title: Cauza C-403/16: Hotărârea Curții (Camera întâi) din 13 decembrie 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Naczelny Sąd Administracyjny – Polonia) – Soufiane El Hassani/Minister Spraw Zagranicznych [Trimitere preliminară — Spațiul de libertate, securitate și justiție — Regulamentul (CE) nr. 810/2009 — Articolul 32 alineatul (3) — Codul comunitar de vize — Decizie de respingere a cererilor de viză — Dreptul solicitantului la o cale de atac împotriva acestei decizii — Obligația unui stat membru de a garanta dreptul la o cale de atac jurisdicțională]

text:
               12.2.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 52/8

         Hotărârea Curții (Camera întâi) din 13 decembrie 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Naczelny Sąd Administracyjny – Polonia) – Soufiane El Hassani/Minister Spraw Zagranicznych
   (Cauza C-403/16) (1)

   ([Trimitere preliminară - Spațiul de libertate, securitate și justiție - Regulamentul (CE) nr. 810/2009 - Articolul 32 alineatul (3) - Codul comunitar de vize - Decizie de respingere a cererilor de viză - Dreptul solicitantului la o cale de atac împotriva acestei decizii - Obligația unui stat membru de a garanta dreptul la o cale de atac jurisdicțională])
   (2018/C 052/10)
   Limba de procedură: polona

      Instanța de trimitere

   Naczelny Sąd Administracyjny

      Părțile din procedura principală

      Reclamant: Soufiane El Hassani

      Pârât: Minister Spraw Zagranicznych

      Dispozitivul

   Articolul 32 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 810/2009 al Parlamentului European și al Consiliului din 13 iulie 2009 privind instituirea unui Cod comunitar de vize, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (UE) nr. 610/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 26 iunie 2013 coroborat cu articolul 47 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, trebuie să fie interpretat în sensul că impune statelor membre obligația de a prevedea o procedură privind o cale de atac împotriva deciziilor de respingere a cererilor de viză, ale cărei modalități intră sub incidența ordinii juridice a fiecărui stat membru, cu respectarea principiilor echivalenței și efectivității. Această procedură trebuie să garanteze, într-un anumit stadiu al acesteia, o cale de atac jurisdicțională.

      (1)  JO C 383, 17.10.2016.


title: Cauza C-408/16: Hotărârea Curții (Camera a opta) din 6 decembrie 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Curtea de Apel București – România) – Compania Națională de Administrare a Infrastructurii Rutiere SA, fostă Compania Națională de Autostrăzi și Drumuri Naționale din România SA/Ministerul Fondurilor Europene – Direcția Generală Managementul Fondurilor Externe [Trimitere preliminară — Achiziții publice — Directiva 2004/18/CE — Domeniu de aplicare — Regulamentul (CE) nr. 1083/2006 — Fondul european de dezvoltare regională, Fondul social european și Fondul de coeziune — Contract de finanțare a construcției unei autostrăzi încheiat cu Banca Europeană de Investiții înainte de aderarea statului membru la Uniunea Europeană — Noțiunea „neregularitate” în sensul Regulamentului nr. 1083/2006]

text:
               12.2.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 52/9

         Hotărârea Curții (Camera a opta) din 6 decembrie 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Curtea de Apel București – România) – Compania Națională de Administrare a Infrastructurii Rutiere SA, fostă Compania Națională de Autostrăzi și Drumuri Naționale din România SA/Ministerul Fondurilor Europene – Direcția Generală Managementul Fondurilor Externe
   (Cauza C-408/16) (1)

   ([Trimitere preliminară - Achiziții publice - Directiva 2004/18/CE - Domeniu de aplicare - Regulamentul (CE) nr. 1083/2006 - Fondul european de dezvoltare regională, Fondul social european și Fondul de coeziune - Contract de finanțare a construcției unei autostrăzi încheiat cu Banca Europeană de Investiții înainte de aderarea statului membru la Uniunea Europeană - Noțiunea „neregularitate” în sensul Regulamentului nr. 1083/2006])
   (2018/C 052/11)
   Limba de procedură: româna

      Instanța de trimitere

   Curtea de Apel București

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Compania Națională de Administrare a Infrastructurii Rutiere SA, fostă Compania Națională de Autostrăzi și Drumuri Naționale din România SA

         Pârât:
       Ministerul Fondurilor Europene – Direcția Generală Managementul Fondurilor Externe

      Dispozitivul

               1)

               Directiva 2004/18/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 31 martie 2004 privind coordonarea procedurilor de atribuire a contractelor de achiziții publice de lucrări, de bunuri și de servicii, în special articolul 15 litera (c), trebuie interpretată în sensul că se opune ca reglementarea unui stat membru să prevadă, pentru o procedură de atribuire a unui contract de achiziții publice angajată ulterior datei aderării sale la Uniunea Europeană, în vederea realizării unui proiect inițiat pe baza unui contract de finanțare încheiat cu Banca Europeană de Investiții anterior aderării menționate, aplicarea criteriilor specifice prevăzute de dispozițiile Ghidului de atribuire a contractelor de achiziții publice al Băncii Europene de Investiții care nu sunt conforme cu dispozițiile acestei directive.

               2)

               Articolul 9 alineatul (5) și articolul 60 litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 1083/2006 al Consiliului din 11 iulie 2006 de stabilire a anumitor dispoziții generale privind Fondul european de dezvoltare regională, Fondul social european și Fondul de coeziune și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 1260/1999 trebuie interpretate în sensul că o procedură de atribuire a unui contract de achiziții publice precum cea în discuție în litigiul principal, în care au fost aplicate criterii mai restrictive decât cele prevăzute de Directiva 2004/18, nu poate fi considerată că a fost desfășurată în deplină conformitate cu dreptul Uniunii și nu este eligibilă pentru o finanțare europeană nerambursabilă, acordată retrospectiv.
               Articolul 2 punctul 7 din Regulamentul nr. 1083/2006 trebuie interpretat în sensul că utilizarea unor criterii de precalificare a ofertanților mai restrictive decât cele prevăzute de Directiva 2004/18 constituie o „neregularitate”, în sensul acestei dispoziții, care justifică aplicarea unei corecții financiare în temeiul articolului 98 din acest regulament, în măsura în care nu se poate exclude ca o astfel de utilizare să fi avut o incidență asupra bugetului fondului în cauză, aspect a cărui verificare revine instanței de trimitere.

      (1)  JO C 383, 17.10.2016.


title: Cauza C-487/16 P: Hotărârea Curții (Camera a șasea) din 13 decembrie 2017 – Telefónica SA/Comisia Europeană (Recurs — Înțelegeri — Piețele portugheză și spaniolă de telecomunicații — Clauză de neconcurență cuprinsă într-un acord încheiat între două societăți — Restrângere prin obiect — Drept la apărare — Refuz de audiere a unor martori — Amenzi — Gravitate a încălcării — Circumstanțe atenuante)

text:
               12.2.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 52/10

         Hotărârea Curții (Camera a șasea) din 13 decembrie 2017 – Telefónica SA/Comisia Europeană
   (Cauza C-487/16 P) (1)

   ((Recurs - Înțelegeri - Piețele portugheză și spaniolă de telecomunicații - Clauză de neconcurență cuprinsă într-un acord încheiat între două societăți - Restrângere prin obiect - Drept la apărare - Refuz de audiere a unor martori - Amenzi - Gravitate a încălcării - Circumstanțe atenuante))
   (2018/C 052/12)
   Limba de procedură: spaniola

      Părțile

      Recurentă: Telefónica SA (reprezentanți: J. Folguera Crespo și P. Vidal Martínez, avocați)

      Cealaltă parte din procedură: Comisia Europeană (reprezentanți: C. Giolito și C. Urraca Caviedes, agenți)

      Dispozitivul

               1)

               Respinge recursul.

               2)

               Obligă Telefónica SA la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 427, 21.11.2016.


title: Cauza T-812/17: Acțiune introdusă la 15 decembrie 2017 – Seco Belgium și Vinçotte/Parlamentul

text:
               12.2.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 52/39

         Acțiune introdusă la 15 decembrie 2017 – Seco Belgium și Vinçotte/Parlamentul
   (Cauza T-812/17)
   (2018/C 052/51)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamante: Seco Belgium (Bruxelles, Belgia) și Vinçotte (Vilvoorde, Belgia) (reprezentanți: A. Delvaux și R. Simar, avocați)

      Pârât: Parlamentul European

      Concluziile

   Reclamantele solicită Tribunalului:

               —

               declararea admisibilității acțiunii în anulare;

               —

               anularea deciziei, a cărei dată nu este cunoscută, prin care Parlamentul European a decis să atribuie contractul [06D20/2017/M005 – Misiuni de control şi de expertiză tehnică în cadrul achiziţiilor, al proiectelor şi al lucrărilor de construcţii de la Parlamentul European din Bruxelles (JO 2017/S 118-236114)] [unui alt ofertant];

               —

               obligarea Parlamentului la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamantele invocă un motiv unic, întemeiat pe încălcarea articolelor 1.1, 1.2 și 1.3 din anexa „Specificații tehnice” la caietul de sarcini aferent anunțului de participare 06D20/2017/M005 – Misiuni de control și de expertiză tehnică în cadrul achizițiilor, al proiectelor și al lucrărilor de construcții de la Parlamentul European din Bruxelles (JO 2017/S 118-236114), pe eroarea vădită de apreciere, pe încălcarea principiilor generale ale dreptului Uniunii Europene, a obligațiilor de diligență și de scrupulozitate, a principiului egalității, a principiului transparenței, a obligației de motivare care rezultă printre altele din articolul 113 din Regulamentul (UE, Euratom) nr. 966/2012 al Parlamentului European și al Consiliului din 25 octombrie 2012 privind normele financiare aplicabile bugetului general al Uniunii și de abrogare a Regulamentului (CE, Euratom) Nr. 1605/2002 al Consiliului (JO 2012, L 298, p. 1) și din articolul 161 din Regulamentul delegat (UE) nr. 1268/2012 al Comisiei din 29 octombrie 2012 privind normele de aplicare a Regulamentului (UE, Euratom) nr. 966/2012 al Parlamentului European și al Consiliului privind normele financiare aplicabile bugetului general al Uniunii (JO 2012, L 362, p. 1), a dreptului la o cale de atac efectivă, precum și a unora dintre dispozițiile care reglementează atribuirea contractului în cauză.


