title: Cauza C-181/17: Acțiune introdusă la 7 aprilie 2017 – Comisia Europeană/Regatul Spaniei

text:
               19.6.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 195/15

         Acțiune introdusă la 7 aprilie 2017 – Comisia Europeană/Regatul Spaniei
   (Cauza C-181/17)
   (2017/C 195/20)
   Limba de procedură: spaniola

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: J. Hottiaux și J. Rius, agenți)

      Pârât: Regatul Spaniei

      Concluzii

               —

               Declararea, în conformitate cu articolul 258 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, a faptului că, prin stabilirea unui număr minim de vehicule pentru obținerea unei licențe de transport public, Regatul Spaniei a încălcat obligațiile care îi revin în temeiul articolului 3 și al articolului 5 litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 1071/2009 privind accesul la ocupația de operator de transport;

               —

               Obligarea Regatului Spaniei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Acțiunea formulată de Comisia Europeană împotriva Regatului Spaniei are ca obiect aplicarea Regulamentului (CE) nr. 1071/2009 al Parlamentului European și al Consiliului din 21 octombrie 2009 de stabilire a unor norme comune privind condițiile care trebuie îndeplinite pentru exercitarea ocupației de operator de transport rutier și de abrogare a Directivei 96/26/CE a Consiliului (JO L 300 din 14.11.2009, p. 51) (1).
   Comisia consideră că, prin faptul că a impus drept condiție pentru obținerea unei licențe de transport public ca întreprinderile să dispună de cel puțin trei vehicule, Regatul Spaniei a încălcat obligațiile care îi revin în temeiul articolului 3 alineatele (1) și (2) și al articolului 5 litera (b) din regulamentul respectiv.

      (1)  JO 2009, L 300, p. 51.


title: Hotărârea Curții din 1 martie 2017 în cauza E-10/16 – Autoritatea AELS de Supraveghere/Islanda (Neîndeplinirea de către un stat AELS a obligațiilor care îi revin – Nerespectarea obligației de punere în aplicare – Directiva 2014/68/UE privind armonizarea legislației statelor membre referitoare la punerea la dispoziție pe piață a echipamentelor sub presiune)

text:
               22.6.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 198/6

         HOTĂRÂREA CURȚII
   din 1 martie 2017
   în cauza E-10/16
   Autoritatea AELS de Supraveghere/Islanda

      (Neîndeplinirea de către un stat AELS a obligațiilor care îi revin – Nerespectarea obligației de punere în aplicare – Directiva 2014/68/UE privind armonizarea legislației statelor membre referitoare la punerea la dispoziție pe piață a echipamentelor sub presiune)

   (2017/C 198/06)
   În cauza E-10/16, Autoritatea AELS de Supraveghere/Islanda – CERERE de declarare a faptului că Islanda nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul actului menționat la punctul 6a și la punctul 6e din capitolul VIII din anexa II la Acordul privind Spațiul Economic European (Directiva 2014/68/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 15 mai 2014 privind armonizarea legislației statelor membre referitoare la punerea la dispoziție pe piață a echipamentelor sub presiune), astfel cum a fost adaptat la acord prin protocolul 1 la acesta, și în temeiul articolului 7 din acord, deoarece nu a adoptat măsurile necesare pentru a pune în aplicare articolul 13 din actul menționat la termenul prevăzut sau, în orice caz, deoarece nu a informat Autoritatea AELS de Supraveghere în acest sens, Curtea, compusă din Carl Baudenbacher, președinte, Per Christiansen (judecător-raportor) și Páll Hreinsson, judecători, a emis, la 1 martie 2017, hotărârea al cărei dispozitiv prevede următoarele:
   Curtea:

               1.

               Declară că Islanda nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul actului menționat la punctul 6a și la punctul 6e din capitolul VIII din anexa II la Acordul privind Spațiul Economic European (Directiva 2014/68/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 15 mai 2014 privind armonizarea legislației statelor membre referitoare la punerea la dispoziție pe piață a echipamentelor sub presiune), astfel cum a fost adaptat la acord prin protocolul 1 la acesta, și în temeiul articolului 7 din acord, deoarece nu a adoptat măsurile necesare pentru a pune în aplicare articolul 13 din actul menționat la termenul prevăzut.

               2.

               Dispune suportarea cheltuielilor de judecată de către Islanda.


title: Cauza T-474/10: Hotărârea Tribunalului din 15 octombrie 2013 — Evropaïki Dynamiki/Comisia [ „Contracte de achiziții publice de servicii — Procedura de cerere de ofertă — Prestarea de servicii externe de dezvoltare, cercetare și suport a sistemelor informatice (ESP DESIS II) — Clasarea unui ofertant — Atribuirea contractului de achiziții — Obligația de motivare — Transparență — Egalitate de tratament — Eroare vădită de apreciere — Răspundere extracontractuală” ]

text:
               30.11.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 352/12

         Hotărârea Tribunalului din 15 octombrie 2013 — Evropaïki Dynamiki/Comisia
   (Cauza T-474/10) (1)

   (Contracte de achiziții publice de servicii - Procedura de cerere de ofertă - Prestarea de servicii externe de dezvoltare, cercetare și suport a sistemelor informatice (ESP DESIS II) - Clasarea unui ofertant - Atribuirea contractului de achiziții - Obligația de motivare - Transparență - Egalitate de tratament - Eroare vădită de apreciere - Răspundere extracontractuală)
   2013/C 352/22
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Atena, Grecia) (reprezentanți: N. Korogiannakis și M. Dermitzakis, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: inițial N. Bambara și S. Delaude, ulterior S. Delaude, agenți, asistați de O. Graber-Soudry, solicitor)

      Obiectul

   Pe de o parte, cerere de anulare a patru decizii ale Comisiei comunicate prin patru scrisori distincte din 16 iulie 2010 de clasare a ofertei prezentate de reclamantă în cadrul procedurii de cerere de ofertă DIGIT/R2/PO/2009/045 privind „Serviciile externe de dezvoltare, cercetare și suport a sistemelor informatice” (ESP DESIS II) (JO 2009/S 198-283663), pentru lotul 1 A pe poziția a doua, pentru lotul 1 B pe poziția a treia, pentru lotul 1 C pe poziția a doua și pentru lotul 3 pe poziția a treia, precum și a tuturor deciziilor aferente ale Direcției Generale Informatică a Comisiei, inclusiv cele de atribuire a contractelor respective ofertanților clasați pe cel dintâi și pe cel de al doilea loc, și, pe de altă parte, cerere de despăgubiri

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Obligă Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 346, 18.12.2010.


title: Cauza T-288/16: Acțiune introdusă la 2 iunie 2016 – Convivo/EUIPO – Porcesadora Nacional de Alimentos (M'Cooky)

text:
               18.7.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 260/51

         Acțiune introdusă la 2 iunie 2016 – Convivo/EUIPO – Porcesadora Nacional de Alimentos (M'Cooky)
   (Cauza T-288/16)
   (2016/C 260/63)
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Convivo GmbH (Viena, Austria) (reprezentant C. Düchs, avocat)

      Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Porcesadora Nacional de Alimentos C.A. Pronaca (Quito, Ecuador)

      Datele privind procedura în fața EUIPO

      Titularul mărcii în litigiu: reclamanta

      Marca în litigiu: înregistrarea internațională care desemnează Uniunea Europeană a mărcii verbale „M’Cooky” – înregistrarea internațională care desemnează Uniunea Europeană nr. 1 075 242

      Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție

      Decizia atacată: Decizia Camerei a doua de recurs a EUIPO din 7 martie 2016 în cauza R 1039/2015-2

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei atacate;

               —

               obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată efectuate de reclamantă în cadrul prezentei proceduri, inclusiv a celor efectuate în cadrul procedurii căii de atac şi al procedurii de opoziţie;

               —

               obligarea EUIPO şi a intervenientei la plata propriilor cheltuieli de judecată.

      Motivul invocat

               —

               încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009.


title: Cauza T-474/04: Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 12 octombrie 2007 — Pergan Hilfsstoffe für industrielle Prozesse/Comisia Comunităților Europene ( Concurență — Înțelegeri — Peroxizi organici — Decizie de respingere a unei cereri de eliminare a anumitor pasaje din versiunea finală publicată a unei decizii de constatare a unei încălcări a articolului 81 CE — Divulgare de informații referitoare la reclamantă prin publicarea unei decizii care nu îi este adresată — Articolul 21 din Regulamentul nr. 17 — Secret profesional — Articolul 287 CE — Prezumție de nevinovăție — Anulare )

text:
               24.11.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 283/25

         Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 12 octombrie 2007 — Pergan Hilfsstoffe für industrielle Prozesse/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza T-474/04) (1)

   („Concurență - Înțelegeri - Peroxizi organici - Decizie de respingere a unei cereri de eliminare a anumitor pasaje din versiunea finală publicată a unei decizii de constatare a unei încălcări a articolului 81 CE - Divulgare de informații referitoare la reclamantă prin publicarea unei decizii care nu îi este adresată - Articolul 21 din Regulamentul nr. 17 - Secret profesional - Articolul 287 CE - Prezumție de nevinovăție - Anulare’)
   (2007/C 283/44)
   Limba de procedură: germana
   Părțile

      Reclamantă: Pergan Hilfsstoffe für industrielle Prozesse GmbH (Bocholt, Germania) (reprezentanți: M. Klusmann și F. Wiemer, avocats)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: A. Bouquet, agent, assisté de A. Böhlke, avocat)
   Obiectul
   Cerere de anulare a Deciziei (2004) D/204343 a Comisiei, din 1 octombrie 2004, în măsura în care respinge cererea reclamantei de obținere a eliminării oricărei referiri la aceasta în versiunea finală publicată a Deciziei 2005/349/CE a Comisiei din 10 decembrie 2003 cu privire la o procedură de aplicare a articolului 81 [CE] și a articolului 53 din Acordul SEE (cauza COMP/E-2/37.857 — Peroxizi organici) (JO 2005, L 110, p. 44).
   Dispozitivul

               1)

               Anulează Decizia (2004) D/204343 a Comisiei din 1 octombrie 2004.

