title: Cauza C-506/14: Cerere de decizie preliminară introdusă Korkein hallinto-oikeus (Finlanda) la 12 noiembrie 2014 – Yara Suomi Oy, Borealis Polymers Oy, Neste Oil Oyj, SSAB Europe Oy

text:
               2.2.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 34/9

         Cerere de decizie preliminară introdusă Korkein hallinto-oikeus (Finlanda) la 12 noiembrie 2014 – Yara Suomi Oy, Borealis Polymers Oy, Neste Oil Oyj, SSAB Europe Oy
   (Cauza C-506/14)
   (2015/C 034/09)
   Limba de procedură: finlandeza

      Instanța de trimitere

   Korkein hallinto-oikeus

      Părțile din procedura principală

      Reclamante: Yara Suomi Oy, Borealis Polymers Oy, Neste Oil Oyj, SSAB Europe Oy

      Pârât: Työ- ja elinkeinoministeriö

      Întrebările preliminare

               1)

               Decizia 2013/448/UE a Comisiei (1) este nevalidă, în măsura în care este întemeiată pe articolul 10a alineatul (5) din Directiva privind comercializarea cotelor de emisie (2), și încalcă articolul 23 alineatul (3) din directiva menționată întrucât nu a fost adoptată potrivit procedurii de reglementare cu control prevăzute la articolul 5a din Decizia 1999/468/CE (3) a Consiliului și la articolul 12 din Regulamentul 182/2011/UE (4)? În cazul unui răspuns afirmativ la această întrebare, nu mai este necesar să se răspundă celorlalte întrebări.

               2)

               Decizia 2013/448/UE a Comisiei încalcă articolul 10a alineatul (5) litera (a) din Directiva privind comercializarea cotelor de emisie având în vedere că, la stabilirea plafonului de sector, Comisia nu a luat în considerare:

                           (i)

                           o parte din emisiile verificate în perioada 2005-2007, provenite din activitățile și de la instalațiile incluse în domeniul de aplicare al Directivei privind comercializarea cotelor de emisie în perioada 2008-2012, în cazul cărora în perioada 2005-2007 nu s-a aplicat însă obligația de verificare și care astfel nu au fost înregistrate în sistemul CITL [Registrul independent al tranzacțiilor comunitare, Community Independent Transaction Log, denumit în continuare „CITL”],

                           (ii)

                           activitățile noi incluse în domeniul de aplicare al Directivei privind comercializarea cotelor de emisie pentru perioadele 2008-2012 și 2013–2020, în măsura în care între anii 2005–2007 acestea nu au fost incluse în domeniul de aplicare al directivei menționate, iar aceste activități se efectuează în cadrul unor instalații care între anii 2005–2007 erau deja incluse în domeniul de aplicare al directivei,

                           (iii)

                           emisiile instalațiilor dezafectate înainte de data de 30 iunie 2011, în pofida faptului că aceste emisii au fost verificate în perioada 2005–2007 și parțial și în perioada 2008–2012?

                     În situația unui răspuns afirmativ cu privire la unele aspecte de la punctele (i)–(iii) de la a doua întrebare, Decizia 2013/448/UE este nevalidă în ceea ce privește aplicarea factorului de corecție transsectorial și, prin urmare, nu trebuie aplicată?

               3)

               Decizia 2013/448/UE a Comisiei este nevalidă și încalcă articolul 10a alineatul (5) din Directiva privind comercializarea cotelor de emisie, precum și obiectivele acestei directive având în vedere că, la calculul plafonului de sector în conformitate cu articolul 10a alineatul (5) literele (a) și (b) din directiva menționată, nu ia în considerare emisiile provenite de la (i) instalațiile de producere a energiei electrice din gaze reziduale, prevăzute în anexa I la Directiva privind comercializarea cotelor de emisie, care nu sunt „producători de energie electrică”, și nici de la (ii) instalațiile producătoare de căldură, prevăzute în anexa I la Directiva privind comercializarea cotelor de emisie, care nu sunt „producători de energie electrică” și cărora le pot fi alocate cote de emisie cu titlu gratuit în conformitate cu dispozițiile articolului 10a alineatele (1)–(4) din Directiva privind comercializarea cotelor de emisie și cu Decizia 2011/278/UE (5)?

               4)

               Decizia 2013/448/UE a Comisiei – în mod individual sau coroborată cu articolul 10a alineatul (5) din Directiva privind comercializarea cotelor de emisie – este nevalidă și încalcă articolul 3 literele (e) și (u) din directiva menționată având în vedere că, la calculul plafonului de sector în conformitate cu articolul 10a alineatul (5) literele (a) și (b) din Directiva privind comercializarea cotelor de emisie, nu ia în considerare emisiile menționate la a treia întrebare?

               5)

               Decizia 2013/448/UE a Comisiei încalcă articolul 10a alineatul (12) din Directiva privind comercializarea cotelor de emisie având în vedere că factorul de corecție transsectorial este extins asupra unui sector definit în Decizia 2010/2/UE (6), în care există un risc semnificativ de relocare a emisiilor de dioxid de carbon?

               6)

               Decizia 2011/278/UE a Comisiei încalcă articolul 10a alineatul (1) din Directiva privind comercializarea cotelor de emisie având în vedere că măsurile adoptate de Comisie pentru stabilirea criteriilor de referință trebuie să țină seama de stimulente pentru tehnici eficiente din punct de vedere energetic, de cele mai eficiente tehnici, de cogenerarea cu un randament mai ridicat și de recuperarea gazelor reziduale într-un mod eficient din punct de vedere energetic?

               7)

               Decizia 2011/278/UE încalcă articolul 10a alineatul (2) din Directiva privind comercializarea cotelor de emisie având în vedere că principiile aplicate la stabilirea criteriilor de referință ar trebui să fie întemeiate pe performanța medie a 10 % din cele mai eficiente instalații dintr-un sector?

      (1)  Decizia Comisiei din 5 decembrie 2013 privind măsurile naționale de punere în aplicare pentru alocarea tranzitorie cu titlu gratuit a cotelor de emisii de gaze cu efect de seră în conformitate cu articolul 11 alineatul (3) din Directiva 2003/87/CE a Parlamentului European și a Consiliului (JO L 240, p. 27).

      (2)  Decizia Parlamentului European şi a Consiliului din 13 octombrie 2003 de stabilire a unui sistem de comercializare a cotelor de emisie de gaze cu efect de seră în cadrul Comunității și de modificare a Directivei 96/61/CE a Consiliului (JO L 275, p. 32, Ediţie specială, 15/vol. 10, p. 78).

      (3)  Decizia Consiliului din 28 iunie 1999 de stabilire a normelor privind exercitarea competențelor de executare conferite Comisiei (JO L 184, p. 23, Ediţie specială, 01/vol. 2, p. 159).

      (4)  Regulamentul Parlamentului European şi al Consiliului din 16 februarie 2011 de stabilire a normelor și principiilor generale privind mecanismele de control de către statele membre al exercitării competențelor de executare de către Comisie (JO L 55, p. 13).

      (5)  Decizia Comisiei din 27 aprilie 2011 de stabilire, pentru întreaga Uniune, a normelor tranzitorii privind alocarea armonizată și cu titlu gratuit a cotelor de emisii în temeiul articolului 10a din Directiva 2003/87/CE a Parlamentului European și a Consiliului (JO L 130, p. 1).

      (6)  Decizia Comisiei din 24 decembrie 2009 de stabilire, în conformitate cu Directiva 2003/87/CE a Parlamentului European și a Consiliului, a unei liste a sectoarelor și subsectoarelor considerate a fi expuse unui risc important de relocare a emisiilor de dioxid de carbon (JO L 1, p. 10).


title: Cauza C-402/12 P: Recurs introdus la 24 august 2012 de Parlamentul European împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a șaptea) din 14 iunie 2012 în cauza T-396/09, Vereniging Milieudefensie și Stichting Stop Luchtverontreiniging Utrecht/Comisia

text:
               12.1.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 9/26

         Recurs introdus la 24 august 2012 de Parlamentul European împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a șaptea) din 14 iunie 2012 în cauza T-396/09, Vereniging Milieudefensie și Stichting Stop Luchtverontreiniging Utrecht/Comisia
   (Cauza C-402/12 P)
   2013/C 9/43
   Limba de procedură: olandeza

      Părțile

      Recurent: Parlamentul European (reprezentanți: L. Visaggio și G. Corstens, agenți)

      Celelalte părți din procedură: Vereniging Milieudefensie, Stichting Stop Luchtverontreiniging Utrecht, Comisia Europeană, Regatul Țărilor de Jos, Consiliul Uniunii Europene

      Concluziile recurentului

   Recurentul solicită:

               —

               anularea Hotărârii Tribunalului (Camera a șaptea) din 14 iunie 2012 în cauza T-396/09;

               —

               judecarea fondului cauzei și respingerea cererii reclamantelor din prima instanță;

               —

               obligarea reclamantelor din prima instanță la plata cheltuielilor de judecată din cadrul prezentului recurs.

      Motivele și principalele argumente

   În opinia Parlamentului European, Tribunalul a săvârșit o eroare de drept, întrucât a considerat că poate aprecia validitatea Regulamentului (CE) nr. 1367/2006 (1) în raport cu articolul 9 alineatul 3 din Convenția de la Aarhus (2), deși reglementarea menționată nu are efect direct. Această opinie a Tribunalului s-ar întemeia pe o interpretare fundamental eronată, pe jurisprudența constantă privind posibilitatea particularilor de a invoca în susținerea cererilor lor dispozițiile unui acord internațional punerii în discuție a validității unui act al Uniunii Europene, precum și pe natura și pe întinderea obligațiilor internaționale care fac obiectul prezentei cauze.
   Concret, Tribunalul a aplicat jurisprudența reprezentată de Hotărârile Fediol (3) și Nakajima (4), însă nu a luat în considerare faptul că această jurisprudență — care, în plus, a rămas până acum limitată la un număr redus de cauze — poate fi aplicată numai în mod excepțional și în condiții foarte speciale. Parlamentul European susține că, pe de o parte, în hotărârea atacată, Tribunalul nici măcar nu a verificat dacă existau în realitate aceste condiții în prezenta hotărâre, iar pe de altă parte, nu a luat în considerare caracterul excepțional al jurisprudenței menționate.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 1367/2006 al Parlamentului European și al Consiliului din 6 septembrie 2006 privind aplicarea, pentru instituțiile și organismele comunitare, a dispozițiilor Convenției de la Aarhus privind accesul la informație, participarea publicului la luarea deciziilor și accesul la justiție în domeniul mediului (JO L 264, p. 13, Ediție specială, 15/vol. 17, p. 126).

      (2)  Convenția de la Aarhus din 25 iunie 1998 privind accesul la informație, participarea publicului la luarea deciziei și accesul la justiție în probleme de mediu, aprobată prin Decizia 2005/370/CE a Consiliului din 17 februarie 2005 (JO L 124, p. 1, Ediție specială, 15/vol. 14, p. 201).

      (3)  Hotărârea Curții de Justiție din 22 iunie 1989, Fediol/Comisia, 70/87, Rec., p. 1825.

