title: Cauza T-228/14: Acțiune introdusă la 14 aprilie 2014 – CBM Creative Brands Marken/OAPI – Aeronautica Militare – Stato Maggiore (TRECOLORE)

text:
               28.7.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 245/18

         Acțiune introdusă la 14 aprilie 2014 – CBM Creative Brands Marken/OAPI – Aeronautica Militare – Stato Maggiore (TRECOLORE)
   (Cauza T-228/14)
   2014/C 245/25
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

      Părțile

      Reclamantă: CBM Creative Brands Marken GmbH (Zürich, Elveția) (reprezentanți: U. Lüken, M. Grundmann și N. Kerger, lawyers)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Aeronautica Militare – Stato Maggiore (Roma, Italia)

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea Deciziei Camerei întâi de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 29 ianuarie 2014 din cauza R 594/2013-1, în măsura în care Camera întâi de recurs a confirmat decizia diviziei de opoziție prin care s-a respins cererea de înregistrare a mărcii comunitare nr. 009 877 391 pentru produse din clasele 18 și 25 și pentru servicii „servicii de vânzare cu amănuntul, inclusiv prin intermediul site-urilor web și prin teleshopping, de îmbrăcăminte, încălțăminte, articole pentru acoperirea capului, ochelari de soare, metale prețioase și aliaje ale acestora și produse din aceste materii sau produse placate, produse de imitații de bijuterie, produse de bijuterie, pietre prețioase, instrumente de ceasornicărie și cronometrice, piele și imitație de piele și produse din aceste materiale, piei de animale, geamantane, valize, genţi de călătorie, sacoşe, poşete, portmonee, portofele, etuiuri pentru chei, valize de mână, rucsacuri, umbrele, umbrele de soare și bastoane, bice, harnaşamente și articole de şelărie” din clasa 35;

               —

               respingerea opoziției formulate împotriva cererii de înregistrare a mărcii comunitare nr. 009 877 391;

               —

               obligarea OAPI la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

      Solicitantul mărcii comunitare: reclamanta

      Marca comunitară vizată: marca figurativă care conține elementul verbal „TRECOLORE”, pentru produse și servicii din clasele 18, 25 și 35 – cererea de înregistrare a mărcii comunitare nr. 9 877 391

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în procedura opoziției: Aeronautica Militare – Stato Maggiore

      Marca sau semnul invocat: marca verbală și figurativă, comunitară și națională, „FRECCE TRICOLORI”, înregistrată pentru produse și servicii din clasele 9, 14, 16, 18, 20, 25, 28 și 41

      Decizia diviziei de opoziție: respinge în parte opoziția

      Decizia camerei de recurs: respinge calea de atac

      Motivele invocate: încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009


title: Cauza T-288/14: Acțiune introdusă la 2 mai 2014 – Energiewerke Nord/Comisia

text:
               14.7.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 223/40

         Acțiune introdusă la 2 mai 2014 – Energiewerke Nord/Comisia
   (Cauza T-288/14)
   2014/C 223/43
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Energiewerke Nord GmbH (Rubenow, Germania) (reprezentanți: Rechtsanwälte T. Volz, M. Ringel, B. Wißmann, M. Püstow, C. Oehme și T. Wielsch)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamantul solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei Comisiei Europene din 18 decembrie 2013 de deschidere a procedurii oficiale prevăzute la articolul 108 alineatul (2) TFUE împotriva Republicii Federale Germania în privința sprijinului pentru energia electrică produsă din surse regenerabile și a reducerii suprataxei EEG pentru utilizatorii mari consumatori de energie, Ajutorul de stat SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN), în măsura în care se referă la reducerea suprataxei EEG pentru marii consumatori de energie;

               —

               obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă două motive.

               1.

               Primul motiv întemeiat pe inexistența unei favorizări în sensul articolului 107 alineatul (1) TFUE

                           —

                           Reclamanta susține că reducerea suprataxei EEG pentru marii consumatori de energie, pe care o prevede Legea privind acordarea de prioritate surselor regenerabile de energie (denumită în continuare „EEG”), nu constituie un ajutor în sensul articolului 107 alineatul (1) TFUE. În această privință, reclamanta arată că întreprinderile mari consumatoare de energie nu sunt favorizate prin această reglementare. Regimul specific de compensare este mai degrabă o compensație pentru sarcinile extraordinare care revin în mare măsură reclamantei și altor întreprinderi similare în cadrul sprijinului pentru energia electrică produsă din surse regenerabile și contribuie la restabilirea competitivității întreprinderilor mari consumatoare de energie, care au fost, inițial, afectate în mod considerabil prin suprataxa EEG.

               2.

               Al doilea motiv întemeiat pe inexistența unor resurse de stat în sensul articolului 107 alineatul (1) TFUE

                           —

                           Reclamanta susține totodată că regimul specific de compensare nu reprezintă o măsură „acordată de stat sau prin intermediul resurselor de stat”. Reclamanta arată în această privință că suprataxa EEG în sine nu reprezintă o resursă de stat și, prin urmare, nici o renunțare la această resursă, prin intermediul regimului specific de compensare, nu reprezintă o măsură acordată din resurse de stat.

                           —

                           Potrivit reclamantei, suprataxa EEG nu este percepută, gestionată sau distribuită de stat sau de un organism public sau privat desemnat sau instituit de stat. Suprataxa EEG poate fi percepută, mai degrabă, în mod direct de operatorii de sisteme de transport de energie electrică în temeiul unei acțiuni civile corespunzătoare. Suprataxa EEG nu revine bugetului de stat, astfel încât regimul specific de compensare nu reduce nicidecum, direct sau indirect, veniturile la buget.

                           —

                           Potrivit reclamantei, fondurile EEG nici nu ar fi la dispoziția statului. În plus, nu există un control de stat asupra fondurilor EEG, precum controalele pe care le desfășoară Bundesamt für Wirtschaft und Ausfuhrkontrolle (BAFA) sau Bundesnetzagentur.


title: Cauza T-148/13: Ordonanța Tribunalului din 15 octombrie 2013 — Spania/Comisia ( „Acțiune în anulare — Termen de introducere a acțiunii — Punct de plecare — Publicare în Jurnalul Oficial — Inadmisibilitate” )

text:
               7.12.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 359/13

         Ordonanța Tribunalului din 15 octombrie 2013 — Spania/Comisia
   (Cauza T-148/13) (1)

   (Acțiune în anulare - Termen de introducere a acțiunii - Punct de plecare - Publicare în Jurnalul Oficial - Inadmisibilitate)
   2013/C 359/25
   Limba de procedură: spaniola

      Părțile

      Reclamant: Regatul Spaniei (reprezentanți: inițial S. Centeno Huerta, ulterior M. J. García-Valdecasas Dorrego, abogados del Estado)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: J. Currall, J. Baquero Cruz și B. Eggers, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare a anunțului de concurs general EPSO/AST/125/12, în vederea constituirii unei liste de rezervă pentru recrutarea de asistenți (AST 3) în domeniile „Audit”, „Finanțe/Contabilitate” și „Economie/Statistică” (JO 2012, C 394 A, p. 1).

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea ca inadmisibilă.

               2.

               Obligă Regatul Spaniei să suporte propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de Comisia Europeană.

      (1)  JO C 123, 27.4.2013.


title: Cauza T-326/11: Hotărârea Tribunalului din 25 aprilie 2012 — Brainlab/OAPI (BrainLAB) [ „Marcă comunitară — Marca comunitară verbală BrainLAB — Lipsa cererii de reînnoire a înregistrării mărcii — Radierea mărcii la expirarea înregistrării — Cerere de restitutio in integrum — Articolul 81 din Regulamentul (CE) nr. 207/2009” ]

text:
               9.6.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 165/19

         Hotărârea Tribunalului din 25 aprilie 2012 — Brainlab/OAPI (BrainLAB)
   (Cauza T-326/11) (1)

   (Marcă comunitară - Marca comunitară verbală BrainLAB - Lipsa cererii de reînnoire a înregistrării mărcii - Radierea mărcii la expirarea înregistrării - Cerere de restitutio in integrum - Articolul 81 din Regulamentul (CE) nr. 207/2009)
   2012/C 165/32
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Brainlab AG (Feldkirchen, Germania) (reprezentant: J. Bauer, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: R. Manea, agent)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a patra de recurs a OAPI din 15 aprilie 2011 (cauza R 1596/2010-4), privind cererea de restitutio in integrum și cererea de reînnoire a înregistrării mărcii BrainLAB introduse de reclamantă.

      Dispozitivul

               1.

               Anulează Decizia Camerei a patra de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI) din 15 aprilie 2011 (cauza R 1596/2010-4).

               2.

               Fiecare parte suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 269, 10.9.2011.


title: Cauzele conexate T-229/11 și T-276/11: Hotărârea Tribunalului din 13 martie 2013 — Inglewood și alții/Parlamentul ( „Norme privind cheltuielile și indemnizațiile deputaților în Parlamentul European — Sistem de pensii suplimentare — Decizii de respingere a cererilor de a beneficia de dispozițiile în vigoare înainte de modificarea sistemului de pensii suplimentare în anul 2009 — Excepție de nelegalitate — Drepturi dobândite — Încredere legitimă — Proporționalitate — Egalitate de tratament” )

text:
               27.4.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 123/16

         Hotărârea Tribunalului din 13 martie 2013 — Inglewood și alții/Parlamentul
   (Cauzele conexate T-229/11 și T-276/11) (1)

   (Norme privind cheltuielile și indemnizațiile deputaților în Parlamentul European - Sistem de pensii suplimentare - Decizii de respingere a cererilor de a beneficia de dispozițiile în vigoare înainte de modificarea sistemului de pensii suplimentare în anul 2009 - Excepție de nelegalitate - Drepturi dobândite - Încredere legitimă - Proporționalitate - Egalitate de tratament)
   2013/C 123/27
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamanți: Lord Inglewood (Penrith, Regatul Unit) și ceilalți zece reclamanți ale căror nume sunt menționate în anexă (cauza T-229/11), precum și Marie-Arlette Carlotti (Marseille, Franța) (cauza T-276/11) (reprezentanți: S. Orlandi, A. Coolen, J. N. Louis, É. Marchal și D. Abreu Caldas, avocați)

      Pârât: Parlamentul European (reprezentanți: N. Lorenz, M. Windisch și K. Pocheć, agenți)

      Obiectul

   Cereri de anulare a deciziilor Parlamentului European prin care se refuză reclamanților acordarea pensiei suplimentare facultative fie anticipat, fie la vârsta de 60 de ani, fie în parte sub forma unei sume forfetare.

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunile.

               2.

               Îi obligă pe Lord Inglewood și pe ceilalți zece reclamanți ale căror nume figurează în anexă, precum și pe doamna Marie Arlette Carlotti la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 211, 16.7.2011.


title: Cauza T-366/06: Acțiune introdusă la data de 4 decembrie 2006 — Calebus/Comisie

text:
               27.1.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 20/28

         Acțiune introdusă la data de 4 decembrie 2006 — Calebus/Comisie
   (Cauza T-366/06)
   (2007/C 20/43)
   Limba de procedură: spaniola
   Părțile

      Reclamantă: Calebus S.A (Almería, Spania) (reprezentantă de: R. Bocanegra Sierra, abogado)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene
   Concluziile reclamantei

               —

               Declararea ca nulă, anularea sau revocarea și lăsarea fără efect a Deciziei 2006/613/CE a Comisiei din 19 iulie 2006, publicată în JO L 259 din 21 septembrie 2006, prin care se aprobă lista siturilor de importanță comunitară din regiunea biogeografică mediteraneană, în ceea ce privește includerea în SIC „ES61110006 Ramblas de Gergal, Tabernas și Sur de Sierra Alhamilla“, inclus în lista menționată, a proprietății „Las Cuerdas“, și obligarea Comisiei să modifice delimitarea acestui SIC astfel încât să nu cuprindă proprietatea menționată.