title: Cauza C-567/16: Hotărârea Curții (Camera a șaptea) din 7 decembrie 2017 [cerere de decizie preliminară formulată de High Court of Justice (Chancery Division) – Regatul Unit] – Merck Sharp & Dohme Corporation/Comptroller-General of Patents, Designs and Trade Marks [Trimitere preliminară — Proprietate industrială și comercială — Dreptul brevetelor — Medicamente de uz uman — Regulamentul (CE) nr. 469/2009 — Articolul 3 litera (b) — Certificat suplimentar de protecție — Condiții de obținere — Articolul 10 alineatul (3) — Eliberarea certificatului sau respingerea cererii de certificat — Directiva 2001/83/CE — Articolul 28 alineatul (4) — Procedura descentralizată]

text:
               12.2.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 52/10

         Hotărârea Curții (Camera a șaptea) din 7 decembrie 2017 [cerere de decizie preliminară formulată de High Court of Justice (Chancery Division) – Regatul Unit] – Merck Sharp & Dohme Corporation/Comptroller-General of Patents, Designs and Trade Marks
   (Cauza C-567/16) (1)

   ([Trimitere preliminară - Proprietate industrială și comercială - Dreptul brevetelor - Medicamente de uz uman - Regulamentul (CE) nr. 469/2009 - Articolul 3 litera (b) - Certificat suplimentar de protecție - Condiții de obținere - Articolul 10 alineatul (3) - Eliberarea certificatului sau respingerea cererii de certificat - Directiva 2001/83/CE - Articolul 28 alineatul (4) - Procedura descentralizată])
   (2018/C 052/13)
   Limba de procedură: engleza

      Instanța de trimitere

   High Court of Justice (Chancery Division)

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Merck Sharp & Dohme Corporation

      Pârât: Comptroller-General of Patents, Designs and Trade Marks

      Dispozitivul

               1)

               Articolul 3 litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 469/2009 al Parlamentului European și al Consiliului din 6 mai 2009 privind certificatul suplimentar de protecție pentru medicamente trebuie interpretat în sensul că nu poate fi asimilată unei autorizații de introducere pe piață, în sensul dispoziției menționate, o comunicare privind încheierea procedurii emisă, conform articolului 28 alineatul (4) din Directiva 2001/83/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 6 noiembrie 2001 de instituire a unui cod comunitar cu privire la medicamentele de uz uman, astfel cum a fost modificată, în ceea ce privește farmacovigilența, prin Directiva 2010/84/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 15 decembrie 2010, de statul membru de referință, înainte de expirarea brevetului de bază prevăzut la articolul 1 litera (c) din Regulamentul nr. 469/2009, astfel încât un certificat suplimentar de protecție nu poate fi obținut în temeiul unei astfel de comunicări.

               2)

               Articolul 10 alineatul (3) din Regulamentul nr. 469/2009 trebuie interpretat în sensul că neacordarea unei autorizații de introducere pe piață de către statul membru în cauză, la data depunerii cererii de certificat suplimentar de protecție în acest stat membru, nu constituie o neregulă susceptibilă să fie reparată în temeiul acestei dispoziții.

      (1)  JO C 22, 23.1.2017.


title: Cauza T-813/17: Acțiune introdusă la 14 decembrie 2017 – Nerantzaki/Comisia

text:
               12.2.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 52/39

         Acțiune introdusă la 14 decembrie 2017 – Nerantzaki/Comisia
   (Cauza T-813/17)
   (2018/C 052/52)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Eleni Nerantzaki (Bruxelles, Belgia) (reprezentant: N. Korogiannakis, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei comisiei de evaluare a EPSO din 7 martie 2017 de a nu admite reclamanta în etapa următoare a concursului EPSO/AD/331/16;

               —

               anularea deciziei autorității împuternicite să facă numiri Ares(2017)s. 4916702 din 14 septembrie 2017 de respingere a reclamației reclamantei îndreptată împotriva deciziei de a nu o admite în etapa următoare a concursului EPSO/AD/331/16;

               —

               obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată și a celorlalte cheltuieli efectuate de reclamantă în cadrul prezentei acțiuni.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă trei motive.

               1.

               Primul motiv, întemeiat pe săvârșirea de către pârâtă a unei erori vădite de apreciere în ceea ce privește calificările profesionale ale reclamantei.

               2.

               Al doilea motiv, întemeiat pe nerespectarea anunțului de concurs EPSO/AD/331/16.

               3.

               Al treilea motiv, întemeiat pe motivarea insuficientă și contradictorie prin încălcarea articolului 25 și a articolului 90 alineatul (2) din Statutul funcționarilor.


title: Cauza C-630/16: Hotărârea Curții (Camera a opta) din 14 decembrie 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Helsingin hallinto-oikeus – Finlanda) – procedură inițiată de Anstar Oy [Trimitere preliminară — Condiții armonizate pentru comercializarea produselor pentru construcții — Standard armonizat EN 1090-1:2009+A1:2011 — Criterii de determinare a domeniului de aplicare al unui standard adoptat de Comitetul European de Normalizare (CEN) în temeiul unui mandat al Comisiei Europene — Sisteme de ancorare pentru fixarea în beton înainte de întărire și utilizate pentru fixarea panourilor de fațadă și a suporturilor de zidărie la structura de rezistență a clădirii]

text:
               12.2.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 52/11

         Hotărârea Curții (Camera a opta) din 14 decembrie 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Helsingin hallinto-oikeus – Finlanda) – procedură inițiată de Anstar Oy
   (Cauza C-630/16) (1)

   ([Trimitere preliminară - Condiții armonizate pentru comercializarea produselor pentru construcții - Standard armonizat EN 1090-1:2009+A1:2011 - Criterii de determinare a domeniului de aplicare al unui standard adoptat de Comitetul European de Normalizare (CEN) în temeiul unui mandat al Comisiei Europene - Sisteme de ancorare pentru fixarea în beton înainte de întărire și utilizate pentru fixarea panourilor de fațadă și a suporturilor de zidărie la structura de rezistență a clădirii])
   (2018/C 052/14)
   Limba de procedură: finlandeza

      Instanța de trimitere

   Helsingin hallinto-oikeus

      Părțile din procedura principală

   Anstar Oy

      cu participarea: Turvallisuus- ja kemikaalivirasto (Tukes)

      Dispozitivul

   Standardul EN 1090-1:2009+A1:2011, intitulat „Execuția structurilor de oțel și structurilor de aluminiu. Partea 1: Cerințe pentru evaluarea conformității elementelor structurale”, trebuie interpretat în sensul că produsele, precum cele în discuție în litigiul principal, destinate fixării în beton înainte de întărire fac parte din domeniul de aplicare al acestui standard dacă au o funcție structurală, în sensul că retragerea lor dintr-o construcție ar diminua imediat rezistența acesteia.

      (1)  JO C 63, 27.2.2017.


title: Cauza C-644/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Hoge Raad der Nederlanden (Țările de Jos) la 17 noiembrie 2017 – Eurobolt BV

text:
               12.2.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 52/18

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Hoge Raad der Nederlanden (Țările de Jos) la 17 noiembrie 2017 – Eurobolt BV
   (Cauza C-644/17)
   (2018/C 052/25)
   Limba de procedură: neerlandeza

      Instanța de trimitere

   Hoge Raad der Nederlanden

      Părțile din procedura principală

      Recurentă: Eurobolt BV

      Cealaltă parte: Staatssecretaris van Financiën

      Întrebările preliminare

               1)

                           a)

                           Articolul 47 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene coroborat cu articolul 4 alineatul (3) TUE trebuie interpretat în sensul că o persoană interesată poate ataca legalitatea unei decizii a unei instituții a Uniunii, care trebuie pusă în aplicare de autoritățile naționale, invocând încălcarea normelor fundamentale de procedură, încălcarea tratatelor sau a unor norme de punere în aplicare a acestora sau un abuz de putere?

                           b)

                           Articolul 47 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene coroborat cu articolul 4 alineatul (3) TUE trebuie interpretat în sensul că instituțiile Uniunii care sunt implicate în procesul de adoptare a unei decizii a cărei validitate este atacată într-o procedură în fața instanței naționale, sunt obligate să furnizeze acestei instanțe, la cerere, toate informațiile de care dispun și pe care le-au luat în considerare sau pe care ar fi trebuit să le ia în considerare în procesul de adoptare a acestei decizii?

                           c)

                           Articolul 47 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene trebuie interpretat în sensul că dreptul la o cale de atac efectivă implică faptul ca instanța să verifice, fără restricții, dacă sunt îndeplinite condițiile pentru aplicarea articolului 13 din Regulamentul (CE) nr. 1225/2009 (1)? Acest articol 47 implică în special că instanța este competentă să aprecieze pe deplin dacă stabilirea faptelor a fost completă și adecvată să justifice efectul juridic amintit? Acest articol 47 implică în special și că instanța menționată este competentă să aprecieze pe deplin dacă faptele cu privire la care se pretinde că nu au fost luate în considerare în adoptarea deciziei, dar care ar putea afecta efectul juridic legat de faptele care au fost însă stabilite, ar fi trebuit luate în considerare?

               2)

                           a)

                           Noțiunea „informaţiile utile” de la articolul 15 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1225/2009 trebuie interpretată în sensul că prin aceasta se înțeleg observațiile unui importator independent stabilit în Uniunea Europeană al bunurilor care fac obiectul anchetei menționate în această dispoziție la constatările Comisiei dacă acest importator a fost informat de Comisie cu privire la această anchetă, a furnizat Comisiei informațiile cerute și, având ocazia în acest sens, a răspuns în timp util la constatările Comisiei?

                           b)

                           În cazul unui răspuns afirmativ la întrebarea 2.a, poate acest importator în acest caz să invoce încălcarea articolului 15 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1225/2009 dacă observațiile depuse de acesta nu sunt puse la dispoziție cu cel puțin zece zile lucrătoare înaintea reuniunii Comitetului consultativ prevăzut la această dispoziție?

                           c)

                           În cazul unui răspuns afirmativ la întrebarea 2) b), încălcarea articolului 15 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1225/2009 are ca urmare faptul că decizia este nelegală și că aplicarea acesteia trebuie înlăturată?

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 1225/2009 al Consiliului din 30 noiembrie 2009 privind protecția împotriva importurilor care fac obiectul unui dumping din partea țărilor care nu sunt membre ale Comunității Europene (JO 2009, L 343, p. 51).


title: Cauza T-814/17: Acțiune introdusă la 14 decembrie 2017 – Lietuvos geležinkeliai/Comisia

text:
               12.2.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 52/40

         Acțiune introdusă la 14 decembrie 2017 – Lietuvos geležinkeliai/Comisia
   (Cauza T-814/17)
   (2018/C 052/53)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Lietuvos geležinkeliai AB (Vilnius, Lituania) (reprezentanți: W. Deselaers, K. Apel și P. Kirst, lawyers)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea în întregime sau în parte a articolelor 1, 2, 3 și 4 din Decizia C(2017) 6544 final a Comisiei din 2 octombrie 2017 privind o procedură inițiată în temeiul articolului 102 TFUE în cazul AT.39813 – Transportul feroviar în țările baltice; și/sau

               —

               reducerea amenzii aplicate reclamantei prin articolul 2 din Decizia C(2017) 6544 final a Comisiei din 2 octombrie 2017; și

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă cinci motive.