               2)

               Obligă Comisia la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 45, 19.2.2005.


title: Cauza T-50/14: Hotărârea Tribunalului din 26 noiembrie 2015 – Demp/OAPI (TURBO DRILL) [„Marcă comunitară — Cererea de înregistrare a mărcii comunitare verbale TURBO DRILL — Motiv de refuz — Caracter descriptiv — Articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009”]

text:
               25.1.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 27/42

         Hotărârea Tribunalului din 26 noiembrie 2015 – Demp/OAPI (TURBO DRILL)
   (Cauza T-50/14) (1)

   ([„Marcă comunitară - Cererea de înregistrare a mărcii comunitare verbale TURBO DRILL - Motiv de refuz - Caracter descriptiv - Articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009”])
   (2016/C 027/50)
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Demp BV (Vianen, Țările de Jos) (reprezentant: C. Gehweiler, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: A. Schifko, agent)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a patra de recurs a OAPI din 22 noiembrie 2013 (cauza R 1254/2013-4), privind o cerere de înregistrare a semnului verbal TURBO DRILL ca marcă comunitară

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă Demp BV la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 78, 15.3.2014.


title: Cauza C-217/16: Cerere de decizie preliminară introdusă de Efeteio Athinon (Grecia) la 18 aprilie 2016 – Comisia Europeană/Dimos Zagoriou

text:
               20.6.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 222/7

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Efeteio Athinon (Grecia) la 18 aprilie 2016 – Comisia Europeană/Dimos Zagoriou
   (Cauza C-217/16)
   (2016/C 222/09)
   Limba de procedură: greaca

      Instanța de trimitere

   Efeteio Athinon (Grecia)

      Părțile din procedura principală

      Apelantă: Comisia Europeană

      Intimată: Dimos Zagoriou

      Întrebările preliminare

               1)

               Care este natura actelor Comisiei Europene în exercitarea competențelor sale prevăzute în Regulamentele nr. 2052/88 (1), nr. 4253/1988 (2) și nr. 4256/1988 (3) și, mai precis, aceste acte ale Comisiei [sunt] acte de drept public și dau naștere, în orice caz, unor litigii administrative cu privire la fond, în special în cazul în care obiectul popririi în mâinile terților dispuse de Comisia Europeană este un credit privat, atunci când cererea inițială pentru soluționarea căreia se efectuează executarea silită rezultă dintr-un raport juridic de drept public, derivat din actele Comisiei Europene menționate mai sus [,] sau sunt acte de drept privat care dau naștere unor litigii de drept privat?

               2)

               Având în vedere articolul 299 TFUE, potrivit căruia executarea silită a actelor Comisiei Europene care impun o obligație pecuniară în sarcina altor persoane decât statele membre este reglementată de normele de procedură civilă în vigoare în statul pe teritoriul căruia se efectuează executarea silită și având în vedere dispoziția de la acest articol potrivit căreia controlul legalității măsurilor de executare este de competența instanțelor naționale, în ce mod se stabilește competența instanțelor naționale cu privire la litigiile care rezultă din această executare, în cazul în care, potrivit legislației naționale, litigiile menționate constituie litigii administrative cu privire la fond, și anume în cazul în care raportul în cauză este de drept public?

               3)

               În cazul executării silite a unor acte ale Comisiei Europene adoptate în temeiul Regulamentelor nr. 2052/88, nr. 4253/1988 și nr. 4256/1988 și care impun obligații pecuniare în sarcina altor persoane decât statele membre, calitatea de pârât a debitorului [se stabileşte] în temeiul dreptului naţional sau în temeiul dreptului comunitar?

               4)

               În cazul în care subiectul obligat să îndeplinească obligaţia pecuniară care derivă din actul Comisiei Europene adoptat în temeiul Regulamentelor nr. 2052/88, nr. 4253/1988 și nr. 4258/1988 este o societate municipală, ulterior dizolvată, municipalitatea căreia îi aparține societatea respectivă este răspunzătoare pentru îndeplinirea obligației pecuniare în cauză față de Comisia Europeană potrivit regulamentelor menționate anterior?

      (1)  JO L 185din 15 iulie 1988, p. 9.

      (2)  JO L 374din 31 decembrie 1988, p. 1.

      (3)  JO L 374din 31 decembrie 1988, p. 25.


title: Cauza T-227/07: Acțiune introdusă la 28 iunie 2007 — Regatul Spaniei/Comisia Comunităților Europene

text:
               8.9.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 211/37

         Acțiune introdusă la 28 iunie 2007 — Regatul Spaniei/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza T-227/07)
   (2007/C 211/72)
   Limba de procedură: spaniola
   Părțile

      Reclamant: Regatul Spaniei (reprezentant: domnul M. Muñoz Pérez)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene
   Concluziile reclamantului

               —

               declararea nulității Deciziei 2007/243/CE a Comisiei din 18 aprilie 2007 privind excluderea de la finanțarea comunitară a anumitor cheltuieli efectuate de statele membre în temeiul Fondului European de Orientare și Garantare Agricolă (FEOGA), secțiunea Garantare, în partea care face obiectul prezentei acțiuni și

               —

               obligarea Comisiei Comunităților Europene la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   Regatul Spaniei contestă decizia atacată, în măsura în care aceasta are în vedere o corecție financiară a costurilor suportate în contextul ajutorului pentru producția de produse procesate din roșii, în cadrul exercițiilor financiare 2003 și 2004, în cuantum de 4 090 316,46 euro.
   În susținerea pretențiilor sale, reclamantul invocă:

               —

               încălcarea articolelor 2 și 3 din Regulamentul nr. 729/70 (1) și a articolului 2 din Regulamentul nr. 1258/1999 (2), dată fiind inexistența neregulilor invocate de Comisie, în special cu privire la controalele în punctele de livrare a materiei prime, care se concretizează în lipsa controalelor de noapte ale inspectorilor Comunității Autonome Extremadura, neconservarea probelor privind cântărirea și semnarea în bloc a bonurilor de livrare;

               —

               în subsidiar, încălcarea principiului proporționalității, dată fiind impunerea de către Comisie a unei corecții financiare cu privire la întreaga cantitate de roșii livrate, chiar dacă neregula esențială pe care se întemeiază corecția ar afecta numai cantitățile livrate în timpul nopții, existând deci posibilitatea de a limita corecția la aceste cantități.

      (1)  Regulamentul (CEE) nr. 729/70 al Consiliului din 21 aprilie 1970 privind finanțarea politicii agricole comune (JO L 94, p. 13).

      (2)  Regulamentul (CE) nr. 1258/1999 al Consiliului din 17 mai 1999 privind finanțarea politicii agricole comune (JO L 160, p. 103).


title: Cauza C-662/15: Hotărârea Curții (Camera a șasea) din 24 noiembrie 2016 (cerere de decizie preliminară formulată de Oberlandesgericht Düsseldorf – Germania) – Lohmann & Rauscher International GmbH & Co. KG/BIOS Medical Services GmbH, fostă BIOS Naturprodukte GmbH [Trimitere preliminară — Apropierea legislațiilor — Directiva 93/42/CEE — Dispozitive medicale — Dispozitiv din clasa I (pansamente chirurgicale) care a făcut obiectul unei proceduri de evaluare a conformității de către producător — Import paralel — Adăugare pe etichetă a datelor referitoare la importator — Procedură de evaluare suplimentară a conformității]

text:
               30.1.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 30/14

         Hotărârea Curții (Camera a șasea) din 24 noiembrie 2016 (cerere de decizie preliminară formulată de Oberlandesgericht Düsseldorf – Germania) – Lohmann & Rauscher International GmbH & Co. KG/BIOS Medical Services GmbH, fostă BIOS Naturprodukte GmbH
   (Cauza C-662/15) (1)

   ([Trimitere preliminară - Apropierea legislațiilor - Directiva 93/42/CEE - Dispozitive medicale - Dispozitiv din clasa I (pansamente chirurgicale) care a făcut obiectul unei proceduri de evaluare a conformității de către producător - Import paralel - Adăugare pe etichetă a datelor referitoare la importator - Procedură de evaluare suplimentară a conformității])
   (2017/C 030/15)
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Oberlandesgericht Düsseldorf

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă și apelantă: Lohmann & Rauscher International GmbH & Co. KG

      Pârâtă și intimată: BIOS Medical Services GmbH, fostă BIOS Naturprodukte GmbH

      Dispozitivul

   Articolul 1 alineatul (2) litera (f) și articolul 11 din Directiva 93/42/CEE a Consiliului din 14 iunie 1993 privind dispozitivele medicale, astfel cum a fost modificată prin Directiva 2007/47/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 5 septembrie 2007, trebuie interpretate în sensul că nu obligă un importator paralel al unui dispozitiv medical, precum cel în discuție în litigiul principal, care poartă marcajul CE și care a făcut obiectul unei evaluări a conformității în sensul articolului 11 menționat, să efectueze o nouă evaluare destinată să ateste conformitatea informațiilor care permit identificarea sa pe care le adaugă etichetei acestui dispozitiv în vederea introducerii sale pe piața statului membru în care are loc importul.

      (1)  JO C 118, 4.4.2016.


title: Cauza C-372/08 P: Ordonanța Curții din 5 mai 2009 — Atlantic Dawn Ltd, Antarctic Fishing Co. Ltd, Atlantean Ltd, Killybegs Fishing Enterprises Ltd, Doyle Fishing Co. Ltd, Western Seaboard Fishing Co. Ltd, O'Shea Fishing Co. Ltd, Aine Fishing Co. Ltd, Brendelen Ltd, Cavankee Fishing Co. Ltd, Ocean Trawlers Ltd, Eileen Oglesby, Noel McGing, Mullglen Ltd, Bradan Fishing Co. Ltd, Larry Murphy, Pauric Conneely, Thomas Flaherty, Carmarose Trawling Co. Ltd, Colmcille Fishing Ltd/Comisia Comunităților Europene, Regatul Spaniei [Recurs — Regulamentul(CE) nr. 147/2007 — Reducerea cotelor de macrou atribuite Irlandei pentru anii 2007-2012 — Acțiune în anulare împotriva Regulamentului nr. 147/2007 introdusă de un grup de pescari irlandezi compus din 20 dintre cei 23 de titulari de licențe ai flotei pelagice de apă de mare răcită — Inadmisibilitate — Recurs în mod vădit nefondat]

text:
               29.8.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 205/16

         Ordonanța Curții din 5 mai 2009 — Atlantic Dawn Ltd, Antarctic Fishing Co. Ltd, Atlantean Ltd, Killybegs Fishing Enterprises Ltd, Doyle Fishing Co. Ltd, Western Seaboard Fishing Co. Ltd, O'Shea Fishing Co. Ltd, Aine Fishing Co. Ltd, Brendelen Ltd, Cavankee Fishing Co. Ltd, Ocean Trawlers Ltd, Eileen Oglesby, Noel McGing, Mullglen Ltd, Bradan Fishing Co. Ltd, Larry Murphy, Pauric Conneely, Thomas Flaherty, Carmarose Trawling Co. Ltd, Colmcille Fishing Ltd/Comisia Comunităților Europene, Regatul Spaniei
   (Cauza C-372/08 P) (1)

   (Recurs - Regulamentul(CE) nr. 147/2007 - Reducerea cotelor de macrou atribuite Irlandei pentru anii 2007-2012 - Acțiune în anulare împotriva Regulamentului nr. 147/2007 introdusă de un grup de pescari irlandezi compus din 20 dintre cei 23 de titulari de licențe ai flotei pelagice de apă de mare răcită - Inadmisibilitate - Recurs în mod vădit nefondat)
   2009/C 205/29
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Recurente: Atlantic Dawn Ltd, Antarctic Fishing Co. Ltd, Atlantean Ltd, Killybegs Fishing Enterprises Ltd, Doyle Fishing Co. Ltd, Western Seaboard Fishing Co. Ltd, O'Shea Fishing Co. Ltd, Aine Fishing Co. Ltd, Brendelen Ltd, Cavankee Fishing Co. Ltd, Ocean Trawlers Ltd, Eileen Oglesby, Noel McGing, Mullglen Ltd, Bradan Fishing Co. Ltd, Larry Murphy, Pauric Conneely, Thomas Flaherty, Carmarose Trawling Co. Ltd, Colmcille Fishing Ltd (reprezentanți: G. Hogan SC, N. Travers, BL, T. O'Sullivan, BL, D. Barry, Solicitor)

      Celelalte părți în proces: Comisia Comunităților Europene (reprezentant: K. Banks, agent), Regatul Spaniei (reprezentant: N. Díaz Abad, agent)

      Obiectul

   Recurs declarat împotriva Ordonanței Tribunalului de Primă Instanță (Camera a șaptea) din 2 iunie 2008, Atlantic Dawn Ltd și alții/Comisia (T-172/07), prin care Tribunalul a declarat inadmisibilă o cerere având ca obiect anularea Regulamentului (CE) nr. 147/2007 al Comisiei din 15 februarie 2007 de modificare a anumitor cote de pescuit pentru perioada 2007-2012 în conformitate cu articolul 23 alineatul (4) din Regulamentul (CE) nr. 2371/2002 al Consiliului privind conservarea și exploatarea durabilă a resurselor piscicole în conformitate cu politica comună în domeniul pescuitului — Cerința de fi vizat în mod direct de actul atacat

      Dispozitivul

               1)

               Respinge recursul.

