Daimler AG

         Pârâte: Walleniusrederierna Aktiebolag, Wallenius Wilhelmsen ASA, Wallenius Logistics AB, Wilhelmsen Ships Holding Malta Limited, Wallenius Wilhelmsen Ocean AS, „K” Line Holding (Europe) Limited, „K” Line Europe Limited, Nyk Group Europe Limited, Compañia Sudamericana de Vapores SA

         Întrebările preliminare

                  1)

                  O instanță națională are competența să soluționeze o cerere de despăgubiri formulată în temeiul articolului 85 din Tratatul CEE/articolul 81 din Tratatul CE atunci când comportamentul în litigiu a implicat prestarea de servicii maritime internaționale exclusiv între porturi din afara Comunității în perioada anterioară datei de 1 mai 2004, iar instanța națională nu era autoritatea competentă dintr-un stat membru în sensul articolului 88 din Tratatul CEE/articolului 81 din Tratatul CE?

                  2)

                  În cazul unui răspuns negativ la prima întrebare, o instanță națională are competența să soluționeze o asemenea cerere în ceea ce privește prestarea de servicii maritime internaționale exclusiv între porturi din afara Comunității în perioada 1 mai 2004-18 octombrie 2006?


title: Cauza C-11/20: Acțiune introdusă la 10 ianuarie 2020 – Comisia Europeană/Republica Elenă

text:
               2.3.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 68/38

      Acțiune introdusă la 10 ianuarie 2020 – Comisia Europeană/Republica Elenă
      (Cauza C-11/20)
      (2020/C 68/41)
      Limba de procedură: greaca

         Părțile

         Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: Α. Bouchagiar și T. Ramopoulos, agenți)

         Pârâtă: Republica Elenă

         Concluziile reclamantei

                  —

                  constatarea faptului că, întrucât nu a adoptat în termenele stabilite toate măsurile necesare pentru punerea în aplicare a deciziei Comisiei din 7 decembrie 2011 în procedura SA.28864 referitoare la plățile de compensații efectuate de Agenția elenă de asigurări agricole (ELGA) în anii 2008 și 2009 sau, în orice caz, întrucât nu a informat în mod suficient Comisia – în conformitate cu articolul 4 din această decizie – cu privire la măsurile pe care le-a adoptat, Republica Elenă nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolelor 2, 3 și 4 din decizia menționată precum și în temeiul Tratatului privind Funcționarea Uniunii Europene;

                  —

                  obligarea Republicii Elene la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      Potrivit deciziei Comisiei din 7 decembrie 2011 în procedura SA. 28864, Republica Elenă era obligată să recupereze în termen de patru luni ajutoarele incompatibile plătite de Agenția elenă de asigurări agricole (ELGA) în anii 2008 și 2009 și să informeze în mod suficient Comisia cu privire la măsurile necesare adoptate în acest scop.
      Or, Republica Elenă nu a recuperat ajutoarele menționate, astfel cum avea obligația. În plus, Republica Elenă nu a adoptat încă măsurile necesare pentru punerea în aplicare a deciziei. În orice caz, Republica Elenă nu a informat în mod suficient Comisia Europeană cu privire la măsurile relevante pentru punerea în aplicare a deciziei.


title: Cauza C-369/18: Ordonanța președintelui Curții din 2 octombrie 2019 (cerere de decizie preliminară formulată de Justice de paix du troisième canton de Charleroi - Belgia) – Giovanni Martina/Ryanair DAC, fostă Ryanair Ltd

text:
               2.3.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 68/38

      Ordonanța președintelui Curții din 2 octombrie 2019 (cerere de decizie preliminară formulată de Justice de paix du troisième canton de Charleroi - Belgia) – Giovanni Martina/Ryanair DAC, fostă Ryanair Ltd
      (Cauza C-369/18) (1)

      (2020/C 68/42)
      Limba de procedură: franceza
      Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

         (1)  JO C 285, 13.8.2018.


title: Cauza C-495/18: Ordonanța președintelui Camerei a patra a Curții din 1 octombrie 2019 (cerere de decizie preliminară formulată de Najvyšší súd Slovenskej republiky - Slovacia) – Procedură penală privind pe YX

text:
               2.3.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 68/39

      Ordonanța președintelui Camerei a patra a Curții din 1 octombrie 2019 (cerere de decizie preliminară formulată de Najvyšší súd Slovenskej republiky - Slovacia) – Procedură penală privind pe YX
      (Cauza C-495/18) (1)

      (2020/C 68/43)
      Limba de procedură: slovaca
      Președintele Camera a patra a dispus radierea cauzei.

