title: Cauza C-723/19: Cerere de decizie preliminară introdusă de Consiglio di Stato (Italia) la 30 septembrie 2019 – Airbnb Ireland UC, Airbnb Payments UK Ltd/Agenzia delle Entrate

text:
               23.12.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 432/28

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Consiglio di Stato (Italia) la 30 septembrie 2019 – Airbnb Ireland UC, Airbnb Payments UK Ltd/Agenzia delle Entrate
      (Cauza C-723/19)
      (2019/C 432/32)
      Limba de procedură: italiana

         Instanța de trimitere

      Consiglio di Stato

         Părțile din procedura principală

         Reclamante: Airbnb Ireland UC, Airbnb Payments UK Ltd

         Pârâtă: Agenzia delle Entrate

         Întrebările preliminare

                  1)

                  Dispozițiile și principiile de drept al Uniunii Europene, printre care articolele 4, 5 și următoarele din Directiva 2015/1535/UE (1), articolul 8 din Directiva 98/34/CE (2) și articolul 56 TFUE, se opun unei reglementări naționale care, fără notificarea prealabilă a Comisiei Europene, impune operatorului unui portal telematic de intermediere imobiliară „reglementări tehnice privind furnizarea unui serviciu al societății informaționale” constând în obligații de informare (transmiterea către Agenzia delle Entrate [Administrația Fiscală] a datelor referitoare la contractele încheiate prin intermediul portalului telematic) și fiscale (reținerea la sursă a impozitului aferent plăților efectuate în legătură cu contractele încheiate prin intermediul portalului telematic și achitarea ulterioară a acestuia la bugetul de stat)?

                  2)

                  Dispozițiile și principiile de drept al Uniunii Europene, printre care articolele 3, 18, 32, 44, 49 și 56, articolul 101 și următoarele, articolele 116, 120, 127 și următoarele TFUE, precum și Directivele 2000/31/CE (3) și 2006/123/CE (4), se opun unei reglementări naționale care:

                              —

                              introduce, în ceea ce privește operatorii unui portal telematic pentru căutarea de imobile de închiriat, obligații de colectare și de transmitere a unor date referitoare la contracte;

                              —

                              introduce, în ceea ce privește aceiași operatori ai unor portaluri telematice care intervin în plata contraprestației din contractele de închiriere pe termen scurt, obligația de a acționa în calitate de terț plătitor al impozitului sau de persoană obligată în solidar la plata impozitului;

                              —

                              introduce, în ceea ce privește operatorii unor portaluri telematice nerezidenți și care nu au o unitate în Italia, obligația de a desemna un reprezentant fiscal;

                              —

                              introduce, inclusiv în ceea ce privește entitățile nerezidente și care nu au o unitate în Italia, obligația de a acționa în calitate de persoană obligată în solidar la plata taxei de ședere?

                  3)

                  Principiile fundamentale de drept al Uniunii Europene se opun, în general, unei reglementări naționale care, în fapt, transferă asupra unei întreprinderi ineficiențele statului în ceea ce privește stabilirea și încasarea impozitelor?

         (1)  Directiva (UE) 2015/1535 a Parlamentului European și a Consiliului din 9 septembrie 2015 referitoare la procedura de furnizare de informații în domeniul reglementărilor tehnice și al normelor privind serviciile societății informaționale (JO 2015, L 241, p. 1).

         (2)  Directiva 98/34/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 22 iunie 1998 de stabilire a unei proceduri pentru furnizarea de informații în domeniul standardelor și reglementărilor tehnice (JO 1998, L 204, p. 37, Ediție specială, 13/vol. 23, p. 207).

         (3)  Directiva 2000/31/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 8 iunie 2000 privind anumite aspecte juridice ale serviciilor societății informaționale, în special ale comerțului electronic, pe piața internă (directiva privind comerțul electronic) (JO 2000, L 178, p. 1, Ediție specială, 13/vol. 29, p. 257).

         (4)  Directiva 2006/123/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 12 decembrie 2006 privind serviciile în cadrul pieței interne (JO 2006, L 376, p. 36, Ediție specială, 13/vol. 58, p. 50).


title: Cauza C-396/18: Hotărârea Curții (Camera întâi) din 7 noiembrie 2019 (cerere de decizie preliminară formulată de Corte suprema di cassazione – Italia) – Gennaro Cafaro/DQ (Trimitere preliminară – Transporturi aeriene – Regulamentul (UE) nr. 1178/2011 – Punctul FCL.065 din anexa I – Domeniu de aplicare ratione temporis – Directiva 2000/78/CE – Egalitate de tratament în ceea ce privește încadrarea în muncă și ocuparea forței de muncă – Discriminare pe motive de vârstă – Articolul 2 alineatul (5) – Articolul 4 alineatul (1) – Reglementare națională care prevede încetarea automată a raportului de muncă la vârsta de 60 de ani – Piloți de aeronave – Protecția securității naționale)

text:
               23.12.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 432/11

      Hotărârea Curții (Camera întâi) din 7 noiembrie 2019 (cerere de decizie preliminară formulată de Corte suprema di cassazione – Italia) – Gennaro Cafaro/DQ
      (Cauza C-396/18) (1)

      (Trimitere preliminară - Transporturi aeriene - Regulamentul (UE) nr. 1178/2011 - Punctul FCL.065 din anexa I - Domeniu de aplicare ratione temporis - Directiva 2000/78/CE - Egalitate de tratament în ceea ce privește încadrarea în muncă și ocuparea forței de muncă - Discriminare pe motive de vârstă - Articolul 2 alineatul (5) - Articolul 4 alineatul (1) - Reglementare națională care prevede încetarea automată a raportului de muncă la vârsta de 60 de ani - Piloți de aeronave - Protecția securității naționale)
      (2019/C 432/11)
      Limba de procedură: italiana

         Instanța de trimitere

      Corte suprema di cassazione

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: Gennaro Cafaro

         Pârât: DQ

         Dispozitivul

      Articolul 2 alineatul (5) din Directiva 2000/78/CE a Consiliului din 27 noiembrie 2000 de creare a unui cadru general în favoarea egalității de tratament în ceea ce privește încadrarea în muncă și ocuparea forței de muncă trebuie interpretat în sensul că nu se opune unei reglementări naționale precum cea în discuție în litigiul principal, care prevede încetarea automată a raportului de muncă al piloților angajați de o societate care exploatează aeronave în cadrul unor activități legate de protecția securității naționale a unui stat membru atunci când ating vârsta de 60 de ani, cu condiția ca o astfel de reglementare să fie necesară pentru securitatea publică, în sensul acestei dispoziții, aspect a cărui verificare revine instanței de trimitere.
      Articolul 4 alineatul (1) din Directiva 2000/78 trebuie interpretat în sensul că nu se opune unei reglementări naționale precum cea în discuție în litigiul principal, care prevede încetarea automată a raportului de muncă al piloților angajați de o societate care exploatează aeronave în cadrul unor activități legate de protecția securității naționale a unui stat membru atunci când ating vârsta de 60 de ani, cu condiția ca o astfel de reglementare să fie proporțională, în sensul acestei dispoziții, aspect a cărui verificare revine instanței de trimitere.

         (1)  JO C 352, 1.10.2018.


title: Cauza T-733/19: Acțiune introdusă la 29 octombrie 2019 – Zhejiang Sunflower Light Energy Science & Technology și Sunowe Solar/Comisia

text:
               23.12.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 432/66

      Acțiune introdusă la 29 octombrie 2019 – Zhejiang Sunflower Light Energy Science & Technology și Sunowe Solar/Comisia
      (Cauza T-733/19)
      (2019/C 432/77)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamante: Zhejiang Sunflower Light Energy Science & Technology LTD (Shaoxing, China), Sunowe Solar GmbH (Nürnberg, Germania) (reprezentanți: Y. Melin, avocat, și D. Arnold, solicitor)

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Concluziile

      Reclamantele solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea Regulamentului de punere în aplicare (UE) 2019/1329 al Comisiei din 6 august 2019 de invalidare a facturilor emise de către Zhejiang Sunflower Light Energy Science & Technology Ltd, care a încălcat angajamentul abrogat prin Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2017/1570;

                  —

                  obligarea Comisiei, precum și a oricărui intervenient a cărui cerere de intervenție în susținerea concluziilor pârâtei ar fi admisă în cursul acestei proceduri, la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamantele invocă trei motive.

                  1.

                  Primul motiv, întemeiat pe faptul că pârâta a acționat în mod nelegal prin declararea facturilor relevante ca fiind nevalide, întrucât competențele pe care s-a bazat în acest sens fie au expirat, fie au fost revocate, dat fiind că Regulamentele de punere în aplicare (UE) nr. 1238/2013 și (UE) nr. 1239/2013 au expirat la 7 decembrie 2015. În mod similar, Regulamentele de punere în aplicare (UE) 2017/367 și (UE) 2017/366 au expirat la 3 septembrie 2018. În orice caz, reclamantele susțin că articolele 2 și 3 din Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2017/367 și articolele 2 și 3 din Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2017/366 fuseseră deja abrogate prin articolul 1 alineatul (4) și prin articolul 3 alineatul (3) din Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2017/1570 al Comisiei.

                  2.