               2)

               Atlantic Dawn Ltd, Antarctic Fishing Co. Ltd, Atlantean Ltd, Killybegs Fishing Enterprises Ltd, Doyle Fishing Co. Ltd, Western Seaboard Fishing Co. Ltd, O'Shea Fishing Co. Ltd, Aine Fishing Co. Ltd, Brendelen Ltd, Cavankee Fishing Co. Ltd, Ocean Trawlers Ltd, doamna Eileen Oglesby, domnul Noel McGing, Mullglen Ltd, Bradan Fishing Co. Ltd, domnii Larry Murphy, Pauric Conneely și Thomas Flaherty, Carmarose Trawling Co. Ltd, precum Colmcille Fishing Ltd suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 285, 8.11.2008.


title: Cauza C-614/11: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Oberster Gerichtshof (Austria) la 30 noiembrie 2011 — Niederösterreichische Landes-Landwirtschaftskammer/Anneliese Kuso

text:
               17.3.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 80/8

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Oberster Gerichtshof (Austria) la 30 noiembrie 2011 — Niederösterreichische Landes-Landwirtschaftskammer/Anneliese Kuso
   (Cauza C-614/11)
   2012/C 80/10
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Oberster Gerichtshof

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Niederösterreichische Landes-Landwirtschaftskammer

      Pârâtă: Anneliese Kuso

      Întrebarea preliminară

   Articolul 3 alineatul (1) literele (a) și (c) din Directiva 76/207/CEE (1), astfel cum a fost modificată prin Directiva 2002/73/CE, se opune unei reglementări naționale potrivit căreia discriminarea pe criterii de sex în legătură cu încetarea raporturilor de muncă în urma încetării unui contract individual de muncă pe perioadă determinată încheiat înainte de intrarea în vigoare a directivei menționate (în speță: anterior aderării Austriei la Uniunea Europeană), încetare care este exclusiv urmarea expirării perioadei pentru care a fost încheiat contractul, nu trebuie examinată în temeiul prevederii contractuale prin care durata limitată a contractului drept a fost considerată o „condiție de concediere”, ci numai în raport cu respingerea cererii de prelungire a contractului, considerată „condiție de angajare”?

      (1)  Directiva 76/207/CEE a Consiliului din 9 februarie 1976 privind punerea în aplicare a principiului egalității de tratament între bărbați și femei în ceea ce privește accesul la încadrarea în muncă, la formarea și la promovarea profesională, precum și condițiile de muncă (JO L 39, p. 40, Ediție specială, 05/vol. 1, p. 164), în versiunea modificată de Directiva 2002/73/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 23 septembrie 2002


title: Cauza C-239/09: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Landgericht Berlin (Germania) la 1 iulie 2009 — SEYDALAND Vereinigte Agrarbetriebe GmbH & Co. KG/BVVG Bodenverwertungs- und -verwaltungs GmbH

text:
               12.9.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 220/21

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Landgericht Berlin (Germania) la 1 iulie 2009 — SEYDALAND Vereinigte Agrarbetriebe GmbH & Co. KG/BVVG Bodenverwertungs- und -verwaltungs GmbH
   (Cauza C-239/09)
   2009/C 220/40
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Landgericht Berlin

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: SEYDALAND Vereinigte Agrarbetriebe GmbH & Co. KG

      Pârâtă: BVVG Bodenverwertungs- und -verwaltungs GmbH

      Întrebarea preliminară

   Articolul 87 CE articolul 5 alineatul 1 a doua și a treia teză din Flächenerwerbsverordnung, adoptat în aplicarea articolului 4 alineatul 3 punctul 1 din Ausgleichsleistungsgesetz — care prevede că, în cazul în care există valori de referință regionale pentru terenurile arabile și pentru cele cu destinația de pășune, valoarea trebuie stabilită în conformitatea cu acestea. Valorile de referință regionale sunt publicate în Bundesanzeiger (Jurnalul Oficial federal) de Ministerul Federal al Finanțelor — este contrar articolului 87 CE?


title: Hotărârea Curții din 15 iulie 2015 în cauza E-2/15 – Autoritatea AELS de Supraveghere/Islanda [Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat al SEE/AELS – Nerespectarea obligației de punere în aplicare – Regulamentul (UE) nr. 185/2010 în ceea ce privește controlul de securitate al pasagerilor cu ajutorul echipamentelor ETD și HHMD]

text:
               7.1.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 3/6

         HOTĂRÂREA CURȚII
   din 15 iulie 2015
   în cauza E-2/15
   Autoritatea AELS de Supraveghere/Islanda
   [Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat al SEE/AELS – Nerespectarea obligației de punere în aplicare – Regulamentul (UE) nr. 185/2010 în ceea ce privește controlul de securitate al pasagerilor cu ajutorul echipamentelor ETD și HHMD]
   (2016/C 3/07)
   În cauza E-2/15, Autoritatea AELS de Supraveghere/Islanda – CERERE de constatare a faptului că, deoarece nu a adoptat în termenul prevăzut măsurile necesare pentru transpunerea în ordinea sa juridică internă a actului menționat la punctul 66he a douăsprezecea liniuță din anexa XIII la Acordul privind Spațiul Economic European [Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 104/2013 al Comisiei din 4 februarie 2013 de modificare a Regulamentului (UE) nr. 185/2010 în ceea ce privește controlul de securitate al pasagerilor și al persoanelor, altele decât pasagerii, cu echipamente de detectare a urmelor de explozibili (ETD) în combinație cu detectoare portabile de metale (HHMD)], astfel cum a fost adaptat la acord prin Protocolul 1 la acesta și adaptările sectoriale din anexa XIII, Islanda nu a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 7 din Acordul privind Spațiul Economic European – Curtea, compusă din Carl Baudenbacher, președinte, Per Christiansen (judecător-raportor) și Páll Hreinsson, judecători, a pronunțat, la 15 iulie 2015, o hotărâre cu următorul dispozitiv:
   Curtea:

               1.

               Constată că, deoarece nu a adoptat în termenul prevăzut măsurile necesare pentru transpunerea în ordinea sa juridică internă a actului menționat la punctul 66he a douăsprezecea liniuță din anexa XIII la Acordul privind Spațiul Economic European [Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 104/2013 al Comisiei din 4 februarie 2013 de modificare a Regulamentului (UE) nr. 185/2010 în ceea ce privește controlul de securitate al pasagerilor și al persoanelor, altele decât pasagerii, cu echipamente de detectare a urmelor de explozibili (ETD) în combinație cu detectoare portabile de metale (HHMD)], astfel cum a fost adaptat la acord prin Protocolul 1 la acesta și adaptările sectoriale din anexa XIII, Islanda nu a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 7 din Acordul privind Spațiul Economic European.

               2.

               Dispune suportarea cheltuielilor de judecată de către Islanda.


title: Cauza T-362/14: Acțiune introdusă la 27 mai 2014 – REWE-Zentral/OAPI – Vicente Gandia Pla (MY PLANET)

text:
               11.8.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 261/31

         Acțiune introdusă la 27 mai 2014 – REWE-Zentral/OAPI – Vicente Gandia Pla (MY PLANET)
   (Cauza T-362/14)
   2014/C 261/55
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

      Părțile

      Reclamantă: REWE-Zentral AG (Köln, Germania) (reprezentanți: M. Kinkeldey, S. Brandstätter și A. Wagner, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Vicente Gandia Pla, SA (Chiva, Spania)

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea Deciziei Camerei întâi de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 6 martie 2014 în cauza R 201/2013-1;

               —

               obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

      Solicitantul mărcii comunitare: reclamanta.

      Marca comunitară vizată: marca figurativă care conține elementele verbale „MY PLANET” pentru produse din clasele 25, 32 și 33 – cerere de înregistrare a mărcii comunitare nr. 8 5 66  515.

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în procedura opoziției: Vicente Gandia Pla S.A.

      Marca sau semnul invocat: marca verbală „EL MIRACLE PLANET” pentru produse din clasele 25, 32 și 33.

      Decizia diviziei de opoziție: admite opoziția.

      Decizia camerei de recurs: respinge calea de atac.

      Motivele invocate: încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) și a articolului 41 alineatul (1) din Regulamentul nr. 207/2009.


title: Cauza T-668/15: Acțiune introdusă la 18 noiembrie 2015 – Jema Energy/Întreprinderea comună Fusion for Energy

text:
               25.1.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 27/71

         Acțiune introdusă la 18 noiembrie 2015 – Jema Energy/Întreprinderea comună Fusion for Energy
   (Cauza T-668/15)
   (2016/C 027/90)
   Limba de procedură: spaniola

      Părțile

      Reclamantă: Jema Energy, S.A. (Lasarte-Oria, Spania) (reprezentant: N. Rey Rey, avocat)

      Pârâtă: Întreprinderea comună europeană pentru ITER și pentru dezvoltarea energiei de fuziune

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei pârâtei de respingere a ofertei reclamantei, Jema Energy, și

               —

               obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă trei motive.

               1.

               Primul motiv referitor la claritatea normelor aplicate procedurii și întemeiat pe încălcarea principiilor securității juridice și transparenței

                           —

                           Reclamanta susține în această privință că condițiile prevăzute de caietul de sarcini în prezenta procedură conțin noțiuni vagi și imprecise, pentru care reclamanta a fost obligată să solicite diferite clarificări din partea pârâtei. Reclamanta a adresat întrebări foarte clare, fără a lăsa loc pentru îndoieli. De la început, F4E a oferit răspunsuri foarte ambigue și lacunare.

                           —

                           Dată fiind ambiguitatea criteriilor de selecție în această procedură și comportamentul F4E ca răspuns la întrebările și acțiunile reclamantei, aceasta susține că principiile securității juridice și transparenței au fost încălcate.

               2.

               Al doilea motiv întemeiat pe încălcarea principiilor egalității de tratament și egalității de șanse între candidați în cursul procedurii

                           —

                           Reclamanta susține în această privință că unul dintre documentele pe care pârâta le-a trimis reclamantei la începutul procedurii precizează în mod expres că dacă exemplele furnizate nu îndeplinesc cerințele tehnice, ofertantul va fi autorizat să prezinte noi exemple cu scopul de a îndeplini în întregime aceste cerințe. Reclamanta nu a fost avertizată în niciun moment că nu îndeplinea cerințele, astfel încât nu a avut niciodată ocazia să prezinte alte exemple. Cu toate acestea, motivele pe care le-a oferit pârâta pentru descalificarea JEMA din procedura de licitație sunt acelea că exemplele sale nu îndeplineau cerințele.