         (1)  JO C 352, 1.10.2018.


title: Cauza C-517/18: Ordonanța președintelui Camerei a noua a Curții din 17 septembrie 2019 (cerere de decizie preliminară formulată de Conseil d'État - Franța) – Fédération des fabricants de cigares/Premier ministre, Ministre des Solidarités et de la Santé

text:
               2.3.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 68/39

      Ordonanța președintelui Camerei a noua a Curții din 17 septembrie 2019 (cerere de decizie preliminară formulată de Conseil d'État - Franța) – Fédération des fabricants de cigares/Premier ministre, Ministre des Solidarités et de la Santé
      (Cauza C-517/18) (1)

      (2020/C 68/44)
      Limba de procedură: franceza
      Președintele Camerei a noua a Curții a dispus radierea cauzei.

         (1)  JO C 364, 8.10.2018.


title: Cauza C-60/19 P: Ordonanța președintelui Camerei a noua a Curții din 25 septembrie 2019 – Mouvement pour une Europe des nations et des libertés/Parlamentul European

text:
               2.3.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 68/40

      Ordonanța președintelui Camerei a noua a Curții din 25 septembrie 2019 – Mouvement pour une Europe des nations et des libertés/Parlamentul European
      (Cauza C-60/19 P) (1)

      (2020/C 68/46)
      Limba de procedură: franceza
      Președintele Camerei a noua a dispus radierea cauzei.

         (1)  JO C 93, 11.3.2019.


title: Cauza C-277/19: Ordonanța președintelui Camerei a șasea din 26 septembrie 2019 (cerere de decizie preliminară formulată de l’Općinski sud u Zadru - Croația) – R. D., A. D./Raiffeisenbank St. Stefan-Jagerberg-Wolfsberg eGen

text:
               2.3.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 68/40

      Ordonanța președintelui Camerei a șasea din 26 septembrie 2019 (cerere de decizie preliminară formulată de l’Općinski sud u Zadru - Croația) – R. D., A. D./Raiffeisenbank St. Stefan-Jagerberg-Wolfsberg eGen
      (Cauza C-277/19) (1)

      (2020/C 68/48)
      Limba de procedură: croata
      Președintele Camerei a șasea a dispus radierea cauzei.

         (1)  JO C 187, 3.6.2019.


title: Cauza C-414/19: Ordonanța președintelui Curții din 13 septembrie 2019 (cerere de decizie preliminară formulată de Amtsgericht Erding - Germania) – E. M., M. S./Eurowings GmbH

text:
               2.3.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 68/41

      Ordonanța președintelui Curții din 13 septembrie 2019 (cerere de decizie preliminară formulată de Amtsgericht Erding - Germania) – E. M., M. S./Eurowings GmbH
      (Cauza C-414/19) (1)

      (2020/C 68/49)
      Limba de procedură: germana
      Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

         (1)  JO C 295, 2.9.2019.


title: Cauza T-753/19: Acțiune introdusă la 7 noiembrie 2019 – Ungureanu/Comisia

text:
               2.3.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 68/42

      Acțiune introdusă la 7 noiembrie 2019 – Ungureanu/Comisia
      (Cauza T-753/19)
      (2020/C 68/51)
      Limba de procedură: româna

         Părțile

         Reclamantă: Simeda Ungureanu (Cluj-Napoca, România) (reprezentant: R. Chiriță, avocat)