                  Al doilea motiv, întemeiat pe faptul că pârâta a încălcat oricum articolul 8 alineatele (1), (9) și (10) și articolul 10 alineatul (5) din Regulamentul (UE) 2016/1036 al Parlamentului European și al Consiliului din 8 iunie 2016 privind protecția împotriva importurilor care fac obiectul unui dumping din partea țărilor care nu sunt membre ale Uniunii Europene, precum și articolul 13 alineatele (1), (9) și (10) și articolul 16 alineatul (5) din Regulamentul (UE) 2016/1037 al Parlamentului European și al Consiliului din 8 iunie 2016 privind protecția împotriva importurilor care fac obiectul unor subvenții din partea țărilor care nu sunt membre ale Uniunii Europene, atunci când a invalidat facturi conforme cu angajamentul, iar apoi a impus autorităților vamale să perceapă taxe, ca și când nicio factură conformă cu angajamentul nu fusese emisă și comunicată autorităților vamale în momentul în care produsele au fost declarate pentru a fi puse în liberă circulație.
                  Reclamantele invocă astfel o excepție de nelegalitate împotriva articolului 3 alineatul (2) din Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 1238/2013 al Consiliului din 2 decembrie 2013 de instituire a unei taxe antidumping definitive și de percepere definitivă a taxei provizorii impuse pentru importurile de module fotovoltaice pe bază de siliciu cristalin și componentele lor cheie (și anume celule) originare sau expediate din Republica Populară Chineză, împotriva articolului 2 alineatul (2) din Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2017/367 al Comisiei din 1 martie 2017 de instituire a unei taxe antidumping definitive pentru importurile de module fotovoltaice pe bază de siliciu cristalin și componentele lor cheie (și anume celule) originare sau expediate din Republica Populară Chineză, împotriva articolului 2 alineatul (2) din Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 1239/2013 al Consiliului din 2 decembrie 2013 de instituire a unei taxe compensatorii definitive la importurile de module fotovoltaice pe bază de siliciu cristalin și componentele lor cheie (și anume celule) originare sau expediate din Republica Populară Chineză și împotriva articolului 2 alineatul (2) din Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2017/366 al Comisiei din 1 martie 2017 de instituire a unei taxe compensatorii definitive pentru importurile de module fotovoltaice pe bază de siliciu cristalin și componentele lor cheie (și anume celule) originare sau expediate din Republica Populară Chineză, care acordă pârâtei competența de a declara nevalide facturi conforme cu angajamentul și de a impune autorităților vamale să perceapă taxe asupra importurilor realizate în trecut și puse în liberă circulație.

                  3.

                  Al treilea motiv, întemeiat pe faptul că, în cazul în care Curtea ar considera că competențele utilizate de pârâtă nu au expirat, îndreptățind-o să impună taxe vamale în mod retroactiv, aceste taxe vamale nu pot fi aplicate panourilor solare care au fost vândute unei părți afiliate înainte de 30 septembrie 2014 și utilizate într-un parc solar deținut de această parte sau care nu au fost revândute niciodată unui client independent și au fost păstrate în stoc.


title: Cauza T-279/18: Hotărârea Tribunalului din 17 octombrie 2019 – Alliance Pharmaceuticals/EUIPO – AxiCorp (AXICORP ALLIANCE) („Marcă a Uniunii Europene – Procedură de opoziție – Înregistrare internațională care desemnează Uniunea Europeană – Marca verbală AXICORP ALLIANCE – Mărcile verbală și figurativă anterioare ale Uniunii Europene ALLIANCE – Motive relative de refuz – Articolul 8 alineatul (1) litera (b) și alineatul (5) din Regulamentul (UE) 2017/1001 – Dovada utilizării serioase a mărcilor anterioare – Articolul 47 alineatul (2) din Regulamentul 2017/1001 – Interpretarea descrierii produselor reluate în lista alfabetică ce însoțește Clasificarea de la Nisa”)

text:
               23.12.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 432/40

      Hotărârea Tribunalului din 17 octombrie 2019 – Alliance Pharmaceuticals/EUIPO – AxiCorp (AXICORP ALLIANCE)
      (Cauza T-279/18) (1)

      („Marcă a Uniunii Europene - Procedură de opoziție - Înregistrare internațională care desemnează Uniunea Europeană - Marca verbală AXICORP ALLIANCE - Mărcile verbală și figurativă anterioare ale Uniunii Europene ALLIANCE - Motive relative de refuz - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) și alineatul (5) din Regulamentul (UE) 2017/1001 - Dovada utilizării serioase a mărcilor anterioare - Articolul 47 alineatul (2) din Regulamentul 2017/1001 - Interpretarea descrierii produselor reluate în lista alfabetică ce însoțește Clasificarea de la Nisa”)
      (2019/C 432/45)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Alliance Pharmaceuticals Ltd (Chippenham, Regatul Unit) (reprezentant: M. Edenborough, QC)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentanți: J. Crespo Carrillo și H. O’Neill, agenți)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO, intervenientă la Tribunal: AxiCorp GmbH (Friedrichsdorf, Germania)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 7 februarie 2018 (cauza R 1473/2017-5) privind o procedură de opoziție între Alliance Pharmaceuticals și AxiCorp

         Dispozitivul

                  1)

                     Anulează Decizia Camerei a cincea de recurs a Oficiului Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO) din 7 februarie 2018 (cauza R 1473/2017-5) privind o procedură de opoziție între Alliance Pharmaceuticals Ltd și AxiCorp GmbH, în măsura în care camera de recurs a respins calea de atac care s-a aflat pe rolul său în ceea ce privește motivele de opoziție prevăzute la articolul 8 alineatul (1) litera (b) și alineatul (5) din Regulamentul 2017/1001.

                  2)

                     Respinge în rest acțiunea.

                  3)

                     Obligă EUIPO la plata cheltuielilor de judecată, inclusiv a cheltuielilor necesare efectuate de Alliance Pharmaceuticals în vederea desfășurării procedurii care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO.

         (1)  JO C 231, 2.7.2018


title: Cauzele conexate C-469/18 și C-470/18: Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 24 octombrie 2019 (cereri de decizie preliminară formulate de Hof van Cassatie - Belgia) – IN (C-469/18), JM (C-470/18)/Belgische Staat (Trimitere preliminară – Dispoziții fiscale – Impozitul pe veniturile persoanelor fizice – Inadmisibilitatea cererii de decizie preliminară)

text:
               23.12.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 432/11

      Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 24 octombrie 2019 (cereri de decizie preliminară formulate de Hof van Cassatie - Belgia) – IN (C-469/18), JM (C-470/18)/Belgische Staat
      (Cauzele conexate C-469/18 și C-470/18) (1)

      (Trimitere preliminară - Dispoziții fiscale - Impozitul pe veniturile persoanelor fizice - Inadmisibilitatea cererii de decizie preliminară)
      (2019/C 432/12)
      Limba de procedură: neerlandeza

         Instanța de trimitere

      Hof van Cassatie

         Părțile din procedura principală

         Recurenți: IN (C-469/18), JM (C-470/18)

         Intimați: Belgische Staat

         Dispozitivul

      Cererile de decizie preliminară formulate de Hof van Cassatie (Curtea de Casație, Belgia), prin deciziile din 28 iunie 2018, sunt inadmisibile.

         (1)  JO C 427, 26.11.2018.


title: Cauza T-310/18: Hotărârea Tribunalului din 24 octombrie 2019 – EPSU și Goudriaan/Comisia („Politica socială – Dialog între partenerii sociali la nivelul Uniunii – Acord intitulat «Cadrul general de informare și de consultare a funcționarilor și [a] angajaților administrațiilor guvernelor centrale» – Cerere comună a părților semnatare de a pune în aplicare acest acord la nivelul Uniunii – Refuz al Comisiei de a prezenta Consiliului o propunere de decizie – Acțiune în anulare – Act supus căilor de atac – Admisibilitate – Marja de apreciere a Comisiei – Autonomia partenerilor sociali – Principiul subsidiarității – Proporționalitate”)

text:
               23.12.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 432/41

      Hotărârea Tribunalului din 24 octombrie 2019 – EPSU și Goudriaan/Comisia
      (Cauza T-310/18) (1)

      („Politica socială - Dialog între partenerii sociali la nivelul Uniunii - Acord intitulat «Cadrul general de informare și de consultare a funcționarilor și [a] angajaților administrațiilor guvernelor centrale» - Cerere comună a părților semnatare de a pune în aplicare acest acord la nivelul Uniunii - Refuz al Comisiei de a prezenta Consiliului o propunere de decizie - Acțiune în anulare - Act supus căilor de atac - Admisibilitate - Marja de apreciere a Comisiei - Autonomia partenerilor sociali - Principiul subsidiarității - Proporționalitate”)
      (2019/C 432/46)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamanți: European Federation of Public Service Unions (EPSU) (Bruxelles, Belgia) și Jan Willem Goudriaan (Bruxelles) (reprezentanți: R. Arthur, solicitor, R. Palmer și K. Apps, barristers)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: I. Martínez del Peral, M. van Beek și M. Kellerbauer, agenți)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE prin care se solicită anularea Deciziei Comisiei din 5 martie 2018 privind refuzul de a prezenta Consiliului Uniunii Europene o propunere de decizie de punere în aplicare a acordului intitulat „Cadrul general de informare și de consultare a funcționarilor și [a] angajaților administrațiilor guvernelor centrale”, semnat de Délégation syndicale de l’administration nationale et européenne [Delegația Sindicatelor din Administrația Națională și Europeană] (DSANE) și de Employeurs de l’administration publique européenne [Angajatorii din Administrația Publică Europeană] (EAPE) la 21 decembrie 2015

         Dispozitivul

                  1)

                     Respinge acțiunea.

                  2)

                     European Federation of Public Service Unions (EPSU) și domnul Jan Goudriaan, pe de o parte, și Comisia Europeană, pe de altă parte, suportă propriile cheltuieli de judecată.

