title: Cauza T-739/19: Ordonanța Tribunalului din 10 martie 2021 – Productos Jamaica/EUIPO – Alada 1850 (flordeJamaica) („Marcă a Uniunii Europene – Procedură de declarare a nulității – Nepronunțare asupra fondului”)

text:
               10.5.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 182/52

      Ordonanța Tribunalului din 10 martie 2021 – Productos Jamaica/EUIPO – Alada 1850 (flordeJamaica)
      (Cauza T-739/19) (1)

      („Marcă a Uniunii Europene - Procedură de declarare a nulității - Nepronunțare asupra fondului”)
      (2021/C 182/70)
      Limba de procedură: spaniola

         Părțile

         Reclamantă: Productos Jamaica, SL (Algezares, Spania) (reprezentant: I. Temiño Ceniceros, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentanți: J. F. Crespo Carrillo și S. Palmero Cabezas, agenți)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO, intervenientă în fața Tribunalului: Alada 1850, SL (Madrid, Spania)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva deciziei Camerei întâi de recurs a EUIPO din 24 iulie 2019 (cauzele conexate R 1431/2018-1 și R 1440/2018-1) privind o procedură de declarare a nulității între Alada 1850 și Productos Jamaica.

         Dispozitivul

                  1)

                  Constată că nu mai este necesar să se pronunțe asupra fondului acțiunii.

                  2)

                  Obligă Productos Jamaica, SL și Alada 1850, SL la plata propriilor cheltuieli de judecată, precum și, pe fiecare, la plata a jumătate din cheltuielile de judecată efectuate de Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO).

         (1)  JO C 432, 23.12.2019.


title: Cauza T-50/20: Ordonanța Tribunalului din 12 martie 2021 – PNB Banka/BCE („Politică economică și monetară – Supraveghere prudențială a instituțiilor de credit – Procedură de insolvență – Refuzul BCE de a da curs cererii consiliului de administrație al unei instituții de credit prin care se urmărește ca administratorului judiciar al instituției menționate să i se dea instrucțiuni să acorde avocatului împuternicit de acest consiliu accesul în sedii, la informații, la personal și la resursele acestei instituții – Competența autorului actului – Acțiune vădit nefondată”)

text:
               10.5.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 182/53

      Ordonanța Tribunalului din 12 martie 2021 – PNB Banka/BCE
      (Cauza T-50/20) (1)

      („Politică economică și monetară - Supraveghere prudențială a instituțiilor de credit - Procedură de insolvență - Refuzul BCE de a da curs cererii consiliului de administrație al unei instituții de credit prin care se urmărește ca administratorului judiciar al instituției menționate să i se dea instrucțiuni să acorde avocatului împuternicit de acest consiliu accesul în sedii, la informații, la personal și la resursele acestei instituții - Competența autorului actului - Acțiune vădit nefondată”)
      (2021/C 182/71)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: PNB Banka AS (Riga, Letonia) (reprezentant: O. Behrends, avocat)

         Pârâtă: Banca Centrala Europeană (reprezentanți: C. Hernández Saseta, F. Bonnard și V. Hümpfner, agenți)

         Obiectul

      Cerere formulată în temeiul articolului 263 TFUE și prin care se solicită anularea deciziei BCE din 19 noiembrie 2019 prin care se refuză obligarea administratorului judiciar al reclamantei să acorde avocatului împuternicit de consiliul de administrație al acesteia accesul în sediile sale, la informațiile pe care le deține, precum și la personalul și la resursele sale.

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Constată că nu mai este necesar să se pronunțe asupra cererii de intervenție prezentate de Republica Letonia.

                  3)

                  Obligă PNB Banka AS să suporte, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, și pe cele efectuate de Banca Centrală Europeană (BCE), cu excepția celor aferente cererii de intervenție.

                  4)

                  PNB Banka, BCE și Republica Letonia suportă fiecare propriile cheltuieli de judecată aferente cererii de intervenție.

         (1)  JO C 114, 6.4.2020.


title: Cauza T-160/20: Ordonanța Tribunalului din 17 martie 2021 – 3M Belgium/ECHA [„Acțiune în anulare – REACH – Identificarea acidului perfluorobutansulfonic (PFBS) și a sărurilor acestuia drept substanță care prezintă motive de îngrijorare deosebită – Includere în lista substanțelor candidate la o eventuală includere în anexa XIV la Regulamentul (CE) nr. 1907/2006 – Termen de introducere a acțiunii – Articolul 59 alineatul (10) din Regulamentul nr. 1907/2006 – Articolul 59 din Regulamentul de procedură – Inadmisibilitate”]

text:
               10.5.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 182/53

      Ordonanța Tribunalului din 17 martie 2021 – 3M Belgium/ECHA
      (Cauza T-160/20) (1)

      („Acțiune în anulare - REACH - Identificarea acidului perfluorobutansulfonic (PFBS) și a sărurilor acestuia drept substanță care prezintă motive de îngrijorare deosebită - Includere în lista substanțelor candidate la o eventuală includere în anexa XIV la Regulamentul (CE) nr. 1907/2006 - Termen de introducere a acțiunii - Articolul 59 alineatul (10) din Regulamentul nr. 1907/2006 - Articolul 59 din Regulamentul de procedură - Inadmisibilitate”)
      (2021/C 182/72)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: 3M Belgium (Diegem, Belgia) (reprezentanți: J.-P. Montfort și T. Delille, avocați)

         Pârâtă: Agenția Europeană pentru Produse Chimice (reprezentanți: M. Heikkilä, W. Broere și T. Zbihlej, agenți)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE prin care se urmărește anularea Deciziei ECHA/01/2020 a ECHA din 16 ianuarie 2020 privind includerea acidului perfluorobutansulfonic și a sărurilor acestuia în lista substanțelor candidate la o eventuală includere în anexa XIV la Regulamentul (CE) nr. 1907/2006 al Parlamentului European și al Consiliului din 18 decembrie 2006 privind înregistrarea, evaluarea, autorizarea și restricționarea substanțelor chimice (REACH), de înființare a Agenției Europene pentru Produse Chimice, de modificare a Directivei 1999/45/CE și de abrogare a Regulamentului (CEE) nr. 793/93 al Consiliului și a Regulamentului (CE) nr. 1488/94 al Comisiei, precum și a Directivei 76/769/CEE a Consiliului și a Directivelor 91/155/CEE, 93/67/CEE, 93/105/CE și 2000/21/CE ale Comisiei (JO 2006, L 396, p. 1, Ediție specială, 13/vol. 60, p. 3)

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea ca inadmisibilă.

                  2)

                  Constată că nu mai este necesar să se pronunțe asupra cererii de intervenție formulate de Consiliul European al Industriei Chimice (CEFIC).

                  3)

                  Obligă 3M Belgium să suporte propriile cheltuieli de judecată, precum și cheltuielile de judecată efectuate de Agenția Europeană pentru Produse Chimice (ECHA), cu excepția celor aferente cererii de intervenție.

                  4)

                  3M Belgium, ECHA și CEFIC suportă, fiecare, propriile cheltuieli de judecată aferente cererii de intervenție.

         (1)  JO C 201, 15.6.2020.


title: Cauza T-426/20: Ordonanța Tribunalului din 11 martie 2021 – Techniplan/Comisia [„Acțiune în anulare și în despăgubire – FED – Articolul 76 litera (d) din Regulamentul de procedură – Nerespectarea cerințelor de formă – Inadmisibilitate”]

text:
               10.5.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 182/54

      Ordonanța Tribunalului din 11 martie 2021 – Techniplan/Comisia
      (Cauza T-426/20) (1)

      („Acțiune în anulare și în despăgubire - FED - Articolul 76 litera (d) din Regulamentul de procedură - Nerespectarea cerințelor de formă - Inadmisibilitate”)
      (2021/C 182/73)
      Limba de procedură: italiana

         Părțile

         Reclamantă: Techniplan Srl (Roma, Italia) (reprezentanți: R. Giuffrida și A. Bonavita, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: D. Bianchi ù J. Estrada de Solà, agenți)

         Obiectul

      Pe de o parte, cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE prin care se urmărește aparent anularea mailului Comisiei din 28 mai 2020 și a notei de debit care îl însoțește și, pe de altă parte, cerere prin care se urmărește obținerea reparării prejudiciului pe care reclamanta pretinde că l-ar fi suferit

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea ca inadmisibilă.

                  2)

                  Obligă Techniplan Srl la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 279, 24.8.2020.


title: Cauza T-742/20 R: Ordonanța președintelui Tribunalului din 19 martie 2021 – Indofil Industries (Netherlands)/Comisia [„Procedură privind măsurile provizorii – Produse fitosanitare – Regulamentul (CE) nr. 1107/2009 – Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2020/2087 – Nereînnoirea aprobării substanței active mancozeb – Cerere de suspendare a executării – Lipsa urgenței”]

text:
               10.5.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 182/55

      Ordonanța președintelui Tribunalului din 19 martie 2021 – Indofil Industries (Netherlands)/Comisia
      (Cauza T-742/20 R)
      („Procedură privind măsurile provizorii - Produse fitosanitare - Regulamentul (CE) nr. 1107/2009 - Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2020/2087 - Nereînnoirea aprobării substanței active mancozeb - Cerere de suspendare a executării - Lipsa urgenței”)
      (2021/C 182/74)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Indofil Industries (Netherlands) BV (Amsterdam, Țările de Jos) (reprezentanți: C. Mereu și P. Sellar, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: A. Dawes, I. Naglis și G. Koleva, agenți)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolele 278 și 279 TFUE vizând suspendarea executării Regulamentului de punere în aplicare (UE) 2020/2087 al Comisiei din 14 decembrie 2020 privind nereînnoirea aprobării substanței active mancozeb, în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 1107/2009 al Parlamentului European și al Consiliului privind introducerea pe piață a produselor fitosanitare, și de modificare a anexei la Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 540/2011 al Comisiei (JO 2020, L 423, p. 50)

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge cererea de măsuri provizorii.

                  2)

                  Cererea privind cheltuielile de judecată se soluționează odată cu fondul.


title: Cauza T-45/21 R: Ordonanța președintelui Tribunalului din 12 martie 2021 – Ciano Trading & Services CT & S și alții/Comisia („Măsuri provizorii – Achiziții publice – Cerere de măsuri provizorii – Inadmisibilitate – Lipsa urgenței”)

text:
               10.5.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 182/55

      Ordonanța președintelui Tribunalului din 12 martie 2021 – Ciano Trading & Services CT & S și alții/Comisia
      (Cauza T-45/21 R)
      („Măsuri provizorii - Achiziții publice - Cerere de măsuri provizorii - Inadmisibilitate - Lipsa urgenței”)
      (2021/C 182/75)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamante: Ciano Trading & Services CT & S SpA (Fiumicino, Italia), Silvia Brizio (Venaria Reale, Italia), Laurence André (Grivegnée, Belgia), Lidia Pacitti (Neder-over-Heembeek, Belgia) (reprezentanți: D. Gillet și S. Van Besien, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: T. Van Noyen și M. Ilkova, agenți)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolele 278 și 279 TFUE prin care se solicită, printre altele, în esență, suspendarea executării deciziei Comisiei din 20 noiembrie 2020 de anulare a cererii de ofertă OIB/2019/CPN/0039 pentru încheierea unui contract având ca obiect gestionarea/exploatarea unei concesiuni de servicii de catering durabil colectiv, incluzând servicii pentru mese festive, servirea băuturilor pentru reuniuni, precum și mese pentru copii.