         Motivele și principalele argumente
   În sprijinul cererii sale, reclamanta susține că decizia contestată este:

               —

               contrară Directivei 92/43/CE a Consiliului din 21 mai 1992 privind conservarea habitatelor naturale și a speciilor de faună și floră sălbatică (1), în măsura în care include în SIC ES 6110006 unele terenuri din proprietatea sa care nu îndeplinesc condițiile de mediu necesare și

               —

               arbitrară, deoarece nu au fost incluse, în aceeași zonă, terenuri care îndeplineau acele condiții ce obligau să li se dea calificarea de SIC.

      (1)  JO L 206, 22.7.1992, p. 7.


title: Cauza C-113/07 P: Recurs introdus la 27 februarie 2007 de către Selex Sistemi Integrati S.p.A împotriva hotărârii Tribunalului de Primă Instanță (camera a doua) pronunțate la 12 decembrie 2006 în cauza T-155/04, Selex Sistemi Integrati S.p.A/Comisia Comunităților Europene

text:
               26.5.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 117/5

         Recurs introdus la 27 februarie 2007 de către Selex Sistemi Integrati S.p.A împotriva hotărârii Tribunalului de Primă Instanță (camera a doua) pronunțate la 12 decembrie 2006 în cauza T-155/04, Selex Sistemi Integrati S.p.A/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza C-113/07 P)
   (2007/C 117/08)
   Limba de procedură: italiana
   Părțile

      Recurentă: Selex Sistemi Integrati S.p.A (reprezentanți: F. Sciaudone, R. Sciaudone și D. Fioretti, avvocati)

      Celelalte părți în proces: Comisia Comunităților Europene, Eurocontrol — Organizația Europeană pentru Securitatea Navigației Aeriene
   Concluziile recurentei

               —

               anularea hotărârii Tribunalului de Primă Instanță al Comunităților Europene din 12 decembrie 2006 din cauza T-155/04 și retrimiterea cauzei Tribunalului de Primă Instanță pentru a judeca pe fond în lumina indicațiilor pe care i le va furniza Curtea;

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată din prezenta cauză, precum și din cauza T-155/04.

         Motivele și principalele argumente
   În susținerea concluziilor sale, recurenta invocă o serie de erori de drept privitoare la procedură și, respectiv, la fond.
   Cu privire la erorile de drept care aduc atingere procedurii
   În ceea ce privește erorile de drept care aduc atingere procedurii desfășurate în fața Tribunalului, recurenta invocă:

               —

               încălcarea articolului 116 alineatul (6) din Regulamentul de procedură al Tribunalului, întrucât a autorizat Eurocontrol să i se comunice actele în cauză și să depună un memoriu scris;

               —

               încălcarea articolului 48 alineatul (2) din Regulamentul de procedură al Tribunalului, întrucât a denaturat faptele pe baza cărora au fost declarate inadmisibile noile motive invocate de recurentă;

               —

               încălcarea articolului 48 alineatul (2) din Regulamentul de procedură al Tribunalului, întrucât nu a fost luată în considerare poziția Comisiei față de faptele pe baza cărora noile motive invocate de recurentă au fost declarate inadmisibile;

               —

               încălcarea articolului 66 alineatul (1) din Regulamentul de procedură al Tribunalului, întrucât nu a emis o ordonanță în temeiul cererii de stabilire a activităților de cercetare judecătorească.

         Cu privire la erorile de drept care aduc atingere fondului
   Cu privire la erorile de drept în legătură cu aplicabilitatea articolului 82 CE la activitățile de asistență acordată de Eurocontrol administrațiilor naționale, recurenta susține:

               —

               denaturarea conținutului deciziei contestate;

               —

               natura contradictorie a motivării întrucât nu a anulat decizia contestată deși a admis primul motiv al acțiunii;

               —

               natura contradictorie a motivării, prin aceea că Tribunalul a substituit motivarea Comisiei din decizia contestată cu propria motivare;

               —

               încălcarea jurisprudenței comunitare consolidate privind limitele controlului jurisdicțional;

               —

               eroarea vădită de apreciere în ceea ce privește încălcarea articolului 82 CE.

         Cu privire la erorile de drept referitoare la aplicabilitatea articolului 82 CE la activitățile de standardizare ale Eurocontrol, recurenta susține:

               —

               denaturarea conținutului deciziei contestate;

               —

               adoptarea unei noțiuni de activitate economică contrară celei dezvoltate de jurisprudența comunitară;

               —

               greșita interpretare și aplicare a jurisprudenței comunitare privind prestațiile din domeniul asistenței sociale;

               —

               neîndeplinirea obligației de a oferi o motivare suficientă.

         Cu privire la erorile de drept referitoare la aplicabilitatea articolului 82 CE la activitățile de cercetare și dezvoltare ale Eurocontrol (în special achiziționarea de prototipuri și regimul proprietății intelectuale), recurenta susține:

               —

               denaturarea vădită a deciziei contestate;

               —

               adoptarea unei noțiuni de activitate economică contrară celei dezvoltate de jurisprudența comunitară;

               —

               alterarea și denaturarea probelor produse de recurentă privind natura economică a administrării regimului proprietății intelectuale a Eurocontrol.


title: Cauza T-347/09: Hotărârea Tribunalului din 12 septembrie 2013 — Germania/Comisia ( „Ajutoare de stat — Transfer cu titlu gratuit a anumitor zone din cadrul patrimoniului natural național — Măsuri destinate susținerii financiare a unor mari proiecte de protecție a mediului — Decizie prin care ajutoarele sunt declarate compatibile cu piața comună — Noțiunea de întreprindere — Obligația de motivare” )

text:
               26.10.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 313/20

         Hotărârea Tribunalului din 12 septembrie 2013 — Germania/Comisia
   (Cauza T-347/09) (1)

   (Ajutoare de stat - Transfer cu titlu gratuit a anumitor zone din cadrul patrimoniului natural național - Măsuri destinate susținerii financiare a unor mari proiecte de protecție a mediului - Decizie prin care ajutoarele sunt declarate compatibile cu piața comună - Noțiunea de întreprindere - Obligația de motivare)
   2013/C 313/36
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Republica Federală Germania (reprezentanți: inițial M. Lumma și B. klein, ulterior A. Wiedmann și T. Henze, agenți)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: inițial K. Gross, ulterior F. Erlbacher, A. Stobiecka-Kuik și P. Loewenthal, agenți)

      Interveniente în susținerea reclamantei: Republica Franceză (reprezentanți: G. de Bergues și J. Gstalter, agenți), Regatul Țărilor de Jos (reprezentanți: inițial C. Wissels, Y. de Vries și M. de Ree, ulterior C. Wissels, M. de Ree, J. Langer și M. Noort, agenți) și Republica Finlanda (reprezentant: J. Heliskoski, agent)

      Obiectul

   Cerere de anulare a Deciziei C(2009) 5080 final a Comisiei din 2 iulie 2009 privind ajutorul NN 8/2009 acordat de Republica Federală Germania și referitoare la regimul ajutoarelor de stat care constau, pe de o parte, în transferul cu titlu gratuit a anumitor zone din cadrul patrimoniului natural național și, pe de altă parte, în măsuri destinate susținerii financiare a unor mari proiecte de protecție a mediului (JO C 230, p. 1).

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Republica Federală Germania suportă propriile cheltuieli de judecată precum și cheltuielile efectuate de Comisia Europeană.

               3.

               Republica Franceză, Regatul Țărilor de Jos și Republica Finlanda suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 267, 7.11.2009.


title: Cauza T-329/15: Ordonanța Tribunalului din 17 noiembrie 2015 – Certuss Dampfautomaten/OAPI – Universal for Engineering Industries (Universal 1800 TC) („Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Retragerea opoziției — Nepronunțare asupra fondului”)

text:
               1.2.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 38/61

         Ordonanța Tribunalului din 17 noiembrie 2015 – Certuss Dampfautomaten/OAPI – Universal for Engineering Industries (Universal 1800 TC)
   (Cauza T-329/15) (1)

   ((„Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Retragerea opoziției - Nepronunțare asupra fondului”))
   (2016/C 038/82)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Certuss Dampfautomaten GmbH & Co. KG (Krefeld, Germania) (reprezentant: J. Sroka, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: D. Botis, agent)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă în faţa Tribunalului: Universal for Engineering Industries SAE (Giza, Egipt)

      Obiectul

   Cerere formulată împotriva Deciziei Camerei a doua de recurs a OAPI din 9 aprilie 2015 (cauza R 1303/2014-2), referitoare la o procedură de opoziție între Universal for Engineering Industries SAE și Certuss Dampfautomaten GmbH & Co. KG.

      Dispozitivul

               1)

               Constată că nu mai este necesar să se pronunțe asupra fondului cauzei.

               2)

               Obligă Certuss Dampfautomaten GmbH & Co. KG să suporte propriile cheltuieli, precum și pe cele efectuate de Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI).

      (1)  JO C 279, 24.8.2015.


title: Cauza T-766/14: Ordonanța Tribunalului din 23 noiembrie 2015 – Actega Terra/OAPI – Heidelberger Druckmaschinen (FoodSafe) [„Marcă comunitară — Procedură de declarare a nulității — Marca comunitară verbală FoodSafe — Motiv absolut de refuz — Caracter descriptiv — Articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 — Acțiune în mod vădit nefondată”]

text:
               1.2.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 38/55

         Ordonanța Tribunalului din 23 noiembrie 2015 – Actega Terra/OAPI – Heidelberger Druckmaschinen (FoodSafe)
   (Cauza T-766/14) (1)

   ([„Marcă comunitară - Procedură de declarare a nulității - Marca comunitară verbală FoodSafe - Motiv absolut de refuz - Caracter descriptiv - Articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 - Acțiune în mod vădit nefondată”])
   (2016/C 038/73)
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Actega Terra GmbH (Lehrte, Germania) (reprezentant: C. Onken, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: A. Schifko, agent)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă în faţa Tribunalului: Heidelberger Druckmaschinen AG (Heidelberg, Germania) (reprezentant: I. Lins, avocat)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a patra de recurs a OAPI din 8 septembrie 2014 (cauza R 2440/2013-4) privind o procedură de declarare a nulității între Heidelberger Druckmaschinen AG și Actega Terra GmbH.

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă Actega Terra GmbH la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 46, 9.2.2015.


title: Cauza T-362/11: Acțiune introdusă la 7 iulie 2011 — Stichting Greenpeace Nederland și PAN Europe/Comisia

text:
               27.8.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 252/46

         Acțiune introdusă la 7 iulie 2011 — Stichting Greenpeace Nederland și PAN Europe/Comisia
   (Cauza T-362/11)
   2011/C 252/97
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamante: Stichting Greenpeace Nederland (Amsterdam, Țările de Jos) și Pesticide Action Network Europe (PAN Europe) (Brussels, Belgia) (reprezentant: B. Kloostra, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamantele solicită Tribunalului:

               —

               Declararea faptului că Decizia din 6 mai 2011 a Comisiei încalcă Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 (1);

               —

               declararea faptului că Decizia din 6 mai 2011 a Comisiei încalcă Convenția de la Aarhus privind accesul la informație, participarea publicului la luarea deciziilor și accesul la justiție în domeniul mediului, Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 și Regulamentul (CE) nr. 1367/2006 (2);

               —

               anularea Deciziei din 6 mai 2011 a Comisiei;

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamantele invocă două motive.