         (1)  JO C 259, 23.7.2018.


title: Cauza T-684/18: Hotărârea Tribunalului din 16 octombrie 2019 – ZV/Comisia („Funcție publică – Funcționari – Recrutare – Anunț pentru ocuparea unui post vacant – Mediator adjunct al Comisiei – Procedură – Aprecierea meritelor”)

text:
               23.12.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 432/51

      Hotărârea Tribunalului din 16 octombrie 2019 – ZV/Comisia
      (Cauza T-684/18) (1)

      („Funcție publică - Funcționari - Recrutare - Anunț pentru ocuparea unui post vacant - Mediator adjunct al Comisiei - Procedură - Aprecierea meritelor”)
      (2019/C 432/59)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamantă: ZV (reprezentant: J.-N. Louis, avocat)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: L. Radu Bouyon, G. Berscheid și L. Vernier, agenți)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 270 TFUE și având ca obiect anularea deciziei Comisiei din 8 februarie 2018 de numire a lui A ca mediator adjunct al Comisiei și a notei din 12 februarie 2018 prin intermediul căreia Comisia a informat-o pe reclamantă cu privire la rezultatul procedurii de selecție.

         Dispozitivul

                  1)

                     Respinge acțiunea.

                  2)

                     ZV suportă, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, cheltuielile de judecată efectuate de Comisia Europeană.

         (1)  JO C 35, 28.1.2019.


title: Cauza C-515/18: Hotărârea Curții (Camera a zecea) din 24 octombrie 2019 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunale Amministrativo Regionale per la Sardegna - Italia) – Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato/Regione autonoma della Sardegna (Trimitere preliminară – Regulamentul (CE) nr. 1370/2007 – Servicii publice de transport de călători – Transport feroviar – Contracte de serviciu public – Atribuire directă – Obligație de publicare prealabilă a unui anunț privind atribuirea directă – Întindere)

text:
               23.12.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 432/12

      Hotărârea Curții (Camera a zecea) din 24 octombrie 2019 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunale Amministrativo Regionale per la Sardegna - Italia) – Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato/Regione autonoma della Sardegna
      (Cauza C-515/18) (1)

      (Trimitere preliminară - Regulamentul (CE) nr. 1370/2007 - Servicii publice de transport de călători - Transport feroviar - Contracte de serviciu public - Atribuire directă - Obligație de publicare prealabilă a unui anunț privind atribuirea directă - Întindere)
      (2019/C 432/13)
      Limba de procedură: italiana

         Instanța de trimitere

      Tribunale Amministrativo Regionale per la Sardegna

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato

         Pârâtă: Regione autonoma della Sardegna

         cu participarea: Trenitalia SpA

         Dispozitivul

      Articolul 7 alineatele (2) și (4) din Regulamentul (CE) nr. 1370/2007 al Parlamentului European și al Consiliului din 23 octombrie 2007 privind serviciile publice de transport feroviar și rutier de călători și de abrogare a Regulamentelor (CEE) nr. 1191/69 și nr. 1107/70 ale Consiliului trebuie interpretat în sensul că autoritățile naționale competente care au intenția de a atribui direct un contract de servicii publice de transport feroviar de călători nu sunt obligate, pe de o parte, să publice sau să comunice operatorilor economici eventual interesați toate informațiile necesare pentru ca aceștia să fie în măsură să elaboreze o ofertă suficient de detaliată și care să poată face obiectul unei evaluări comparative și, pe de altă parte, să efectueze o astfel de evaluare comparativă a tuturor ofertelor eventual primite în urma publicării acestor informații.

         (1)  JO C 436, 3.12.2018.


title: Cauza T-708/18: Hotărârea Tribunalului din 24 octombrie 2019 – ZPC Flis/EUIPO – Aldi Einkauf (FLIS Happy Moreno choco) („Marcă a Uniunii Europene – Procedură de opoziție – Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurative FLIS Happy Moreno choco – Mărcile naționale figurative anterioare MORENO – Motiv relativ de refuz – Risc de confuzie – Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 [devenit articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001] – Înlocuirea listei produselor acoperite de mărcile naționale figurative anterioare – Rectificarea deciziei camerei de recurs – Articolul 102 alineatul (1) din Regulamentul 2017/1001 – Temei juridic – Practică decizională anterioară – Securitate juridică – Încredere legitimă”)

text:
               23.12.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 432/51

      Hotărârea Tribunalului din 24 octombrie 2019 – ZPC Flis/EUIPO – Aldi Einkauf (FLIS Happy Moreno choco)
      (Cauza T-708/18) (1)

      („Marcă a Uniunii Europene - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurative FLIS Happy Moreno choco - Mărcile naționale figurative anterioare MORENO - Motiv relativ de refuz - Risc de confuzie - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 [devenit articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001] - Înlocuirea listei produselor acoperite de mărcile naționale figurative anterioare - Rectificarea deciziei camerei de recurs - Articolul 102 alineatul (1) din Regulamentul 2017/1001 - Temei juridic - Practică decizională anterioară - Securitate juridică - Încredere legitimă”)
      (2019/C 432/60)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: ZPC Flis sp.j. (Radziejowice, Polonia) (reprezentant: M. Kondrat, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentanți: K. Kompari și H. O’Neill, agenți)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO, intervenientă la Tribunal: Aldi Einkauf GmbH & Co. OHG (Essen, Germania) (reprezentanți: N. Lützenrath, U. Rademacher, C. Fürsen și M. Minkner, avocați)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei întâi de recurs a EUIPO din 13 septembrie 2018 (cauza R 2113/2017-1) privind o procedură de opoziție între Aldi Einkauf și ZPC Flis

         Dispozitivul

                  1)

                     Anulează Decizia Camerei întâi de recurs a Oficiului Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO) din 13 septembrie 2018 (cauza R 2113/2017-1) în măsura în care prin aceasta se refuză înregistrarea mării solicitate pentru produsele următoare: „înlocuitori de cafea; ceai, cacao; produse derivate din cacao; băuturi pe bază de ciocolată; toate produsele citate anterior în formă instant”, excepție făcând cacaua în ceea ce le privește pe acestea din urmă.

                  2)

                     Admite opoziția pentru toate produsele și serviciile vizate în cererea de înregistrare, cu excepția serviciilor care fac parte din clasa 35 și corespund următoarei descrieri: „Vânzare cu amănuntul sau cu ridicata de forme de biscuiți mici, vânzare cu ridicata sau cu amănuntul de forme de biscuiți mici pe internet”.

                  3)

                     Respinge în rest acțiunea.

                  4)

                     Fiecare parte suportă propriile cheltuieli de judecată.

         (1)  JO C 44, 4.2.2019.


title: Cauza T-734/19: Acțiune introdusă la 4 noiembrie 2019 – Junqueras i Vies/Parlamentul

text:
               23.12.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 432/68

      Acțiune introdusă la 4 noiembrie 2019 – Junqueras i Vies/Parlamentul
      (Cauza T-734/19)
      (2019/C 432/78)
      Limba de procedură: spaniola

         Părțile

         Reclamant: Oriol Junqueras i Vies (Sant Joan de Vilatorrada, Spania) (reprezentant: A. Van den Eynde Adroer, avocat)

         Pârât: Parlamentul European

         Concluziile

      Reclamantul solicită Tribunalului să considere că cererea de introducere a unei acțiuni împotriva actului atacat, împreună cu documentele anexate la acesta, a fost depusă în termen, să o admită și, având în vedere motivele invocate în aceasta, să anuleze actul atacat al președintelui Parlamentului European, cu suportarea cheltuielilor de judecată de către pârât.

         Motivele și principalele argumente

      Prezenta acțiune este îndreptată împotriva deciziei președintelui Parlamentului European, domnul Sassoli, din 22 august 2019, prin care acesta se declară necompetent și, prin urmare, respinge cererea din 4 iulie 2019 care i-a fost adresată în scopul activării, în conformitate cu articolul 8 din Regulamentul de procedură al Parlamentului European, a procedurii de intervenție urgentă pentru a garanta imunitatea parlamentară a domnului Junqueras i Vies.
      În susținerea acțiunii, reclamantul invocă un motiv unic, întemeiat pe încălcarea articolului 8 din Regulamentul de procedură al Parlamentului European, prin faptul că președintele Parlamentului European s-a declarat necompetent în a trata cel puțin cererea de protecție a imunității domnului Oriol Junqueras i Vies, depusă la 4 iulie 2019, în condițiile în care cauza suscită îndoieli serioase în materie de drept în ceea ce privește respectarea dreptului Uniunii, în special în legătură cu protecția imunității parlamentarilor europeni, iar aceasta fără nicio examinare a cauzei și exclusiv în temeiul comunicării transmise de Junta Electoral Central de España (Comisia Electorală Centrală din Spania) prin care mandatul domnului Oriol Junqueras i Vies a fost declarat vacant.
      În această privință, se susține că:

                  —

                  Cerința privind promisiunea sau jurământul de a respecta Constituția spaniolă impusă de legislația electorală națională reprezintă o normă fundamentală de procedură care încalcă prevederile Actului electoral european din 1976.

                  —

                  Declarația Comisiei Electorale Centrale din Spania de vacantare a mandatului, pentru un motiv care nu este prevăzut în Actul electoral european din 1976, fără activarea mecanismului de înlocuire a mandatului, încalcă articolul 13 din Actul electoral menționat și decizia privind componența Parlamentului European.

