title: Cauza T-79/13: Acțiune introdusă la 11 februarie 2013 — Accorinti și alții/BCE

text:
               6.4.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 101/26

         Acțiune introdusă la 11 februarie 2013 — Accorinti și alții/BCE
   (Cauza T-79/13)
   2013/C 101/56
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Reclamanți: Alessandro Accorinti (Nichelino, Italia), Michael Acherer (Bressanone, Italia), Giuliano Agostinetti (Mestre, Italia), Marco Alagna (Milano, Italia), Riccardo Alagna (Milano, Italia), Agostino Amalfitano (Forio, Italia), Emanuela Amsler (Torino, Italia), Francine Amsler (Torino, Italia), Alessandro Anelli (Bellinzago Novarese, Italia), Angelo Giovanni Angione (Potenza, Italia), Giancarlo Antonelli (Verona, Italia), Giuseppe Aronica (Licata, Italia), Elisa Arsenio (Sesto San Giovanni, Italia), Pasquale Arsenio (Sesto San Giovanni, Italia), Luigi Azzano (Concordia Sagittaria, Italia), Giovanni Baglivo (Lecce, Italia), Mario Bajeli (Bergamo, Italia) Stefano Baldoni (Matera, Italia), Giulio Ballini (Lonato, Italia), Antonino Barbara (Napoli, Italia), Armida Baron (Cassola, Italia), Paolo Baroni (Roma, Italia), Lucia Benassi (Scandiano, Italia), Michele Benelli (Madignano, Italia), Erich Bernard (Lana, Italia), Flaminia Berni (Roma, Italia), Luca Bertazzini (Monza, Italia), Adriano Bianchi (Casale Corte Cerro, Italia), Massimiliano Bigi (Montecchio Emilia, Italia), Daniele Fabrizio Bignami (Milano, Italia), Sergio Borghesi (Coredo, Italia), Borghesi Srl (Cles, Italia), Sergio Bovini (Cogoleto, Italia), Savino Brizzi (Torino, Italia), Annunziata Brum (Badiola, Italia), Christina Brunner (Laives, Italia), Giovanni Busso (Caselette, Italia), Fabio Edoardo Cacciuttolo (Milano, Italia), Vincenzo Calabrò (Roma, Italia), Carlo Cameranesi (Ancona, Italia), Giuseppe Campisciano (Besana in Brianza, Italia), Allegra Canepa (Pisa, Italia), Luca Canonaco (Como, Italia), Piero Cantù (Vimercate, Italia), Fabio Capelli (Tortona, Italia), Gianluca Capello (Sanremo, Italia), Sergio Capello (Sanremo, Italia), Filippo Caracciolo di Melito (Lucca, Italia), Mario Carchini (Carrara, Italia), Filippo Carosi (Roma, Italia), Elena Carra (Roma, Italia), Claudio Carrara (Nembro, Italia), Ivan Michele Casarotto (Verona, Italia), Anna Maria Cavagnetto (Torino, Italia), Gabriele Lucio Cazzulani (Segrate, Italia), Davide Celli (Rimini, Italia), Antonio Cerigato (Ferrara, Italia), Paolo Enrico Chirichilli (Roma, Italia), Celestino Ciocca (Roma, Italia), Mariagiuseppa Civale (Milano, Italia), Benito Colangelo (Bollate, Italia), Roberto Colicchio (Milano, Italia), Edoardo Colli (Trieste, Italia), Nello Paolo Colombo (Casatenovo, Italia), Mario Concini (Tuenno, Italia), Marika Congestrì (S. Onofrio, Italia), Luigi Corsini (Pistoia, Italia), Maria Chiara Corsini (Genova, Italia), Aniello Cucurullo (Civitavecchia, Italia), Roberto Cugola (Melara, Italia), Roberto Cupioli (Rimini, Italia), Giuseppe D’Acunto (Lucca — S. Anna, Italia), Stefano D’Andrea (Ancona, Italia), Nazzareno D’Amici (Roma, Italia), Michele Danelon (Gruaro, Italia), Piermaria Carlo Davoli (Milano, Italia), Iole De Angelis (Roma, Italia), Roberto De Pieri (Treviso, Italia), Stefano De Pieri (Martellago, Italia), Ario Deasti (Sanremo, Italia), Stefano Marco Debernardi (Aosta, Italia), Gianfranco Del Mondo (Casoria, Italia), Salvatore Del Mondo (Gaeta, Italia), Gianmaria Dellea (Castelveccana, Italia), Rocco Delsante (Langhirano, Italia), Gianmarco Di Luigi (Sant’Antimo, Italia), Alessandro Di Tomizio (Reggello, Italia), Donata Dibenedetto (Altamura, Italia), Angela Dolcini (Pavia, Italia), Denis Dotti (Milano, Italia), Raffaele Duino (San Martino Buon Albergo, Italia), Simona Elefanti (Montecchio Emilia, Italia), Maurizio Elia (Roma, Italia), Claudio Falzoni (Besnate, Italia), Enrico Maria Ferrari (Roma, Italia), Giuseppe Ferraro (Pago Vallo Lauro, Italia), Fiduciaria Cavour Srl (Roma, Italia), Giorgio Filippello (Caccamo, Italia), Giovanni Filippello (Caccamo, Italia), Dario Fiorin (Venezia, Italia), Guido Fortunati (Verona, Italia), Achille Furioso (Agrigento, Italia), Monica Furlanis (Concordia Sagittaria, Italia), Vitaliano Gaglianese (San Giuliano Terme, Italia), Antonio Galbo (Palermo, Italia), Gianluca Gallino (Milano, Italia), Giandomenico Gambacorta (Roma, Italia), Federico Gatti (Besana in Brianza, Italia), Raffaella Maria Fatima Gerardi (Lavello, Italia), Mauro Gini (Bressanone, Italia), Barbara Giudiceandrea (Roma, Italia), Riccardo Grillini (Lugo, Italia), Luciano Iaccarino (Verona, Italia), Vittorio Iannetti (Carrara, Italia), Franz Anton Inderst (Marlengo, Italia), Alessandro Lepore (Giovinazzo, Italia), Hermann Kofler (Merano, Italia), Fabio Lo Presti (Ponte S. Pietro, Italia), Silvia Locatelli (Brembate, Italia), Nicola Lozito (Grumo Appula, Italia), Rocco Lozito (Grumo Appula, Italia), Fabio Maffoni (Soncino, Italia), Silvano Maffoni (Orzinuovi, Italia), Bruno Maironi Da Ponte (Bergamo, Italia), Franco Maironi Da Ponte (Bergamo, Italia), Michele Maironi Da Ponte (Bergamo, Italia), Francesco Makovec (Lesmo, Italia), Concetta Mansi (Matera, Italia), Angela Marano (Melito di Napoli, Italia), Bruno Marchetto (Milano, Italia), Fabio Marchetto (Milano, Italia), Sergio Mariani (Milano, Italia), Lucia Martini (Scandicci, Italia), Alessandro Mattei (Treviso, Italia), Giorgio Matterazzo (Seregno, Italia), Mauro Mazzone (Verona, Italia), Ugo Mereghetti (Brescia, Italia) e quale procuratore di Fulvia Mereghetti (Casamassima, Italia), Vitale Micheletti (Brescia, Italia), Giuseppe Mignano (Genova, Italia), Fabio Mingo (Ladispoli, Italia), Giovanni Minorenti (Guidonia Montecelio, Italia), Filippo Miuccio (Roma, Italia), Fulvio Moneta Caglio de Suvich (Milano, Italia), Giancarlo Monti (Milano, Italia), Angelo Giuseppe Morellini (Besana in Brianza, Italia), Barbara Mozzambani (San Martino Buon Albergo, Italia), Mario Nardelli (Gubbio, Italia), Eugenio Novajra (Udine, Italia), Giorgio Omizzolo (Baone, Italia), Patrizia Paesani (Roma, Italia), Daniela Paietta (Arona, Italia), Luigi Paparo (Volla, Italia), Davide Pascale (Milano, Italia), Salvatore Pasciuto (Gaeta, Italia), Sergio Pederzani (Ossuccio, Italia), Aldo Perna (Napoli, Italia), Marco Piccinini (San Mauro Torinese, Italia), Nicola Piccioni (Soncino, Italia), Stefano Piedimonte (Napoli, Italia), Mauro Piliego (Bolzano, Italia), Vincenzo Pipolo (Roma, Italia), Johann Poder (Silandro, Italia), Giovanni Polazzi (Milano, Italia), Santo Pullarà (Rimini, Italia), Patrizio Ragusa (Roma, Italia), Rosangela Raimondi (Arluno, Italia), Massimo Ratti (Milano, Italia), Gianni Resta (Imola, Italia), Giuseppe Ricciarelli (San Giustino, Italia), Enrica Rivi (Scandiano, Italia), Maria Rizescu (Pesaro, Italia), Alessandro Roca (Torino, Italia), Mario Romani (Milano, Italia), Claudio Romano (Napoli, Italia), Gianfranco Romano (Pisticci, Italia), Ivo Rossi (Nettuno, Italia), Alfonso Russo (Scandiano, Italia), Iginio Russolo (San Quirinino, Italia), Francesco Sabato (Barcelona, Spania), Giuseppe Salvatore (Silvi, Italia), Luca Eudilio Sarzi Amadè, (Milano, Italia), Tiziano Scagliola (Terlizzi, Italia), Antonio Scalzullo (Avellino, Italia), Liviano Semeraro (Gavirate, Italia), Laura Liliana Serpente (Ancona, Italia), Maria Grazia Serpente (Ancona, Italia), Luciana Serra (Milano, Italia), Giuseppe Silecchia (Altamura, Italia), Paolo Sillani (Bergamo, Italia), Vincenzo Solombrino (Napoli, Italia), Patrizia Spiezia (Casoria, Italia), Alberto Tarantini (Roma, Italia), Halyna Terentyeva (Concordia Sagittaria, Italia), Vincenzo Tescione (Caserta, Italia), Riccardo Testa (Cecina, Italia), Salvatore Testa (Pontinia, Italia), Nadia Toneatti (Trieste, Italia), Giuseppe Ucci (Como, Italia), Giovanni Urbanelli (Pescara, Italia), Giuseppina Urciuoli (Avellino, Italia), Amelia Vaccaro (Chiavari, Italia), Maria Grazia Valentini (Tuenno, Italia), Nicola Varacalli (Occhieppo Superiore, Italia), Giancarlo Vargiu (Bologna, Italia), Salvatore Veltri Barraco Alestra (Marsala, Italia), Roberto Vernero (Milano, Italia), Vincenza Vigilia (Castello d’Agogna, Italia), Celso Giuliano Vigna (Castel San Pietro Terme, Italia), Roberto Vignoli (Santa Marinella, Italia), Georg Weger (Merano, Italia), Albino Zanichelli (Busana, Italia), Andrea Zecca (Roma, Italia), Maurizio Zorzi (Ora, Italia) (reprezentanți: S. Sutti și R. Spelta, avocați)

      Pârâtă: Banca Centrală Europeană

      Concluziile

   Reclamanții solicită Tribunalului:

               —

               declararea admisibilității prezentei acțiuni;

               —

               după constatarea și evaluarea răspunderii Băncii Centrale Europene (BCE) potrivit articolului 340 TFUE, obligarea acesteia la repararea prejudiciului cauzat în cuantum de minim 12 504 614,98 euro sau în orice cuantum care va fi considerat just și echitabil, care poate fi precizat în cursul procedurii, precum și a dobânzii legale și a dobânzilor moratorii la această sumă, care s-au scurs între scadență și plată;