               1.

               Primul motiv, întemeiat pe o încălcare a articolului 102 TFUE și pe o eroare vădită de drept în utilizarea unui criteriu juridic eronat la aprecierea pretinsei practici abuzive. Potrivit reclamantei, nu putea exista o practică abuzivă decât dacă accesul la calea ferată era esențial sau indispensabil pentru concurenți pentru a intra în concurență pe piața din aval (ceea ce nu este cazul).

               2.

               Al doilea motiv, întemeiat pe o încălcare a articolului 102 TFUE și pe erori vădite de drept și de apreciere. Reclamanta susține că, chiar în lumina criteriului juridic (eronat) aplicat de Comisie, suprimarea căii ferate care leagă Mažeikiai din nord-vestul Lituaniei cu frontiera letonă (denumită în continuare „calea ferată”), care este o infrastructură neesențială, nu constituia un abuz de poziție dominantă în împrejurările juridice și factuale ale prezentei cauze.

               3.

               Al treilea motiv, întemeiat pe o încălcare a articolului 296 TFUE și a articolului 2 din Regulamentul nr. 1/2003, întrucât, potrivit reclamantei, decizia atacată este afectată de insuficiența probelor și de nemotivare.

               4.

               Al patrulea motiv, întemeiat pe o încălcare a articolului 23.3 din Regulamentul nr. 1/2003 și pe erori vădite de drept și de apreciere în stabilirea cuantumului amenzii.

               5.

               Al cincilea motiv, întemeiat pe o încălcare a articolului 7 din Regulamentul nr. 1/2003 și pe erori vădite de drept și de apreciere în dispunerea în fapt a unei măsuri corective disproporționate (și anume reconstruirea căii ferate).


title: Cauza C-646/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunale di Brindisi (Italia) la 17 noiembrie 2017 – Procedură penală privind pe Gianluca Moro

text:
               12.2.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 52/19

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunale di Brindisi (Italia) la 17 noiembrie 2017 – Procedură penală privind pe Gianluca Moro
   (Cauza C-646/17)
   (2018/C 052/26)
   Limba de procedură: italiana

      Instanța de trimitere

   Tribunale di Brindisi

      Partea din procedura principală

   Gianluca Moro

      Întrebarea preliminară

   Articolul 2 alineatul (1), articolul 3 alineatul (1) litera (c) și articolul 6 alineatele (1), (2) și (3) din Directiva 2012/13/UE (1), precum și articolul 48 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene trebuie interpretate în sensul că se opun unor dispoziții de procedură penală ale unui stat membru în temeiul cărora dreptul la apărare subsecvent modificării învinuirii este garantat în condiții diferite, din punct de vedere calitativ și cantitativ, după cum modificarea privește aspectele de fapt ale acuzării sau încadrarea juridică a acesteia, inculpatul nefiind, mai precis, autorizat decât în primul caz să solicite procedura alternativă întemeiată pe un sistem de recompensă, și anume procedura de recunoaștere a vinovăției (așa numitul acord de recunoaștere a vinovăției)?”

      (1)  Directiva 2012/13/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 22 mai 2012 privind dreptul la informare în cadrul procedurilor penale (JO L 142, p. 1).


title: Cauza T-821/17: Acțiune introdusă la 12 decembrie 2017 – Vitromed/EUIPO – Vitromed Healthcare (VITROMED Germany)

text:
               12.2.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 52/41

         Acțiune introdusă la 12 decembrie 2017 – Vitromed/EUIPO – Vitromed Healthcare (VITROMED Germany)
   (Cauza T-821/17)
   (2018/C 052/54)
   Limba în care a fost formulată acțiunea: germana

      Părțile

      Reclamantă: Vitromed GmbH (Jena, Germania) (reprezentant: M. Linß, avocat)

      Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Vitromed Healthcare (Jaipur, India)

      Datele privind procedura în fața EUIPO

      Solicitantul mărcii în litigiu: reclamanta

      Marca în litigiu: marca Uniunii Europene figurativă care cuprinde elementele verbale „VITROMED Germany” – cererea de înregistrare nr. 14 459 903

      Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție

      Decizia atacată: Decizia Camerei a doua de recurs a EUIPO din 26 septembrie 2017 în cauza R 2402/2016-2

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei atacate;

               —

               respingerea în totalitate a opoziției;

               —

               obligarea persoanei care a formulat opoziția la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivul invocat

               —

               încălcarea articolului 8 litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009.


title: Cauza C-636/16: Hotărârea Curții (Camera a opta) din 7 decembrie 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Juzgado Contencioso-Administrativo n°1 de Pamplona – Spania) – Wilber López Pastuzano/Delegación del Gobierno en Navarra (Trimitere preliminară — Statutul resortisanților țărilor terțe care sunt rezidenți pe termen lung — Directiva 2003/109/CE — Articolul 12 — Adoptarea unei decizii de expulzare a unui rezident pe termen lung — Elemente care trebuie luate în considerare — Reglementare națională — Neluarea în considerare a acestor elemente — Compatibilitate)

text:
               12.2.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 52/11

         Hotărârea Curții (Camera a opta) din 7 decembrie 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Juzgado Contencioso-Administrativo no1 de Pamplona – Spania) – Wilber López Pastuzano/Delegación del Gobierno en Navarra
   (Cauza C-636/16) (1)

   ((Trimitere preliminară - Statutul resortisanților țărilor terțe care sunt rezidenți pe termen lung - Directiva 2003/109/CE - Articolul 12 - Adoptarea unei decizii de expulzare a unui rezident pe termen lung - Elemente care trebuie luate în considerare - Reglementare națională - Neluarea în considerare a acestor elemente - Compatibilitate))
   (2018/C 052/15)
   Limba de procedură: spaniola

      Instanța de trimitere

   Juzgado Contencioso-Administrativo no1 de Pamplona

      Părțile din procedura principală

      Reclamant: Wilber López Pastuzano

      Pârâtă: Delegación del Gobierno en Navarra

      Dispozitivul

   Articolul 12 din Directiva 2003/109/CE a Consiliului din 25 noiembrie 2003 privind statutul resortisanților țărilor terțe care sunt rezidenți pe termen lung trebuie să fie interpretat în sensul că se opune unei reglementări a unui stat membru care, astfel cum este interpretată de o parte din instanțele acestuia, nu prevede aplicarea cerințelor de protecție împotriva expulzării unui resortisant al unui stat terț rezident pe termen lung la ansamblul deciziilor administrative de expulzare, indiferent de natura sau de modalitățile juridice ale acestei măsuri.

      (1)  JO C 46, 13.2.2017.


title: Cauza T-825/17: Acțiune introdusă la 22 decembrie 2017 – Carbon System Verwaltungs/EUIPO (LIGHTBOUNCE)

text:
               12.2.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 52/42

         Acțiune introdusă la 22 decembrie 2017 – Carbon System Verwaltungs/EUIPO (LIGHTBOUNCE)
   (Cauza T-825/17)
   (2018/C 052/55)
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Carbon System Verwaltungs GmbH (Marktheidenfeld, Germania) (reprezentanți: M. Gilch și L. Petri, avocați)

      Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

      Datele privind procedura în fața EUIPO

      Marca în litigiu: marca Uniunii verbală „LIGHTBOUNCE” – cererea de înregistrare nr. 15 152 028

      Decizia atacată: Decizia Camerei întâi de recurs a EUIPO din 11 octombrie 2017 în cauza R 2301/2016-1

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea Deciziei Camerei întâi de recurs a EUIPO din 11 octombrie 2017 (R 2301/2016-1);

               —

               obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele invocate

               —

               încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul 2017/1001;

               —

               încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul 2017/1001.


title: Cauza C-42/17: Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 5 decembrie 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Corte costituzionale – Italia) – Procedură penală privind pe M.A.S., M.B. [Trimitere preliminară — Articolul 325 TFUE — Hotărârea din 8 septembrie 2015, Taricco și alții (C-105/14, EU:C:2015:555) — Procedură penală privind infracțiuni în materia taxei pe valoarea adăugată (TVA) — Legislație națională care prevede termene de prescripție care pot conduce la nepedepsirea infracțiunilor — Atingere adusă intereselor financiare ale Uniunii Europene — Obligație de a lăsa neaplicată orice dispoziție de drept intern care poate aduce atingere obligațiilor impuse statelor membre de dreptul Uniunii — Principiul legalității infracțiunilor și pedepselor]

text:
               12.2.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 52/12

         Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 5 decembrie 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Corte costituzionale – Italia) – Procedură penală privind pe M.A.S., M.B.
   (Cauza C-42/17) (1)

   ([Trimitere preliminară - Articolul 325 TFUE - Hotărârea din 8 septembrie 2015, Taricco și alții (C-105/14, EU:C:2015:555) - Procedură penală privind infracțiuni în materia taxei pe valoarea adăugată (TVA) - Legislație națională care prevede termene de prescripție care pot conduce la nepedepsirea infracțiunilor - Atingere adusă intereselor financiare ale Uniunii Europene - Obligație de a lăsa neaplicată orice dispoziție de drept intern care poate aduce atingere obligațiilor impuse statelor membre de dreptul Uniunii - Principiul legalității infracțiunilor și pedepselor])
   (2018/C 052/16)
   Limba de procedură: italiana

      Instanța de trimitere

   Corte costituzionale

      Părțile din procedura penală principală

   M.A.S., M.B.

      cu participarea: Presidente del Consiglio dei Ministri

      Dispozitivul

   Articolul 325 alineatele (1) și (2) TFUE trebuie interpretat în sensul că impune instanței naționale ca, în cadrul unei proceduri penale având ca obiect infracțiuni privind taxa pe valoarea adăugată, să lase neaplicate dispoziții interne în materie de prescripție care intră sub incidența dreptului material național și care se opun aplicării unor sancțiuni penale efective și disuasive într-un număr considerabil de cazuri de fraudă gravă aducând atingere intereselor financiare ale Uniunii Europene sau care prevăd termene de prescripție mai scurte pentru cazurile de fraudă gravă aducând atingere intereselor respective decât pentru cele aducând atingere intereselor financiare ale statului membru în cauză, cu excepția cazului în care o astfel de neaplicare determină o încălcare a principiului legalității infracțiunilor și pedepselor, din cauza unei lipse de precizie a legii aplicabile sau pentru motivul aplicării retroactive a unei legislații care impune condiții de incriminare mai severe decât cele în vigoare la momentul săvârșirii infracțiunii.