      (4)  Hotărârea Curții de Justiție din 7 mai 1991, Nakajima/Consiliul, C-68/89, Rec., p. I-2169.


title: Cauza C-593/14: Cerere de decizie preliminară introdusă de Vestre Landsret (Danemarca) la 19 decembrie 2014 – Masco Denmark ApS și Damixa ApS/Skatteministeriet

text:
               2.3.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 73/17

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Vestre Landsret (Danemarca) la 19 decembrie 2014 – Masco Denmark ApS și Damixa ApS/Skatteministeriet
      (Cauza C-593/14)
      (2015/C 073/23)
      Limba de procedură: daneza

         Instanța de trimitere

      Vestre Landsret

         Părțile din procedura principală

         Reclamante: Masco Denmark ApS și Damixa ApS

         Pârât: Skatteministeriet

         Întrebarea preliminară

      Articolul 43 CE coroborat cu articolul 48 CE (în prezent articolul 49 TFUE coroborat cu articolul 54 TFUE) se opune ca un stat membru să nu acorde unei societăți cu sediul pe teritoriul său o scutire de impozit pentru venituri din dobânzi în cazul în care o societate afiliată din cadrul aceluiași grup cu sediul într-un alt stat membru nu are drept de deducere fiscală pentru cheltuielile corespunzătoare reprezentând dobânzi ca urmare a unei reglementări (precum în prezenta cauză) din acel stat membru privind limitarea deducerilor pentru dobânzi în cazul subcapitalizării, în condițiile în care primul stat membru acordă unei societăți cu sediul pe teritoriul său o scutire de impozit pentru venituri din dobânzi în cazul în care o societate afiliată din cadrul aceluiași grup cu sediul în acest stat nu are un drept de deducere fiscală pentru cheltuielile corespunzătoare reprezentând dobânzi ca urmare a reglementării naționale (precum în prezenta cauză) privind limitarea deducerilor pentru dobânzi în cazul subcapitalizării?


title: Cauza C-391/15: Hotărârea Curții (Camera a patra) din 5 aprilie 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunal Superior de Justicia de Andalucía – Spania) – Marina del Mediterráneo SL și alții/Agencia Pública de Puertos de Andalucía [Trimitere preliminară — Achiziții publice — Proceduri privind căile de atac — Directiva 89/665/CEE — Articolul 1 alineatul (1) — Articolul 2 alineatul (1) — Decizie a autorității contractante prin care se aprobă ca un operator economic să depună oferte — Decizie care nu este supusă căilor de atac potrivit reglementării naționale aplicabile]

text:
               29.5.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 168/9

         Hotărârea Curții (Camera a patra) din 5 aprilie 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunal Superior de Justicia de Andalucía – Spania) – Marina del Mediterráneo SL și alții/Agencia Pública de Puertos de Andalucía
   (Cauza C-391/15) (1)

   ([Trimitere preliminară - Achiziții publice - Proceduri privind căile de atac - Directiva 89/665/CEE - Articolul 1 alineatul (1) - Articolul 2 alineatul (1) - Decizie a autorității contractante prin care se aprobă ca un operator economic să depună oferte - Decizie care nu este supusă căilor de atac potrivit reglementării naționale aplicabile])
   (2017/C 168/10)
   Limba de procedură: spaniola

      Instanța de trimitere

   Tribunal Superior de Justicia de Andalucía

      Părțile din procedura principală

      Reclamante: Marina del Mediterráneo SL, Marina del Mediterráneo Duquesa SL, Marina del Mediterráneo Estepona SL, Marina del Mediterráneo Este SL, Marinas del Mediterráneo Torre SL, Marina del Mediterráneo Marbella SL, Gómez Palma SC, Enrique Alemán SA, Cyes Infraestructuras SA, Cysur Obras y Medioambiente SA

      Pârâtă: Agencia Pública de Puertos de Andalucía

      cu participarea: Consejería de Obras Públicas y Vivienda de la Junta de Andalucía, Nassir Bin Abdullah and Sons SL, Puerto Deportivo de Marbella SA, Ayuntamiento de Marbella

      Dispozitivul

               1)

               Articolul 1 alineatul (1) și articolul 2 alineatul (1) literele (a) și (b) din Directiva 89/665/CEE a Consiliului din 21 decembrie 1989 privind coordonarea actelor cu putere de lege și a actelor administrative referitoare la aplicarea procedurilor privind căile de atac în ceea ce privește atribuirea contractelor de achiziții publice de bunuri și de lucrări, astfel cum a fost modificată prin Directiva 2007/66/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 11 decembrie 2007, trebuie să fie interpretate în sensul că, într-o situație precum cea în discuție în litigiul principal, se opun unei legislații naționale în temeiul căreia decizia de admitere a unui ofertant în procedura de atribuire, decizie despre care se pretinde că încalcă dreptul Uniunii în domeniul achizițiilor publice sau legislația națională care îl transpune, nu figurează printre actele pregătitoare ale unei autorități contractante care pot face obiectul unei căi de atac jurisdicționale autonome.

               2)

               Articolul 1 alineatul (1) și articolul 2 alineatul (1) literele (a) și (b) din Directiva 89/665, astfel cum a fost modificată prin Directiva 2007/66, au efect direct.

      (1)  JO C 346, 19.10.2015.


title: Cauza F-43/08: Acțiune introdusă la 16 aprilie 2008 — Spee/Europol

text:
               19.7.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 183/33

         Acțiune introdusă la 16 aprilie 2008 — Spee/Europol
   (Cauza F-43/08)
   (2008/C 183/66)
   Limba de procedură: olandeza
   Părțile

      Reclamant: David Spee (Rijswijk, Țările de Jos) (reprezentant: P. de Casparis, avocat)

      Pârât: Oficiul European de Poliție (Europol)
   Obiectul și descrierea litigiului
   Anularea deciziei Europol de a retrage oferta de angajare pentru care reclamantul își depusese candidatura și de a o republica ulterior, precum și o cerere de despăgubiri
   Concluziile reclamantului

               —

               Anularea deciziei din 7 ianuarie 2008, adoptată ca urmare a unei reclamații, precum și a deciziilor pe care se întemeia aceasta, din 20 iunie 2007 și 6 iulie 2007, de a declara din nou vacant postul de First Officer în cadrul IMT1 Infrasatructure Unit și de a nu îl numi pe reclamant;

               —

               obligarea Europol de a găsi o soluție echitabilă situației în care se găsește reclamantul ca urmare a luării unei decizii imprudente și eronate;

               —

               obligarea Europol la plata către reclamant a unei despăgubiri de 5 000 euro net;

               —

               obligarea Europol la plata cheltuielilor de judecată.


title: Cauza T-572/12: Hotărârea Tribunalului din 4 martie 2015 – Nissan Jidosha/OAPI (CVTC) [„Marcă comunitară — Cerere de reînnoire a mărcii comunitare figurative CVTC — Reînnoire parțială — Articolul 47 din Regulamentul (CE) nr. 207/2009”]

text:
               20.4.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 127/21

         Hotărârea Tribunalului din 4 martie 2015 – Nissan Jidosha/OAPI (CVTC)
   (Cauza T-572/12) (1)

   ([„Marcă comunitară - Cerere de reînnoire a mărcii comunitare figurative CVTC - Reînnoire parțială - Articolul 47 din Regulamentul (CE) nr. 207/2009”])
   (2015/C 127/28)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Nissan Jidosha KK (Yokohama, Japonia) (reprezentanţi: B. Brandreth, barrister, şi D. Cañadas Arcas, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentanți: iniţial F. Mattina, ulterior P. Bullock, agenţi)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei întâi de recurs a OAPI din 6 septembrie 2012 (cauza R 2469/2011-1) privind o cerere de reînnoire a înregistrării mărcii comunitare figurative CVTC

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă Nissan Jidosha KK la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 79, 16.3.2013.


title: Cauza C-577/12: Ordonanța președintelui Curții din 7 februarie 2013 (cerere de decizie preliminară formulată de l’Unabhängiger Finanzsenat, Außenstelle Wien — Austria) — Michaela Hopfgartner

text:
               4.5.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 129/13

         Ordonanța președintelui Curții din 7 februarie 2013 (cerere de decizie preliminară formulată de l’Unabhängiger Finanzsenat, Außenstelle Wien — Austria) — Michaela Hopfgartner
   (Cauza C-577/12) (1)

   2013/C 129/25
   Limba de procedură: germana
   Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 79, 16.3.2013.


title: Cauza C-190/16: Hotărârea Curții (Camera întâi) din 5 iulie 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Bundesarbeitsgericht – Germania) – Werner Fries/Lufthansa CityLine GmbH [„Trimitere preliminară — Transporturi aeriene — Regulamentul (UE) nr. 1178/2011 — Punctul FCL.065 litera (b) din anexa I — Interdicție impusă titularilor unor licențe de pilot care au atins vârsta de 65 de ani să acționeze ca piloți pe o aeronavă care asigură transport aerian comercial — Validitate — Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene — Articolul 15 — Libertatea de alegere a ocupației — Articolul 21 — Egalitate de tratament — Discriminare pe motive de vârstă — Transport aerian comercial — Noțiune”]

text:
               28.8.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 283/7

         Hotărârea Curții (Camera întâi) din 5 iulie 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Bundesarbeitsgericht – Germania) – Werner Fries/Lufthansa CityLine GmbH
   (Cauza C-190/16) (1)

   ([„Trimitere preliminară - Transporturi aeriene - Regulamentul (UE) nr. 1178/2011 - Punctul FCL.065 litera (b) din anexa I - Interdicție impusă titularilor unor licențe de pilot care au atins vârsta de 65 de ani să acționeze ca piloți pe o aeronavă care asigură transport aerian comercial - Validitate - Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene - Articolul 15 - Libertatea de alegere a ocupației - Articolul 21 - Egalitate de tratament - Discriminare pe motive de vârstă - Transport aerian comercial - Noțiune”])
   (2017/C 283/09)
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Bundesarbeitsgericht

      Părțile din procedura principală

      Reclamant: Werner Fries

      Pârâtă: Lufthansa CityLine GmbH

      Dispozitivul

               1)

               Examinarea primei și a celei de a doua întrebări adresate nu a evidențiat niciun element de natură să afecteze validitatea punctului FCL.065 litera (b) din anexa I la Regulamentul (UE) nr. 1178/2011 al Comisiei din 3 noiembrie 2011 de stabilire a cerințelor tehnice și a procedurilor administrative referitoare la personalul navigant din aviația civilă în temeiul Regulamentului (CE) nr. 216/2008 al Parlamentului European și al Consiliului în raport cu articolul 15 alineatul (1) sau cu articolul 21 alineatul (1) din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene.

               2)

               Punctul FCL.065 litera (b) din anexa I la Regulamentul nr. 1178/2011 trebuie să fie interpretat în sensul că nu interzice titularului unei licențe de pilot care a atins vârsta de 65 de ani nici să acționeze ca pilot în cadrul unor zboruri goale sau al unor zboruri de transbordare, efectuate în contextul activității comerciale a unui operator de transport, fără a transporta pasageri, marfă sau poștă, nici să acționeze ca instructor și/sau ca examinator la bordul unei aeronave, fără a face parte din echipajul de zbor.

