title: Cauza C-369/17: Hotărârea Curții (Camera a doua) din 13 septembrie 2018 (cerere de decizie preliminară formulată de Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság – Ungaria) – Shajin Ahmed/Bevándorlási és Menekültügyi Hivatal (Trimitere preliminară – Spațiul de libertate, securitate și justiție – Frontiere, azil și imigrare – Statut de refugiat sau statut conferit prin protecție subsidiară – Directiva 2011/95/UE – Articolul 17 – Excludere de la recunoașterea statutului conferit prin protecție subsidiară – Cauze – Condamnare pentru o infracțiune gravă – Determinarea gravității pe baza pedepsei aplicabile potrivit dreptului național – Admisibilitate – Necesitatea unei evaluări individuale)

text:
               12.11.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 408/25

      Hotărârea Curții (Camera a doua) din 13 septembrie 2018 (cerere de decizie preliminară formulată de Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság – Ungaria) – Shajin Ahmed/Bevándorlási és Menekültügyi Hivatal
      (Cauza C-369/17) (1)

      ((Trimitere preliminară - Spațiul de libertate, securitate și justiție - Frontiere, azil și imigrare - Statut de refugiat sau statut conferit prin protecție subsidiară - Directiva 2011/95/UE - Articolul 17 - Excludere de la recunoașterea statutului conferit prin protecție subsidiară - Cauze - Condamnare pentru o infracțiune gravă - Determinarea gravității pe baza pedepsei aplicabile potrivit dreptului național - Admisibilitate - Necesitatea unei evaluări individuale))
      (2018/C 408/32)
      Limba de procedură: maghiara

         Instanța de trimitere

      Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

         Părțile din procedura principală

         Reclamant: Shajin Ahmed

         Pârât: Bevándorlási és Menekültügyi Hivatal

         Dispozitivul

      Articolul 17 alineatul (1) litera (b) din Directiva 2011/95/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 13 decembrie 2011 privind standardele referitoare la condițiile pe care trebuie să le îndeplinească resortisanții țărilor terțe sau apatrizii pentru a putea beneficia de protecție internațională, la un statut uniform pentru refugiați sau pentru persoanele eligibile pentru obținerea de protecție subsidiară și la conținutul protecției acordate trebuie interpretat în sensul că se opune unei legislații a unui stat membru în temeiul căreia se consideră că solicitantul protecției subsidiare a „comis o infracțiune gravă” în sensul acestei dispoziții, care poate să îl excludă de la beneficiul acestei protecții, doar pe baza pedepsei aplicabile pentru o anumită infracțiune potrivit dreptului acestui stat membru. Revine autorității sau instanței naționale competente care se pronunță cu privire la cererea de protecție subsidiară sarcina de a aprecia gravitatea infracțiunii în cauză, prin efectuarea unei examinări complete a tuturor împrejurărilor specifice cazului individual respectiv.

         (1)  JO C 293, 4.9.2017


title: Cauza C-372/17: Hotărârea Curții (Camera a noua) din 13 septembrie 2018 (cerere de decizie preliminară formulată de Rechtbank Noord-Holland – Țările de Jos) – Vision Research Europe BV/Inspecteur van de Belastingdienst/Douane kantoor Rotterdam Rijnmond [Trimitere preliminară – Tariful vamal comun – Poziții tarifare – Clasificarea mărfurilor – Cameră care are o memorie volatilă, ceea ce implică faptul că imaginile înregistrate sunt șterse atunci când camera este oprită sau atunci când sunt captate noi imagini – Nomenclatura combinată – Subpozițiile 8525 80 19 și 8525 80 30 – Note explicative – Interpretare – Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 113/2014 – Interpretare – Validitate]

text:
               12.11.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 408/26

      Hotărârea Curții (Camera a noua) din 13 septembrie 2018 (cerere de decizie preliminară formulată de Rechtbank Noord-Holland – Țările de Jos) – Vision Research Europe BV/Inspecteur van de Belastingdienst/Douane kantoor Rotterdam Rijnmond
      (Cauza C-372/17) (1)

      ([Trimitere preliminară - Tariful vamal comun - Poziții tarifare - Clasificarea mărfurilor - Cameră care are o memorie volatilă, ceea ce implică faptul că imaginile înregistrate sunt șterse atunci când camera este oprită sau atunci când sunt captate noi imagini - Nomenclatura combinată - Subpozițiile 8525 80 19 și 8525 80 30 - Note explicative - Interpretare - Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 113/2014 - Interpretare - Validitate])
      (2018/C 408/33)
      Limba de procedură: neerlandeza

         Instanța de trimitere

      Rechtbank Noord-Holland

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: Vision Research Europe BV

         Pârâtă: Inspecteur van de Belastingdienst/Douane kantoor Rotterdam Rijnmond

         Dispozitivul

      Subpoziția 8525 80 30 din Nomenclatura combinată care figurează în anexa I la Regulamentul (CEE) nr. 2658/87 al Consiliului din 23 iulie 1987 privind Nomenclatura tarifară și statistică și Tariful vamal comun, în versiunea care rezultă din Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 1001/2013 al Comisiei din 4 octombrie 2013, trebuie interpretată în sensul că se încadrează în aceasta o cameră precum camera în discuție în litigiul principal, care are capacitatea de a capta un număr mare de imagini fotografice pe secundă și de a le păstra în memoria sa internă volatilă, de unde sunt șterse atunci când camera este oprită, și că Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 113/2014 al Comisiei din 4 februarie 2014 privind clasificarea anumitor mărfuri în Nomenclatura combinată, în măsura în care este aplicabil prin analogie unor produse care au caracteristicile camerei menționate, nu este valid.

         (1)  JO C 300, 11.9.2017.


title: Cauza C-99/17 P: Hotărârea Curții (Camera a patra) din 26 septembrie 2018 – Infineon Technologies AG/Comisia Europeană (Recurs – Înțelegeri – Piața europeană a cipurilor pentru carduri inteligente – Rețea de contacte bilaterale – Schimburi de informații comerciale sensibile – Contestarea autenticității probelor – Dreptul la apărare – Restrângere a concurenței „prin obiect” – Încălcare unică și continuă – Control jurisdicțional – Competenţă de fond – Întindere – Calcularea cuantumului amenzii)

text:
               12.11.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 408/15

      Hotărârea Curții (Camera a patra) din 26 septembrie 2018 – Infineon Technologies AG/Comisia Europeană
      (Cauza C-99/17 P) (1)

      ((Recurs - Înțelegeri - Piața europeană a cipurilor pentru carduri inteligente - Rețea de contacte bilaterale - Schimburi de informații comerciale sensibile - Contestarea autenticității probelor - Dreptul la apărare - Restrângere a concurenței „prin obiect” - Încălcare unică și continuă - Control jurisdicțional - Competenţă de fond - Întindere - Calcularea cuantumului amenzii))
      (2018/C 408/17)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Recurentă: Infineon Technologies AG (reprezentanți: M. Dreher, T. Lübbig și M. Klusmann, Rechtsanwälte)

         Cealaltă parte din procedură: Comisia Europeană (reprezentanți: A. Biolan, A. Dawes și J. Norris-Usher, agenți)

         Dispozitivul

                  1)

                  Anulează Hotărârea Tribunalului Uniunii Europene din 15 decembrie 2016, Infineon Technologies/Comisia (T-758/14, nepublicată, EU:T:2016:737), în măsura în care Tribunalul a respins cererea cu titlu subsidiar formulată de Infineon Technologies AG privind reducerea cuantumului amenzii pe care Comisia Europeană i-o aplicase.

                  2)

                  Respinge în rest recursul.

                  3)

                  Trimite cauza spre rejudecare Tribunalului, pentru ca acesta să se pronunțe cu privire la cererea de reducere a cuantumului amenzii aplicate Infineon Technologies AG, în lumina celui de al șaselea motiv.

                  4)

                  Cererea privind cheltuielile de judecată se soluționează odată cu fondul

         (1)  JO C 168, 29.5.2017.


title: Cauza C-109/17: Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 19 septembrie 2018 (cerere de decizie preliminară formulată de Juzgado de Primera Instancia n° 5 de Cartagena – Spania) – Bankia SA/Juan Carlos Mari Merino, Juan Pérez Gavilán, María Concepción Mari Merino (Trimitere preliminară – Directiva 2005/29/CE – Practici comerciale neloiale ale întreprinderilor față de consumatori – Contract de împrumut ipotecar – Procedură de executare ipotecară – Reevaluarea bunului imobil înainte de vânzarea sa la licitație – Validitatea titlului executoriu – Articolul 11 – Mijloace adecvate și eficiente de combatere a practicilor comerciale neloiale – Interdicția instanței naționale de a aprecia existența unor practici comerciale neloiale – Imposibilitate de a suspenda procedura de executare ipotecară – Articolele 2 și 10 – Cod de bună conduită – Lipsa caracterului juridic obligatoriu al acestui cod)

text:
               12.11.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 408/16

      Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 19 septembrie 2018 (cerere de decizie preliminară formulată de Juzgado de Primera Instancia no 5 de Cartagena – Spania) – Bankia SA/Juan Carlos Mari Merino, Juan Pérez Gavilán, María Concepción Mari Merino
      (Cauza C-109/17) (1)

      ((Trimitere preliminară - Directiva 2005/29/CE - Practici comerciale neloiale ale întreprinderilor față de consumatori - Contract de împrumut ipotecar - Procedură de executare ipotecară - Reevaluarea bunului imobil înainte de vânzarea sa la licitație - Validitatea titlului executoriu - Articolul 11 - Mijloace adecvate și eficiente de combatere a practicilor comerciale neloiale - Interdicția instanței naționale de a aprecia existența unor practici comerciale neloiale - Imposibilitate de a suspenda procedura de executare ipotecară - Articolele 2 și 10 - Cod de bună conduită - Lipsa caracterului juridic obligatoriu al acestui cod))
      (2018/C 408/18)
      Limba de procedură: spaniola

         Instanța de trimitere

      Juzgado de Primera Instancia no 5 de Cartagena

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: Bankia SA

         Pârâți: Juan Carlos Mari Merino, Juan Pérez Gavilán, María Concepción Mari Merino

         Dispozitivul

                  1)

                  Articolul 11 din Directiva 2005/29/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 11 mai 2005 privind practicile comerciale neloiale ale întreprinderilor de pe piața internă față de consumatori și de modificare a Directivei 84/450/CEE a Consiliului, a Directivelor 97/7/CE, 98/27/CE și 2002/65/CE ale Parlamentului European și ale Consiliului și a Regulamentului (CE) nr. 2006/2004 al Parlamentului European și al Consiliului trebuie interpretat în sensul că nu se opune unei reglementări naționale cum este cea în discuție în litigiul principal, care interzice instanței sesizate cu procedura de executare ipotecară să verifice, din oficiu sau la cererea părților, validitatea titlului executoriu din perspectiva existenței unor practici comerciale neloiale și, în orice caz, instanței competente să se pronunțe pe fond cu privire la existența acestor practici să adopte măsuri provizorii precum suspendarea procedurii de executare ipotecară.

                  2)

                  Articolul 11 din Directiva 2005/29 trebuie interpretat în sensul că nu se opune unei reglementări naționale care conferă caracter juridic obligatoriu unui cod de conduită cum sunt cele menționate la articolul 10 din această directivă.