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge cererea de măsuri provizorii.

                  2)

                  Cererea privind cheltuielile de judecată se soluționează odată cu fondul.


title: Cauza T-100/21: Acțiune introdusă la 16 februarie 2021 – Sánchez-Gavito León/Consiliul și Comisia

text:
               10.5.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 182/57

      Acțiune introdusă la 16 februarie 2021 – Sánchez-Gavito León/Consiliul și Comisia
      (Cauza T-100/21)
      (2021/C 182/77)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Maria del Carmen Sánchez-Gavito León (Reston, Virginia, Statele Unite) (reprezentant: M. Veissiere, avocat)

         Pârâte: Consiliul Uniunii Europene, Comisia Europeană

         Concluziile

      Reclamantul solicită Tribunalului:

                  —

                  declararea nelegalității abținerii de a acționa a pârâtelor;

                  —

                  obligarea Uniunii Europene, reprezentată de pârâte, în calitate de membru al Comitetului consultativ internațional al bumbacului (CCIB), să ia măsuri împotriva directorului executiv al CCIB pentru abatere;

                  —

                  dispunerea suspendării imediate a contribuțiilor financiare ale Uniunii Europene la CCIB, atât timp cât nu sunt respectate drepturile omului protejate prin tratatele Uniunii;

                  —

                  obligarea Uniunii Europene, reprezentată de Comisie și Consiliu, la plata către reclamantă, cu titlu de despăgubire pentru prejudiciul moral, a sumei de 300 000 de euro;

                  —

                  obligarea Uniunii Europene, reprezentată de Comisie și Consiliu, la plata către reclamantă, cu titlu de despăgubire pentru pierderea locului de muncă și a unei oportunități și pentru prejudiciul adus carierei sale, a sumei de 103 542,92 dolari americani (la cursul de schimb curent în euro), echivalentă unui an și jumătate de salariu pe baza ultimei fișe de remunerație de la CCIB (69 055,28 dolari americani);

                  —

                  obligarea Uniunii Europene, reprezentată de Comisie și Consiliu, la plata către reclamantă, cu titlu de despăgubire pentru prejudiciul material, a sumei de 19 368,13 (la cursul de schimb curent în euro), însoțită de dobânzi la rata anuală legală curentă (din iunie 2019);

                  —

                  obligarea Uniunii Europene la plata cheltuielilor de judecată, inclusiv a cheltuielilor de reprezentare, pe baza prezentării facturilor pentru onorariile avocaților.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamanta invocă trei motive.

                  1.

                  Primul motiv, întemeiat pe abținerea de a acționa a Comisiei și a Consiliului, care i-a produs prejudicii morale și materiale importante reclamantei, fiind lipsită de orice acces la justiție, și i-a încălcat dreptul la demnitate și la un mediu de lucru sigur.

                  2.

                  Al doilea motiv, întemeiat pe obligația pârâtelor de a acționa în conformitate cu tratatele, în special cu articolul 207 TFUE, în temeiul căruia Uniunea Europeană a aderat la CCIB, care prevede că politica comercială comună se desfășoară în cadrul principiilor și al obiectivelor acțiunii externe a Uniunii. Comisia este supusă unei obligații în temeiul articolelor 314 și 317 TFUE și este obligată să se conformeze intereselor, valorilor și principiilor [Uniunii] în conformitate cu articolul 3 TUE și cu carta.

                  3.

                  Al treilea motiv, întemeiat pe încălcarea, prin abținerea de a acționa a Comisiei și a Consiliului, a drepturilor fundamentale ale reclamantei, precum dreptul de acces la justiție și la un mediu de lucru sigur.


title: Cauza T-102/21: Acțiune introdusă la 18 februarie 2021 – Bastion Holding și alții/Comisia

text:
               10.5.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 182/58

      Acțiune introdusă la 18 februarie 2021 – Bastion Holding și alții/Comisia
      (Cauza T-102/21)
      (2021/C 182/78)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamanți: Bastion Holding BV (Amsterdam, Țările de Jos) și alți 35 de reclamanți (reprezentanți: B. Braeken și X.Y.G. Versteeg, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Concluziile

      Reclamanții solicită Tribunalului:

                  —

                  cu titlu principal, anularea deciziei atacate C(2020) 8286 final din 20 noiembrie 2020 privind modificarea schemei SA.57712 – COVID-19: schema de granturi directe pentru suportarea costurilor fixe ale întreprinderilor mici și mijlocii afectate de pandemia COVID-19 (SA.59535 (2020/N)), în ceea ce privește atât (a) distincția dintre IMM-uri și alte întreprinderi, cât și (b) cuantumul maxim de 90 000 de euro;

                  —

                  cu titlu subsidiar, anularea deciziei atacate, în ceea ce privește atât (a) distincția dintre IMM-uri și alte întreprinderi, cât și (b) cuantumul maxim de 90 000 de euro;

                  —

                  tot cu titlu subsidiar, anularea în tot a deciziei atacate;

                  —

                  în plus, obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamanții invocă două motive.

                  1.

                  Primul motiv se întemeiază pe faptul că Comisia nu a inițiat procedura oficială de investigare atunci când a decis în mod greșit că măsura de ajutor de stat atacată nu ridică îndoieli cu privire la compatibilitatea sa cu piața internă.

                  2.

                  Al doilea motiv se întemeiază pe neregularități procedurale ale Comisiei întrucât decizia atacată este insuficient motivată.


title: Cauza T-129/21: Acțiune introdusă la 1 martie 2021 – Colombani/SEAE

text:
               10.5.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 182/59

      Acțiune introdusă la 1 martie 2021 – Colombani/SEAE
      (Cauza T-129/21)
      (2021/C 182/79)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamant: Jean-Marc Colombani (Auderghem, Belgia) (reprezentant: N. de Montigny, avocat)

         Pârât: Serviciul European de Acțiune Externă

         Concluziile

      Reclamantul solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei prin care SEAE a respins candidatura reclamantului pentru postul de șef al Delegației UE în Canada, comunicată printr-o notă din 6 iulie 2020, semnată de directoarea Resurselor Umane;

                  —

                  anularea deciziei prin care SEAE a respins candidatura reclamantului pentru postul de director ANMO, comunicată printr-o notă din 17 aprilie 2020, semnată de directoarea Resurselor Umane;

                  —

                  anularea deciziei SEAE de respingere a reclamației R/353/20;

                  —

                  obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamantul invocă cinci motive.

                  1.

                  Primul motiv, întemeiat pe nelegalitatea respingerii candidaturii reclamantului, care are calitatea de diplomat național, precum și pe o excepție de nelegalitate a anunțurilor de posturi vacante vizate de cererea introductivă, și anume cel privind postul de director Orientul Mijlociu Africa de Nord (ANMO) (anunțul de post vacant 2020/48) și cel pentru postul de șef al Delegației în Canada (anunțul de post vacant 2020/134).

                  2.

                  Al doilea motiv, întemeiat pe eroarea vădită de apreciere în ceea ce privește criteriul de selecție legat de experiența de middle management sau de funcții echivalente timp de cel puțin doi ani.

                  3.

                  Al treilea motiv, întemeiat pe atingerea adusă principiului egalității de tratament și al nediscriminării, al securității juridice și al previzibilității, întrucât aprecierea experienței profesionale este aplicată restrictiv față de reclamant spre deosebire de flexibilitatea arătată în raport cu ceilalți candidați, și pe încălcarea articolului 27 din Statutul funcționarilor Uniunii Europene.

                  4.

                  Al patrulea motiv, întemeiat pe eroarea vădită de apreciere a gradului reclamantului și pe încălcarea principiului potrivit căruia nimeni nu poate invoca propria culpă.

                  5.

                  Al cincilea motiv, întemeiat pe eroarea vădită de apreciere a tipului de funcții exercitate de reclamant.


title: Cauza T-133/21: Acțiune introdusă la 1 martie 2021 – QK/BCE

text:
               10.5.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 182/59

      Acțiune introdusă la 1 martie 2021 – QK/BCE
      (Cauza T-133/21)
      (2021/C 182/80)
      Limba de procedură: letona

         Părțile

         Reclamant: QK (reprezentant: A. Bērziņš, advokāts)

         Pârâtă: Banca Centrală Europeană (BCE)

         Concluziile

      Reclamantul solicită Tribunalului:

                  —

                  declararea admisibilității acțiunii și analizarea ei pe fond;

                  —

                  obligarea BCE la repararea prejudiciului suferit de reclamant de 15 583 195 de euro;

                  —

                  obligarea BCE la plata tuturor cheltuielilor suportate de reclamant;

                  —

                  obligarea BCE la plata tuturor cheltuielilor de judecată efectuate în prezenta procedură.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, întemeiată pe articolul 268 TFUE și pe articolul 340 al treilea paragraf TFUE, reclamantul invocă un motiv unic. Prin acțiunea sa, reclamantul invocă faptul că, prin adoptarea deciziei aparent nefondate din 3 martie 2016 privind retragerea acordului dat AS „Trasta Komercbanka” (1), deținută parțial de reclamant, BCE este responsabilă de pierderea de valoare a acțiunilor pe care reclamantul le deține la această bancă.