               —

               cu titlu strict subsidiar, după constatarea și evaluarea răspunderii Băncii Centrale Europene (BCE) potrivit articolului 340 TFUE, obligarea acesteia la repararea prejudiciului cauzat în cuantum de minim 3 668 020,39 euro sau în orice cuantum care va fi considerat just și echitabil, care poate fi precizat în cursul procedurii, precum și a dobânzii legale și a dobânzilor moratorii la această sumă, care s-au scurs între scadență și plată;

               —

               cu titlu subsidiar, după constatarea și evaluarea răspunderii Băncii Centrale Europene (BCE) potrivit articolului 340 TFUE, obligarea acesteia la repararea prejudiciului cauzat în cuantum de minim 2 667 651,19 euro sau în orice cuantum care va fi considerat just și echitabil, care poate fi precizat în cursul procedurii, precum și a dobânzii legale și a dobânzilor moratorii la această sumă, care s-au scurs între scadență și plată;

               —

               cu titlu mai subsidiar, obligarea BCE la repararea prejudiciului cauzat prin conduita sa licită sau lipsită de culpă pentru suma care va fi considerată justă și echitabilă;

               —

               obligarea BCE la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Reclamanții din prezenta cauză invocă răspunderea extracontractuală a pârâtei pentru modalitățile în care aceasta a intervenit în restructurarea deficitului datoriei elene și afirmă că răspunderea BCE este angajată în temeiul articolului 340 al treilea paragraf TFUE, întrucât sunt îndeplinite toate condițiile impuse în acest scop, și anume un comportament ilicit, un prejudiciu efectiv și o legătură de cauzalitate între prejudiciu și comportamentul instituției.
   Reclamanții subliniază în această privință că pârâta:

               —

               a încheiat la 15 februarie 2012 un acord secret de schimb de titluri;

               —

               a omis sau a refuzat să participe la restructurarea datoriei elene impusă Republicii Elene pentru a obține a doua tranșă de ajutor, în condițiile în care pârâta se afla în conflict de interese întrucât BCE face parte din troika;

               —

               a adoptat decizia din 5 martie 2012 care condiționează eligibilitatea titlurilor elene ca garanții de un program de răscumpărare acordat numai băncilor naționale (BCN), chiar dacă aceste titluri nu îndeplinesc condițiile de calitate a creditelor.

         Astfel, reclamanții arată în susținerea acțiunii că comportamentul pârâtei ar fi avut o incidență negativă și ar fi afectat în mod direct situația juridică a reclamanților și că aceștia suferă o reducere suplimentară a valorii (haircut) care afectează particularii, că creanțele acestora sunt degradate și că investitorii privați sunt decăzuți în rangul de creditori subordonați (junior).
   Potrivit reclamanților, acest comportament ar constitui o încălcare vădită a unor norme cu forță juridică superioară menite să apere interesele particularilor, în special principiile egalității de tratament al creditorilor, nediscriminării și egalității, proporționalității, încrederii legitime, protecției așteptărilor legitime ale deținătorilor de titluri și securității juridice.
   Cu titlu subsidiar, în cazul în care, în mod extraordinar, Tribunalul nu ar califica drept ilicit comportamentul BCE, reclamanții susțin totuși existența cel puțin a unei răspunderi a BCE obiective sau lipsite de culpă ori care derivă dintr-un act licit; astfel, comportamentele BCE care sunt contestate în prezenta cauză au cauzat un prejudiciu anormal și special, în special din perspectiva drepturilor fundamentale protejate prin Carta de la Nisa odată cu Tratatul de la Lisabona prevăzute la articolul 17 (dreptul de proprietate), la articolul 21 (principiul nediscriminării), la articolul 38 (protecția consumatorilor) și la articolul 41 (dreptul la o bună administrare).


title: Cauza C-621/11 P: Recurs introdus la 2 decembrie 2011 de New Yorker SHK Jeans GmbH & Co. KG, fostă New Yorker SHK Jeans GmbH împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a șasea) pronunțate la 29 septembrie 2011 în cauza T-415/09, New Yorker SHK Jeans GmbH & Co. KG, fostă New Yorker SHK Jeans GmbH/Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale), Vallis K. — Vallis A. & Co. O.E.

text:
               28.1.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 25/44

      Recurs introdus la 2 decembrie 2011 de New Yorker SHK Jeans GmbH & Co. KG, fostă New Yorker SHK Jeans GmbH împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a șasea) pronunțate la 29 septembrie 2011 în cauza T-415/09, New Yorker SHK Jeans GmbH & Co. KG, fostă New Yorker SHK Jeans GmbH/Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale), Vallis K. — Vallis A. & Co. O.E.
      (Cauza C-621/11 P)
      (2012/C 25/82)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Recurentă: New Yorker SHK Jeans GmbH & Co. KG, fostă New Yorker SHK Jeans GmbH (reprezentanți: V. Spitz, A. Gaul, T. Golda, S. Kirschstein-Freund, avocați)

         Cealaltă parte în proces: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale), Vallis K. — Vallis A. & Co. O.E.

         Concluziile recurentei

      Recurenta solicită Curții:

                  1.

                  anularea Hotărârii Tribunalului Uniunii Europene din 29 septembrie 2011 pronunțată în cauza T-415/09 și

                              (a)

                              anularea deciziei Camerei întâi de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 30 iulie 2009 în măsura în care se respinge calea de atac și se confirmă respingerea cererii de înregistrare pentru produse din clasa 25,
                              în subsidiar,

                              (b)

                              trimiterea cauzei la Tribunal spre rejudecare în vederea soluționării definitive a litigiului.

                  2.

                  obligarea Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) la plata cheltuielilor de judecată efectuate în primă instanță și în recurs.

         Motivele și principalele argumente

                  —

                  Luarea în considerare a probelor suplimentare privind utilizarea depuse după expirarea termenului limită stabilit de Oficiu pentru depunerea unor asemenea probe este o încălcarea a articolului 42 alineatul (2) și (3) și a articolul 76 alineatul (2) din Regulamentul nr. 207/2009 al Consiliului (1) [anterior articolul 43 alineatul (2) și (3) și articolul 74 alineatul (2) din Regulamentul nr. 40/94 al Consiliului] precum și a normei 22 alineatul (2) din Regulamentul nr. 2868/95 al Comisiei.

                  —

                  depunerea probelor care dovedesc utilizarea serioasă a mărcii invocate în sprijinul opoziției este reglementată numai de norma 22 alineatul (2) din Regulamentul nr. 2868/95 al Comisiei. Modul de redactare al normei 22 alineatul (2) din Regulamentul nr. 2868/95 al Comisiei nu conferă o putere discreționară. Prin urmare, articolul 76 alineatul (2) din Regulamentul nr. 207/2009 al Consiliului nu este aplicabil în această privință. În cauză, întrucât nu a fost dovedită utilizarea serioasă a mărcii invocate în sprijinul opoziției în cadrul termenului fixat de Oficiu în conformitate cu norma 22 alineatul (2) prima teză din Regulamentul nr. 2868/95 al Comisiei, opoziția trebuie respinsă.

                  —

                  Prin urmare, în cazul în care Oficiul solicită părții care a formulat opoziția să prezinte observații ca răspuns la argumentele solicitantului mărcii comunitare cu privire la prezentarea probei privind utilizarea, în conformitate cu articolul 75 din Regulamentul nr. 207/2009 al Consiliului și norma 20 alineatul (4) din Regulamentul nr. 2868/95 al Comisiei, persoana care a formulat opoziția poate să își prezinte observațiile. Cu toate acestea, probe suplimentare depuse privind utilizarea nu pot fi luate în considerare deoarece au fost depuse după expirarea termenului. Prin luarea în considerare a probelor depuse tardiv s-a încălcat articolul 42 alineatul (2) și (3) din Regulamentul nr. 207/2009 al Consiliului și norma 22 alineatul (2) din Regulamentul nr. 2868/95 al Comisiei.

                  —

                  Simpla prezentare a unor observații de către solicitantul mărcii comunitare prin care se contestă caracterul suficient al probei în cadrul termenului limită nu justifică luarea în considerare a probelor suplimentare privind utilizarea.

                  —

                  Chiar dacă articolul 76 alineatul (2) din Regulamentul nr. 207/2009 al Consiliului este considerat aplicabil în ceea ce privește probele suplimentare privind utilizarea, depuse după expirarea termenului stabilit potrivit normei 22 alineatul (2) din Regulamentul nr. 2868/95 al Comisiei, în prezenta cauză, articolul 42 alineatul (2) și (3) și articolul 76 alineatul (2) din Regulamentul nr. 207/2009 al Consiliului și norma 22 alineatul (2) din Regulamentul nr. 2868/95 al Comisiei au fost încălcare.

                  —

                  Probele depuse ulterior nu au fost probe suplimentare. Probele suplimentare necesită ca probele depuse în cadrul primului termen limită să fi dovedit utilizarea serioasă a mărcii invocate în sprijinul opoziției și ca probele depuse la o dată tardivă să confirme doar faptele deja dovedite. Așadar, Tribunalul a încălcat articolul 76 alineatul (2) din Regulamentul nr. 207/2009 al Consiliului întrucât a permis aplicarea respectivei dispoziții în cadrul acțiunii.

                  —

                  Existența unui abuz de putere discreționară, conferită de articolul 76 alineatul (2) din Regulamentul nr. 207/2009 al Consiliului. Oficiul a abuzat de puterea sa discreționară prin simplul fapt că a luat în considerare că depunerea unor exemple suplimentare de utilizare era necesară pentru persoana care a formulat opoziția. Problema dacă depunerea unor probe suplimentare este necesară pentru o parte la procedură nu este un factor de luat în considerare de către intimat. La această problemă trebuie să se răspundă de către fiecare parte pe cont propriu. În plus, Oficiul nu a ținut seama de alte împrejurări. Nu a examinat nici măcar valoarea materialului probatoriu depus inițial. Întrucât a statuat că nu a existat un abuz de putere discreționară, Tribunalul a încălcarea reglementarea aplicabilă.

         (1)  Regulamentul (CE) nr. 207/2009 al Consiliului din 26 februarie 2009 privind marca comunitară (JO L 78, p. 1).


title: Cauza C-121/12: Hotărârea Curții (Camera a patra) din 3 octombrie 2013 — Bernhard Rintisch/Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale), Valfleuri Pâtes alimentaires SA [ „Recurs — Marcă comunitară — Regulamentul (CE) nr. 40/94 — Articolul 74 alineatul (2) — Regulamentul (CE) nr. 2868/95 — Norma 50 alineatul (1) primul și al treilea paragraf — Opoziție a titularului unei mărci anterioare — Existența mărcii — Probe prezentate în susținerea opoziției după expirarea termenului stabilit în acest scop — Neluare în considerare — Putere de apreciere a camerei de recurs — Dispoziție contrară — Împrejurări care se opun luării în considerare a unor probe noi sau suplimentare” ]

text:
               23.11.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 344/25

         Hotărârea Curții (Camera a patra) din 3 octombrie 2013 — Bernhard Rintisch/Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale), Valfleuri Pâtes alimentaires SA
   (Cauza C-121/12) (1)

   (Recurs - Marcă comunitară - Regulamentul (CE) nr. 40/94 - Articolul 74 alineatul (2) - Regulamentul (CE) nr. 2868/95 - Norma 50 alineatul (1) primul și al treilea paragraf - Opoziție a titularului unei mărci anterioare - Existența mărcii - Probe prezentate în susținerea opoziției după expirarea termenului stabilit în acest scop - Neluare în considerare - Putere de apreciere a camerei de recurs - Dispoziție contrară - Împrejurări care se opun luării în considerare a unor probe noi sau suplimentare)
   2013/C 344/41
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Recurent: Bernhard Rintisch (reprezentant: A. Dreyer, avocat)

      Celelalte părți din procedură: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: G. Schneider, agent), Valfleuri Pâtes alimentaires SA (reprezentant: F. Baujoin, avocat)

      Obiectul

   Recurs formulat împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a șaptea) din 16 decembrie 2011, Rintisch/OAPI — Valfleuri Pâtes alimentaires (T-109/09) prin care Tribunalul respinge acțiunea în anulare formulată de titularul anumitor mărci verbale, comunitare și naționale, al unei mărci figurative naționale și al unui nume comercial care conține termenul „PROTI”, pentru produse din clasele 5, 29, 30 și 32, împotriva Deciziei R 1660/2007-4 a Camerei a patra de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (OAPI), din 21 ianuarie 2009, de respingere a căii de atac introduse împotriva deciziei diviziei de opoziție prin care s-a respins opoziția formulată de reclamantă împotriva întregistrării mărcii verbale „PROTIVITAL” pentru produse din clasele 5, 29 și 30 — Prezentare tardivă a documentelor — Putere de apreciere conferită de art. 74 alin. (2) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 [devenit art. 76 alin. (2) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009]

      Dispozitivul

               1.