      (1)  JO C 222, 20.6.2016.


title: Cauza T-62/06 RENV R: Ordonanța președintelui Tribunalului din 9 iunie 2011 — Eurallumina/Comisia ( „Măsuri provizorii — Ajutoare de stat — Decizie a Comisiei prin care se constată incompatibilitatea unui ajutor cu piața comună și se dispune restituirea sa — Cerere de suspendare a executării — Lipsa urgenței” )

text:
               23.7.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 219/16

         Ordonanța președintelui Tribunalului din 9 iunie 2011 — Eurallumina/Comisia
   (Cauza T-62/06 RENV R)
   (Măsuri provizorii - Ajutoare de stat - Decizie a Comisiei prin care se constată incompatibilitatea unui ajutor cu piața comună și se dispune restituirea sa - Cerere de suspendare a executării - Lipsa urgenței)
   2011/C 219/22
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Eurallumina SpA (Portoscuso, Italia) (reprezentanți: R. Denton și L. Martin Alegi, solicitors)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: V. Di Bucci, N. Khan, D. Grespan și K. Walkerová, agenți)

      Obiectul

   Cerere de suspendare a executării Deciziei 2006/323/CE a Comisiei din 7 decembrie 2005 privind scutirea de la plata accizelor pentru uleiurile minerale folosite drept combustibil în producția de alumină în Gardanne, în regiunea Shannon și în Sardinia, pusă în aplicare de Franța, Irlanda și, respectiv, Italia (JO 2006, L 119, p. 12), în ceea ce o privește pe reclamantă.

      Dispozitivul

               1.

               Respinge cererea de măsuri provizorii.

               2.

               Cererea privind cheltuielile de judecată se soluționează odată cu fondul.


title: Cauza F-125/10: Acțiune introdusă la 30 noiembrie 2010 — Schuerewegen/Parlamentul European

text:
               29.1.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 30/68

         Acțiune introdusă la 30 noiembrie 2010 — Schuerewegen/Parlamentul European
   (Cauza F-125/10)
   ()
   2011/C 30/135
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: Daniel Schuerewegen (Marienthal, Luxemburg) (reprezentanți: P. Nelissen Grade și G. Leblanc, avocați)

      Pârât: Parlamentul European

      Obiectul și descrierea litigiului

   Anularea deciziei AIPN prin care reclamantul a fost îndepărtat de la locul său de muncă și prin care i-a fost retrasă legitimația sa de serviciu, precum și actele subsecvente acestei decizii și cererea de daune interese

      Concluziile reclamantului

               —

               Anularea deciziei AIPN din 30 august 2010 prin care se respinge reclamația depusă de reclamant;

               —

               anularea deciziei AIPN din 25 martie 2010 prin care reclamantul a fost îndepărtat prin forță, fără justificare, fără notificare scrisă sau verbală și fără preaviz și prin care i-a fost retrasă legitimația de serviciu, precum și anularea actele subsecvente acestei decizii;

               —

               să se indice pârâtului efectele pe care le produce anularea deciziilor atacate și în special repararea prejudiciului suferit de reclamant;

               —

               obligarea pârâtului la rambursarea integrală a cheltuielilor medicale efectuate în urma problemelor de sănătate ale reclamantului cauzate de aceste evenimente;

               —

               obligarea pârâtului la restituirea tuturor zilelor de concediu anual luate de reclamant începând de la 25 martie 2010, la care se adaugă toate zilele de absență pe caz de boală;

               —

               obligarea pârâtului la transmiterea către reclamant a unor scuze publice și scrise în vederea apărării în mod public a reputației sale;

               —

               obligarea pârâtului de a veghea ca reclamantul să nu sufere în consecință niciun tratament sau nicio măsură de natură vexatorie sau discriminatorie din cauza actului care lezează;

               —

               obligarea pârâtului de a veghea ca niciun efect al actului care lezează, al motivației sale sau al consecințelor sale să nu fie menținut în dosarul individual al reclamantului;

               —

               obligarea pârâtului la căutarea activă și rapidă a unui post pentru reclamant suficient de îndepărtat de locul său de repartizare actual pentru a îi permite să reia munca în condiții acceptabile din punct de vedere uman;

               —

               obligarea pârâtului la a veghea ca persoanele care au participat, în mod conceptual, de o manieră activă sau indirectă, la actul care lezează să fie avertizate sau sancționate în mod adecvat;

               —

               obligarea pârâtului la plata către reclamant a unei sume de 10 000 de euro cu titlu de daune interese pentru prejudiciul moral suferit, precum și a unei sume provizorii de 5 000 de euro pentru prejudiciul material suferit, sub rezerva unei majorări;

               —

               obligarea Parlamentului European la plata cheltuielilor de judecată.


title: Cauza T-197/16: Acțiune introdusă la 22 aprilie 2016 – Andrea Incontri/EUIPO – HigicoL (ANDREA INCONTRI)

text:
               4.7.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 243/38

         Acțiune introdusă la 22 aprilie 2016 – Andrea Incontri/EUIPO – HigicoL (ANDREA INCONTRI)
   (Cauza T-197/16)
   (2016/C 243/41)
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Andrea Incontri Srl (Milano, Italia) (reprezentanți: A. Perani și J. Graffer, avocați)

      Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: HigicoL, SA (Baguim do monte, Portugalia)

      Datele privind procedura în fața EUIPO

      Solicitantul mărcii în litigiu: reclamanta

      Marca în litigiu: marca verbală a Uniunii „ANDREA INCONTRI” – Cererea de înregistrare nr. 10 985 323

      Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție

      Decizia atacată: Decizia Camerei a patra de recurs a EUIPO din 25 februarie 2016 în cauza R 146/2015-4

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei atacate;

               —

               admiterea, în consecință, a cererii de înregistrare a mărcii Uniunii nr. 10 985 323 ANDREA INCONTRI în totalitate;

               —

               obligarea celorlalte părți la plata cheltuielilor de judecată aferente prezentei proceduri, precum și a celor efectuate în procedura opoziției și a căii de atac.

      Motivul invocat

               —

               încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009.


title: Cauza T-472/12: Hotărârea Tribunalului din 15 septembrie 2015 – Novartis Europharm/Comisia [„Medicamente de uz uman — Autorizație de introducere pe piață pentru medicamentul generic Zoledronic acid Teva Pharma — Acid zoledronic — Perioadă de protecție normativă a datelor pentru medicamentele de referință Zometa și Aclasta, care conțin substanța activă acid zoledronic — Directiva 2001/83/CE — Regulamentul (CEE) nr. 2309/93 și Regulamentul (CE) nr. 726/2004 — Autorizație generală de introducere pe piață — Perioadă de protecție normativă a datelor”]

text:
               3.11.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 363/26

         Hotărârea Tribunalului din 15 septembrie 2015 – Novartis Europharm/Comisia
   (Cauza T-472/12) (1)

   ([„Medicamente de uz uman - Autorizație de introducere pe piață pentru medicamentul generic Zoledronic acid Teva Pharma - Acid zoledronic - Perioadă de protecție normativă a datelor pentru medicamentele de referință Zometa și Aclasta, care conțin substanța activă acid zoledronic - Directiva 2001/83/CE - Regulamentul (CEE) nr. 2309/93 și Regulamentul (CE) nr. 726/2004 - Autorizație generală de introducere pe piață - Perioadă de protecție normativă a datelor”])
   (2015/C 363/34)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Novartis Europharm Ltd (Horsham, Regatul Unit) (reprezentant: C. Schoonderbeek, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: inițial A. Sipos, ulterior M. Wilderspin, P. Mihaylova și M. Šimerdová, agenți)

      Intervenientă în susținerea pârâtei: Teva Pharma BV (Utrecht, Țările de Jos) (reprezentanți: K. Bacon, barrister, C. Firth, solicitor)

      Obiectul

   Cerere de anulare a Deciziei de punere în aplicare C(2012) 5894 final a Comisiei din 16 august 2012 de acordare a autorizației de introducere pe piață, în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 726/2004 al Parlamentului European și al Consiliului, pentru Zoledronic acid Teva Pharma – acid zoledronic, medicament de uz uman.

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Novartis Europharm Ltd suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de Comisia Europeană și de Teva Pharma BV.

      (1)  JO C 389, 15.12.2012.


title: Cauza T-657/11: Acțiune introdusă la 21 decembrie 2011 — Technion — Israel Institute of Technology și Technion Research & Development/Comisia

text:
               10.3.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 73/28

         Acțiune introdusă la 21 decembrie 2011 — Technion — Israel Institute of Technology și Technion Research & Development/Comisia
   (Cauza T-657/11)
   2012/C 73/56
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamante: Technion — Israel Institute of Technology (Haifa, Israel) și Technion Research & Development Foundation Ltd (Haifa) (reprezentanți: D. Grisay și D. Piccininno, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamantele solicită Tribunalului:

               —

               admiterea prezentei cereri în anulare întemeiate pe articolul 263 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene;

               —

               declararea acesteia ca admisibilă și

               —

               cu titlu principal, declararea acțiunii ca fondată și anularea deciziei Direcției Generale Societatea Informațională și Media a Comisiei Europene din 19 octombrie 2011;

               —

               obligarea Comisiei Europene la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamantele invocă două motive.

               1.

               Primul motiv, întemeiat pe o eroare vădită de apreciere și pe insuficiența motivării, întrucât ordinul de recuperare din 19 octombrie 2011 s-ar fonda numai pe elemente contestate în ceea ce privește motivarea și temeinicia lor în cauza T-546/11, Technion — Israel Institue of Technology și Technion Research & Development/Comisia (1), respectiv, un raport de audit și o decizie a Comisiei prin care, în temeiul concluziilor auditului financiar menționat privind executarea, printre altele, a contractului MOSAICA, anumite costuri au fost declarate neeligibile.

               2.

               Al doilea motiv, întemeiat pe încălcarea de către Comisie a principiului neîmbogățirii fără justă cauză. Reclamantele arată că:

                           —

                           în cazul în care Comisia ar recupera suma solicitată, care acoperă în totalitate prestațiile efectuate de M. K., angajatul TECHNION, în cadrul contractului MOSAICA, aceasta și-ar însuși beneficiile prestațiilor aferente contractului și rezultatele cercetărilor efectuate fără să fi plătit pentru realizarea lor;

                           —

                           reclamantele au dreptul să solicite rambursarea costurilor aferente prestațiilor efectuate în cadrul contractului MOSAICA;

                           —

                           în cazul unei rambursări, reclamantele nu numai că ar fi private de o sumă corespunzătoare unor prestații efectiv realizate, ci ar înregistra și o pierdere suplimentară, întrucât, pe lângă rambursare, acestea ar trebui să suporte costurile legate de realizarea prestațiilor furnizate.

      (1)  JO 2011, C 355, p. 28.


title: Cauza C-621/10: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Administrativen sad Varna (Bulgaria) la 29 decembrie 2010 — АDSITS „Balkan and Sea prоperties” /Direktor na Direktsia „Obzhalvane i upravlenie na izpalnenieto” din Varna

text:
               5.3.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 72/15

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Administrativen sad Varna (Bulgaria) la 29 decembrie 2010 — АDSITS „Balkan and Sea prоperties”/Direktor na Direktsia „Obzhalvane i upravlenie na izpalnenieto” din Varna
   (Cauza C-621/10)
   2011/C 72/27
   Limba de procedură: bulgara

      Instanța de trimitere

   Administrativen sad Varna

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamant: АDSITS „Balkan and Sea prоperties” (reprezentant: L. Daskalova și S. Lazarov, acocați)

      Pârât: Direktor na Direktsia „Obzhalvane i upravlenie na izpalnenieto” din Varna

      Întrebările preliminare

               1.