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  constatarea încălcării obligației Comisiei Europene cu privire la asigurarea respectării de către statele membre a tratatelor Uniunii Europene și a drepturilor omului, astfel cum sunt ele prevăzute în Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene;

                  —

                  obligarea pârâtei la plata prejudiciului moral produs în cuantum de 40 000 de euro;

                  —

                  obligarea pârâtei la a remedia pe viitor omisiunile existente.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamanta invocă întrunirea condițiilor pentru răspunderea Comisiei Europene ca urmare a abținerii de a acționa în sensul obligării statului român să își respecte obligațiile care decurg din tratatele Uniunii Europene și din respectarea dreptului la viață al cetățenilor săi, întrucât nu a adoptat reglementări care să permită accesul la tratamentul medical al persoanelor aflate în situații particulare și pentru care este vitală administrarea medicamentelor pentru indicații terapeutice neincluse în rezumatul caracteristicilor produselor (medicamente off-label).


title: Cauza T-850/19: Acțiune introdusă la 13 decembrie 2019 – Grecia/Comisia

text:
               2.3.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 68/43

      Acțiune introdusă la 13 decembrie 2019 – Grecia/Comisia
      (Cauza T-850/19)
      (2020/C 68/52)
      Limba de procedură: greaca

         Părțile

         Reclamantă: Republica Elenă (reprezentanți: E. Tsaousi Efstathia, E. Leftheriotou și A. Vasilopoulou)

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea Deciziei de punere în aplicare C(2019) 7094 final a Comisiei Europene din 7 octombrie 2019 privind măsurile SA.39119 (2016/C) (ex 2015/NN) (ex 2014/CP) pusă în executare de Republica Elenă sub forma subvenționării dobânzilor și a garanțiilor în legătură cu incendiile din 2007, care privește exclusiv sectorul agricol; și

                  —

                  obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamanta invocă trei motive de anulare.

                  1.

                  Primul motiv se întemeiază pe inexistența unui ajutor de stat în sensul articolului 107 alineatul (1) TFUE: aplicarea eronată și interpretarea condițiilor în care ajutoarele de stat sunt incompatibile cu piața internă, eroare de fapt, insuficienta motivare a deciziei atacate și încălcarea de către Comisie a principiului încrederii legitime.

                  2.

                  Prin intermediul celui de al doilea motiv se afirmă că ajutoarele în litigiu sunt compatibile cu piața internă, întrucât constituie ajutoare destinate să acopere daunele provocate de calamitățile naturale. Aplicarea și interpretarea eronate ale articolului 107 alineatul (2) litera (b) TFUE, eroare de fapt și insuficienta motivare.

                  3.

                  Al treilea motiv se întemeiază pe faptul că decizia atacată a fost adoptată în afara competenței ratione temporis a Comisiei, astfel cum este delimitată la articolul 17 din Regulamentul 2015/1589 (1) și anterior la articolul 15 din Regulamentul 659/1999 (2) și, în orice caz, cu încălcarea principiilor securității juridice, termenului rezonabil al procedurii, dreptului la apărare și bunei administrări. Cererea de restituire contravine principiilor proporționalității și securității juridice.

         (1)  Regolamento (UE) 2015/1589 del Consiglio, del 13 luglio 2015, recante modalità di applicazione dell'articolo 108 del trattato sul funzionamento dell'Unione europea (GU 2015, L 248, pag. 9)

         (2)  Regolamento (CE) n. 659/1999 del Consiglio, del 22 marzo 1999, recante modalità di applicazione dell’articolo 93 del trattato CE (GU 1999, L 83, pag. 1).


title: Cauza T-852/19: Acțiune introdusă la 16 decembrie 2019 – Albéa Services/EUIPO – dm-drogerie markt (ALBÉA)

text:
               2.3.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 68/44

      Acțiune introdusă la 16 decembrie 2019 – Albéa Services/EUIPO – dm-drogerie markt (ALBÉA)
      (Cauza T-852/19)
      (2020/C 68/53)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Albéa Services (Gennevilliers, Franța) (reprezentant: J.-H. de Mitry, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: dm-drogerie markt GmbH & Co. KG (Karlsruhe, Germania)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Titularul mărcii în litigiu: reclamanta