               Respinge recursul.

               2.

               Îl obligă pe domnul Bernhard Rintisch la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 165, 9.6.2012.


title: Cauza C-501/08 P: Recurs introdus la 20 noiembrie 2008 de Município de Gondomar împotriva Ordonanței Tribunalului de Primă Instanță (Camera a patra) pronunțate la 10 septembrie 2008 în cauza T-324/06, Município de Gondomar/Comisia

text:
               24.1.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 19/18

         Recurs introdus la 20 noiembrie 2008 de Município de Gondomar împotriva Ordonanței Tribunalului de Primă Instanță (Camera a patra) pronunțate la 10 septembrie 2008 în cauza T-324/06, Município de Gondomar/Comisia
   (Cauza C-501/08 P)
   (2009/C 19/32)
   Limba de procedură: portugheza
   Părțile

      Recurent: Município de Gondomar (reprezentanți: J. L. da Cruz Vilaça și L. Pinto Monteiro, avocați)

      Cealaltă parte în proces: Comisia Comunităților Europene
   Concluziile recurentului

               —

               Anularea ordonanței Tribunalului de Primă Instanță și declararea ca admisibilă a cererii de anulare a Deciziei C(2006) 3782 a Comisiei din 16 august 2006 privind încetarea contribuției financiare acordate din Fondul de coeziune;

               —

               în subsidiar, anularea ordonanței Tribunalului și trimiterea cauzei spre rejudecare;

               —

               obligarea Comisiei Europene la plata tuturor cheltuielilor de judecată efectuate de recurent, în conformitate cu prevederile articolului 69 din Regulamentul de procedură al Curții de Justiție sau, în subsidiar, soluționarea cererii privind cheltuielile de judecată odată cu fondul, prin hotărârea sau ordonanța care va fi pronunțată în cauză.

         Motivele și principalele argumente
   1.   EROARE DE DREPT COMISĂ ÎN APRECIEREA CERINȚEI AFECTĂRII DIRECTE ȘI LIPSĂ A MOTIVĂRII
   Potrivit Município de Gondomar, cadrul legislativ portughez conține o serie de aspecte specifice care ar trebui să determine o interpretare diferită de cea oferită de Tribunal în cadrul Ordonanței de inadmisibilitate pronunțate în cauza T-324/06, care este astfel lovită de o eroare de drept.
   În acest sens, din reglementarea portugheză, în special din articolele 18 și 20 din Regulamentul de aplicare al Fondului de coeziune în Portugalia, aprobat prin articolul unic al Decretului-lege nr. 191 din 16 august 2000, ar trebui să reiasă că Republica Portugheză nu deține nicio marjă de apreciere în privința deciziei de menținere sau de înlăturare a contribuțiilor acordate din Fondul de coeziune către Município de Gondomar, în calitatea acestuia de responsabil cu executarea proiectului, astfel încât, dat fiind caracterul automat al deciziei Comisiei privind încetarea coparticipare financiară din partea Fondului de coeziune, în temeiul reglementării amintite, nu este posibilă scutirea entităților responsabile cu executarea de obligația de restituire a sumelor plătite în mod necuvenit.
   Prin Ordonanța de inadmisibilitate pronunțată în cauza T-324/06, Tribunalul a omis orice referire la acest aspect și, întrucât acesta reprezintă un aspect esențial în aprecierea admisibilității acțiunii, Tribunalul a comis astfel o eroare de drept, cu consecințe directe asupra exercitării de către recurent a drepturilor sale procesuale conferite prin articolul 230 CE.
   Această omisiune determină în plus ca ordonanța să fie lovită și de un viciu constând în lipsa motivării sau într-o motivare insuficientă. Astfel, potrivit doctrinei și jurisprudenței comunitare, organele administrative și cele judiciare au obligația să își motiveze deciziile, pentru a facilita în acest fel controlul jurisdicțional efectuat de Curtea de Justiție.
   Întrucât Tribunalul a omis să se pronunțe asupra aspectelor specifice cuprinse de reglementarea portugheză, această lipsă a motivării afectează în mod grav interesele recurentului.
   2.   ÎNCĂLCAREA PRINCIPIULUI PROTECȚIEI JURISDICȚIONALE EFECTIVE
   Município de Gondomar afirmă că apare deopotrivă riscul ca dreptul său la o protecție jurisdicțională efectivă să fie încălcat, deoarece nu dispune de căi de atac la nivel național împotriva cererii de restituire a contribuțiilor financiare din Fondul de coeziune, dat fiind că actul prin care a fost notificată decizia Comisiei privind încetarea contribuției financiare din fondul amintit este un act care, pe plan intern, nu poate face obiectul unei acțiuni în justiție.
   Notificarea deciziei Comisiei, care nu poate fi atacată pe plan intern, a fost efectuată prin Scrisoarea Entității de Gestionare Sectorială a Fondului de coeziune din cadrul Ministerului Mediului din 25 septembrie 2006, care se limita la „transmiterea” deciziei Comisiei, ca act care cuprindea partea dispozitivă.
   Lipsa oricărei căi de atac încalcă principiul dreptului la o protecție jurisdicțională efectivă, astfel cum a fost definit în doctrină și în jurisprudența comunitară cea mai recentă.


title: Cauza T-276/14: Acțiune introdusă la 30 aprilie 2014 – Flachglas Torgau şi alţii/Comisia

text:
               14.7.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 223/29

         Acțiune introdusă la 30 aprilie 2014 – Flachglas Torgau şi alţii/Comisia
   (Cauza T-276/14)
   2014/C 223/34
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamante: Flachglas Torgau GmbH (Torgau, Germania), Saint-Gobain Isover G+H AG (Ludwigshafen am Rhein, Germania) şi Saint-Gobain Oberland AG (Bad Wurzach, Germania) (repezentanţi: S. Altenschmidt şi H. Janssen, avocaţi)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamantele solicită Tribunalului:

               —

               anularea Deciziei Comisiei Europene din 18 decembrie 2013 în cazul Ajutor de stat SA.33995 (2013/C) – Sprijin pentru energia electrică produsă din surse regenerabile și reducerea suprataxei pe energia din surse regenerabile pentru utilizatorii mari consumatori de energie;

               —

               obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamantele invocă trei motive.

               1.

               Primul motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 107 alineatul (1) TFUE

                           —

                           Reclamantele susțin că decizia atacată este contrară articolului 107 alineatul (1) TFUE, întrucât suprataxa EEG prevăzută în Legea privind acordarea de prioritate surselor regenerabile de energie (Gesetz für den Vorrang erneuerbarer Energien, denumită în continuare „EEG”) și regimul specific de compensare nu ar constitui acordare de resurse de stat sau de resurse controlate de stat. Ansamblul faptelor pertinente pentru calificarea acestor măsuri ar fi fost stabilite în procedura precontencioasă dintre Comisie și Republica Federală Germania. Reclamantele consideră că nu mai exista nicio îndoială pe care Comisia ar fi trebuit să o clarifice într-o procedură în temeiul articolului 108 alineatul (2) TFUE și al articolului 4 alineatul 4 din Regulamentul (CE) nr. 659/1999 de stabilire a normelor de aplicare a articolului 93 din Tratatul CE (1).

               2.

               Al doilea motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 108 alineatul (1) TFUE și a principiului securității juridice

                           —

                           Reclamantele susțin în această privință că Comisia nu a respectat articolul 108 alineatul (1) TFUE și principiul securității juridice, întrucât a aplicat procedura pentru ajutoare noi în temeiul articolului 4 alineatul (4) din Regulamentul nr. 659/1999 în locul procedurii pentru ajutoare existente în temeiul articolului 17 și următoarelor din Regulamentul nr. 659/1999, pentru a verifica evaluarea sa preliminară cu privire la calificarea EEG drept ajutor. În această privință, ele susțin în special că, prin Decizia din 22 mai 2002, Comisia nu a calificat EEG 2000 ca ajutor în sensul articolului 107 alineatul (1) TFUE, pentru că nu exista niciun transfer de resurse de stat. Modificările aduse EEG 2000 prin EEG 2012 nu ar fi substanțiale în raport cu Decizia Comisiei din 22 mai 2002. Comisia ar fi putut așadar să invoce o modificare de interpretare juridică în cadrul unei proceduri în temeiul articolului 108 alineatul (1) TFUE, fără a afecta reclamantele.

               3.

               Al treilea motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 41 din Carta drepturilor fundamentale și a principiului dreptului de a fi ascultat

                           —

                           În plus, reclamantele invocă faptul că pârâta a adoptat decizia atacată fără a oferi în prealabil părților posibilitatea de a prezenta observații.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 659/1999 al Consiliului din 22 martie 1999 de stabilire a normelor de aplicare a articolului 93 din Tratatul CE (JO L 83, p. 1. Ediție specială, 08/vol. 1, p. 41).


title: Cauza T-117/08: Hotărârea Tribunalului din 31 martie 2011 — Italia/CESE ( „Regim lingvistic — Anunț pentru ocuparea unui post vacant pentru recrutarea secretarului general al CESE — Publicare în trei limbi oficiale — Informare referitoare la anunțul pentru ocuparea unui post vacant — Publicare în toate limbile oficiale — Acțiune în anulare — Admisibilitate — Articolele 12 CE și 290 CE — Articolul 12 din RAA — Regulamentul nr. 1” )

text:
               14.5.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 145/23

         Hotărârea Tribunalului din 31 martie 2011 — Italia/CESE
   (Cauza T-117/08) (1)

   (Regim lingvistic - Anunț pentru ocuparea unui post vacant pentru recrutarea secretarului general al CESE - Publicare în trei limbi oficiale - Informare referitoare la anunțul pentru ocuparea unui post vacant - Publicare în toate limbile oficiale - Acțiune în anulare - Admisibilitate - Articolele 12 CE și 290 CE - Articolul 12 din RAA - Regulamentul nr. 1)
   2011/C 145/37
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Reclamantă: Republica Italiană (reprezentanți: R. Adam, agent, asistat de P. Gentili, avvocato dello Stato)

      Pârât: Comitetul Economic și Social European (CESE) (reprezentanți: inițial M. Bermejo Garde, ulterior M. Arsène, agenți, asistați de A. Dal Ferro, avocat)

      Intervenient în susținerea reclamantei: Regatul Spaniei (reprezentant: F. Díez Moreno, agent)

      Obiectul

   Cerere de anulare, pe de o parte, a anunțului pentru ocuparea unui post vacant nr. 73/07 privind un post de secretar general la Secretariatul CESE, publicat în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene din 28 decembrie 2007 în versiunile engleză, franceză și germană (JO C 316 A, p. 1), și, pe de altă parte, a rectificării anunțului pentru ocuparea unui post vacant menționat, publicată în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene din 30 ianuarie 2008 în versiunile engleză, franceză și germană (JO C 25 A, p. 19)

      Dispozitivul

               1.