               1.

               Primul motiv este întemeiat pe faptul că decizia atacată încalcă articolul 8 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 întrucât cererea de confirmare depusă de reclamante nu a fost soluționată în termenul prevăzut și nu au fost comunicate motivele detaliate pentru care s-a procedat în acest mod.

               2.

               Al doilea motiv este întemeiat pe faptul că decizia atacată încalcă articolul 4 din Convenția de la Aarhus, articolul 4 alineatele (2) și (5) din Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 și articolul 6 alineatul (1) din Regulamentul nr. 1367/2006, întrucât în cuprinsul acesteia nu au fost analizate următoarele aspecte:

                           —

                           motivul de refuz nu este compatibil cu Convenția de la Aarhus;

                           —

                           informațiile solicitate sunt calificate drept informații referitoare la emisiile în mediu;

                           —

                           există un interes public deosebit pentru comunicarea informațiilor solicitate de reclamante.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 al Parlamentului European și al Consiliului din 30 mai 2001 privind accesul public la documentele Parlamentului European, ale Consiliului și ale Comisiei (JO L 145, p. 43, Ediție specială, 01/vol. 3, p. 76).

      (2)  Regulamentul (CE) nr. 1367/2006 al Parlamentului European și al Consiliului din 6 septembrie 2006 privind aplicarea, pentru instituțiile și organismele comunitare, a dispozițiilor Convenției de la Aarhus privind accesul la informație, participarea publicului la luarea deciziilor și accesul la justiție în domeniul mediului (JO L 264, p. 13, Ediție specială, 15/vol. 17, p. 126).


title: Cauza T-48/10 P: Ordonanța Tribunalului din 16 decembrie 2010 — Meister/OAPI ( „Recurs — Funcție publică — Funcționari — Promovare — Exercițiul de promovare 2008 — Decizie de atribuire a punctelor în cadrul exercițiului de promovare — Mențiune referitoare la punctele acumulate în cadrul exercițiilor de promovare anterioare — Denaturare a faptelor — Obligația de a plăti cheltuielile de judecată — Recurs în parte vădit inadmisibil și în parte vădit nefondat” )

text:
               19.2.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 55/23

         Ordonanța Tribunalului din 16 decembrie 2010 — Meister/OAPI
   (Cauza T-48/10 P) (1)

   (Recurs - Funcție publică - Funcționari - Promovare - Exercițiul de promovare 2008 - Decizie de atribuire a punctelor în cadrul exercițiului de promovare - Mențiune referitoare la punctele acumulate în cadrul exercițiilor de promovare anterioare - Denaturare a faptelor - Obligația de a plăti cheltuielile de judecată - Recurs în parte vădit inadmisibil și în parte vădit nefondat)
   2011/C 55/42
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Recurent: Herbert Meister (Muchamiel, Spania) (reprezentant: H. J. Zimmermann, avocat)

      Cealaltă parte în proces: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentanți: I. de Medrano Caballero și G. Faedo, agenți, asistați de D. Waelbroeck și de E. Winter, avocați)

      Obiectul

   Recurs formulat împotriva Ordonanței Tribunalului Funcției Publice a Uniunii Europene (Camera întâi) din 30 noiembrie 2009, Meister/OAPI (F-17/09, nepublicată încă în Repertoriu), având ca obiect anularea acestei ordonanțe

      Dispozitivul

               1.

               Respinge recursul.

               2.

               Domnul Herbert Meister suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și cheltuielile de judecată efectuate de Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI) în cadrul prezentei proceduri.

      (1)  JO C 100, 17.4.2010.


title: Cauza C-517/15 P: Hotărârea Curții (Camera a șasea) din 26 iulie 2017 – AGC Glass Europe, AGC Automotive Europe, AGC France, AGC Flat Glass Italia Srl, AGC Glass UK Ltd, AGC Glass Germany GmbH/Comisia Europeană [Recurs — Concurență — Articolele 101 și 102 TFUE — Regulamentul (CE) nr. 1/2003 — Articolul 30 — Decizia Comisiei Europene de constatare a unei înțelegeri ilegale pe piața europeană a sticlei pentru industria auto — Publicarea unei versiuni neconfidențiale a acestei decizii — Respingerea unei cereri de tratament confidențial al anumitor informații — Mandat al consilierului-auditor — Decizia 2011/695/UE — Articolul 8 — Confidențialitate — Informații provenite dintr-o cerere de clemență — Respingere în parte a cererii de tratament confidențial — Încredere legitimă — Egalitate de tratament]

text:
               18.9.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 309/5

         Hotărârea Curții (Camera a șasea) din 26 iulie 2017 – AGC Glass Europe, AGC Automotive Europe, AGC France, AGC Flat Glass Italia Srl, AGC Glass UK Ltd, AGC Glass Germany GmbH/Comisia Europeană
   (Cauza C-517/15 P) (1)

   ([Recurs - Concurență - Articolele 101 și 102 TFUE - Regulamentul (CE) nr. 1/2003 - Articolul 30 - Decizia Comisiei Europene de constatare a unei înțelegeri ilegale pe piața europeană a sticlei pentru industria auto - Publicarea unei versiuni neconfidențiale a acestei decizii - Respingerea unei cereri de tratament confidențial al anumitor informații - Mandat al consilierului-auditor - Decizia 2011/695/UE - Articolul 8 - Confidențialitate - Informații provenite dintr-o cerere de clemență - Respingere în parte a cererii de tratament confidențial - Încredere legitimă - Egalitate de tratament])
   (2017/C 309/05)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Recurente: AGC Glass Europe, AGC Automotive Europe, AGC France, AGC Flat Glass Italia Srl, AGC Glass UK Ltd, AGC Glass Germany GmbH (reprezentanți: L. Garzaniti, F. Hoseinian și A. Burckett St Laurent, avocați)

      Cealaltă parte din procedură: Comisia Europeană (reprezentanți: G. Meessen, P.J.O. Van Nuffel și F. van Schaik, agenți)

      Dispozitivul

               1)

               Respinge recursul.

               2)

               Obligă AGC Glass Europe SA, AGC Automotive Europe SA, AGC France SAS, AGC Flat Glass Italia Srl, AGC Glass UK Ltd și AGC Glass Germany GmbH la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 398, 30.11.2015.


title: Cauza C-452/13: Hotărârea Curții (Camera a noua) din 4 septembrie 2014 (cerere de decizie preliminară formulată de Landesgericht Salzburg – Austria) – Germanwings GmbH/Ronny Henning (Trimitere preliminară – Transport aerian – Regulamentul (CE) nr. 261/2004 – Articolele 2, 5 și 7 – Dreptul la compensație în cazul unei întârzieri prelungite a unui zbor – Durata întârzierii – Noțiunea „oră de sosire”)

text:
               10.11.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 395/20

      Hotărârea Curții (Camera a noua) din 4 septembrie 2014 (cerere de decizie preliminară formulată de Landesgericht Salzburg – Austria) – Germanwings GmbH/Ronny Henning
      (Cauza C-452/13) (1)

      ((Trimitere preliminară - Transport aerian - Regulamentul (CE) nr. 261/2004 - Articolele 2, 5 și 7 - Dreptul la compensație în cazul unei întârzieri prelungite a unui zbor - Durata întârzierii - Noțiunea „oră de sosire”))
      (2014/C 395/24)
      Limba de procedură: germana

         Instanța de trimitere

      Landesgericht Salzburg

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: Germanwings GmbH

         Pârât: Ronny Henning

         Dispozitivul

      Articolele 2, 5 și 7 din Regulamentul (CE) nr. 261/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 11 februarie 2004 de stabilire a unor norme comune în materie de compensare și de asistență a pasagerilor în eventualitatea refuzului la îmbarcare și anulării sau întârzierii prelungite a zborurilor și de abrogare a Regulamentului (CEE) nr. 295/91 trebuie interpretate în sensul că noțiunea „oră de sosire”, utilizată pentru stabilirea duratei întârzierii suferite de pasagerii unui zbor, înseamnă momentul în care se deschide cel puțin una dintre ușile aeronavei, cu condiția ca, din această clipă, pasagerilor să li se permită părăsirea aparatului.

         (1)  JO C 325, 9.11.2013.


title: Cauza C-263/07: Hotărârea Curții (Camera a șasea) din 29 noiembrie 2007 — Comisia Comunităților Europene/Marele Ducat al Luxemburgului (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Transpunere incorectă — Directiva 96/61/CE — Articolul 9 alineatul (4) — Articolul 13 alineatul (1) — Anexa I — Prevenirea și controlul integrat al poluării — Noțiunile punere în aplicare a celor mai performante tehnici disponibile și revizuire periodică a condițiilor de autorizare a exploatării )

text:
               26.1.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 22/17

         Hotărârea Curții (Camera a șasea) din 29 noiembrie 2007 — Comisia Comunităților Europene/Marele Ducat al Luxemburgului
   (Cauza C-263/07) (1)

   (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru - Transpunere incorectă - Directiva 96/61/CE - Articolul 9 alineatul (4) - Articolul 13 alineatul (1) - Anexa I - Prevenirea și controlul integrat al poluării - Noțiunile „punere în aplicare a celor mai performante tehnici disponibile’ și „revizuire periodică a condițiilor de autorizare a exploatării’)
   (2008/C 22/33)
   Limba de procedură: franceza
   Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: A. Alcover San Pedro și J.-B. Laignelot, agenți)

      Pârât: Marele Ducat al Luxemburgului (reprezentant: C. Schiltz, agent)
   Obiectul
   Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Transpunere incorectă a articolului 9 alineatul (4) și a articolului 13 alineatul (1), precum și a anexei I la Directiva 96/61/CE a Consiliului din 24 septembrie 1996 privind prevenirea și controlul integrat al poluării (JO L 257, p. 26, Ediție specială 15/vol. 3, p. 183) — Noțiunile „punere în aplicare a celor mai performante tehnici disponibile” și „revizuire periodică a condițiilor de autorizare a exploatării”
   Dispozitivul

               1)

               Prin transpunerea incorectă a articolului 9 alineatul (4) și a articolului 13 alineatul (1), precum și a anexei I la Directiva 96/61/CE a Consiliului din 24 septembrie 1996 privind prevenirea și controlul integrat al poluării, Marele Ducat al Luxemburgului nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul acestei directive.

               2)

               Obligă Marele Ducat al Luxemburgului la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 211, 8.9.2007.


title: Cauza C-602/13: Cerere de decizie preliminară introdusă de Juzgado de Primera Instancia n °2 de Santander (Spania) la 25 noiembrie 2013 — Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, S.A./Fernando Quintano Ujeta și María Isabel Sánchez García

text:
               1.2.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 31/4

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Juzgado de Primera Instancia no 2 de Santander (Spania) la 25 noiembrie 2013 — Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, S.A./Fernando Quintano Ujeta și María Isabel Sánchez García
   (Cauza C-602/13)
   2014/C 31/06
   Limba de procedură: spaniola

      Instanța de trimitere

   Juzgado de Primera Instancia no 2 de Santander

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, S.A.

      Pârâți: Fernando Quintano Ujeta și María Isabel Sánchez García

      Întrebările preliminare

               1.