               Articolul 80 alineatul (1) litera (c) din Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată (1) trebuie interpretat în sensul că, în cazul unor livrări între părți aflate în legătură, în măsura în care contraprestația este mai mare decât valoarea de piață, baza de impozitare este considerată valoarea de piață a tranzacției numai atunci când furnizorul nu are drept complet de deducere a TVA-ului aferent achiziționării și, respectiv, fabricării bunurilor care fac obiectul livrării?

               2.

               Articolul 80 alineatul (1) litera (c) din Directiva 2006/112 trebuie interpretat în sensul că, dacă furnizorul și a exercitat dreptul complet de deducere a TVA-ului aferent bunurilor și serviciilor care fac obiectul unor livrări ulterioare între părți aflate în legătură, la o valoare care depășește valoarea de piață, și acest drept de deducere nu a fost regularizat conform articolelor 173 177 din directivă, statul membru nu poate să prevadă măsuri potrivit cărora baza de impozitare o constituie exclusiv valoarea de piață?

               3.

               În articolul 80 alineatul (1) din Directiva 2006/112 sunt enumerate în mod exhaustiv cazurile care reprezintă condițiile în care statul membru poate să adopte măsuri conform cărora baza de impozitare aferentă livrărilor o constituie valoarea de piață a tranzacției?

               4.

               Este admisibilă o reglementare de drept național, precum articolul 27 alineatul 3 punctul 1 din Zakon za danak varhu dobavenata stoynost [Legea privind TVA], în alte cazuri decât cele enumerate la articolul 80 alineatul (1) literele (a)-(c) din Directiva 2006/112?

               5.

               Într-o situație precum cea în speță, dispoziția de la articolul 80 alineatul (1) litera (c) din Directiva 2006/112 are efect direct și trebuie aplicată în mod direct de instanța națională?

      (1)  JO L 347 p. 1, Ediție specială 09/vol. 3, p. 7.


title: Cauza C-381/17: Acțiune introdusă la 26 iunie 2017 – Comisia Europeană/Republica Croația

text:
               28.8.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 283/27

         Acțiune introdusă la 26 iunie 2017 – Comisia Europeană/Republica Croația
   (Cauza C-381/17)
   (2017/C 283/37)
   Limba de procedură: croata

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: M. Mataija, T. Scharf, G. von Rintelen, agenți)

      Pârâtă: Republica Croația

      Concluziile reclamantei

   Comisia Europeană solicită Curții:

               —

               constatarea faptului că, prin neadoptarea, până la 21 martie 2016, a actelor cu putere de lege şi a actelor administrative necesare în vederea conformării cu dispozițiile Directivei 2014/17/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 4 februarie 2014 privind contractele de credit oferite consumatorilor pentru bunuri imobile rezidențiale și de modificare a Directivelor 2008/48/CE și 2013/36/UE și a Regulamentului (UE) nr. 1093/2010 (JO 2014, L 60, p. 34) sau, în orice caz, prin necomunicarea acestora către Comisie, Republica Croația nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 42 alineatul (1) din directiva menționată;

               —

               obligarea Republicii Croația, conform prevederilor articolului 260 alineatul (3) TFUE, la plata unei penalități cu titlu cominatoriu de 9 865,40 euro pe zi începând de la data pronunțării hotărârii prin care se va constata neîndeplinirea obligației de notificare a măsurilor de transpunere a Directivei 2014/17/UE;

               —

               obligarea Republicii Croația la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Republica Croația nu și-a îndeplinit obligația de a notifica măsurile de transpunere a Directivei 2014/17/UE în termenul stabilit la articolul 42 alineatul (1) din directiva menționată.


title: Cauza T-776/15: Acțiune introdusă la 30 decembrie 2015 – Meissen Keramik/OAPI (MEISSEN KERAMIK)

text:
               29.2.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 78/32

         Acțiune introdusă la 30 decembrie 2015 – Meissen Keramik/OAPI (MEISSEN KERAMIK)
   (Cauza T-776/15)
   (2016/C 078/44)
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Meissen Keramik GmbH (Meißen, Germania) (reprezentanți: M. Vohwinkel și M. Bagh, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI)

      Datele privind procedura în fața OAPI

      Marca în litigiu: marca comunitară figurativă care cuprinde elementul verbal „MEISSEN KERAMIK” – cererea de înregistrare nr. 13 100 797

      Decizia atacată: Decizia Camerei întâi de recurs a OAPI din 28 octombrie 2015 în cauza R 531/2015-1

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei atacate;

               —

               obligarea OAPI la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivul invocat

               —

               Încălcarea articolului 7 alineatul (1) literele (b) și (c) din Regulamentul nr. 207/2009.


title: Cauza T-468/08 R: Ordonanța președintelui Tribunalului de Primă Instanță din 23 decembrie 2008 — AES-Tisza/Comisia ( Măsuri provizorii — Ajutoare de stat — Decizia Comisiei prin care a fost declarat incompatibil cu piața comună ajutorul pe care autoritățile ungare l-ar fi acordat în favoarea anumitor producători de energie electrică, sub forma unor acorduri de cumpărare de electricitate — Cerere de suspendare a executării — Lipsa urgenței — Punerea în balanță a intereselor )

text:
               7.3.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 55/27

         Ordonanța președintelui Tribunalului de Primă Instanță din 23 decembrie 2008 — AES-Tisza/Comisia
   (Cauza T-468/08 R)
   („Măsuri provizorii - Ajutoare de stat - Decizia Comisiei prin care a fost declarat incompatibil cu piața comună ajutorul pe care autoritățile ungare l-ar fi acordat în favoarea anumitor producători de energie electrică, sub forma unor acorduri de cumpărare de electricitate - Cerere de suspendare a executării - Lipsa urgenței - Punerea în balanță a intereselor’)
   (2009/C 55/51)
   Limba de procedură: engleza
   Părțile

      Reclamantă: AES-Tisza Erőmű kft (AES-Tisza kft) (Tiszaújváros, Ungaria) (reprezentanți: T. Ottervanger și E. Henny, avocați)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: L. Flynn, N. Khan și K. Talabér-Ritz, agenți)
   Obiectul
   Cerere de suspendare a executării articolului 1 din Decizia C(2008) 2223 a Comisiei din 4 iunie 2008 privind ajutorul de stat acordat de Republica Ungară sub forma unor acorduri de cumpărare de electricitate.
   Dispozitivul

               1)

               Cererea de măsuri provizorii este respinsă.

               2)

               Cererea privind cheltuielile de judecată se soluționează odată cu fondul.


title: Cauza T-427/17: Acțiune introdusă la 5 iulie 2017 – Item Industrietechnik/EUIPO (EFUSE)

text:
               21.8.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 277/59

         Acțiune introdusă la 5 iulie 2017 – Item Industrietechnik/EUIPO (EFUSE)
   (Cauza T-427/17)
   (2017/C 277/84)
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Item Industrietechnik GmbH (Solingen, Germania) (reprezentanți: G. Hasselblatt, V. Töbelmann și M. Vitt, avocați)

      Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

      Datele privind procedura în fața EUIPO

      Marca în litigiu: marca figurativă a Uniunii Europene care cuprinde elementul verbal „EFUSE” – cererea de înregistrare nr. 15 463 011

      Decizia atacată: Decizia Camerei a patra de recurs a EUIPO din 18 aprilie 2017 în cauza R 1882/2016-4

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei atacate,

               —

               obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivul invocat

               —

               încălcarea articolului 7 alineatul (1) literele (b) şi (c) din Regulamentul nr. 207/2009.


title: Cauza C-652/13: Ordonanța Curții (Camera a opta) din 12 februarie 2015 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunale ordinario di Cagliari – Italia) – Procedură penală împotriva Mirko Saba (Trimitere preliminară — Articolul 99 din Regulamentul de procedură — Întrebări preliminare identice — Articolele 49 TFUE și 56 TFUE — Libertatea de stabilire — Libera prestare a serviciilor — Jocuri de noroc — Reglementare națională — Reorganizarea sistemului concesiunilor printr-o aliniere temporală a termenelor de expirare — Nouă cerere de ofertă — Concesiuni cu o durată mai mică decât cea a concesiunilor anterioare — Restricție — Motive imperative de interes general — Proporționalitate)

text:
               20.4.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 127/3

         Ordonanța Curții (Camera a opta) din 12 februarie 2015 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunale ordinario di Cagliari – Italia) – Procedură penală împotriva Mirko Saba
   (Cauza C-652/13) (1)

   ((Trimitere preliminară - Articolul 99 din Regulamentul de procedură - Întrebări preliminare identice - Articolele 49 TFUE și 56 TFUE - Libertatea de stabilire - Libera prestare a serviciilor - Jocuri de noroc - Reglementare națională - Reorganizarea sistemului concesiunilor printr-o aliniere temporală a termenelor de expirare - Nouă cerere de ofertă - Concesiuni cu o durată mai mică decât cea a concesiunilor anterioare - Restricție - Motive imperative de interes general - Proporționalitate))
   (2015/C 127/03)
   Limba de procedură: italiana

      Instanța de trimitere

   Tribunale ordinario di Cagliari

      Partea din procedura principală

   Mirko Saba

      Dispozitivul

   Articolele 49 TFUE și 56 TFUE, precum și principiile egalității de tratament și efectivității trebuie interpretate în sensul că nu se opun unei legislații naționale precum cea în discuție în litigiul principal, care prevede organizarea unei noi proceduri de cerere de ofertă pentru acordarea de concesiuni cu o durată mai mică decât cea a concesiunilor atribuite anterior, ca urmare a unei reorganizări a sistemului printr-o aliniere temporală a termenelor de expirare a concesiunilor.

      (1)  JO C 112, 14.4.2014.


title: Cauza T-223/08: Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 3 decembrie 2009 — Iranian Tobacco/OAPI — AD Bulgartabac (Bahman) [ Marcă comunitară — Procedură de decădere — Marcă comunitară figurativă Bahman — Lipsa cerinței existenței unui interes de a exercita acțiunea — Articolul 55 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 [devenit articolul 56 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009] ]

text:
               30.1.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 24/48

         Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 3 decembrie 2009 — Iranian Tobacco/OAPI — AD Bulgartabac (Bahman)
   (Cauza T-223/08) (1)

   („Marcă comunitară - Procedură de decădere - Marcă comunitară figurativă Bahman - Lipsa cerinței existenței unui interes de a exercita acțiunea - Articolul 55 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 [devenit articolul 56 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009]”)
   2010/C 24/84
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Iranian Tobacco Co. (Teheran, Iran) (reprezentant: M. Beckensträter, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: A. Poch, agent)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: AD Bulgartabac Holding Sofia (Sofia, Bulgaria) (reprezentant: M. Maček, avocat)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei întâi de recurs a OAPI din 10 aprilie 2008 (cauza R 709/2007-1) privind o procedură de decădere între AD Bulgartabac Holding Sofia și Iranian Tobacco Co.