                  —

                  Decizia este nemotivată și arbitrară, aceasta ridicând, în ceea ce privește faptele și situația descrisă, îndoieli serioase în materie de drept al Uniunii, care au fost prezentate atât de Sala Penal del Tribunal Supremo de España (Secția penală a Curții Supreme din Spania), cât și de Curtea de Justiție a Uniunii Europene, aceasta declarând admisibilă întrebarea preliminară înregistrată cu numărul C-502/19.

                  —

                  Interpretarea articolului 8 din Regulamentul de procedură al Parlamentului European trebuie să fie conformă cu principiul efectivității maxime a drepturilor și normelor prevăzute de TUE și la articolul 39, la articolul 20 alineatele (1) și (2), la articolul 21 și la articolul 52 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, la articolul 3 din Protocolul 1 la CEDO, la articolul 9 din Protocolul (nr. 7) privind privilegiile și imunitățile Uniunii Europene, la articolul 5 din Actul electoral european din 1976 și la articolul 3 alineatul (1) din Regulamentul de procedură al Parlamentului European, precum și a jurisprudenței și rapoartelor care interpretează aceste dispoziții, astfel încât decizia nemotivată a președintelui Parlamentului European prin care acesta s-a declarat necompetent să trateze cererea care i-a fost adresată în conformitate cu articolul 8 din Regulamentul de procedură al Parlamentului European le încalcă și este nulă.


title: Cauza C-636/18: Hotărârea Curții (Camera a șaptea) din 24 octombrie 2019 – Comisia Europeană/Republica Franceză (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru – Mediu – Directiva 2008/50/CE – Calitatea aerului înconjurător – Articolul 13 alineatul (1) și anexa XI – Depășire sistematică și persistentă a valorilor-limită pentru dioxidul de azot (NO2) în anumite zone și aglomerări franceze – Articolul 23 alineatul (1) – Anexa XV – Perioadă de depășire „cât mai scurtă cu putință” – Măsuri potrivite)

text:
               23.12.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 432/13

      Hotărârea Curții (Camera a șaptea) din 24 octombrie 2019 – Comisia Europeană/Republica Franceză
      (Cauza C-636/18) (1)

      (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru - Mediu - Directiva 2008/50/CE - Calitatea aerului înconjurător - Articolul 13 alineatul (1) și anexa XI - Depășire sistematică și persistentă a valorilor-limită pentru dioxidul de azot (NO2) în anumite zone și aglomerări franceze - Articolul 23 alineatul (1) - Anexa XV - Perioadă de depășire „cât mai scurtă cu putință” - Măsuri potrivite)
      (2019/C 432/14)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: J.-F. Brakeland, E. Manhaeve și K. Petersen, agenți)

         Pârâtă: Republica Franceză (reprezentanți: D. Colas, J. Traband și A. Alidière, agenți)

         Dispozitivul

                  1)

                  Prin depășirea în mod sistematic și persistent, începând cu 1 ianuarie 2010, a valorii-limită anuale pentru dioxidul de azot (NO2) în următoarele 12 aglomerări și zone de calitate a aerului franceze, și anume Marsilia (FR03A02), Toulon (FR03A03), Paris (FR04A01), Auvergne-Clermont-Ferrand (FR07A01), Montpellier (FR08A01), Toulouse Midi-Pirinei (FR12A01), zona urbană regională (ZUR) Reims Champagne-Ardenne (FR14N10), Grenoble Ron-Alpi (FR15A01), Strasbourg (FR16A02), Lyon Ron-Alpi (FR20A01), ZUR Vallée de l’Arve Ron-Alpi (FR20N10) și Nisa (FR24A01), și prin depășirea în mod sistematic și persistent, începând cu 1 ianuarie 2010, a valorii-limită orare pentru NO2 în două aglomerări și zone de calitate a aerului, și anume Paris (FR04A01) și Lyon Ron-Alpi (FR20A01), Republica Franceză a continuat, de la această dată, să încalce obligațiile care îi revin în temeiul articolului 13 alineatul (1) din Directiva 2008/50/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 21 mai 2008 privind calitatea aerului înconjurător și un aer mai curat pentru Europa coroborat cu anexa XI la aceasta, de la intrarea în vigoare a valorilor-limită în anul 2010.
                  Republica Franceză nu și-a îndeplinit, începând cu 11 iunie 2010, obligațiile care îi revin în temeiul articolului 23 alineatul (1) din directiva menționată coroborat cu anexa XV la aceasta, în special obligația stabilită la articolul 23 alineatul (1) al doilea paragraf din aceeași directivă de a se asigura ca perioada de depășire să fie cât mai scurtă cu putință.

                  2)

                  Obligă Republica Franceză la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 445, 10.12.2018.


title: Cauza C-35/19: Hotărârea Curții (Camera a opta) din 24 octombrie 2019 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunal de première instance de Liège - Belgia) – BU/État belge (Trimitere preliminară – Libera circulație a lucrătorilor – Egalitate de tratament – Impozit pe venit – Legislație națională – Scutire de impozit pentru indemnizațiile acordate persoanelor cu handicap – Indemnizații primite în alt stat membru – Excludere – Diferență de tratament)

text:
               23.12.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 432/13

      Hotărârea Curții (Camera a opta) din 24 octombrie 2019 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunal de première instance de Liège - Belgia) – BU/État belge
      (Cauza C-35/19) (1)

      (Trimitere preliminară - Libera circulație a lucrătorilor - Egalitate de tratament - Impozit pe venit - Legislație națională - Scutire de impozit pentru indemnizațiile acordate persoanelor cu handicap - Indemnizații primite în alt stat membru - Excludere - Diferență de tratament)
      (2019/C 432/15)
      Limba de procedură: franceza

         Instanța de trimitere

      Tribunal de première instance de Liège

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: BU

         Pârât: État belge

         Dispozitivul

      Articolul 45 TFUE trebuie interpretat în sensul că se opune unei reglementări a unui stat membru precum cea în discuție în litigiul principal, care, fără a prevedea justificări în această privință, aspect a cărui verificare este însă de competența instanței de trimitere, prevede că scutirea fiscală aplicabilă indemnizațiilor pentru persoanele cu handicap este subordonată condiției ca aceste indemnizații să fie plătite de un organism al statului membru vizat și exclude, așadar, de la beneficiul acestei scutiri indemnizațiile de aceeași natură plătite de un alt stat membru, chiar dacă beneficiarul indemnizațiilor menționate are reședința în statul membru vizat.

         (1)  JO C 103, 18.3.2019.


title: Cauza T-41/19: Hotărârea Tribunalului din 24 octombrie 2019 – MSI Svetovanje/EUIPO – Industrial Farmaceutica Cantabria (nume) („Marcă a Uniunii Europene – Procedură de opoziție – Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurative figurativă nume – Marca Uniunii Europene verbală anterioară numederm – Motiv relativ de refuz – Risc de confuzie – Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001”)

text:
               23.12.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 432/53

      Hotărârea Tribunalului din 24 octombrie 2019 – MSI Svetovanje/EUIPO – Industrial Farmaceutica Cantabria (nume)
      (Cauza T-41/19) (1)

      („Marcă a Uniunii Europene - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurative figurativă nume - Marca Uniunii Europene verbală anterioară numederm - Motiv relativ de refuz - Risc de confuzie - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001”)
      (2019/C 432/62)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: MSI Svetovanje, marketing, d.o.o. (Vrhnika, Slovenia) (reprezentant: M. Maček, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentanți: K. Kompari și H. O’Neill, agenți)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO: Industrial Farmaceutica Cantabria, SA (Madrid, Spania)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 8 noiembrie 2018 (cauza R 722/2018-5) privind o procedură de opoziție între Industrial Farmaceutica Cantabria și Nutrismart d.o.o.

         Dispozitivul

                  1)

                     Respinge acțiunea.

                  2)

                     Obligă MSI Svetovanje, marketing, d.o.o. la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 112, 25.3.2019.


title: Cauza T-240/19: Hotărârea Tribunalului din 7 noiembrie 2019 – A9.com/EUIPO (Reprezentarea unui clopot) („Marcă a Uniunii Europene – Cerere de înregistrare a unei mărci figurative a Uniunii Europene reprezentând un clopot – Motiv absolut de refuz – Obligația de motivare – Articolul 94 din Regulamentul (UE) 2017/1001 – Lipsa caracterului distinctiv – Articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul 2017/1001”)

text:
               23.12.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 432/54

      Hotărârea Tribunalului din 7 noiembrie 2019 – A9.com/EUIPO (Reprezentarea unui clopot)
      (Cauza T-240/19) (1)

      („Marcă a Uniunii Europene - Cerere de înregistrare a unei mărci figurative a Uniunii Europene reprezentând un clopot - Motiv absolut de refuz - Obligația de motivare - Articolul 94 din Regulamentul (UE) 2017/1001 - Lipsa caracterului distinctiv - Articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul 2017/1001”)
      (2019/C 432/63)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: A9.com, Inc. (Palo Alto, California, Statele Unite) (reprezentanți: A. Klett, C. Mikyska și R. Walther, avocați)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO) (reprezentanți: L. Rampini și H. O’Neill, agenți)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a doua de recurs a EUIPO din 4 februarie 2019 (cauza R 1309/2018-2) privind o cerere de înregistrare ca marcă a Uniunii Europene a semnului figurativ reprezentând un clopot

         Dispozitivul

                  1)

                     Respinge acțiunea.