      (1)  JO C 195, 19.6.2017.


title: Cauza T-826/17: Acțiune introdusă la 22 decembrie 2017 – TeamBank/EUIPO – Fio Systems (FYYO)

text:
               12.2.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 52/42

         Acțiune introdusă la 22 decembrie 2017 – TeamBank/EUIPO – Fio Systems (FYYO)
   (Cauza T-826/17)
   (2018/C 052/56)
   Limba în care a fost formulată acțiunea: germana

      Părțile

      Reclamantă: TeamBank AG Nürnberg (Nürnberg, Germania) (reprezentanți: D. Terheggen și H. Lindner, avocați)

      Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Fio Systems AG (Leipzig, Germania)

      Datele privind procedura în fața EUIPO

      Solicitantul mărcii în litigiu: reclamanta

      Marca în litigiu: marca Uniunii Europene verbală „FYOO” – cererea de înregistrare nr. 14 589 261

      Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție

      Decizia atacată: Decizia Camerei a patra de recurs a EUIPO din 6 noiembrie 2017 în cauza R 2337/2016-4

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea Deciziei Camerei a patra de recurs a EUIPO din 6 noiembrie 2017 în cauza R 2337/2016-4, în partea în care s-a respins cererea pentru produse din clasa 9;

               —

               obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivul invocat

               —

               încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul 2017/1001.


title: Cauza C-647/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Högsta förvaltningsdomstolen (Suedia) la 20 noiembrie 2017 – Skatteverket/Srf konsulterna AB

text:
               12.2.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 52/19

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Högsta förvaltningsdomstolen (Suedia) la 20 noiembrie 2017 – Skatteverket/Srf konsulterna AB
   (Cauza C-647/17)
   (2018/C 052/27)
   Limba de procedură: suedeza

      Instanța de trimitere

   Högsta förvaltningsdomstolen

      Părțile din procedura principală

      Recurentă: Skatteverket

      Intimată: Srf konsulterna AB

      Întrebările preliminare

   Noţiunea „acces la evenimente” din articolul 53 din Directiva TVA (1) trebuie interpretată în sensul că vizează o prestare de servicii constând într-un curs de contabilitate de cinci zile care este furnizat numai persoanelor impozabile și care presupune înscrierea prealabilă și o plată în avans?

      (1)  Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată (JO 2006, L 347, p. 1, Ediție specială, 09/vol. 3 p. 7).


title: Cauza T-831/17: Acțiune introdusă la 29 decembrie 2017 – DRH Licensing & Managing/EUIPO – Merck (Flexagil)

text:
               12.2.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 52/43

         Acțiune introdusă la 29 decembrie 2017 – DRH Licensing & Managing/EUIPO – Merck (Flexagil)
   (Cauza T-831/17)
   (2018/C 052/57)
   Limba în care a fost formulată acțiunea: germana

      Părțile

      Reclamantă: DRH Licensing & Managing AG (Zürich, Elveția) (reprezentant: S. Salomonowitz, avocat)

      Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Merck KGaA (Darmstadt, Germania)

      Datele privind procedura în fața EUIPO

      Titularul mărcii în litigiu: cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

      Marca în litigiu: marca Uniunii Europene figurativă care cuprinde elementul verbal „Flexagil” – marca Uniunii Europene nr. 7 301 237

      Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de declarare a nulității

      Decizia atacată: Decizia Camerei a patra de recurs a EUIPO din 17 octombrie 2017 în cauza R 2043/2016-4

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea în tot a Deciziei Camerei a patra de recurs a EUIPO din 17 octombrie 2017 în cauza R 2043/2016-4;

               —

               obligarea oficiului pârât la plata cheltuielilor de judecată și a celor efectuate în calea de atac în cauza R 2043/2016.

      Motivele invocate

               —

               încălcarea articolului 58 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul nr. 2017/1001;

               —

               încălcarea articolului 18 din Regulamentul nr. 2017/1001.


title: Cauza C-66/17: Hotărârea Curții (Camera a șaptea) din 14 decembrie 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Sąd Rejonowy Poznań-Grunwald i Jeżyce w Poznaniu – Polonia) – Grzegorz Chudaś, Irena Chudaś/DA Deutsche Allgemeine Versicherung Aktiengesellschaft AG [Trimitere preliminară — Cooperare judiciară în materie civilă — Regulamentul (CE) nr. 805/2004 — Domeniu de aplicare — Titlu executoriu european pentru creanțele necontestate — Titluri executorii care pot fi certificate ca titlu executoriu european — Decizie privind cuantumul cheltuielilor de judecată cuprinsă într-o hotărâre care nu privește o creanță necontestată — Excludere]

text:
               12.2.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 52/13

         Hotărârea Curții (Camera a șaptea) din 14 decembrie 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Sąd Rejonowy Poznań-Grunwald i Jeżyce w Poznaniu – Polonia) – Grzegorz Chudaś, Irena Chudaś/DA Deutsche Allgemeine Versicherung Aktiengesellschaft AG
   (Cauza C-66/17) (1)

   ([Trimitere preliminară - Cooperare judiciară în materie civilă - Regulamentul (CE) nr. 805/2004 - Domeniu de aplicare - Titlu executoriu european pentru creanțele necontestate - Titluri executorii care pot fi certificate ca titlu executoriu european - Decizie privind cuantumul cheltuielilor de judecată cuprinsă într-o hotărâre care nu privește o creanță necontestată - Excludere])
   (2018/C 052/17)
   Limba de procedură: polona

      Instanța de trimitere

   Sąd Rejonowy Poznań-Grunwald i Jeżyce w Poznaniu

      Părțile din procedura principală

      Reclamanți: Grzegorz Chudaś, Irena Chudaś

      Pârâtă: DA Deutsche Allgemeine Versicherung Aktiengesellschaft

      Dispozitivul

   Articolul 4 punctul 1 și articolul 7 din Regulamentul (CE) nr. 805/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 21 aprilie 2004 privind crearea unui Titlu Executoriu European pentru creanțele necontestate trebuie interpretate în sensul că o decizie executorie privind cuantumul cheltuielilor de judecată, cuprinsă într-o hotărâre care nu privește o creanță necontestată, nu poate fi certificată ca titlu executoriu european.

      (1)  JO C 161, 22.5.2017.


title: Cauza T-305/15: Ordonanța Tribunalului din 14 decembrie 2017 – Airdata/Comisia

text:
               12.2.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 52/44

         Ordonanța Tribunalului din 14 decembrie 2017 – Airdata/Comisia
   (Cauza T-305/15) (1)

   (2018/C 052/58)
   Limba de procedură: engleza
   Președintele Camerei a treia a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 270, 17.8.2015.


title: Cauza C-650/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Bundespatentgericht (Germania) la 21 noiembrie 2017 – QH

text:
               12.2.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 52/20

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Bundespatentgericht (Germania) la 21 noiembrie 2017 – QH
   (Cauza C-650/17)
   (2018/C 052/28)
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Bundespatentgericht

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: QH

      Întrebările preliminare

               1)

               Un produs este protejat de un brevet de bază în vigoare în conformitate cu articolul 3 litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 469/2009 (1) numai atunci când face parte din obiectul protecției definit în revendicările brevetului și astfel este pus la dispoziția specialistului în domeniu ca formă concretă de realizare?

               2)

               În consecință, cerințele prevăzute la articolul 3 litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 469/2009 sunt îndeplinite în mod suficient atunci când produsul în cauză satisface definiția funcțională generală a unei clase de principii active cuprinsă în revendicările brevetului, fără să fie individualizat individualizat ca formă concretă de realizare a informaţiei protejate prin brevetul de bază?

               3)

               Un produs este exclus din domeniul de aplicare al protecţiei conferitede un brevet de bază în vigoare în conformitate cu articolul 3 litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 469/2009 atunci când, deși intră, desigur, în definiția funcțională generală cuprinsă în revendicările brevetului, a fost dezvoltat însă abia ulterior datei depunerii cererii de brevet de bază, pe baza unei activități inventive independente?

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 469/2009 al Parlamentului European și al Consiliului din 6 mai 2009 privind certificatul suplimentar de protecție pentru medicamente (JO 2009, L 152, p. 1).


title: Cauza C-344/17: Ordonanța Curții (Camera a zecea) din 30 noiembrie 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunale di Torino – Italia) – IJDF Italy Srl/Violeta Fernando Dionisio, Alex Del Rosario Fernando (Trimitere preliminară — Contracte încheiate cu consumatorii — Directiva 93/13/CEE — Legislație națională care permite introducerea acțiunii împotriva debitorului principal și a garantului la aceeași instanță — Derogare de la normele care stabilesc competența în materia consumatorilor — Articolul 99 din Regulamentul de procedură al Curții)

text:
               12.2.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 52/13

         Ordonanța Curții (Camera a zecea) din 30 noiembrie 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunale di Torino – Italia) – IJDF Italy Srl/Violeta Fernando Dionisio, Alex Del Rosario Fernando
   (Cauza C-344/17) (1)

   ((Trimitere preliminară - Contracte încheiate cu consumatorii - Directiva 93/13/CEE - Legislație națională care permite introducerea acțiunii împotriva debitorului principal și a garantului la aceeași instanță - Derogare de la normele care stabilesc competența în materia consumatorilor - Articolul 99 din Regulamentul de procedură al Curții))
   (2018/C 052/18)
   Limba de procedură: italiana

      Instanța de trimitere

   Tribunale di Torino

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: IJDF Italy Srl

      Pârâți: Violeta Fernando Dionisio, Alex Del Rosario Fernando

      Dispozitivul

   Directiva 93/13/CEE a Consiliului din 5 aprilie 1993 privind clauzele abuzive în contractele încheiate cu consumatorii, articolul 19 alineatul (1) al doilea paragraf TUE și articolul 47 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene trebuie interpretate în sensul că nu se aplică în cadrul unui litigiu referitor la stabilirea competenței jurisdicționale privind cauze conexe, întrucât litigiul respectiv nu intră în domeniul de aplicare al Directivei 93/13.