         (1)  JO C 161, 22.5.2017.


title: Cauza C-466/18: Cerere de decizie preliminară introdusă de Landesgericht Linz (Austria) la 17 iulie 2018 – DS/Porsche Inter Auto GmbH & Co KG

text:
               12.11.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 408/36

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Landesgericht Linz (Austria) la 17 iulie 2018 – DS/Porsche Inter Auto GmbH & Co KG
      (Cauza C-466/18)
      (2018/C 408/49)
      Limba de procedură: germana

         Instanța de trimitere

      Landesgericht Linz

         Părțile din procedura principală

         Reclamant: DS

         Pârâtă: Porsche Inter Auto GmbH & Co KG

         Întrebările preliminare

                  1)

                  Articolul 5 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 715/2007 al Parlamentului European și al Consiliului din 20 iunie 2007 privind omologarea de tip a autovehiculelor în ceea ce privește emisiile provenind de la vehiculele ușoare pentru pasageri și de la vehiculele ușoare comerciale (Euro 5 și Euro 6) și privind accesul la informațiile referitoare la repararea și întreținerea vehiculelor (1) trebuie interpretat în sensul că este interzisă echiparea unui vehicul, în sensul articolului 1 alineatul (1) din Regulamentul nr. 715/2007, cu o supapă de recirculare a gazelor de eșapament, așadar cu o componentă care poate influența emisiile, proiectată în așa fel încât rata de recirculare a gazelor de eșapament, mai precis cota de gaze de eșapament recirculate să fie reglată să asigure un mod de funcționare cu emisii reduse numai la temperaturi situate în intervalul 15-33 de grade Celsius și numai la înălțimi de sub 1 000 de metri, iar în afara acestui interval de temperatură, pe un parcurs de 10 grade Celsius, și la înălțimi de peste 1 000 de metri, pe un parcurs de 250 de metri înălțime, aceasta să fie redusă în mod linear la 0, și prin urmare emisiile de oxid de azot să crească și să depășească valorile-limită prevăzute de Regulamentul nr. 715/2007?

                  2)

                  În cadrul aprecierii primei întrebări, prezintă relevanță aspectul dacă echipamentul menționat la prima întrebare este necesar pentru a proteja motorul împotriva deteriorărilor?

                  3)

                  În cadrul aprecierii celei de a doua întrebări, prezintă relevanță aspectul dacă componenta motorului care trebuie protejată împotriva deteriorărilor este supapa de recirculare a gazelor de eșapament?

                  4)

                  În cadrul aprecierii primei întrebări, prezintă relevanță aspectul dacă echipamentul menționat la prima întrebare a fost montat pe vehicul deja din fabrică sau dacă reglarea supapei de recirculare a gazelor de eșapament menționată în prima întrebare ar fi introdusă ca reparație, în sensul articolului 3 alineatul (2) din Directiva 1999/44/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 25 mai 1999 privind anumite aspecte ale vânzării de bunuri de consum (2) și garanțiile conexe?

                  5)

                  Articolul 3 alineatul (6) din Directiva 1999/44/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 25 mai 1999 privind anumite aspecte ale vânzării de bunuri de consum și garanțiile conexe trebuie interpretat în sensul că nu este vorba despre o încălcare minoră a contractului în condițiile în care s-a încheiat un contract de vânzare-cumpărare, care are drept obiect transferul unui autovehicul conform cu dispozițiile legale (de drept al Uniunii) pe care s-a montat un sistem de comutare, mai precis un sistem de reglare potrivit căruia, la pornire, vehiculul se află într-un mod 1, iar când programul informatic identifică situația de încercare, așadar funcționarea vehiculului în cadrul NCCE [Noul Ciclu de Conducere European], vehiculul va rămâne în modul 1 (NCCE), dar când programul informatic va identifica că vehiculul se deplasează în afara pragurilor de toleranță ale NCCE (abateri de la profilul de viteză de +/- 2 km/h, respectiv de +/- 1s), vehiculul va comuta pe modul 0 (activitate de conducere), în care supapa de recirculare a gazelor de eșapament este reglată astfel încât nu s-ar mai putea respecta valorile-limită prevăzute de Regulamentul nr. 715/2007, însă această reglare survine într-un timp atât de scurt încât în definitiv vehiculul se deplasează aproape exclusiv în modul 0?

         (1)  JO 2007, L 171, p. 1.

         (2)  JO 1999, L 171, p. 12, Ediţie specială, 15/vol. 5, p. 89.


title: Cauza C-114/17 P: Hotărârea Curții (Camera a patra) din 20 septembrie 2018 – Regatul Spaniei/Comisia Europeană (Recurs – Ajutoare de stat – Televiziune digitală – Ajutor pentru dezvoltarea televiziunii digitale terestre în zone izolate și mai puțin urbanizate din Comunidad Autónoma de Castilla-La Mancha (comunitatea autonomă Castilla-La Mancha, Spania) – Subvenție acordată operatorilor de platforme de televiziune digitală terestră – Decizie prin care măsurile de ajutor sunt declarate în parte incompatibile cu piața internă – Noțiunea „ajutor de stat” – Avantaj – Serviciu de interes economic general – Definiție – Marja de apreciere a statelor membre)

text:
               12.11.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 408/17

      Hotărârea Curții (Camera a patra) din 20 septembrie 2018 – Regatul Spaniei/Comisia Europeană
      (Cauza C-114/17 P) (1)

      ((Recurs - Ajutoare de stat - Televiziune digitală - Ajutor pentru dezvoltarea televiziunii digitale terestre în zone izolate și mai puțin urbanizate din Comunidad Autónoma de Castilla-La Mancha (comunitatea autonomă Castilla-La Mancha, Spania) - Subvenție acordată operatorilor de platforme de televiziune digitală terestră - Decizie prin care măsurile de ajutor sunt declarate în parte incompatibile cu piața internă - Noțiunea „ajutor de stat” - Avantaj - Serviciu de interes economic general - Definiție - Marja de apreciere a statelor membre))
      (2018/C 408/19)
      Limba de procedură: spaniola

         Părțile

         Recurent: Regatul Spaniei (reprezentant: M. J. García-Valdecasas Dorrego, agent)

         Cealaltă parte din procedură: Comisia Europeană (reprezentanți: É. Gippini Fournier, B. Stromsky și P. Němečková, agenți)

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge recursul.

                  2)

                  Obligă Regatul Spaniei la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 129, 24.4.2017.


title: Cauza C-514/18 P: Recurs introdus la 7 iunie 2018 de Landeskammer für Land- und Forstwirtschaft in Steiermark împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a noua) din 6 august 2018 în cauza T-514/18 P, Gabriele Schmid/Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

text:
               12.11.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 408/37

      Recurs introdus la 7 iunie 2018 de Landeskammer für Land- und Forstwirtschaft in Steiermark împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a noua) din 6 august 2018 în cauza T-514/18 P, Gabriele Schmid/Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)
      (Cauza C-514/18 P)
      (2018/C 408/50)
      Limba de procedură: germana

         Părțile

         Recurentă: Landeskammer für Land- und Forstwirtschaft in Steiermark (reprezentanți: I. Hödl, avocat, S. Schoeller, avocat)

         Cealaltă parte din procedură: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Concluziile recurentei

      Recurenta solicită Curții:

                  —

                  anularea Hotărârii Tribunalului (Camera a noua) pronunțate la 7 iunie 2018 în cauza T-72/17, în măsura în care Tribunalul a admis motivul principal al acțiunii, a anulat Decizia Camerei a patra de recurs a EUIPO din 7 decembrie 2016 (cauza R 1768/2015-4) și a statuat el însuși în cauză, cu titlu subsidiar

                  —

                  anularea Hotărârii Tribunalului (Camera a noua) pronunțate la 7 iunie 2018 în cauza T-72/17, în măsura în care Tribunalul a admis motivul principal al acțiunii, a anulat Decizia Camerei a patra de recurs a EUIPO din 7 decembrie 2016 (cauza R 1768/2015-4) și a trimis cauza spre rejudecare;

                  —

                  obligarea reclamantei în primă instanță, doamna Gabriele Schmid, la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      Recurenta a introdus recurs împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a noua) pronunțate la 7 iunie 2018 în cauza T 72/17, EU:T:2018:335, referitoare la acțiunea formulată împotriva Deciziei Camerei a patra de recurs a EUIPO din 7 decembrie 2016 (cauza R 1768/2015-4) privind o procedură de decădere între doamna Schmid și Landeskammer für Land- und Forstwirtschaft in Steiermark, în măsura în care acest articol încalcă articolul 15 alineatul (1) din Regulamentul nr. 207/2009 (1) [devenit articolul 18 alineatul (1) din Regulamentul 2017/1001].
      Recursul este întemeiat pe două motive: încălcarea articolului 15 alineatul (1) din Regulamentul nr. 207/2009 [devenit articolul 18 alineatul (1) din Regulamentul 2017/1001] și a articolului 15 alineatul (2) din Regulamentul nr. 207/2009 [devenit articolul 18 alineatul (1) din Regulamentul 2017/1001].
      Prin intermediul primului motiv, care cuprinde patru aspecte, recurenta invocă aprecierea eronată a utilizării indicației geografice protejate care a fost înregistrată ca marcă individuală conform funcției sale de bază, cerința impusă în privința identității producătorului, inexistența unei jurisprudențe privind funcția de garantare a calității a mărcilor individuale în calitate de certificate de calitate ce conțin o indicație geografică protejată, precum și utilizarea mărcii de către membri deținătorului de licență.
      Prin intermediul celui de al doilea motiv, recurenta invocă aplicarea eronată a articolului 15 alineatul (1) din Regulamentul nr. 207/2009 [devenit articolul 18 alineatul (1) din Regulamentul 2017/1001], în concret, aprecierea Tribunalului cu privire la aspectul utilizării licite a mărcii Uniunii Europene de către terți, și anume asociația compusă din membrii acesteia și atribuirea acestei utilizări titularului mărcii.

         (1)  Regulamentul (CE) nr. 207/2009 al Consiliului din 26 februarie 2009 privind marca comunitară (versiune codificată) (JO 2009, L 78, p.1)


title: Cauza C-358/16: Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 13 septembrie 2018 (cerere de decizie preliminară formulată de Cour administrative – Luxemburg) – UBS Europe SE, fostă UBS (Luxembourg) SA, Alain Hondequin și alții [Trimitere preliminară – Apropierea legislațiilor – Directiva 2004/39/CE – Articolul 54 alineatele (1) și (3) – Conținutul obligației privind secretul profesional care revine autorităților naționale de supraveghere financiară – Decizie prin care se constată pierderea bunei reputații profesionale – Cazuri reglementate de dreptul penal – Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene – Articolele 47 și 48 – Dreptul la apărare – Acces la dosar]

text:
               12.11.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 408/5

      Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 13 septembrie 2018 (cerere de decizie preliminară formulată de Cour administrative – Luxemburg) – UBS Europe SE, fostă UBS (Luxembourg) SA, Alain Hondequin și alții
      (Cauza C-358/16) (1)

      ([Trimitere preliminară - Apropierea legislațiilor - Directiva 2004/39/CE - Articolul 54 alineatele (1) și (3) - Conținutul obligației privind secretul profesional care revine autorităților naționale de supraveghere financiară - Decizie prin care se constată pierderea bunei reputații profesionale - Cazuri reglementate de dreptul penal - Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene - Articolele 47 și 48 - Dreptul la apărare - Acces la dosar])
      (2018/C 408/03)
      Limba de procedură: franceza

         Instanța de trimitere

      Cour administrative

         Părțile din procedura principală

         Reclamanți: UBS Europe SE, fostă UBS (Luxembourg) SA, Alain Hondequin și alții

         Cu participarea: DV, EU, Commission de surveillance du secteur financier (CSSF), Ordre des avocats du barreau de Luxembourg