               Dacă în conformitate cu Directiva 93/13/CEE (1) a Consiliului din 5 aprilie 1993 privind clauzele abuzive în contractele încheiate cu consumatorii, și în particular cu articolul 6 alineatul (1) și cu articolul 7 alineatul (1) din aceasta, pentru a garanta protecția consumatorilor și a utilizatorilor conform principiilor echivalenței și efectivității, o instanță națională, atunci când constată existența unei clauze contractuale abuzive privind dobânda de întârziere, trebuie să deducă drept consecință nevaliditatea oricărei rate a dobânzii de întârziere, inclusiv cea care poate rezulta din aplicarea supletivă a unei norme naționale precum articolul 1 108 din Codul civil, a doua dispoziție tranzitorie din Legea 1/2013, coroborată cu articolul 114 din Legea privind contractul de ipotecă, sau articolul 4 din RDL 6/2012 și fără să se considere obligată de recalcularea pe care poate să o fi realizat vânzătorul sau furnizorul conform celei de a doua dispoziții tranzitorii din Legea 1/13.

               2.

               Dacă a doua dispoziție tranzitorie din Legea 1/2013 trebuie să fie interpretată în sensul că nu poate constitui un obstacol în calea protecției intereselor consumatorului.

               3.

               Dacă în conformitate cu Directiva 93/13/CEE a Consiliului din 5 aprilie 1993 privind clauzele abuzive în contractele încheiate cu consumatorii, și în particular cu articolul 6 alineatul (1) și cu articolul 7 alineatul (1), pentru a garanta protecția consumatorilor și a utilizatorilor în conformitate cu principiile echivalenței și efectivității, o instanță națională, atunci când constată existența unei clauze contractuale abuzive privind exigibilitatea anticipată, trebuie să o considere ca nefiind inclusă și să deducă consecințele inerente, inclusiv în cazul în care vânzătorul sau furnizorul a așteptat perioada minimă prevăzută de norma națională.

      (1)  JO L 95, p. 29, Ediție specială, 15/vol. 2, p. 273.


title: Cauzele conexate C-333/15 și C-334/15: Hotărârea Curții (Camera a opta) din 9 iunie 2016 (cereri de decizie preliminară formulate de Tribunal Supremo – Spania) – María del Pilar Planes Bresco/Comunidad Autónoma de Aragón [Trimitere preliminară — Politica agricolă comună — Sistem integrat de gestionare și control privind anumite scheme de ajutor — Regulamentul (CE) nr. 1782/2003 — Schemă de plată unică — Articolele 43 și 44 — Drepturile la plată în funcție de suprafață — Hectare eligibile pentru ajutorul pe suprafață — Pășuni permanente — Reglementare națională care condiționează eligibilitatea suprafețelor de pășuni permanente superioare suprafețelor furajere luate în considerare inițial pentru stabilirea drepturilor la plată de utilizarea lor pentru necesitățile legate de creșterea animalelor specifice exploatației agricole]

text:
               16.8.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 296/16

         Hotărârea Curții (Camera a opta) din 9 iunie 2016 (cereri de decizie preliminară formulate de Tribunal Supremo – Spania) – María del Pilar Planes Bresco/Comunidad Autónoma de Aragón
   (Cauzele conexate C-333/15 și C-334/15) (1)

   ([Trimitere preliminară - Politica agricolă comună - Sistem integrat de gestionare și control privind anumite scheme de ajutor - Regulamentul (CE) nr. 1782/2003 - Schemă de plată unică - Articolele 43 și 44 - Drepturile la plată în funcție de suprafață - Hectare eligibile pentru ajutorul pe suprafață - Pășuni permanente - Reglementare națională care condiționează eligibilitatea suprafețelor de pășuni permanente superioare suprafețelor furajere luate în considerare inițial pentru stabilirea drepturilor la plată de utilizarea lor pentru necesitățile legate de creșterea animalelor specifice exploatației agricole])
   (2016/C 296/21)
   Limba de procedură: spaniola

      Instanța de trimitere

   Tribunal Supremo

      Părțile din procedura principală

      Recurentă: María del Pilar Planes Bresco

      Intimată: Comunidad Autónoma de Aragón

      Dispozitivul

   Regulamentul (CE) nr. 1782/2003 al Consiliului din 29 septembrie 2003 de stabilire a normelor comune pentru schemele de sprijin direct în cadrul politicii agricole comune și de stabilire a anumitor scheme de sprijin pentru agricultori și de modificare a Regulamentelor (CEE) nr. 2019/93, (CE) nr. 1452/2001, (CE) nr. 1453/2001, (CE) nr. 1454/2001, (CE) nr. 1868/94, (CE) nr. 1251/1999, (CE) nr. 1254/1999, (CE) nr. 1673/2000, (CEE) nr. 2358/71 și (CE) nr. 2529/2001, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (CE) nr. 2012/2006 al Consiliului din 19 decembrie 2006, trebuie interpretat în sensul că se opune unei reglementări naționale precum cea în discuție în litigiile principale, care nu permite luarea în considerare, cu titlul de hectare eligibile pentru ajutorul pe suprafață pentru o campanie agricolă, a suprafețelor de pășuni permanente declarate de un agricultor care depășesc suprafața de pășuni permanente inițial luată în considerare pentru a stabili cuantumul drepturilor sale la plata pe hectar decât dacă acesta dovedește că suprafețele menționate sunt exploatate efectiv pentru necesitățile legate de creșterea animalelor specifice exploatației sale agricole în cursul campaniei menționate.

      (1)  JO C 302, 14.9.2015.


title: Cauza C-456/05: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 6 decembrie 2007 — Comisia Comunităților Europene/Republica Federală Germania (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Articolul 43 CE — Psihoterapeuți care au încheiat contracte cu casele de asigurări de sănătate — Sistem de cote — Norme tranzitorii derogatorii — Proporționalitate — Admisibilitate)

text:
               26.1.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 22/4

         Hotărârea Curții (Camera a treia) din 6 decembrie 2007 — Comisia Comunităților Europene/Republica Federală Germania
   (Cauza C-456/05) (1)

   (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru - Articolul 43 CE - Psihoterapeuți care au încheiat contracte cu casele de asigurări de sănătate - Sistem de cote - Norme tranzitorii derogatorii - Proporționalitate - Admisibilitate)
   (2008/C 22/07)
   Limba de procedură: germana
   Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: H. Støvlbæk și S. Grünheid, agenți)

      Pârâtă: Republica Federală Germania (reprezentanți: M. Lumma și U. Forsthoff, agenți)
   Obiectul
   Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Încălcarea articolului 43 CE — Reglementare tranzitorie în materie de autorizare a psihoterapeuților care prevede că pentru obținerea autorizației este necesară exercitarea unei activități prealabile în cadrul sistemului de asigurări de sănătate național
   Dispozitivul

               1)

               Prin aplicarea dispozițiilor tranzitorii sau a „drepturilor dobândite”, care permit psihoterapeuților să beneficieze de acordarea autorizării sau a aprobării pentru exercitarea profesiei în mod independent de normele în vigoare privind încheierea de contracte cu casele de asigurări de sănătate, numai în privința psihoterapeuților care și-au desfășurat activitatea într-o regiune din Germania în cadrul caselor de asigurări de sănătate germane și prin neluarea în considerare a activității profesionale comparabile sau similare exercitată de psihoterapeuți în alte state membre, Republica Federală Germania nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 43 CE.

               2)

               Obligă Republica Federală Germania la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 86, 8.4.2006.


title: Cauza T-315/12: Hotărârea Tribunalului din 12 martie 2014 – Tubes Radiatori/OAPI – Antrax It (Radiator) [ „Desen sau model comunitar — Procedură de anulare — Desen sau model comunitar înregistrat care reprezintă un radiator pentru încălzire — Desen sau model anterior — Motiv de nulitate — Lipsa caracterului individual — Lipsa unei impresii globale diferite — Articolul 6 și articolul 25 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 6/2002 — Saturarea stadiului actual al tehnicii — Obligația de motivare” ]

text:
               28.4.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 129/19

         Hotărârea Tribunalului din 12 martie 2014 – Tubes Radiatori/OAPI – Antrax It (Radiator)
   (Cauza T-315/12) (1)

   ([„Desen sau model comunitar - Procedură de anulare - Desen sau model comunitar înregistrat care reprezintă un radiator pentru încălzire - Desen sau model anterior - Motiv de nulitate - Lipsa caracterului individual - Lipsa unei impresii globale diferite - Articolul 6 și articolul 25 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 6/2002 - Saturarea stadiului actual al tehnicii - Obligația de motivare”])
   2014/C 129/23
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Reclamantă: Tubes Radiatori Srl (Resana, Italia) (reprezentanți: S. Verea, K. Muraro, M. Balestriero și P. Menapace, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentanți: inițial F. Mattina, ulterior P. Bullock, agenți)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: Antrax It Srl (Resana) (reprezentant: L. Gazzola, avocat)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva deciziei Camerei a treia de recurs a OAPI din 3 aprilie 2012 (cauza R 953/2011 3) privind o procedură de anulare între Antrax It Srl și Tubes Radiatori Srl

      Dispozitivul

               1)

               Anulează decizia Camerei a treia de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI) din 3 aprilie 2012 (cauza R 953/2011-3).

               2)

               Respinge în rest acțiunea.

               3)

               OAPI suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și cheltuielile de judecată efectuate de Tubes Radiatori Srl.

               4)

               Antrax It Srl suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 273, 8.9.2012.


title: Cauza C-30/15 P: Hotărârea Curții (Camera întâi) din 10 noiembrie 2016 – Simba Toys GmbH & Co. KG/Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO), Seven Towns Ltd (Recurs — Marcă a Uniunii Europene — Marcă tridimensională în formă de cub cu suprafețe care au o structură grilată — Cerere de declarare a nulității — Respingerea cererii de declarare a nulității)

text:
               16.1.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 14/4

         Hotărârea Curții (Camera întâi) din 10 noiembrie 2016 – Simba Toys GmbH & Co. KG/Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO), Seven Towns Ltd
   (Cauza C-30/15 P) (1)

   ((Recurs - Marcă a Uniunii Europene - Marcă tridimensională în formă de cub cu suprafețe care au o structură grilată - Cerere de declarare a nulității - Respingerea cererii de declarare a nulității))
   (2017/C 014/05)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Recurentă: Simba Toys GmbH & Co. KG (reprezentant: O. Ruhl, Rechtsanwalt)

      Celelalte părți din procedură: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentanți: D. Botis și A. Folliard-Monguiral, agenți), Seven Towns Ltd (reprezentanți: K. Szamosi și M. Borbás, ügyvédek)

      Dispozitivul

               1)

               Anulează Hotărârea Tribunalului Uniunii Europene din 25 noiembrie 2014, Simba Toys/OAPI – Seven Towns (Forma unui cub cu suprafețe care au o structură grilată) (T-450/09, EU:T:2014:983).

               2)

               Anulează decizia Camerei a doua de recurs a Oficiului Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO) din 1 septembrie 2009 (cauza R 1526/2008-2), privind o procedură de declarare a nulității între Simba Toys GmbH & Co. KG și Seven Towns Ltd.

               3)

               Seven Towns Ltd. și Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală sunt obligați să suporte, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, cheltuielile de judecată efectuate de Simba Toys GmbH & Co. KG aferente atât procedurii în primă instanță în cauza T-450/09, cât și procedurii de recurs.

      (1)  JO C 138, 27.4.2015.


title: Cauza C-64/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunal da Relação do Porto (Portugalia) la 7 februarie 2017 – Saey Home & Garden NV/SA/Lusavouga-Máquinas e Acessórios Industriais SA

text:
               10.4.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 112/28

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunal da Relação do Porto (Portugalia) la 7 februarie 2017 – Saey Home & Garden NV/SA/Lusavouga-Máquinas e Acessórios Industriais SA
   (Cauza C-64/17)
   (2017/C 112/38)
   Limba de procedură: portugheza

      Instanța de trimitere

   Tribunal da Relação do Porto

      Părțile din procedura principală

      Recurentă: Saey Home & Garden NV/SA

      Intimată: Lusavouga-Máquinas e Acessórios Industriais SA

      Întrebările preliminare

               1)

               Cererea trebuie formulată în fața instanțelor belgiene, potrivit principiului de bază prevăzut la articolul 4 alineatul (1) din Regulamentul nr. 1215/2012 (1), pentru motivul că Belgia este țara în care pârâta are centrul de administrare și sediul?