      (1)  JO C 330, 2.10.2017.


title: Cauza C-657/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Verwaltungsgerichtshof (Austria) la 24 noiembrie 2017 – Hussein Mohamad Hussein

text:
               12.2.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 52/20

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Verwaltungsgerichtshof (Austria) la 24 noiembrie 2017 – Hussein Mohamad Hussein
   (Cauza C-657/17)
   (2018/C 052/29)
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Verwaltungsgerichtshof

      Părțile din procedura principală

      Reclamant: Hussein Mohamad Hussein

      Pârâtă: Bundesamt für Fremdenwesen und Asyl

      Întrebările preliminare

               1)

               Nerespectarea termenului prevăzut la articolul 5 alineatul (2) din Regulamentul nr. 1560/2003 (1) (Regulamentul de aplicare), de către statul solicitat, pentru introducerea unei cereri de reexaminare în cazul respingerii, în termen, a unei cereri de preluare conform articolului 21 alineatul (1) din Regulamentul nr. 604/2013 (Regulamentul Dublin III) (2) are drept consecință un transfer al responsabilității asupra statului membru solicitant, dacă statul membru solicitant formulează mai întâi, în termen, o cerere de preluare în sensul articolului 21 alineatul (1) primul paragraf din Regulamentul Dublin III și pe baza cercetărilor (ulterioare) se stabilește că statul membru solicitat este statul membru responsabil potrivit criteriilor din capitolul III din Regulamentul Dublin III?

               2)

               Statul membru solicitat – care este statul membru responsabil potrivit criteriilor de la capitolul III din Regulamentul Dublin III – poate să accepte în mod valabil o cerere de preluare conform articolului 21 alineatul (1) din Regulamentul Dublin III și în cazul în care a expirat deja termenul de răspuns prevăzut la articolul 22 alineatul (7) din Regulamentul Dublin III și dacă, anterior, a respins în termen cererea de preluare?

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 1560/2003 al Comisiei din 2 septembrie 2003 de stabilire a normelor de aplicare a Regulamentului (CE) nr. 343/2003 al Consiliului de stabilire a criteriilor și mecanismelor de determinare a statului membru responsabil de examinarea unei cereri de azil prezentate într-unul dintre statele membre de către un resortisant al unei țări terțe (JO 2003, L 222, p. 3, Ediție specială, 19/vol. 10, p. 17)

      (2)  Regulamentul (UE) nr. 604/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 26 iunie 2013 de stabilire a criteriilor și mecanismelor de determinare a statului membru responsabil de examinarea unei cereri de protecție internațională prezentate într-unul dintre statele membre de către un resortisant al unei țări terțe sau de către un apatrid (JO 2013, L 180, p. 31)


title: Cauza T-234/16: Ordonanța Tribunalului din 14 decembrie 2017 – Meissen Keramik/EUIPO – Staatliche Porzellan-Manufaktur Meissen (Meissen)

text:
               12.2.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 52/44

         Ordonanța Tribunalului din 14 decembrie 2017 – Meissen Keramik/EUIPO – Staatliche Porzellan-Manufaktur Meissen (Meissen)
   (Cauza T-234/16) (1)

   (2018/C 052/59)
   Limba de procedură: germana
   Președintele Camerei a doua a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 243, 4.7.2016.


title: Cauza C-659/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Corte suprema di cassazione (Italia) la 24 noiembrie 2017 – Istituto nazionale della previdenza sociale (INPS)/Azienda Napoletana Mobilità SpA

text:
               12.2.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 52/21

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Corte suprema di cassazione (Italia) la 24 noiembrie 2017 – Istituto nazionale della previdenza sociale (INPS)/Azienda Napoletana Mobilità SpA
   (Cauza C-659/17)
   (2018/C 052/30)
   Limba de procedură: italiana

      Instanța de trimitere

   Corte suprema di cassazione

      Părțile din procedura principală

      Recurent: Istituto nazionale della previdenza sociale (INPS)

      Intimată: Azienda Napoletana Mobilità SpA

      Întrebarea preliminară

   Decizia 2000/128/CE a Comisiei din 11 mai 1999 (1) se aplică și în privința angajatorilor care desfășoară o activitate de transport public local – în regim în esență de neconcurență, în considerarea caracterului exclusiv al serviciului prestat –, care au beneficiat de reduceri ale contribuțiilor ca urmare a încheierii unor contracte de formare și de muncă, începând cu data intrării în vigoare a Legii nr. 407 din 1990, în ceea ce privește, în speță, perioada 1997-mai 2001?

      (1)  Decizia din 11 mai 1999 a Comisiei privind schema de ajutoare pusă în aplicare de Italia pentru măsuri în favoarea încadrării în muncă (JO 2000, L 42, p. 1), [notificată sub numărul C(1999) 1364] (JO L 42, p. 1).


title: Cauza C-622/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Vilniaus apygardos administracinis teismas (Lituania) la 3 noiembrie 2017 – Baltic Media Alliance Ltd./Lietuvos radijo ir televizijos komisija

text:
               12.2.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 52/14

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Vilniaus apygardos administracinis teismas (Lituania) la 3 noiembrie 2017 – Baltic Media Alliance Ltd./Lietuvos radijo ir televizijos komisija
   (Cauza C-622/17)
   (2018/C 052/19)
   Limba de procedură: lituaniana

      Instanța de trimitere

   Vilniaus apygardos administracinis teismas

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Baltic Media Alliance Ltd.

      Pârâtă: Lietuvos radijo ir televizijos komisija

      Întrebările preliminare

               1)

               Articolul 3 alineatele (1) și (2) din Directiva 2010/13/UE (1) a Parlamentului European și a Consiliului din 10 martie 2010 privind coordonarea anumitor dispoziții stabilite prin acte cu putere de lege sau acte administrative în cadrul statelor membre cu privire la furnizarea de servicii mass-media audiovizuale vizează numai cazurile în care un stat membru receptor urmărește să suspende transmisiile și/sau retransmisiile de televiziune sau vizează și alte măsuri luate de un stat membru receptor în vederea restricționării în alt mod a liberei recepționări a programelor și a transmiterii acestora?

               2)

               Considerentul (8) al Directivei 2010/13/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 10 martie 2010 privind coordonarea anumitor dispoziții stabilite prin acte cu putere de lege sau acte administrative în cadrul statelor membre cu privire la furnizarea de servicii mass-media audiovizuale și articolul 3 alineatele (1) și (2) din aceasta trebuie interpretate în sensul că interzic statelor membre receptoare, după ce acestea au stabilit că materialul menționat la articolul 6 din această directivă a fost publicat, transmis spre difuzare și difuzat în cadrul unui program de televiziune redifuzat și/sau difuzat prin internet dintr-un stat membru al Uniunii Europene, să ia o decizie, fără a fi îndeplinite condițiile prevăzute de articolul 3 alineatul (2) din directivă, precum cea prevăzută la articolul 33 alineatul 11 și la articolul 33 alineatul 12 punctul 1) din Legea lituaniană privind furnizarea de informații către public, și anume o decizie care impune reemițătorilor care desfășoară activități pe teritoriul statului membru receptor și altor persoane care furnizează servicii de difuzare a programelor de televiziune prin internet să stabilească, cu titlu provizoriu, că programul de televiziune poate fi redifuzat și/sau difuzat prin internet numai în cadrul unor pachete de programe de televiziune care sunt supuse plăţii unei taxe suplimentare?

      (1)  JO 2010, L 95, p. 1


title: Cauza T-451/17: Ordonanța Tribunalului din 18 decembrie 2017 – Verband der Deutschen Biokraftstoffindustrie/Comisia

text:
               12.2.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 52/44

         Ordonanța Tribunalului din 18 decembrie 2017 – Verband der Deutschen Biokraftstoffindustrie/Comisia
   (Cauza T-451/17) (1)

   (2018/C 052/60)
   Limba de procedură: germana
   Președintele Camerei a cincea a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 318, 25.9.2017.


title: Cauza C-667/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Commissione Tributaria Provinciale di Cagliari (Italia) la 24 noiembrie 2017 – Francesca Cadeddu/Agenzia delle Entrate – Direzione provinciale di Cagliari și alții

text:
               12.2.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 52/22

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Commissione Tributaria Provinciale di Cagliari (Italia) la 24 noiembrie 2017 – Francesca Cadeddu/Agenzia delle Entrate – Direzione provinciale di Cagliari și alții
   (Cauza C-667/17)
   (2018/C 052/31)
   Limba de procedură: italiana

      Instanța de trimitere

   Commissione Tributaria Provinciale di Cagliari

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Francesca Cadeddu

      Pârâte: Agenzia delle Entrate – Direzione provinciale di Cagliari, Regione autonoma della Sardegna, Regione autonoma della Sardegna – Agenzia regionale per il lavoro

      Întrebările preliminare

   Articolul 80 din Regulamentul (CE) nr. 1083/2006 (1) al Consiliului Uniunii Europene din 11 iulie 2006, precum și articolul 2 punctul 4 din același regulament trebuie interpretate în sensul că se opun unei norme precum cea prevăzută la articolul 50 alineatul 1 litera c) din Decretul Președintelui Republicii nr. 917 din 22 decembrie 1986, potrivit căruia sunt asimilate veniturilor din salarii „c) sumele plătite de orice persoană cu titlu de bursă de studii sau de alocație, de primă ori de ajutor pentru studii sau pentru formare profesională, în cazul în care beneficiarul nu este legat prin raporturi de muncă salariată de plătitor”, care, prin urmare, sunt supuse impozitului general pe venitul persoanelor fizice (IRPEF), inclusiv atunci când bursa de studii este plătită din fonduri structurale europene?

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 1083/2006 al Consiliului din 11 iulie 2006 de stabilire a anumitor dispoziții generale privind Fondul European de Dezvoltare Regională, Fondul Social European și Fondul de coeziune și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 1260/1999 (JO L 210, p. 25, Ediție specială, 14/vol. 2, p. 64).


title: Cauza C-672/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) (Portugalia) la 28 noiembrie 2017 – Tratave – Tratamento de Águas Residuais do Ave SA/Autoridade Tributária e Aduaneira

text:
               12.2.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 52/22

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) (Portugalia) la 28 noiembrie 2017 – Tratave – Tratamento de Águas Residuais do Ave SA/Autoridade Tributária e Aduaneira
   (Cauza C-672/17)
   (2018/C 052/32)
   Limba de procedură: portugheza

      Instanța de trimitere

   Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD)

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Tratave – Tratamento de Águas Residuais do Ave SA

      Pârâtă: Autoridade Tributária e Aduaneira

      Întrebările preliminare

               1)

               Principiul neutralității și articolul 90 din Directiva 2006/112/CE (1) a Consiliului din 28 noiembrie 2006 se opun unei reglementări naționale precum cea din cuprinsul articolului 78 alineatul 11 din Código do Imposto sobre o Valor Acrescentado (Codul privind taxa pe valoarea adăugată), interpretate în sensul că nu permit regularizarea TVA-ului, în caz de neplată, înainte ca anularea taxei să fie comunicată persoanei impozabile care achiziționează bunul sau serviciul, în scopul rectificării deducerii efectuate inițial?