         Dispozitivul

      Articolul 54 din Directiva 2004/39/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 21 aprilie 2004 privind piețele instrumentelor financiare, de modificare a Directivelor 85/611/CEE și 93/6/CEE ale Consiliului și a Directivei 2000/12/CE a Parlamentului European și a Consiliului și de abrogare a Directivei 93/22/CEE a Consiliului trebuie interpretat în sensul că:

                  —

                  expresia „cazuri reglementate de dreptul penal”, care figurează la alineatele (1) și (3) ale acestui articol, nu acoperă situația în care autoritățile desemnate de statele membre să îndeplinească funcțiile prevăzute de această directivă adoptă o măsură, precum cea în discuție în litigiul principal, care constă în a interzice unei persoane să exercite la o întreprindere supravegheată o funcție de administrator sau o altă funcție a cărei exercitare este condiționată de obținerea unei autorizații, cu obligația de a demisiona din toate funcțiile în cel mai scurt timp, pentru motivul că persoana respectivă nu mai îndeplinește cerințele de bună reputație profesională prevăzute la articolul 9 din directiva amintită, care face parte dintre măsurile pe care autoritățile competente trebuie să le adopte în exercitarea competențelor de care dispun în temeiul dispozițiilor din titlul II din aceeași directivă. Astfel, dispoziția menționată, atunci când prevede că obligația privind secretul profesional poate fi, în mod excepțional, înlăturată în asemenea cazuri, vizează transmiterea sau utilizarea de informații confidențiale în scopul desfășurării unor urmăriri penale și, respectiv, al aplicării unor sancțiuni în conformitate cu dreptul penal național;

                  —

                  obligația privind secretul profesional prevăzută la alineatul (1) al articolului menționat coroborat cu articolele 47 și 48 din cartă trebuie să fie garantată și pusă în aplicare astfel încât să se concilieze cu respectarea dreptului la apărare. Așadar, revine instanței naționale competente, atunci când o autoritate competentă invocă obligația menționată pentru a refuza comunicarea unor informații aflate în posesia sa care nu figurează în dosarul privind persoana vizată de un act care îi cauzează prejudicii, sarcina să verifice dacă aceste informații au o legătură obiectivă cu motivele reținute în privința sa și, în cazul unui răspuns afirmativ, să pună în balanță interesul persoanei în cauză de a dispune de informațiile necesare pentru a fi în măsură să își exercite pe deplin dreptul la apărare și interesele legate de menținerea confidențialității informațiilor acoperite de obligația privind secretul profesional, înainte de a decide cu privire la comunicarea fiecăreia dintre informațiile solicitate.

         (1)  JO C 335, 12.9.2016.


title: Cauza C-373/17 P: Hotărârea Curții (Camera a noua) din 20 septembrie 2018 – Agria Polska sp. z o.o., Agria Chemicals Poland sp. z o.o., Agria Beteiligungsgesellschaft mbH, Star Agro Analyse und Handels GmbH/Comisia Europeană (Recurs – Concurență – Respingerea unei plângeri de către Comisia Europeană – Lipsa unui interes al Uniunii Europene)

text:
               12.11.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 408/27

      Hotărârea Curții (Camera a noua) din 20 septembrie 2018 – Agria Polska sp. z o.o., Agria Chemicals Poland sp. z o.o., Agria Beteiligungsgesellschaft mbH, Star Agro Analyse und Handels GmbH/Comisia Europeană
      (Cauza C-373/17 P) (1)

      ((Recurs - Concurență - Respingerea unei plângeri de către Comisia Europeană - Lipsa unui interes al Uniunii Europene))
      (2018/C 408/34)
      Limba de procedură: polona

         Părțile

         Recurente: Agria Polska sp. z o.o., Agria Chemicals Poland sp. z o.o., Agria Beteiligungsgesellschaft mbH, Star Agro Analyse und Handels GmbH (reprezentanți: P. Graczyk, adwokat și W. Rocławski, radca prawny)

         Cealaltă parte din procedură: Comisia Europeană (reprezentanți: J. Szczodrowski și A. Dawes, agenți)

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge recursul.

                  2)

                  Obligă Agria Polska sp. z o.o., Agria Chemicals Poland sp. z o.o. și Agria Beteiligungsgesellschaft mbH să suporte, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, și pe cele efectuate de Comisia Europeană.

                  3)

                  Star Agro Analyse und Handels GmbH suportă propriile cheltuieli de judecată.

         (1)  JO C 347, 16.10.2017.


title: Cauza T-233/17: Hotărârea Tribunalului din 25 septembrie 2018 – Portugalia/Comisia („FEOGA și FEADR – Cheltuieli excluse de la finanțare – Cheltuieli efectuate de Portugalia – Plăți directe – Programul POSEI – Depășirea plafoanelor – Întârzieri la plată – Articolul 11 alineatul (1) primul paragraf din Regulamentul nr. 885/2006 – Dublă corecție financiară – Dreptul la apărare – Proporționalitate”)

text:
               12.11.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 408/51

      Hotărârea Tribunalului din 25 septembrie 2018 – Portugalia/Comisia
      (Cauza T-233/17) (1)

      ((„FEOGA și FEADR - Cheltuieli excluse de la finanțare - Cheltuieli efectuate de Portugalia - Plăți directe - Programul POSEI - Depășirea plafoanelor - Întârzieri la plată - Articolul 11 alineatul (1) primul paragraf din Regulamentul nr. 885/2006 - Dublă corecție financiară - Dreptul la apărare - Proporționalitate”))
      (2018/C 408/65)
      Limba de procedură: portugheza

         Părțile

         Reclamantă: Republica Portugheză (reprezentanți: L. Inez Fernandes, M. Figueiredo, J. Saraiva de Almeida și P. Estêvão, agenți)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: D. Triantafyllou, D. Bianchi și B. Rechena, agenți)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE și privind anularea Deciziei de punere în aplicare C(2017) 766 final a Comisiei din 14 februarie 2017 de excludere de la finanțarea de către Uniunea Europeană a anumitor cheltuieli efectuate de statele membre în cadrul Fondului european de garantare agricolă (FEGA) și al Fondului european agricol pentru dezvoltare rurală (FEADR) în măsura în care exclude de la finanțarea de către Uniune a anumitor cheltuieli declarate de Republica Portugheză în cadrul programului „POSEI – Regim specific de aprovizionare” și „Plăți directe referitoare la campania 2010”

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Obligă Republica Portugheză la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 213, 3.7.2017.


title: Cauza C-448/17: Hotărârea Curții (Camera a opta) din 20 septembrie 2018 (cerere de decizie preliminară formulată de Krajský súd v Prešove – Slovacia) – EOS KSI Slovensko s.r.o./Ján Danko, Margita Danková [Trimitere preliminară – Contracte încheiate cu consumatorii – Directiva 93/13/CEE – Clauze abuzive – Articolul 4 alineatul (2) și articolul 5 – Obligația de a redacta clauzele în mod clar și inteligibil – Articolul 7 – Sesizarea instanțelor de către persoane sau organizații care au un interes legitim de a proteja consumatorii împotriva utilizării clauzelor abuzive – Reglementare națională care condiționează posibilitatea unei asociații de protecție a consumatorilor de a interveni în procedură de consimțământul consumatorului – Credit de consum – Directiva 87/102/CEE – Articolul 4 alineatul (2) – Obligația de a indica rata anuală a dobânzii în contractul scris – Contract care conține numai o ecuație matematică de calcul al ratei anuale a dobânzii, care nu este însoțită de elementele necesare pentru efectuarea acestui calcul]

text:
               12.11.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 408/27

      Hotărârea Curții (Camera a opta) din 20 septembrie 2018 (cerere de decizie preliminară formulată de Krajský súd v Prešove – Slovacia) – EOS KSI Slovensko s.r.o./Ján Danko, Margita Danková
      (Cauza C-448/17) (1)

      ([Trimitere preliminară - Contracte încheiate cu consumatorii - Directiva 93/13/CEE - Clauze abuzive - Articolul 4 alineatul (2) și articolul 5 - Obligația de a redacta clauzele în mod clar și inteligibil - Articolul 7 - Sesizarea instanțelor de către persoane sau organizații care au un interes legitim de a proteja consumatorii împotriva utilizării clauzelor abuzive - Reglementare națională care condiționează posibilitatea unei asociații de protecție a consumatorilor de a interveni în procedură de consimțământul consumatorului - Credit de consum - Directiva 87/102/CEE - Articolul 4 alineatul (2) - Obligația de a indica rata anuală a dobânzii în contractul scris - Contract care conține numai o ecuație matematică de calcul al ratei anuale a dobânzii, care nu este însoțită de elementele necesare pentru efectuarea acestui calcul])
      (2018/C 408/35)
      Limba de procedură: slovaca

         Instanța de trimitere

      Krajský súd v Prešove

         Părțile din procedura principală

         Apelantă: EOS KSI Slovensko s.r.o.

         Intimați: Ján Danko, Margita Danková

         cu participarea: Združenie na ochranu občana spotrebiteľa HOOS

         Dispozitivul

                  1)

                  Directiva 93/13/CEE a Consiliului din 5 aprilie 1993 privind clauzele abuzive în contractele încheiate cu consumatorii, coroborată cu principiul echivalenței, trebuie interpretată în sensul că se opune unei reglementări naționale precum cea în discuție în litigiul principal care nu permite unei organizații de protecție a consumatorilor să intervină, în interesul consumatorului, într-o procedură a ordonanței de plată în legătură cu un consumator individual și să formuleze o opoziție împotriva unei astfel de ordonanțe în lipsa contestării acesteia de către consumatorul menționat, în cazul în care reglementarea respectivă supune efectiv intervenția asociațiilor de consumatori în litigiile care intră sub incidența dreptului Uniunii unor condiții mai puțin favorabile decât cele aplicabile litigiilor care intră sub incidența exclusivă a dreptului intern, aspect a cărui verificare revine instanței de trimitere.

                  2)

                  Directiva 93/13 trebuie interpretată în sensul că se opune unei reglementări naționale precum cea în discuție în litigiul principal care, deși prevede, în stadiul emiterii unei ordonanțe de plată împotriva unui consumator, controlul caracterului abuziv al clauzelor cuprinse într-un contract încheiat între un profesionist și acest consumator, pe de o parte, acordă unui funcționar administrativ aferent unei instanțe, care nu are statutul de magistrat, competența de a emite această ordonanță de plată și, pe de altă parte, prevede un termen de 15 zile pentru a formula opoziție și impune ca aceasta din urmă să fie motivată pe fond, în cazul în care un astfel de control din oficiu nu este prevăzut în stadiul executării ordonanței menționate, aspect a cărui verificare revine instanței de trimitere.

                  3)

                  Articolul 4 alineatul (2) din Directiva 93/13 trebuie interpretat în sensul că în cazul în care un contract de credit de consum, pe de o parte, nu indică rata anuală a dobânzii aferente creditului și nu conține decât o ecuație matematică de calcul al acestei rate anuale a dobânzii aferente creditului, care nu este însoțită de elementele necesare pentru efectuarea acestui calcul, și, pe de altă parte, nu menționează rata dobânzii, o asemenea împrejurare constituie un element decisiv în cadrul analizei de către instanța națională în discuție a aspectului dacă clauza din contractul menționat referitoare la costul creditului este redactată în mod clar și inteligibil, în sensul dispoziției menționate.