         (1)  Decizia BCE/SSM/2016 — 529900WIP0INFDAWTJ81/1 WOANCA-2016-0005 a Băncii Centrale Europene (BCE) din 3 martie de 2016 privind retragerea autorizației acordate Trasta Komercbanka, înlocuită prin Decizia BCE/SSM/2016 — 529900WIPOINFDAWTJ81/2 a Băncii Centrale Europene (BCE) din 11 iulie 2016, a cărei anulare face obiectul unei proceduri pendinte în fața Tribunalului în cauza T-698/16, Trasta Komercbanka și alții/BCE, T-698/16 (JO 2016, C 441, p. 29, rectificare în JO 2017, C 6, p. 57).


title: Cauza T-140/21: Acțiune introdusă la 5 martie 2021 – Apologistics/EUIPO – Kerckhoff (apo-discounter.de)

text:
               10.5.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 182/60

      Acțiune introdusă la 5 martie 2021 – Apologistics/EUIPO – Kerckhoff (apo-discounter.de)
      (Cauza T-140/21)
      (2021/C 182/81)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Apologistics GmbH (Markkleeberg, Germania) (reprezentant: H. Hug, lawyer)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Markus Kerckhoff (Bergisch Gladbach, Germania)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Titularul mărcii în litigiu: reclamanta

         Marca în litigiu: marca Uniunii Europene figurativă apo-discounter.de în roşu şi galben

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de declarare a nulității

         Decizia atacată: Decizia Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 8 decembrie 2020 în cauza R 1439/2019-5

         Concluziile

      Reclamantul (reclamanta) solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate în măsura în care marca Uniunii Europene apo-discounter.de (nr. 9 435 496) a fost declarată nulă pentru următoarele servicii:
                  clasa 35: servicii de desfacere în legătură cu produse farmaceutice, chimice, bunuri de uz casnic şi bunuri utilizate în domeniul sănătăţii;

                  —

                  obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivul invocat (Motivele invocate)

                  —

                  încălcarea articolului 58 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (UE) 2017/1001 a Parlamentului European şi a Consiliului.


title: Cauza T-141/21: Acțiune introdusă la 5 martie 2021 – Shakutin/Consiliul

text:
               10.5.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 182/61

      Acțiune introdusă la 5 martie 2021 – Shakutin/Consiliul
      (Cauza T-141/21)
      (2021/C 182/82)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamant: Aleksandr Vasilevich Shakutin (Minsk, Belarus) (reprezentant: B. Evtimov, avocat)

         Pârât: Consiliul Uniunii Europene

         Concluziile

      Reclamantul solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea Regulamentului de punere în aplicare (UE) 2020/2129 al Consiliului din 17 decembrie 2020 privind punerea în aplicare a articolului 8a alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 765/2006 privind măsuri restrictive împotriva Belarus, a Deciziei de punere în aplicare (PESC) 2020/2130 a Consiliului din 17 decembrie 2020 privind punerea în aplicare a Deciziei 2012/642/PESC privind măsuri restrictive împotriva Belarus, a Regulamentului de punere în aplicare (UE) 2021/339 al Consiliului din 25 februarie 2021 privind punerea în aplicare a articolului 8a din Regulamentul (CE) nr. 765/2006 privind măsuri restrictive împotriva Belarus, a Deciziei (PESC) 2021/353 a Consiliului din 25 februarie 2021 de modificare a Deciziei 2012/642/PESC privind măsuri restrictive împotriva Belarus;

                  —

                  obligarea Consiliului la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamantul invocă două motive.

                  1.

                  Primul motiv, întemeiat pe susținerea potrivit căreia Consiliul nu a furnizat o motivare suficientă cu privire la seria de motive invocate de acesta din urmă pentru a-l desemna pe reclamant în ceea ce privește în special orice pretinsă implicare în represiunea societății civile și a opoziției democratice potrivit articolului 4 litera (a) din Decizia Consiliului 2012/642/PESC.

                  2.

                  Al doilea motiv, întemeiat pe susținerea potrivit căreia Consiliul nu a furnizat motive veritabile și a săvârșit o serie de erori vădite de apreciere prin faptul că a concluzionat că reclamantul obținea avantaje de la regimul Loukachenka și îl susținea.


title: Cauza T-146/21: Acțiune introdusă la 15 martie 2021 – Vetpharma Animal Health/EUIPO – Deltavit (DELTATIC)

text:
               10.5.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 182/61

      Acțiune introdusă la 15 martie 2021 – Vetpharma Animal Health/EUIPO – Deltavit (DELTATIC)
      (Cauza T-146/21)
      (2021/C 182/83)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Vetpharma Animal Health, SL (Barcelona, Spania) (reprezentant: M. Escudero Pérez, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Deltavit SAS (Janzé, Franța)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Solicitantul mărcii în litigiu: reclamanta

         Marca în litigiu: cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene verbale DELTATIC – cererea de înregistrare nr. 17 806 241

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție

         Decizia atacată: Decizia Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 21 decembrie 2020 în cauza R 776/2020-5

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                  obligarea EUIPO și a celeilalte părți din procedură la plata tuturor cheltuielilor de judecată.

         Motivele invocate

                  —

                  Încălcarea articolului 47 alineatul (2) coroborat cu articolul 18 alineatul (1) al doilea paragraf litera (a) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului;

                  —

                  încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.


title: Cauza T-149/21: Acțiune introdusă la 18 martie 2021 – UGA Nutraceuticals/EUIPO – Vitae Health Innovation (VITADHA)

text:
               10.5.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 182/62

      Acțiune introdusă la 18 martie 2021 – UGA Nutraceuticals/EUIPO – Vitae Health Innovation (VITADHA)
      (Cauza T-149/21)
      (2021/C 182/84)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

         Părțile

         Reclamantă: UGA Nutraceuticals Srl (Gubbio, Italia) (reprezentanți: M. Riva, J. Graffer și A. Ottolini, avocați)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Vitae Health Innovation SL (Montmeló, Spania)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Titularul mărcii în litigiu: reclamanta în fața Tribunalului

         Marca în litigiu: înregistrarea internațională care desemnează Uniunea Europeană a mărcii VITADHA – înregistrarea internațională care desemnează Uniunea Europeană nr. 1 352 764

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție

         Decizia atacată: Decizia Camerei a patra de recurs a EUIPO din 15 ianuarie 2021 în cauza R 2719/2019-4

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate prin declararea semnelor ca fiind diferite și admiterea spre înregistrare a cererii care a făcut obiectul opoziției;

                  —

                  obligarea părților adverse la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivul invocat (Motivele invocate)

                  —

                  încălcarea articolului 8 alineatul (1) libera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.


title: Cauza T-150/21: Acțiune introdusă la 15 martie 2021 – Hangzhou Dingsheng Industrial Group și alții/Comisia

text:
               10.5.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 182/63

      Acțiune introdusă la 15 martie 2021 – Hangzhou Dingsheng Industrial Group și alții/Comisia
      (Cauza T-150/21)
      (2021/C 182/85)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamante: Hangzhou Dingsheng Industrial Group Co., Ltd (Hangzhou, China), Dingheng New Materials Co., Ltd (Rayong, Thailanda), Thai Ding Li New Materials Co., Ltd (Rayong) (reprezentanți: G. Coppo și G. Pregno, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Concluziile

      Reclamantele solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2020/2162 al Comisiei din 18 decembrie 2020 de deschidere a unei anchete privind o eventuală eludare a măsurilor antidumping instituite prin Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2015/2384 și prin Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2017/271 la importurile de anumite folii de aluminiu originare din Republica Populară Chineză prin importuri de anumite folii de aluminiu expediate din Thailanda, indiferent dacă au fost sau nu declarate ca fiind originare din Thailanda, și de supunere a acestor importuri la înregistrare, în măsura în care le privește pe reclamante;

                  —

                  obligarea Comisiei la suportarea cheltuielilor de judecată aferente prezentei proceduri.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamantele invocă un motiv unic, prin care susțin că Comisia a săvârșit o eroare de drept atunci când a deschis examinarea în lipsa unor elemente de probă suficiente, în sensul articolului 13 alineatul (3) din Regulamentul de bază antidumping.


title: Cauza T-152/21: Acțiune introdusă la 19 martie 2021 – Union Syndicale Solidaires des SDIS de France et DOM/TOM/Comisia

text:
               10.5.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 182/63

      Acțiune introdusă la 19 martie 2021 – Union Syndicale Solidaires des SDIS de France et DOM/TOM/Comisia
      (Cauza T-152/21)
      (2021/C 182/86)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamantă: Union Syndicale Solidaires des services départementaux d’incendie et de secours (SDIS) de France et DOM/TOM (Nîmes, Franța) (reprezentant: O. Coudray, avocat)

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  obligarea Uniunii Europene (Comisia Europeană) la plata către aceasta a unei despăgubiri de 10 000 de euro pentru repararea prejudiciului moral suferit, plus dobânzi la rata stabilită de Banca Centrală Europeană pentru principalele sale operațiuni de refinanțare, majorată cu trei puncte și jumătate;

                  —

                  obligarea Uniunii Europene (Comisia Europeană) la plata tuturor cheltuielilor de judecată în valoare de 6 600 de euro.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii în despăgubire, reclamanta reproșează Comisiei că nu a răspuns, timp de mai bine de un an și jumătate, la plângerea din cadrul procedurii de constatare a neîndeplinirii obligațiilor pe care a introdus-o împotriva Republicii Franceze. Reclamanta reproșează de asemenea Comisiei că nu a informat-o cu diligență cu privire la stadiul examinării efectuate și că nu a luat poziție cu privire la plângere într-un termen rezonabil. Potrivit reclamantei, Comisia ar fi săvârșit așadar o nelegalitate culpabilă de natură să angajeze răspunderea Uniunii.


title: Cauza T-155/21: Acțiune introdusă la 23 martie 2021 – Völkl/EUIPO – Marker Dalbello Völkl (International) (Völkl)

text:
               10.5.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 182/64

      Acțiune introdusă la 23 martie 2021 – Völkl/EUIPO – Marker Dalbello Völkl (International) (Völkl)
      (Cauza T-155/21)
      (2021/C 182/87)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: germana

         Părțile

         Reclamantă: Völkl GmbH & Co. KG (Erding, Germania) (reprezentanți: C. Raßmann, M. Suether și F. Adinolfi, avocați)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Marker Dalbello Völkl (International) GmbH (Baar, Elveția)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Titularul mărcii în litigiu: cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

         Marca în litigiu: marca Uniunii Europene figurativă Völkl – marca Uniunii Europene nr. 4 467 569

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de declarare a nulității

         Decizia atacată: Decizia Camerei a patra de recurs a EUIPO din 11 ianuarie 2021 în cauza R 568/2020-4

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                  obligarea EUIPO și a celeilalte părți din procedură, dacă aceasta ar trebui să intervină în prezenta procedură, la plata cheltuielilor de judecată aferente prezentei acțiuni, precum și căii de atac care a precedat-o.

         Motivul invocat

                  —

                  Încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) și alineatul (4) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.


title: Cauza T-156/21: Acțiune introdusă la 23 martie 2021 – Völkl/EUIPO – Marker Dalbello Völkl (International) (Marker Völkl)

text:
               10.5.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 182/65

      Acțiune introdusă la 23 martie 2021 – Völkl/EUIPO – Marker Dalbello Völkl (International) (Marker Völkl)
      (Cauza T-156/21)
      (2021/C 182/88)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: germana

         Părțile

         Reclamantă: Völkl GmbH & Co. KG (Erding, Germania) (reprezentanți: C. Raßmann, M. Suether și F. Adinolfi, avocați)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Marker Dalbello Völkl (International) GmbH (Baar, Elveția)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Titularul mărcii în litigiu: cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

         Marca în litigiu: înregistrarea internațională care desemnează Uniunea Europeană a mărcii verbale Marker Völkl – înregistrarea internațională care desemnează Uniunea Europeană nr. W00891106

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de declarare a nulității

         Decizia atacată: Decizia Camerei a patra de recurs a EUIPO din 11 ianuarie 2021 în cauza R 0055/2020-4

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                  obligarea EUIPO și a celeilalte părți din procedură, dacă aceasta ar trebui să intervină în prezenta procedură, la plata cheltuielilor de judecată aferente prezentei acțiuni, precum și căii de atac care a precedat-o.