               2)

               În cazul unui răspuns afirmativ, principiul neutralității și articolul 90 din Directiva 2006/112/CE se opun unei reglementări naționale precum cea din cuprinsul articolului 78 alineatul 11 din Código do Imposto sobre o Valor Acrescentado, interpretate în sensul că nu permit regularizarea TVA-ului în caz de neplată dacă notificarea persoanei impozabile care achiziționează bunul sau serviciul cu privire la anularea taxei nu se efectuează în termenul pentru deducerea taxei prevăzut la articolul 98 alineatul 2 din același cod?

      (1)  Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată (JO 2006, L 347, p. 1).


title: Cauza C-634/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Verwaltungsgericht Oldenburg (Germania) la 13 noiembrie 2017 – ReFood GmbH & Co. KG/Landwirtschaftskammer Niedersachsen

text:
               12.2.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 52/16

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Verwaltungsgericht Oldenburg (Germania) la 13 noiembrie 2017 – ReFood GmbH & Co. KG/Landwirtschaftskammer Niedersachsen
   (Cauza C-634/17)
   (2018/C 052/21)
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Verwaltungsgericht Oldenburg

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: ReFood GmbH & Co. KG

      Pârâtă: Landwirtschaftskammer Niedersachsen

      Întrebările preliminare

   Au fost adresate următoarele întrebări privind interpretarea articolului 1 alineatul (3) litera (d) din Regulamentul (CE) nr. 1013/2006 al Parlamentului European și al Consiliului din 14 iunie 2006 privind transferurile de deșeuri (1):

               1.

               Articolul menționat trebuie interpretat în sensul că exclude din domeniul său de aplicare toate transferurile care, potrivit articolului 2 din Regulamentul (CE) nr. 1069/2009 (2), intră în domeniul de aplicare al Regulamentului (CE) nr. 1069/2009?

               2.

               În cazul unui răspuns negativ la prima întrebare:
               Articolul menționat trebuie interpretat în sensul că exclude din domeniul său de aplicare transferurile pentru care există potrivit Regulamentului (CE) nr. 1069/2009 – coroborat și cu Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 142/2011 (3) – reglementări privind colectarea, transportul, identificarea sau trasabilitatea?

               3.

               În cazul unui răspuns negativ la a doua întrebare:
               Articolul menționat trebuie interpretat în sensul că exclude din domeniul său de aplicare numai acele transferuri în cazul cărora este vorba despre expedieri supuse aprobării conform articolului 48 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 1069/2009?

      (1)  JO 2006, L 190, p. 1.

      (2)  Regulamentul (CE) nr. 1069/2009 al Parlamentului European și al Consiliului din 21 octombrie 2009 de stabilire a unor norme sanitare privind subprodusele de origine animală și produsele derivate care nu sunt destinate consumului uman și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 1774/2002 (Regulament privind subprodusele de origine animală), JO 2009, L 300, p. 1.

      (3)  Regulamentul (UE) nr. 142/2011 al Comisiei din 25 februarie 2011 de punere în aplicare a Regulamentului (CE) nr. 1069/2009 al Parlamentului European și al Consiliului de stabilire a unor norme sanitare privind subprodusele de origine animală și produsele derivate care nu sunt destinate consumului uman și de punere în aplicare a Directivei 97/78/CE a Consiliului în ceea ce privește anumite probe și produse care sunt scutite de la controalele sanitar-veterinare la frontieră în conformitate cu directiva menționată, JO 2011, L 54, p. 1.


title: Cauza C-638/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Lituania) la 15 noiembrie 2017 – Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos/UAB „Skonis ir kvapas”

text:
               12.2.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 52/16

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Lituania) la 15 noiembrie 2017 – Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos/UAB „Skonis ir kvapas”
   (Cauza C-638/17)
   (2018/C 052/22)
   Limba de procedură: lituaniana

      Instanța de trimitere

   Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas

      Părțile din procedura principală

      Recurentă: Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

      Cealaltă parte în procedură: UAB „Skonis ir kvapas”

      Întrebările preliminare

   Articolul 4 alineatul (1) din Directiva 2011/64/UE (1) a Consiliului din 21 iunie 2011 privind structura și ratele accizelor aplicate tutunului prelucrat (text codificat) trebuie interpretat în sensul că expresia „trabucuri sau țigări de foi” include (sau nu include) cazurile în care o parte a învelișului de tutun natural sau reconstituit, este acoperită și de alt strat exterior (de hârtie), precum în litigiul principal? Împrejurarea că utilizarea hârtiei ca strat suplimentar în învelișul exterior al produsului din tutun (acolo unde se află filtrul) determină similitudinea sa vizuală cu o țigaretă este relevantă pentru a se răspunde la această întrebare?

      (1)  JO 2011, L 176, p. 24.


title: Cauza C-683/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Supremo Tribunal de Justiça (Portugalia) la 6 decembrie 2017 – Cofemel – Sociedade de Vestuário SA/G-Star Raw CV

text:
               12.2.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 52/23

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Supremo Tribunal de Justiça (Portugalia) la 6 decembrie 2017 – Cofemel – Sociedade de Vestuário SA/G-Star Raw CV
   (Cauza C-683/17)
   (2018/C 052/34)
   Limba de procedură: portugheza

      Instanța de trimitere

   Supremo Tribunal de Justiça

      Părțile din procedura principală

      Recurentă: Cofemel – Sociedade de Vestuário SA

      Intimată: G-Star Raw CV

      Întrebările preliminare

               1)

               Interpretarea articolului 2 litera (a) din Directiva 2001/29/CE (1) realizată de Curtea de Justiție a Uniunii Europene se opune unei dispoziții legislative naționale – în prezenta cauză, prevederii articolului 2 alineatul 1 punctul i) din Codul drepturilor de autor și al drepturilor conexe (CDADC) – care conferă protecția prin intermediul drepturilor de autor în cazul operelor de artă aplicată, desenelor și modelelor industriale și operelor de design care, dincolo de scopul utilitar pe care îl urmăresc, generează un efect vizual propriu și distinctiv din punct de vedere estetic, originalitatea lor fiind criteriul fundamental care determină atribuirea protecției în domeniul drepturilor de autor?

               2)

               Interpretarea articolului 2 litera (a) din Directiva 2001/29/CE realizată de Curtea de Justiție a Uniunii Europene se opune unei dispoziții legislative naționale – în prezenta cauză, prevederii articolului 2 alineatul 1 punctul i) din CDADC – care conferă protecția prin intermediul drepturilor de autor în cazul operelor de artă aplicată, desenelor și modelelor industriale și operelor de design, în situația în care, din perspectiva unei aprecieri deosebit de exigente a caracterului lor artistic și având în vedere ideile dominante în mediile culturale și instituționale, acestea merită să fie calificate drept „creație artistică” sau „operă de artă”?

      (1)  Directiva 2001/29/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 22 mai 2001 privind armonizarea anumitor aspecte ale dreptului de autor și drepturilor conexe în societatea informațională (JO 2001, L 167, p. 10, Ediție specială, 17/vol. 1, p. 230).


title: Cauza T-792/16: Hotărârea Tribunalului din 14 decembrie 2017 – N & C Franchise/EUIPO – Eschenbach Optik (OJO sunglasses) [„Marcă a Uniunii Europene — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii figurative a Uniunii Europene OJO sunglasses — Marca verbală internațională anterioară oio — Motiv relativ de refuz — Risc de confuzie — Similitudinea semnelor — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 [devenit articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001]”]

text:
               12.2.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 52/27

         Hotărârea Tribunalului din 14 decembrie 2017 – N & C Franchise/EUIPO – Eschenbach Optik (OJO sunglasses)
   (Cauza T-792/16) (1)

   ([„Marcă a Uniunii Europene - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii figurative a Uniunii Europene OJO sunglasses - Marca verbală internațională anterioară oio - Motiv relativ de refuz - Risc de confuzie - Similitudinea semnelor - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 [devenit articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001]”])
   (2018/C 052/38)
   Limba de procedură: engleza

      Părţile

      Reclamantă: N & C Franchise Ltd (Nicosia, Cipru) (reprezentanţi: C. Chrysanthis, P.-V. Chardalia și A. Vasilogamvrou, avocați)

      Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentant: S. Bonne, agent)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO: Eschenbach Optik GmbH (Nuremberg, Germania)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 9 septembrie 2016 (cauza R 32/2016-5) privind o procedură de opoziție între Eschenbach Optik și N&C Franchise

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă N & C Franchise Ltd la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 22, 23.1.2017.


title: Cauza T-505/15: Hotărârea Tribunalului din 14 decembrie 2017 – Ungaria/Comisia [„FEGA și FEADR — Cheltuieli excluse de la finanțare — Regulamentele (CE) nr. 1782/2003, nr. 1290/2005, nr. 73/2009 și nr. 1122/2009 — Cheltuieli efectuate de Ungaria — Condiționalitate — Controlul cerințelor de reglementare în materie de gestionare — Controlul bunelor practici agricole și de mediu — Corecţii forfetare și punctuale — Risc pentru Fonduri”]

text:
               12.2.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 52/25

         Hotărârea Tribunalului din 14 decembrie 2017 – Ungaria/Comisia
   (Cauza T-505/15) (1)

   ([„FEGA și FEADR - Cheltuieli excluse de la finanțare - Regulamentele (CE) nr. 1782/2003, nr. 1290/2005, nr. 73/2009 și nr. 1122/2009 - Cheltuieli efectuate de Ungaria - Condiționalitate - Controlul cerințelor de reglementare în materie de gestionare - Controlul bunelor practici agricole și de mediu - Corecţii forfetare și punctuale - Risc pentru Fonduri”])
   (2018/C 052/35)
   Limba de procedură: maghiara

      Părțile

      Reclamantă: Ungaria (reprezentanți: M. Fehér, G. Koós, Z. Bíró-Tóth și E. Tóth, agenți)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: V. Bottka și A. Sauka, agenți)

      Obiectul

   Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE prin care se urmărește anularea în parte a Deciziei de punere în aplicare (UE) 2015/1119 a Comisiei din 22 iunie 2015 de excludere de la finanțarea de către Uniunea Europeană a anumitor cheltuieli efectuate de statele membre în cadrul Fondului european de garantare agricolă (FEGA) și al Fondului european agricol pentru dezvoltare rurală (FEADR) (JO 2015, L 182, p. 39), în măsura în care prin această decizie se efectuează anumite corecţii punctuale și forfetare în privința Ungariei.