               3.

               Al treilea motiv întemeiat pe încălcarea principiului proporționalității și pe restrângerea în mod artificial a concurenței

                           —

                           Reclamanta susține în această privință că criteriile de selecție sunt prea stricte. F4E solicită o referință care îndeplinește o combinație de trei cerințe (putere, voltaj și curent) care nu este necesară și este disproporționată pentru realizarea proiectului. Mai mult, aceasta a solicitat prezentarea ca referință a unui proiect de sursă de energie din ultimii cinci ani, care este un alt criteriu disproporționat, întrucât întreprinderile care pot avea referințe care îndeplinesc aceste criterii sunt producătorii de schimbătoare de frecvență pentru motoare de înaltă putere. Acestea sunt în general mari întreprinderi, descurajând astfel participarea întreprinderilor mici și mijlocii.


title: Cauza T-520/12: Hotărârea Tribunalului din 9 iulie 2014 – Pågen Trademark/OAPI [ „Marcă comunitară — Cererea de înregistrare a mărcii comunitare figurative gifflar — Motive absolute de refuz — Caracter descriptiv — Lipsa caracterului distinctiv — Lipsa caracterului distinctiv dobândit prin utilizare — Articolul 7 alineatul (1) literele (b) și (c) și alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009” ]

text:
               25.8.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 282/30

         Hotărârea Tribunalului din 9 iulie 2014 – Pågen Trademark/OAPI
   (Cauza T-520/12) (1)

   ([„Marcă comunitară - Cererea de înregistrare a mărcii comunitare figurative gifflar - Motive absolute de refuz - Caracter descriptiv - Lipsa caracterului distinctiv - Lipsa caracterului distinctiv dobândit prin utilizare - Articolul 7 alineatul (1) literele (b) și (c) și alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009”])
   2014/C 282/39
   Limba de procedură: suedeza

      Părțile

      Reclamantă: Pågen Trademark AB (Malmö, Suedia) (reprezentant: J. Norderyd, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentanți: D. Leffler și P. Geroulakos, agenți)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a doua de recurs a OAPI din 18 septembrie 2012 (cauza R 46/2012-2) privind o cerere de înregistrare a mărcii figurative gifflar ca marca comunitară

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă Pågen Trademark AB la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 32, 2.2.2013.


title: Cauza T-796/16: Acțiune introdusă la 11 noiembrie 2016 – CEDC International/EUIPO – Underberg (Reprezentarea unui fir de iarbă verde maroniu într-o sticlă)

text:
               9.1.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 6/54

         Acțiune introdusă la 11 noiembrie 2016 – CEDC International/EUIPO – Underberg (Reprezentarea unui fir de iarbă verde maroniu într-o sticlă)
   (Cauza T-796/16)
   (2017/C 006/68)
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

      Părțile

      Reclamantă: CEDC International sp. z o.o. (Oborniki Wielkopolskie, Polonia) (reprezentant: M. Siciarek, avocat)

      Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Underberg AG (Dietlikon, Elveția)

      Datele privind procedura în fața EUIPO

      Solicitantul mărcii în litigiu: cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

      Marca în litigiu: marca tridimensională a Uniunii Europene (Reprezentarea unui fir de iarbă verde maroniu într-o sticlă) – cererea de înregistrare nr. 33 266

      Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție

      Decizia atacată: Decizia Camerei a patra de recurs a EUIPO din 29 august 2016 în cauza R 1248/2015-4

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei atacate;

               —

               obligarea EUIPO şi a celeilalte părţi din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs la plata cheltuielilor de judecată efectuate la Tribunal şi la camera de recurs.

      Motivul invocat

               —

               încălcarea articolului 8 alineatul (1) literele (a) şi (b), a articolului 42 alineatele (2) şi (3), a articolului 75 şi a articolului 76 alineatul (1) din Regulamentul nr. 207/2009.


title: Cauza T-152/16: Acțiune introdusă la 11 aprilie 2016 – Megasol Energie/Comisia

text:
               13.6.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 211/58

      Acțiune introdusă la 11 aprilie 2016 – Megasol Energie/Comisia
      (Cauza T-152/16)
      (2016/C 211/72)
      Limba de procedură: germana

         Părțile

         Reclamantă: Megasol Energie AG (Deitingen, Elveția) (reprezentant: T. Wegner, avocat)

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea Regulamentelor de punere în aplicare (UE) 2016/185 și 2016/184 ale Comisiei din 11 februarie 2016;

                  —

                  cu titlu subsidiar, anularea Regulamentelor de punere în aplicare (UE) 2016/185 și 2016/184 ale Comisiei din 11 februarie 2016 în măsura în care, în temeiul acestora, se percepe o taxă antidumping și compensatorie pentru modulele fotovoltaice exportate de reclamantă către Uniune atunci când modulele fotovoltaice expediate inițial din Taiwan conțin celule fotovoltaice care provin de la întreprinderi scutite de aceste măsuri;

                  —

                  cu titlu subsidiar, anularea Regulamentelor de punere în aplicare (UE) 2016/185 și 2016/184 ale Comisiei din 11 februarie 2016 în măsura în care, în temeiul acestora, se percepe o taxă antidumping și compensatorie pentru modulele fotovoltaice exportate de reclamantă către Uniune atunci când modulele fotovoltaice expediate inițial din Taiwan conțin celule fotovoltaice care provin de la diverse întreprinderi;

                  —

                  cu titlu și mai subsidiar, anularea Regulamentelor de punere în aplicare (UE) 2016/185 și 2016/184 ale Comisiei din 11 februarie 2016 în măsura în care o privesc pe reclamantă;

                  —

                  obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamanta invocă șase motive.

                  1.

                  Primul motiv, întemeiat pe lipsa anchetei în ceea ce privește exporturile din Elveția
                  Reclamanta susține că taxele antidumping nu pot fi extinse decât în cazul în care sunt întrunite condițiile de la articolul 13 din regulamentul antidumping de bază. Acest lucru înseamnă îndeosebi că trebuia să se inițieze o anchetă împotriva eludării, iar aceasta să se desfășoare în mod eficient în ceea ce privește exporturile în cauză.
                  Dat fiind că reclamanta exportă module fotovoltaice către Uniune din Elveția, dar că, cu încălcarea articolului 13 alineatul (3) din regulamentul antidumping de bază, nu s-a inițiat nicio anchetă în ceea ce privește Elveția, nu se puteau aplica măsuri în privința modulelor fotovoltaice ale reclamantei.

                  2.

                  Al doilea motiv, întemeiat pe stabilirea incorectă a situației de fapt în ceea ce privește Taiwanul
                  Cu încălcarea articolului 13 alineatul (1) a treia teză din regulamentul antidumping de bază, Comisia nu a stabilit în mod corect situația de fapt privind o modificare a configurației schimburilor comerciale dintre China și Taiwan. Îndeosebi, valorile constatate în statisticile comerciale nu sunt concludente. Aceste valori nu permit să se ajungă la concluzia unei reexpedieri via Taiwan. Nu există nici vreo modificare semnificativă a configurației schimburilor comerciale în ceea ce privește Taiwanul, având în vedere că s-a înregistrat doar o creștere minimă a exporturilor efectuate din Taiwan.

                  3.

                  Al treilea motiv, întemeiat pe nestabilirea situației de fapt în ceea ce privește Elveția
                  Nu se puteau aplica taxe extinse pentru modulele fotovoltaice exportate de reclamantă pentru simplul motiv că nu au fost constatate absolut deloc modificări în configurația schimburilor comerciale, în sensul articolului 13 alineatul (3) a treia teză din regulamentul antidumping de bază, în privința schimburilor comerciale dintre China și Elveția.

                  4.

                  Al patrulea motiv, întemeiat pe lipsa modificărilor nejustificate în configurația schimburilor comerciale
                  Chiar dacă ar fi existat, în pofida celor susținute de reclamantă, o modificare a configurației schimburilor comerciale în ceea ce privește Taiwanul și Elveția, Comisia nu a constatat că nu ar fi justificată.

                  5.

                  Al cincilea motiv, întemeiat pe erori de apreciere săvârșite de Comisie la adoptarea regulamentelor atacate ca urmare a lipsei posibilității de a o scuti pe reclamantă prin întocmirea unei facturi conforme
                  În timp ce întreprinderile din Uniune pot importa mărfuri scutite de măsuri prin stabilirea de facturi conforme, acest lucru nu este posibil pentru reclamantă. Astfel, modul de redactare a angajamentului nu este adaptat întreprinderilor din țări terțe care utilizează celule ce provin din Malaysia sau din Taiwan.

                  6.

                  Al șaselea motiv, întemeiat pe erori de apreciere săvârșite de Comisie la adoptarea regulamentelor atacate ca urmare a încălcării unor drepturi fundamentale ale Uniunii și a Acordului dintre Comunitatea Economică Europeană și Confederația Elvețiană
                  În sfârșit, reclamanta invocă încălcarea libertății de alegere a ocupației și a libertății de a desfășura o activitate comercială (articolele 15 și 16 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, denumită în continuare „carta”), a dreptului fundamental de proprietate (articolul 17 din cartă) și a principiului egalității (articolul 20 din cartă) pentru că este defavorizată în raport, în special, cu întreprinderile din Uniune. Acordul dintre Comunitatea Economică Europeană și Confederația Elvețiană interzice orice discriminare între întreprinderile din statele contractante.


title: Cauza T-307/09: Hotărârea Tribunalului din 9 decembrie 2010 — Earle Beauty/OAPI (NATURALLY ACTIVE) [ Marcă comunitară — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale NATURALLY ACTIVE — Motiv absolut de refuz — Lipsa caracterului distinctiv intrinsec — Lipsa caracterului distinctiv dobândit prin utilizare — Articolul 7 alineatul (1) litera (b) și alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 ]

text:
               29.1.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 30/38

         Hotărârea Tribunalului din 9 decembrie 2010 — Earle Beauty/OAPI (NATURALLY ACTIVE)
   (Cauza T-307/09) (1)

   (Marcă comunitară - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale NATURALLY ACTIVE - Motiv absolut de refuz - Lipsa caracterului distinctiv intrinsec - Lipsa caracterului distinctiv dobândit prin utilizare - Articolul 7 alineatul (1) litera (b) și alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009)
   2011/C 30/68
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Liz Earle Beauty Co. Ltd (Ryde, Insula lui Wight, Regatul Unit) (reprezentanți: inițial M. Cover, ulterior K. O’Rourke, solicitors)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: A. Folliard-Monguiral, agent)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a doua de recurs a OAPI din 11 mai 2009 (cauza R 27/2009-2) privind o cerere de înregistrare a semnului verbal NATURALLY ACTIVE ca marcă comunitară

      Dispozitivul

               1.