         Motivul invocat

                  —

                  Încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) și alineatul (4) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.


title: Cauza T-159/21: Acțiune introdusă la 25 martie 2021 – Bustos/EUIPO – Bicicletas Monty (motwi)

text:
               10.5.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 182/66

      Acțiune introdusă la 25 martie 2021 – Bustos/EUIPO – Bicicletas Monty (motwi)
      (Cauza T-159/21)
      (2021/C 182/89)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: spaniola

         Părțile

         Reclamant: Dante Ricardo Bustos (Wenling, China) (reprezentant: A. Lorente Berges, abogada)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Bicicletas Monty, SA (Sant Feliú de Llobregat, Spania)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Solicitantul mărcii în litigiu: reclamantul

         Marca în litigiu: cererea de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurative motwi – cererea de înregistrare nr. 17 802 158

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție

         Decizia atacată: Decizia Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 21/01/2021 în cauza R 289/2020-5

         Concluziile

      Reclamantul solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                  înregistrarea mărcii Uniunii Europene nr. 17 802 158 motwi pentru produsele solicitate din clasa 12 din Clasificarea Nisa;

                  —

                  obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivul invocat

                  —

                  încălcarea articolului 8 alineatul (1) din Regulamentul nr. (UE) 2017/1001 al Parlamentului European şi al Consiliului.


title: Cauza T-405/14: Ordonanța Tribunalului din 16 martie 2021 – Yavorskaya/Consiliul și alții

text:
               10.5.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 182/66

      Ordonanța Tribunalului din 16 martie 2021 – Yavorskaya/Consiliul și alții
      (Cauza T-405/14) (1)

      (2021/C 182/90)
      Limba de procedură: franceza
      Președintele Camerei întâi a dispus radierea cauzei.

         (1)  JO C 261, 11.8.2014.


title: Cauza T-162/20: Ordonanța Tribunalului din 11 martie 2021 – UPL Europe și Indofil Industries (Țările de Jos)/EFSA

text:
               10.5.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 182/67

      Ordonanța Tribunalului din 11 martie 2021 – UPL Europe și Indofil Industries (Țările de Jos)/EFSA
      (Cauza T-162/20) (1)

      (2021/C 182/91)
      Limba de procedură: engleza
      Președintele Camerei a șaptea a dispus radierea cauzei.

         (1)  JO C 201, 15.6.2020.


title: Rectificarea comunicării din Jurnalul Oficial privind cauza T-87/21 (JO C 110, 29.3.2021)

text:
               10.5.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 182/68

      Rectificarea comunicării din Jurnalul Oficial privind cauza T-87/21
      (
            Jurnalul Oficial al Uniunii Europene C 110din 29 martie 2021
         )
      (2021/C 182/92)
      La pagina 4, în cauza T-87/21, Condor Flugdienst/Comisia, se citește după cum urmează:

               „Acțiune introdusă la 12 februarie 2021 – Condor Flugdienst/Comisia
               (Cauza T-87/21)

               Limba de procedură: engleza

                  Părțile

                  Reclamantă: Condor Flugdienst GmbH (Kelsterbach, Germania) (reprezentanți: A. Israel, J. Lang și M. Negro, avocați)

                  Pârâtă: Comisia Europeană

                  Concluziile

               Reclamanta solicită Tribunalului:

                           —

                           anularea deciziei pârâtei din 25 iunie 2020 privind ajutorul de stat SA. 57153 (2020/N) – Germania – COVID-19: Ajutor de stat în favoarea Lufthansa (1), și

                           —

                           obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată.

                  Motivele și principalele argumente

               În susținerea acțiunii, reclamanta invocă trei motive.

                           1.

                           Primul motiv este întemeiat pe încălcarea de către pârâtă a obligației de a iniția o procedură oficială de investigare în temeiul articolului 108 alineatul (2) TFUE.

                           2.

                           Al doilea motiv este întemeiat pe săvârșirea de către pârâtă a unei erori vădite de apreciere atunci când a reținut că ajutorul acordat Lufthansa este compatibil cu piața internă în temeiul articolului 107 alineatul (3) litera (b) TFUE.

                           3.

                           Al treilea motiv este întemeiat pe încălcarea de către pârâtă a obligației de motivare.”

         (1)  JO C 397, 20.11.2020, p. 2.


title: Cauza T-878/19: Hotărârea Tribunalului din 17 martie 2021 – Bende/EUIPO – Julius-K9 (K-9) [„Marcă a Uniunii Europene – Procedură de declarare a nulității – Marca Uniunii Europene verbală K-9 – Motive absolute de refuz – Semne devenite uzuale – Articolul 7 alineatul (1) litera (d) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 [devenit articolul 7 alineatul (1) litera (d) din Regulamentul (UE) 2017/1001]”]

text:
               31.5.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 206/22

      Hotărârea Tribunalului din 17 martie 2021 – Bende/EUIPO – Julius-K9 (K-9)
      (Cauza T-878/19) (1)

      („Marcă a Uniunii Europene - Procedură de declarare a nulității - Marca Uniunii Europene verbală K-9 - Motive absolute de refuz - Semne devenite uzuale - Articolul 7 alineatul (1) litera (d) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 [devenit articolul 7 alineatul (1) litera (d) din Regulamentul (UE) 2017/1001]”)
      (2021/C 206/28)
      Limba de procedură: maghiara

         Părțile

         Reclamant: Gábor Bende (Beloinannisz, Ungaria) (reprezentant: R. Tóth, avocată)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentant: P. Sipos, agent)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO, intervenientă la Tribunal: Julius-K9 Zrt. (Szigetszentmiklós, Ungaria) (reprezentant: G. Jambrik, avocat)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a doua de recurs a EUIPO din 1 octombrie 2019 (cauza R 560/2018-2), astfel cum a fost rectificată la 12 martie 2020, privind o procedură de declarare a nulității între domnul Bende și Julius-K9.

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Îl obligă pe domnul Gábor Bende la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 61, 24.2.2020.


title: Cauza T-176/21: Acțiune introdusă la 31 martie 2021 – CCTY Bearing Company/EUIPO – CCVI International (CCTY)

text:
               31.5.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 206/37

      Acțiune introdusă la 31 martie 2021 – CCTY Bearing Company/EUIPO – CCVI International (CCTY)
      (Cauza T-176/21)
      (2021/C 206/44)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

         Părțile

         Reclamantă: CCTY Bearing Company (Zhenjiang, China) (reprezentant: L. Genz, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: CCVI International Srl (Vicenza, Italia)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Titularul mărcii în litigiu: reclamanta în fața Tribunalului

         Marca în litigiu: marca Uniunii Europene verbală CCTY – marca Uniunii Europene nr. 11 550 886

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de declarare a nulității

         Decizia atacată: Decizia Camerei a patra de recurs a EUIPO din 3 februarie 2021 în cauza R 779/2020-4

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                  obligarea intervenientei la plata cheltuielilor de judecată, inclusiv a celor efectuate în procedura în fața camerei de recurs și în procedura de declarare a nulității.

         Motivele invocate

                  —

                  încălcarea articolului 71 din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului coroborat cu articolul 27 din Regulamentul delegat (UE) 2018/625 al Comisiei;

                  —

                  încălcarea articolului 60 alineatul (1) litera (a) coroborat cu articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.


title: Cauza T-576/20: Ordonanța Tribunalului din 25 martie 2021 – Evropská vodní doprava-sped. și alții/Parlamentul și Consiliul

text:
               31.5.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 206/41

      Ordonanța Tribunalului din 25 martie 2021 – Evropská vodní doprava-sped. și alții/Parlamentul și Consiliul
      (Cauza T-576/20) (1)

      (2021/C 206/49)
      Limba de procedură: germana
      Președintele Camerei a opta a dispus radierea cauzei.

         (1)  JO C 433, 14.12.2020.


title: Cauza T-277/19: Hotărârea Tribunalului din 24 martie 2021 – BK/EASO („Funcție publică – Agenți temporari – Schimbare temporară a repartizării – Acțiune în anulare – Act pur confirmativ – Inadmisibilitate – Decizie explicită de respingere a reclamației – Domeniu de aplicare autonom – Suspendarea efectelor deciziei care face obiectul reclamației – Interes de a exercita acțiunea – Acțiune în despăgubire – Legătură strânsă cu concluziile în anulare – Lipsa procedurii precontencioase – Inadmisibilitate”)

text:
               7.6.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 217/37

      Hotărârea Tribunalului din 24 martie 2021 – BK/EASO
      (Cauza T-277/19) (1)

      („Funcție publică - Agenți temporari - Schimbare temporară a repartizării - Acțiune în anulare - Act pur confirmativ - Inadmisibilitate - Decizie explicită de respingere a reclamației - Domeniu de aplicare autonom - Suspendarea efectelor deciziei care face obiectul reclamației - Interes de a exercita acțiunea - Acțiune în despăgubire - Legătură strânsă cu concluziile în anulare - Lipsa procedurii precontencioase - Inadmisibilitate”)
      (2021/C 217/48)
      Limba de procedură: greaca

         Părțile

         Reclamantă: BK (reprezentanți: V. Christianos, A. Skoulikis et D. Karagkounis, avocați)

         Pârât: Biroul European de Sprijin pentru Azil (reprezentanți: P. Eyckmans și A. Stamatopoulou, agenți, asistați de D. Waelbroeck și A. Duron, avocați)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 270 TFUE prin care se solicită, pe de o parte, anularea deciziei EASO din 20 septembrie 2018 de repartizare a reclamantei în Malta începând cu 1 noiembrie 2018, a deciziei implicite de respingere a reclamației îndreptate împotriva acestei decizii, precum și a deciziei EASO din 6 iunie 2019 de respingere explicită a reclamației menționate și, pe de altă parte, repararea prejudiciului material și a celui moral pe care reclamanta pretinde că le-ar fi suferit în urma acestei ultime decizii.

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  BK suportă jumătate din propriile cheltuieli de judecată.

                  3)

                  Biroul European de Sprijin pentru Azil (EASO) suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și jumătate din cele efectuate de BK.