               2)

               Cererea trebuie formulată în fața instanțelor portugheze, potrivit articolului 7 punctul 1 literele (a) și (c) din Regulamentul nr. 1215/2012 [în temeiul articolului 5 alineatul (1) din același regulament], întrucât are ca obiect un litigiu care decurge dintr-un contract de concesiune comercială, iar Portugalia este statul în care ar fi trebuit executate obligațiile reciproce prevăzute de contract?

               3)

               Cererea trebuie formulată în fața instanțelor spaniole, potrivit articolului 7 punctul 1 literele (a) și (c) din Regulamentul nr. 1215/2012 [în temeiul articolului 5 alineatul (1) din același regulament], întrucât are ca obiect un litigiu care decurge dintr-un contract de concesiune comercială, iar Spania este țara în care ar fi trebuit executate obligațiile reciproce prevăzute de contract?

               4)

               Cererea trebuie formulată în fața instanțelor portugheze, potrivit articolului 7 punctul 1 literele (a) și (b) prima liniuță din Regulamentul nr. 1215/2012 [în temeiul articolului 5 alineatul (1) din același regulament], întrucât are ca obiect un litigiu care decurge dintr-un contract-cadru de concesiune comercială care, în ceea ce privește raportul dintre reclamantă și pârâtă, se descompune în mai multe contracte de vânzare, iar toate bunurile vândute trebuiau livrate în Portugalia, astfel cum a fost cazul livrării efectuate la 21 ianuarie 2014?

               5)

               Cererea trebuie formulată în fața instanțelor belgiene, potrivit articolului 7 punctul 1 literele (a) și (b) prima liniuță din Regulamentul nr. 1215/2012 [în temeiul articolului 5 alineatul (1) din același regulament], întrucât are ca obiect un litigiu care decurge dintr-un contract-cadru de concesiune comercială care, în ceea ce privește raportul dintre reclamantă și pârâtă, se descompune în mai multe contracte de vânzare, iar toate bunurile vândute au fost livrate de pârâtă reclamantei în Belgia?

               6)

               Cererea trebuie formulată în fața instanțelor spaniole, potrivit articolului 7 punctul 1 literele (a) și (b) prima liniuță din Regulamentul nr. 1215/2012 [în temeiul articolului 5 alineatul (1) din același regulament], întrucât are ca obiect un litigiu care decurge dintr-un contract-cadru de concesiune comercială care, în ceea ce privește raportul dintre reclamantă și pârâtă, se descompune în mai multe contracte de vânzare, iar toate bunurile vândute aveau destinații de livrare în Spania, în cadrul unor operațiuni realizate în această țară?

               7)

               Cererea trebuie formulată în fața instanțelor portugheze, potrivit articolului 7 punctul 1 literele (a) și (b) a doua liniuță din Regulamentul nr. 1215/2012 [în temeiul articolului 5 alineatul (1) din același regulament], întrucât are ca obiect un litigiu care decurge dintr-un contract-cadru de concesiune comercială care, în ceea ce privește raportul dintre reclamantă și pârâtă, corespunde unei prestări de servicii efectuate de reclamantă în beneficiul pârâtei, prin care reclamanta favorizează dezvoltarea anumitor operațiuni care o interesează în mod indirect pe pârâtă?

               8)

               Cererea trebuie formulată în fața instanțelor spaniole, potrivit articolului 7 punctul 1 literele (a) și (b) a doua liniuță din Regulamentul nr. 1215/2012 [în temeiul articolului 5 alineatul (1) din același regulament], întrucât are ca obiect un litigiu care decurge dintr-un contract-cadru de concesiune comercială care, în ceea ce privește raportul dintre reclamantă și pârâtă, corespunde unei prestări de servicii efectuate de reclamantă în beneficiul pârâtei, prin care reclamanta favorizează dezvoltarea anumitor operațiuni care o interesează în mod indirect pe pârâtă prin intermediul unei activități desfășurate în Spania?

               9)

               Cererea trebuie formulată în fața instanțelor portugheze, potrivit articolului 7 punctul 5 din Regulamentul nr. 1215/2012 [în temeiul articolului 5 alineatul (1) din același regulament], întrucât are ca obiect un litigiu care decurge dintr-un contract de concesiune comercială, iar litigiul dintre reclamantă și pârâtă trebuie asimilat unui litigiu între un concedent și un agent situat în Portugalia?

               10)

               Cererea trebuie formulată în fața instanțelor spaniole, potrivit articolului 7 punctul 5 din Regulamentul nr. 1215/2012 [în temeiul articolului 5 alineatul (1) din același regulament], întrucât are ca obiect un litigiu care decurge dintr-un contract de concesiune comercială, iar litigiul dintre reclamantă și pârâtă trebuie asimilat unui litigiu între un concedent și un agent, care trebuie considerat ca având sediul în Spania întrucât agentul va trebui să își execute obligațiile contractuale în această țară?

               11)

               Cererea trebuie formulată în fața instanțelor belgiene, mai exact în fața unei instanțe din Kortrijk, potrivit articolului 25 alineatul (1) din Regulamentul nr. 1215/2012 [în temeiul articolului 5 alineatul (1) din același regulament], având în vedere că, la punctul 20 din condițiile generale aplicabile tuturor vânzărilor efectuate de pârâtă către reclamantă, părțile au stabilit în scris o convenție atributivă de competență, cu efecte depline potrivit dreptului belgian, conform căreia „orice litigiu, de orice natură, va fi de competența exclusivă a instanțelor din Kortrijk” („any dispute of any nature wathsoever shall be the exclusive jurisdiction of the courts of Kortrijk”)?

               12)

               Potrivit dispozițiilor capitolului II secțiunile 2-7 din Regulamentul nr. 1215/2012 [în temeiul articolului 5 alineatul (1) din același regulament], cererea trebuie formulată în fața instanțelor portugheze întrucât principalele criterii de legătură ale raporturilor contractuale dintre reclamantă și pârâtă privesc teritoriul și ordinea juridică portugheză?

               13)

               Potrivit dispozițiilor capitolului II secțiunile 2-7 din Regulamentul nr. 1215/2012 [în temeiul articolului 5 alineatul (1) din același regulament], cererea trebuie formulată în fața instanțelor spaniole întrucât principalele criterii de legătură ale raporturilor contractuale dintre reclamantă și pârâtă privesc teritoriul și ordinea juridică spaniolă?

      (1)  Regulamentul (UE) nr. 1215/2012 al Parlamentului European și al Consiliului din 12 decembrie 2012 privind competența judiciară, recunoașterea și executarea hotărârilor în materie civilă și comercială (JO 2012, L 351, p. 1).


title: Cauza T-615/14: Hotărârea Tribunalului din 10 decembrie 2015 – Fútbol Club Barcelona/OAPI (Reprezentarea conturului unui ecuson) [„Marcă comunitară — Cerere de înregistrare a unei mărci comunitare reprezentând conturul unui ecuson — Motiv absolut de refuz — Lipsa caracterului distinctiv — Articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 — Lipsa caracterului distinctiv dobândit prin utilizare — Articolul 7 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009”]

text:
               1.2.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 38/50

         Hotărârea Tribunalului din 10 decembrie 2015 – Fútbol Club Barcelona/OAPI (Reprezentarea conturului unui ecuson)
   (Cauza T-615/14) (1)

   ([„Marcă comunitară - Cerere de înregistrare a unei mărci comunitare reprezentând conturul unui ecuson - Motiv absolut de refuz - Lipsa caracterului distinctiv - Articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 - Lipsa caracterului distinctiv dobândit prin utilizare - Articolul 7 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009”])
   (2016/C 038/65)
   Limba de procedură: spaniola

      Părțile

      Reclamant: Fútbol Club Barcelona (Barcelona, Spania) (reprezentant: J. Carbonell Callicó, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: J. Crespo Carrillo, agent)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei întâi de recurs a OAPI din 23 mai 2014 (cauza R 2500/2013-1), privind o cerere de înregistrare ca marcă comunitară a unui semn figurativ reprezentând conturul unui ecuson

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă Fútbol Club Barcelona la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 372, 20.10.2014.


title: Hotărârea Curții din 18 aprilie 2012 în cauza E-15/10 – Posten Norge AS/Autoritatea de Supraveghere a AELS (Acțiune în anulare a unei decizii a Autorității AELS de Supraveghere – Concurență – Abuz de poziție dominantă – Piața livrării, la oficiile poștale, de colete de către întreprinderi consumatorilor – Rețea de distribuție – Acorduri de exclusivitate – Comportament ce poate elimina concurența de pe piață – Justificare – Durata încălcării – Amendă)

text:
               11.10.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 307/25

         HOTĂRÂREA CURȚII
   din 18 aprilie 2012
   în cauza E-15/10
   Posten Norge AS/Autoritatea de Supraveghere a AELS
   (Acțiune în anulare a unei decizii a Autorității AELS de Supraveghere – Concurență – Abuz de poziție dominantă – Piața livrării, la oficiile poștale, de colete de către întreprinderi consumatorilor – Rețea de distribuție – Acorduri de exclusivitate – Comportament ce poate elimina concurența de pe piață – Justificare – Durata încălcării – Amendă)
   2012/C 307/11
   În cauza E-15/10, Posten Norge AS/Autoritatea AELS de Supraveghere – CERERE de anulare a Deciziei nr. 322/10/COL din 14 iulie 2010 referitoare la o procedură inițiată în temeiul articolului 54 din Acordul privind SEE (Cauza nr. 34250 Norway Post/Privpak) sau, alternativ, de anulare sau reducere a amenzii impuse reclamantului din acea decizie, Curtea, alcătuită din Carl Baudenbacher, președinte și judecător-raportor, Per Christiansen și Páll Hreinsson, judecători, a pronunțat, la 18 aprilie 2012, hotărârea al cărei dispozitiv prevede următoarele:
   Curtea:

               1.

               stabilește la 11 112 000 EUR nivelul amenzii impuse prin articolul 2 din Decizia nr. 322/10/COL din 14 iulie 2010 referitoare la o procedură inițiată în temeiul articolului 54 din Acordul privind SEE (Cauza nr. 34250 Norway Post/Privpak) privind Posten Norge AS;

               2.

               respinge celelalte capete de cerere;

               3.

               dispune ca Posten Norge AS să suporte propriile cheltuieli de judecată și să suporte 75 % din cheltuielile de judecată Autorității de Supraveghere a AELS și cheltuielile de judecată ale Schenker North AB, Schenker Privpak AB și Schenker Privpak AS;

               4.

               dispune ca Autoritatea de Supraveghere a AELS să suporte restul cheltuielilor sale de judecată.


title: Cauza C-190/06: Ordonanța președintelui Camerei a doua a Curții din 11 iulie 2007 (cerere având ca obiect pronunțarea unei hotărâri preliminare formulată de Cour d'appel de Bruxelles — Belgia) — Belgacom Mobile SA/Institut belge des services postaux et des télécommunications

text:
               20.10.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 247/20

         Ordonanța președintelui Camerei a doua a Curții din 11 iulie 2007 (cerere având ca obiect pronunțarea unei hotărâri preliminare formulată de Cour d'appel de Bruxelles — Belgia) — Belgacom Mobile SA/Institut belge des services postaux et des télécommunications
   (Cauza C-190/06) (1)

   (2007/C 247/28)