               Anulează Decizia Camerei a doua de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI) din 11 mai 2009 (cauza R 27/2009-2), în măsura în care prin aceasta se refuză înregistrarea ca marcă comunitară a semnului verbal NATURALLY ACTIVE pentru saci pentru spălat, saci și casete de cosmetice, saci de plajă, poșete, genți de umăr, genți cu șnur, portmonee, portofele, „vanity cases”, săculeți pentru machiaj, saci de pânză și casete pentru oglinzi, aparținând clasei 18 în sensul Aranjamentului de la Nisa privind clasificarea internațională a produselor și serviciilor pentru înregistrarea mărcilor din 15 iunie 1957, astfel cum a fost revizuit și modificat.

               2.

               Respinge celelalte capete de cerere.

               3.

               Liz Earle Beauty Co. Ltd suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și două treimi din cheltuielile de judecată efectuate de OAPI. Acesta din urmă suportă o treime din cheltuielile sale de judecată.

      (1)  JO C 244, 10.10.2009.


title: Cauza T-154/14: Hotărârea Tribunalului din 27 aprilie 2016 – ANKO/Comisia [„Clauză compromisorie – Acorduri de grant încheiate în cadrul celui de Al șaptelea program-cadru pentru activități de cercetare, de dezvoltare tehnologică și demonstrative (2007-2013) – Proiectele Perform și Oasis – Costuri eligibile – Rambursarea sumelor plătite – Cerere reconvențională – Dobânzi moratorii”]

text:
               13.6.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 211/44

      Hotărârea Tribunalului din 27 aprilie 2016 – ANKO/Comisia
      (Cauza T-154/14) (1)

      ([„Clauză compromisorie - Acorduri de grant încheiate în cadrul celui de Al șaptelea program-cadru pentru activități de cercetare, de dezvoltare tehnologică și demonstrative (2007-2013) - Proiectele Perform și Oasis - Costuri eligibile - Rambursarea sumelor plătite - Cerere reconvențională - Dobânzi moratorii”])
      (2016/C 211/54)
      Limba de procedură: greaca

         Părțile

         Reclamantă: ANKO AE Antiprosopeion, Emporiou kai Viomichanias (Atena, Grecia) (reprezentanți: V. Christianos, S. Paliou și A. Skoulikis, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: R. Lyal și P. Arenas, agenți, asistați de O. Lytra, avocat)

         Obiectul

      Cereri formulate în temeiul articolului 272 TFUE având ca obiect, pe de o parte, în primul rând, declararea ca neîntemeiată a cererii Comisiei privind rambursarea subvențiilor plătite reclamantei în executarea convențiilor nr. 215754, „O arhitectură deschisă pentru servicii accesibile, integrare și normalizare” și nr. 215952, „Un sistem multiparametric complex pentru evaluarea și urmărirea efectivă și continuă a capacității motrice în cazul maladiei Parkinson și al altor maladii neurodegenerative”, încheiate în cadrul celui de Al șaptelea program-cadru pentru activități de cercetare, de dezvoltare tehnologică și demonstrative (2007-2013) și, în al doilea rând, obligarea Comisiei la plata soldului din subvențiile neplătite în temeiul acordurilor menționate, precum și, pe de altă parte, obligarea reclamantei, cu titlu reconvențional, la rambursarea subvențiilor plătite în mod necuvenit în cadrul acestor acorduri

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea formulată de ANKO AE Antiprosopeion, Emporiou kai Viomichanias.

                  2)

                  Obligă ANKO AE Antiprosopeion, Emporiou kai Viomichanias la plata către Comisia Europeană a sumei de 650 625,37 euro, care corespunde rambursării contribuțiilor financiare de care aceasta a beneficiat în temeiul acordurilor nr. 215754, „O arhitectură deschisă pentru servicii accesibile, integrare și normalizare” și nr. 215952, „Un sistem multiparametric complex pentru evaluarea și urmărirea efectivă și continuă a capacității motrice în cazul maladiei Parkinson și al altor maladii neurodegenerative”, încheiate în cadrul celui de Al șaptelea program-cadru pentru activități de cercetare, de dezvoltare tehnologică și demonstrative (2007-2013), majorată cu dobânzi moratorii începând cu 3 mai 2014, la rata de 3,75 %.

                  3)

                  Obligă ANKO AE Antiprosopeion, Emporiou kai Viomichanias la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 175, 10.6.2014.


title: Cauza T-59/15: Ordonanța Tribunalului din 25 ianuarie 2017 – Amitié/EACEA

text:
               13.3.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 78/42

         Ordonanța Tribunalului din 25 ianuarie 2017 – Amitié/EACEA
   (Cauza T-59/15) (1)

   (2017/C 078/59)
   Limba de procedură: engleza
   Președintele Camerei întâi a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 138, 27.4.2015.


title: Cauza C-380/10: Acțiune introdusă la 29 iulie 2010 — Comisia Europeană/Republica Finlanda

text:
               25.9.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 260/13

         Acțiune introdusă la 29 iulie 2010 — Comisia Europeană/Republica Finlanda
   (Cauza C-380/10)
   ()
   2010/C 260/16
   Limba de procedură: suedeza

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: A. Alcover San Pedro și K. Nyberg)

      Pârâtă: Republica Finlanda

      Concluziile reclamantei

               —

               Constatarea faptului că, prin neadoptarea sau cel puțin prin necomunicarea către Comisie, în cazul arhipelagului Aland, a actelor cu putere de lege și a actelor administrative necesare pentru a se conforma Directivei 2007/2/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 14 martie 2007 de instituire a unei infrastructuri pentru informații spațiale în Comunitatea Europeană (Inspire) (1), Republica Finlanda nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul directivei menționate;

               —

               obligarea Republicii Finlanda la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Termenul de transpunere al directivei a expirat la 14 mai 2009.

      (1)  JO L 108, p. 1.


title: Cauza T-15/13: Hotărârea Tribunalului din 13 mai 2015 – Group Nivelles/OAPI – Easy Sanitairy Solutions (Canal de evacuare pentru duș) [„Desen sau model industrial comunitar — Procedură de declarare a nulității — Desen sau model industrial înregistrat reprezentând un canal de evacuare de duș — Desen sau model industrial anterior — Cauze de nulitate — Noutate — Caracter individual — Caracteristici vizibile ale desenului sau modelului industrial anterior — Produse în cauză — Articolele 4-7, 19 și articolul 25 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 6/2002”]

text:
               29.6.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 213/30

         Hotărârea Tribunalului din 13 mai 2015 – Group Nivelles/OAPI – Easy Sanitairy Solutions (Canal de evacuare pentru duș)
   (Cauza T-15/13) (1)

   ([„Desen sau model industrial comunitar - Procedură de declarare a nulității - Desen sau model industrial înregistrat reprezentând un canal de evacuare de duș - Desen sau model industrial anterior - Cauze de nulitate - Noutate - Caracter individual - Caracteristici vizibile ale desenului sau modelului industrial anterior - Produse în cauză - Articolele 4-7, 19 și articolul 25 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 6/2002”])
   (2015/C 213/51)
   Limba de procedură: neerlandeza

      Părțile

      Reclamantă: Group Nivelles (Gingelom, Belgia) (reprezentant: H. Jonkhout, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentanți: S. Bonne și A. Folliard-Monguiral, agenți)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: Easy Sanitairy Solutions BV (Losser, Țările de Jos) (reprezentant: F. Eijsvogels, avocat)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a treia de recurs a OAPI din 4 octombrie 2012 (cauza R 2004/2010-3), privind o procedură de declarare a nulității între I-drain BVBA și Easy Sanitairy Solutions BV.

      Dispozitivul

               1)

               Anulează Decizia Camerei a treia de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI) din 4 octombrie 2012 (cauza R 2004/2010-3).

               2)

               Respinge acțiunea cu privire la restul motivelor.

               3)

               OAPI suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de Group Nivelles și de Easy Sanitairy Solutions BV.

      (1)  JO C 108, 13.4.2013.


title: Cauza T-516/15: Hotărârea Tribunalului din 16 februarie 2017 – Gruppe Nymphenburg Consult/EUIPO (Limbic® Types) [„Marcă a Uniunii Europene — Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene verbale Limbic® Types — Lipsa caracterului descriptiv — Motiv absolut de refuz — Articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009”]

text:
               3.4.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 104/46

         Hotărârea Tribunalului din 16 februarie 2017 – Gruppe Nymphenburg Consult/EUIPO (Limbic® Types)
   (Cauza T-516/15) (1)

   ([„Marcă a Uniunii Europene - Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene verbale Limbic® Types - Lipsa caracterului descriptiv - Motiv absolut de refuz - Articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009”])
   (2017/C 104/65)
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Gruppe Nymphenburg Consult AG (München, Germania) (reprezentanți: R. Kunze și G. Würtenberger, avocați)

      Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentant: M. Fischer, agent)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei întâi de recurs a EUIPO din 23 iulie 2015 (cauza R 1974/2014-1) privind o cerere de înregistrare a semului verbal Limbic® Types ca marcă a Uniunii Europene

      Dispozitivul

               1)

               Anulează Decizia Camerei întâi de recurs a Oficiului Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO) din 23 iunie 2015 (cauza R 1974/2014-1).

               2)

               EUIPO suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de Gruppe Nymphenburg Consult AG.

      (1)  JO C 354, 26.10.2015.


title: Cauza T-318/14: Ordonanța Tribunalului din 9 iunie 2015 – Vinnolit/Comisia [„Ajutoare de stat — Măsuri adoptate de Germania în sprijinul energiei electrice produse din surse de energie regenerabile și al întreprinderilor electro-intensive — Decizie de inițiere a procedurii prevăzute la articolul 108 alineatul (2) TFUE — Adoptarea deciziei finale după introducerea acțiunii — Nepronunțare asupra fondului”]

text:
               7.9.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 294/67

         Ordonanța Tribunalului din 9 iunie 2015 – Vinnolit/Comisia
   (Cauza T-318/14) (1)

   ([„Ajutoare de stat - Măsuri adoptate de Germania în sprijinul energiei electrice produse din surse de energie regenerabile și al întreprinderilor electro-intensive - Decizie de inițiere a procedurii prevăzute la articolul 108 alineatul (2) TFUE - Adoptarea deciziei finale după introducerea acțiunii - Nepronunțare asupra fondului”])
   (2015/C 294/82)
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Vinnolit GmbH & Co. KG (Ismaning, Germania) (reprezentant: M. Geipel, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: T. Maxian Rusche și R. Sauer, agenți, asistați de H. Wollmann, avocat)

      Obiectul

   Cerere de anulare în parte a Deciziei C (2013) 4424 final a Comisiei din 18 decembrie 2013 de inițiere a procedurii prevăzute la articolul 108 alineatul (2) TFUE în ceea ce privește măsurile adoptate de Republica Federală Germania în sprijinul energiei electrice din surse regenerabile și al marilor consumatori de energie [ajutorul de stat SA. 33995 (2013/C) (ex 2013/NN)]

      Dispozitivul

               1)

               Constată că nu este necesar să se pronunțe asupra fondului prezentei acțiuni.

               2)

               Constată că nu este necesar să se pronunțe asupra cererii de intervenție formulate de Autoritatea AELS de Supraveghere.

               3)

               Vinnolit GmbH & Co. KG suportă propriile cheltuieli de judecată, precum şi pe cele efectuate de Comisia Europeană.