                  2)

                     Obligă A9.com, Inc. la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 213, 24.6.2019.


title: Cauza C-296/19 P: Recurs introdus la 10 aprilie 2019 de Etnia Dreams, S.L. împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera întâi) din 13 februarie 2019 în cauza T-823/17, Etnia Dreams/EUIPO – Poisson (Etnik)

text:
               23.12.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 432/14

      Recurs introdus la 10 aprilie 2019 de Etnia Dreams, S.L. împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera întâi) din 13 februarie 2019 în cauza T-823/17, Etnia Dreams/EUIPO – Poisson (Etnik)
      (Cauza C-296/19 P)
      (2019/C 432/16)
      Limba de procedură: spaniola

         Părțile

         Recurentă: Etnia Dreams, S.L. (reprezentant: P. Gago Comes, abogado)

         Cealaltă parte din procedură: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală
      Prin ordonanța din 6 noiembrie 2019, Curtea de Justiție (Camera a zecea) a respins recursul și a obligat Etnia Dreams, S.L. să suporte propriile cheltuieli de judecată


title: Cauza T-735/19: Acțiune introdusă la 30 octombrie 2019 – Frank Recruitment Group Services/EUIPO - Pearson plc (PEARSON FRANK)

text:
               23.12.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 432/69

      Acțiune introdusă la 30 octombrie 2019 – Frank Recruitment Group Services/EUIPO - Pearson plc (PEARSON FRANK)
      (Cauza T-735/19)
      (2019/C 432/79)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Frank Recruitment Group Services Ltd (Newcastle upon Tyne, Regatul Unit) (reprezentant: J. Dennis, Solicitor)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Pearson plc (Londra, Regatul Unit)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Solicitantul mărcii în litigiu: reclamanta

         Marca în litigiu: cererea mărcii Uniunii Europene verbale „PEARSON FRANK” – cererea de înregistrare nr. 15 841 851

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție

         Decizia atacată: Decizia Camerei a patra de recurs a EUIPO din 26 august 2019 în cauza R 1884/2018-4

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                  obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele invocate

                  —

                  încălcarea articolului 94 din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului;

                  —

                  încălcarea articolului 95 din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului;

                  —

                  încălcarea articolului 47 alineatul (2) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului;

                  —

                  încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului;

                  —

                  încălcarea articolului 47 alineatul (5) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.


title: Cauza T-736/19: Acțiune introdusă la 4 noiembrie 2019 – HA/Comisia

text:
               23.12.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 432/70

      Acțiune introdusă la 4 noiembrie 2019 – HA/Comisia
      (Cauza T-736/19)
      (2019/C 432/80)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamanta: HA (reprezentant: S. Kreicher, avocată)

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  declararea acțiunii ca admisibilă;

                  —

                  admiterea acțiunii pe fond;

                  —

                  prin urmare, anularea deciziei autorității împuternicite să facă numiri datată 13 august 2019 și notificată la 24 august 2019 de răspuns la reclamația formulată de reclamantă la 14 aprilie 2019 (nr. R/249/19);

                  —

                  obligarea Comisiei Europene la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamanta invocă un singur motiv, întemeiat pe încălcarea actelor cu putere de lege și normelor administrative aplicabile și, în special, a Deciziei C(2007) 3195 a Comisiei din 2 iulie 2007 de stabilire a dispozițiilor generale de punere în aplicare privind rambursarea cheltuielilor medicale, în măsura în care decizia atacată a stabilit un plafon de rambursare de 3 100 de euro pentru închirierea unui aparat pentru tratarea apneei în somn corespunzătoare perioadei 1 martie 2019-29 februarie 2024, în condițiile în care decizia menționată nu stabilește niciun cuantum maxim rambursabil în caz de închiriere pentru o durata de utilizare de trei luni sau mai mare.


title: Cauza T-557/17: Ordonanța Tribunalului din 24 octombrie 2019 – Liaño Reig/SRB („Acțiune în anulare – Politică economică și monetară – Cerere de compensare – Mecanismul unic de rezoluție a instituțiilor de credit și a anumite firme de investiții – Procedură de rezoluție – Schemă de rezoluție în privința Banco Popular Español – Anulare parțială – Inseparabilitate – Inadmisibilitate”)

text:
               23.12.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 432/54

      Ordonanța Tribunalului din 24 octombrie 2019 – Liaño Reig/SRB
      (Cauza T-557/17) (1)

      („Acțiune în anulare - Politică economică și monetară - Cerere de compensare - Mecanismul unic de rezoluție a instituțiilor de credit și a anumite firme de investiții - Procedură de rezoluție - Schemă de rezoluție în privința Banco Popular Español - Anulare parțială - Inseparabilitate - Inadmisibilitate”)
      (2019/C 432/64)
      Limba de procedură: spaniola

         Părțile

         Reclamantă: Carmen Liaño Reig (Alcobendas, Spania) (reprezentant: F. López Antón, avocat)

         Pârât: Comitetul unic de rezoluție (SRB) (reprezentanți: B. Meyring, S. Schelo, F. Málaga Diéguez, F. Fernández de Trocóniz Robles, T. Klupsch, M. Bettermann, S. Ianc și M. Rickert, avocați)

         Obiectul

      Pe de o parte, cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE și având ca obiect anularea articolului 6 alineatul (1) litera (d) din Decizia SRB/EES/2017/08 a SRB din 7 iunie 2017 privind o schemă de rezoluție în privința Banco Popular Español, SA, în măsura în care această dispoziție prevede conversia instrumentelor de fonduri proprii de nivel 2 identificate prin International Securities Identification Number (numărul internațional de identificare a valorilor mobiliare, ISIN) XS 0550098569 în acțiuni noi ale Banco Popular Español, precum și a evaluării provizorii efectuate de expertul independent și a evaluării provizorii efectuate de SRB și, pe de altă parte, cerere întemeiată pe articolul 266 TFUE și având ca obiect compensarea, consecutivă anulării, a pierderii pretins suferite ca urmare a acestei conversii

         Dispozitivul

                  1)

                     Respinge acțiunea ca inadmisibilă.

                  2)

                     Nu mai este necesară pronunțarea asupra cererilor de intervenție formulate de Banco Santander, SA, de Regatul Spaniei și de Comisia Europeană.

                  3)

                     Carmen Liaño Reig suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de Comitetul unic de rezoluție (SRB), cu excepția celor aferente cererilor de intervenție.

                  4)

                     Doamna Liaño Reig, SRB, Banco Santander, Regatul Spaniei și Comisia Europeană suportă fiecare propriile cheltuieli de judecată aferente cererilor de intervenție.

         (1)  JO C 357, 23.10.2017.


title: Cauza T-737/19: Acțiune introdusă la 5 noiembrie 2019 – Huevos Herrera Mejías/EUIPO - Montesierra (MontiSierra HUEVOS CON SABOR A CAMPO)

text:
               23.12.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 432/70

      Acțiune introdusă la 5 noiembrie 2019 – Huevos Herrera Mejías/EUIPO - Montesierra (MontiSierra HUEVOS CON SABOR A CAMPO)
      (Cauza T-737/19)
      (2019/C 432/81)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: spaniola

         Părțile

         Reclamantă: Huevos Herrera Mejías, SL (Torre Alháquime, Spania) (reprezentant: E. Manresa Medina, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Montesierra, SA (Jerez de la Frontera, Spania)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Solicitantul mărcii în litigiu: reclamanta

         Marca în litigiu: înregistrarea mărcii Uniunii Europene figurative MontiSierra HUEVOS CON SABOR A CAMPO – cererea de înregistrare nr. 15 670 871

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție

         Decizia atacată: Decizia Camerei a patra de recurs a EUIPO din 2 septembrie 2019 în cauza R 2021/2018-4

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                  obligarea EUIPO și a eventualilor intervenienți în susținerea concluziilor acestuia la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivul invocat

      Încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.


title: Cauza T-739/19: Acțiune introdusă la 6 noiembrie 2019 – Productos Jamaica/EUIPO – Alada 1850 (flordeJamaica)

text:
               23.12.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 432/71

      Acțiune introdusă la 6 noiembrie 2019 – Productos Jamaica/EUIPO – Alada 1850 (flordeJamaica)
      (Cauza T-739/19)
      (2019/C 432/82)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: spaniola

         Părțile

         Reclamantă: Productos Jamaica, SL (Algezares, Spania) (reprezentant: I. Temiño Ceniceros, abogado)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Alada 1850, SL (Barberá del Vallés, Spania)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Titularul mărcii în litigiu: reclamanta

         Marca în litigiu: marca figurativă flordeJamaica – marca Uniunii Europene nr. 9 003 989

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție

         Decizia atacată: Decizia Camerei întâi de recurs a EUIPO din 24 iulie 2019 în cauzele conexate R 1431/2018-1 și R 1440/2018-1

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  Declararea admisibilității acțiunii precum și a anexelor;

                  —

                  anularea în tot a deciziei atacate;

                  —

                  obligarea EUIPO și a intervenientei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele invocate

                  —

                  Deși dovezile de utilizare aduse de cele două părți din procedura de declarare a nulității care face obiectul prezentei acțiuni nu permit aplicarea excepției de limitare a drepturilor ca urmare a toleranței mărcii, susținută de reclamantă, acestea constituie dovezi clare ale coexistenței pe piață a mărcilor în cauză, prelungită în timp și tolerată de cealaltă parte, ceea ce constituie o justă cauză pentru utilizarea mărcii contestate; în plus confirmă inexistența riscului de confuzie pe piață.