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Obligă Iranian Tobacco Co. la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 223, 30.8.2008.


title: Cauza C-41/09: Acțiune introdusă la 29 ianuarie 2009 — Comisia Comunităților Europene/Regatul Țărilor de Jos

text:
               6.6.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 129/2

         Acțiune introdusă la 29 ianuarie 2009 — Comisia Comunităților Europene/Regatul Țărilor de Jos
   (Cauza C-41/09)
   2009/C 129/03
   Limba de procedură: olandeza

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: D. Triantafyllou și W. Roels, agenți)

      Pârât: Regatul Țărilor de Jos

      Concluziile reclamantei

               —

               Constatarea faptului că, prin aplicarea unei cote reduse a TVA-ului pentru livrarea, importul și achiziționarea intracomunitară a anumitor animale vii, în special cai, care nu sunt destinate, în mod obișnuit, preparării și producerii de alimente pentru consumul uman sau animal, Regatul Țărilor de Jos nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 12 din A șasea directivă TVA (1) coroborat cu Anexa H la aceeași directivă și în temeiul articolelor 96, 97, și 98, precum și al articolului 99 alineatul (1) din Directiva TVA (2) coroborate cu anexa III la această directivă;

               —

               obligarea Regatului Țărilor de Jos la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Comisia consideră că Legea olandeză privind taxa pe valoarea adăugată încalcă articolele 96, 97 și 98, precum și articolul 99 alineatul (1) din Directiva TVA coroborate cu anexa III la această directivă, prin aplicarea unei cote reduse a taxei pe valoarea adăugată pentru livrarea anumitor animale vii (în special cai) chiar și în cazul în care aceste animale nu sunt destinate preparării sau producerii de alimente. Mai exact, Comisia consideră că animalele vii — în special caii — care, în mod obișnuit, nu sunt destinate utilizării în alimentație, nu intră în categoria 1 din anexa III la Directiva TVA.
   Potrivit unei jurisprudențe constante, categoria 1 din anexa III la Directiva TVA, trebuie interpretată, la fel ca orice altă dispoziție privind cota redusă a TVA-ului, în mod strict. În plus, având în vedere modul în care este formulată categoria 1 din anexa III la Directiva TVA, cota redusă este aplicabilă alimentelor destinate consumului uman și animal.

      (1)  A șasea directivă 77/3888/CE a Consiliului din 17 mai 1977 privind armonizarea legislațiilor statelor membre referitoare la impozitele pe cifra de afaceri — sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată: baza unitară de evaluare (JO L 145, p. 1).

      (2)  Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată (JO L 347, p. 1, Ediție specială, 09/vol. 3, p. 7).


title: Cauza C-32/10: Ordonanța Curții (Camera a cincea) din 11 mai 2011 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Varhoven kasatsionen sad (Bulgaria) — Tony Georgiev Semerdzhiev/ET Del-Pi-Krasimira Mancheva [Articolul 92 alineatul (1) din Regulamentul de procedură — Directiva 90/314/CEE — Pachete de servicii pentru călătorii, vacanțe și circuite — Fapte anterioare aderării Republicii Bulgaria la Uniunea Europeană — Necompetență vădită a Curții pentru a răspunde la întrebările preliminare]

text:
               6.8.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 232/10

         Ordonanța Curții (Camera a cincea) din 11 mai 2011 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Varhoven kasatsionen sad (Bulgaria) — Tony Georgiev Semerdzhiev/ET Del-Pi-Krasimira Mancheva
   (Cauza C-32/10) (1)

   (Articolul 92 alineatul (1) din Regulamentul de procedură - Directiva 90/314/CEE - Pachete de servicii pentru călătorii, vacanțe și circuite - Fapte anterioare aderării Republicii Bulgaria la Uniunea Europeană - Necompetență vădită a Curții pentru a răspunde la întrebările preliminare)
   2011/C 232/16
   Limba de procedură: bulgara

      Instanța de trimitere

   Varhoven kasatsionen sad (Bulgarie)

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamant: Tony Georgiev Semerdzhiev

      Pârâtă: ET Del-Pi-Krasimira Mancheva

      în prezența: ZAD Bulstrad VIG

      Obiectul

   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Varhoven kasatsionen sad — Interpretarea articolului 2 punctul 1 litera (c), a articolului 4 alineatul (1) litera (b) punctul (iv) și a articolului 5 alineatul (2) al treilea și al patrulea paragraf din Directiva 90/314/CEE a Consiliului din 13 iunie 1990 privind pachetele de servicii pentru călătorii, vacanțe și circuite (JO L 158, p. 59, Ediție specială, 13/vol. 9, p. 248) — Noțiunea „alte servicii turistice” care nu sunt subsidiare transportului sau cazării aflate în sarcina organizatorului — Obligația organizatorului de a încheia pentru fiecare consumator un contract individual de asigurare și de a-i furniza acestuia originalul înainte de călătorie — Obligația organizatorului de a încheia un contract individual de asistență care să acopere cheltuielile de repatriere în caz de accident — Noțiunea „daune” cauzate consumatorului prin neexecutarea sau executarea defectuoasă a contractului — Includerea prejudiciilor morale

      Dispozitivul

   Curtea de Justiție a Uniunii Europene este vădit necompetentă pentru a răspunde la întrebările adresate de Varhoven kasatsionen sad (Bulgaria).

      (1)  JO C 100, 17.4.2010.


title: Cauza T-661/11: Hotărârea Tribunalului din 2 decembrie 2014 – Italia/Comisia [ „FEOGA — Secțiunea «Garantare»  — FEGA și FEADR — Cheltuieli excluse de la finanțare — Produse lactate — Venituri alocate — Controale cheie — Tardivitate — Corecție financiară forfetară — Temei juridic — Articolul 53 din Regulamentul (CE) nr. 1605/2002 — Recurență” ]

text:
               26.1.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 26/25

         Hotărârea Tribunalului din 2 decembrie 2014 – Italia/Comisia
   (Cauza T-661/11) (1)

   ([„FEOGA - Secțiunea «Garantare» - FEGA și FEADR - Cheltuieli excluse de la finanțare - Produse lactate - Venituri alocate - Controale cheie - Tardivitate - Corecție financiară forfetară - Temei juridic - Articolul 53 din Regulamentul (CE) nr. 1605/2002 - Recurență”])
   (2015/C 026/29)
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Reclamantă: Republica Italiană (reprezentanți: G. Palmieri, agent, asistat de G. Aiello și P. Grasso, avvocati dello Stato)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: P. Rossi și D. Nardi, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare a Deciziei de punere în aplicare 2011/689/UE a Comisiei din 14 octombrie 2011 de excludere de la finanțarea de către Uniunea Europeană a anumitor cheltuieli efectuate de statele membre în cadrul secțiunii „Garantare” a Fondului european de orientare și garantare agricolă (FEOGA), în cadrul Fondului european de garantare agricolă (FEGA) și în cadrul Fondului european agricol pentru dezvoltare rurală (FEADR) (JO L 270, p. 33), în măsura în care impune Republicii Italiene o corecție financiară forfetară în cuantum de 7 0 9 12  382 de euro pentru nereguli în cadrul controalelor privind cotele de lapte, identificate în regiunile italiene Abruzzo, Lazio, Marche, Puglia, Sardinia, Calabria, Friuli Venezia Giulia și Valle d'Aosta, în timpul anilor de cotă 2004/2005, 2005/2006 și 2006/2007

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Republica Italiană suportă propriile cheltuieli de judecată și pe cele efectuate de Comisia Europeană.

      (1)  JO C 49, 18.2.2012.


title: Cauza C-480/12: Cerere de decizie preliminară introdusă de Hoge Raad der Niederlanden (Țările de Jos) la 25 octombrie 2012 — Minister van Financiën, cealaltă parte din procedură: X BV

text:
               26.1.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 26/22

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Hoge Raad der Niederlanden (Țările de Jos) la 25 octombrie 2012 — Minister van Financiën, cealaltă parte din procedură: X BV
   (Cauza C-480/12)
   2013/C 26/41
   Limba de procedură: olandeza

      Instanța de trimitere

   Hoge Raad der Neederlanden

      Părțile din procedura principală

      Recurent: Minister van Financiën

      Intimată: X BV

      Întrebările preliminare

               1.

                           (a)

                           Articolele 203 și 204 din Codul vamal comunitar (1) coroborate cu articolul 859 [în special punctul 2 litera (c)] din Regulamentul nr. 2454/93 (2) [Regulamentul de aplicare a Codului vamal comunitar] trebuie interpretate în sensul că (simpla) depășire a termenului pentru operațiunea de tranzit stabilit la articolul 356 alineatul (1) din Regulamentul nr. 2454/93 nu dă naștere unei datorii vamale din cauza sustragerii de sub supravegherea vamală în sensul articolului 203 din Codul vamal comunitar, ci unei datorii vamale în sensul articolului 204 din Codul vamal comunitar?

                           (b)

                           Pentru a răspunde afirmativ la întrebarea precedentă este necesar ca persoana impozabilă să furnizeze informații autorităților vamale cu privire la cauzele depășirii termenului sau cel puțin să explice autorităților vamale unde s-au aflat mărfurile în perioada cuprinsă între finalul termenului prevăzut la articolul 356 [din Regulamentul nr. 2454/93] și momentul prezentării efective la biroul vamal de destinație?

               2.

               A șasea directivă [TVA] (3), în special articolul 7 din aceasta, trebuie interpretată în sensul că TVA-ul este exigibil în cazul în care datoria vamală ia naștere exclusiv conform articolului 204 din Codul vamal comunitar?

      (1)  Regulamentul (CEE) nr. 2913/92 al Consiliului din 12 octombrie 1992 de instituire a Codului Vamal Comunitar (JO L 302, p. 1, Ediție specială, 02/vol. 5, p. 58).

      (2)  Regulamentul (CEE) nr. 2454/93 al Comisiei din 2 iulie 1993 de stabilire a unor dispoziții de aplicare a Regulamentului (CEE) nr. 2913/92 al Consiliului de instituire a Codului Vamal Comunitar (JO L 253, p. 1, Ediție specială, 02/vol. 7, p. 3).

      (3)  A șasea directivă 77/388/CEE a Consiliului din 17 mai 1977 privind armonizarea legislațiilor statelor membre referitoare la impozitele pe cifra de afaceri — sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată: baza unitară de evaluare (JO L 145, p. 1).


title: Cauza T-26/11: Acțiune introdusă la 18 ianuarie 2011 — Fraas/OAPI (Desen compus din carouri de culori negru, bej, maro, roșu închis și gri)

text:
               5.3.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 72/29

         Acțiune introdusă la 18 ianuarie 2011 — Fraas/OAPI (Desen compus din carouri de culori negru, bej, maro, roșu închis și gri)
   (Cauza T-26/11)
   2011/C 72/46
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: V. Fraas GmbH (Helmbrechts-Wüstenselbitz, Germania) (reprezentanți: R. Kunze și G. Würtenberger, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Concluziile reclamantei

               —

               Anularea deciziei Camerei a patra de recurs a Oficiului pentru Armonizare din cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 15 noiembrie 2010 pronunțată în cauza R 1317/2010-4;

               —

               obligarea OAPI la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

      Marca comunitară vizată: marca figurativă reprezentând un desen compus din carouri de culori negru, bej, maro, roșu închis și gri pentru produse din clasele 18, 24 și 25.