               Anulează anunțul pentru ocuparea unui post vacant nr. 73/07 privind un post de secretar general la Secretariatul Comitetului Economic și Social European (CESE), publicat la 28 decembrie 2007, astfel cum a fost rectificat la 30 ianuarie 2008.

               2.

               Fiecare parte suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 116, 9.5.2008.


title: Cauza C-321/05: Hotărârea Curții (Camera întâi) din 5 iulie 2007 (cerere având ca obiect pronunțarea unei hotărâri preliminare formulată de Østre Landsret — Danemarca) — Hans Markus Kofoed/Skatteministeriet (Directiva 90/434/CEE — Regim fiscal comun care se aplică fuziunilor, scindărilor, cesionării de active și schimburilor de acțiuni — Decizie națională care impune un schimb de părți sociale — Schimb de părți sociale — Distribuire a unui dividend la scurt timp — Abuz de drept)

text:
               25.8.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 199/6

         Hotărârea Curții (Camera întâi) din 5 iulie 2007 (cerere având ca obiect pronunțarea unei hotărâri preliminare formulată de Østre Landsret — Danemarca) — Hans Markus Kofoed/Skatteministeriet
   (Cauza C-321/05) (1)

   (Directiva 90/434/CEE - Regim fiscal comun care se aplică fuziunilor, scindărilor, cesionării de active și schimburilor de acțiuni - Decizie națională care impune un schimb de părți sociale - Schimb de părți sociale - Distribuire a unui dividend la scurt timp - Abuz de drept)
   (2007/C 199/09)
   Limba de procedură: daneza
   Instanța de trimitere
   Østre Landsret
   Părțile din acțiunea principală

      Reclamant: Hans Markus Kofoed

      Pârât: Skatteministeriet
   Obiectul
   Cerere având ca obiect pronunțarea unei hotărâri preliminare — Østre Landsret — Interpretarea articolului 2 litera (d) din Directiva 90/434/CEE a Consiliului din 23 iulie 1990 privind regimul fiscal comun care se aplică fuziunilor, scindărilor, cesionării de active și schimburilor de acțiuni între societățile din diferite state membre (JO L 225, p. 1) — Schimb de acțiuni urmat la scurt timp de distribuirea de dividende de către societatea achizitoare al căror nivel depășește 10 % din valoarea nominală a acțiunilor schimbate
   Dispozitivul
   În împrejurări precum cele din acțiunea principală, un dividend precum cel vărsat nu trebuie inclus în calculul „sumei în numerar” prevăzută de articolul 2 litera (d) din Directiva 90/434/CEE a Consiliului din 23 iulie 1990 privind regimul fiscal comun care se aplică fuziunilor, scindărilor, cesionării de active și schimburilor de acțiuni între societățile din diferite state membre și că, prin urmare, un schimb de părți sociale, asemenea celui în discuție, constituie un „schimb de acțiuni” în sensul articolului 2 litera (d) din această directivă.
   Prin urmare, articolul 8 alineatul (1) din Directiva 90/434 se opune, în principiu, impozitării unui astfel de schimb de părți sociale, numai dacă regulile de drept intern privind abuzul de drept, frauda sau evaziunea fiscală pot fi interpretate conform articolului 11 alineatul (1) litera (a) din această directivă și, în acest fel, pot justifica impozitarea sa.

      (1)  JO C 257, 15.10.2005.


title: Cauza F-61/15: Acțiune introdusă la 23 aprilie 2015 – ZZ/Comisia

text:
               6.7.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 221/27

         Acțiune introdusă la 23 aprilie 2015 – ZZ/Comisia
   (Cauza F-61/15)
   (2015/C 221/37)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: ZZ (reprezentanți: S. Orlandi și T. Martin, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Obiectul și descrierea litigiului

   Anularea deciziei oficiului de gestiune și de lichidare a drepturilor individuale al Comisiei din 25 septembrie 2014 prin care se refuză acordarea indemnizației de expatriere reclamantului

      Concluziile reclamantului

               —

               Anularea deciziei autorității abilitate să încheie contractele de muncă din 25 septembrie 2014 prin care se refuză reclamantului acordarea indemnizației de expatriere;

               —

               obligarea Comisiei Europene la plata cheltuielilor de judecată.


title: Cauza C-128/10: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Symvoulio tis Epikrateias (Grecia) la 11 martie 2010 — Naftiliaki Etaireia Thasou AE/Ypourgos Emporikis Naftilias

text:
               22.5.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 134/25

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Symvoulio tis Epikrateias (Grecia) la 11 martie 2010 — Naftiliaki Etaireia Thasou AE/Ypourgos Emporikis Naftilias
   (Cauza C-128/10)
   2010/C 134/38
   Limba de procedură: greaca

      Instanța de trimitere

   Symvoulio tis Epikrateias

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Naftiliaki Etaireia Thasou AE

      Pârât: Ypourgos Emporikis Naftilias

      Întrebarea preliminară

   Dispozițiile articolelor 1, 2 și 4 din Regulqmentul (CEE) nr. 3577/92 al Consiliului din 7 decembrie 1992 de aplicare a principiului liberei circulații a serviciilor la transporturile maritime în interiorul statelor membre (cabotaj maritim) (JO L 364, p. 7, Ediție specială, 02/vol. 2, p. 83), interpretate în conformitate cu principiul liberei prestări a serviciilor, permit adoptarea unor dispoziții naționale în temeiul cărora armatorii nu pot furniza servicii de cabotaj maritim decât după obținerea prealabilă a unei autorizații administrative, atunci când: (a) acest sistem de autorizare urmărește să se verifice dacă, având în vedere situația existentă într-un anumit port, rutele declarate de un armator pot fi parcurse în condiții care garantează securitatea navei și respectarea ordinii în port și dacă nava afectată serviciului regulat poate intra fără obstacole într-un anumit port la momentul pe care armatorul l-a declarat ca fiind cel dorit pentru parcurgerea unei anumite rute, fără ca totuși o normă de drept să fi definit în prealabil criteriile pe baza cărora administrația apreciază aceste aspecte, în special în eventualitatea în care mai mulți armatori doresc să intre în același port în același moment; (b) acest sistem de autorizare constituie în același timp un mijloc de a impune obligații de serviciu public care are, în această privință, următoarele caracteristici: (i) vizează, fără excepție, toate liniile maritime care deservesc insule; (ii) conferă autorității administrative abilitate să acorde autorizația o putere discreționară extrem de extinsă, care îi permite să impună obligații de serviciu public, fără ca o normă de drept să fi definit în prealabil criteriile care reglementează exercitarea acestei puteri și fără să fi fost determinat în prealabil conținutul obligațiilor de serviciu public care pot fi impuse?


title: Cauza F-64/09: Ordonanța Tribunalului Funcției Publice (Camera întâi) din 29 septembrie 2009 — Labate/Comisia (Funcție publică — Funcționari — Securitate socială — Asigurare de accidente și de boli profesionale — Boală profesională — Acțiune în constatarea abținerii de a acționa — Necompetența Tribunalului — Trimitere la Tribunalul de Primă Instanță)

text:
               30.1.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 24/79

         Ordonanța Tribunalului Funcției Publice (Camera întâi) din 29 septembrie 2009 — Labate/Comisia
   (Cauza F-64/09)
   (Funcție publică - Funcționari - Securitate socială - Asigurare de accidente și de boli profesionale - Boală profesională - Acțiune în constatarea abținerii de a acționa - Necompetența Tribunalului - Trimitere la Tribunalul de Primă Instanță)
   2010/C 24/151
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Kay Labate (Tarquinia, Italia) (reprezentant: I. Forrester, avocat)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene

      Obiectul

   Cerere de constatare a nelegalității inacțiunii Comisiei care nu s-a pronunțat cu privire la cererea reclamantei privind recunoașterea bolii care a cauzat decesul soțului acesteia drept boală profesională.

      Dispozitivul

               1.

               Trimite acțiunea înregistrată sub numărul F 64/09, Labate/Comisia, Tribunalului de Primă Instanță.

               2.

               Cererea privind cheltuielile de judecată se soluționează odată cu fondul.


title: Cauza T-753/15: Acțiune introdusă la 18 decembrie 2015 – Guccio Gucci/OAPI – Guess? IP Holder (Reprezentarea a patru litere G înrepătrunse)

text:
               29.2.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 78/26

         Acțiune introdusă la 18 decembrie 2015 – Guccio Gucci/OAPI – Guess? IP Holder (Reprezentarea a patru litere G înrepătrunse)
   (Cauza T-753/15)
   (2016/C 078/37)
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Guccio Gucci SpA (Florence, Italia) (reprezentanţi: P. Roncaglia, F. Rossi şi N. Parrotta, avocaţi)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Guess? IP Holder LP (Los Angeles, Statele Unite)

      Datele privind procedura în fața OAPI

      Solicitantul mărcii în litigiu: cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

      Marca în litigiu: înregistrarea internațională care desemnează Uniunea Europeană a mărcii figurative care cuprinde patru litere G întrepătrunse – înregistrarea internațională care desemnează Uniunea Europeană nr. 1 090 048

      Procedura care s-a aflat pe rolul OAPI: procedură de opoziție

      Decizia atacată: Decizia Camerei a patra de recurs a OAPI din 14/10/2015 în cauza R 1703/2014-4

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei atacate;

               —

               obligarea OAPI la plata cheltuielilor de judecată efectuate de reclamantă în aceste proceduri;

               —

               obligarea Guess la plata cheltuielilor de judecată efectuate de reclamantă în procedura în fața Camerei de recurs a OAPI.

      Motivele invocate

               —

               încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) și a articolului 8 alineatul (5) din Regulamentul nr. 207/2009.


title: Cauza C-141/13 P: Recurs introdus la 20 martie 2013 de Reber Holding GmbH & Co. KG împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a cincea) pronunțate la 17 ianuarie 2013 în cauza T-355/09, Reber Holding GmbH & Co. KG/Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

text:
               18.5.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 141/16

         Recurs introdus la 20 martie 2013 de Reber Holding GmbH & Co. KG împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a cincea) pronunțate la 17 ianuarie 2013 în cauza T-355/09, Reber Holding GmbH & Co. KG/Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)
   (Cauza C-141/13 P)
   2013/C 141/30
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Recurentă: Reber Holding GmbH & Co. KG (reprezentanți: O. Spuhler, M. Geitz, avocați)

      Cealaltă parte din procedură: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Concluziile recurentei

               —

               Anularea Hotărârii pronunțate de Tribunal la 17 ianuarie 2013 în cauza T-355/09 și a Deciziei Camerei a patra de recurs a OAPI din 9 iulie 2009 în cauza R 623/2008-4;

               —

               în subsidiar, anularea hotărârii menționate și trimiterea cauzei spre rejudecare Tribunalului;