         (1)  JO C 213, 24.6.2019.


title: Cauza T-181/21: Acțiune introdusă la 7 aprilie 2021 – LG Electronics/EUIPO – Anferlux-Electrodomésticos (SmartThinQ)

text:
               7.6.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 217/49

      Acțiune introdusă la 7 aprilie 2021 – LG Electronics/EUIPO – Anferlux-Electrodomésticos (SmartThinQ)
      (Cauza T-181/21)
      (2021/C 217/65)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

         Părțile

         Reclamantă: LG Electronics, Inc. (Seoul, Republica Coreea) (reprezentant: M. Graf, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Anferlux-Electrodomésticos, Lda (Vila Nova de Monsarros, Portugalia)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Titularul mărcii în litigiu: reclamanta

         Marca în litigiu: marca Uniunii Europene figurativă care cuprinde elementul verbal „SmartThinQ” – marca Uniunii Europene nr. 14 983 861

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de declarare a nulității

         Decizia atacată: Decizia Camerei a patra de recurs a EUIPO din 3 februarie 2021 în cauza R 1657/2020-4

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                  obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele invocate

                  —

                  Încălcarea principiului neutralității, în special a articolului 95 alineatul (1) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului și a principiului egalității armelor, care decurge din nerespectarea articolului 16 alineatul (2) coroborat cu articolul 2 alineatul (2) litera (g) și cu articolul 12 alineatul (2) litera (c) din Regulamentul delegat (UE) 2018/625 al Comisiei, articole care se întemeiază pe articolul 146 alineatul (7) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului și sunt legate de articolul 25 alineatul (2) litera (a) din Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2018/626 al Comisiei;

                  —

                  încălcarea articolului 17 alineatul (3) din Regulamentul delegat (UE) 2018/625 al Comisiei;

                  —

                  încălcarea articolului 64 alineatele (2) și (3) coroborat cu articolul 47 alineatul (2) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului, care rezultă din constatarea eronată potrivit căreia marca anterioară a făcut obiectul unei utilizări serioase pentru anumite producte;

                  —

                  încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) coroborat cu articolul 60 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.


title: Cauza T-203/21: Acțiune introdusă la 12 aprilie 2021 – IN.PRO.DI/EUIPO – Aiello (CAPRI)

text:
               7.6.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 217/64

      Acțiune introdusă la 12 aprilie 2021 – IN.PRO.DI/EUIPO – Aiello (CAPRI)
      (Cauza T-203/21)
      (2021/C 217/80)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: italiana

         Părțile

         Reclamantă: IN.PRO.DI – Inghirami produzione distribuzione SpA (Milano, Italia) (reprezentant: V. Piccarreta, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Antonino Aiello (Napoli, Italia)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Solicitantul mărcii în litigiu: reclamanta

         Marca în litigiu: marca Uniunii Europene verbală „CAPRI” – cererea de înregistrare nr. 13 768 197

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție

         Decizia atacată: Decizia Camerei întâi de recurs a EUIPO din 3 februarie 2021 în cauza R 49/2020-1

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate și modificarea în consecință a deciziei diviziei de opoziție din 12 noiembrie 2019, respingerea în integralitate a opoziției împotriva cererii de înregistrare a mărcii Uniunii Europene nr. 13 768 197 și admiterea cererii de înregistrare a mărcii;

                  —

                  obligarea lui A. Aielo la plata cheltuielilor de judecată în fața tuturor gradelor de jurisdicție.

         Motivul invocat

                  —

                  încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.


title: Cauza T-204/21: Acțiune introdusă la 14 aprilie 2021 – Stryker/EUIPO (RUGGED)

text:
               7.6.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 217/64

      Acțiune introdusă la 14 aprilie 2021 – Stryker/EUIPO (RUGGED)
      (Cauza T-204/21)
      (2021/C 217/81)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Stryker Corp. (Kalamazoo, Michigan, Statele Unite) (reprezentanți: I. Fowler, I. Junkar, și B. Worbes, avocate)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Marca în litigiu: înregistrarea internațională care desemnează Uniunea Europeană a mărcii RUGGED

         Decizia atacată: Decizia Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 26 ianuarie 2021 în cauza R 370/2020-5

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                  obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele invocate

                  —

                  Încălcarea articolului 71 alineatul (1) coroborat cu articolul 67 din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului și necompetență ca urmare a depășirii limitelor puterii sale;

                  —

                  încălcarea articolului 7 alineatul (3) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului și afirmație eronată potrivit căreia elementele de probă depuse referitoare la caracterul distinctiv dobândit sunt insuficiente;

                  —

                  încălcarea articolului 94 alineatul (1) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului pentru nemotivarea deciziei sale.


title: Cauza T-206/21: Acțiune introdusă la 16 aprilie 2021 – Kalita și Haas/EUIPO – Kitzbühel Tourismus (Reprezentarea a două animale)

text:
               7.6.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 217/66

      Acțiune introdusă la 16 aprilie 2021 – Kalita și Haas/EUIPO – Kitzbühel Tourismus (Reprezentarea a două animale)
      (Cauza T-206/21)
      (2021/C 217/83)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: germana

         Părțile

         Reclamanți: Oliver Kalita (Jochberg, Austria) și Christian Haas (Kitzbühel, Austria) (reprezentant: G. Donath, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Kitzbühel Tourismus, organism de drept public (Kitzbühel, Austria)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Solicitanții mărcii în litigiu: reclamanții

         Marca în litigiu: înregistrarea mărcii Uniunii Europene figurative (Reprezentarea a două animale) – cererea de înregistrare nr. 17 997 789

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție

         Decizia atacată: Decizia Camerei întâi de recurs a EUIPO din 2 februarie 2021 în cauza R 863/2020-1

         Concluziile

      Reclamanții solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                     cu titlu subsidiar, reformarea deciziei atacate, în sensul respingerii în tot a căii de atac, și menținerea în acest mod a deciziei diviziei de opoziție a EUIPO din 6 aprilie 2020;

                  —

                  în orice caz, obligarea pârâtului și/sau a celeilalte părți, în calitate de intervenient, la plata tuturor cheltuielilor de judecată.

         Motivele invocate

                  —

                  încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului;

                  —

                  încălcarea articolului 8 alineatul (5) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.


title: Cauza C-572/18 P: Hotărârea Curții (Camera a patra) din 22 aprilie 2021 – thyssenkrupp Electrical Steel GmbH, thyssenkrupp Electrical Steel Ugo/Comisia Europeană [Recurs – Uniunea vamală – Regulamentul (UE) nr. 952/2013 – Articolul 211 alineatul (6) – Autorizație de perfecționare activă a anumitor oțeluri magnetice cu grăunți orientați – Risc de afectare negativă a intereselor esențiale ale producătorilor din Uniune – Analizarea condițiilor economice – Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2015/2447 – Articolul 259 – Concluziile Comisiei Europene privind condițiile economice – Articolul 263 TFUE – Act care nu este supus căilor de atac]

text:
               14.6.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 228/2

      Hotărârea Curții (Camera a patra) din 22 aprilie 2021 – thyssenkrupp Electrical Steel GmbH, thyssenkrupp Electrical Steel Ugo/Comisia Europeană
      (Cauza C-572/18 P) (1)

      (Recurs - Uniunea vamală - Regulamentul (UE) nr. 952/2013 - Articolul 211 alineatul (6) - Autorizație de perfecționare activă a anumitor oțeluri magnetice cu grăunți orientați - Risc de afectare negativă a intereselor esențiale ale producătorilor din Uniune - Analizarea condițiilor economice - Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2015/2447 - Articolul 259 - Concluziile Comisiei Europene privind condițiile economice - Articolul 263 TFUE - Act care nu este supus căilor de atac)
      (2021/C 228/02)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Recurente: thyssenkrupp Electrical Steel GmbH, thyssenkrupp Electrical Steel Ugo (reprezentanți: M. Günes și L. C. Heinisch, Rechtsanwälte)

         Cealaltă parte din procedură: Comisia Europeană (reprezentanți: J.-F. Brakeland și F. Clotuche-Duvieusart, agenți)

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge recursul în cauza C-572/18 P.

                  2)

                  thyssenkrupp Electrical Steel GmbH și thyssenkrupp Electrical Steel Ugo suportă, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, pe cele efectuate de Comisia Europeană.

         (1)  JO C 436, 3.12.2018.


title: Cauza C-46/19 P: Hotărârea Curții (Camera a doua) din 22 aprilie 2021 – Consiliul Uniunii Europene/Kurdistan Workers' Party (PKK), Comisia Europeană, Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord [Recurs – Politica externă și de securitate comună – Combaterea terorismului – Măsuri restrictive luate împotriva anumitor persoane și entități – Înghețarea fondurilor – Poziția comună 2001/931/PESC – Articolul 1 alineatele (3), (4) și (6) – Regulamentul (CE) nr. 2580/2001 – Articolul 2 alineatul (3) – Menținerea unei organizații pe lista persoanelor, a grupurilor și a entităților implicate în acte de terorism – Condiții – Decizie a unei autorități competente – Persistența riscului de implicare în activități teroriste – Baza factuală a deciziilor de înghețare a fondurilor – Decizie de revizuire a deciziei naționale care a justificat includerea inițială – Obligația de motivare]

text:
               14.6.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 228/3

      Hotărârea Curții (Camera a doua) din 22 aprilie 2021 – Consiliul Uniunii Europene/Kurdistan Workers' Party (PKK), Comisia Europeană, Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord
      (Cauza C-46/19 P) (1)

      (Recurs - Politica externă și de securitate comună - Combaterea terorismului - Măsuri restrictive luate împotriva anumitor persoane și entități - Înghețarea fondurilor - Poziția comună 2001/931/PESC - Articolul 1 alineatele (3), (4) și (6) - Regulamentul (CE) nr. 2580/2001 - Articolul 2 alineatul (3) - Menținerea unei organizații pe lista persoanelor, a grupurilor și a entităților implicate în acte de terorism - Condiții - Decizie a unei autorități competente - Persistența riscului de implicare în activități teroriste - Baza factuală a deciziilor de înghețare a fondurilor - Decizie de revizuire a deciziei naționale care a justificat includerea inițială - Obligația de motivare)
      (2021/C 228/03)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Recurent: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: B. Driessen și S. Van Overmeire, agenți)

         Celelalte părți din procedură: Kurdistan Workers' Party (PKK) (reprezentanți: A. M. van Eik și T. M. D. Buruma, avocați), Comisia Europeană (reprezentanți: R. Tricot, T. Ramopoulos și J. Norris, agenți), Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord (reprezentanți: inițial S. Brandon, agent, asistat de P. Nevill, barrister, ulterior de F. Shibli și S. McCrory, agenți, asistați de P. Nevill, barrister)

         Intervenienți în susținerea recurentului: Republica Franceză (reprezentanți: A.-L. Desjonquères, B. Fodda și J.-L. Carré, agenți), Regatul Țărilor de Jos (reprezentanți: M. K. Bulterman și J. Langer, agenți)

         Dispozitivul

                  1)

                  Anulează punctele 1-11, 13 și 14 din dispozitivul Hotărârii Tribunalului Uniunii Europene din 15 noiembrie 2018, PKK/Consiliul (T-316/14, EU:T:2018:788).

                  2)

                  Trimite cauza spre rejudecare Tribunalului Uniunii Europene.

                  3)

                  Cererile privind cheltuielile de judecată se soluționează odată cu fondul.