      Limba de procedură: franceza

   Președintele Camerei a doua a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 154, 1.7.2006.


title: Cauza T-185/16: Acțiune introdusă la 25 aprilie 2016 - Make up for ever/EUIPO - L’Oréal (MAKE UP FOR EVER PROFESSIONAL)

text:
               4.7.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 243/36

         Acțiune introdusă la 25 aprilie 2016 - Make up for ever/EUIPO - L’Oréal (MAKE UP FOR EVER PROFESSIONAL)
   (Cauza T-185/16)
   (2016/C 243/39)
   Limba în care a fost formulată acțiunea: franceza

      Părțile

      Reclamantă: Make up for ever SA (Paris, Franța) (reprezentant: C. Caron, avocat)

      Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: L’Oréal (Paris, Franța)

      Datele privind procedura în fața EUIPO

      Titularul mărcii în litigiu: reclamanta

      Marca în litigiu: marca figurativă a Uniunii Europene care cuprinde elementele verbale „MAKE UP FOR EVER PROFESSIONAL” – Marca Uniunii Europene nr. 3 371 341

      Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de declarare a nulității

      Decizia atacată: Decizia Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 5 februarie 2016 în cauza R 3222/2014-5

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               Constatarea validității mărcii Uniunii Europene semi-figurative „MAKE UP FOR EVER PROFESSIONAL” nr. 3 371 341 pentru ansamblul produselor și serviciilor vizate la depunere;

               —

               anularea deciziei atacate;

               —

               trimiterea cauzei la EUIPO spre a efectua demersurile necesare, dacă va fi cazul;

               —

               obligarea societății L’Oréal la plata cheltuielilor de judecată efectuate în procedura de pe rolul diviziei de anulare a EUIPO, a camerei de recurs a EUIPO și în prezenta acțiune din fața Tribunalului.

      Motivele invocate

               —

               încălcarea articolului 7 alineatul (1) literele (b) și (c) din Regulamentul nr. 207/2009;

               —

               încălcarea articolului 7 alineatul (3) din Regulamentul nr. 207/2009.


title: Cauza F-83/12: Acțiune introdusă la 1 august 2012 — ZZ și alții/BEI

text:
               29.9.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 295/34

         Acțiune introdusă la 1 august 2012 — ZZ și alții/BEI
   (Cauza F-83/12)
   2012/C 295/61
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamanți: ZZ și alții (reprezentant: L. Levi, avocat)

      Pârâtă: Banca Europeană de Investiții

      Obiectul și descrierea litigiului

   Pe de o parte, anularea deciziei de aplicare în cazul reclamanților a unei prime în temeiul noului sistem de performanțe astfel cum rezultă din decizia din 14 decembrie 2010 a Consiliului de administrație și din deciziile din 9 noiembrie 2010 și din 16 noiembrie 2011 ale Comitetului de direcție și, pe de altă parte, cererea subsecventă de obligare a pârâtei la plata diferenței de remunerație, precum și la plata unor daune interese

      Concluziile reclamanților

               —

               Anularea deciziilor de aplicare în cazul reclamanților a unei prime în temeiul noului sistem de performanțe astfel cum rezultă din decizia din 14 decembrie 2010 a Consiliului de administrație și din deciziile din 9 noiembrie 2010 și din 16 noiembrie 2011 ale Comitetului de direcție, decizia inviduală fiind conținută în fișa din aprilie 2012, adusă la cunoștința persoanelor interesate cel mai devreme la 22 aprilie 2012;

               —

               prin urmare:

                           —

                           obligarea pârâtei la plata diferenței de remunerație care rezultă din decizia din 14 decembrie 2010 a Consiliului de administrație și din deciziile din 9 noiembrie 2010 și din 16 noiembrie 2011 în raport cu aplicarea precedentului regim de bonificație; această diferență de remunerație trebuie majorată cu dobânzi de întârziere care curg de la 22 aprilie 2012 până la plata totală a datoriei, aceste dobânzi fiind stabilite la nivelul ratei BCE majorată cu 3 puncte;

                           —

                           obligarea pârâtei la plata unor daune interese pentru prejudiciul suferit din cauza scăderii puterii de cumpărare, acest prejudiciu fiind evaluat ex aequo et bono și cu titlu provizoriu la 1,5 % din remunerația anuală a fiecărui reclamant;

               —

               obligarea BEI la plata cheltuielilor de judecată.


title: Cauza C-183/14: Hotărârea Curții (Camera a şaptea) din 9 iulie 2015 (cerere de decizie preliminară formulată de Curtea de Apel Cluj – România) – Radu Florin Salomie, Nicolae Vasile Oltean/Direcția Generală a Finanțelor Publice Cluj (Trimitere preliminară — Taxă pe valoarea adăugată (TVA) — Directiva 2006/112/CE — Articolele 167, 168, 179 și 213 — Recalificare de către administrația fiscală națională a unei operațiuni drept activitate economică supusă TVA-ului — Principiul securității juridice — Principiul protecției încrederii legitime — Reglementare națională care condiționează exercitarea dreptului de deducere de înregistrarea în scopuri de TVA a operatorului vizat și de depunerea unui decont de taxă)

text:
               7.9.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 294/10

         Hotărârea Curții (Camera a şaptea) din 9 iulie 2015 (cerere de decizie preliminară formulată de Curtea de Apel Cluj – România) – Radu Florin Salomie, Nicolae Vasile Oltean/Direcția Generală a Finanțelor Publice Cluj
   (Cauza C-183/14) (1)

   ((Trimitere preliminară - Taxă pe valoarea adăugată (TVA) - Directiva 2006/112/CE - Articolele 167, 168, 179 și 213 - Recalificare de către administrația fiscală națională a unei operațiuni drept activitate economică supusă TVA-ului - Principiul securității juridice - Principiul protecției încrederii legitime - Reglementare națională care condiționează exercitarea dreptului de deducere de înregistrarea în scopuri de TVA a operatorului vizat și de depunerea unui decont de taxă))
   (2015/C 294/12)
   Limba de procedură: româna

      Instanța de trimitere

   Curtea de Apel Cluj

      Părțile din procedura principală

      Reclamanţi: Radu Florin Salomie, Nicolae Vasile Oltean

      Pârâtă: Direcția Generală a Finanțelor Publice Cluj

      Dispozitivul

               1)

               Principiile securității juridice și protecției încrederii legitime nu se opun, în împrejurări precum cele din litigiul principal, ca o administrație fiscală națională să decidă, în urma unui control fiscal, să supună anumite operațiuni taxei pe valoarea adăugată și să impună plata unor majorări, cu condiția ca această decizie să se întemeieze pe reguli clare și precise, iar practica acestei administrații să nu fi fost de natură să creeze în percepția unui operator economic prudent și avizat o încredere rezonabilă în neaplicarea acestei taxe unor astfel de operațiuni, aspect a cărui verificare este de competența instanței de trimitere. Majorările aplicate în astfel de împrejurări trebuie să respecte principiul proporționalității.

               2)

               Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată se opune, în împrejurări precum cele în discuție în litigiul principal, unei reglementări naționale în temeiul căreia dreptul de deducere a taxei pe valoarea adăugată datorate sau achitate în amonte pentru bunuri și servicii utilizate în cadrul operațiunilor taxate îi este refuzat persoanei impozabile, care trebuie în schimb să achite taxa pe care ar fi trebuit să o perceapă, pentru simplul motiv că nu era înregistrată în scopuri de taxă pe valoarea adăugată atunci când a efectuat aceste operațiuni, și aceasta atât timp cât nu este înregistrată în mod legal în scopuri de taxă pe valoarea adăugată și nu a fost depus decontul taxei datorate.

      (1)  JO C 253, 4.8.2014.


title: Cauza C-42/12 P: Ordonanța Curții din 29 noiembrie 2012 — Václav Hrbek/Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale), Blacks Outdoor Retail Ltd, fostă The Outdoor Group Ltd [Recurs — Marcă comunitară — Regulamentul (CE) nr. 207/2009 — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) — Motiv relativ de refuz — Risc de confuzie — Marcă figurativă — Opoziție a titularului unei mărci anterioare — Recurs vădit inadmisibil și vădit nefondat]

text:
               13.4.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 108/8

         Ordonanța Curții din 29 noiembrie 2012 — Václav Hrbek/Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale), Blacks Outdoor Retail Ltd, fostă The Outdoor Group Ltd
   (Cauza C-42/12 P) (1)

   (Recurs - Marcă comunitară - Regulamentul (CE) nr. 207/2009 - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) - Motiv relativ de refuz - Risc de confuzie - Marcă figurativă - Opoziție a titularului unei mărci anterioare - Recurs vădit inadmisibil și vădit nefondat)
   2013/C 108/15
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Recurent: Václav Hrbek (reprezentant: M. Sabatier, avocat)

      Celelalte părți din procedură: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: A. Folliard-Monguiral, agent), Blacks Outdoor Retail Ltd, fostă The Outdoor Group Ltd (reprezentant: M. S. Malynicz, barrister)

      Obiectul

   Recurs formulat împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a șasea) din 15 noiembrie 2011, Hrbek/OAPI — Outdoor Group (Alpine Pro Sportswear & Equipement) (T-434/10), Václav Hrbek/Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI) prin care Tribunalul a respins o acțiune în anulare introdusă de solicitantul mărcii figurative care cuprinde elementele verbale „ALPINE PRO SPORTSWEAR & EQUIPMENT” pentru produse din clasele 18, 24, 25 și 28 împotriva Deciziei R 1441/2009-2 a Camerei a doua de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (OAPI) din 8 iulie 2010 de respingere a căii de atac formulate împotriva deciziei diviziei de opoziție prin care s-a respins în parte înregistrarea mărcii menționate în cadrul opoziției formulate de titularul mărcii figurative comunitare care cuprinde elementul verbal „alpine” pentru produse din clasele 18 și 25 — Interpretarea și aplicarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009 — Risc de confuzie

      Dispozitivul

               1.

               Respinge recursul.

               2.

               Îl obligă pe domnul Václav Hrbek la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 98, 31.3.2012


title: Cauza C-46/08: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Schleswig-Holsteinisches Verwaltungsgericht (Germania) la 8 februarie 2008 — Carmen Media Group Ltd/Land Schleswig-Holstein și Innenminister des Landes Schleswig-Holstein

text:
               24.5.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 128/17

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Schleswig-Holsteinisches Verwaltungsgericht (Germania) la 8 februarie 2008 — Carmen Media Group Ltd/Land Schleswig-Holstein și Innenminister des Landes Schleswig-Holstein
   (Cauza C-46/08)
   (2008/C 128/29)
   Limba de procedură: germana
   Instanța de trimitere
   Schleswig-Holsteinisches Verwaltungsgericht
   Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Carmen Media Group Ltd

      Pârâți: Land Schleswig-Holstein și Innenminister des Landes Schleswig-Holstein (Ministrul de Interne al landului Schleswig-Holstein).
   Întrebările preliminare

               1)

               Articolul 49 CE trebuie interpretat în sensul că invocarea libertății de a presta servicii presupune că prestatorul de servicii să fie de asemenea autorizat, în conformitate cu dispozițiile statului membru în care este stabilit, să furnizeze serviciul în statul membru menționat (în speță: limitarea licenței din Gibraltar pentru jocurile de noroc la „offshore bookmaking”?