         Marca în litigiu: înregistrarea internațională care desemnează Uniunea Europeană a mărcii figurative ALBÉA – Înregistrarea internațională care desemnează Uniunea Europeană nr. 1 210 553

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție

         Decizia atacată: Decizia Camerei a doua de recurs a EUIPO din 23 septembrie 2019 în cauza R 1480/2019-2

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea în parte a deciziei atacate, prin care a fost anulată prima decizie a camerei de recurs în măsura în care opoziția nr. B002522988 formulată împotriva cererii de înregistrare a mărcii verbale a reclamantei Albéa Services a fost respinsă pentru toate produsele din clasele 3, 8 și 21 și pentru o parte din produsele din clasele 16 și 20;

                  —

                  în subsidiar, anularea în parte a deciziei atacate, prin care a fost anulată prima decizie a camerei de recurs în măsura în care opoziția nr. B002522988 formulată împotriva cererii de înregistrare a mărcii verbale a reclamantei Albéa Services a fost respinsă pentru toate produsele din clasele 3, 8 și 21 și pentru o parte din produsele din clasele 16 și 20, și trimiterea cauzei spre rejudecare în fața camerei de recurs;

                  —

                  stabilirea cheltuielilor de judecată în favoarea reclamantei.

         Motivul invocat

                  —

                  Încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.


title: Cauza T-866/19: Acțiune introdusă la 19 decembrie 2019 – Ryanair și Laudamotion/Comisia

text:
               2.3.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 68/45

      Acțiune introdusă la 19 decembrie 2019 – Ryanair și Laudamotion/Comisia
      (Cauza T-866/19)
      (2020/C 68/54)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamante: Ryanair DAC (Swords, Irlanda), Laudamotion GmbH (Schwechat, Austria) (reprezentanți: E. Vahida și I. Metaxas-Maranghidis, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Concluziile

      Reclamantele solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate și

                  —

                  obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      Reclamantele solicită Curții anularea Deciziei de punere în aplicare (UE) 2019/1585 a Comisiei (1).
      În susținerea acțiunii, reclamantele invocă șase motive.
      Primul motiv este întemeiat pe faptul că Decizia de punere în aplicare (UE) 2019/1585 a Comisiei încalcă obligația de motivare și principiul liberei prestări a serviciilor întrucât Comisia nu a examinat existența unui interes general superior care să justifice restricția privind principiul liberei prestări a serviciilor instituită prin normele de repartizare a traficului pentru aeroporturile Schiphol și Lelystad.
      Al doilea motiv, invocat în subsidiar, este întemeiat pe faptul că Decizia de punere în aplicare (UE) 2019/1585 a Comisiei încalcă principiul liberei prestări a serviciilor și articolul 19 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1008/2008 al Parlamentului European și al Consiliului (2) întrucât saturația aeroportului Schiphol și avantajul superior al zborurilor de transfer pe care normele de repartizare a traficului urmăresc să îl îmbunătățească nu sunt stabilite.
      Al treilea motiv este întemeiat pe faptul că Decizia de punere în aplicare (UE) 2019/1585 a Comisiei încalcă principiul liberei prestări a serviciilor și articolul 19 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1008/2008 întrucât normele de repartizare a traficului instituie o discriminare fără o justificare obiectivă.
      Al patrulea motiv este întemeiat pe faptul că Decizia de punere în aplicare (UE) 2019/1585 a Comisiei încalcă principiul liberei prestări a serviciilor și articolul 19 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1008/2008 întrucât normele de repartizare a traficului sunt disproporționate, iar Comisia nu a examinat existența unor modalități mai puțin oneroase.
      Al cincilea motiv este întemeiat pe încălcarea Regulamentului (CEE) nr. 95/93 al Consiliului (3) întrucât Comisia nu a examinat respectarea procedurii de desemnare a aeroportului Lelystad ca aeroport coordonat, întrucât nu s-a stabilit existența unei legături între sloturile orare și destinații și întrucât au fost încălcate principiile generale prevăzute de Regulamentul (CEE) nr. 95/93.
      Al șaselea motiv este întemeiat pe încălcarea articolului 19 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1008/2008 întrucât Comisia nu a examinat îndeplinirea condiției ca aeroporturile să ofere transportatorilor aerieni serviciile necesare și să nu le prejudicieze în mod nejustificat oportunitățile comerciale.