               —

               obligarea intimatei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Tribunalul interpretează condiția privind „utilizarea serioasă” din cadrul articolului 42 alineatul (2) prima teză din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 privind marca comunitară coroborat cu articolul 42 alineatul (2) din regulamentul menționat în sensul că aceasta depinde de importanța cifrei de afaceri și de numărul de puncte de vânzare. Această interpretare este greșită întrucât jurisprudența pertinentă a Curții consideră că realizarea unei anumite cifre de afaceri nu este nicidecum necesară pentru stabilirea caracterului serios al utilizării.
   Chiar dacă a constatat în speță că marca invocată în susținerea opoziției, „Walzertraum”, nu fusese utilizată pentru produse din ciocolată astfel încât să mențină drepturile aferente respectivei mărci, Tribunalul nu ar fi trebuit să își limiteze analiza numai la această constatare.
   Tribunalul ar fi trebuit, într-o a doua etapă, ținând seama de principiile stabilite în Hotărârea din 19 iunie 2012, C-307/10 (nepublicată încă în Repertoriu), să se refere la pralinele artizanale. În continuare, ar fi trebuit să verifice dacă documentele prezentate privind utilizarea erau suficiente pentru a demonstra o utilizare care să mențină drepturile aferente mărcii „Walzertraum” în ceea ce privește pralinele artizanale. Fără îndoială, răspunsul la această întrebare ar trebui să fie afirmativ. Cu toate acestea, Tribunalul nu a efectuat această verificare.
   Pe de altă parte, hotărârea atacată încalcă de asemenea principiul general al egalității de tratament. Inegalitatea de tratament rezultă în special din faptul că Tribunalul s-a referit la modul general, și în ceea ce privește marca invocată în susținerea opoziției, la produsele din ciocolată, în condițiile în care această marcă este utilizată pentru pralinele artizanale. Fiind luate ca element de referință produsele din ciocolată, recurentei i-au fost aplicate în mod necesar aceleași criterii referitoare la utilizarea de natură să mențină drepturile unei mărci ca și unei mari întreprinderi multinaționale, ceea ce contravine principiului general al egalității de tratament.
   În concluzie, recursul trebuie să fie admis în întregime.


title: Cauza T-444/11: Acțiune introdusă la 8 august 2011 — Gold East Paper (Jiangsu) și Gold Huasheng Paper (Suzhou Industrial Park)/Consiliul

text:
               8.10.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 298/24

         Acțiune introdusă la 8 august 2011 — Gold East Paper (Jiangsu) și Gold Huasheng Paper (Suzhou Industrial Park)/Consiliul
   (Cauza T-444/11)
   2011/C 298/44
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamante: Gold East Paper (Jiangsu) Co. Ltd (Jiangsu, China) și Gold Huasheng Paper (Suzhou Industrial Park) Co. Ltd (Jiangsu) (reprezentanți: V. Akritidis, Y. Melin și F. Crespo, avocați)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene

      Concluziile

   Reclamantele solicită Tribunalului:

               —

               Anularea Regulamentului de punere în aplicare (UE) nr. 452/2011 al Consiliului din 6 mai 2011 de instituire a unei taxe antisubvenție definitive asupra importurilor de hârtie cretată de calitate superioară originară din Republica Populară Chineză (JO L 128, p. 18), în măsura în care sunt vizate reclamantele și

               —

               obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamantele invocă zece motive.

               1.

               Primul motiv, potrivit căruia cuantumul măsurilor compensatorii impuse depășește cuantumul subvențiilor care fac obiectul unor măsuri compensatorii în legătură cu care s-a constatat că încalcă articolul 15 alineatul (1) din regulamentul antisubvenții de bază (1), întrucât, în primul rând, taxa ad valorem impusă nu era exprimată ca procent din prețul CIF, ci ca procent din cifra de afaceri.

               2.

               Al doilea motiv, întemeiat pe faptul că beneficiul acordat de dispoziția guvernamentală privind dreptul de folosință a terenurilor pentru o remunerație inadecvată nu a fost calculat în mod corespunzător, cu încălcarea articolelor 4, 6 litera (d) și 28 din regulamentul antisubvenții de bază.

               3.

               Al treilea motiv, întemeiat pe o încălcare a articolului 4 din regulamentul antisubvenții de bază, întrucât schema privind exceptarea dividendelor între întreprinderile rezidente calificate nu este specifică și, prin urmare, taxa impusă pentru a compensa această schemă încalcă prevederea legală menționată.

               4.

               Al patrulea motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 7 alineatul (3) din regulamentul antisubvenții de bază, întrucât alocarea cuantumului subvenției pentru scutirea de TVA și taxe pentru echipamentul importat și reducerile de TVA pentru echipamentul produs intern a fost alocată pe o perioadă mai scurtă decât perioada normală de amortizare în industria respectivă.

               5.

               Al cincilea motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 6 litera (b) din regulamentul antisubvenții de bază, întrucât pentru împrumutul preferențial acordat industriei hârtiei cretate instituțiile europene în cauză nu au investigat rata pe care reclamantele ar fi obținut-o pe piață.

               6.

               Al șaselea motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 14 alineatul (2) din regulamentul antisubvenții de bază, întrucât impunerea unor taxe compensatorii nu este necesară, având în vedere impunerea simultană a taxelor antidumping.

               7.

               Al șaptelea motiv, întemeiat pe o încălcare a articolului 8 alineatul (1) din regulamentul antisubvenții de bază și pe nemotivare, întrucât instituțiile europene în cauză au desfășurat ancheta astfel încât a devenit mai mult decât clar că, în urma procesului de investigare a faptelor sau de evaluare acestea vor stabili că industria UE a fost prejudiciată.

               8.

               Al optulea motiv, întemeiat pe încălcarea articolelor 2 litera (d) și 15 din regulamentul antisubvenții de bază, întrucât Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 452/2011 al Consiliului a stabilit un obiectiv de marjă a profitului pe care industria UE nu l-a atins niciodată în trecut.

               9.

               Al nouălea motiv, prin care se susține că decizia de a exclude rulourile pentru tipărirea cu hârtie în sul din produsul în cauză și din produsele similare s-a bazat pe erori vădite de apreciere a faptelor cauzei și a avut ca rezultat încălcarea articolului 8 (prejudiciu), a articolului 9 alineatul (1) (industria Uniunii) și a articolului 10 alineatul (6) (calitate procesuală activă) din regulamentul antisubvenții de bază.

               10.

               Al zecelea motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 8 alineatele (1) și (6) din regulamentul antisubvenții de bază, întrucât nu există nicio evaluare în regulamentul contestat a faptului dacă taxa impusă nu depășește ceea ce este necesar pentru a compensa prejudiciul produs de importurile care fac obiectul unor subvenții.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 597/2009 al Consiliului din 11 iunie 2009 privind protecția împotriva importurilor care fac obiectul unor subvenții din partea țărilor care nu sunt membre ale Comunității Europene (JO L 188, p. 93).


title: Cauza C-447/08: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Svea hovrätt (Suedia) la 13 octombrie 2008 — Otto Sjöberg/Åklagaren

text:
               20.12.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 327/17

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Svea hovrätt (Suedia) la 13 octombrie 2008 — Otto Sjöberg/Åklagaren
   (Cauza C-447/08)
   (2008/C 327/28)
   Limba de procedură: suedeza
   Instanța de trimitere
   Svea hovrätt
   Părțile din acțiunea principală

      Reclamant: Otto Sjöberg

      Pârât: Åklagaren
   Întrebările preliminare

               1)

               Discriminarea bazată pe cetățenie sau naționalitate poate să fie, în anumite împrejurări, admisă pe piața națională a jocurilor de noroc și a loteriilor pentru un motiv imperativ de interes general?

               2)

               În cazul în care politica restrictivă aplicată pe piața națională a jocurilor de noroc și a loteriilor urmărește obiective diferite, iar unul dintre aceste obiective privește finanțarea unor activități sociale, se poate considera că, în acest caz, este vorba despre o consecință benefică accesorie politicii restrictive puse în aplicare?

               3)

               Statul poate să invoce motive imperative de interes general pentru a justifica politica restrictivă pe care o aplică în materie de jocuri de noroc dacă societăți controlate de către stat comercializează jocuri de noroc și loterii ale căror venituri sunt încasate în parte de stat, iar unul dintre obiectivele acestei comercializări este de a finanța activități sociale? În cazul unui răspuns negativ, această politică restrictivă poate să fie totuși admisă dacă finanțarea activităților sociale nu poate să fie considerată obiectivul principal al comercializării efectuate?

               4)

               O interdicție absolută de comercializare a jocurilor de noroc și a loteriilor organizate într-un alt stat membru de către o societate de jocuri de noroc stabilită în acest stat și controlată de către autoritățile acestuia, este proporțională prin raportare la obiectivul de a controla și de a exercita o supraveghere a activităților de jocuri de noroc în cazul în care, în același timp, nu există nicio restricție privind comercializarea jocurilor de noroc și a loteriilor organizate de către societăți de jocuri de noroc stabilite în statul membru care aplică această politică restrictivă? Care este răspunsul la această întrebare dacă obiectivul acestei reglementări este de a limita jocurile de noroc?

               5)

               Un operator care a primit o autorizație de a desfășura anumite activități de jocuri de noroc într-un stat și care este controlat de către autoritățile competente ale acestui stat are dreptul de a comercializa ofertele sale de jocuri de noroc în alte state membre, în special prin intermediul unor anunțuri în ziare, fără a fi obligat să solicite, în prealabil, o autorizație din partea autorităților competente ale acestor state? În cazul unui răspuns afirmativ, aceasta presupune că reglementarea unui stat membru care prevede o sancțiune penală în cazul promovării participării la loterii organizate în străinătate constituie un obstacol în calea libertății de stabilire și a liberei prestări a serviciilor care nu poate să se justifice niciodată pentru motive imperative de interes general? Faptul că statul membru în care este stabilit operatorul invocă aceleași motive imperative de interes general ca statul în care operatorul intenționează să comercializeze activitățile sale de jocuri de noroc influențează răspunsul la prima întrebare?


title: Cauza T-625/13: Hotărârea Tribunalului din 2 octombrie 2015 – The Tea Board/OAPI – Delta Lingerie (Darjeeling collection de lingerie) („Marcă comunitară — Procedură de opoziţie — Marcă figurativă Darjeeling collection de lingerie — Mărci comunitare colective, verbală şi figurativă anterioare DARJEELING — Motive relative de refuz — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) şi alineatul (5) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009)

text:
               23.11.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 389/38

         Hotărârea Tribunalului din 2 octombrie 2015 – The Tea Board/OAPI – Delta Lingerie (Darjeeling collection de lingerie)
   (Cauza T-625/13) (1)

   ((„Marcă comunitară - Procedură de opoziţie - Marcă figurativă Darjeeling collection de lingerie - Mărci comunitare colective, verbală şi figurativă anterioare DARJEELING - Motive relative de refuz - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) şi alineatul (5) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009))
   (2015/C 389/40)
   Limba de procedură: engleza

      Părţile

      Reclamantă: The Tea Board (Calcutta, India) (reprezentanţi: A. Nordemann şi M. Maier, avocaţi)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieţei Interne (mărci, desene şi modele industriale) (reprezentant: S. Palmero Cabezas, agent)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: Delta Lingerie (Cachan, Franţa) (reprezentanţi: G. Marchais şi P. Martini-Berthon, avocaţi)

      Obiectul

   Acţiune formulată împotriva Deciziei Camerei a doua de recurs a OAPI din 17 septembrie 2013 (cauza R 1502/2012-2), privind o procedură de opoziţie între The Tea Board şi Delta Lingerie

      Dispozitivul

               1)

               Anulează Decizia Camerei a doua de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieţei Interne (mărci, desene şi modele industriale) (OAPI) din 17 septembrie 2013 (cauza R 1502/2012 2) în ceea ce priveşte produsele acoperite de marca solicitată şi care fac parte din clasa 25 în sensul Aranjamentului de la Nisa privind clasificarea internaţională a produselor şi serviciilor pentru înregistrarea mărcilor din 15 iunie 1957, cu revizuirile şi modificările ulterioare, şi pentru „servicii de vânzare pentru retail de articole de lenjerie de corp şi de articole de lenjerie feminină, de parfumuri, de apă de toaletă şi de cosmetice, de lenjerii şi de materiale textile pentru baie”, vizate de marca solicitată şi care fac parte din clasa 35 în sensul respectivului aranjament.