         (1)  JO C 382, 13.11.2017.


title: Cauza C-466/17: Hotărârea Curții (Camera a șasea) din 20 septembrie 2018 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunale di Trento – Italia) – Chiara Motter/Provincia autonoma di Trento (Trimitere preliminară – Politica socială – Directiva 1999/70/CE – Acordul-cadru cu privire la munca pe durată determinată, încheiat între CES, UNICE și CEEP – Clauza 4 – Sector public – Cadre didactice din învățământul secundar – Numire ca funcționari de carieră a unor lucrători angajați pe durată determinată printr-o procedură de recrutare pe bază de diplome – Stabilirea vechimii – Luarea în considerare parțială a perioadelor de serviciu efectuate în cadrul unor contracte de muncă pe durată determinată)

text:
               12.11.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 408/28

      Hotărârea Curții (Camera a șasea) din 20 septembrie 2018 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunale di Trento – Italia) – Chiara Motter/Provincia autonoma di Trento
      (Cauza C-466/17) (1)

      ((Trimitere preliminară - Politica socială - Directiva 1999/70/CE - Acordul-cadru cu privire la munca pe durată determinată, încheiat între CES, UNICE și CEEP - Clauza 4 - Sector public - Cadre didactice din învățământul secundar - Numire ca funcționari de carieră a unor lucrători angajați pe durată determinată printr-o procedură de recrutare pe bază de diplome - Stabilirea vechimii - Luarea în considerare parțială a perioadelor de serviciu efectuate în cadrul unor contracte de muncă pe durată determinată))
      (2018/C 408/36)
      Limba de procedură: italiana

         Instanța de trimitere

      Tribunale di Trento

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: Chiara Motter

         Pârâtă: Provincia autonoma di Trento

         Dispozitivul

      Clauza 4 din Acordul-cadru cu privire la munca pe durată determinată încheiat la 18 martie 1999, care figurează în anexa la Directiva 1999/70/CE a Consiliului din 28 iunie 1999 privind acordul-cadru cu privire la munca pe durată determinată, încheiat între CES, UNICE și CEEP, trebuie interpretată în sensul că nu se opune în principiu unei reglementări naționale precum cea în discuție în litigiul principal, care, în vederea încadrării unui lucrător într-o categorie de remunerație la momentul recrutării sale pe bază de diplome ca funcționar de carieră, ia în considerare perioadele de serviciu efectuate în temeiul unor contracte de muncă pe durată determinată în mod integral până la patru ani și, peste patru ani, în mod parțial, în limita a două treimi.

         (1)  JO C 347, 16.10.2017.


title: Cauza T-328/17: Hotărârea Tribunalului din 25 septembrie 2018 – Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi/EUIPO – M. J. Dairies (BBQLOUMI) [„Marcă a Uniunii Europene – Procedură de opoziție – Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurative BBQLOUMI – Marca Uniunii Europene colectivă verbală anterioară HALLOUMI – Motiv relativ de refuz – Lipsa unui risc de confuzie – Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009[devenit articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001]”]

text:
               12.11.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 408/52

      Hotărârea Tribunalului din 25 septembrie 2018 – Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi/EUIPO – M. J. Dairies (BBQLOUMI)
      (Cauza T-328/17) (1)

      ([„Marcă a Uniunii Europene - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurative BBQLOUMI - Marca Uniunii Europene colectivă verbală anterioară HALLOUMI - Motiv relativ de refuz - Lipsa unui risc de confuzie - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009[devenit articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001]”])
      (2018/C 408/67)
      Limba de procedură: engleza

         Părţile

         Reclamantă: Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi (Nicosia, Cipru) (reprezentanţi: S. Malynicz, QC, V. Marsland, solicitor, și S. Baran, barrister)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentanți: M. Rajh, D. Walicka și D. Gája, agenți)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO, intervenientă la Tribunal: M. J. Dairies EOOD (Sofia, Bulgaria) (reprezentant: D. Dimitrova, avocat)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a patra de recurs a EUIPO din 16 martie 2017 (cauza R 497/2016–4) privind o procedură de opoziție între Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi și M. J. Dairies.

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Obligă Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 239, 24.7.2017.


title: Cauza C-438/16 P: Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 19 septembrie 2018 – Comisia Europeană/Republica Franceză, IFP Énergies nouvelles [Recurs – Ajutor de stat – Schemă de ajutor pusă în aplicare de Franța – Garanție de stat nelimitată conferită Institut Français du Pétrole (IFP) prin acordarea statutului de instituție publică industrială și comercială (IPIC) – Decizie prin care se declară că această măsură în parte nu constituie ajutor de stat și în parte constituie ajutor de stat compatibil cu piața internă, sub rezerva respectării anumitor condiții – Noțiunea „schemă de ajutor” – Prezumția existenței unui avantaj – Sarcina și nivelul probei]

text:
               12.11.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 408/6

      Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 19 septembrie 2018 – Comisia Europeană/Republica Franceză, IFP Énergies nouvelles
      (Cauza C-438/16 P) (1)

      ([Recurs - Ajutor de stat - Schemă de ajutor pusă în aplicare de Franța - Garanție de stat nelimitată conferită Institut Français du Pétrole (IFP) prin acordarea statutului de instituție publică industrială și comercială (IPIC) - Decizie prin care se declară că această măsură în parte nu constituie ajutor de stat și în parte constituie ajutor de stat compatibil cu piața internă, sub rezerva respectării anumitor condiții - Noțiunea „schemă de ajutor” - Prezumția existenței unui avantaj - Sarcina și nivelul probei])
      (2018/C 408/04)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Recurentă: Comisia Europeană (reprezentanți: B. Stromsky și D. Grespan, agenți)

         Celelalte părți din procedură: Republica Franceză (reprezentanți: D. Colas și J. Bousin, agenți), IFP Énergies nouvelles (reprezentanți: E. Morgan de Rivery și E. Lagathu, avocați)

         Dispozitivul

                  1)

                  Anulează Hotărârea Tribunalului Uniunii Europene din 26 mai 2016, Franța și IFP Énergies nouvelles/Comisia (T-479/11 și T-157/12, EU:T:2016:320), în măsura în care, prin această hotărâre, Tribunalul a anulat articolul 1 alineatele (3)-(5), precum și articolele 2-12 din Decizia 2012/26/UE a Comisiei din 29 iunie 2011 privind ajutorul de stat C 35/08 (ex NN 11/2008) acordat de Franța în favoarea instituției publice „Institutul Francez al Petrolului”.

                  2)

                  Trimite cauza spre rejudecare Tribunalului Uniunii Europene.

                  3)

                  Cererile privind cheltuielile de judecată se soluționează odată cu fondul.

         (1)  JO C 392, 24.10.2016.


title: Cauza T-457/17: Hotărârea Tribunalului din 25 septembrie 2018 – Medisana/EUIPO (happy life) [„Marcă a Uniunii Europene – Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene verbale happy life – Lipsa caracterului distinctiv – Articolul 7 alineatul (1) litera (b) și alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 [devenit articolul 7 alineatul (1) litera (b) și alineatul (2) din Regulamentul (UE) 2017/1001]”]

text:
               12.11.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 408/54

      Hotărârea Tribunalului din 25 septembrie 2018 – Medisana/EUIPO (happy life)
      (Cauza T-457/17) (1)

      ([„Marcă a Uniunii Europene - Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene verbale happy life - Lipsa caracterului distinctiv - Articolul 7 alineatul (1) litera (b) și alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 [devenit articolul 7 alineatul (1) litera (b) și alineatul (2) din Regulamentul (UE) 2017/1001]”])
      (2018/C 408/69)
      Limba de procedură: germana

         Părțile

         Reclamantă: Medisana AG (Neuss, Germania) (reprezentanți: J. Bühling și D. Graetsch, avocați)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentanți: A. Söder și D. Walicka, agenți)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a patra de recurs a EUIPO din 3 mai 2017 (cauza R 1965/2016–4) privind o cerere de înregistrare a semnului verbal happy life ca marcă a Uniunii Europene

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Obligă Medisana AG la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 300, 11.9.2017.


title: Cauza C-176/17: Hotărârea Curții (Camera a doua) din 13 septembrie 2018 (cerere de decizie preliminară formulată de Sąd Rejonowy w Siemianowicach Śląskich – Polonia) – Profi Credit Polska S.A. w Bielsku Białej/Mariusz Wawrzosek (Trimitere preliminară – Protecția consumatorilor – Directiva 93/13/CE – Clauze abuzive în contractele încheiate cu consumatorii – Directiva 2008/48/CE – Procedura ordonanței de plată întemeiate pe un bilet la ordin care garantează obligațiile care decurg dintr-un contract de împrumut pentru consum)

text:
               12.11.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 408/20

      Hotărârea Curții (Camera a doua) din 13 septembrie 2018 (cerere de decizie preliminară formulată de Sąd Rejonowy w Siemianowicach Śląskich – Polonia) – Profi Credit Polska S.A. w Bielsku Białej/Mariusz Wawrzosek
      (Cauza C-176/17) (1)

      ((Trimitere preliminară - Protecția consumatorilor - Directiva 93/13/CE - Clauze abuzive în contractele încheiate cu consumatorii - Directiva 2008/48/CE - Procedura ordonanței de plată întemeiate pe un bilet la ordin care garantează obligațiile care decurg dintr-un contract de împrumut pentru consum))
      (2018/C 408/24)
      Limba de procedură: polona

         Instanța de trimitere

      Sąd Rejonowy w Siemianowicach Śląskich

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: Profi Credit Polska S.A. w Bielsku Białej

         Pârât: Mariusz Wawrzosek

         Dispozitivul

      Articolul 7 alineatul (1) din Directiva 93/13/CEE a Consiliului din 5 aprilie 1993 privind clauzele abuzive în contractele încheiate cu consumatorii trebuie interpretat în sensul că se opune unei reglementări naționale, precum cea în discuție în litigiul principal, care permite emiterea unei ordonanțe de plată, întemeiată pe un bilet la ordin legal, care garantează o creanță născută dintr-un contract de credit de consum, în cazul în care instanța sesizată cu o cerere de emitere a unei ordonanțe de plată nu dispune de competența de a efectua o examinare a caracterului eventual abuziv al clauzelor acestui contract, având în vedere că modalitățile de exercitare a dreptului de a formula opoziție la o astfel de ordonanță nu permit să se asigure respectarea drepturilor conferite consumatorului de această directivă.