         (1)  Decizia de punere în aplicare (UE) 2019/1585 a Comisiei din 24 septembrie 2019 privind stabilirea normelor de repartizare a traficului în temeiul articolului 19 din Regulamentul (CE) nr. 1008/2008 al Parlamentului European și al Consiliului pentru aeroporturile Amsterdam Schiphol și Amsterdam Lelystad (JO 2019, L 246, p. 24).

         (2)  Regulamentul (CE) nr. 1008/2008 al Parlamentului European Și al Consiliului din 24 septembrie 2008 privind normele comune pentru operarea serviciilor aeriene în Comunitate (JO 2008, L 293, p. 3).

         (3)  Regulamentul (CEE) nr. 95/93 al Consiliului din 18 ianuarie 1993 privind normele comune de alocare a sloturilor orare pe aeroporturile comunitare (JO 1993, L 14, p. 1).


title: Cauza T-867/19: Acțiune introdusă la 20 decembrie 2019 – RA/Curtea de Conturi

text:
               2.3.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 68/46

      Acțiune introdusă la 20 decembrie 2019 – RA/Curtea de Conturi
      (Cauza T-867/19)
      (2020/C 68/55)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamant: RA (reprezentanți: S. Orlandi și T. Martin, avocați)

         Pârâtă: Curtea de Conturi Europeană

         Concluziile

      Reclamantul solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei din 27 februarie 2019 luată în executarea Hotărârii din 8 noiembrie 2018, RA/Curtea de Conturi (T-874/16, nepublicată, EU:T:2018:757) de a nu îl promova la gradul AD11 în exercițiul de promovare 2016;

                  —

                  obligarea Curții de Conturi la plata unei sume de 8 000 de euro pentru prejudiciul moral suferit;

                  —

                  obligarea Curții de Conturi la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamantul invocă patru motive.

                  1.

                  Primul motiv, întemeiat pe insuficiența motivării furnizate în răspunsul de respingere a reclamației, întrucât motivul pertinent și individual care justifică nepromovarea reclamantului nu este identificat;

                  2.

                  Al doilea motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 45 din Statutul funcționarilor Uniunii Europene prin faptul că nu s-a efectuat o examinare comparativă efectivă a meritelor ansamblului funcționarilor promovabili. Astfel, pe de o parte, efectuând o apreciere „globală” a meritelor funcționarilor promovabili, AIPN nu ar fi efectuat exercițiul comparativ pe o bază egalitară. Pe de altă parte, aceasta ar fi aplicat în mod neregulamentar criteriul utilizării limbilor.

                  3.

                  Al treilea motiv, întemeiat pe mai multe erori vădite de apreciere de care ar fi afectată decizia în litigiu.

                  4.

                  Al patrulea motiv, întemeiat pe încălcarea obligației de a adopta măsurile pe care le implică executarea hotărârii într-un termen rezonabil, ceea ce i-ar fi cauzat reclamantului un prejudiciu moral important, care trebuie, așadar, reparat.


title: Cauza T-868/19: Acțiune introdusă la 20 decembrie 2019 – Nouryon Industrial Chemicals și alții/Comisia

text:
               2.3.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 68/47

      Acțiune introdusă la 20 decembrie 2019 – Nouryon Industrial Chemicals și alții/Comisia
      (Cauza T-868/19)
      (2020/C 68/56)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamante: Nouryon Industrial Chemicals BV (Amsterdam, Țările de Jos), Knoell NL BV (Maarssen, Țările de Jos), Grillo-Werke AG (Duisburg, Germania), PCC Trade & Services GmbH (Duisburg) (reprezentanți: R. Cana, G. David, avocați, și Z. Romata, solicitor)

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Concluziile

      Reclamantele solicită Tribunalului:

                  —

                  declararea admisibilității și a temeiniciei acțiunii;

                  —

                  anularea în tot a deciziei atacate;

                  —

                  obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată aferente prezentei proceduri și

                  —

                  dispunerea oricărei alte măsuri necesare în interesul justiției.