      Decizia examinatorului: respinge cererea de înregistrare.

      Decizia camerei de recurs: respinge calea de atac.

      Motivele invocate: încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (b) coroborat cu articolul 7 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 (1), întrucât marca comunitară în cauză are caracter distinctiv, precum și încălcarea articolelor 75 și 76 din Regulamentul (CE) nr. 207/2009, întrucât camera de recurs nu a examinat susținerile numeroase în fapt și în drept formulate de reclamantă

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 207/2009 a Consiliului din 26 februarie 2009 privind marca comunitară (JO L 78, p. 1).


title: Cauza F-8/11: Acțiune introdusă la 7 februarie 2011 — Nieminen/Consiliul

text:
               26.3.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 95/14

         Acțiune introdusă la 7 februarie 2011 — Nieminen/Consiliul
   (Cauza F-8/11)
   2011/C 95/22
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: Risto Nieminen (Kraainen, Belgia) (reprezentanți: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis și É. Marchal, avocați)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene

      Obiectul și descrierea litigiului

   Anularea deciziei AIPN de a nu îl promova pe reclamant la gradul AD 12 în cadrul exercițiului de promovare 2010

      Concluziile reclamantului

               —

               Anularea deciziei AIPN din 26 octombrie 2010 de respingere a reclamației reclamantului privitoare la nepromovarea sa la gradul AD 12 în cadrul exercițiului de promovare 2010;

               —

               în măsura în care este necesar, anularea deciziei AIPN de a nu îl promova pe reclamant la gradul AD 12 în cadrul exercițiului de promovare 2010;

               —

               obligarea Consiliului Uniunii Europene la plata cheltuielilor de judecată.


title: Cauza T-548/12: Acțiune introdusă la 18 decembrie 2012 — Deutsche Rockwool Mineralwoll/OAPI — Redrock Construction (REDROCK)

text:
               2.3.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 63/21

         Acțiune introdusă la 18 decembrie 2012 — Deutsche Rockwool Mineralwoll/OAPI — Redrock Construction (REDROCK)
   (Cauza T-548/12)
   2013/C 63/41
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Deutsche Rockwool Mineralwoll GmbH & Co. OHG (Gladbeck, Germania) (reprezentant: J. Krenzel, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Redrock Construction s.r.o. (Praga, Republica Cehă)

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea Deciziei Camerei a patra de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 16 octombrie 2012 în cauza R 1596/2011-4 și

               —

               obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

      Marca comunitară înregistrată care a făcut obiectul unei cereri de declarare a nulității: marca figurativă în negru și alb „REDROCK” pentru, printre altele, produse și servicii din clasele 1, 2, 17, 19 și 37 — marca comunitară înregistrată sub nr. 3866365.

      Titularul mărcii comunitare: cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs.

      Partea care solicită declararea nulității mărcii comunitare: reclamanta.

      Motivarea cererii de declarare a nulității: cererea de declarare a nulității a fost întemeiată pe motivele prevăzute la articolul 53 alineatul (1) litera (a) coroborat cu articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009 al Consiliului. Reclamanta a invocat următoarele drepturi anterioare: marca verbală germană „Rock” înregistrată sub nr. 30229274, pentru produse și servicii din clasele 1, 6, 7, 8, 17, 19, 37 și 42; mărcile verbale germane „KEPROCK”, „FLEXIROCK”, „FORMROCK”, „FLOOR-ROCK”, „TERMAROCK”, „KLIMAROCK”, „SPEEDROCK”, „DUROCK”, „SPLITROCK”, „PLANAROCK”, „TOPROCK”, „KLEMMROCK”, „FLIXROCK”, „SONOROCK PLUS”, „VARIROCK”, „SONOROCK”, și „MASTERROCK” înregistrate sub nr. 30312115, nr. 2078534, nr. 2078535, nr. 2079579, nr. 39502727, nr. 39517348, nr. 39543868, nr. 39551027, nr. 39605619, nr. 39644214, nr. 39707589, nr. 39737546, nr. 39920622, nr. 30166175, nr. 30166176, nr. 30166177 și nr. 30212141, pentru produse și servicii din clasele 17, 19 și 37.

      Decizia diviziei de anulare: respinge cererea de declarare a nulității înregistrării mărcii verbale comunitare.

      Decizia camerei de recurs: respinge calea de atac.

      Motivele invocate: încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009 al Consiliului.


title: Cauza T-388/13: Acțiune introdusă la 22 iulie 2013 — Costa Crociere/OAPI — Guerlain (SAMSARA)

text:
               12.10.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 298/9

         Acțiune introdusă la 22 iulie 2013 — Costa Crociere/OAPI — Guerlain (SAMSARA)
   (Cauza T-388/13)
   2013/C 298/15
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Costa Crociere SpA (Genova, Italia) (reprezentanți: A. Vanzetti, S. Bergia și G. Sironi, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Guerlain SA (Levallois-Perret, Franța)

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea Deciziei Camerei a patra de recurs din 13 mai 2013 pronunțată în cauza R 2049/2011-4 și

               —

               obligarea celorlalte părți la rambursarea cheltuielilor efectuate de reclamantă în fața OAPI, precum și în cursul prezentei proceduri.

      Motivele și principalele argumente

      Solicitantul mărcii comunitare: reclamanta.

      Marca comunitară vizată: marca verbală SAMSARA pentru servicii din clasa 44 — cerere de înregistrare a mărcii comunitare nr. 8 979 122.

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în procedura opoziției: cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs.

      Marca sau semnul invocat: înregistrarea comunitară nr. 497 966 a mărcii verbale SAMSARA pentru produse din clasa 3.

      Decizia diviziei de opoziție: admite opoziția în totalitate.

      Decizia camerei de recurs: respinge calea de atac.

      Motivele invocate: încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 al Consiliului privind marca comunitară (1).

      (1)  JO L 78, p. 1.


title: Cauza T-451/12: Acțiune introdusă la 15 octombrie 2012 — Stromberg Menswear/OAPI — Leketoy Stormberg Inter (STORMBERG)

text:
               2.3.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 63/19

         Acțiune introdusă la 15 octombrie 2012 — Stromberg Menswear/OAPI — Leketoy Stormberg Inter (STORMBERG)
   (Cauza T-451/12)
   2013/C 63/39
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Stromberg Menswear Ltd Leeds, Regatul Unit) (reprezentanți: A. Tsoutsanis, lawyer și C. Tulley, Solicitor)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Leketoy Stormberg Inter AS (Kristiansand S, Norvegia)

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               Anularea deciziei Camerei a patra de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 3 august 2012 în cauza R 389/2012-4;

               —

               modificarea deciziei Camerei a patra de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 3 august 2012 în cauza R 389/2012-4 și admiterea cererii de restitutio in integrum, și i) în primul rând, anularea deciziei diviziei de anulare din 11 ianuarie 2011 de a închide procedura de decădere nr.4054 C și de a dispune redeschiderea acestei proceduri de decădere de către divizia de anulare și de a invita Stromberg Menswear să prezinte observații cu privire la continuarea procedurii de decădere, or, ii) în subsidiar, să permită Stromberg Menswear să introducă o cale de atac împotriva deciziei diviziei de anulare din 11 ianuarie 2011 de a închide procedura de decădere și să retrimită dosarul privind calea de atac la camera de recurs, și

               —

               obligarea OAPI la plata tuturor cheltuielilor de judecată efectuate de Stromberg Menswear în procedurile de pe rolul camerei de recurs și din fața Tribunalului.

      Motivele și principalele argumente

      Marca comunitară înregistrată care a făcut obiectul unei cereri de decădere: marca verbală „STORMBERG” pentru produse și servicii din clasa 25 — înregistrarea mărcii comunitare nr. 2557155

      Titularul mărcii comunitare: cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

      Partea care solicită decăderea din drepturi a titularului mărcii comunitare: reclamanta

      Decizia diviziei de anulare: închide procedura de declarare a nulității în urma unei renunțări la marca comunitară atacată, din partea titularului acesteia

      Decizia camerei de recurs: respinge cererea de restitutio in integrum în termenul de introducere a căii de atac și declară calea de atac ca fiind neintrodusă.

      Motivele invocate:

               —

               încălcarea articolului 81 din Regulamentul nr. 207/2009 al Consiliului;

               —

               încălcarea articolelor 75 și 76 din Regulamentul nr. 207/2009 al Consiliului.


title: Cauza T-496/11: Hotărârea Tribunalului din 4 martie 2015 – Regatul Unit/BCE („Politică economică și monetară — BCE — Acțiune în anulare — Cadrul politicii de supraveghere a Eurosistemului — Act atacabil — Admisibilitate — Supraveghere a sistemelor de plăți și de decontare a titlurilor de valoare — Cerință privind localizarea într-un stat membru al Eurosistemului, aplicată sistemelor de compensare prin contraparte centrală — Competența BCE”)

text:
               20.4.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 127/18

         Hotărârea Tribunalului din 4 martie 2015 – Regatul Unit/BCE
   (Cauza T-496/11) (1)

   ((„Politică economică și monetară - BCE - Acțiune în anulare - Cadrul politicii de supraveghere a Eurosistemului - Act atacabil - Admisibilitate - Supraveghere a sistemelor de plăți și de decontare a titlurilor de valoare - Cerință privind localizarea într-un stat membru al Eurosistemului, aplicată sistemelor de compensare prin contraparte centrală - Competența BCE”))
   (2015/C 127/24)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamant: Regatul Unit la Marii Britanii şi Irlandei de Nord (reprezentanţi: iniţial S. Ossowski, S. Behzadi-Spencer şi E. Jenkinson, ulterior S. Behzadi-Spencer şi E. Jenkinson şi în final V. Kaye, agenţi, asistaţi de K. Beal, QC şi P. Saini, QC)

      Pârâtă: Banca Centrală Europeană (BCE) (reprezentanţi: iniţial A. Sáinz de Vicuña Barroso şi K. Laurinavičius, ulterior A. Sáinz de Vicuña Barroso şi P. Papapaschalis şi în final M. Papapaschalis şi P. Senkovic, agenţi, asistaţi de R. Subiotto, QC, F. C. Laprévote, avocat şi P. Stuart, barrister)

      Intervenient în susținerea reclamantului: Regatul Suediei (reprezentanţi: A. Falk, C. Meyer-Seitz, C. Stege, S. Johannesson, U. Persson şi H. Karlsson, agenţi)

      Interveniente în susținerea pârâtei: Regatul Spaniei (reprezentant: A. Rubio González, abogado del Estado) şi Republica Franceză (reprezentanţi: G. de Bergues, D. Colas şi E. Ranaivoson, agenţi)

      Obiectul

   Cerere de anulare a Cadrului politicii de supraveghere a Eurosistemului, publicat de BCE la 5 iulie 2011, în măsura în care prin acesta se instituie o cerință privind localizarea aplicabilă contrapărților centrale stabilite în state membre care nu fac parte din Eurosistem

      Dispozitivul

               1)

               Anulează Cadrul politicii de supraveghere a Eurosistemului, publicat de Banca Centrală Europeană (BCE) la 5 iulie 2011, în măsura în care impune contrapărților centrale care intervin în compensarea de titluri de valoare financiare cerința privind localizarea într-un stat membru al Eurosistemului.