               4)

               Autoritatea AELS de Supraveghere suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 223, 14.7.2014.


title: Cauze conexate C-566/11, C-567/11, C-580/11, C-591/11, C-620/11 și C-640/11: Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 17 octombrie 2013 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunal Supremo — Spania) — Iberdrola, SA, Gas Natural SDG SA (C-566/11), Gas Natural SDG SA (C-567/11), Tarragona Power SL (C-580/11), Gas Natural SDG SA, Bizcaia Energía SL (C-591/11), Bahía de Bizcaia Electricidad SL (C-620/11), E.ON Generación SL și alții (C-640/11) (Trimitere preliminară — Protecția stratului de ozon — Sistem de comercializare a cotelor de emisie de gaze cu efect de seră în Comunitate — Metodă de alocare a cotelor — Alocare a cotelor cu titlu gratuit)

text:
               14.12.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 367/4

         Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 17 octombrie 2013 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunal Supremo — Spania) — Iberdrola, SA, Gas Natural SDG SA (C-566/11), Gas Natural SDG SA (C-567/11), Tarragona Power SL (C-580/11), Gas Natural SDG SA, Bizcaia Energía SL (C-591/11), Bahía de Bizcaia Electricidad SL (C-620/11), E.ON Generación SL și alții (C-640/11)
   (Cauze conexate C-566/11, C-567/11, C-580/11, C-591/11, C-620/11 și C-640/11) (1)

   (Trimitere preliminară - Protecția stratului de ozon - Sistem de comercializare a cotelor de emisie de gaze cu efect de seră în Comunitate - Metodă de alocare a cotelor - Alocare a cotelor cu titlu gratuit)
   2013/C 367/06
   Limba de procedură: spaniola

      Instanța de trimitere

   Tribunal Supremo

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Iberdrola SA, Gas Natural SDG SA,

      cu participarea: Administración del Estado și alții (C-566/11),

      Reclamantă: Gas Natural SDG SA,

      cu participarea: Endesa SA și alții (C-567/11),

      Reclamantă: Tarragona Power SL,

      cu participarea: Gas Natural SDG SA și alții (C-580/11),

      Reclamantă: Gas Natural SDG SA, Bizcaia Energía SL,

      cu participarea: Administración del Estado și alții (C-591/11),

      Reclamantă: Bahía de Bizcaia Electricidad SL,

      cu participarea: Gas Natural SDG SA și alții (C-620/11),

      Reclamantă: E.ON Generación SL și alții (C-640/11)

      Obiectul

   Cerere de decizie preliminară — Tribunal Supremo — Interpretarea articolului 10 din Directiva 2003/87/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 13 octombrie 2003 de stabilire a unui sistem de comercializare a cotelor de emisie de gaze cu efect de seră în cadrul Comunității și de modificare a Directivei 96/61/CE a Consiliului (JO L 275, p. 32, Ediție specială, 15/vol. 10, p. 78) — Protejarea stratului de ozon — Sistem de comercializare a cotelor de emisie de gaze cu efect de seră în cadrul Comunității — Metode de alocare a cotelor — Alocarea cotelor cu titlu gratuit

      Dispozitivul

   Articolul 10 din Directiva 2003/87/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 13 octombrie 2003 de stabilire a unui sistem de comercializare a cotelor de emisie de gaze cu efect de seră în cadrul Comunității și de modificare a Directivei 96/61/CE a Consiliului trebuie interpretat în sensul că nu se opune aplicării unor măsuri legislative naționale, precum cele în discuție în litigiile principale, ale căror obiect și efect sunt de a diminua remunerația pentru activitatea de producție a energiei electrice cu cuantumul cu care această remunerație a crescut ca urmare a integrării valorii cotelor de emisie alocate cu titlu gratuit în prețurile ofertelor de vânzare pe piața angro a energiei electrice.

      (1)  JO C 25 du 28.01.2012

      JO C 39 du 11.02.2012


title: Cauza T-70/17: Acțiune introdusă la 31 ianuarie 2017 – TenneT Holding/EUIPO – Ngrid Intellectual Property (NorthSeaGrid)

text:
               3.4.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 104/59

         Acțiune introdusă la 31 ianuarie 2017 – TenneT Holding/EUIPO – Ngrid Intellectual Property (NorthSeaGrid)
   (Cauza T-70/17)
   (2017/C 104/82)
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

      Părțile

      Reclamantă: TenneT Holding BV (Arnhem, Țările de Jos) (reprezentant: K. Limperg, avocat)

      Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Ngrid Intellectual Property Ltd (Londra, Regatul Unit)

      Datele privind procedura în fața EUIPO

      Solicitantul mărcii în litigiu: reclamanta

      Marca în litigiu: marca figurativă a Uniunii Europene care cuprinde elementele verbale „NorthSeaGrid” – cererea de înregistrare nr. 12 223 517

      Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție

      Decizia atacată: Decizia Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 21 noiembrie 2016 în cauza R 1607/2015-5

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei atacate;

               —

               obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivul invocat (Motivele invocate)

               —

               încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009;

               —

               încălcarea articolului 8 alineatul (5) din Regulamentul nr. 207/2009.


title: Cauza T-478/14: Acțiune introdusă la 26 iunie 2014 – Industrias Espadafor și alții/Comisia

text:
               11.8.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 261/50

         Acțiune introdusă la 26 iunie 2014 – Industrias Espadafor și alții/Comisia
   (Cauza T-478/14)
   2014/C 261/79
   Limba de procedură: spaniola

      Părțile

      Reclamante: Industrias Espadafor, SA (Granada, Spania); Tutichip, SAU (Barcelona, Spania); Locales, Actividades y Exclusivas Comerciales, SA (Vigo, Spania); RNB, SL (La Pobla de Vallbona, Spania) și Inversiones Antaviana, SA (Valencia, Spania) (reprezentanți: J. L. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro, R. Calvo Salinero și A. Lamadrid de Pablo, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamantele solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei atacate în măsura în care în cadrul acesteia se califică ansamblul de măsuri care, potrivit deciziei, constituie așa-numitul sistem spaniol în materie de leasing fiscal drept ajutor de stat nou și incompatibil cu piața internă;

               —

               în subsidiar, anularea articolelor 1 și 4 din decizia atacată, care identifică investitorii grupurilor de interes economic (GIE) ca fiind beneficiarii pretinselor ajutoare și singurii beneficiari ai ordinelor de recuperare;

               —

               în subsidiar, anularea articolului 4 din decizia atacată, în măsura în care prin acesta se dispune recuperarea pretinselor ajutoare;

               —

               anularea articolului 4 din decizia atacată, în măsura în care se pronunță cu privire la legalitatea contractelor private încheiate între investitori și alte entități și

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Motivele și principalele argumente sunt cele invocate în cauza T-700/13, Bankia/Comisia.


title: Cauza C-460/05: Hotărârea Curții (Camera a șasea) din 18 iulie 2007 — Republica Polonă/Parlamentul European, Consiliul Uniunii Europene (Directiva 2005/36/CE — Recunoașterea calificărilor profesionale — Asistenți medicali generaliști — Moașe — Dispoziții specifice aplicabile titlurilor de calificare poloneze — Validitate — Obligația de motivare — Introducere prin actul de aderare)

text:
               8.9.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 211/6

         Hotărârea Curții (Camera a șasea) din 18 iulie 2007 — Republica Polonă/Parlamentul European, Consiliul Uniunii Europene
   (Cauza C-460/05) (1)

   (Directiva 2005/36/CE - Recunoașterea calificărilor profesionale - Asistenți medicali generaliști - Moașe - Dispoziții specifice aplicabile titlurilor de calificare poloneze - Validitate - Obligația de motivare - Introducere prin actul de aderare)
   (2007/C 211/09)
   Limba de procedură: poloneza
   Părțile

      Reclamantă: Republica Polonă (reprezentanți: J. Pietras, M. Szpunar și M. Brzezińska, agenți)

      Pârâți: Parlamentul European (reprezentanți: U. Rösslein și A. Padowska, agenți), Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: M.C. Giorgi Fort, R. Szostak și F. Florindo Gijón, agenți)

      Intervenientă în interesul pârâților: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: H. Støvlbæk și A. Stobiecka-Kuik, agenți)
   Obiectul
   Anularea articolului 33 alineatul (2) și a articolului 43 alineatul (3) din Directiva 2005/36/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 7 septembrie 2005 privind recunoașterea calificărilor profesionale (JO L 255, p. 22) — Regim special de recunoaștere a drepturilor dobândite de asistenții medicali generaliști, precum și de moașele care dețin un titlu de calificare polonez
   Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă Republica Polonă la plata cheltuielilor de judecată.

               3)

               Comisia Comunităților Europene suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 60, 11.3.2006.


title: Cauza C-276/09: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de High Court of Justice (Chancery Division) (England and Wales) la 20 iulie 2009 — T-Mobile (UK) Ltd/The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

text:
               7.11.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 267/29

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de High Court of Justice (Chancery Division) (England and Wales) la 20 iulie 2009 — T-Mobile (UK) Ltd/The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs
   (Cauza C-276/09)
   2009/C 267/52
   Limba de procedură: engleza

      Instanța de trimitere

   High Court of Justice (Chancery Division) (England and Wales)

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: T-Mobile (UK) Ltd

      Pârât: The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

      Întrebările preliminare

               1.

               Care sunt caracteristicile unui serviciu scutit de plata TVA-ului care „are drept efect transferul de fonduri și conduce la modificări juridice și financiare”? În special:

                           a.

                           este scutirea aplicabilă unor servicii care în condiții diferite nu ar trebui furnizate de niciuna dintre instituțiile financiare care i) debitează un cont, ii) creditează un cont diferit cu suma corelativă, sau iii) efectuează o operațiune de intermediere între i) și ii)?

                           b.

                           este scutirea aplicabilă unor servicii care nu includ îndeplinirea de funcții precum debitarea unui cont sau creditarea corelativă a unui cont diferit, dar care pot fi considerate, în cazul în care rezultă un transfer de fonduri, drept cauza respectivului transfer?

               2.

               Scutirea prevăzută la articolul 13 punctul B litera (d) punctul 3 din A șasea directivă (1) pentru „tranzacții privind plăți [sau] transferuri” se aplică unui serviciu de obținere și procesare a plăților cu cărți de credit și de debit, precum cele realizate în speță de persoana impozabilă? În special, în cazul în care transmiterea fișierelor de plată la sfârșitul fiecărei zile de către persoana impozabilă are efectul debitării automate a contului clientului și creditării automate a contului persoanei impozabile, aceste servicii se încadrează în domeniul de aplicare al articolului 13 punctul B litera (d) punctul 3?

               3.

               Răspunsul la a doua întrebare depinde de împrejurarea dacă persoana impozabilă obține ea însăși codurile de autorizare pentru o transmitere subsecventă sau dacă le obține prin intermediul băncii sale achizitoare?

               4.

               Scutirea prevăzută la articolul 13 punctul B litera (d) punctul 1 din A șasea directivă pentru „negocierea de credite” se aplică serviciilor de tipul celor oferite în speță de persoana impozabilă în legătură cu plățile prin cărți de credit, prin care, ca efect al acestor servicii, contul cărții de credit a clientului este debitat ca urmare a unui supliment de credit?

               5.