         (1)  JO C 300, 11.9.2017.


title: Cauza C-555/17: Hotărârea Curții (Camera a zecea) din 20 septembrie 2018 (cerere de decizie preliminară formulată de Østre Landsret – Danemarca) – 2M-Locatel A/S/Skatteministeriet [Trimitere preliminară – Regulamentul (CEE) nr. 2658/87 – Uniune vamală și tarif vamal comun – Clasificare tarifară – Nomenclatura Combinată – Subpozițiile 8528 71 13 și 8528 71 90 – Aparat care e capabil să recepționeze, să decodeze și să prelucreze semnale de televiziune transmise în direct prin utilizarea tehnologiei internetului]

text:
               12.11.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 408/30

      Hotărârea Curții (Camera a zecea) din 20 septembrie 2018 (cerere de decizie preliminară formulată de Østre Landsret – Danemarca) – 2M-Locatel A/S/Skatteministeriet
      (Cauza C-555/17) (1)

      ([Trimitere preliminară - Regulamentul (CEE) nr. 2658/87 - Uniune vamală și tarif vamal comun - Clasificare tarifară - Nomenclatura Combinată - Subpozițiile 8528 71 13 și 8528 71 90 - Aparat care e capabil să recepționeze, să decodeze și să prelucreze semnale de televiziune transmise în direct prin utilizarea tehnologiei internetului])
      (2018/C 408/39)
      Limba de procedură: daneza

         Instanța de trimitere

      Østre Landsret

         Părțile din procedura principală

         Recurentă: 2M-Locatel A/S

         Intimat: Skatteministeriet

         Dispozitivul

      Nomenclatura Combinată care figurează în anexa I la Regulamentul (CEE) nr. 2658/87 al Consiliului din 23 iulie 1987 privind Nomenclatura tarifară și statistică și Tariful vamal comun, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (CE) nr. 1549/2006 al Comisiei din 17 octombrie 2006, trebuie interpretată în sensul că aparatele care sunt capabile să recepționeze, să decodeze și să prelucreze semnale de televiziune transmise în direct prin utilizarea tehnologiei internetului, precum cele în discuție în litigiul principal, trebuie să fie clasificate la subpoziția 8528 71 90 din aceasta, cu condiția să nu fie echipate cu un receptor de semnale videofonice (tuner) sau cu un „tuner video”, aspect a cărui verificare revine instanței de trimitere.

         (1)  JO C 402, 27.11.2017.


title: Cauza C-520/18: Cerere de decizie preliminară introdusă de Cour constitutionnelle (Belgia) la 2 august 2018 – Ordre des barreaux francophones et germanophone, Académie Fiscale ASBL, UA, Liga voor Mensenrechten ASBL, Ligue des Droits de l'Homme ASBL, VZ, WY, XX/Conseil des ministres

text:
               12.11.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 408/39

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Cour constitutionnelle (Belgia) la 2 august 2018 – Ordre des barreaux francophones et germanophone, Académie Fiscale ASBL, UA, Liga voor Mensenrechten ASBL, Ligue des Droits de l'Homme ASBL, VZ, WY, XX/Conseil des ministres
      (Cauza C-520/18)
      (2018/C 408/52)
      Limba de procedură: franceza

         Instanța de trimitere

      Cour constitutionnelle

         Părțile din procedura principală

         Reclamante: Ordre des barreaux francophones et germanophone, Académie Fiscale ASBL, UA, Liga voor Mensenrechten ASBL, Ligue des Droits de l'Homme ASBL, VZ, WY, XX

         Pârât: Conseil des ministres

         Altă parte: Child Focus

         Întrebările preliminare

                  1)

                  Articolul 15 alineatul (1) din Directiva 2002/58/CE (1) coroborat cu dreptul la siguranță, garantat de articolul 6 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, și cu dreptul la respectarea datelor cu caracter personal, astfel cum este garantat de articolele 7 și 8 și de articolul 52 alineatul (1) din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, trebuie interpretat în sensul că se opune unei reglementări naționale precum cea în discuție, care prevede o obligație generală pentru operatorii și furnizorii de servicii de comunicații electronice de a păstra datele de transfer și de localizare în sensul Directivei 2002/58/CE, generate sau prelucrate de ei în cadrul furnizării acestor servicii, reglementare națională care nu are ca obiect numai investigarea, detectarea și urmărirea penală a faptelor care țin de infracționalitatea gravă, ci și garantarea securității naționale, a apărării teritoriului și a securității publice, investigarea, detectarea și urmărirea penală a altor fapte decât cele care țin de infracționalitatea gravă sau prevenirea unei utilizări interzise a sistemelor de comunicații electronice ori realizarea unui alt obiectiv identificat la articolul 23 alineatul (1) din Regulamentul (UE) 2016/679 (2) și care, în plus, este supusă unor garanții precizate de această reglementare pe planul păstrării datelor și al accesului la acestea?

                  2)

                  Articolul 15 alineatul (1) din Directiva 2002/58/CE coroborat cu articolele 4, 7, 8 și 11 și cu articolul 52 alineatul (1) din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene trebuie interpretat în sensul că se opune unei reglementări naționale precum cea în discuție, care prevede o obligație generală pentru operatorii și furnizorii de servicii de comunicații electronice de a păstra datele de transfer și de localizare în sensul Directivei 2002/58/CE, generate sau prelucrate de ei în cadrul furnizării acestor servicii, în cazul în care această reglementare are ca obiect, printre altele, să aducă la îndeplinire obligațiile pozitive care revin autorității în temeiul articolelor 4 și 8 din cartă, care constau în instituirea unui cadru legal care să permită o urmărire penală efectivă și o reprimare efectivă a abuzului sexual asupra minorilor și care să permită efectiv identificarea autorului infracțiunii, chiar și atunci când sunt utilizate mijloace de comunicare electronică?

                  3)

                  În cazul în care, în temeiul răspunsurilor date la prima sau la a doua întrebare preliminară, Cour constitutionnelle (Curtea Constituțională) ar ajunge la concluzia că legea atacată încalcă una sau mai multe dintre obligațiile care decurg din dispozițiile menționate în aceste întrebări, ar putea să mențină provizoriu efectele Legii din 29 mai 2016 privind colectarea și păstrarea datelor în sectorul comunicațiilor electronice pentru a evita o insecuritate juridică și pentru a permite ca datele colectate și păstrate anterior să mai poată fi utilizate în vederea obiectivelor prevăzute de lege?

         (1)  Directiva 2002/58/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 12 iulie 2002 privind prelucrarea datelor personale și protejarea confidențialității în sectorul comunicațiilor publice (Directiva asupra confidențialității și comunicațiilor electronice) (JO 2002, L 201, p. 37, Ediție specială, 13/vol. 36, p. 63).

         (2)  Regulamentul (UE) 2016/679 al Parlamentului European și al Consiliului din 27 aprilie 2016 privind protecția persoanelor fizice în ceea ce privește prelucrarea datelor cu caracter personal și privind libera circulație a acestor date și de abrogare a Directivei 95/46/CE (Regulamentul general privind protecția datelor) (JO L 119, p. 1).


title: Cauza C-523/18: Cerere de decizie preliminară introdusă de Audiencia Nacional (Spania) la 8 august 2018 – Engie Cartagena S.L./Ministerio para la Transición Ecológica (anterior, Ministerio de Industria, Energía y Turismo)

text:
               12.11.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 408/40

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Audiencia Nacional (Spania) la 8 august 2018 – Engie Cartagena S.L./Ministerio para la Transición Ecológica (anterior, Ministerio de Industria, Energía y Turismo)
      (Cauza C-523/18)
      (2018/C 408/53)
      Limba de procedură: spaniola

         Instanța de trimitere

      Audiencia Nacional

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: Engie Cartagena S.L.

         Pârât: Ministerio para la Transición Ecológica (antiguamente, Ministerio de Industria, Energía y Turismo)

         Întrebările preliminare

                  1)

                  Prevederea legală conținută în a treia dispoziție adițională a Decretului-lege regal nr. 14/2010, intitulată „Finanțarea planurilor de economisire a energiei și eficiență energetică pentru anii 2011, 2012 și 2013”, reprezintă o obligație de serviciu public în sensul dispozițiilor articolului 3 alineatul (2) din Directiva 2003/54 CE (1) și, respectiv, din Directiva 2009/72 (2) CE:

                              „1.

                                 Sumele percepute de la sistemul de energie electrică, destinate finanțării Planului de acțiune 2008-2012, aprobat prin Acordul Consiliului de Miniștri din 8 iulie 2005 privind punerea în aplicare a măsurilor prevăzute în documentul intitulat «Strategia de economisire a energiei și eficiență energetică în Spania 2004-2012», aprobat prin Acordul Consiliului de Miniștri din 28 noiembrie 2003, prevăzute pentru anii 2011 și 2012, de 270 de milioane de euro și, respectiv, de 250 de milioane de euro, sunt finanțate din contribuția fiecăreia dintre întreprinderile producătoare de energie electrică, conform procentelor din următorul tabel:

                                                Întreprindere

                                                Procent

                                             Endesa Generación, S.A.

                                             34,66

                                             Iberdrola Generación, S.A.

                                             32,71

                                             GAS Natural S.D.G, S.A.

                                             16,37

                                             Hidroeléctrica del Cantábrico, S.A.

                                             4,38

                                             E.ON Generación, S.L.

                                             2,96

                                             AES Cartagena, S.R.L.

                                             2,07

                                             Bizkaia Energía, S.L.

                                             1,42

                                             Castelnou Energía, S.L.

                                             1,58

                                             Nueva Generadora del Sur, S.A.

                                             1,62

                                             Bahía de Bizkaia Electricidad, S.L.

                                             1,42

                                             Tarragona Power, S.L.

                                             0,81

                                             Total

                                             100,00 ”

                  2)

                  În cazul în care prevederea legală respectivă reprezintă într-adevăr o obligație de serviciu public, aceasta a fost clar definită, este transparentă, nediscriminatorie și verificabilă?

         (1)  Directiva 2003/54/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 26 iunie 2003 privind normele comune pentru piața internă de energie electrică și de abrogare a Directivei 96/92/CE – Declarații privind operațiunile de declasare și de gestionare a deșeurilor (JO 2003 L 176, p. 37, Ediție specială, 12/vol. 2, p. 61).

         (2)  Directiva 2009/72/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 13 iulie 2009 privind normele comune pentru piața internă a energiei electrice și de abrogare a Directivei 2003/54/CE (JO 2009 L 211, p. 55).


title: Cauza T-488/17: Hotărârea Tribunalului din 20 septembrie 2018 – Ghost – Corporate Management/EUIPO (Dry Zone) [„Marcă a Uniunii Europene – Cerere de înregistrare a mărcii verbale a Uniunii Europene Dry Zone – Termen de introducere a căii de atac – Tardivitate – Inadmisibilitatea căii de atac formulate în fața camerei de recurs – Articolul 60 din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 [devenit articolul 68 din Regulamentul (UE) 2017/1001] – Inexistența unui caz fortuit sau de forță majoră – Obligație de vigilență și de diligență – Încredere legitimă”]

text:
               12.11.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 408/54

      Hotărârea Tribunalului din 20 septembrie 2018 – Ghost – Corporate Management/EUIPO (Dry Zone)
      (Cauza T-488/17) (1)

      ([„Marcă a Uniunii Europene - Cerere de înregistrare a mărcii verbale a Uniunii Europene Dry Zone - Termen de introducere a căii de atac - Tardivitate - Inadmisibilitatea căii de atac formulate în fața camerei de recurs - Articolul 60 din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 [devenit articolul 68 din Regulamentul (UE) 2017/1001] - Inexistența unui caz fortuit sau de forță majoră - Obligație de vigilență și de diligență - Încredere legitimă”])
      (2018/C 408/70)
      Limba de procedură: portugheza

         Părțile

         Reclamantă: Ghost – Corporate Management SA (Lisabona, Portugalia) (reprezentant: S. de Barros Araújo, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentant: J. Crespo Carrillo, agent)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a doua de recurs a EUIPO din 5 iunie 2017 (cauza R 683/2017–2), privind o cerere de înregistrare a semnului verbal Dry Zone ca marcă a Uniunii Europene.