         (1)  JO C 103, 18.3.2019.


title: Cauza C-485/19: Hotărârea Curții (Camera întâi) din 22 aprilie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Krajský súd v Prešove – Slovacia) – LH/Profi Credit Slovakia s.r.o. [Trimitere preliminară – Protecția consumatorilor – Directiva 2008/48/CE – Contracte de credit pentru consumatori – Directiva 93/13/CEE – Clauze abuzive – Plată efectuată în temeiul unei clauze nelegale – Îmbogățire nejustificată a creditorului – Prescripția dreptului la restituire – Principiile dreptului Uniunii – Principiul efectivității – Articolul 10 alineatul (2) din Directiva 2008/48 – Informații care trebuie menționate într-un contract de credit – Eliminarea anumitor cerințe naționale în temeiul jurisprudenței Curții – Interpretarea versiunii anterioare a reglementării naționale în conformitate cu această jurisprudență – Efecte în timp]

text:
               14.6.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 228/3

      Hotărârea Curții (Camera întâi) din 22 aprilie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Krajský súd v Prešove – Slovacia) – LH/Profi Credit Slovakia s.r.o.
      (Cauza C-485/19) (1)

      (Trimitere preliminară - Protecția consumatorilor - Directiva 2008/48/CE - Contracte de credit pentru consumatori - Directiva 93/13/CEE - Clauze abuzive - Plată efectuată în temeiul unei clauze nelegale - Îmbogățire nejustificată a creditorului - Prescripția dreptului la restituire - Principiile dreptului Uniunii - Principiul efectivității - Articolul 10 alineatul (2) din Directiva 2008/48 - Informații care trebuie menționate într-un contract de credit - Eliminarea anumitor cerințe naționale în temeiul jurisprudenței Curții - Interpretarea versiunii anterioare a reglementării naționale în conformitate cu această jurisprudență - Efecte în timp)
      (2021/C 228/04)
      Limba de procedură: slovaca

         Instanța de trimitere

      Krajský súd v Prešove

         Părțile din procedura principală

         Reclamant: LH

         Pârâtă: Profi Credit Slovakia s.r.o.

         Dispozitivul

                  1)

                  Principiul efectivității trebuie interpretat în sensul că se opune unei reglementări naționale care prevede că o acțiune introdusă de un consumator în scopul restituirii unor sume plătite fără a fi datorate în cadrul executării unui contract de credit, în temeiul unor clauze abuzive în sensul Directivei 93/13/CEE a Consiliului din 5 aprilie 1993 privind clauzele abuzive în contractele încheiate cu consumatorii sau al unor clauze contrare cerințelor Directivei 2008/48/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 23 aprilie 2008 privind contractele de credit pentru consumatori și de abrogare a Directivei 87/102/CEE a Consiliului, este supusă unui termen de prescripție de trei ani care începe să curgă din ziua în care a intervenit îmbogățirea nejustificată.

                  2)

                  Articolul 10 alineatul (2) și articolul 22 alineatul (1) din Directiva 2008/48, astfel cum au fost interpretate prin Hotărârea din 9 noiembrie 2016, Home Credit Slovakia (C 42/15, EU:C:2016:842), sunt aplicabile unui contract de credit care a fost încheiat înainte de pronunțarea acestei hotărâri și înainte de o modificare a reglementării naționale operată pentru a se conforma interpretării reținute în hotărârea menționată.

         (1)  JO C 305, 9.9.2019.


title: Cauza C-537/19: Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 22 aprilie 2021 – Comisia Europeană/Republica Austria (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru – Directiva 2004/18/CE – Contracte de achiziții publice de lucrări – Contract între o entitate publică și o întreprindere privată, care are ca obiect locațiunea unei clădiri neconstruite încă – Articolul 1 – Realizarea unei lucrări care răspunde nevoilor precizate de locatar – Articolul 16 – Excludere)

text:
               14.6.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 228/4

      Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 22 aprilie 2021 – Comisia Europeană/Republica Austria
      (Cauza C-537/19) (1)

      (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru - Directiva 2004/18/CE - Contracte de achiziții publice de lucrări - Contract între o entitate publică și o întreprindere privată, care are ca obiect locațiunea unei clădiri neconstruite încă - Articolul 1 - Realizarea unei lucrări care răspunde nevoilor precizate de locatar - Articolul 16 - Excludere)
      (2021/C 228/05)
      Limba de procedură: germana

         Părțile

         Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: L. Haasbeek, M. Noll-Ehlers și P. Ondrůšek, agenți)

         Pârâtă: Republica Austria (reprezentanți: inițial M. Fruhmann, ulterior J. Schmoll, agenți)

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Obligă Comisia Europeană la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 295, 2.9.2019.


title: Cauza C-703/19: Hotărârea Curții (Camera întâi) din 22 aprilie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Naczelny Sąd Administracyjny – Polonia) – J.K./Dyrektor Izby Administracji Skarbowej w Katowicach [Trimitere preliminară – Fiscalitate – Sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată (TVA) – Directiva 2006/112/CE – Articolul 98 alineatul (2) – Posibilitate pentru statele membre de a aplica una sau două cote reduse de TVA anumitor livrări de bunuri și prestări de servicii – Calificare a unei activități comerciale drept „prestare de servicii” – Anexa III punctul 12a – Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 282/2011 – Articolul 6 – Noțiunea de „servicii de restaurant și de catering” – Preparate culinare pregătite pentru consumul imediat pe loc în localurile vânzătorului sau într-o zonă de fast food – Preparate culinare pregătite pentru consumul imediat la pachet]

text:
               14.6.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 228/5

      Hotărârea Curții (Camera întâi) din 22 aprilie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Naczelny Sąd Administracyjny – Polonia) – J.K./Dyrektor Izby Administracji Skarbowej w Katowicach
      (Cauza C-703/19) (1)

      (Trimitere preliminară - Fiscalitate - Sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată (TVA) - Directiva 2006/112/CE - Articolul 98 alineatul (2) - Posibilitate pentru statele membre de a aplica una sau două cote reduse de TVA anumitor livrări de bunuri și prestări de servicii - Calificare a unei activități comerciale drept „prestare de servicii” - Anexa III punctul 12a - Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 282/2011 - Articolul 6 - Noțiunea de „servicii de restaurant și de catering” - Preparate culinare pregătite pentru consumul imediat pe loc în localurile vânzătorului sau într-o zonă de fast food - Preparate culinare pregătite pentru consumul imediat la pachet)
      (2021/C 228/06)
      Limba de procedură: polona

         Instanța de trimitere

      Naczelny Sąd Administracyjny.

         Părțile din procedura principală

         Reclamant: J.K.

         Pârâtă: Dyrektor Izby Administracji Skarbowej w Katowicach

         Cu participarea: Rzecznik Małych i Średnich Przedsiębiorców

         Dispozitivul

      Articolul 98 alineatul (2) din Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată, astfel cum a fost modificată prin Directiva 2009/47/CE a Consiliului din 5 mai 2009, în ceea ce privește cotele reduse ale taxei pe valoarea adăugată coroborat cu punctul 12a din anexa III la această directivă și cu articolul 6 din Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 282/2011 al Consiliului din 15 martie 2011 de stabilire a măsurilor de punere în aplicare a Directivei 2006/112 trebuie interpretat în sensul că intră în sfera noțiunii de „servicii de restaurant și de catering” furnizarea de alimente însoțită de servicii conexe suficiente, destinate să permită consumul imediat al acestor alimente de către clientul final, aspect a cărui verificare este de competența instanței de trimitere. În cazul în care clientul final alege să nu beneficieze de mijloacele materiale și umane puse la dispoziția sa de persoana impozabilă pentru a însoți consumul de alimente furnizate, trebuie să se considere că niciun serviciu conex nu însoțește furnizarea acestor alimente.

         (1)  JO C 27, 27.1.2020.


title: Cauza C-826/19: Hotărârea Curții (Camera a patra) din 22 aprilie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Landesgericht Korneuburg – Austria) – WZ/Austrian Airlines AG [Trimitere preliminară – Transport aerian – Compensarea și asistența pasagerilor în eventualitatea refuzului la îmbarcare și a anulării sau a întârzierii prelungite a zborurilor – Regulamentul (CE) nr. 261/2004 – Articolul 6 – Zbor întârziat – Articolul 8 alineatul (3) – Devierea unui zbor către un alt aeroport care deservește același oraș, aceeași aglomerație urbană sau aceeași regiune – Noțiunea de „anulare” – Împrejurări excepționale – Compensarea pasagerilor aerieni în eventualitatea anulării sau a întârzierii prelungite la sosire a unui zbor – Obligația de a suporta costul transferului de la aeroportul de sosire efectiv spre aeroportul de destinație prevăzut inițial]

text:
               14.6.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 228/5

      Hotărârea Curții (Camera a patra) din 22 aprilie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Landesgericht Korneuburg – Austria) – WZ/Austrian Airlines AG
      (Cauza C-826/19) (1)

      (Trimitere preliminară - Transport aerian - Compensarea și asistența pasagerilor în eventualitatea refuzului la îmbarcare și a anulării sau a întârzierii prelungite a zborurilor - Regulamentul (CE) nr. 261/2004 - Articolul 6 - Zbor întârziat - Articolul 8 alineatul (3) - Devierea unui zbor către un alt aeroport care deservește același oraș, aceeași aglomerație urbană sau aceeași regiune - Noțiunea de „anulare” - Împrejurări excepționale - Compensarea pasagerilor aerieni în eventualitatea anulării sau a întârzierii prelungite la sosire a unui zbor - Obligația de a suporta costul transferului de la aeroportul de sosire efectiv spre aeroportul de destinație prevăzut inițial)
      (2021/C 228/07)
      Limba de procedură: germana

         Instanța de trimitere

      Landesgericht Korneuburg

         Părțile din procedura principală

         Reclamant: WZ

         Pârâtă: Austrian Airlines AG

         Dispozitivul

                  1)

                  Articolul 8 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 261/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 11 februarie 2004 de stabilire a unor norme comune în materie de compensare și de asistență a pasagerilor în eventualitatea refuzului la îmbarcare și anulării sau întârzierii prelungite a zborurilor și de abrogare a Regulamentului (CEE) nr. 295/91 trebuie interpretat în sensul că, în cazul în care un zbor este deviat spre un aeroport care deservește același oraș ca aeroportul prevăzut inițial, suportarea costului transferului pasagerilor între cele două aeroporturi, prevăzută de această dispoziție, nu este supusă condiției ca primul aeroport să fie situat pe teritoriul aceluiași oraș, al aceleiași aglomerații urbane sau al aceleiași regiuni ca al doilea aeroport.