                  —

                  din dovezile aduse de cealaltă parte nu se poate deduce că marca anterioară a dobândit caracter distinctiv ridicat prin utilizarea acesteia în Spania.

                  —

                  în speță nu se poate deduce riscul de confuzie pentru toate produsele și serviciile mărcii contestate și, prin urmare, nu se poate declara nulitatea totală a acesteia.


title: Cauza T-313/19: Ordonanța Tribunalului din 23 octombrie 2019 – Taghani/Comisia

text:
               23.12.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 432/72

      Ordonanța Tribunalului din 23 octombrie 2019 – Taghani/Comisia
      (Cauza T-313/19) (1)

      (2019/C 432/83)
      Limba de procedură: franceza
      Președintele Camerei a doua a dispus radierea cauzei.

         (1)  JO C 246, 22.7.2019.


title: Cauze conexate C-477/18 și 478/18: Hotărârea Curții (Camera a patra) din 19 decembrie 2019 (cerere de decizie preliminară formulată de College van Beroep voor het Bedrijfsleven - Țările de Jos) – Exportslachterij J. Gosschalk en Zn. BV (C-477/18), Compaxo Vlees Zevenaar BV, Ekro BV, Vion Apeldoorn BV, Vitelco BV (C-478/18)/Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit (Trimitere preliminară – Regulamentul (CE) nr. 882/2004 – Articolul 27 alineatele (1) și (4) – Anexa VI punctele 1 și 2 – Controale oficiale privind hrana pentru animale și produsele alimentare – Finanțare – Onorarii datorate pentru controalele oficiale – Calcul – Noțiunea de „personal care participă la controalele oficiale” – Includerea personalului administrativ și auxiliar – Posibilitatea de a factura sferturi de oră solicitate de abator în scopul controalelor oficiale, dar neefectuate – Condiții)

text:
               24.2.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 61/11

      Hotărârea Curții (Camera a patra) din 19 decembrie 2019 (cerere de decizie preliminară formulată de College van Beroep voor het Bedrijfsleven - Țările de Jos) – Exportslachterij J. Gosschalk en Zn. BV (C-477/18), Compaxo Vlees Zevenaar BV, Ekro BV, Vion Apeldoorn BV, Vitelco BV (C-478/18)/Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit
      (Cauze conexate C-477/18 și 478/18) (1)

      (Trimitere preliminară - Regulamentul (CE) nr. 882/2004 - Articolul 27 alineatele (1) și (4) - Anexa VI punctele 1 și 2 - Controale oficiale privind hrana pentru animale și produsele alimentare - Finanțare - Onorarii datorate pentru controalele oficiale - Calcul - Noțiunea de „personal care participă la controalele oficiale” - Includerea personalului administrativ și auxiliar - Posibilitatea de a factura sferturi de oră solicitate de abator în scopul controalelor oficiale, dar neefectuate - Condiții)
      (2020/C 61/12)
      Limba de procedură: neerlandeza

         Instanța de trimitere

      College van Beroep voor het Bedrijfsleven

         Părțile din procedura principală

         Reclamante: Exportslachterij J. Gosschalk en Zn. BV (C-477/18), Compaxo Vlees Zevenaar BV, Ekro BV, Vion Apeldoorn BV, Vitelco BV (C-478/18)

         Pârât: Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit

         Dispozitivul

                  1)

                  Articolul 27 alineatul (1) și alineatul (4) litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 882/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 29 aprilie 2004 privind controalele oficiale efectuate pentru a asigura verificarea conformității cu legislația privind hrana pentru animale și produsele alimentare și cu normele de sănătate animală și de bunăstare a animalelor coroborat cu punctele 1 și 2 din anexa VI la acest regulament trebuie interpretat în sensul că statele membre pot considera că fac parte din costurile pe care le presupun controalele oficiale, în sensul acestor dispoziții, și că nu depășesc costurile suportate de autoritățile competente, în sensul articolului 2 punctul 4 din regulamentul menționat, salariile și cheltuielile cu personalul administrativ și auxiliar, proporțional cu timpul necesar în mod obiectiv acestui personal pentru activități legate în mod indisociabil de efectuarea controalelor oficiale.

                  2)

                  Articolul 27 alineatul (4) litera (a) din Regulamentul nr. 882/2004 coroborat cu anexa VI la acest regulament trebuie interpretat în sensul că nu se opune facturării unor onorarii în sarcina unor abatoare pentru sferturi de oră de controale oficiale pe care aceste abatoare le-au solicitat autorității competente, în sensul articolului 2 punctul 4 din Regulamentul nr. 882/2004, dar care nu au fost efectuate în mod efectiv, atunci când abatorul supus controlului menționat nu a informat cu suficient timp înainte această autoritate cu privire la intenția sa de a reduce durata controlului față de durata prevăzută inițial.

                  3)

                  Punctul 2 din dispozitivul prezentei hotărâri este susceptibil să se aplice în ipoteza în care, pe de o parte, controalele oficiale au fost efectuate de medici veterinari oficiali interimari care nu sunt remunerați pentru sferturile de oră solicitate de abatoare, dar neefectuate, și, pe de altă parte, partea din onorariu care corespunde acestor sferturi de oră solicitate, dar neefectuate, este afectată acoperirii cheltuielilor generale ale autorității competente, în sensul articolului 2 punctul 4 din Regulamentul nr. 882/2004, dacă se stabilește că partea din onorariu aferentă acestor sferturi de oră nu include costurile cu salariul medicilor veterinari oficiali interimari neremunerați și corespunde în mod veritabil unor cheltuieli generale care fac parte dintr-una sau mai multe categorii de costuri menționate în anexa VI la acest regulament.

                  4)

                  Articolul 27 alineatul (4) literele (a) și (b) din Regulamentul nr. 882/2004 trebuie interpretat în sensul că nu se opune ca un barem mediu să fie aplicat abatoarelor nu numai atunci când controalele oficiale sunt realizate de medici veterinari angajați de autoritatea competentă, în sensul articolului 2 punctul 4 din acest regulament, ci și atunci când ele sunt efectuate de medici veterinari interimari, a căror remunerație este mai redusă, sub rezerva ca onorariile percepute în scopul controalelor oficiale, considerate în ansamblu, să nu depășească, în general, costurile suportate de autoritățile competente responsabile în legătură cu elementele enumerate în anexa VI la acest regulament.

                  5)

                  Articolul 27 alineatul (4) litera (a) din Regulamentul nr. 882/2004 trebuie interpretat în sensul că se opune luării în considerare la calcularea onorariilor în scopul controalelor oficiale a cheltuielilor de constituire a unei rezerve pentru o societate privată la care autoritatea competentă, în sensul articolului 2 punctul 4 din acest regulament, recurge pentru recrutarea personalului auxiliar oficial, din moment ce această rezervă vizează plata salariilor și a cheltuielilor de formare profesională pentru personalul care participă în mod efectiv la controalele oficiale, precum și pentru personalul care facilitează efectuarea controalelor oficiale, în ipoteza în care ar apărea o criză sanitară.

         (1)  JO C 373, 15.10.2018.


title: Cauza C-532/18: Hotărârea Curții (Camera a patra) din 19 decembrie 2019 (cerere de decizie preliminară formulată de Oberster Gerichtshof - Germania) – GN, reprezentată legal de HM/ZU, în calitate de lichidator al Niki Luftfahrt GmbH (Trimitere preliminară – Transport aerian – Convenția de la Montréal – Articolul 17 alineatul (1) – Răspunderea operatorilor de transport aerian în caz de accidente – Noțiunea de „accident” – Aeronavă în zbor – Răsturnarea unui pahar cu cafea așezat pe măsuța unui scaun – Vătămări corporale cauzate pasagerului)

text:
               24.2.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 61/13

      Hotărârea Curții (Camera a patra) din 19 decembrie 2019 (cerere de decizie preliminară formulată de Oberster Gerichtshof - Germania) – GN, reprezentată legal de HM/ZU, în calitate de lichidator al Niki Luftfahrt GmbH
      (Cauza C-532/18) (1)

      (Trimitere preliminară - Transport aerian - Convenția de la Montréal - Articolul 17 alineatul (1) - Răspunderea operatorilor de transport aerian în caz de accidente - Noțiunea de „accident” - Aeronavă în zbor - Răsturnarea unui pahar cu cafea așezat pe măsuța unui scaun - Vătămări corporale cauzate pasagerului)
      (2020/C 61/14)
      Limba de procedură: germana

         Instanța de trimitere

      Oberster Gerichtshof

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: GN, reprezentată legal de HM

         Pârât: ZU, în calitate de lichidator al Niki Luftfahrt GmbH

         Dispozitivul

      Articolul 17 alineatul (1) din Convenția pentru unificarea anumitor norme referitoare la transportul aerian internațional, încheiată la Montréal la 28 mai 1999, semnată de Comunitatea Europeană la 9 decembrie 1999 și aprobată în numele acesteia prin Decizia 2001/539/CE a Consiliului din 5 aprilie 2001, trebuie interpretat în sensul că noțiunea de „accident”, în sensul acestei dispoziții, acoperă toate situațiile care se produc la bordul unei aeronave în care un obiect utilizat pentru serviciul pasagerilor a cauzat o vătămare corporală unui pasager, fără a fi necesar să se verifice dacă aceste situații rezultă dintr un risc inerent transportului aerian.