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Obligă Ghost – Corporate Management SA la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 309, 18.9.2017.


title: Cauza C-312/17: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 19 septembrie 2018 (cerere de decizie preliminară formulată de Landesarbeitsgericht Hamm – Germania) – Surjit Singh Bedi/Bundesrepublik Deutschland, Bundesrepublik Deutschland in Prozessstandschaft für das Vereinigte Königreich von Großbritannien und Nordirland [Trimitere preliminară – Politica socială – Directiva 2000/78/CE – Egalitate de tratament în ceea ce privește încadrarea în muncă și ocuparea forței de muncă – Articolul 2 alineatul (2) – Interzicerea oricărei discriminări pe motive de handicap – Convenție colectivă referitoare la securitatea socială – Ajutor de tranziție plătit în favoarea foștilor angajați civili ai forțelor aliate în Germania – Încetarea plății acestui ajutor atunci când persoana interesată îndeplinește condițiile pentru beneficiul unei pensii anticipate acordate persoanelor cu handicap în temeiul regimului legal de asigurări de pensii]

text:
               12.11.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 408/23

      Hotărârea Curții (Camera a treia) din 19 septembrie 2018 (cerere de decizie preliminară formulată de Landesarbeitsgericht Hamm – Germania) – Surjit Singh Bedi/Bundesrepublik Deutschland, Bundesrepublik Deutschland in Prozessstandschaft für das Vereinigte Königreich von Großbritannien und Nordirland
      (Cauza C-312/17) (1)

      ([Trimitere preliminară - Politica socială - Directiva 2000/78/CE - Egalitate de tratament în ceea ce privește încadrarea în muncă și ocuparea forței de muncă - Articolul 2 alineatul (2) - Interzicerea oricărei discriminări pe motive de handicap - Convenție colectivă referitoare la securitatea socială - Ajutor de tranziție plătit în favoarea foștilor angajați civili ai forțelor aliate în Germania - Încetarea plății acestui ajutor atunci când persoana interesată îndeplinește condițiile pentru beneficiul unei pensii anticipate acordate persoanelor cu handicap în temeiul regimului legal de asigurări de pensii])
      (2018/C 408/29)
      Limba de procedură: germana

         Instanța de trimitere

      Landesarbeitsgericht Hamm

         Părțile din procedura principală

         Reclamant și apelant: Surjit Singh Bedi

         Pârâtă și intimată: Bundesrepublik Deutschland, Bundesrepublik Deutschland in Prozessstandschaft für das Vereinigte Königreich von Großbritannien und Nordirland

         Dispozitivul

      Articolul 2 alineatul (2) din Directiva 2000/78/CE a Consiliului din 27 noiembrie 2000 de creare a unui cadru general în favoarea egalității de tratament în ceea ce privește încadrarea în muncă și ocuparea forței de muncă trebuie interpretat în sensul că, într-o cauză precum litigiul principal, se opune dispozițiilor unei convenții colective care prevăd încetarea plății unui ajutor de tranziție, acordat în vederea garantării unui venit decent unui lucrător care și-a pierdut locul de muncă și până când acesta dispune de dreptul la o pensie pentru limită de vârstă în temeiul regimului legal de asigurări de pensii, atunci când acest lucrător îndeplinește condițiile pentru a beneficia de o pensie anticipată prevăzută pentru persoanele cu handicap grav în temeiul acestui regim.

         (1)  JO C 309, 18.9.2017.


title: Cauza C-685/16: Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 20 septembrie 2018 (cerere de decizie preliminară formulată de Finanzgericht Münster – Germania) – EV/Finanzamt Lippstadt (Trimitere preliminară – Articolele 63-65 TFUE – Libera circulație a capitalurilor – Deducere a profiturilor impozabile – Participații deținute de o societate-mamă la o societate de capital cu administrația și cu sediul într-un stat terț – Dividende distribuite societății-mamă – Deductibilitate fiscală supusă unor condiții mai stricte decât deducerea profiturilor obținute din participații deținute la o societate de capital de drept național care nu este scutită)

text:
               12.11.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 408/9

      Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 20 septembrie 2018 (cerere de decizie preliminară formulată de Finanzgericht Münster – Germania) – EV/Finanzamt Lippstadt
      (Cauza C-685/16) (1)

      ((Trimitere preliminară - Articolele 63-65 TFUE - Libera circulație a capitalurilor - Deducere a profiturilor impozabile - Participații deținute de o societate-mamă la o societate de capital cu administrația și cu sediul într-un stat terț - Dividende distribuite societății-mamă - Deductibilitate fiscală supusă unor condiții mai stricte decât deducerea profiturilor obținute din participații deținute la o societate de capital de drept național care nu este scutită))
      (2018/C 408/09)
      Limba de procedură: germana

         Instanța de trimitere

      Finanzgericht Münster

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: EV

         Pârât: Finanzamt Lippstadt

         Dispozitivul

      Articolele 63-65 TFUE trebuie să fie interpretate în sensul că se opun unei legislații naționale precum cea în discuție în litigiul principal, care supune deducerea profiturilor obținute din participații deținute la o societate de capital cu administrația și cu sediul într-un stat terț unor condiții mai stricte decât deducerea profiturilor obținute din participații deținute la o societate de capital de drept național care nu este scutită.

         (1)  JO C 144, 8.5.2017.


title: Cauza C-327/18 PPU: Hotărârea Curții (Camera întâi) din 19 septembrie 2018 (cerere de decizie preliminară formulată de High Court (Irlanda) – Irlanda) – Executarea mandatelor europene de arestare emise împotriva R O (Trimitere preliminară – Procedură preliminară de urgenţă – Cooperare polițienească și judiciară în materie penală – Mandat european de arestare – Decizia-cadru 2002/584/JAI – Motive de neexecutare – Articolul 50 TUE – Mandat emis de autoritățile judiciare ale unui stat membru care a declanșat procedura de retragere din Uniunea Europeană – Incertitudine cu privire la regimul aplicabil relațiilor dintre acest stat și Uniune în urma retragerii)

text:
               12.11.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 408/33

      Hotărârea Curții (Camera întâi) din 19 septembrie 2018 (cerere de decizie preliminară formulată de High Court (Irlanda) – Irlanda) – Executarea mandatelor europene de arestare emise împotriva R O
      (Cauza C-327/18 PPU) (1)

      ((Trimitere preliminară - Procedură preliminară de urgenţă - Cooperare polițienească și judiciară în materie penală - Mandat european de arestare - Decizia-cadru 2002/584/JAI - Motive de neexecutare - Articolul 50 TUE - Mandat emis de autoritățile judiciare ale unui stat membru care a declanșat procedura de retragere din Uniunea Europeană - Incertitudine cu privire la regimul aplicabil relațiilor dintre acest stat și Uniune în urma retragerii))
      (2018/C 408/43)
      Limba de procedură: engleza

         Instanța de trimitere

      High Court (Irlanda)

         Partea din procedura principală

      R O

         Dispozitivul

      Articolul 50 TUE trebuie interpretat în sensul că simpla notificare de către un stat membru a intenției sale de a se retrage din Uniunea Europeană în conformitate cu acest articol nu are drept consecință că, în cazul emiterii de către acest stat membru a unui mandat european de arestare împotriva unei persoane, statul membru de executare trebuie să refuze executarea acestui mandat european de arestare sau să amâne executarea sa în așteptarea unor precizări cu privire la regimul juridic care va fi aplicabil în statul membru emitent după retragerea sa din Uniunea Europeană. În lipsa unor motive serioase și întemeiate de a crede că persoana care face obiectul mandatului european de arestare menționat riscă să fie privată de drepturile recunoscute de Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene și de Decizia-cadru 2002/584/JAI a Consiliului din 13 iunie 2002 privind mandatul european de arestare și procedurile de predare între statele membre, astfel cum a fost modificată prin Decizia-cadru 2009/299/JAI a Consiliului din 26 februarie 2009, în urma retragerii din Uniunea Europeană a statului membru emitent, statul membru de executare nu poate refuza executarea aceluiași mandat european de arestare atât timp cât statul membru emitent face parte din Uniunea Europeană.

         (1)  JO C 349, 16.7.2018.


title: Cauza C-241/17 P: Ordonanța Curții (Camera a zecea) din 12 septembrie 2018 – Holistic Innovation Institute, SLU/Agenția Executivă pentru Cercetare [Recurs – Articolul 181 din Regulamentul de procedură al Curții – Proiecte finanțate de Uniunea Europeană în domeniul cercetării – Al șaptelea program-cadru pentru cercetare și dezvoltare tehnologică (2007-2013) – Proiectele Inachus și ZONeSEC – Decizie de a refuza participarea recurentei – Acțiune în anulare și în răspundere]

text:
               12.11.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 408/34

      Ordonanța Curții (Camera a zecea) din 12 septembrie 2018 – Holistic Innovation Institute, SLU/Agenția Executivă pentru Cercetare
      (Cauza C-241/17 P) (1)

      ([Recurs - Articolul 181 din Regulamentul de procedură al Curții - Proiecte finanțate de Uniunea Europeană în domeniul cercetării - Al șaptelea program-cadru pentru cercetare și dezvoltare tehnologică (2007-2013) - Proiectele Inachus și ZONeSEC - Decizie de a refuza participarea recurentei - Acțiune în anulare și în răspundere])
      (2018/C 408/44)
      Limba de procedură: spaniola

         Părțile

         Recurentă: Holistic Innovation Institute, SLU (reprezentant: J.J. Marín López, abogado)

         Cealaltă parte din procedură: Agenția Executivă pentru Cercetare (reprezentanți: S. Payan-Lagrou, V. Canetti, agenți, asistați de J. Rivas Andrés, abogado)

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge recursul în parte ca vădit inadmisibil și în parte ca vădit nefondat.

                  2)

                  Obligă Holistic Innovation Institute SLU la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 221, 10.7.2017.


title: Cauza C-539/17 P: Ordonanța Curții din 13 septembrie 2018 – Talanton AE – Symvouleftiki-Ekpaideftiki Etaireia Dianomon, Parochis Ypiresion Marketing kai Dioikisis Epicheiriseon/Comisia Europeană (Recurs – Articolul 181 din Regulamentul de procedură al Curții – Al Șaptelea program-cadru al Comunității Europene pentru activități de cercetare, de dezvoltare tehnologică și demonstrative (2007-2013) – Acord de grant – Costuri neeligibile – Decizie de recuperare de către Comisia Europeană – Acțiune a beneficiarului la Tribunalul Uniunii Europene în temeiul articolului 272 TFUE – Recurs vădit nefondat)

text:
               12.11.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 408/35

      Ordonanța Curții din 13 septembrie 2018 – Talanton AE – Symvouleftiki-Ekpaideftiki Etaireia Dianomon, Parochis Ypiresion Marketing kai Dioikisis Epicheiriseon/Comisia Europeană
      (Cauza C-539/17 P) (1)

      ((Recurs - Articolul 181 din Regulamentul de procedură al Curții - Al Șaptelea program-cadru al Comunității Europene pentru activități de cercetare, de dezvoltare tehnologică și demonstrative (2007-2013) - Acord de grant - Costuri neeligibile - Decizie de recuperare de către Comisia Europeană - Acțiune a beneficiarului la Tribunalul Uniunii Europene în temeiul articolului 272 TFUE - Recurs vădit nefondat))
      (2018/C 408/45)
      Limba de procedură: greaca

         Părțile

         Recurentă: Talanton AE – Symvouleftiki-Ekpaideftiki Etaireia Dianomon, Parochis Ypiresion Marketing kai Dioikisis Epicheiriseon (reprezentant: K. Damis, avocat)

         Cealaltă parte din procedură: Comisia Europeană (reprezentanți: A. Kyratsou și R. Lyal, agenți)

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge recursul ca fiind vădit nefondat.