      Dispozitivul

               1)

               Anulează Decizia de punere în aplicare (UE) 2015/1119 a Comisiei din 22 iunie 2015 de excludere de la finanțarea de către Uniunea Europeană a anumitor cheltuieli efectuate de statele membre în cadrul Fondului european de garantare agricolă (FEGA) și al Fondului european agricol pentru dezvoltare rurală (FEADR) în măsura în care prin aceasta s-a efectuat o corecție financiară întemeiată pe neconformitatea, în raport cu cerințele Regulamentului (CE) nr. 73/2009 al Consiliului din 19 ianuarie 2009 de stabilire a unor norme comune pentru sistemele de ajutor direct pentru agricultori în cadrul politicii agricole comune și de instituire a anumitor sisteme de ajutor pentru agricultori, de modificare a Regulamentelor (CE) nr. 1290/2005, (CE) nr. 247/2006, (CE) nr. 378/2007 și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 1782/2003 și ale Regulamentului (CE) nr. 1122/2009 al Comisiei din 30 noiembrie 2009 de stabilire a normelor de aplicare a Regulamentului (CE) nr. 73/2009 al Consiliului în ceea ce privește ecocondiționalitatea, modularea și sistemul integrat de administrare și control în cadrul schemelor de ajutor direct pentru agricultori prevăzute de regulamentul respectiv, precum și de aplicare a Regulamentului (CE) nr. 1234/2007 al Consiliului în ceea ce privește ecocondiționalitatea în cadrul schemei de ajutoare prevăzute pentru sectorul vitivinicol, a obligațiilor care decurg din articolele 4 și 5 din Directiva 91/676/CEE a Consiliului din 12 decembrie 1991 privind protecția apelor împotriva poluării cu nitrați proveniți din surse agricole.

               2)

               Respinge în rest acțiunea.

               3)

               Ungaria și Comisia Europeană suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 381, 16.11.2015.


title: Cauza C-639/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Augstākā tiesa (Letonia) la 15 noiembrie 2017 – SIA „KPMG Baltics”, lichidatorul judiciar al societății AS „Latvijas Krājbanka”

text:
               12.2.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 52/17

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Augstākā tiesa (Letonia) la 15 noiembrie 2017 – SIA „KPMG Baltics”, lichidatorul judiciar al societății AS „Latvijas Krājbanka”
   (Cauza C-639/17)
   (2018/C 052/23)
   Limba de procedură: letona

      Instanța de trimitere

   Augstākā tiesa

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: SIA „KPMG Baltics”, lichidatorul judiciar al societății AS „Latvijas Krājbanka”

      Cealaltă parte în recurs: SIA „Ķipars AI”

      Întrebările preliminare

               1)

               Noțiunea „ordin de transfer”, în sensul Directivei 98/26/CE (1) a Parlamentului European și a Consiliului din 19 mai 1998 privind caracterul definitiv al decontării în sistemele de plăți și de decontare a titlurilor de valoare, astfel cum a fost modificată de Directiva 2009/44/CE (2), include un ordin de plată prezentat de un deponent la o instituție de credit pentru un transfer de fonduri către o altă instituție de credit?

               2)

               În cazul unui răspuns afirmativ la prima întrebare preliminară, articolul 3 alineatul (1) din Directiva 98/26/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 19 mai 1998 privind caracterul definitiv al decontării în sistemele de plăți și de decontare a titlurilor de valoare, astfel cum a fost modificată de Directiva 2009/44/CE, care prevede că „[o]rdinele de transfer și compensarea produc efecte legale și sunt opozabile terților chiar și în cazul procedurii de faliment aplicate unui participant, cu condiția ca ordinele de transfer să fi fost introduse în sistem înainte de momentul deschiderii procedurii de faliment, definite în conformitate cu articolul 6 alineatul (1). Aceasta se aplică chiar și în cazul procedurii de faliment aplicate unui participant (la sistemul în cauză sau la un sistem interoperabil) sau operatorului de sistem al unui sistem interoperabil care nu este participant”, trebuie interpretat în sensul că un ordin precum cel din prezenta cauză putea fi considerat „introdus în sistem” și trebuia executat?

      (1)  JO 1998, L 166, 45, Ediţie specială, 06/vol. 3, p. 33.

      (2)  JO 2009, L 146, 37.


title: Cauza T-304/16: Hotărârea Tribunalului din 14 decembrie 2017 – bet365 Group/EUIPO – Hansen (BET 365) {„Marcă a Uniunii Europene — Procedură de declarare a nulității — Marca verbală a Uniunii Europene BET 365 — Motiv absolut de refuz — Caracter distinctiv dobândit prin utilizare — Dovadă — Utilizarea mărcii în mai multe scopuri — Articolul 7 alineatul (3) și articolul 52 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 [devenite articolul 7 alineatul (3) și articolul 59 alineatul (2) din Regulamentul (UE) 2017/1001]”}

text:
               12.2.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 52/26

         Hotărârea Tribunalului din 14 decembrie 2017 – bet365 Group/EUIPO – Hansen (BET 365)
   (Cauza T-304/16) (1)

   ({„Marcă a Uniunii Europene - Procedură de declarare a nulității - Marca verbală a Uniunii Europene BET 365 - Motiv absolut de refuz - Caracter distinctiv dobândit prin utilizare - Dovadă - Utilizarea mărcii în mai multe scopuri - Articolul 7 alineatul (3) și articolul 52 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 [devenite articolul 7 alineatul (3) și articolul 59 alineatul (2) din Regulamentul (UE) 2017/1001]”})
   (2018/C 052/36)
   Limba de procedură: engleza

      Părţile

      Reclamantă: bet365 Group Ltd (Stoke-on-Trent, Regatul Unit) (reprezentanţi: S. Malynicz, QC, R. Black și J. Bickle, solicitors)

      Pârât: Oficiului Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentant: S. Hanne, agent)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO, intervenientă la Tribunal: Robert Hansen (München, Germania) (reprezentant: M. Pütz-Poulalion, avocat)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 21 martie 2016 (cauza R 3243/2014-5), privind o procedură de declarare a nulității între domnul Hansen și bet365 Group

      Dispozitivul

               1)

               Anulează Decizia Camerei a cincea de recurs a Oficiului Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO) din 21 martie 2016 (cauza R 3243/2014-5) în măsura în care aceasta privește serviciile care fac parte din clasa 41 enumerate în înregistrarea mărcii Uniunii Europene BET 365.

               2)

               Respinge în rest acțiunea.

               3)

               Fiecare parte suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 296, 16.8.2016.


title: Cauza T-21/17: Hotărârea Tribunalului din 14 decembrie 2017 – RL/Curtea de Justiție a Uniunii Europene („Funcție publică — Funcționari — Promovare — Exercițiul de promovare 2015 — Decizie de a nu îl promova pe reclamant la gradul AD 10 de la 1 iulie 2015 — Transfer interinstituțional — Sistem prorata temporis — Analiză comparativă a meritelor — Articolul 45 din statut — Răspundere”)

text:
               12.2.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 52/28

         Hotărârea Tribunalului din 14 decembrie 2017 – RL/Curtea de Justiție a Uniunii Europene
   (Cauza T-21/17) (1)

   ((„Funcție publică - Funcționari - Promovare - Exercițiul de promovare 2015 - Decizie de a nu îl promova pe reclamant la gradul AD 10 de la 1 iulie 2015 - Transfer interinstituțional - Sistem prorata temporis - Analiză comparativă a meritelor - Articolul 45 din statut - Răspundere”))
   (2018/C 052/39)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: RL (reprezentanți: C. Bernard-Glanz și A. Tymen, avocați)

      Pârâtă: Curtea de Justiție a Uniunii Europene (reprezentanți: J. Inghelram și V. Hanley-Emilsson, agenți)

      Obiectul

   Cerere întemeiată pe articolul 270 TFUE, care privește, pe de o parte, anularea deciziei Curții de Justiție a Uniunii Europene din 11 mai 2016 prin care se refuză promovarea reclamantului la 1 iulie 2015 și, pe de altă parte, obținerea reparării prejudiciului pe care reclamantul pretinde că l-ar fi suferit.

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Îl obligă pe RL la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 95, 27.3.2017.


title: Cauza C-643/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Supremo Tribunal Administrativo (Portugalia) la 17 noiembrie 2017 – GE Power Controls Portugal – Unipessoal Lda/Fazenda Pública

text:
               12.2.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 52/17

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Supremo Tribunal Administrativo (Portugalia) la 17 noiembrie 2017 – GE Power Controls Portugal – Unipessoal Lda/Fazenda Pública
   (Cauza C-643/17)
   (2018/C 052/24)
   Limba de procedură: portugheza

      Instanța de trimitere

   Supremo Tribunal Administrativo

      Părțile din procedura principală

      Recurentă: GE Power Controls Portugal – Unipessoal Lda

      Intimată: Fazenda Pública

      Întrebarea preliminară

   […] [Se adresează prezenta întrebare preliminară] având ca obiect garantarea unei interpretări și a unei aplicări conforme cu dreptul Uniunii de către instanțele naționale care se confruntă cu îndoieli întemeiate, în contextul dreptului Uniunii, cu privire la înțelesul și la domeniul de aplicare al articolului 313 alineatul (1) din DACVC (1), în scopul de a determina dacă trebuie să se prezume că mărfurile în discuție în prezenta cauză au caracter comunitar dacă nu se dovedește că nu au un asemenea statut sau trebuie considerate mărfuri introduse pe teritoriul vamal în sensul articolului 3 din Codul vamal comunitar (2), cărora le este aplicabilă excepția prevăzută la articolului 313 alineatul (2) litera (a) prima teză DACVC, astfel încât se acceptă că au caracter comunitar numai mărfurile în privința cărora se prezintă dovezi în sensul că au fost supuse procedurilor de punere în liberă circulație pe teritoriul vamal al Comunității Europene.

      (1)  Regulamentul (CEE) nr. 2454/93 al Comisiei din 2 iulie 1993 de stabilire a unor dispoziții de aplicare a Regulamentului nr. 2913/92 (JO 1993, L 253, p. 1, Ediție specială, 02/vol. 07, p. 3).