               2)

               Respinge în rest acţiunea.

               3)

               Fiecare parte suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 45, 15.2.2014.


title: Cauza C-446/05: Hotărârea Curții (Camera a doua) din 13 martie 2008 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Tribunal de première instance de Bruxelles — Regatul Belgiei) — Procedură penală/Doulamis (Articolul 81 CE coroborat cu articolul 10 CE — Legislație națională care interzice publicitatea în materie de servicii stomatologice)

text:
               9.5.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 116/2

         Hotărârea Curții (Camera a doua) din 13 martie 2008 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Tribunal de première instance de Bruxelles — Regatul Belgiei) — Procedură penală/Doulamis
   (Cauza C-446/05) (1)

   (Articolul 81 CE coroborat cu articolul 10 CE - Legislație națională care interzice publicitatea în materie de servicii stomatologice)
   (2008/C 116/03)
   Limba de procedură: franceza
   Instanța de trimitere
   Tribunal de première instance de Bruxelles
   Partea din acțiunea principală
   Ioannis Doulamis

      Intervenienți în susținerea părții din acțiunea principală: Union des Dentistes et Stomatologistes de Belgique (UPR), Jean Totolidis
   Obiectul
   Cerere de pronunțare a unei întrebări preliminare — Tribunal de première instance de Bruxelles — Interpretarea articolului 81 CE, a articolului 10 al doilea paragraf CE și a articolului 3 punctul 1 litera (g) CE — Legislație națională care interzice orice publicitate în domeniul îngrijirilor dentare
   Dispozitivul
   Articolul 81 CE coroborat cu articolul 3 alineatul (1) litera (g) CE și cu articolul 10 al doilea paragraf CE nu se opune unei reglementări naționale precum Legea din 15 aprilie 1958 privind publicitatea în materie de servicii stomatologice, care interzice oricărei persoane, inclusiv prestatorilor de servicii stomatologice, în cadrul unei profesii liberale sau al unui cabinet stomatologic, să efectueze orice tip de publicitate în domeniul serviciilor stomatologice.

      (1)  JO C 48, 25.2.2006.


title: Cauza C-286/08: Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 10 septembrie 2009 — Comisia Comunităților Europene/Republica Elenă (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Mediu — Directivele 2006/12/CE și 91/689/CEE — Deșeuri periculoase — Obligația de a elabora și de a adopta un plan de gestionare a deșeurilor periculoase — Obligația de a crea o rețea integrată și adecvată de instalații de eliminare a deșeurilor periculoase — Directiva 1999/31/CE — Depozite de deșeuri — Eliminarea deșeurilor periculoase)

text:
               7.11.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 267/21

         Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 10 septembrie 2009 — Comisia Comunităților Europene/Republica Elenă
   (Cauza C-286/08) (1)

   (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru - Mediu - Directivele 2006/12/CE și 91/689/CEE - Deșeuri periculoase - Obligația de a elabora și de a adopta un plan de gestionare a deșeurilor periculoase - Obligația de a crea o rețea integrată și adecvată de instalații de eliminare a deșeurilor periculoase - Directiva 1999/31/CE - Depozite de deșeuri - Eliminarea deșeurilor periculoase)
   2009/C 267/36
   Limba de procedură: greaca

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: M. Patakia și J.-B. Laignelot, agenți)

      Pârâtă: Republica Elenă (reprezentant: E. Skandalou, agent)

      Obiectul

   Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Încălcarea articolului 1 alineatul (2) și a articolului 6 din Directiva 91/689/CEE a Consiliului din 12 decembrie 1991 privind deșeurile periculoase (JO L 377, p. 20, Ediție specială, 15/vol. 2, p. 91), precum și a articolului 5 alineatele (1) și (2) și a articolului 7 alineatele (1), (4) și (8) din Directiva 2006/12/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 5 aprilie 2006 privind deșeurile (JO L 114, p. 9, Ediție specială, 15/vol. 16, p. 45) [fosta Directivă 75/442/CEE a Consiliului din 15 iulie 1975, astfel cum a fost modificată prin Directiva 91/156/CEE a Consiliului din 18 martie 1991] — Încălcarea articolului 3 alineatul (1) și a articolelor 6-9, 13 și 14 din Directiva 1999/31/CE a Consiliului din 26 aprilie 1999 privind depozitele de deșeuri (JO L 182, p. 1, Ediție specială, 15/vol. 5, p. 94) — Lipsa elaborării unui plan de gestionare a deșeurilor periculoase conform cu cerințele legislației comunitare și lipsa creării unei rețele integrate și adecvate de instalații de eliminare a deșeurilor periculoase — Neîndeplinirea obligațiilor privind gestionarea și depozitarea deșeurilor

      Dispozitivul

               1.

               Prin faptul că:

                           —

                           nu a elaborat și nu a doptat, într-un termen rezonabil, un plan de gestionare a deșeurilor periculoase conform cu cerințele legislației comunitare aplicabile și nu a creat o rețea integrată și adecvată de instalații de eliminare a deșeurilor periculoase, caracterizată de folosirea celor mai potrivite metode pentru a asigura un nivel ridicat de protecție a mediului și a sănătății publice și

                           —

                           nu a adoptat toate măsurile necesare pentru a asigura, în ceea ce privește gestionarea deșeurilor periculoase, respectarea articolelor 4 și 8 din Directiva 2006/12/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 5 aprilie 2006 privind deșeurile, precum și a articolului 3 alineatul (1) și a articolelor 6-9, 13 și 14 din Directiva 1999/31/CE a Consiliului din 26 aprilie 1999 privind depozitele de deșeuri,

                     Republica Elenă nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin, în primul rând, în temeiul articolului 1 alineatul (2) și al articolului 6 din Directiva 91/689/CEE a Consiliului din 12 decembrie 1991 privind deșeurile periculoase coroborate cu articolul 5 alineatele (1) și (2), precum și cu articolul 7 alineatul (1) din Directiva 2006/12, în al doilea rând, în temeiul articolului 1 alineatul (2) din Directiva 91/689 coroborat cu dispozițiile articolelor 4 și 8 din Directiva 2006/12, precum și, în al treilea rând, în temeiul articolului 3 alineatul (1) și al articolelor 6-9, 13 și 14 din Directiva 1999/31.

               2.

               Obligă Republica Elenă la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 223, 30.8.2008.


title: Cauza T-409/09: Acțiune introdusă la 5 octombrie 2009 — Evropaïki Dynamiki/Comisia

text:
               16.1.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 11/27

         Acțiune introdusă la 5 octombrie 2009 — Evropaïki Dynamiki/Comisia
   (Cauza T-409/09)
   2010/C 11/54
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Atena, Grecia) (reprezentanți: N.Korogiannakis și M. Dermitzakis, avocați)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene

      Concluziile reclamantei

               —

               Obligarea Comisiei la plata către reclamantă a sumei de 2 000 000 EUR corespunzătoare beneficiului brut al reclamantei (50 % din valoarea contractului);

               —

               obligarea Comisiei la plata sumei de 100 000 EUR corespunzătoare prejudiciului suferit deoarece a ratat oportunitatea de a executa contractul;

               —

               obligarea Comisiei la plata către reclamantă a cheltuielilor de judecată și a altor cheltuieli și costuri intervenite în legătură cu prezenta acțiune, chiar dacă aceasta este respinsă.

      Motivele și principalele argumente

   În prezenta cauză, reclamanta introduce o acțiune în răspundere extracontractuală întemeiată pe daunele pe care pretinde că le-a suferit ca rezultat al Deciziei Comisiei din 15 septembrie 2004 de a respinge oferta reclamantului prezentată ca răspuns la cererea de ofertă FISH/2004/02 privind prestarea de servicii informatice și de servicii conexe legate de sistemele informatice ale Direcției Generale „Pescuit” (1) și de a atribui contractul ofertantului câștigător. În Hotărârea din 10 septembrie 2008 (2), Tribunalul de Primă Instanță a statuat că, atunci când a adoptat decizia menționată, Comisia nu și-a îndeplinit obligația de motivare care îi revine potrivit articolului 1000 din Regulamentul financiar (3) și articolului 149 din normele de aplicare. Tribunalul nu s-a pronunțat asupra celorlalte motive invocate de reclamantă.
   În susținerea pretențiilor, reclamanta afirmă că, în hotărârea sus-menționată, Tribunalul a recunoscut că comisia de evaluare a făcut confuzie între criteriile de atribuire și de selecție și a evaluat greșit oferta reclamantei, respingând-o în mod neîntemeiat.
   Mai mult, reclamanta invocă și alte neregularități în procedura de cerere de ofertă sus-menționată, neregularități care au fost invocate și în cauza T-465/04 și nu au fost examinate sau comentate de Tribunal. Reclamanta afirmă că a fost încălcat de Comisie principiul nediscriminării și liberei concurențe, precum și principiul bunei administrări și diligenței și că aceasta a comis erori vădite de apreciere. Reclamanta susține că, în asemenea împrejurări, încălcarea dreptului comunitar constituie o eroare de drept suficient de gravă.
   Reclamanta arată că, întrucât Tribunalul a anulat decizia Comisiei după ce fusese complet executat contractul atribuit în baza deciziei anulate, reclamanta solicită compensație pentru faptul că nu i-a fost atribuit contractul în discuție, precum și pentru pierderea oportunității.

      (1)  JO 2004/S73-061407.

      (2)  Cauza T-465/04, Evropaïki Dynamiki/Comisia (Rep 2008. p. II-00154).

      (3)  Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1605/2002 al Consiliului din 25 iunie 2002 privind regulamentul financiar aplicabil bugetului general al Comunităților Europene (JO L 248, p. 1; Ediție specială, 01/vol. 3, p. 198).


title: Cauza F-117/14: Ordonanța Tribunalului Funcției Publice (Camera întâi) din 1 august 2016 – Cat/Comisia (Funcție publică – Agenți contractuali – Pensii – Articolul 11 alineatul (2) din anexa VIII la statut – Transferul către sistemul de pensii al Uniunii al drepturilor de pensie dobândite în temeiul altor sisteme – Decizie privind recunoașterea bonificației de ani de plată care aplică noile DGE referitoare la articolele 11 și 12 din anexa VIII la statut – Articolul 81 din Regulamentul de procedură – Acțiune vădit nefondată)

text:
               3.10.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 364/52

      Ordonanța Tribunalului Funcției Publice (Camera întâi) din 1 august 2016 – Cat/Comisia
      (Cauza F-117/14) (1)

      ((Funcție publică - Agenți contractuali - Pensii - Articolul 11 alineatul (2) din anexa VIII la statut - Transferul către sistemul de pensii al Uniunii al drepturilor de pensie dobândite în temeiul altor sisteme - Decizie privind recunoașterea bonificației de ani de plată care aplică noile DGE referitoare la articolele 11 și 12 din anexa VIII la statut - Articolul 81 din Regulamentul de procedură - Acțiune vădit nefondată))
      (2016/C 364/67)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamant: Michel Cat (Cotonou, Benin) (reprezentanți: J.-N. Louis, R. Metz și D. Verbeke, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: inițial J. Currall și G. Gattinara, agenți, ulterior G. Gattinara, agent)

         Obiectul

      Cerere de anulare a deciziilor de bonificare a drepturilor de pensie dobândite de reclamant în sistemul de pensii al Uniunii, potrivit noilor dispoziții generale de aplicare referitoare la articolele 11 și 12 din Anexa VIII la Statutul funcționarilor.