         Motivele și principalele argumente

      Prin cererea introductivă, reclamantele solicită Tribunalului să anuleze Decizia de punere în aplicare a Comisiei din 16 octombrie 2019 privind verificarea conformității unei înregistrări a eterului dimetilic, transmisă Comisiei de către Agenția Europeană pentru Produse Chimice în temeiul articolului 51 alineatul (7) din Regulamentul (CE) nr. 1907/2006 al Parlamentului European și al Consiliului privind înregistrarea, evaluarea, autorizarea și restricționarea substanțelor chimice (1).
      În susținerea acțiunii, reclamantele invocă nouă motive.

                  1.

                  Primul motiv este întemeiat pe faptul că pârâta a acționat ultra vires și a încălcat articolul 51 alineatul (7) din Regulamentul REACH (2) prin adoptarea deciziei atacate pentru a acoperi aspecte cu privire la care Comitetul statelor membre al Agenției Europene pentru Produse Chimice (denumită în continuare „Agenția”) a ajuns la un acord unanim, în condițiile în care articolul 51 alineatul (7) din REACH permite Comisiei să adopte o decizie numai atunci când Comitetul Agenției „nu ajunge la un acord unanim”.

                  2.

                  Al doilea motiv este întemeiat pe faptul că pârâta a săvârșit o eroare vădită de apreciere și a încălcat articolul 13 alineatul (3) din Regulamentul REACH întrucât testarea eterului dimetilic (denumit în continuare „substanța”) la concentrațiile impuse prin decizia atacată nu este posibilă din punct de vedere tehnic și este contrară metodelor de testare prescrise de măsurile prevăzute la articolul 13 alineatul (3) din Regulamentul REACH.

                  3.

                  Al treilea motiv este întemeiat pe faptul că pârâta a săvârșit o eroare vădită de apreciere atunci când a solicitat teste care nu vor genera informații relevante privind substanța.

                  4.

                  Al patrulea motiv este întemeiat pe faptul că pârâta a săvârșit o eroare vădită de apreciere și a încălcat punctul 8.7.3 coloana 2 din anexa X la Regulamentul REACH prin solicitarea adăugării seriilor 2A/2B la studiul extins de toxicitate pentru reproducere pe o singură generație.

                  5.

                  Al cincilea motiv este întemeiat pe faptul că pârâta a acționat ultra vires și a încălcat punctul 8.7.3 coloana 1 din anexa X la Regulamentul REACH și articolul 25 din Regulamentul REACH prin solicitarea unui studiu de stabilire a dozelor.

                  6.

                  Al șaselea motiv este întemeiat pe faptul că pârâta a acționat ultra vires și a încălcat articolul 41 din Regulamentul REACH și anexa XI la Regulamentul REACH prin faptul că nu a permis reclamantelor să abordeze pretinsa nerespectare a cerințelor REACH prin transmiterea, în locul testelor efective solicitate, a unei adaptări a cerințelor de testare.

                  7.

                  Al șaptelea motiv este întemeiat pe faptul că pârâta a acționat ultra vires și a încălcat articolul 41 din Regulamentul REACH atunci când a ajuns, prin intermediul deciziei atacate, la o concluzie referitoare la o potențială adaptare prin extrapolare.

                  8.

                  Al optulea motiv este întemeiat pe faptul că pârâta a săvârșit o eroare vădită de apreciere, nu a luat în considerare informațiile relevante și a încălcat punctul 8.7.2 coloana 2 din anexa IX la Regulamentul REACH prin solicitarea unui studiu privind toxicitatea în stadiul de dezvoltare prenatal (metodă de testare: UE B.31/OCDE TG 414) la iepuri prin inhalare.