      (2)  Regulamentul (CEE) nr. 2913/92 al Consiliului din 12 octombrie 1992 de instituire a Codului Vamal Comunitar (JO 1992, L 302, p. 1, Ediție specială, 02/vol. 05, p. 58).


title: Cauza T-559/16: Ordonanța Tribunalului din 7 decembrie 2017 – Durazzo/SEAE („Funcție publică — Funcționari — Promovare — Exercițiul de promovare 2014 — Acte necauzatoare de prejudicii — Inadmisibilitate vădită — Decizie de a nu-l promova pe reclamant — Articolul 43 și articolul 45 alineatul (1) din statut — Analiză comparativă a meritelor — Luarea în considerare a rapoartelor de notare în vederea promovării — Aprecieri exclusiv literale — Lipsa unei metode care să permită comparabilitatea rapoartelor de notare în vederea promovării — Acțiune în mod vădit fondată”)

text:
               12.2.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 52/28

         Ordonanța Tribunalului din 7 decembrie 2017 – Durazzo/SEAE
   (Cauza T-559/16) (1)

   ((„Funcție publică - Funcționari - Promovare - Exercițiul de promovare 2014 - Acte necauzatoare de prejudicii - Inadmisibilitate vădită - Decizie de a nu-l promova pe reclamant - Articolul 43 și articolul 45 alineatul (1) din statut - Analiză comparativă a meritelor - Luarea în considerare a rapoartelor de notare în vederea promovării - Aprecieri exclusiv literale - Lipsa unei metode care să permită comparabilitatea rapoartelor de notare în vederea promovării - Acțiune în mod vădit fondată”))
   (2018/C 052/40)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: Giacomo Durazzo (Bruxelles, Belgia) (reprezentanți: N. de Montigny și J.-N. Louis, avocați)

      Pârât: Serviciul European de Acțiune Externă (SEAE) (reprezentanți: inițial S. Marquardt și M. Silva, ulterior S. Marquardt, agenți, asistați de M. Troncoso Ferrer, de F.-M. Hislaire și de S. Moya Izquierdo, avocați)

      Obiectul

   Cerere întemeiată pe articolul 270 TFUE și având ca obiect anularea a trei acte ale SEAE, și anume, în primul rând, propunerea de promovare din 11 iulie 2014 în măsura în care privește gradul AD 13, în al doilea rând, decizia din 29 octombrie 2014 de a nu-l promova pe reclamant în gradul AD 13 în cadrul exercițiului de promovare 2014 și, în al treilea rând, decizia din 28 mai 2015 de respingere a contestației formulate împotriva acestui refuz de promovare.

      Dispozitivul

               1)

               Anulează Decizia Serviciului European de Acțiune Externă (SEAE) din 29 octombrie 2014 de a nu-l promova pe domnul Giacomo Durazzo în gradul AD 13 în cadrul exercițiului de promovare 2014.

               2)

               Respinge acțiunea în rest.

               3)

               Obligă SEAE la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 302 din 14.9.2015 (cauză înregistrată inițial la Tribunalul Funcției Publice a Uniunii Europene sub numărul F-101/15 și transferată la Tribunalul Uniunii Europene la 1.9.2016).


title: Cauza T-849/16: Ordonanța Tribunalului din 14 decembrie 2017 – PGNiG Supply & Trading/Comisia („Acțiune în anulare — Piața internă a gazelor naturale — Directiva 2009/73/CE — Decizia Comisiei privind modificarea condițiilor de derogare a modalităților de exploatare a gazoductului OPAL de la normele Uniunii referitoare la accesul terților și la reglementarea privind tarifele — Lipsa afectării directe — Inadmisibilitate”)

text:
               12.2.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 52/29

         Ordonanța Tribunalului din 14 decembrie 2017 – PGNiG Supply & Trading/Comisia
   (Cauza T-849/16) (1)

   ((„Acțiune în anulare - Piața internă a gazelor naturale - Directiva 2009/73/CE - Decizia Comisiei privind modificarea condițiilor de derogare a modalităților de exploatare a gazoductului OPAL de la normele Uniunii referitoare la accesul terților și la reglementarea privind tarifele - Lipsa afectării directe - Inadmisibilitate”))
   (2018/C 052/41)
   Limba de procedură: polona

      Părțile

      Reclamantă: PGNiG Supply & Trading GmbH (München, Germania) (reprezentant: M. Jeżewski, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: O. Beynet și K. Herrmann, agenți)

      Obiectul

   Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE prin care se urmărește anularea Deciziei C(2016) 6950 final a Comisiei din 28 octombrie 2016 privind reexaminarea condițiilor de derogare a gazoductului OPAL, acordate în temeiul Directivei 2003/55/CE, de la normele referitoare la accesul terților și la reglementarea privind tarifele.

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea ca inadmisibilă.

               2)

               Constată că nu mai este necesar să se pronunțe cu privire la cererile de intervenție.

               3)

               PGNiG Supply & Trading GmbH suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și cheltuielile de judecată efectuate de Comisia Europeană, inclusiv pe cele aferente procedurii privind măsurile provizorii.

               4)

               Republica Federală Germania suportă propriile cheltuieli de judecată aferente procedurii privind măsurile provizorii.

               5)

               PGNiG Supply & Trading, Comisia, Republica Federală Germania, Parlamentul European, Consiliul Uniunii Europene, Naftogaz Ukrainy SA, OPAL Gastransport GmbH & Co. KG și Gazprom Eksport LLC suportă, fiecare, propriile cheltuieli de judecată aferente cererilor de intervenție.

      (1)  JO C 38, 6.2.2017.


title: Cauza T-853/16: Ordonanța Tribunalului din 7 decembrie 2017 – Techniplan/Comisia („Acțiune în constatarea abținerii de a acționa — Luare de poziţie a Comisiei — Acţiune în despăgubire — Încălcarea cerinţelor de formă — Cerere de emitere a unei somaţii — Inadmisibilitate vădită — Necompetenţă vădită”)

text:
               12.2.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 52/30

         Ordonanța Tribunalului din 7 decembrie 2017 – Techniplan/Comisia
   (Cauza T-853/16) (1)

   ((„Acțiune în constatarea abținerii de a acționa - Luare de poziţie a Comisiei - Acţiune în despăgubire - Încălcarea cerinţelor de formă - Cerere de emitere a unei somaţii - Inadmisibilitate vădită - Necompetenţă vădită”))
   (2018/C 052/42)
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Reclamantă: Techniplan Srl (Roma, Italia) (reprezentanți: R. Giuffrida și A. Bonavita, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentant: A. Aresu, agent)

      Obiectul

   Pe de o parte, cerere întemeiată pe articolul 265 TFUE şi având ca obiect constatarea faptului că Comisia s-a abţinut în mod nelegal să acţioneze faţă de reclamantă şi, pe de altă parte, cerere care vizează impunerea obligaţiei de a face prevăzută la articolul 266 TFUE şi plata unei sume pentru repararea prejudiciului suferit „pentru fiecare zi de întârziere în executare”

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acţiunea.

               2)

               Obligă Techniplan Srl la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 22, 23.1.2017.


title: Cauza T-284/17: Ordonanța Tribunalului din 15 decembrie 2017 – Le Pen/Parlamentul („Acțiune în anulare și în despăgubire — Drept instituțional — Membru al Parlamentului European — Privilegii și imunități — Decizie de ridicare a imunității parlamentare — Dispariția interesului de a exercita acțiunea — Nepronunțare asupra fondului parțială — Acțiune în parte vădit inadmisibilă și în parte vădit nefondată”)

text:
               12.2.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 52/30

         Ordonanța Tribunalului din 15 decembrie 2017 – Le Pen/Parlamentul
   (Cauza T-284/17) (1)

   ((„Acțiune în anulare și în despăgubire - Drept instituțional - Membru al Parlamentului European - Privilegii și imunități - Decizie de ridicare a imunității parlamentare - Dispariția interesului de a exercita acțiunea - Nepronunțare asupra fondului parțială - Acțiune în parte vădit inadmisibilă și în parte vădit nefondată”))
   (2018/C 052/43)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: Marion Anne Perrine Le Pen (Saint-Cloud, Franța) (reprezentanți: inițial M. Ceccaldi, ulterior R. Bosselut, avocați)

      Pârât: Parlamentul European (reprezentanți: M. Dean și S. Alonso de León, agenți)

      Obiectul

   Pe de o parte, cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE prin care se solicită anularea Deciziei P8_TA(2017)0056 a Parlamentului European din 2 martie 2017 de ridicare a imunității parlamentare a reclamantei și, pe de altă parte, cerere întemeiată pe articolul 268 TFUE prin care se solicită repararea prejudiciului pe care reclamanta pretinde că l-a suferit

      Dispozitivul

               1)

               Constată că nu mai este necesar să se pronunțe asupra cererii de anulare a Deciziei P8_TA(2017)0056 a Parlamentului European din 2 martie 2017 de ridicare a imunității parlamentare a doamnei Marion Anne Perrine Le Pen.

               2)

               Respinge în rest acțiunea.

               3)

               Doamna Le Pen suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de Parlament.

      (1)  JO C 231, 17.7.2017.


title: Cauza T-475/17: Ordonanța Tribunalului din 14 decembrie 2017 – Rogesa/Comisia [„Acțiune în anulare — Acces la documente — Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 — Regulamentul (CE) nr. 1367/2006 — Documente referitoare la o instalație care produce un amestec de pelete și de minereu sinterizat — Respingerea implicită a cererii de acces — Decizie explicită adoptată înainte de introducerea acțiunii — cererea de nepronunțare asupra fondului — Interesul de a exercita acțiunea — Inadmisibilitate vădită”]

text:
               12.2.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 52/31

         Ordonanța Tribunalului din 14 decembrie 2017 – Rogesa/Comisia
   (Cauza T-475/17) (1)

   ([„Acțiune în anulare - Acces la documente - Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 - Regulamentul (CE) nr. 1367/2006 - Documente referitoare la o instalație care produce un amestec de pelete și de minereu sinterizat - Respingerea implicită a cererii de acces - Decizie explicită adoptată înainte de introducerea acțiunii - cererea de nepronunțare asupra fondului - Interesul de a exercita acțiunea - Inadmisibilitate vădită”])
   (2018/C 052/44)
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Rogesa Roheisengesellschaft Saar mbH (Dillingen, Germania) (reprezentanți: S. Altenschmidt și A. Sitzer, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentant: H. Krämer, agent)

      Obiectul

   Cererea întemeiată pe articolul 263 TFUE și având ca obiect anularea, în principal, a deciziei implicite a Comisiei din 20 iunie 2017 și, în subsidiar, a deciziei din 11 iulie 2017 prin care a fost respinsă cererea de acordare a accesului la documentul Ares (2017) 1684109 din 2 noiembrie 2009 și la documentul Ares (2017) 1685639 din 29 noiembrie 2009

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea ca vădit inadmisibilă.

               2)

               Rogesa Roheisengesellschaft Saar mbH și Comisiai Europeană suportă fiecare propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 318, 25.9.2017.