               Scutirea pentru „tranzacții privind plăți [sau] transferuri” se aplică unor servicii de acceptare și procesare a plăților efectuate prin intermediul unor agenți terți, precum cele oferite în speță de persoana impozabilă prin intermediul Oficiului poștal și al PayPoint?

               6.

               Scutirea pentru „tranzacții privind plăți [sau] transferuri” se aplică unor servicii de obținere și procesare a plăților efectuate prin cec trimis persoanei impozabile sau agentului acesteia, plăți care trebuie procesate de persoana impozabilă și de banca sa?

               7.

               Scutirea pentru „tranzacții privind plăți [sau] transferuri” se aplică unor servicii precum cele oferite în speță de persoana impozabilă, constând în primirea și procesarea plăților efectuate la ghișeul unei bănci pentru a credita, prin intermediul sistemului bancar, contul bancar al persoanei impozabile?

               8.

               Care sunt împrejurările particulare care trebuie luate în considerare atunci când se decide dacă cheltuielile (precum, în speță, cheltuielile de procesare a plății) aplicate de o persoană impozabilă clientului său în considerarea opțiunii clientului de a efectua plata către persoana impozabilă prin utilizarea unui anumit mod de plată și care sunt identificate ca atare în textul contractului și înscrise detaliat în facturile trimise clientului, constituie o prestație separată în sensul TVA-ului?

      (1)  A șasea directivă a Consiliului 77/388/CEE din 17 mai 1977 privind armonizarea legislațiilor statelor membre referitoare la impozitele pe cifra de afaceri — sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată: baza unitară de evaluare JO L 145, p.1.


title: Cauza C-257/10: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 15 decembrie 2011 [cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Högsta förvaltningsdomstolen (fost Regeringsrätten) — Suedia] — Försäkringskassan/Elisabeth Bergström [Lucrători migranți — Securitate socială — Acord între Comunitatea Europeană și statele membre ale acesteia, pe de o parte, și Confederația Elvețiană, pe de altă parte, privind libera circulație a persoanelor — Regulamentul (CEE) nr. 1408/71 — Resortisant al unui stat membru care a desfășurat o activitate profesională în Elveția — Întoarcere în țara de origine]

text:
               11.2.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 39/4

         Hotărârea Curții (Camera a treia) din 15 decembrie 2011 [cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Högsta förvaltningsdomstolen (fost Regeringsrätten) — Suedia] — Försäkringskassan/Elisabeth Bergström
   (Cauza C-257/10) (1)

   (Lucrători migranți - Securitate socială - Acord între Comunitatea Europeană și statele membre ale acesteia, pe de o parte, și Confederația Elvețiană, pe de altă parte, privind libera circulație a persoanelor - Regulamentul (CEE) nr. 1408/71 - Resortisant al unui stat membru care a desfășurat o activitate profesională în Elveția - Întoarcere în țara de origine)
   2012/C 39/05
   Limba de procedură: suedeza

      Instanța de trimitere

   Högsta förvaltningsdomstolen (fost Regeringsrätten)

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamant: Försäkringskassan

      Pârâtă: Elisabeth Bergström

      Obiectul

   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Högsta förvaltningsdomstolen (fost Regeringsrätten) — Interpretarea articolului 3 alineatul (1) și a articolului 72 din Regulamentul (CEE) nr. 1408/71 al Consiliului din 14 iunie 1971 privind aplicarea regimurilor de securitate socială în raport cu lucrătorii salariați și cu familiile acestora care se deplasează în cadrul Comunității (JO L 149, p. 2, Ediție specială, 05/vol. 1, p. 26), astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (CEE) nr. 3427/89 al Consiliului din 30 octombrie 1989 (JO L 331, p. 1), precum și a Acordului între Comunitatea Europeană și statele membre ale acesteia, pe de o parte, și Elveția, pe de altă parte, privind libera circulație a persoanelor (JO L 114, p. 6) — Dreptul la prestații parentale (föräldrapenning) — Legislație națională care condiționează dreptul la un cuantum al prestației familiale mai ridicat decât cuantumul garantat, de realizarea unei perioade de afiliere la un sistem de asigurare de sănătate pentru o durată determinată — Cuantumul prestației familiale stabilit în funcție de veniturile dintr-o activitate lucrativă obținute în acest stat membru — Persoană care își are reședința într-un stat membru (Suedia), dar care a realizat totalitatea periodei de referință utilizată pentru stabilirea cuantumului mai ridicat al prestației familiale în calitate de afiliat la sistemul de asigurare de sănătate dintr-un alt stat (Elveția)

      Dispozitivul

               1.

               Articolul 8 litera (c) din Acordul între Comunitatea Europeană și statele membre ale acesteia, pe de o parte, și Confederația Elvețiană, pe de altă parte, privind libera circulație a persoanelor, semnat la Luxemburg la 21 iunie 1999, și articolul 72 din Regulamentul (CEE) nr. 1408/71 al Consiliului din 14 iunie 1971 privind aplicarea regimurilor de securitate socială în raport cu lucrătorii salariați, cu lucrătorii care desfășoară activități independente și cu membrii familiilor acestora care se deplasează în cadrul Comunității, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (CE) nr. 1386/2001 al Parlamentului European și al Consiliului din 5 iunie 2001, trebuie interpretate în sensul că, atunci când legislația unui stat membru condiționează acordarea unei prestații familiale, precum cea în cauză în acțiunea principală, de realizarea unor perioade de asigurare, de activitate salariată sau de activitate independentă, instituția competentă să acorde această prestație familială din statul membru respectiv trebuie să ia în considerare în acest scop astfel de perioade realizate integral pe teritoriul Confederației Elvețiene.

               2.

               Articolul 8 litera (a) din acordul respectiv și articolul 3 alineatul (1), articolul 23 alineatele (1) și (2), articolul 72, precum și punctul 1 din secțiunea N din anexa VI la Regulamentul nr. 1408/71, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul nr. 1386/2001, trebuie interpretate în sensul că, în cazul în care cuantumul unei prestații familiale, precum cea în cauză în acțiunea principală, trebuie stabilit potrivit normelor privind prestația de boală, acest cuantum, stabilit în beneficiul unei persoane care a realizat integral perioadele de activitate profesională necesare pentru dobândirea dreptului menționat pe teritoriul celeilalte părți contractante, trebuie calculat ținând seama de veniturile unei persoane care are o experiență profesională și calificări comparabile cu cele ale persoanei respective și care desfășoară o activitate comparabilă pe teritoriul statului membru în care se solicită această prestație.

      (1)  JO C 195, 17.7.2010.


title: Cauza T-83/10: Hotărârea Tribunalului din 9 decembrie 2014 – Riva Fire/Comisia [ „Concurență — Înțelegeri — Fier-beton armat sub formă de bare sau de role — Decizie de constatare a unei încălcări a articolului 65 CO, după expirarea Tratatului CECO, în temeiul Regulamentului (CE) nr. 1/2003 — Fixarea prețurilor și a termenelor de plată — Limitare sau control asupra producției sau a vânzărilor — Încălcarea unor norme fundamentale de procedură — Competența Comisiei — Temei juridic — Consultarea comitetului consultativ privind înțelegerile și pozițiile dominante — Dreptul la apărare — Definirea pieței geografice — Aplicarea principiului lex mitior — Încălcarea articolului 65 CO — Amenzi — Gravitatea și durata încălcării — Circumstanțe atenuante — Proporționalitate — Aplicarea Comunicării privind cooperarea din 1996” ]

text:
               2.2.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 34/23

         Hotărârea Tribunalului din 9 decembrie 2014 – Riva Fire/Comisia
   (Cauza T-83/10) (1)

   ([„Concurență - Înțelegeri - Fier-beton armat sub formă de bare sau de role - Decizie de constatare a unei încălcări a articolului 65 CO, după expirarea Tratatului CECO, în temeiul Regulamentului (CE) nr. 1/2003 - Fixarea prețurilor și a termenelor de plată - Limitare sau control asupra producției sau a vânzărilor - Încălcarea unor norme fundamentale de procedură - Competența Comisiei - Temei juridic - Consultarea comitetului consultativ privind înțelegerile și pozițiile dominante - Dreptul la apărare - Definirea pieței geografice - Aplicarea principiului lex mitior - Încălcarea articolului 65 CO - Amenzi - Gravitatea și durata încălcării - Circumstanțe atenuante - Proporționalitate - Aplicarea Comunicării privind cooperarea din 1996”])
   (2015/C 034/25)
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Reclamantă: Riva Fire SpA (Milan, Italie) (reprezentanți: M. Merola, M. Pappalardo şi T. Ubaldi, avocaţi)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: iniţial R. Sauer şi B. Gencarelli, ulterior R. Sauer şi R. Striani şi în final R. Sauer, agenţi, asistaţi de P. Manzini, avocat)

      Obiectul

   În principal, cerere de anulare a Deciziei C (2009) 7492 final a Comisiei din 30 septembrie 2009 privind o procedură inițiată în temeiul articolului 65 din Tratatul CECO (Cazul COMP/37.956 – Fier-beton, readoptare), astfel cum a fost modificată prin Decizia C (2009) 9912 final a Comisiei din 8 decembrie 2009 și, în subsidiar, cerere de reducere a cuantumului amenzii aplicate reclamantei

      Dispozitivul

               1)

               Fixează cuantumul amenzii aplicate Riva Fire SpA la 2 6 0 93  000 de euro.

               2)

               Respinge în rest acțiunea.

               3)

               Riva Fire suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și trei sferturi din cele efectuate de Comisia Europeană. Comisia suportă un sfert din propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 100, 17.4.2010.


title: Cauza T-410/07 R: Ordonanța președintelui Tribunalului de Primă Instanță din 18 februarie 2008 — Jurado Hermanos/OAPI (JURADO) ( Măsuri provizorii — Marcă comunitară — Radierea mărcii — Cerere de restitutio in integrum — Cerere de suspendare a radierii mărcii — Inadmisibilitate )

text:
               12.4.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 92/28

         Ordonanța președintelui Tribunalului de Primă Instanță din 18 februarie 2008 — Jurado Hermanos/OAPI (JURADO)
   (Cauza T-410/07 R)
   („Măsuri provizorii - Marcă comunitară - Radierea mărcii - Cerere de restitutio in integrum - Cerere de suspendare a radierii mărcii - Inadmisibilitate’)
   (2008/C 92/58)
   Limba de procedură: spaniola
   Părțile

      Reclamantă: Jurado Hermanos, SL (Alicante, Spania) (reprezentant: C. Martín Álvarez, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: P. López Fernández de Corres, agent)
   Obiectul
   Cerere de suspendare a radierii mărcii verbale comunitare nr. 240218 și a efectelor juridice ale deciziei Camerei a doua de recurs a OAPI din 3 septembrie 2007 (cauza R 866/2007-2) privind cererea de restitutio in integrum formulată de Jurado Hermanos, până la pronunțarea Tribunalului asupra acțiunii principale.
   Dispozitivul

               1)

               Respinge cererea de măsuri provizorii.