                  2)

                  Articolul 5 alineatul (1) litera (c), articolul 7 alineatul (1) și articolul 8 alineatul (3) din Regulamentul nr. 261/2004 trebuie interpretate în sensul că un zbor deviat care aterizează pe un aeroport diferit de cel prevăzut inițial, dar care deservește același oraș, aceeași aglomerație urbană sau aceeași regiune, nu poate să confere pasagerului un drept la compensație pentru anularea zborului. Cu toate acestea, pasagerul unui zbor deviat spre un aeroport alternativ care deservește același oraș, aceeași aglomerație urbană sau aceeași regiune ca aeroportul prevăzut inițial dispune în principiu de un drept la compensație în temeiul acestui regulament atunci când ajunge la destinația sa finală cu trei ore sau mai mult după ora de sosire prevăzută inițial de operatorul efectiv de transport aerian.

                  3)

                  Articolele 5 și 7, precum și articolul 8 alineatul (3) din Regulamentul nr. 261/2004 trebuie interpretate în sensul că, pentru a determina amploarea întârzierii la sosire suferite de un pasager al unui zbor deviat care a aterizat pe un aeroport diferit de cel prevăzut inițial, dar care deservește același oraș, aceeași aglomerație urbană sau aceeași regiune, este necesar să se ia drept referință ora la care pasagerul ajunge efectiv, în urma transferului său, la aeroportul prevăzut inițial sau, dacă este cazul, la o altă destinație apropiată convenită cu operatorul efectiv de transport aerian.

                  4)

                  Articolul 5 alineatul (3) din Regulamentul nr. 261/2004 trebuie interpretat în sensul că, pentru a se exonera de obligația de compensare a pasagerilor în eventualitatea întârzierii prelungite la sosire a unui zbor, un operator efectiv de transport aerian se poate prevala de o împrejurare excepțională care nu a afectat respectivul zbor întârziat, ci un zbor anterior operat de el însuși cu aceeași aeronavă în cadrul antepenultimei rotații a acestei aeronave, cu condiția să existe o legătură de cauzalitate directă între apariția acestei împrejurări și întârzierea prelungită la sosire a zborului ulterior, aspect a cărui apreciere revine instanței de trimitere, ținând seama în special de modul de operare a aeronavei în discuție de către operatorul efectiv de transport aerian în cauză.

                  5)

                  Articolul 8 alineatul (3) din Regulamentul nr. 261/2004 trebuie interpretat în sensul că, atunci când un zbor deviat aterizează pe un aeroport diferit de aeroportul prevăzut inițial, dar care deservește același oraș, aceeași aglomerație urbană sau aceeași regiune, operatorul efectiv de transport aerian este obligat să ofere din proprie inițiativă pasagerului suportarea costului transferului spre aeroportul de destinație prevăzut inițial sau, dacă este cazul, spre o altă destinație apropiată convenită cu pasagerul menționat.

                  6)

                  Articolul 8 alineatul (3) din Regulamentul nr. 261/2004 trebuie interpretat în sensul că încălcarea de către operatorul efectiv de transport aerian a obligației sale de a suporta costul transferului unui pasager de la aeroportul alternativ spre aeroportul prevăzut inițial sau spre o altă destinație convenită cu pasagerul nu conferă acestuia din urmă dreptul la o compensație forfetară în temeiul articolului 7 alineatul (1) din acest regulament. În schimb, această încălcare dă naștere, în beneficiul pasagerului menționat, unui drept la rambursarea sumelor plătite de acesta și care, având în vedere împrejurările proprii fiecărei spețe, se dovedesc necesare, adecvate și rezonabile pentru a remedia deficiența operatorului de transport.

         (1)  JO C 77, 9.3.2020.


title: Cauza C-896/19: Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 20 aprilie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Prim’Awla tal-Qorti Ċivili – Ġurisdizzjoni Kostituzzjonali – Malta) – Repubblika/Il-Prim Ministru („Trimitere preliminară – Articolul 2 TUE – Valorile Uniunii Europene – Statul de drept – Articolul 49 TUE – Aderarea la Uniune – Menținerea nivelului de protecție a valorilor Uniunii – Protecție jurisdicțională efectivă – Articolul 19 TUE – Articolul 47 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene – Domeniu de aplicare – Independența judecătorilor unui stat membru – Procedura de numire – Competența prim-ministrului – Participarea unui comitet de numire a membrilor sistemului judiciar”)

text:
               14.6.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 228/7

      Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 20 aprilie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Prim’Awla tal-Qorti Ċivili – Ġurisdizzjoni Kostituzzjonali – Malta) – Repubblika/Il-Prim Ministru
      (Cauza C-896/19) (1)

      („Trimitere preliminară - Articolul 2 TUE - Valorile Uniunii Europene - Statul de drept - Articolul 49 TUE - Aderarea la Uniune - Menținerea nivelului de protecție a valorilor Uniunii - Protecție jurisdicțională efectivă - Articolul 19 TUE - Articolul 47 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene - Domeniu de aplicare - Independența judecătorilor unui stat membru - Procedura de numire - Competența prim-ministrului - Participarea unui comitet de numire a membrilor sistemului judiciar”)
      (2021/C 228/08)
      Limba de procedură: malteza

         Instanța de trimitere

      Prim’Awla tal-Qorti Ċivili – Ġurisdizzjoni Kostituzzjonali

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: Repubblika

         Pârât: Il-Prim Ministru

         cu participarea: WY

         Dispozitivul

                  1)

                  Articolul 19 alineatul (1) al doilea paragraf TUE trebuie interpretat în sensul că poate fi aplicat într-o cauză în care o instanță națională este sesizată cu o acțiune prevăzută de dreptul național și prin care se urmărește ca această instanță să se pronunțe cu privire la conformitatea cu dreptul Uniunii a unor dispoziții naționale care reglementează procedura de numire a judecătorilor din statul membru căruia îi aparține instanța menționată. În vederea interpretării acestei dispoziții, articolul 47 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene trebuie să fie luat în considerare în mod corespunzător.

                  2)

                  Articolul 19 alineatul (1) al doilea paragraf TUE trebuie interpretat în sensul că nu se opune unor dispoziții naționale care conferă prim-ministrului statului membru în cauză o competență decisivă în procesul de numire a judecătorilor, prevăzând totodată intervenția, în acest proces, a unui organ independent însărcinat printre altele cu evaluarea candidaților la un post de judecător și cu furnizarea unui aviz prim-ministrului menționat.

         (1)  JO C 77, 9.3.2020.


title: Cauza C-73/20: Hotărârea Curții (Camera întâi) din 22 aprilie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Bundesgerichtshof – Germania) – ZM în calitate de lichidator al Oeltrans Befrachtungsgesellschaft mbH/E. A. Frerichs [Trimitere preliminară – Regulamentul (CE) nr. 1346/2000 – Proceduri de insolvență – Articolul 4 – Legea aplicabilă procedurii de insolvență – Legea statului membru pe al cărui teritoriu este deschisă procedura – Articolul 13 – Acte prejudiciabile pentru adunarea creditorilor – Excepție – Condiții – Act supus legii unui alt stat membru decât statul de deschidere a procedurii – Act care nu poate fi atacat în temeiul acestei legi – Regulamentul (CE) nr. 593/2008 – Legea aplicabilă obligațiilor contractuale – Articolul 12 alineatul (1) litera (b) – Domeniul legii aplicabile – Executarea obligațiilor născute din acesta – Plată efectuată în executarea unui contract supus legii unui alt stat membru decât statul de deschidere a procedurii – Executare de către un terț – Acțiune în restituirea acestei plăți în cadrul unei proceduri de insolvență – Legea aplicabilă plății respective]

text:
               14.6.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 228/8

      Hotărârea Curții (Camera întâi) din 22 aprilie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Bundesgerichtshof – Germania) – ZM în calitate de lichidator al Oeltrans Befrachtungsgesellschaft mbH/E. A. Frerichs
      (Cauza C-73/20) (1)

      (Trimitere preliminară - Regulamentul (CE) nr. 1346/2000 - Proceduri de insolvență - Articolul 4 - Legea aplicabilă procedurii de insolvență - Legea statului membru pe al cărui teritoriu este deschisă procedura - Articolul 13 - Acte prejudiciabile pentru adunarea creditorilor - Excepție - Condiții - Act supus legii unui alt stat membru decât statul de deschidere a procedurii - Act care nu poate fi atacat în temeiul acestei legi - Regulamentul (CE) nr. 593/2008 - Legea aplicabilă obligațiilor contractuale - Articolul 12 alineatul (1) litera (b) - Domeniul legii aplicabile - Executarea obligațiilor născute din acesta - Plată efectuată în executarea unui contract supus legii unui alt stat membru decât statul de deschidere a procedurii - Executare de către un terț - Acțiune în restituirea acestei plăți în cadrul unei proceduri de insolvență - Legea aplicabilă plății respective)
      (2021/C 228/09)
      Limba de procedură: germana

         Instanța de trimitere

      Bundesgerichtshof

         Părțile din procedura principală

         Recurent: ZM în calitate de lichidator al Oeltrans Befrachtungsgesellschaft mbH

         Intimat: E. A. Frerichs

         Dispozitivul

      Articolul 13 din Regulamentul (CE) nr. 1346/2000 al Consiliului din 29 mai 2000 privind procedurile de insolvență și articolul 12 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 593/2008 al Parlamentului European și al Consiliului din 17 iunie 2008 privind legea aplicabilă obligațiilor contractuale (Roma I) trebuie interpretate în sensul că legea aplicabilă contractului în temeiul acestui din urmă regulament reglementează de asemenea plata efectuată de un terț în executarea obligației contractuale de plată a uneia dintre părțile la contract atunci când, în cadrul unei proceduri de insolvență, această plată este contestată ca act prejudiciabil pentru adunarea creditorilor.

         (1)  JO C 191, 8.6.2020.


title: Cauza C-75/20: Hotărârea Curții (Camera a opta) din 22 aprilie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas – Lituania) – „Lifosa” UAB/Muitinės departamentas prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos [Trimitere preliminară – Uniunea vamală – Codul vamal comunitar – Regulamentul (CEE) nr. 2913/92 – Articolul 29 alineatul (1) – Articolul 32 alineatul (1) litera (e) punctul (i) – Codul vamal al Uniunii – Regulamentul (UE) nr. 952/2013 – Articolul 70 alineatul (1) – Articolul 71 alineatul (1) litera (e) punctul (i) – Stabilirea valorii în vamă – Valoarea de tranzacție – Ajustare – Preț care include livrarea la frontieră]

text:
               14.6.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 228/8

      Hotărârea Curții (Camera a opta) din 22 aprilie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas – Lituania) – „Lifosa” UAB/Muitinės departamentas prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos
      (Cauza C-75/20) (1)

      (Trimitere preliminară - Uniunea vamală - Codul vamal comunitar - Regulamentul (CEE) nr. 2913/92 - Articolul 29 alineatul (1) - Articolul 32 alineatul (1) litera (e) punctul (i) - Codul vamal al Uniunii - Regulamentul (UE) nr. 952/2013 - Articolul 70 alineatul (1) - Articolul 71 alineatul (1) litera (e) punctul (i) - Stabilirea valorii în vamă - Valoarea de tranzacție - Ajustare - Preț care include livrarea la frontieră)
      (2021/C 228/10)
      Limba de procedură: lituaniana

         Instanța de trimitere

      Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă:„Lifosa” UAB

         Pârâtă: Muitinės departamentas prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

         cu participarea: Kauno teritorinė muitinė, „Transchema” UAB

         Dispozitivul

      Articolul 29 alineatul (1) și articolul 32 alineatul (1) litera (e) punctul (i) din Regulamentul (CEE) nr. 2913/92 al Consiliului din 12 octombrie 1992 de instituire a Codului Vamal Comunitar, precum și articolul 70 alineatul (1) și articolul 71 alineatul (1) litera (e) punctul (i) din Regulamentul (UE) nr. 952/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 9 octombrie 2013 de stabilire a Codului vamal al Uniunii trebuie interpretate în sensul că, pentru a stabili valoarea în vamă a mărfurilor importate, nu este necesar să se adauge la valoarea de tranzacție a acestora cheltuielile efectiv suportate de producător pentru transportul acestor mărfuri până la punctul de introducere a lor pe teritoriul vamal al Uniunii Europene, în condițiile în care, conform condițiilor de livrare convenite, obligația de a acoperi aceste cheltuieli este în sarcina producătorului, chiar dacă respectivele cheltuieli depășesc prețul plătit efectiv de importator, cât timp acest preț corespunde valorii reale a mărfurilor menționate, aspect a cărui verificare revine instanței de trimitere.