                  9.

                  Al nouălea motiv este întemeiat pe faptul că pârâta a încălcat principiul proporționalității dreptului Uniunii și articolul 25 din Regulamentul REACH (a) prin solicitarea de teste care nu sunt necesare sau adecvate, întrucât este imposibil din punct de vedere tehnic ca acestea să fie efectuate astfel cum solicită pârâta și întrucât, atunci când sunt efectuate, ele nu vor produce nicio informație relevantă referitoare la substanță, (b) prin solicitarea unui studiu de stabilire a dozelor care nu este necesar, luând de asemenea în considerare pierderea substanțială de vieți ale animalelor, care este contrară cerințelor de la articolul 25 din Regulamentul REACH, și (c) prin respingerea opțiunii mai puțin costisitoare.

         (1)  C(2019) 7336 final.

         (2)  Regulamentul (CE) nr. 1907/2006 al Parlamentului European și al Consiliului din 18 decembrie 2006 privind înregistrarea, evaluarea, autorizarea și restricționarea substanțelor chimice (REACH), de înființare a Agenției Europene pentru Produse Chimice, de modificare a Directivei 1999/45/CE și de abrogare a Regulamentului (CEE) nr. 793/93 al Consiliului și a Regulamentului (CE) nr. 1488/94 al Comisiei, precum și a Directivei 76/769/CEE a Consiliului și a Directivelor 91/155/CEE, 93/67/CEE, 93/105/CE și 2000/21/CE ale Comisiei (JO 2006, L 396, p. 1).


title: Cauza T-872/19: Acțiune introdusă la 22 decembrie 2019 – IM/BEI

text:
               2.3.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 68/48

      Acțiune introdusă la 22 decembrie 2019 – IM/BEI
      (Cauza T-872/19)
      (2020/C 68/57)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamant: IM (reprezentant: D. Giabbani, avocat)

         Pârâtă: Banca Europeană de Investiții

         Concluziile

      Reclamantul solicită Tribunalului:

                  —

                  declararea prezentei acțiuni ca fiind admisibilă;

                  —

                  admiterea pe fond a prezentei acțiuni;

                  —

                  declararea deciziei din 3 octombrie 2019 și, respectiv, a deciziei din 9 octombrie 2019 ca fiind ilegală și abuzivă;

                  —

                  în consecință, obligarea Băncii Europene de Investiții la plata către reclamant a sumei de 143 915,70 euro cu titlu de prejudiciu moral și a sumei de 1 726 988,40 euro cu titlu de prejudiciu material sau a oricărei alte sume, chiar superioare, care trebuie evaluată ex aequo et bono de Tribunal sau de experți, majorată cu dobânda legală începând de la data prezentei cereri în justiție și până la plata integrală;

                  —

                  obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamantul invocă patru motive.

                  1.

                  Primul motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 20 din Statutul Fondului european de investiții, potrivit căruia „directorul general este numit pentru un mandat de cel mult cinci ani și este reeligibil”.

                  2.

                  Al doilea motiv, întemeiat pe încălcarea scrisorii din 5 martie 2014 de angajare a reclamantului și a actului adițional la aceasta, pentru motivul că din documentele menționate și din extinderea mandatului reclamantului dincolo de 15 martie 2017 reiese un acord care îi permite să lucreze până la 67 ani și chiar și după.

                  3.

                  Al treilea motiv, întemeiat pe discriminarea directă pe motive de vârstă a reclamantului. Reclamantul consideră că, prin respingerea candidaturii sale doar pentru motivul vârstei acestuia, comisia de recrutare a încălcat principiul nediscriminării.

                  4.

                  Al patrulea motiv, întemeiat pe încălcarea datelor confidențiale și personale ale reclamantului. Reclamantul susține că, prin invocarea conținutului scrisorii de angajare pentru a-și întemeia decizia, comisia de recrutare admite că a luat cunoștință de un document care nu trebuia să se afle în posesia sa și care conținea date personale referitoare la reclamant.