         (1)  JO C 427, 26.11.2018.


title: Cauza C-88/19: Hotărârea Curții (Camera a doua) din 11 iunie 2020 (cerere de decizie preliminară formulată de Judecătoria Zărnești – România) – Asociaţia „Alianța pentru combaterea abuzurilor”/TM, UN, Asociaţia DMPA [Trimitere preliminară – Conservarea habitatelor naturale și a speciilor de faună și floră sălbatică – Directiva 92/43/CEE – Articolul 12 alineatul (1) – Sistem de protecție riguroasă a speciilor de animale – Anexa IV – Canis lupus (lup) – Articolul 16 alineatul (1) – Arie de extindere naturală – Capturarea și transportul unui specimen de animal sălbatic din specia canis lupus – Siguranță publică]

text:
               17.8.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 271/12

      Hotărârea Curții (Camera a doua) din 11 iunie 2020 (cerere de decizie preliminară formulată de Judecătoria Zărnești – România) – Asociaţia „Alianța pentru combaterea abuzurilor”/TM, UN, Asociaţia DMPA
      (Cauza C-88/19) (1)

      (Trimitere preliminară - Conservarea habitatelor naturale și a speciilor de faună și floră sălbatică - Directiva 92/43/CEE - Articolul 12 alineatul (1) - Sistem de protecție riguroasă a speciilor de animale - Anexa IV - Canis lupus (lup) - Articolul 16 alineatul (1) - Arie de extindere naturală - Capturarea și transportul unui specimen de animal sălbatic din specia canis lupus - Siguranță publică)
      (2020/C 271/16)
      Limba de procedură: româna

         Instanța de trimitere

      Judecătoria Zărnești

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: Asociaţia „Alianța pentru combaterea abuzurilor”

         Pârâți: TM, UN, Asociaţia DMPA

         Dispozitivul

      Articolul 12 alineatul (1) litera (a) din Directiva 92/43/CEE a Consiliului din 21 mai 1992 privind conservarea habitatelor naturale și a speciilor de faună și floră sălbatică, astfel cum a fost modificată prin Directiva 2013/17/UE din 13 mai 2013, trebuie interpretat în sensul că capturarea și transportul unui specimen dintr-o specie de animale protejată în temeiul anexei IV la această directivă, precum lupul, la periferia unei zone de așezări omenești sau într-o astfel de zonă pot intra sub incidența interdicției prevăzute la această dispoziție.
      Articolul 16 alineatul (1) din directiva menționată trebuie interpretat în sensul că orice formă de capturare deliberată de specimene din această specie de animale în împrejurările menționate mai sus este interzisă în lipsa unei derogări acordate de autoritatea națională competentă în temeiul acestei dispoziții.

         (1)  JO C 172, 20.5.2019.


title: Cauza C-480/19: Hotărârea Curții (Camera a doua) din 29 aprilie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Korkein hallinto-oikeus – Finlanda) – procedură inițiată de E [Trimitere preliminară – Articolul 63 TFUE – Libera circulație a capitalurilor – Impozit pe venit – Venituri din capital – Venituri distribuite de un organism de plasament colectiv în valori mobiliare (OPCVM) rezident, constituit în conformitate cu legea aplicabilă în materie de contracte – Venituri distribuite de un OPCVM stabilit în alt stat membru, constituit sub formă statutară – Diferență de tratament – Articolul 65 TFUE – Situații comparabile în mod obiectiv]

text:
               5.7.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 263/3

      Hotărârea Curții (Camera a doua) din 29 aprilie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Korkein hallinto-oikeus – Finlanda) – procedură inițiată de E
      (Cauza C-480/19) (1)

      (Trimitere preliminară - Articolul 63 TFUE - Libera circulație a capitalurilor - Impozit pe venit - Venituri din capital - Venituri distribuite de un organism de plasament colectiv în valori mobiliare (OPCVM) rezident, constituit în conformitate cu legea aplicabilă în materie de contracte - Venituri distribuite de un OPCVM stabilit în alt stat membru, constituit sub formă statutară - Diferență de tratament - Articolul 65 TFUE - Situații comparabile în mod obiectiv)
      (2021/C 263/04)
      Limba de procedură: finlandeza

         Instanța de trimitere

      Korkein hallinto-oikeus

         Părțile din procedura principală

      E

         cu participarea: Veronsaajien oikeudenvalvontayksikkö

         Dispozitivul

      Articolele 63 și 65 TFUE trebuie interpretate în sensul că se opun unei practici fiscale a unui stat membru potrivit căreia, în ceea ce privește impozitarea venitului unei persoane fizice cu reședința în acest stat membru, venitul plătit de un organism de plasament colectiv în valori mobiliare (OPCVM) constituit sub formă statutară stabilit într-un alt stat membru nu este asimilat venitului plătit de OPCVM-urile stabilite în primul stat membru, pentru motivul că acestea din urmă nu au aceeași formă juridică.

         (1)  JO C 295, 2.9.2019.


title: Cauza C-428/19: Hotărârea Curții (Camera întâi) din 8 iulie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Gyulai Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság – Ungaria) – OL, PM, RO/Rapidsped Fuvarozási és Szállítmányozási Zrt. [Trimitere preliminară – Directiva 96/71/CEE – Articolul 1 alineatul (1), precum și articolele 3 și 5 – Detașarea lucrătorilor în cadrul prestării de servicii – Conducători auto din domeniul transportului rutier internațional – Respectarea salariului minim din țara de detașare – Diurnă – Regulamentul (CE) nr. 561/2006 – Articolul 10 – Remunerație atribuită angajaților în funcție de carburantul consumat]

text:
               23.8.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 338/2

      Hotărârea Curții (Camera întâi) din 8 iulie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Gyulai Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság – Ungaria) – OL, PM, RO/Rapidsped Fuvarozási és Szállítmányozási Zrt.
      (Cauza C-428/19) (1)

      (Trimitere preliminară - Directiva 96/71/CEE - Articolul 1 alineatul (1), precum și articolele 3 și 5 - Detașarea lucrătorilor în cadrul prestării de servicii - Conducători auto din domeniul transportului rutier internațional - Respectarea salariului minim din țara de detașare - Diurnă - Regulamentul (CE) nr. 561/2006 - Articolul 10 - Remunerație atribuită angajaților în funcție de carburantul consumat)
      (2021/C 338/02)
      Limba de procedură: maghiara

         Instanța de trimitere

      Gyulai Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

         Părțile din procedura principală

         Reclamanți: OL, PM, RO

         Pârâtă: Rapidsped Fuvarozási és Szállítmányozási Zrt.

         Dispozitivul

                  1)

                  Directiva 96/71/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 16 decembrie 1996 privind detașarea lucrătorilor în cadrul prestării de servicii trebuie interpretată în sensul că este aplicabilă prestărilor de servicii transnaționale din sectorul transportului rutier.

                  2)

                  Articolul 3 alineatul (1) și articolul 6 din Directiva 96/71 coroborate cu articolul 5 din aceasta trebuie interpretate în sensul că impun ca nerespectarea de către angajatorul stabilit într-un stat membru a dispozițiilor unui alt stat membru în materie de salariu minim să poată fi invocată împotriva acestui angajator de lucrători detașați din primul stat membru în fața unei instanțe a acestuia, dacă aceasta este competentă.

                  3)

                  Articolul 3 alineatul (7) al doilea paragraf din Directiva 96/71 trebuie interpretat în sensul că o diurnă al cărei cuantum diferă în funcție de durata detașării lucrătorului constituie o alocație specifică detașării care face parte din salariul minim, cu excepția cazului în care este vărsată cu titlu de rambursare a cheltuielilor suportate efectiv pentru detașare, cum ar fi cheltuielile de călătorie, de cazare sau de masă, sau a cazului în care corespunde unei majorări care modifică raportul dintre prestația lucrătorului, pe de o parte, și contraprestația pe care o primește acesta, pe de altă parte.

                  4)

                  Articolul 10 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 561/2006 al Parlamentului European și al Consiliului din 15 martie 2006 privind armonizarea anumitor dispoziții ale legislației sociale în domeniul transporturilor rutiere, de modificare a Regulamentelor (CEE) nr. 3821/85 și (CE) nr. 2135/98 ale Consiliului și de abrogare a Regulamentului (CEE) nr. 3820/85 al Consiliului trebuie interpretat în sensul că nu se opune, în principiu, ca o întreprindere de transport rutier să acorde conducătorilor auto o primă calculată pe baza economiilor realizate sub forma unei reduceri a consumului de carburant raportat la traseul efectuat. Cu toate acestea, o asemenea primă ar încălca interdicția stabilită de această dispoziție dacă, în loc să fie legată numai de economia de carburant, ea ar recompensa o asemenea economie în funcție de distanța parcursă și/sau de cantitatea mărfurilor care trebuie transportate potrivit unor modalități care să incite conducătorul auto să aibă un comportament de natură să pericliteze siguranța rutieră și/sau să încurajeze încălcarea Regulamentului nr. 561/2006.