               2)

               BCE suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord.

               3)

               Regatul Spaniei, Republica Franceză și Regatul Suediei suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 340, 19.11.2011.


title: Cauza C-511/08: Hotărârea Curții (Camera a patra) din 15 aprilie 2010 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Bundesgerichtshof — Germania) — Handelsgesellschaft Heinrich Heine GmbH/Verbraucherzentrale Nordrhein-Westfalen eV (Directiva 97/7/CE — Protecția consumatorilor — Contracte încheiate la distanță — Dreptul de retractare — Costuri de expediere a mărfurilor imputate consumatorului)

text:
               5.6.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 148/6

         Hotărârea Curții (Camera a patra) din 15 aprilie 2010 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Bundesgerichtshof — Germania) — Handelsgesellschaft Heinrich Heine GmbH/Verbraucherzentrale Nordrhein-Westfalen eV
   (Cauza C-511/08) (1)

   (Directiva 97/7/CE - Protecția consumatorilor - Contracte încheiate la distanță - Dreptul de retractare - Costuri de expediere a mărfurilor imputate consumatorului)
   2010/C 148/09
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Bundesgerichtshof

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Handelsgesellschaft Heinrich Heine GmbH

      Pârâtă: Verbraucherzentrale Nordrhein-Westfalen eV

      Obiectul

   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Bundesgerichtshof — Interpretarea articolului 6 alineatul (1) a doua teză și alineatul (2) din Directiva 97/7/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 20 mai 1997 privind protecția consumatorilor cu privire la contractele la distanță (JO L 144, p. 19, Ediție specială, 15/vol. 4, p. 160) — Legislație națională care permite suportarea de către consumator a cheltuielilor de expediere a mărfurilor în cazul retractării

      Dispozitivul

   Articolul 6 alineatul (1) primul paragraf a doua teză și alineatul (2) din Directiva 97/7/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 20 mai 1997 privind protecția consumatorilor cu privire la contractele la distanță trebuie să fie interpretat în sensul că se opune unei reglementări naționale care permite furnizorului, într un contract încheiat la distanță, să impute consumatorului costurile de expediere a mărfurilor, în cazul în care acesta din urmă își exercită dreptul de retractare.

      (1)  JO C 32, 7.2.2009.


title: Cauza C-538/11: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Landesgericht Salzburg (Austria) la 21 octombrie 2011 — Hermine Sax/Pensionsversicherungsanstalt Landesstelle Salzburg

text:
               28.1.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 25/30

      Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Landesgericht Salzburg (Austria) la 21 octombrie 2011 — Hermine Sax/Pensionsversicherungsanstalt Landesstelle Salzburg
      (Cauza C-538/11)
      (2012/C 25/52)
      Limba de procedură: germana

         Instanța de trimitere

      Landesgericht Salzburg

         Părțile din acțiunea principală

         Reclamantă: Hermine Sax

         Pârâtă: Pensionsversicherungsanstalt Landesstelle Salzburg

         Întrebările preliminare

                  1.

                  Regulamentul (CE) nr. 883/2004, în special articolul 7 și Titlul III, Capitolul 1 (Prestațiile de boală) și Regulamentul (CE) nr. 987/2009 trebuie interpretate în sensul că o persoană care necesită îngrijire pe termen lung și care primește pensie austriacă poate solicita plata unei alocații de îngrijire în conformitate cu Bundespflegegeldgesetz (Legea federală privind alocațiile de îngrijire) (BPGG), ca prestație în numerar în caz de boală, independent dacă aceasta are reședința principală în Republica Federală Germania, dacă îndeplinește celelalte condiții privind acest drept conform BPGG și, în consecință, regulamentele menționate se opun aplicării dispoziției de drept național cuprinse la articolul 3 din BPGG?

                  2.

                  În cazul unui răspuns afirmativ la întrebarea 1):
                  Regulamentul (CE) nr. 883/2004, în special articolul 10 și articolul 11 alineatul (3) litera (e), precum și articolele 21, 29 și 34, respectiv Titlul III, Capitolul 1 (Prestațiile de boală) și Regulamentul (CE) nr. 987/2009 trebuie interpretate în sensul că o persoană care necesită îngrijire pe termen lung și care primește două pensii, și anume o pensie austriacă și o pensie germană, poate solicita plata unei alocații de îngrijire în conformitate cu BPGG, ca prestație în numerar în caz de boală, independent dacă aceasta are reședința principală în Republica Federală Germenia, dacă îndeplinește celelalte condiții privind acest drept conform BPGG și, în consecință, regulamentele menționate se opun aplicării dispoziției de drept național cuprinse la articolul 3 din BPGG?

                  3.

                  În cazul unui răspuns afirmativ la întrebarea 2):
                  Cum trebuie interpretate Regulamentul (CE) nr. 883/2004, în special articolele 10 și 34 și articolul 31 și Regulamentul (CE) nr. 987/2009 în situația unui cumul și a unei compensări de prestații din sistemul de securitate socială pentru acoperirea riscurilor privind îngrijirea pe termen lung, și anume în prezenta cauză, în situația existenței dreptului la o prestație combinată de alocație germană de îngrijire (alegere între prestația în natură și cea în numerar) și a dreptului la o alocație austriacă de îngrijire, în concret:

                              3.1.

                              Doar prestația în numerar acordată de Germania, statul de reședință, sau doar prestația de îngrijire acordată în natură ori întreaga prestație de îngrijire (suma totală reprezentând alocația de îngrijire și valoarea prestației de îngrijire acordată în natură) trebuie să fie compensată cu alocația austriacă de îngrijire prevăzută de BPGG care trebuie exportată și în acest caz trebuie să se țină cont de nivelurile diferite ale prețurilor din statele membre avute în vedere?

                              3.2.

                              Atunci când se efectuează compensarea trebuie să se țină cont de faptul dacă statul de reședință acordă prestații de îngrijire cu acoperire echivalentă, respectiv astfel de prestații de îngrijire acordate de statul de reședință nu trebuie incluse la efectuarea compensării, când acestea sunt prevăzute doar în statul de reședință de către sistemul de securitate socială, pentru acoperirea riscurilor privind îngrijirea pe termen lung?

                              3.3.

                              Instanța în materie de drept social sesizată de persoana care necesită îngrijire pe termen lung trebuie să verifice îndeplinirea condițiilor de fond pentru compensare, dacă instituția pârâtă nu a inițiat nicio procedură în sensul articolului 31 din Regulamentul (CE) nr. 987/2009, nu a făcut nicio afirmație cu privire la prestațiile cu acoperire echivalentă și în special nu a informat persoana care necesită îngrijire pe termen lung cu privire la interdicția cumulului prestațiilor?


title: Cauza F-82/14: Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera întâi) din 22 septembrie 2015 – Gioria/Comisia (Funcție publică — Concursuri generale — Concursul EPSO/AST/126/12 — Legătură de rudenie între un membru al juriului și un candidat — Conflict de interese — Articolul 27 din statut — Recrutarea funcționarilor cu cel mai înalt nivel de integritate — Decizie de excludere a candidatului din concurs)

text:
               3.11.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 363/47

         Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera întâi) din 22 septembrie 2015 – Gioria/Comisia
   (Cauza F-82/14) (1)

   ((Funcție publică - Concursuri generale - Concursul EPSO/AST/126/12 - Legătură de rudenie între un membru al juriului și un candidat - Conflict de interese - Articolul 27 din statut - Recrutarea funcționarilor cu cel mai înalt nivel de integritate - Decizie de excludere a candidatului din concurs))
   (2015/C 363/56)
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Reclamant: Roberto Gioria (Veruno, Italia) (reprezentant: M. Cornacchia, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: J. Currall și G. Gattinara, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare a deciziei de excludere a reclamantului din concursul EPSO/AST/126/2012 din cauza faptului că nu a informat comitetul de selecție că are o legătură de rudenie cu unul dintre membrii juriului

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Domnul Gioria suportă jumătate din propriile cheltuieli de judecată.

               3)

               Comisia Europeană suportă propriile cheltuieli de judecată și este obligată la plata a jumătate din cheltuielile de judecată efectuate de domnul Gioria.

      (1)  JO C 388, 3.11.2014, p. 32.


title: Cauza T-108/09: Acțiune introdusă la 16 martie 2009 — Ravensburger/OAPI — Educa Borras (MEMORY)

text:
               6.6.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 129/16

         Acțiune introdusă la 16 martie 2009 — Ravensburger/OAPI — Educa Borras (MEMORY)
   (Cauza T-108/09)
   2009/C 129/27
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Ravensburger AG (Ravensburg, Germania) (reprezentanți: R. Kunze, avocat și Solicitor și G. Würtenberger, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Educa Borras S.A. (Sant Quirze del Valles, Spania)

      Concluziile reclamantei

               —

               Anularea Deciziei Camerei a doua de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 8 ianuarie 2009 în cauza R 305/2008-2 și

               —

               obligarea OAPI la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

      Marca comunitară înregistrată care a făcut obiectul unei cereri de declarare a nulității: marca verbală „MEMORY” pentru produse din clasele 9 și 28.

      Titularul mărcii comunitare: reclamanta.

      Partea care solicită declararea nulității mărcii comunitare: cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs.

      Decizia diviziei de anulare: declară nulitatea mărcii comunitare în cauză.

      Decizia camerei de recurs: respinge recursul.

      Motivele invocate: încălcarea articolului 7 alineatul (1) literele (b) și (c) coroborat cu articolul 51 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul nr. 40/94 al Consiliului întrucât camera de recurs a considerat în mod greșit că termenul „memory” era descriptiv și lipsit de caracter distinctiv la data desfășurării procedurii de declarare a nulității și astfel nu a ținut cont, în mod greșit, de faptul că pot fi luate în considerare numai circumstanțele invocate la data înregistrării mărcii în cauză; încălcarea articolului 7 alineatul (1) literele (b) și (c) coroborat cu articolul 51 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul nr. 40/94 al Consiliului întrucât camera de recurs a considerat în mod greșit că utilizarea termenului „memory” este descriptivă întemeindu-se numai pe două trimiteri la utilizarea în cadrul Comunităților Europene și fără a examina mai aprofundat dacă acestea sugerează o utilizare descriptivă și, prin urmare, nu a ținut cont de utilizarea necontestată de lungă durată a mărcii înregistrate în cauză pentru jocuri, în cadrul unei publicități pe o piață competitivă orientată către consumator; camera de recurs s-a întemeiat în mod greșit, atunci când a confirmat caracterul descriptiv și lipsa de caracter distinctiv ale mărcii înregistrate în cauză, pe surse care nu au fost examinate, provenind din țări din afara Uniunii Europene; încălcarea articolului 75 din Regulamentul nr. 40/94 al Consiliului întrucât camera de recurs a respins în mod greșit cererea reclamantei de citare în vederea unei audieri.


title: Cauza C-325/13 P: Recurs introdus la 17 iunie 2013 de Peek & Cloppenburg KG împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a cincea) din 18 aprilie 2013 în cauza T-506/11, Peek & Cloppenburg KG/Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

text:
               24.8.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 245/4

         Recurs introdus la 17 iunie 2013 de Peek & Cloppenburg KG împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a cincea) din 18 aprilie 2013 în cauza T-506/11, Peek & Cloppenburg KG/Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)
   (Cauza C-325/13 P)
   2013/C 245/07
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Recurentă: Peek & Cloppenburg KG (Düsseldorf, Germania) (reprezentant: P. Lange, avocat)