         (1)  JO C 137, 27.4.2020.


title: Cauza C-13/19: Ordonanța Curții (Camera a șaptea) din 3 martie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Audiencia Provincial de Zaragoza – Spania) – Ibercaja Banco, SA/TJ, UK [Trimitere preliminară – Articolul 53 alineatul (2) și articolul 99 din Regulamentul de procedură al Curții – Protecția consumatorilor – Directiva 93/13/CEE – Contract de credit ipotecar – Clauze abuzive – Clauză de limitare a variabilității ratei dobânzii (clauza așa-numită „prag”) – Contract de novație – Renunțare la acțiunile în justiție împotriva clauzelor contractului – Lipsa caracterului obligatoriu – Directiva 2005/29/CE – Practici comerciale neloiale ale întreprinderilor față de consumatori – Articolul 6 alineatul (1) și articolul 7 alineatul (1)]

text:
               14.6.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 228/9

      Ordonanța Curții (Camera a șaptea) din 3 martie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Audiencia Provincial de Zaragoza – Spania) – Ibercaja Banco, SA/TJ, UK
      (Cauza C-13/19) (1)

      (Trimitere preliminară - Articolul 53 alineatul (2) și articolul 99 din Regulamentul de procedură al Curții - Protecția consumatorilor - Directiva 93/13/CEE - Contract de credit ipotecar - Clauze abuzive - Clauză de limitare a variabilității ratei dobânzii (clauza așa-numită „prag”) - Contract de novație - Renunțare la acțiunile în justiție împotriva clauzelor contractului - Lipsa caracterului obligatoriu - Directiva 2005/29/CE - Practici comerciale neloiale ale întreprinderilor față de consumatori - Articolul 6 alineatul (1) și articolul 7 alineatul (1))
      (2021/C 228/11)
      Limba de procedură: spaniola

         Instanța de trimitere

      Audiencia Provincial de Zaragoza

         Părțile din procedura principală

         Recurentă: Ibercaja Banco, SA

         Intimați: TJ și UK

         Dispozitivul

                  1)

                  Articolul 6 alineatul (1) din Directiva 93/13/CEE a Consiliului din 5 aprilie 1993 privind clauzele abuzive în contractele încheiate cu consumatorii trebuie interpretat în sensul că nu se opune ca o clauză dintr-un contract încheiat între un profesionist și un consumator al cărei caracter abuziv este susceptibil să fie constatat pe cale judiciară să poată face obiectul unui contract de novație între acest profesionist și acest consumator, prin care consumatorul renunță la efectele la care conduce declararea caracterului abuziv al respectivei clauze, cu condiția ca renunțarea menționată să fie urmarea unui consimțământ liber și în cunoștință de cauză al consumatorului, aspect a cărui verificare îi revine instanței naționale. În schimb, clauza prin care același consumator renunță, în ceea ce privește diferende viitoare, la introducerea de acțiuni în justiție întemeiate pe drepturile pe care acesta le deține în temeiul Directivei 93/13 nu este obligatorie pentru consumatorul menționat.

                  2)

                  Articolul 3 din Directiva 93/13 trebuie interpretat în sensul că o clauză dintr-un contract de credit ipotecar încheiat între un profesionist și un consumator, care vizează modificarea unei clauze potențial abuzive dintr-un contract anterior încheiat între aceștia sau care prevede că respectivul consumator renunță la introducerea oricărei acțiune în justiție împotriva acestui profesionist poate fi considerată ca nefăcând obiectul unei negocieri individuale, întrucât același consumator nu a putut avea vreo influență asupra conținutului noii clauze, aspect a cărui verificare îi revine instanței de trimitere.

                  3)

                  Articolele 3-5 din Directiva 93/13 trebuie interpretate în sensul că cerința de transparență care îi incumbă unui profesionist în temeiul acestor dispoziții presupune că, la data încheierii unui contract de novație care, pe de o parte, vizează modificarea unei clauze potențial abuzive dintr-un contract încheiat anterior și, pe de altă parte, prevede că consumatorul renunță la introducerea oricărei acțiune în justiție împotriva profesionistului, acestui consumator trebuie să i se dea posibilitatea să înțeleagă toate consecințele juridice și economice determinante care decurg pentru el din încheierea respectivului contract de novație.

                  4)

                  A zecea și a treisprezecea întrebare adresate de Audiencia Provincial de Zaragoza (Curtea Provincială din Zaragosa, Spania) sunt vădit inadmisibile.

         (1)  JO C 148, 29.04.2019


title: Cauza C-841/19: Ordonanța Curții (Camera a opta) din 3 martie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Juzgado de lo Social n° 41 de Madrid – Spania) – JL/Fondo de Garantía Salarial (Fogasa) [Trimitere preliminară – Articolul 99 din Regulamentul de procedură al Curții – Directiva 2006/54/CE – Articolul 2 alineatul (1) și articolul 4 – Egalitatea de remunerare între lucrătorii de sex masculin și cei de sex feminin – Acordul cadru cu privire la munca pe fracțiune de normă – Clauza 4 – Lucrători pe fracțiune de normă, în principal de sex feminin – Instituție națională care garantează lucrătorilor în cauză plata creanțelor neachitate de angajatorii lor insolvabili – Plafonul plății acestor creanțe – Cuantumul plafonului redus pentru lucrătorii pe fracțiune de normă în funcție de raportul dintre timpul de lucru al acestora din urmă și timpul de lucru al lucrătorilor cu normă întreagă – Principiul pro rata temporis]

text:
               14.6.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 228/10

      Ordonanța Curții (Camera a opta) din 3 martie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Juzgado de lo Social no 41 de Madrid – Spania) – JL/Fondo de Garantía Salarial (Fogasa)
      (Cauza C-841/19) (1)

      (Trimitere preliminară - Articolul 99 din Regulamentul de procedură al Curții - Directiva 2006/54/CE - Articolul 2 alineatul (1) și articolul 4 - Egalitatea de remunerare între lucrătorii de sex masculin și cei de sex feminin - Acordul cadru cu privire la munca pe fracțiune de normă - Clauza 4 - Lucrători pe fracțiune de normă, în principal de sex feminin - Instituție națională care garantează lucrătorilor în cauză plata creanțelor neachitate de angajatorii lor insolvabili - Plafonul plății acestor creanțe - Cuantumul plafonului redus pentru lucrătorii pe fracțiune de normă în funcție de raportul dintre timpul de lucru al acestora din urmă și timpul de lucru al lucrătorilor cu normă întreagă - Principiul pro rata temporis)
      (2021/C 228/12)
      Limba de procedură: spaniola

         Instanța de trimitere

      Juzgado de lo Social no 41 de Madrid

         Părțile din procedura principală

         Reclamant: JL

         Pârât: Fondo de Garantía Salarial (Fogasa)

         Dispozitivul

      Articolul 2 alineatul (1) și articolul 4 din Directiva 2006/54/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 5 iulie 2006 privind punerea în aplicare a principiului egalității de șanse și al egalității de tratament între bărbați și femei în materie de încadrare în muncă și de muncă trebuie interpretate în sensul că nu se opun unei reglementări naționale care, în ceea ce privește plata de către instituția națională responsabilă a salariilor și a indemnizațiilor neplătite lucrătorilor din cauza insolvenței angajatorului lor, prevede un plafon al acestei plăți pentru lucrătorii cu normă întreagă, care, în cazul lucrătorilor pe fracțiune de normă, este redus proporțional cu timpul de lucru efectuat de aceștia din urmă în raport cu timpul de lucru efectuat de lucrătorii cu normă întreagă.

         (1)  JO C 45, 10.2.2020.


title: Cauza C-507/20: Ordonanța Curții (Camera a șasea) din 3 martie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Pécsi Törvényszék – Ungaria) – FGSZ Földgázszállító Zrt./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága [Trimitere preliminară – Sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată (TVA) – Directiva 2006/112/CE – Articolul 90 – Reducerea bazei de impozitare – Neplata totală sau parțială a prețului – Creanță devenită definitiv nerecuperabilă – Termen de prescripție pentru a solicita reducerea ulterioară a bazei de impozitare a TVA-ului – Data la care începe să curgă termenul]

text:
               14.6.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 228/11

      Ordonanța Curții (Camera a șasea) din 3 martie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Pécsi Törvényszék – Ungaria) – FGSZ Földgázszállító Zrt./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága
      (Cauza C-507/20) (1)

      (Trimitere preliminară - Sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată (TVA) - Directiva 2006/112/CE - Articolul 90 - Reducerea bazei de impozitare - Neplata totală sau parțială a prețului - Creanță devenită definitiv nerecuperabilă - Termen de prescripție pentru a solicita reducerea ulterioară a bazei de impozitare a TVA-ului - Data la care începe să curgă termenul)
      (2021/C 228/13)
      Limba de procedură: maghiara

         Instanța de trimitere

      Pécsi Törvényszék

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: FGSZ Földgázszállító Zrt.

         Pârâtă: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

         Dispozitivul

      Articolul 90 din Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată coroborat cu principiile neutralității fiscale și efectivității trebuie interpretat în sensul că, atunci când un stat membru stabilește un termen de prescripție la expirarea căruia persoana impozabilă, care dispune de o creanță devenită definitiv nerecuperabilă, nu mai poate invoca dreptul său de a obține o reducere a bazei de impozitare, acest termen trebuie să înceapă să curgă nu de la data executării obligației de plată prevăzute inițial, ci de la data la care creanța a devenit definitiv nerecuperabilă.

         (1)  JO C 28, 25.1.2021.