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea ca vădit nefondată.

                  2)

                  Fiecare parte suportă propriile cheltuieli de judecată.

         (1)  JO C 7, 12.1.2015, p. 56.


title: Cauza T-418/13: Acțiune introdusă la 13 august 2013 — Richter + Frenzel/OAPI — Richter (Richter + Frenzel)

text:
               9.11.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 325/33

         Acțiune introdusă la 13 august 2013 — Richter + Frenzel/OAPI — Richter (Richter + Frenzel)
   (Cauza T-418/13)
   2013/C 325/56
   Limba în care a fost formulată acțiunea: germana

      Părțile

      Reclamantă: Richter + Frenzel GmbH + Co. KG (Würzburg, Germania) (reprezentant: D. Altenburg, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Ferdinand Richter GmbH (Pasching, Austria)

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei atacate a Camerei a patra de recurs a OAPI din 12 martie 2013 (R 2001/2011-4),

               —

               obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată aferente procedurii, inclusiv a celor efectuate în fața camerei de recurs.

      Motivele și principalele argumente

      Solicitantul mărcii comunitare: reclamanta

      Marca comunitară vizată: marca verbală „Richter + Frenzel” pentru produse și servicii din clasele 1, 6, 7, 8, 9, 11, 16, 17, 19, 20, 24, 25, 35, 37, 39, 41 și 42 — cererea de înregistrare a unei mărci comunitare nr. 8 545 998

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în procedura opoziției: Ferdinand Richter GmbH

      Marca sau semnul invocat: marca verbală „RICHTER”, marca figurativă „RICHTER edition” și marca neînregistrată „Richter”, utilizată în comerț în Austria

      Decizia diviziei de opoziție: admite în parte opoziția

      Decizia camerei de recurs: respinge calea de atac

      Motivele invocate: încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009


title: Cauza T-156/09: Acțiune introdusă la 17 aprilie 2009 — Four Ace International/OAPI (skiken)

text:
               4.7.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 153/43

         Acțiune introdusă la 17 aprilie 2009 — Four Ace International/OAPI (skiken)
   (Cauza T-156/09)
   2009/C 153/84
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Four Ace International Ltd (reprezentant: G. Uphoff, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Concluziile reclamantei

               —

               Anularea Deciziei Camerei a patra de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne din 6 februarie 2009 în cauza R 519/2008-4, notificată la 11 februarie 2009, privind cererea de marcă comunitară nr. 5 819 371 și modificarea acesteia în sensul de a extinde înregistrarea la produsele și serviciile următoare: clasa 39 — organizarea de excursii și clasa 41 — educație, formare, divertisment, activități sportive și culturale;

               —

               obligarea OAPI la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

      Marca comunitară vizată: marca verbală „skiken” pentru servicii din clasele 35, 39, 41 și 43

      Decizia examinatorului: respinge în parte cererea de înregistrare

      Decizia camerei de recurs: respinge în parte recursul

      Motivele invocate: încălcarea articolului 7 alineatul (1) literele (b) și (c) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 [devenit articolul 7 alineatul (1) literele (b) și (c) din Regulamentul nr. 207/2009 (1)], în măsura în care marca solicitată prezintă caracterul distinctiv cerut și nu este necesar să rămână disponibilă.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 207/2009 al Consiliului din 26 februarie 2009 privind marca comunitară (JO, L 78, p. 1)


title: Cauza T-284/10: Acțiune introdusă la 25 iunie 2010 — Milux/OAPI (IMPLANTCONTROL)

text:
               28.8.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 234/48

         Acțiune introdusă la 25 iunie 2010 — Milux/OAPI (IMPLANTCONTROL)
   (Cauza T-284/10)
   ()
   2010/C 234/86
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Milux Holding S.A. (Luxemburg, Luxemburg) (reprezentant: J. Bojs, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Concluziile reclamantei

               —

               Anularea Deciziei Camerei a patra de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 3 iunie 2010 în cauza R 1438/2009-4;

               —

               obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

      Marca comunitară vizată: marca verbală „IMPLANTCONTROL”, pentru produse și servicii din clasele 9, 10 și 44.

      Decizia examinatorului: respinge cererea de înregistrare a mărcii comunitare.

      Decizia camerei de recurs: respinge calea de atac.

      Motivele invocate: încălcarea Regulamentului nr. 207/2009 al Consiliului, în măsura în care camera de recurs a aplicat în mod eronat principiul nediscriminării în privința faptelor din prezenta cauză; cu titlu subsidiar, încălcarea articolului 7 alineatul (1) literele (b) și (c) din Regulamentul nr. 207/2009 al Consiliului, în măsura în care camera de recurs a comis o eroare statuând că marca a cărei înregistrare este solicitată nu are un caracter distinctiv intrinsec suficient.


title: Cauza F-67/06: Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera a doua) din 8 iulie 2010 — Lesniak/Comisia [Funcție publică — Funcționari — Numire — Agenți temporari numiți funcționari — Candidați înscriși pe o listă de rezervă anterior intrării în vigoare a noului statut — Norme tranzitorii de încadrare în grad la recrutare — Încadrare în grad în temeiul noilor norme mai puțin favorabile — Articolul 5 alineatul (4) și articolul 12 alineatul (3) din anexa XIII la statut]

text:
               28.8.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 234/55

         Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera a doua) din 8 iulie 2010 — Lesniak/Comisia
   (Cauza F-67/06) (1)

   (Funcție publică - Funcționari - Numire - Agenți temporari numiți funcționari - Candidați înscriși pe o listă de rezervă anterior intrării în vigoare a noului statut - Norme tranzitorii de încadrare în grad la recrutare - Încadrare în grad în temeiul noilor norme mai puțin favorabile - Articolul 5 alineatul (4) și articolul 12 alineatul (3) din anexa XIII la statut)
   2010/C 234/100
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: Christophe Lesniak (Bruxelles, Belgia (reprezentanți: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis și É. Marchal, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: J. Currall și H. Krämer, agenți)

      Intervenient în susținerea pârâtei: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: M. Simm și I. Šulce, agenți)

      Obiectul cauzei

   Anularea deciziei Comisiei din 8 august 2005 de numire a reclamantului, în acel moment agent temporar încadrat în gradul A*10 treapta 2 și candidat care a reușit la concursul extern PE/99/A, funcționar stagiar încadrat în gradul A*6 treapta 2

      Dispozitivul hotărârii

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Fiecare parte suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 178, 29.7.2006, p. 43.


title: Cauza C-533/09: Ordonanța președintelui Curții (Camera a șasea) din 15 decembrie 2011 — Comisia Europeană/Repubulica Portugheză

text:
               14.4.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 109/8

         Ordonanța președintelui Curții (Camera a șasea) din 15 decembrie 2011 — Comisia Europeană/Repubulica Portugheză
   (Cauza C-533/09) (1)

   2012/C 109/15
   Limba de procedură: portugheza
   Președintele Camerei a șasea a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 51, 27.2.2010.


title: Cauza T-318/16: Acțiune introdusă la 21 iunie 2016 – Moravia Consulting/EUIPO – Citizen Systems Europe (SDC-444S)

text:
               8.8.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 287/31

         Acțiune introdusă la 21 iunie 2016 – Moravia Consulting/EUIPO – Citizen Systems Europe (SDC-444S)
   (Cauza T-318/16)
   (2016/C 287/38)
   Limba în care a fost formulată acțiunea: ceha

      Părțile

      Reclamantă: Moravia Consulting spol. s r. o. (Brno, Republica Cehă) (reprezentant: M. Kyjovský, avocat)

      Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Citizen Systems Europe GmbH (Stuttgart, Germania)

      Datele privind procedura în fața EUIPO

      Solicitantul: cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

      Marca în litigiu: marca verbală a Uniunii Europene „SDC-444S” – cererea de înregistrare nr. 12 780 061

      Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție

      Decizia atacată: Decizia Camerei a doua de recurs a EUIPO din 1 aprilie 2016 în cauza R 1573/2015-2

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei atacate;

               —

               obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele invocate

               —

               încălcarea articolului 8 alineatul (4) din Regulamentul nr. 207/2009;

               —

               încălcarea articolului 52 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009;

               —

               încălcarea articolului 76 alineatul (1) din Regulamentul nr. 207/2009;

               —

               încălcarea normei 50 alineatul (1) din Regulamentul nr. 2868/95.


title: Cauza C-483/09: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Audiencia provincial de Tarragona (Spania) la 30 noiembrie 2009 — Procedură penală împotriva Magatte Gueye

text:
               13.2.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 37/19

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Audiencia provincial de Tarragona (Spania) la 30 noiembrie 2009 — Procedură penală împotriva Magatte Gueye
   (Cauza C-483/09)
   2010/C 37/20
   Limba de procedură: spaniola

      Instanța de trimitere

   Audiencia provincial de Tarragona

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Magatte Gueye

      Pârâți: Ministerio Fiscal și Eva Caldes

      Întrebările preliminare

               1.

               Dreptul victimei de a fi înțeleasă, prevăzut în considerentul (8) din preambulul deciziei-cadru (1), trebuie interpretat ca fiind o obligație pozitivă a autorităților statului care au sarcina urmăririi și sancționării activităților infracționale de a permite ca victima să evalueze, să reflecteze și să își exprime opinia cu privire la efectele directe care pot rezulta asupra vieții acesteia din impunerea de pedepse făptuitorului cu care aceasta are un raport de familie sau intens afectiv?

               2.

               Articolul 2 din Decizia-cadru 2001/220/JAI trebuie interpretat în sensul că obligația statelor de a recunoaște drepturile și interesele legitime ale victimei impune luarea în considerare a opiniei victimei atunci când consecințele penale ale procesului pot compromite în mod central și direct exercitarea dreptului acesteia la libera dezvoltare a personalității și a vieții private și de familie?

               3.

               Articolul 2 din Decizia-cadru 2001/220/JAI trebuie interpretat în sensul că autoritățile de stat nu pot să refuza să ia în considerare voința liberă a victimei când aceasta se opune impunerii sau menținerii unei măsuri de îndepărtare, atunci când agresorul este un membru al familiei și nu se constată o situație obiectivă de risc de recidivă, când se constată existența unui nivel de competență personal, social, cultural și emoțional care exclude posibilitatea unei supuneri față de făptuitor sau, dimpotrivă, această măsură trebuie în orice caz considerată pertinentă, având în vedere caracteristicile specifice ale acestor fapte penale?

               4.

               Articolul 8 din Decizia-cadru 2001/220/JAI, atunci când prevede că statele membru garantează un nivel corespunzător de protecție a victimei, trebuie interpretat în sensul că permite impunerea generalizată și obligatorie de măsuri de îndepărtare sau de interdicție de comunicare drept pedepse accesorii în toate situațiile în care o persoană este victima unor fapte penale săvârșite în cadrul familiei, având în vedere caracteristicile specifice ale acestor infracțiuni sau, dimpotrivă, articolul 8 impune efectuarea unei aprecieri individualizate care să permită identificarea, de la caz la caz, a nivelului corespunzător de protecție ținând cont de interesele concurente?

               5.

               Articolul 10 din Decizia-cadru 2001/220/JAI trebuie interpretat în sensul că permite excluderea cu caracter general a medierii în procesele penale privind fapte penale săvârșite în cadrul familiei, având în vedere caracteristicile specifice ale acestor fapte penale, sau, dimpotrivă, medierea trebuie permisă și în acest tip de procese, apreciindu-se de la caz la caz interesele concurente?