      Celelalte părți din procedură: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale), Peek & Cloppenburg KG (Hamburg, Germania)

      Concluziile recurentei

   Recurenta solicită Curții:

               —

               anularea Hotărârii Tribunalului din 18 aprilie 2013 în cauza T-506/11;

               —

               anularea Deciziei Camerei întâi de recurs a OAPI din 28 februarie 2011 în cauza R 53/2005-1;

               —

               obligarea OAPI și a Peek & Cloppenburg KG (Hamburg) la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Recurenta invocă o încălcare a articolului 8 alineatul (4) din Regulamentul nr. 207/2009 (1) rezultând dintr-o interpretare eronată a expresiei „conferă […] dreptul de a interzice utilizarea unei mărci mai recente”.
   Contrar hotărârii Tribunalului, nu se poate porni de la premiza că singura cerință stabilită de această dispoziție este aceea ca semnul invocat să aibă un domeniu de aplicare care depășește domeniul local. Expresia în discuție ar trebui să fie interpretată în sensul că limitează mai mult sfera semnelor al căror domeniu de aplicare depășește domeniul local pe care se poate întemeia o opoziție. În temeiul acestei interpretări, dreptul național în litigiu ar trebui să confere titularului său dreptul de a interzice utilizarea unei mărci mai recente pe ansamblul teritoriului statului membru din care provine acest drept.
   Această interpretare este susținută de sensul procedurii de opoziție împotriva unei cereri de înregistrare a unei mărci comunitare, de dispozițiile articolelor 110 și 111 din Regulamentul 207/2009, precum și de modul în care este interpretat criteriul prevăzut la articolul 4 alineatul (4) litera (b) din Directiva 2008/95/CE (2), care este identic cu cel prevăzut la articolul 8 alineatul (4) din Regulamentul nr. 207/2009.
   Legiuitorul german, interpretând în mod corect articolul 4 alineatul (4) litera (b) din Directiva 2008/95, a transpus în dreptul național această prevedere în sensul că conferă titularului său dreptul de a interzice utilizarea unei mărci mai recente pe ansamblul teritoriului Republicii Federale Germania. Interpretarea expresiei „conferă […] dreptul de a interzice utilizarea unei mărci mai recente” ar fi relevantă pentru soluționarea litigiului.
   Cu titlu subsidiar, recurenta invocă încălcarea articolului 8 alineatul (4) din Regulamentul nr. 207/2009 prin interpretarea eronată a expresiei „cu un domeniu de aplicare care depășește domeniul local” efectuată de Tribunal. În această privință, recurenta se întemeiază pe sensul procedurii de opoziție, pe obiectivul limitării sferei semnelor naționale care pot sta la baza unei opoziții, pe legătura normativă cu articolele 110 și 111 din Regulamentul nr. 207/2009, precum și pe dispozițiile articolului 4 alineatul (4) litera (b) din Directiva 2008/95/CE.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 207/2009 al Consiliului din 26 februarie 2009 privind marca comunitară (JO L 78, p. 1).

      (2)  Directiva 2008/95/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 22 octombrie 2008 de apropiere a legislațiilor statelor membre cu privire la mărci (JO L 299, p. 25).


title: Cauza F-86/09: Acțiune introdusă la 21 octombrie 2009 — W/Comisia

text:
               16.1.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 11/40

         Acțiune introdusă la 21 octombrie 2009 — W/Comisia
   (Cauza F-86/09)
   2010/C 11/77
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: W (Bruxelles, Belgia) (reprezentant: E. Boigelot, avocat)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene

      Obiectul și descrierea litigiului

   Cerere de anulare a deciziei prin care nu se acordă reclamantului alocația pentru locuință

      Concluziile reclamantului

               —

               Anularea deciziei Oficiului pentru Administrarea și Plata Drepturilor Individuale din 5 martie 2009 prin care nu se acordă reclamantului alocația pentru locuință;

               —

               anularea respingerii reclamației introduse de reclamant la 2 aprilie 2009, înregistrată cu numărul R/149/09, în temeiul articolului 90 alineatul (2) din statut, respingere decisă de directorul general al DG Admin, în calitatea sa de AIPN, la data de 17 iulie 2009;

               —

               obligarea Comisiei Comunităților Europene la plata cheltuielilor de judecată.


title: Cauza C-139/07 P: Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 29 iunie 2010 — Comisia Europeană/Technische Glaswerke Ilmenau GmbH, Republica Finlanda, Regatul Suediei [Recurs — Acces la documentele instituțiilor — Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 — Documente aferente procedurilor de control al ajutoarelor de stat — Excepție privind protecția obiectivelor activităților de anchetă — Obligație a instituției în cauză de a aprecia în mod concret și individual conținutul documentelor menționate în cererea de acces]

text:
               28.8.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 234/2

         Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 29 iunie 2010 — Comisia Europeană/Technische Glaswerke Ilmenau GmbH, Republica Finlanda, Regatul Suediei
   (Cauza C-139/07 P) (1)

   (Recurs - Acces la documentele instituțiilor - Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 - Documente aferente procedurilor de control al ajutoarelor de stat - Excepție privind protecția obiectivelor activităților de anchetă - Obligație a instituției în cauză de a aprecia în mod concret și individual conținutul documentelor menționate în cererea de acces)
   2010/C 234/02
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Recurentă: Comisia Europeană (reprezentanți: V. Kreuschitz, P. Aalto și C. Docksey, agenți)

      Celelalte părți în proces: Technische Glaswerke Ilmenau GmbH (reprezentanți: C. Arhold și N. Wimmer, Rechtsanwälte), Republica Finlanda (reprezentant: J. Heliskoski, agent), Regatul Suediei (reprezentanți: K. Wistrand, S. Johannesson și K. Petkovska, agenți)

      Intervenient în susținerea părții Technische Glaswerke Ilmenau GmbH: Regatul Danemarcei (reprezentant: B. Weis Fogh, agent)

      Obiectul

   Recurs declarat împotriva hotărârii Tribunalului de Primă Instanță (Camera a cincea) din 14 decembrie 2006 în cauza T-237/02, Technische Glaswerke Ilmenau/Comisie, de anulare a deciziei Comisiei din 28 mai 2002, în măsura în care aceasta refuză recurentei accesul la documente privind procedura de investigare a ajutoarelor de stat care i-au fost acordate — Aplicarea Regulamentului (CE) nr. 1049/2001 la documente privind procedura de investigare a ajutoarelor de stat — Obligația instituției în cauză de a aprecia în mod concret și individual conținutul documentelor menționate în cererea de acces

      Dispozitivul

               1.

               Anulează punctele 1 și 3 din dispozitivul Hotărârii Tribunalului de Primă Instanță al Comunităților Europene din 14 decembrie 2006, Technische Glaswerke Ilmenau/Comisia (T-237/02).

               2.

               Respinge acțiunea formulată în fața Tribunalului de Primă Instanță al Comunităților Europene având ca obiect anularea Deciziei Comisiei Comunităților Europene din 28 mai 2002 în măsura în care prin aceasta se refuză accesul la documentele aferente procedurilor de control al ajutoarelor de stat acordate în favoarea Technische Glaswerke Ilmenau GmbH.

               3.

               Technische Glaswerke Ilmenau GmbH suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și cheltuielile de judecată efectuate de Comisia Europeană atât în primă instanță, cât și în prezentul recurs.

               4.

               Regatul Danemarcei, Republica Finlanda și Regatul Suediei suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 140, 23.6.2007.


title: Cauza T-474/07: Ordonanța Tribunalului de Primă Instanță din 5 octombrie 2009 — Comisia/CAE Consulting Sven Rau

text:
               21.11.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 282/62

         Ordonanța Tribunalului de Primă Instanță din 5 octombrie 2009 — Comisia/CAE Consulting Sven Rau
   (Cauza T-474/07) (1)

   2009/C 282/116

      Limba de procedură: germana

   Președintele Camerei întâi a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 79, 29.3.2008.


title: Cauza F-9/12: Acțiune introdusă la 20 ianuarie 2012 — ZZ/Parlamentul

text:
               5.5.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 133/30

         Acțiune introdusă la 20 ianuarie 2012 — ZZ/Parlamentul
   (Cauza F-9/12)
   2012/C 133/60
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: ZZ (reprezentanți: L. Lévi, M. Vandenbussche, avocați)

      Pârât: Parlamentul European

      Obiectul și descrierea litigiului

   Cerere de obligare a Parlamentului European la repararea prejudiciului material și moral pe care reclamanta pretinde că l-ar fi suferit ca urmare a greșelilor comise în gestionarea listei sale de rezervă.

      Concluziile reclamantei

               —

               Recunoașterea răspunderii extracontractuale a Parlamentului pentru greșelile comise în gestionarea listei sale de rezervă;

               —

               repararea prejudiciului material al reclamantei evaluat, pentru perioada cuprinsă între decembrie 2003 și decembrie 2011 la 749 449,3 euro, plus fondurile de pensii, și pentru perioada posterioară până la vârsta legală de pensionare, la plata lunară a cuantumurilor nete care corespund salariilor fixate pentru funcționarii din grupa AD începând cu gradul AD 9 treapta 2, al doilea an, ținând seama de o carieră normală a unui funcționar cu același grad, la care se adaugă contribuțiile corespunzătoare pentru casa de asigurări de sănătate. La această sumă trebuie să se adauge dobânzile de întârziere, calculate la cursul Băncii Centrale Europene majorate cu două puncte;

               —

               repararea prejudiciului moral suferit de reclamantă, evaluat la 70 000 de euro;

               —

               obligarea Parlamentului European la plata cheltuielilor de judecată.


title: Cauza T-277/06: Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 7 mai 2009 — Omnicare/OAPI — Astellas Pharma (OMNICARE) ( Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale OMNICARE — Marcă națională figurativă anterioară OMNICARE — Respingerea unei cereri de restitutio in integrum )

text:
               4.7.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 153/35

         Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 7 mai 2009 — Omnicare/OAPI — Astellas Pharma (OMNICARE)
   (Cauza T-277/06) (1)

   („Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale OMNICARE - Marcă națională figurativă anterioară OMNICARE - Respingerea unei cereri de restitutio in integrum”)
   2009/C 153/67
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Omnicare, Inc. (Covington, Kentucky, Statele Unite) (reprezentanți: inițial M. Edenborough, barrister și O. Patterson, solicitor, ulterior M. Edenborough)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentanți: inițial S. Laitinen, ulterior G. Schneider, agenți)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: Astellas Pharma GmbH (München, Germania) (reprezentant: A. Franke, avocat)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a doua de recurs OAPI din 24 iulie 2006 (cauza R 446/2006-2), privind o procedură de opoziție între Yamanouchi Pharma GmbH și Omnicare, Inc. și prin care s-a respins cererea de restitutio in integrum formulată de aceasta din urmă.

      Dispozitivul

               1)

               Anulează Decizia Camerei a doua de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI) din 24 iulie 2006 (cauza R 446/2006 2).

               2)

               OAPI suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și cheltuielile de judecată ale Omnicare, Inc.

               3)

               Astellas Pharma GmbH suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 294, 2.12.2006.