               2)

               Articolul 49 CE trebuie interpretat în sensul că se opune unui monopol de stat în materie de organizare a pariurilor sportive și a loteriilor (care prezintă mai mult decât un potențial scăzut de risc de dependență), monopol motivat în special de lupta împotriva riscului de dependență de jocurile de noroc, în timp ce alte jocuri de noroc, care prezintă un potențial considerabil de risc de dependență, pot fi furnizate, în același stat membru, de către prestatori de servicii privați, iar diferitele acte normative referitoare, pe de o parte, la pariuri sportive și la loterii și, pe de altă parte, la alte jocuri de noroc sunt de competența legislativă distinctă a landurilor și a statului federal?
               În cazul unui răspuns pozitiv la întrebarea 2):

               3)

               Articolul 49 CE trebuie interpretat în sensul că se opune unei reglementări naționale care lasă la discreția autorității care răspunde de eliberarea autorizațiilor acordarea unei autorizații pentru organizarea și intermedierea jocurilor de noroc, chiar dacă sunt îndeplinite condițiile prevăzute de lege pentru acordarea autorizației?

               4)

               Articolul 49 trebuie interpretat în sensul că se opune unei reglementări naționale care interzice organizarea și intermedierea jocurilor de noroc publice pe Internet, în special în cazul în care, în același timp — chiar dacă acest lucru este valabil numai pentru o perioadă de tranziție de un an — organizarea și intermedierea lor on-line este permisă, cu condiția respectării dispozițiilor în materie de protecție a minorilor și a jucătorilor, cu titlu de compensație potrivit principiului proporționalității, pentru ca doi operatori de jocuri cu calitatea de comerciant care au acționat până în acest moment numai pe Internet să se poată adapta la modurile de comercializare autorizate de Staatsvertrag (acordul între landuri)?


title: Cauza C-438/11: Hotărârea Curții (Camera întâi) din 8 noiembrie 2012 (cerere de decizie preliminară formulată de Finanzgericht Hamburg — Germania) — Lagura Vermögensverwaltung GmbH/Hauptzollamt Hamburg-Hafen [Codul vamal comunitar — Articolul 220 alineatul (2) litera (b) — Recuperare ulterioară a taxelor la import — Încredere legitimă — Imposibilitate de a verifica exactitatea unui certificat de origine — Noțiunea „certificat care se bazează pe prezentarea incorectă a faptelor de către exportator” — Sarcina probei — Sistem de preferințe tarifare generalizate]

text:
               12.1.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 9/19

         Hotărârea Curții (Camera întâi) din 8 noiembrie 2012 (cerere de decizie preliminară formulată de Finanzgericht Hamburg — Germania) — Lagura Vermögensverwaltung GmbH/Hauptzollamt Hamburg-Hafen
   (Cauza C-438/11) (1)

   (Codul vamal comunitar - Articolul 220 alineatul (2) litera (b) - Recuperare ulterioară a taxelor la import - Încredere legitimă - Imposibilitate de a verifica exactitatea unui certificat de origine - Noțiunea „certificat care se bazează pe prezentarea incorectă a faptelor de către exportator” - Sarcina probei - Sistem de preferințe tarifare generalizate)
   2013/C 9/29
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Finanzgericht Hamburg

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Lagura Vermögensverwaltung GmbH

      Pârât: Hauptzollamt Hamburg-Hafen

      Obiectul

   Cerere de decizie preliminară — Finanzgericht Hamburg — Interpretarea articolului 220 alineatul (2) litera (b) Regulamentul (CEE) nr. 2913/92 al Consiliului din 12 octombrie 1992 de instituire a Codului vamal comunitar (JO L 302, p. 1, Ediție specială, 02/vol. 5, p. 58), astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (CE) nr. 2700/2000 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 noiembrie 2000 (JO L 311, p. 17, Ediție specială, 02/vol. 13, p. 12) — Export de mărfuri de la un stat terț către Uniunea Europeană — Control ulterior al dovezii de origine — Imposibilitate de a verifica retroactiv exactitudinea mențiunilor conținute de un certificat de origine eliberat de autoritățile competente ale respectivului stat terț — Protecția încrederii legitime eventuale a importatorului

      Dispozitivul

   Articolul 220 alineatul (2) litera (b) din Regulamentul (CEE) nr. 2913/92 al Consiliului din 12 octombrie 1992 de instituire a Codului vamal comunitar, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (CE) nr. 2700/2000 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 noiembrie 2000, trebuie interpretat în sensul că, atunci când, din cauza faptului că exportatorul și-a încetat producția, autoritățile competente ale statului terț sunt în imposibilitatea de a verifica la un control ulterior dacă certificatul de origine tip A pe care l-au eliberat se bazează pe prezentarea corectă a faptelor de către acesta, revine debitorului sarcina de a dovedi că acest certificat s-a întemeiat pe prezentarea corectă a faptelor de către exportator.

      (1)  JO C 347, 26.11.2011.


title: Cauza C-409/11: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Fővárosi Bíróság (Republica Ungară) la 1 august 2011 — Csonka Gábor/Magyar Állam

text:
               26.11.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 347/7

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Fővárosi Bíróság (Republica Ungară) la 1 august 2011 — Csonka Gábor/Magyar Állam
   (Cauza C-409/11)
   2011/C 347/11
   Limba de procedură: maghiara

      Instanța de trimitere

   Fővárosi Bíróság

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamanți: Csonka Gábor, Isztli Tibor, Juhász Dávid, Kiss János, Szontágh Csaba

      Pârât: Statul maghiar

      Întrebările preliminare

               1.

               La data la care reclamanții au produs prejudiciile, statul maghiar transpusese Directiva 72/166/CEE (1), ținând seama, în special, de obligațiile prevăzute la articolul 3 din directiva menționată? Prin urmare, trebuie să se declare că aceasta are efect direct în raport cu reclamanții?

               2.

               În temeiul reglementării comunitare în vigoare, în cazul în care s-a adus atingere drepturilor unui particular ca urmare a faptului că statul respectiv nu a transpus Directiva 72/166/CEE, particularul amintit poate solicita statului să respecte dispozițiile directivei menționate prin invocarea directă a reglementării comunitare, în raport cu statul membru care și-a încălcat obligațiile, pentru a obține garanțiile pe care aceasta ar fi trebuit să i le ofere?

               3.

               În temeiul reglementării comunitare în vigoare, particularul care suferă o atingere a drepturilor sale ca urmare a netranspunerii Directivei 72/166/CEE poate solicita despăgubiri statului ca urmare a acestei încălcări?

               4.

               În cazul unui răspuns afirmativ la întrebare a anterioară, statul maghiar este obligat să plătească despăgubiri pentru prejudicii, fie reclamanților, fie persoanelor care au suferit prejudicii în urma accidentelor rutiere cauzate de reclamanți?
               Mai precis, directiva prevede următoarele: „Statele membre adoptă măsurile necesare pentru a garanta că toate polițele de asigurare obligatorie de răspundere civilă pentru pagubele produse de autovehicule (…) acoperă, pe baza unei prime unice, întreg teritoriul comunitar (în ceea ce privește prejudiciile cauzate)”.

               5.

               Statul trebuie să răspundă în cazul în care prejudiciul rezultă dintr-o eroare în elaborarea legilor?

               6.

               Decretul guvernamental nr. 190/2004 din 8 iunie 2004 privind asigurarea obligatorie de răspundere civilă pentru pagubele produse de autovehicule [190/2004. (VI.8) Korm. rendelet a gépjármű üzembentartójának kötelező felelősségbiztosításról, denumit în continuare „Decretul guvernamental nr. 190/2004”], în vigoare până la 1 ianuarie 2010, este conform cu dispozițiile Directivei 72/166/CEE, sau Ungaria și-a încălcat obligația de a transpune în dreptul maghiar obligațiile prevăzute de directiva menționată?

      (1)  Directiva 72/166 privind apropierea legislațiilor statelor membre cu privire la asigurarea de răspundere civilă auto și introducerea obligației de asigurare a acestei răspunderi (JO L 103, Ediție specială, 06/vol. 1, p. 10).


title: Cauza T-418/04: Ordonanța Tribunalului de Primă Instanță din 12 martie 2007 — Confcooperative, Unione regionale della Cooperazione Friuli-Venezia Giulia Federagricole și alții/Comisie ( Acțiune în anulare — Regulamentul (CE) nr. 1429/2004 — Agricultură — Organizarea comună a pieței vitivinicole — Regimul de utilizare a numelor soiurilor de viță de vie sau a sinonimelor lor — Limitarea utilizării în timp — Persoane juridice — Persoane individual vizate — Inadmisibilitate )

text:
               28.4.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 96/35

         Ordonanța Tribunalului de Primă Instanță din 12 martie 2007 — Confcooperative, Unione regionale della Cooperazione Friuli-Venezia Giulia Federagricole și alții/Comisie
   (Cauza T-418/04) (1)

   („Acțiune în anulare - Regulamentul (CE) nr. 1429/2004 - Agricultură - Organizarea comună a pieței vitivinicole - Regimul de utilizare a numelor soiurilor de viță de vie sau a sinonimelor lor - Limitarea utilizării în timp - Persoane juridice - Persoane individual vizate - Inadmisibilitate’)
   (2007/C 96/73)
   Limba de procedură: italiana
   Părțile

      Reclamanți: Confcooperative, Unione regionale della Cooperazione Friuli-Venezia Giulia Federagricole (Udine, Italia); Friulvini Soc. coop. rl (Zoppola, Italia); Cantina Produttori di Ramuscello e San Vito Soc. coop. rl (Sesto Al Reghena, Italia); Cantina Produttori Cormòns — Vini del Collio e dell'Isonzo Soc. coop. rl (Cormòns) și Luigi Soini (Cormòns) (reprezentant: F. Capelli, avvocato)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: L. Visaggio și E. Righini, agenți)

      Intervenientă în interesul pârâtei: Republica Ungară (reprezentant: P. Gottfried, agent)
   Obiectul
   Cerere de anulare a dispoziției care stabilește la 31 martie 2007 termenul limită pentru utilizarea numelui „Tocai friulano ”ce apare, sub forma unei note explicative, la punctul 103 din anexa I la Regulamentul (CE) nr. 1429/2004 al Comisiei din 9 august 2004 de modificare a Regulamentului (CE) nr. 753/2002 de stabilire a anumitor norme de aplicare a Regulamentului nr. 1493/1999 al Consiliului în ceea ce privește desemnarea, denumirea, prezentarea și protejarea anumitor produse vitivinicole (JO L 263, p. 11).
   Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea ca inadmisibilă.

               2)

               Reclamanții suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele ale Comisiei.