               2)

               Cererea privind cheltuielile de judecată se soluționează odată cu fondul.


title: Hotărârea Curții din 2 octombrie 2015 în cauza E-3/15 – Liechtensteinische Gesellschaft für Umweltschutz/Gemeinde Vaduz (municipalitatea Vaduz) (Directiva 2011/92/UE privind evaluarea impactului asupra mediului al proiectelor publice și private – articolul 11 – Dreptul de a avea acces la o cale de atac în fața unei instanțe judiciare – Efectul dreptului SEE asupra hotărârilor în instanță naționale – Principiile echivalenței și eficacității)

text:
               8.12.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 457/11

         HOTĂRÂREA CURȚII
   din 2 octombrie 2015
   în cauza E-3/15
   Liechtensteinische Gesellschaft für Umweltschutz/Gemeinde Vaduz (municipalitatea Vaduz)
   (Directiva 2011/92/UE privind evaluarea impactului asupra mediului al proiectelor publice și private – articolul 11 – Dreptul de a avea acces la o cale de atac în fața unei instanțe judiciare – Efectul dreptului SEE asupra hotărârilor în instanță naționale – Principiile echivalenței și eficacității)
   (2016/C 457/08)
   În cauza E-3/15, Liechtensteinische Gesellschaft für Umweltschutz/Gemeinde Vaduz (municipalitatea Vaduz) – CERERE adresată Curții, în temeiul articolului 34 din Acordul dintre statele AELS privind instituirea unei Autorități de Supraveghere și a unei Curți de Justiție, de către instanța națională a Principatului Liechtenstein (Staatsgerichtshof des Fürstentums Liechtenstein) privind interpretarea articolului 11 din Directiva 2011/92/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 13 decembrie 2011 privind evaluarea efectelor anumitor proiecte publice și private asupra mediului, Curtea, compusă din Carl Baudenbacher, președinte, Per Christiansen și Páll Hreinsson (judecător-raportor), judecători, a pronunțat, la 2 octombrie 2015, hotărârea al cărei dispozitiv prevede următoarele:

               1.

               În temeiul Deciziei nr. 230/2012 a Comitetului mixt al SEE din 7 decembrie 2012, Liechtenstein avea obligația să transpună Directiva 2011/92/UE și să o aplice procedurii de evaluare a impactului asupra mediului care făcea obiectul litigiului principal.

               2.

               Nu este conformă cu articolul 11 din Directiva 2011/92/UE adoptarea unei decizii generale de evaluare a impactului asupra mediului în condițiile în care soluționarea unor aspecte esențiale referitoare la efectele proiectului asupra mediului, cum ar fi cele prevăzute la articolul 5 alineatul (3) din Directiva 2011/92/UE, este amânată pentru procedurile de autorizare ulterioare, iar organizațiile neguvernamentale care promovează protecția mediului nu au acces la o cale de atac în fața unei instanțe judiciare. Este de resortul instanțelor naționale să decidă dacă în această cauză este vorba de aspecte esențiale.

               3.

               Dreptul SEE nu prevede că normele SEE care nu au fost transpuse pot fi invocate direct în instanțele naționale ale statelor membre ale AELS. Cu toate acestea, din dreptul SEE rezultă că atunci când interpretează normele naționale, instanța națională are obligația de a aplica, în măsura posibilului, metodele de interpretare recunoscute de legislația națională pentru a obține rezultatul vizat prin Directiva 2011/92/UE. Această obligație intră în vigoare în ziua în care textul legislativ în cauză devine parte a Acordului privind SEE.

               4.

               Este de resortul instanței de trimitere să determine, în lumina principiilor echivalenței și eficacității, căile de atac disponibile pentru încălcarea articolului 11 din Directiva 2011/92/UE.


               3.7.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 179/1

         2010/C 179/01
   Ultima publicație a Curții de Justiție a Uniunii Europene în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

         JO C 161, 19.6.2010

      Publicații anterioare

      JO C 148, 5.6.2010

      JO C 134, 22.5.2010

      JO C 113, 1.5.2010

      JO C 100, 17.4.2010

      JO C 80, 27.3.2010

      JO C 63, 13.3.2010

   Aceste texte sunt disponibile pe:
   EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Cauza T-53/09: Ordonanța Tribunalului din 1 decembrie 2009 — Cafea GmbH/OAPI — Christian (BEST FARM) ( Marcă comunitară — Opoziție — Retragerea opoziției — Nepronunțarea asupra fondului )

text:
               30.1.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 24/53

         Ordonanța Tribunalului din 1 decembrie 2009 — Cafea GmbH/OAPI — Christian (BEST FARM)
   (Cauza T-53/09) (1)

   („Marcă comunitară - Opoziție - Retragerea opoziției - Nepronunțarea asupra fondului”)
   2010/C 24/95
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Cafea GmbH (Hamburg, Germania) (reprezentanți: C. Schumann și M. Hartmann, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: C. Jenewein, agent)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă în fața Tribunalului: Dieter Christian (Frankfurt am Main, Germania)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei întâi de recurs a OAPI din 27 noiembrie 2008 (cauza R 420/2008-1) privind o procedură de opoziție între Cafea GmbH și domnul Dieter Christian.

      Dispozitivul

               1.

               Nu mai este necesară pronunțarea asupra fondului acțiunii.

               2.

               Obligă Cafea GmbH la plata propriilor cheltuieli de judecată, precum și a celor efectuate de Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale).

      (1)  JO C 90, 18.4.2009.


title: Cauza T-134/13: Acțiune introdusă la 28 februarie 2013 — Polynt și Sitre/ECHA

text:
               4.5.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 129/26

         Acțiune introdusă la 28 februarie 2013 — Polynt și Sitre/ECHA
   (Cauza T-134/13)
   2013/C 129/50
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamante: Polynt SpA (Scanzorosciate, Italia) și Sitre Srl (Milano, Italia) (reprezentanți: C. Mereu și K. Van Maldegem, avocați)

      Pârâtă: Agenția Europeană pentru Produse Chimice (ECHA)

      Concluziile

   Reclamantele solicită Tribunalului:

               —

               declararea acțiunii ca fiind admisibilă și întemeiată;

               —

               anularea în parte a Deciziei ED/169/2012 a ECHA prin care se include ciclohexan-1,2-dicarboxilic anhidrida, cis-ciclohexan-1,2-dicarboxilic anhidrida și trans-ciclohexan-1,2-dicarboxilic anhidrida (denumite împreună în continuare „HHPA”) în rândul substanțelor care îndeplinesc criteriile prevăzute la articolul 57 litera (f) din Regulamentul (CE) nr. 1907/2006 (1) (REACH), în conformitate cu articolul 59 din REACH, întrucât se referă la HHPA și la monomerii acestora și

               —

               obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamantele invocă trei motive.

               1.

               Primul motiv, întemeiat pe o eroare vădită de apreciere sau de drept întrucât: (i) sensibilizantele respiratorii nu intră în domeniul de aplicare al articolului 57 litera (f) din REACH și (ii) ECHA nu a furnizat o motivare suficientă și dovezi pentru a demonstra că HHPA prezintă un „nivel de îngrijorare echivalent” cu cel pentru o substanță cancerigenă, mutagenă sau toxică pentru reproducere (CMR) din categoria 1 întrucât:

                           —

                           substanțele CMR cauzează efecte ireversibile în condițiile în care, în cazul HHPA, efectele de sensibilizare respiratorie nu sunt ireversibile;

                           —

                           nu există o expunere a consumatorului sau a lucrătorului la HHPA;

                           —

                           evaluarea HHPA se întemeiază pe date care sunt vechi și depășite și

                           —

                           evaluarea nu a luat în considerare toate datele relevante.

               2.

               Al doilea motiv, întemeiat pe încălcarea dreptului la apărare, întrucât reclamantele nu au avut posibilitatea să își susțină pe deplin cauza din cauza lipsei unor criterii obiective pentru a aprecia dacă o substanță prezintă un nivel de îngrijorare echivalent conform articolului 57 litera (f) din REACH, în special în cazul unui sensibilizant respiratoriu precum HHPA, și întrucât ECHA nu a luat în considerare toate informațiile disponibile sau furnizate de industrie în perioada de observație.

               3.

               Al treilea motiv, întemeiat pe încălcarea principiului proporționalității, întrucât ECHA ar fi putut să adopte o altă măsură cu privire la HHPA, iar prin identificarea HHPA drept substanță care prezintă motive de îngrijorare deosebită (SVHC) a cauzat reclamantelor prejudicii care sunt disproporționate în raport cu obiectivele urmărite.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 1907/2006 al Parlamentului European și al Consiliului din 18 decembrie 2006 privind înregistrarea, evaluarea, autorizarea și restricționarea substanțelor chimice (REACH), de înființare a Agenției Europene pentru Produse Chimice, de modificare a Directivei 1999/45/CE și de abrogare a Regulamentului (CEE) nr. 793/93 al Consiliului și a Regulamentului (CE) nr. 1488/94 al Comisiei, precum și a Directivei 76/769/CEE a Consiliului și a Directivelor 91/155/CEE, 93/67/CEE, 93/105/CE și 2000/21/CE ale Comisiei (JO L 396, p. 1, Ediție specială, 13/vol. 60, p. 3, rectificare în JO 2009, L 36, p. 84).


title: Cauza F-39/13: Ordonanța Tribunalului Funcției Publice (Camera întâi) din 1 august 2016 – Sajewicz- Świackiewcz/Comisia (Funcție publică – Funcționari – Pensii – Articolul 11 alineatul (2) din anexa VIII la Statut – Transfer spre regimul de pensii al Uniunii al drepturilor la pensie dobândite în temeiul altor regimuri – Decizie de recunoaștere a sporului de vechime care aplică noile DGPA referitoare la articolele 11 și 12 din anexa VIII la Statut – Articolul 81 din Regulamentul de procedură – Acțiune vădit nefondată)

text:
               3.10.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 364/45

      Ordonanța Tribunalului Funcției Publice (Camera întâi) din 1 august 2016 – Sajewicz- Świackiewcz/Comisia
      (Cauza F-39/13) (1)

      ((Funcție publică - Funcționari - Pensii - Articolul 11 alineatul (2) din anexa VIII la Statut - Transfer spre regimul de pensii al Uniunii al drepturilor la pensie dobândite în temeiul altor regimuri - Decizie de recunoaștere a sporului de vechime care aplică noile DGPA referitoare la articolele 11 și 12 din anexa VIII la Statut - Articolul 81 din Regulamentul de procedură - Acțiune vădit nefondată))
      (2016/C 364/56)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamantă: Jolanta Sajewicz- Świackiewcz (Bruxelles, Belgia) (reprezentanți: inițial D. de Abreu Caldas, A. Coolen, J.-N. Louis, É. Marchal și S. Orlandi, avocați, ulterior D. de Abreu Caldas, J.-N. Louis și S. Orlandi, avocați, ulterior J.-N. Louis și S. Orlandi, avocați și în final J.-N. Louis, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: inițial C. Ehrbar și M. G. Gattinara, agenți, ulterior J. Currall și G. Gattinara, agenți, ulterior G. Gattinara, agent și în final G. Gattinara și F. Simonetti, agenți)

         Obiectul

      Cerere de anulare a deciziei de stabilire a sporului aferent drepturilor la pensie dobândite înainte de intrarea în serviciul Comisiei în aplicarea noilor DGPA și a deciziei de respingere a reclamației

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea ca vădit nefondată.

                  2)

                  Fiecare parte suportă propriile cheltuieli de judecată.

         (1)  JO C 207, 20.7.2013, p. 60.