      (1)  Decizia-cadru 2001/220/JAI a Consiliului din 15 martie 2001 privind statutul victimelor în cadrul procedurilor penale (JO L 82, p. 1, Ediție specială, 19/vol. 3, p. 104).


title: Cauza T-297/15 P: Hotărârea Tribunalului din 14 ianuarie 2016 – Coedo Suárez/Consiliul („Recurs — Funcție publică — Funcționari — Măsuri disciplinare — Eliberare din funcție cu reducerea prestației de invaliditate — Respingerea acțiunii în primă instanță — Eroare de drept — Obligația de motivare”)

text:
               29.2.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 78/18

         Hotărârea Tribunalului din 14 ianuarie 2016 – Coedo Suárez/Consiliul
   (Cauza T-297/15 P) (1)

   ((„Recurs - Funcție publică - Funcționari - Măsuri disciplinare - Eliberare din funcție cu reducerea prestației de invaliditate - Respingerea acțiunii în primă instanță - Eroare de drept - Obligația de motivare”))
   (2016/C 078/28)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Recurent: Ángel Coedo Suárez (Bruxelles, Belgia) (reprezentanţi: S. Rodrigues și C. Bernard-Glanz, avocaţi)

      Cealaltă parte din procedură: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: M. Bauer și M. Veiga, agenţi)

      Obiectul

   Recurs formulat împotriva Hotărârii Tribunalului Funcției Publice a Uniunii Europene (Camera întâi) din 26 martie 2015, Coedo Suárez/Consiliul (F-38/14, RecFP, EU:F:2015:25), prin care se solicită anularea acestei hotărâri

      Dispozitivul

               1)

               Anulează Hotărârea Tribunalului Funcției Publice a Uniunii Europene (Camera întâi) din 26 martie 2015, Coedo Suárez/Consiliul (F-38/14), în măsura în care prin aceasta s-a respins cea de a doua critică din cadrul primului motiv invocat în primă instanță, referitoare la aprecierea circumstanțelor atenuante.

               2)

               Respinge acțiunea introdusă de domnul Ángel Coedo Suárez în fața Tribunalului Funcției Publice în cauza F-38/14.

               3)

               Îl obligă pe domnul Coedo Suárez la plata cheltuielilor de judecată aferente procedurii în fața Tribunalului Funcției Publice și la suportarea, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, a unei jumătăți din cele efectuate de Consiliul Uniunii Europene, aferente prezentei proceduri.

               4)

               Consiliul suportă jumătate din propriile cheltuieli de judecată aferente prezentei proceduri.

      (1)  JO C 245, 27.7.2015.


               5.7.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 171/31

         Desemnarea judecătorului locțiitor al președintelui Tribunalului în calitate de judecător delegat cu luarea măsurilor provizorii
   (2008/C 171/54)
   La 12 iunie 2008, Tribunalul de Primă Instanță a hotărât, ca urmare a demisiei domnului judecător Cooke, să modifice Decizia din 19 septembrie 2007 și să îl desemneze, în conformitate cu articolul 106 din Regulamentul de procedură, pe domnul judecător Papasavvas locțiitor al președintelui Tribunalului în caz de absență sau de împiedicare, în calitate de judecător delegat cu luarea măsurilor provizorii pentru perioada cuprinsă între 1 iulie 2008 și 30 iunie 2009.


title: Cauza T-204/09: Acțiune introdusă la 25 mai 2009 — Olymp Bezner/OAPI — Bellido (OLYMP)

text:
               18.7.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 167/21

         Acțiune introdusă la 25 mai 2009 — Olymp Bezner/OAPI — Bellido (OLYMP)
   (Cauza T-204/09)
   2009/C 167/41
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Olymp Bezner GmbH & Co. KG (Bietigheim-Bissingen, Germania) (reprezentanți: J. Dönch și M. Eck, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Miguel Bellido, S.A. (Manzanares, Ciudad Real, Spania)

      Concluziile reclamantei

               —

               Anularea Deciziei Camerei a doua de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 5 martie 2009 în cauza R 598/2008-2;

               —

               obligarea OAPI la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

      Marca comunitară înregistrată care a făcut obiectul unei cereri de declarare a nulității: marca verbală „Olymp” pentru produse din clasa 25

      Titularul mărcii comunitare: reclamanta

      Partea care solicită declararea nulității mărcii comunitare: cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

      Dreptul asupra mărcii al părții care solicită declararea nulității: marca figurativă spaniolă „OLIMPO” pentru produse din clasa 25

      Decizia diviziei de anulare: admite cererea de declarare a nulității mărcii comunitare în cauză

      Decizia camerei de recurs: respinge recursul

      Motivele invocate: încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 al Consiliului [devenit articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 al Consiliului] în măsura în care camera de recurs a considerat în mod eronat că există un risc de confuzie, având în vedere faptul că mărcile în cauză nu sunt similare din punct de vedere vizual, auditiv și conceptual.


title: Cauza T-624/15: Acțiune introdusă la 6 noiembrie 2015 – European Food și alții/Comisia

text:
               18.1.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 16/45

         Acțiune introdusă la 6 noiembrie 2015 – European Food și alții/Comisia
   (Cauza T-624/15)
   (2016/C 016/54)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamante: European Food SA (Drăgănești, Romania), Starmill Srl (Drăgănești), Multipack Srl (Drăgănești), Scandic Distilleries SA (Oradea, Romania) (reprezentanți: K. Struckmann, avocat, G. Forwood, Barrister și A. Kadri, Solicitor)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamantele solicită Tribunalului:

               —

               anularea Deciziei (UE) 2015/1470 a Comisiei din 30 martie 2015 privind ajutorul de stat SA.38517 (2014/C) (ex 2014/NN) pus în aplicare de România – Hotărârea arbitrală în cauza Micula/România din 11 decembrie 2013 [(notificată cu numărul C(2015) 2112] (JO 2015L 232, p. 43);

               —

               cu titlu subsidiar, anularea deciziei atacate în măsura în care aceasta: (a) privește pe fiecare dintre reclamante, (b) împiedică România să se conformeze hotărârii arbitrale, (c) dispune ca România să recupereze orice ajutor incompatibil, (d) dispune ca reclamantele să fie răspunzătoare în solidar pentru rambursarea ajutorului primit de fiecare dintre entitățile identificate la articolul 2 alineatul (2) din decizia atacată;

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamantele invocă opt motive.

               1.

               Primul motiv este întemeiat pe faptul că decizia atacată conține erori de drept în privința aplicării, în prezenta cauză, a articolului 351 TFUE și a principiilor generale de drept.

               2.

               Al doilea motiv este întemeiat pe faptul că în decizia atacată s-a concluzionat în mod eronat că măsura în discuție a conferit reclamantelor un avantaj, în special întrucât momentul la care a fost acordat pretinsul avantaj a fost apreciat în mod eronat. Cu titlu subsidiar, al doilea motiv este întemeiat pe faptul că în decizia atacată s-a concluzionat că plata unor despăgubiri reprezintă un avantaj.

               3.

               Al treilea motiv este întemeiat pe faptul că în decizia atacată s-a concluzionat în mod eronat că măsura în discuție a fost imputabilă statului român.

               4.

               Al patrulea motiv este întemeiat pe faptul că în decizia atacată a fost apreciată în mod eronat compatibilitatea pretinsei măsuri de ajutor.

               5.

               Al cincilea motiv este întemeiat pe faptul că în decizia atacată au fost identificați în mod eronat beneficiarii pretinsului ajutor și nu au fost menționate motivele care stau la baza concluziilor cuprinse în aceasta, în special în ceea ce privește identificarea persoanelor fizice sau juridice care constituie pretinsa întreprindere beneficiară.

               6.

               Al șaselea motiv este întemeiat pe faptul că decizia atacată conține o eroare de drept, dispunerea recuperării pretinsului ajutor determinând o depășire a competenței.

               7.

               Al șaptelea motiv este întemeiat pe faptul că decizia atacată încalcă principiul protecției încrederii legitime.

               8.

               Al optulea motiv este întemeiat pe faptul că decizia este viciată prin încălcarea normelor fundamentale de procedură, în special a dreptului de a fi ascultat, a articolului 108 alineatul (3) TFUE și a articolului 6 alineatul (1) din Regulamentul nr. 659/1999 (1).

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 659/1999 al Consiliului din 22 martie 1999 de stabilire a normelor de aplicare a articolului [108 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene] (JO L 83, p. 1, Ediție specială, 08/vol. 1, p. 41) (cu modificările ulterioare).


title: Cauza T-351/10: Acțiune introdusă la 26 august 2010 — Milux/OAPI (VESICACONTROL)

text:
               23.10.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 288/54

      Acțiune introdusă la 26 august 2010 — Milux/OAPI (VESICACONTROL)
      (Cauza T-351/10)
      ()
      (2010/C 288/100)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Milux Holding SA (Luxemburg, Luxemburg) (reprezentant: J. Bojs, avocat)

         Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

         Concluziile reclamantei

      Anularea Deciziei Camerei a patra de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 28 iulie 2010 în cauza R 1439/2009-4;

                  —

                  obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

         Marca comunitară vizată: Marca verbală „VESICACONTROL” pentru produse și servicii din clasele 9, 10 și 44

         Decizia examinatorului: Respinge cererea de înregistrare ca marcă comunitară

         Decizia camerei de recurs: Respinge calea de atac

         Motivele invocate: Încălcarea dispozițiilor Regulamentului nr. 207/2009, în măsura în care camera de recurs a făcut o greșită aplicare a principiilor nediscriminării și egalității de tratament la situația de fapt din această cauză; în subsidiar, încălcarea articolului 7 alineatul (1) literele (b) și (c) din Regulamentul nr. 207/2009 al Consiliului, întrucât camera de recurs a considerat în mod eronat că marca solicitată nu are suficient caracter distinctiv intrinsec.


title: Cauzele conexate T-225/06 RENV, T-255/06 RENV, T-257/06 RENV și T-309/06 RENV: Hotărârea Tribunalului din 22 ianuarie 2013 — Budějovický Budvar/OAPI — Anheuser-Busch (BUD) [ „Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Cereri de înregistrare a mărcilor comunitare verbală și figurativă BUD — Denumirile «bud» — Motiv relativ de refuz — Articolul 8 alineatul (4) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 [devenit articolul 8 alineatul (4) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009]” ]

text:
               2.3.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 63/17

         Hotărârea Tribunalului din 22 ianuarie 2013 — Budějovický Budvar/OAPI — Anheuser-Busch (BUD)
   (Cauzele conexate T-225/06 RENV, T-255/06 RENV, T-257/06 RENV și T-309/06 RENV) (1)

   (Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Cereri de înregistrare a mărcilor comunitare verbală și figurativă BUD - Denumirile «bud» - Motiv relativ de refuz - Articolul 8 alineatul (4) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 [devenit articolul 8 alineatul (4) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009])
   2013/C 63/33
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Budějovický Budvar, národní podnik (Česke Budějovice, Republica Cehă) (reprezentanți: F. Fajgenbaum, C. Petsch, S. Sculy-Logotheti și T. Lachacinski, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: A. Folliard-Monguiral, agent)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă în fața Tribunalului: Anheuser-Busch LLC (Saint Louis, Missouri, Statele Unite) (reprezentanți: V. von Bomhard, B. Goebel și A. Renck, avocați)

      Obiectul

   Acțiuni formulate împotriva deciziilor Camerei a doua de recurs a OAPI pronunțate la 14 iunie (cauza R 234/2005-2), la 28 iunie (cauzele R 241/2005-2 și R 802/2004-2) și la 1 septembrie 2006 (cauza R 305/2005-2), privind proceduri de opoziție între Budějovický Budvar, národní podnik și Anheuser Busch, Inc.

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunile.

               2.

               Fiecare parte suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 261, 28.10.2006.