               3)

               Republica Ungară suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 300, 4.12.2004.


title: Cauza T-297/12: Hotărârea Tribunalului din 16 octombrie 2014 – Evropaïki Dynamiki/Comisia ( „Răspundere extracontractuală — Contracte de achiziții publice de servicii — Comunicarea către terți de către Comisie de informații pretins prejudiciabile pentru reputația reclamantei — Prejudiciu moral — Încălcare suficient de gravă a unei norme de drept care conferă drepturi particularilor” )

text:
               24.11.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 421/31

         Hotărârea Tribunalului din 16 octombrie 2014 – Evropaïki Dynamiki/Comisia
   (Cauza T-297/12) (1)

   ((„Răspundere extracontractuală - Contracte de achiziții publice de servicii - Comunicarea către terți de către Comisie de informații pretins prejudiciabile pentru reputația reclamantei - Prejudiciu moral - Încălcare suficient de gravă a unei norme de drept care conferă drepturi particularilor”))
   2014/C 421/42
   Limba de procedură: greaca

      Părțile

      Reclamantă: Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Atena, Grecia) (reprezentanți: V. Christianos și S. Paliou, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: S. Lejeune și S. Delaude, agenți, asistați de E. Petritsi, avocat)

      Obiectul

   Cerere de reparare a prejudiciului ce se pretinde a fi fost suferit ca urmare a comunicării către terți de către Comisie, în scrisoarea sa din 3 iulie 2007, a anumitor informații privind, pe de o parte, o anchetă administrativă a Comisiei referitoare la reclamantă și, pe de altă parte, politica acesteia din urmă în materia recrutării personalului

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 273, 8.9.2012.


title: Cauza T-275/14: Ordonanța Tribunalului din 9 iunie 2015 – Drahtwerk St. Ingbert și alții/Comisia („Ajutoare de stat — Măsuri adoptate de Germania în favoarea energiei electrice produse din surse regenerabile de energie și a unor întreprinderi mari consumatoare de energie electrică — Decizie de deschidere a procedurii prevăzute la articolul 108 alineatul (2) TFUE — Adoptarea deciziei finale ulterior introducerii acțiunii — Nepronunțare asupra fondului”)

text:
               7.9.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 294/63

         Ordonanța Tribunalului din 9 iunie 2015 – Drahtwerk St. Ingbert și alții/Comisia
   (Cauza T-275/14) (1)

   ((„Ajutoare de stat - Măsuri adoptate de Germania în favoarea energiei electrice produse din surse regenerabile de energie și a unor întreprinderi mari consumatoare de energie electrică - Decizie de deschidere a procedurii prevăzute la articolul 108 alineatul (2) TFUE - Adoptarea deciziei finale ulterior introducerii acțiunii - Nepronunțare asupra fondului”))
   (2015/C 294/76)
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamante: Drahtwerk St. Ingbert GmbH (Sankt Ingbert, Germania), DWK Drahtwerk Köln GmbH (Köln, Germania), Kalksteingrube Auersmacher GmbH (Völklingen, Germania), Rogesa Roheisengesellschaft Saar mbH (Dillingen, Germania), Stahlguss Saar GmbH (Sankt Ingbert) și Zentralkokerei Saar GmbH (Dillingen) (reprezentanți: S. Altenschmidt și H. Janssen, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: T. Maxian Rusche și R. Sauer, agenți, asistați de A. Luke și de C. Maurer, avocați)

      Obiectul

   Cerere de anulare în parte a Deciziei C(2013) 4424 final a Comisiei din 18 decembrie 2013 de deschidere a procedurii prevăzute la articolul 108 alineatul (2) TFUE cu privire la măsurile puse în aplicare de Republica Federală Germania în favoarea energiei electrice din surse regenerabile și a marilor consumatori de energie [Ajutorul de stat SA. 33995 (2013/C) (ex 2013/NN)]

      Dispozitivul

               1)

               Constată că nu mai este necesară pronunțarea asupra fondului prezentei acțiuni.

               2)

               Constată că nu mai este necesară pronunțarea asupra cererii de intervenție prezentate de Autoritatea de Supraveghere AELS.

               3)

               Drahtwerk St. lngbert GmbH, DWK Drahtwerk Köln GmbH, Kalksteingrube Auersmacher GmbH, Rogesa Roheisengesellschaft Saar mbH, Stahlguss Saar GmbH și Zentralkokerei Saar GmbH suportă propriile cheltuieli de judecată și cheltuielile de judecată efectuate de Comisia Europeană.

               4)

               Autoritatea de Supraveghere AELS suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 223, 14.7.2014.


title: Cauza C-510/06 P: Hotărârea Curții (Camera întâi) din 19 martie 2009 — Archer Daniels Midland Co./Comisia Comunităților Europene (Recurs — Concurență — Înțelegeri — Piața gluconatului de sodiu — Amenzi — Linii directoare privind calculul cuantumului amenzilor — Politică comunitară privind concurența — Egalitate de tratament — Cifră de afaceri care poate fi luată în considerare — Circumstanțe atenuante)

text:
               16.5.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 113/3

         Hotărârea Curții (Camera întâi) din 19 martie 2009 — Archer Daniels Midland Co./Comisia Comunităților Europene
   (Cauza C-510/06 P) (1)

   (Recurs - Concurență - Înțelegeri - Piața gluconatului de sodiu - Amenzi - Linii directoare privind calculul cuantumului amenzilor - Politică comunitară privind concurența - Egalitate de tratament - Cifră de afaceri care poate fi luată în considerare - Circumstanțe atenuante)
   2009/C 113/05
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Recurentă: Archer Daniels Midland Co. (reprezentant: M. Garcia, Solicitor)

      Cealaltă parte în proces: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: A. Bouquet și X. Lewis, agenți)

      Obiectul

   Recurs formulat împotriva Hotărârii Tribunalului de Primă Instanță (Camera a treia) din 27 septembrie 2006, în cauza T-329/01, Archer Daniels Midland Co./Comisia Comunităților Europene, prin care Tribunalul a respins o acțiune având ca obiect anularea articolelor 1 și 3 din Decizia C(2001)2931 final a Comisiei din 2 octombrie 2001 privind o procedură de aplicare a articolului 81 din Tratatul CE și a articolului 53 din Acordul SEE (cazul COMP/E-1/36.756 — gluconat de sodiu) și, în subsidiar, reducerea amenzii impuse recurentei

      Dispozitivul

               1)

               Respinge recursul.

               2)

               Obligă Archer Daniels Midland Co. la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 56, 10.3.2007.


title: Cauza C-172/12: Hotărârea Curții (Camera a noua) din 26 septembrie 2013 — EI du Pont de Nemours and Company/Comisia Europeană, DuPont Performance Elastomers LLC, DuPont Performance Elastomers SA (Recurs — Concurență — Înțelegeri — Piața cauciucului cloropren — Stabilirea prețurilor și împărțirea pieței — Încălcarea articolului 81 CE — Imputabilitatea comportamentului ilicit al unei filiale societății-mamă a acesteia — Control comun de către două societăți-mamă — Influență determinantă — Răspundere solidară — Prescripție — Interes legitim)

text:
               23.11.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 344/27

         Hotărârea Curții (Camera a noua) din 26 septembrie 2013 — EI du Pont de Nemours and Company/Comisia Europeană, DuPont Performance Elastomers LLC, DuPont Performance Elastomers SA
   (Cauza C-172/12) (1)

   (Recurs - Concurență - Înțelegeri - Piața cauciucului cloropren - Stabilirea prețurilor și împărțirea pieței - Încălcarea articolului 81 CE - Imputabilitatea comportamentului ilicit al unei filiale societății-mamă a acesteia - Control comun de către două societăți-mamă - Influență determinantă - Răspundere solidară - Prescripție - Interes legitim)
   2013/C 344/46
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Recurentă: EI du Pont de Nemours and Company (reprezentanți: J. Boyce și A. Lyle-Smythe, solicitors]

      Celelalte părți din procedură: Comisia Europeană (reprezentanți: V. Bottka și A. Biolan, agenți), DuPont Performance Elastomers LLC, DuPont Performance Elastomers SA (reprezentanți: J. Boyce și A. Lyle-Smythe, solicitors]

      Obiectul

   Recurs formulat împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a șaptea) din 2 februarie 2012, EI du Pont de Nemours și alții/Comisia (T-76/08) prin care Tribunalul a respins acțiunea având ca obiect anularea în parte a Deciziei C(2007) 5910 final a Comisiei din 5 decembrie 2007 privind o procedură de aplicare a articolului 81 CE și a articolului 53 din Acordul privind SEE (cauza COMP/F/38.629 — Cauciuc cloropren), referitoare la o înțelegere pe piața cauciucului cloropren în Spațiul Economic European (SEE) privind împărțirea pieței și stabilirea prețurilor, precum și, în subsidiar, reducerea amenzii aplicate recurentei — Întreprindere comună — Imputabilitatea comportamentului ilicit

      Dispozitivul

               1.

               Respinge recursul.

               2.

               Obligă EI du Pont de Nemours and Company la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 194, 30.6.2012.


title: Cauza T-499/07: Ordonanța Tribunalului din 12 iulie 2010 — Bulgaria/Comisia

text:
               11.9.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 246/39

         Ordonanța Tribunalului din 12 iulie 2010 — Bulgaria/Comisia
   (Cauza T-499/07) (1)

   ()
   2010/C 246/67
   Limba de procedură: bulgara
   Președintele Camerei a șaptea a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 64, 8.3.2008.


title: Cauza C-63/12: Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 19 noiembrie 2013 — Comisia Europeană/Consiliul Uniunii Europene (Acțiune în anulare — Decizia 2011/866/UE — Ajustare anuală a remunerațiilor și a pensiilor funcționarilor și ale celorlalți agenți ai Uniunii Europene — Statutul funcționarilor — Articolul 65 din statut — Metodă de ajustare — Articolul 3 din anexa XI la statut — Clauză de exceptare — Articolul 10 din anexa XI la statut — Deteriorare gravă și neașteptată a situației economice și sociale — Ajustare a coeficienților corectori — Articolul 64 din statut — Decizie a Consiliului — Refuz de a adopta propunerea Comisiei)

text:
               8.2.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 39/3

         Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 19 noiembrie 2013 — Comisia Europeană/Consiliul Uniunii Europene
   (Cauza C-63/12) (1)

   (Acțiune în anulare - Decizia 2011/866/UE - Ajustare anuală a remunerațiilor și a pensiilor funcționarilor și ale celorlalți agenți ai Uniunii Europene - Statutul funcționarilor - Articolul 65 din statut - Metodă de ajustare - Articolul 3 din anexa XI la statut - Clauză de exceptare - Articolul 10 din anexa XI la statut - Deteriorare gravă și neașteptată a situației economice și sociale - Ajustare a coeficienților corectori - Articolul 64 din statut - Decizie a Consiliului - Refuz de a adopta propunerea Comisiei)
   2014/C 39/05
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: J. Currall, D. Martin și J.-P. Keppenne, agenți)

      Intervenient în susținerea reclamantei: Parlamentul European (reprezentanți: A. Neergaard și S. Seyr, agenți)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: M. Bauer și J. Herrmann, agenți)

      Interveniente în susținerea pârâtului: Republica Cehă (reprezentanți: M. Smolek, D. Hadroušek și J. Vláčil, agenți), Regatul Danemarcei (reprezentanți: V. Pasternak Jørgensen și C. Thorning, agenți), Republica Federală Germania (reprezentanți: T. Henze și N. Graf Vitzthum, agenți), Regatul Spaniei (reprezentanți: N. Díaz Abad și S. Centeno Huerta, agenți), Regatul Țărilor de Jos (reprezentanți: C. Wissels și M. Bulterman, agenți), Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord (reprezentanți: E. Jenkinson și J. Beeko, asistați de R. Palmer, barrister)

      Obiectul

   Acțiune în anulare — Decizia 2011/866/UE a Consiliului din 19 decembrie 2011 privind propunerea Comisiei pentru un regulament al Consiliului de ajustare, începând cu 1 iulie 2011, a remunerațiilor și a pensiilor funcționarilor și ale celorlalți agenți ai Uniunii Europene, precum și a coeficienților corectori aferenți (JO L 341, p. 54) — Nerespectarea metodei de ajustare anuală a remunerațiilor și a pensiilor funcționarilor și ale agenților Uniunii — Refuz de ajustare a coeficienților corectori aplicabili la locurile de repartizare — Abuz de putere — Încălcarea articolelor 64 și 65 din Statutul funcționarilor, precum și a articolelor 1, 3 și 10 din anexa XI la statut — Încălcarea principiului „patere legem quam ipse fecisti” — Încălcarea principiului egalității de tratament — Nemotivare

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Obligă Comisia Europeană la plata cheltuielilor de judecată.

               3.

               Republica Cehă, Regatul Danemarcei, Republica Federală Germania, Regatul Spaniei, Regatul Țărilor de Jos, Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord, precum și Parlamentul European suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 118, 21.4.2012.