                  2)

                  Obligă Talanton AE – Symvouleftiki-Ekpaideftiki Etaireia Dianomon, Parochis Ypiresion Marketing kai Dioikisis Epicheiriseon la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 374, 6.11.2017.


title: Cauza C-41/17: Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 19 septembrie 2018 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunal Superior de Justicia de Galicia – Spania) – Isabel González Castro/Mutua Umivale, Prosegur España SL, Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS) (Trimitere preliminară – Directiva 92/85/CEE – Articolele 4, 5 și 7 – Protecția securității și a sănătății lucrătorilor – Lucrătoare care alăptează – Muncă de noapte – Muncă în schimburi prestată parțial în timpul programului de noapte – Evaluarea riscurilor pe care le prezintă postul – Măsuri de prevenire – Contestare de către lucrătoarea în cauză – Directiva 2006/54/CE – Articolul 19 – Egalitate de tratament – Discriminare pe criteriul sexului – Sarcina probei)

text:
               12.11.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 408/10

      Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 19 septembrie 2018 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunal Superior de Justicia de Galicia – Spania) – Isabel González Castro/Mutua Umivale, Prosegur España SL, Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS)
      (Cauza C-41/17) (1)

      ((Trimitere preliminară - Directiva 92/85/CEE - Articolele 4, 5 și 7 - Protecția securității și a sănătății lucrătorilor - Lucrătoare care alăptează - Muncă de noapte - Muncă în schimburi prestată parțial în timpul programului de noapte - Evaluarea riscurilor pe care le prezintă postul - Măsuri de prevenire - Contestare de către lucrătoarea în cauză - Directiva 2006/54/CE - Articolul 19 - Egalitate de tratament - Discriminare pe criteriul sexului - Sarcina probei))
      (2018/C 408/11)
      Limba de procedură: spaniola

         Instanța de trimitere

      Tribunal Superior de Justicia de Galicia

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: Isabel González Castro

         Pârâte: Mutua Umivale, Prosegur España SL, Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS)

         Dispozitivul

                  1)

                  Articolul 7 din Directiva 92/85/CEE a Consiliului din 19 octombrie 1992 privind introducerea de măsuri pentru promovarea îmbunătățirii securității și a sănătății la locul de muncă în cazul lucrătoarelor gravide, care au născut de curând sau care alăptează trebuie interpretat în sensul că se aplică unei situații, precum cea în discuție în litigiul principal, în care lucrătoarea în cauză efectuează o muncă în schimburi, din care doar o parte în timpul programului de noapte.

                  2)

                  Articolul 19 alineatul (1) din Directiva 2006/54 a Parlamentului European și a Consiliului din 5 iulie 2006 privind punerea în aplicare a principiului egalității de șanse și al egalității de tratament între bărbați și femei în materie de încadrare în muncă și de muncă (reformă) trebuie interpretat în sensul că se aplică unei situații, precum cea în discuție în litigiul principal, în care o lucrătoare căreia i-a fost refuzată acordarea certificatului medical care să ateste existența unui risc pe care îl prezintă postul său pentru alăptare și, prin urmare, a prestației economice pentru risc pe durata alăptării contestă în fața unei instanțe naționale sau a oricărui alt organ competent din statul membru în cauză evaluarea riscurilor pe care le prezintă postul său, atunci când această lucrătoare prezintă fapte de natură să sugereze că această evaluare nu a cuprins o analiză specifică în cadrul căreia să se ia în considerare situația sa individuală și care permit astfel să se presupună existența unei discriminări directe pe criteriul sexului în sensul Directivei 2006/54, aspect a cărui verificare este de competența instanței de trimitere.
                  În acest caz, îi revine pârâtului sarcina să facă dovada faptului că evaluarea menționată a riscurilor a cuprins efectiv o asemenea analiză concretă și că, prin urmare, nu a existat o încălcare a principiului nediscriminării.

         (1)  JO C 121, 18.4.2017.


title: Cauza C-51/17: Hotărârea Curții (Camera a doua) din 20 septembrie 2018 (cerere de decizie preliminară formulată de Fővárosi Ítélőtábla – Ungaria) – OTP Bank Nyrt., OTP Faktoring Követeléskezelő Zrt/Teréz Ilyés, Emil Kiss [Trimitere preliminară – Protecția consumatorilor – Clauze abuzive – Directiva 93/13/CEE – Domeniu de aplicare – Articolul 1 alineatul (2) – Acte cu putere de lege sau norme administrative obligatorii – Articolul 3 alineatul (1) – Noțiunea „clauză contractuală care nu s-a negociat individual” – Clauză inclusă în contract după încheierea acestuia ca urmare a unei intervenții a legiuitorului național – Articolul 4 alineatul (2) – Redactare clară și inteligibilă a unei clauze – Articolul 6 alineatul (1) – Examinarea din oficiu de către instanța națională a caracterului abuziv al unei clauze – Contract de împrumut încheiat în monedă străină între un profesionist și un consumator]

text:
               12.11.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 408/11

      Hotărârea Curții (Camera a doua) din 20 septembrie 2018 (cerere de decizie preliminară formulată de Fővárosi Ítélőtábla – Ungaria) – OTP Bank Nyrt., OTP Faktoring Követeléskezelő Zrt/Teréz Ilyés, Emil Kiss
      (Cauza C-51/17) (1)

      ([Trimitere preliminară - Protecția consumatorilor - Clauze abuzive - Directiva 93/13/CEE - Domeniu de aplicare - Articolul 1 alineatul (2) - Acte cu putere de lege sau norme administrative obligatorii - Articolul 3 alineatul (1) - Noțiunea „clauză contractuală care nu s-a negociat individual” - Clauză inclusă în contract după încheierea acestuia ca urmare a unei intervenții a legiuitorului național - Articolul 4 alineatul (2) - Redactare clară și inteligibilă a unei clauze - Articolul 6 alineatul (1) - Examinarea din oficiu de către instanța națională a caracterului abuziv al unei clauze - Contract de împrumut încheiat în monedă străină între un profesionist și un consumator])
      (2018/C 408/12)
      Limba de procedură: maghiara

         Instanța de trimitere

      Fővárosi Ítélőtábla

         Părțile din procedura principală

         Reclamanți: OTP Bank Nyrt., OTP Faktoring Követeléskezelő Zrt

         Pârâte: Teréz Ilyés, Emil Kiss

         Dispozitivul

                  1)

                  Noțiunea „clauză care nu s-a negociat individual”, care figurează la articolul 3 alineatul (1) din Directiva 93/13/CEE a Consiliului din 5 aprilie 1993 privind clauzele abuzive în contractele încheiate cu consumatorii, trebuie interpretată în sensul că aceasta se referă în special la o clauză contractuală modificată printr-o dispoziție legislativă națională imperativă, adoptată după încheierea unui contract de împrumut cu un consumator, și care vizează suplinirea unei clauze lovite de nulitate, conținută de contractul respectiv.

                  2)

                  Articolul 1 alineatul (2) din Directiva 93/13 trebuie interpretat în sensul că domeniul de aplicare al acestei directive nu include clauze care reflectă dispoziții imperative de drept național, inserate după încheierea unui contract de împrumut cu un consumator și care vizează suplinirea unei clauze a acestuia, lovită de nulitate, prin impunerea unui curs de schimb stabilit de Banca Națională. Cu toate acestea, o clauză referitoare la riscul de schimb valutar, precum cea în discuție în litigiul principal, nu este exclusă din domeniul de aplicare respectiv în temeiul acestei dispoziții.

                  3)

                  Articolul 4 alineatul (2) din Directiva 93/13 trebuie interpretat în sensul că cerința potrivit căreia o clauză contractuală trebuie exprimată în mod clar și inteligibil obligă instituțiile financiare să furnizeze împrumutaților informații suficiente pentru a le permite să adopte decizii prudente și în cunoștință de cauză. În această privință, această cerință implică faptul ca o clauză referitoare la riscul de schimb valutar să fie înțeleasă de consumator atât pe planurile formal și gramatical, cât și în ceea ce privește efectele concrete ale acesteia, în sensul ca un consumator mediu normal informat, suficient de atent și de avizat să poată nu numai să cunoască posibilitatea deprecierii monedei naționale față de moneda străină în care a fost exprimat împrumutul, ci și să evalueze consecințele economice, potențial semnificative, ale unei astfel de clauze asupra obligațiilor sale financiare.

                  4)

                  Articolul 4 din Directiva 93/13 trebuie interpretat în sensul că impune ca caracterul clar și inteligibil al clauzelor contractuale să fie apreciat raportându-se, în momentul încheierii contractului, la toate circumstanțele care însoțesc încheierea contractului, precum și la toate celelalte clauze ale contractului, în pofida faptului că unele dintre aceste clauze au fost declarate sau prezumate abuzive și din această cauză au fost anulate ulterior de legiuitorul național.

                  5)

                  Articolul 6 alineatul (1) și articolul 7 alineatul (1) din Directiva 93/13 trebuie interpretate în sensul că îi revine instanței naționale sarcina să invoce din oficiu, în locul consumatorului în calitatea sa de reclamant, eventualul caracter abuziv al unei clauze contractuale, din moment ce dispune de elementele de fapt și de drept necesare în acest scop.

         (1)  JO C 144, 8.5.2017.


title: Cauza T-558/18: Acțiune introdusă la 21 septembrie 2018 – Lupu/EUIPO – Et Djili Soy Dzhihangir Ibryam (Djili DS)

text:
               12.11.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 408/58

      Acțiune introdusă la 21 septembrie 2018 – Lupu/EUIPO – Et Djili Soy Dzhihangir Ibryam (Djili DS)
      (Cauza T-558/18)
      (2018/C 408/75)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

         Părțile

         Reclamant: Victor Lupu (București, România) (reprezentant: P. A. Acsinte, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Et Djili Soy Dzhihangir Ibryam (Dulovo, Bulgaria)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Solicitantul mărcii în litigiu: cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

         Marca în litigiu: cererea de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurative Djili DS – cererea de înregistrare nr. 8 404 551

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție

         Decizia atacată: Decizia Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 5 iunie 2018 în cauza R 2391/2017-5

         Concluziile

      Reclamantul solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                  admiterea opoziției împotriva înregistrării mărcii solicitate (cererea de înregistrare a unei mărci a Uniunii nr. 8 404 551) și/sau anularea/declararea înregistrării ca nefiind valabilă.

         Motivele invocate

                  —

                  încălcarea articolului 1 din Primul Protocol al Convenției Europene a Drepturilor Omului și a articolului 6 din Convenția Europeană a Drepturilor Omului;

                  —

                  încălcarea normei 20 alineatul (7) literele (a) și (c) din Regulamentul (CE) nr. 2868/95 al Comisiei din 13 decembrie 1995 de punere în aplicare a Regulamentului (CE) nr. 40/94 al Consiliului privind marca comunitară;

                  —

                  încălcarea articolului 53 alineatul (2) litera (c) și (d) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 în legătură cu dreptul de autor al reclamantului asupra imaginii ambalajului „Djili”, pe care figurează acest cuvânt scris cu litere roșii pe fond albastru cu imaginea unui papagal, precum și cu drepturile reclamantului de a utiliza o denumire comercială în sensul Hotărârii Curții de Justiție în cauza C-17/06 „Celine”.


title: Cauza T-571/18: Acțiune introdusă la 25 septembrie 2018 – YR/Comisia

text:
               12.11.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 408/60

      Acțiune introdusă la 25 septembrie 2018 – YR/Comisia
      (Cauza T-571/18)
      (2018/C 408/78)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamant: YR (reprezentant: N. de Montigny, avocat)

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Concluziile

      Reclamantul solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei individuale de a nu-i mai acorda rambursarea cheltuielilor de școlarizare pentru copiii săi începând din anul școlar 2017/2018, adoptată la 13 noiembrie 2017 și care a reieșit pentru prima oară din fișa sa de salariu pentru decembrie 2017;

                  —

                  obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamantul invocă patru motive.

                  1.

                  Primul motiv întemeiat pe încălcarea articolului 3 alineatul (1) din anexa VII la Statutul funcționarilor Uniunii Europene și a dispozițiilor generale de aplicare privind rambursarea cheltuielilor medicale, în măsura în care modificarea interpretării de către pârâtă ar fi încălcat drepturi dobândite, așteptări legitime, securitatea juridică și principiul bunei administrări.

                  2.

                  Al doilea motiv întemeiat pe încălcarea drepturilor copilului, a dreptului la viață familială și a dreptului la educație.

                  3.

                  Al treilea motiv întemeiat pe încălcarea principiilor egalității de tratament și nediscriminării.

                  4.

                  Al patrulea motiv, întemeiat pe lipsa analizei comparative efective a intereselor reclamantului și pe nerespectarea principiului proporționalității de care ar fi afectată decizia atacată.


title: Cauza C-98/17 P: Hotărârea Curții (Camera a patra) din 26 septembrie 2018 – Koninklijke Philips NV, Philips France SAS/Comisia Europeană (Recurs – Înțelegeri – Piața europeană a cipurilor pentru carduri inteligente – Rețea de contacte bilaterale – Schimburi de informații comerciale sensibile – Restrângere a concurenței „prin obiect” – Încălcare unică și continuă – Participare la încălcare și cunoașterea, de către un participant la o parte dintre contactele bilaterale, a celorlalte contacte bilaterale – Control jurisdicțional)

text:
               12.11.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 408/15

      Hotărârea Curții (Camera a patra) din 26 septembrie 2018 – Koninklijke Philips NV, Philips France SAS/Comisia Europeană
      (Cauza C-98/17 P) (1)

      ((Recurs - Înțelegeri - Piața europeană a cipurilor pentru carduri inteligente - Rețea de contacte bilaterale - Schimburi de informații comerciale sensibile - Restrângere a concurenței „prin obiect” - Încălcare unică și continuă - Participare la încălcare și cunoașterea, de către un participant la o parte dintre contactele bilaterale, a celorlalte contacte bilaterale - Control jurisdicțional))
      (2018/C 408/16)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Recurente: Koninklijke Philips NV, Philips France SAS (reprezentanți: J.K. de Pree, A.M. ter Haar și T.M. Snoep, advocaten)

         Cealaltă parte din procedură: Comisia Europeană (reprezentanți: A. Biolan, A. Dawes și J. Norris-Usher, agenți)

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge recursul.

                  2)

                  Obligă Koninklijke Philips NV și Philips France SAS la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 121, 18.4.2017.


title: Cauza T-146/17: Tribunalului din 20 septembrie 2018 – Mondi/ACER („Energie – Decizia Comisiei de apel a ACER – Respingerea cererii de intervenție – Interes direct și actual la terminarea procedurii – Obligația de motivare – Dreptul de a fi ascultat”)

text:
               12.11.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 408/49

      Tribunalului din 20 septembrie 2018 – Mondi/ACER
      (Cauza T-146/17) (1)

      ((„Energie - Decizia Comisiei de apel a ACER - Respingerea cererii de intervenție - Interes direct și actual la terminarea procedurii - Obligația de motivare - Dreptul de a fi ascultat”))
      (2018/C 408/62)
      Limba de procedură: germana

         Părțile

         Reclamantă: Mondi AG (Viena, Austria) (reprezentant: B. Rajal, avocat)

         Pârâtă: Agenția pentru Cooperarea Autorităților de Reglementare din Domeniul Energiei (reprezentanți: P. Martinet și E. Tremmel, agenți)

         Intervenientă în susținerea pârâtei: Republica Polonă (reprezentant: B. Majczyna, agent)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolele 278 și 279 TFUE prin care se solicită anularea deciziei Comisie de apel a ACER din 17 februarie 2017 de respingere a cererii de intervenție a reclamantei în cauza A-001-2017 (consolidată)

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Mondi AG suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele ale Agenției pentru Cooperarea Autorităților de Reglementare din Domeniul Energiei (ACER).

                  3)

                  Republica Polonă suportă propriile cheltuieli de judecată.

         (1)  JO C 129, 24.4.2017


title: Cauza C-411/18 P: Recurs introdus la 21 iunie 2018 de Romantik Hotels & Restaurants AG împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a patra) din 25 aprilie 2018 în cauza T-213/17, Romantik Hotels & Restaurants AG/Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală

text:
               12.11.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 408/36

      Recurs introdus la 21 iunie 2018 de Romantik Hotels & Restaurants AG împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a patra) din 25 aprilie 2018 în cauza T-213/17, Romantik Hotels & Restaurants AG/Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală
      (Cauza C-411/18 P)
      (2018/C 408/47)
      Limba de procedură: germana

         Părțile

         Recurentă: Romantik Hotels & Restaurants AG (reprezentanți: S. Hofmann, W. Göpfert, avocați)

         Celelalte părți din procedură: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală, Hotel Preidlhof GmbH
      Prin Ordonanța din 3 octombrie 2018, Curtea de Justiție a Uniunii Europene (Camera a zecea) a respins recursul ca fiind în parte vădit inadmisibil și în parte vădit nefondat și a obligat recurenta să suporte propriile cheltuieli de judecată.


title: Cauza C-343/17: Hotărârea Curții (Camera a patra) din 20 septembrie 2018 (cerere de decizie preliminară formulată de Nederlandstalige rechtbank van eerste aanleg Brussel – Belgia) – Fremoluc NV/Agentschap voor Grond- en Woonbeleid voor Vlaams-Brabant (Vlabinvest ABP) și alții (Trimitere preliminară – Libertăți fundamentale – Articolele 21, 45, 49 și 63 TFUE – Directiva 2004/38/CE – Articolele 22 și 24 – Drept de preempțiune al unei agenții publice asupra unor terenuri situate în circumscripția sa în vederea realizării unor locuințe sociale – Locuințe atribuite cu prioritate unor persoane private care au „o legătură socială, economică sau socio-culturală semnificativă” cu partea de teritoriu corespunzătoare circumscripției respective – Situație în care toate elementele sunt limitate la interiorul unui singur stat membru – Inadmisibilitatea cererii de decizie preliminară)

text:
               12.11.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 408/25

      Hotărârea Curții (Camera a patra) din 20 septembrie 2018 (cerere de decizie preliminară formulată de Nederlandstalige rechtbank van eerste aanleg Brussel – Belgia) – Fremoluc NV/Agentschap voor Grond- en Woonbeleid voor Vlaams-Brabant (Vlabinvest ABP) și alții
      (Cauza C-343/17) (1)

      ((Trimitere preliminară - Libertăți fundamentale - Articolele 21, 45, 49 și 63 TFUE - Directiva 2004/38/CE - Articolele 22 și 24 - Drept de preempțiune al unei agenții publice asupra unor terenuri situate în circumscripția sa în vederea realizării unor locuințe sociale - Locuințe atribuite cu prioritate unor persoane private care au „o legătură socială, economică sau socio-culturală semnificativă” cu partea de teritoriu corespunzătoare circumscripției respective - Situație în care toate elementele sunt limitate la interiorul unui singur stat membru - Inadmisibilitatea cererii de decizie preliminară))
      (2018/C 408/31)
      Limba de procedură: neerlandeza

         Instanța de trimitere

      Nederlandstalige rechtbank van eerste aanleg Brussel

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: Fremoluc NV

         Pârâți: Agentschap voor Grond- en Woonbeleid voor Vlaams-Brabant (Vlabinvest ABP), Vlaams Financieringsfonds voor Grond- en Woonbeleid voor Vlaams-Brabant, Vlaamse Maatschappij voor Sociaal Wonen NV (VMSW), Christof De Knop, și alții

         Dispozitivul

      Cererea de decizie preliminară formulată de Nederlandstalige rechtbank van eerste aanleg Brussel (Tribunalul de Primă Instanță neerlandofon din Bruxelles, Belgia) prin decizia din 19 mai 2017 este inadmisibilă.

         (1)  JO C 300, 11.9.2017.


title: Cauza C-540/18 P: Recurs introdus la 17 august 2018 de HX împotriva Hotărârii Tribunalului din 19 iunie 2018 în cauza T-408/16, HX/Consiliul Uniunii Europene

text:
               12.11.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 408/41

      Recurs introdus la 17 august 2018 de HX împotriva Hotărârii Tribunalului din 19 iunie 2018 în cauza T-408/16, HX/Consiliul Uniunii Europene
      (Cauza C-540/18 P)
      (2018/C 408/54)
      Limba de procedură: bulgara

         Părțile

         Recurent: HX (reprezentant: S. Koev, avocat)

         Cealaltă parte din procedură: Consiliul Uniunii Europene

         Concluziile recurentului

                  —

                  considerarea prezentului recurs admisibil și fondat în totalitate și considerarea ca fondate a tuturor motivelor invocate în susținerea acestuia;

                  —

                  statuarea faptului că hotărârea atacată a Tribunalului poate fi anulată în integralitatea sa;

                  —

                  anularea în întregime a Hotărârii Tribunalului Uniunii Europene (Camera a cincea) din 19 iunie 2018, HX/Consiliul, T 408/16;

                  —

                  anularea în parte a Deciziei (PESC) 2016/850 a Consiliului din 27 mai 2016 de modificare a Deciziei 2013/255/PESC, a Regulamentului de punere în aplicare (UE) 2016/840 al Consiliului din 27 mai 2016 privind punerea în aplicare a Regulamentului (UE) nr. 36/2012 (JO 2014, L 141, p. 30), a Deciziei (PESC) 2017/917 a Consiliului din 29 mai 2017 de modificare a Deciziei 2013/255/PESC (JO 2017, L 139, p. 62) și a Regulamentului de punere în aplicare (UE) 2017/907 al Consiliului din 29 mai 2017 privind punerea în aplicare a Regulamentului (UE) nr. 36/2012 (JO 2017, L 139, p. 15) în ceea ce îl privesc pe domnul HX;

                  —

                  obligarea Consiliului Uniuni Europene la suportarea tuturor cheltuielilor de judecată ale recurentului, a cheltuielilor, a onorariilor și a altor costuri, legate de apărarea acestuia.

         Motivele și principalele argumente

                  1.

                  Eroare de drept săvârșită de Tribunal atunci când a considerat că Consiliul a aplicat corect prezumția de om de afaceri important care își desfășoară activitățile în Siria, în condițiile în care această prezumție este lipsită de temei juridic și este disproporționată în raport cu scopul legitim urmărit.

                  2.

                  Eroare de drept sub forma unei încălcări a normelor în materie de probă, ca urmare a lipsei probelor pentru aplicarea prezumției și a refuzului de a aplica articolul 27 alineatul (3), precum și articolul 28 alineatul (3) din Decizia 2013/255, astfel cum a fost modificată prin Decizia 2015/1836.

                  3.

                  Eroare de drept sub forma unei încălcări a normelor de procedură care aduce atingere intereselor recurentului, ca urmare a refuzului de a admite probe noi prezentate conform articolului 85 alineatul (3) din Regulamentul de procedură al Tribunalului.