         (1)  JO C 95, 23.3.2020.


title: Cauza C-695/19: Hotărârea Curții (Camera a patra) din 8 iulie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) – Portugalia) – Rádio Popular – Electrodomésticos, SA/Autoridade Tributária e Aduaneira [Trimitere preliminară – Directiva 2006/112/CE – Taxa pe valoarea adăugată (TVA) – Scutiri – Articolul 135 alineatul (1) litera (a) – Noțiunile de „tranzacții de asigurare” și de „servicii conexe prestate de brokerii și agenții de asigurări” – Articolul 174 alineatul (2) – Drept de deducere – Prorata de deducere – Extindere de garanție privind aparatele electrocasnice și alte articole din domeniul informaticii și al telecomunicațiilor – Noțiunea de „operațiuni financiare”]

text:
               23.8.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 338/3

      Hotărârea Curții (Camera a patra) din 8 iulie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) – Portugalia) – Rádio Popular – Electrodomésticos, SA/Autoridade Tributária e Aduaneira
      (Cauza C-695/19) (1)

      (Trimitere preliminară - Directiva 2006/112/CE - Taxa pe valoarea adăugată (TVA) - Scutiri - Articolul 135 alineatul (1) litera (a) - Noțiunile de „tranzacții de asigurare” și de „servicii conexe prestate de brokerii și agenții de asigurări” - Articolul 174 alineatul (2) - Drept de deducere - Prorata de deducere - Extindere de garanție privind aparatele electrocasnice și alte articole din domeniul informaticii și al telecomunicațiilor - Noțiunea de „operațiuni financiare”)
      (2021/C 338/03)
      Limba de procedură: portugheza

         Instanța de trimitere

      Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD)

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: Rádio Popular – Electrodomésticos, SA

         Pârâtă: Autoridade Tributária e Aduaneira

         Dispozitivul

      Articolul 174 alineatul (2) literele (b) și (c) din Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată coroborat cu articolul 135 alineatul (1) din această directivă trebuie interpretat în sensul că nu se aplică unor operațiuni de intermediere în vânzarea de extinderi de garanție care sunt efectuate de o persoană impozabilă în cadrul activității sale principale ce constă în vânzarea către consumatori de aparate electrocasnice și de alte articole din domeniul informaticii și al telecomunicațiilor, astfel încât valoarea cifrei de afaceri aferente acestor operațiuni nu trebuie exclusă de la numitorul fracției care servește la calculul proratei de deducere vizate la articolul 174 alineatul (1) din directiva menționată.

         (1)  JO C 406, 2.12.2019.


title: Cauza C-830/19: Hotărârea Curții (Camera întâi) din 8 iulie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunal de première instance de Namur – Belgia) – C.J./Région wallonne [Trimitere preliminară – Agricultură – Fondul european agricol pentru dezvoltare rurală (FEADR) – Regulamentul (UE) nr. 1305/2013 – Regulamentul delegat (UE) nr. 807/2014 – Instalarea tinerilor fermieri – Dezvoltarea exploatațiilor agricole – Ajutor pentru tinerii fermieri la înființarea întreprinderii – Condiții de acces – Echivalare – Instalare în calitate de șef de exploatație care nu este unic – Plafoane – Stabilire – Criterii – Producție standard a exploatației agricole]

text:
               23.8.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 338/4

      Hotărârea Curții (Camera întâi) din 8 iulie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunal de première instance de Namur – Belgia) – C.J./Région wallonne
      (Cauza C-830/19) (1)

      (Trimitere preliminară - Agricultură - Fondul european agricol pentru dezvoltare rurală (FEADR) - Regulamentul (UE) nr. 1305/2013 - Regulamentul delegat (UE) nr. 807/2014 - Instalarea tinerilor fermieri - Dezvoltarea exploatațiilor agricole - Ajutor pentru tinerii fermieri la înființarea întreprinderii - Condiții de acces - Echivalare - Instalare în calitate de șef de exploatație care nu este unic - Plafoane - Stabilire - Criterii - Producție standard a exploatației agricole)
      (2021/C 338/04)
      Limba de procedură: franceza

         Instanța de trimitere

      Tribunal de première instance de Namur

         Părțile din procedura principală

         Reclamant: C.J.

         Pârâtă: Région wallonne

         Dispozitivul

      Articolele 2, 5 și 19 din Regulamentul (UE) nr. 1305/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 17 decembrie 2013 privind sprijinul pentru dezvoltare rurală acordat din Fondul european agricol pentru dezvoltare rurală (FEADR) și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 1698/2005 al Consiliului coroborate cu articolele 2 și 5 din Regulamentul delegat (UE) nr. 807/2014 al Comisiei din 11 martie 2014 de completare a Regulamentului (UE) nr. 1305/2013 al Parlamentului European și al Consiliului privind sprijinul pentru dezvoltare rurală acordat din Fondul european agricol pentru dezvoltare rurală (FEADR) și de introducere a unor dispoziții tranzitorii trebuie interpretate în sensul că nu se opun unei reglementări naționale în temeiul căreia criteriul stabilirii plafonului care permite unui tânăr fermier care se instalează în calitate de șef de exploatație care nu este unic să aibă acces la ajutorul la înființarea întreprinderii este cel al producției brute standard a întregii exploatații agricole, iar nu doar a părții acestui tânăr fermier din această exploatație.

         (1)  JO C 27, 27.1.2020.


title: Cauza C-937/19: Hotărârea Curții (Camera a opta) din 8 iulie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Amtsgericht Köln – Germania) – KA [Trimitere preliminară – Regulamentul (CE) nr. 1072/2009 – Articolul 1 alineatul (5) litera (d) – Articolul 8 – Transport rutier internațional de mărfuri dintr-un stat membru către un alt stat membru – Operațiuni de cabotaj consecutive acestui transport internațional pe teritoriul acestui din urmă stat membru – Restricții – Cerința unei licențe comunitare și, dacă este cazul, a unei autorizații de transport – Excepții – Operațiuni de cabotaj consecutive unui transport internațional în nume propriu – Condiții]

text:
               23.8.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 338/4

      Hotărârea Curții (Camera a opta) din 8 iulie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Amtsgericht Köln – Germania) – KA
      (Cauza C-937/19) (1)

      (Trimitere preliminară - Regulamentul (CE) nr. 1072/2009 - Articolul 1 alineatul (5) litera (d) - Articolul 8 - Transport rutier internațional de mărfuri dintr-un stat membru către un alt stat membru - Operațiuni de cabotaj consecutive acestui transport internațional pe teritoriul acestui din urmă stat membru - Restricții - Cerința unei licențe comunitare și, dacă este cazul, a unei autorizații de transport - Excepții - Operațiuni de cabotaj consecutive unui transport internațional în nume propriu - Condiții)
      (2021/C 338/05)
      Limba de procedură: germana

         Instanța de trimitere

      Amtsgericht Köln

         Părțile din procedura principală

         Reclamant: KA

         Cu participarea: Staatsanwaltschaft Köln, Bundesamt für Güterverkehr

         Dispozitivul

      Regulamentul (CE) nr. 1072/2009 al Parlamentului European și al Consiliului din 21 octombrie 2009 privind normele comune pentru accesul la piața transportului rutier internațional de mărfuri trebuie interpretat în sensul că un operator de transport care a efectuat un transport internațional de mărfuri în nume propriu, în sensul articolului 1 alineatul (5) litera (d) din acest regulament, dintr-un stat membru către un alt stat membru este autorizat, în temeiul articolului 8 alineatul (6) din același regulament, să efectueze operațiuni de cabotaj consecutive acestui transport internațional pe teritoriul acestui din urmă stat membru, sub rezerva respectării însă a condițiilor prevăzute la articolul 8 alineatul (2) din regulamentul menționat.

         (1)  JO C 95, 23.3.2020.


title: Cauza C-71/20: Hotărârea Curții (Camera a patra) din 8 iulie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Østre Landsret – Danemarca) – Procedură penală privind pe VAS Shipping ApS [Trimitere preliminară – Articolele 49 și 54 TFUE – Libertatea de stabilire – Reglementare națională care impune resortisanților țărilor terțe angajați pe o navă care arborează pavilionul unui stat membru să dețină un permis de muncă în acest stat membru – Excepție privind navele care nu fac escală în porturile statului membru de mai mult de 25 de ori într-o perioadă de un an – Restricție – Articolul 79 alineatul (5) TFUE – Reglementare națională care vizează stabilirea volumului admiterii pe teritoriul statului membru în cauză a resortisanților unor țări terțe, provenind din țări terțe, în căutarea unui loc de muncă în calitate de lucrători salariați sau pentru a desfășura o activitate independentă]

text:
               23.8.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 338/5

      Hotărârea Curții (Camera a patra) din 8 iulie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Østre Landsret – Danemarca) – Procedură penală privind pe VAS Shipping ApS
      (Cauza C-71/20) (1)

      (Trimitere preliminară - Articolele 49 și 54 TFUE - Libertatea de stabilire - Reglementare națională care impune resortisanților țărilor terțe angajați pe o navă care arborează pavilionul unui stat membru să dețină un permis de muncă în acest stat membru - Excepție privind navele care nu fac escală în porturile statului membru de mai mult de 25 de ori într-o perioadă de un an - Restricție - Articolul 79 alineatul (5) TFUE - Reglementare națională care vizează stabilirea volumului admiterii pe teritoriul statului membru în cauză a resortisanților unor țări terțe, provenind din țări terțe, în căutarea unui loc de muncă în calitate de lucrători salariați sau pentru a desfășura o activitate independentă)
      (2021/C 338/06)
      Limba de procedură: daneza

         Instanța de trimitere

      Østre Landsret

         Partea (părțile) din procedura penală principală

      VAS Shipping ApS.

         Dispozitivul

      Articolul 49 TFUE, citit în lumina articolului 79 alineatul (5) TFUE, trebuie interpretat în sensul că nu se opune reglementării unui prim stat membru care prevede că membrii echipajului resortisanți ai unor țări terțe al unei nave care arborează pavilionul acestui stat membru și este deținută, direct sau indirect, de o societate care are sediul social într-un al doilea stat membru trebuie să dispună de un permis de muncă în acest prim stat membru, cu excepția situației în care nava respectivă nu a efectuat în acest din urmă stat membru mai mult de 25 de escale în cursul unui an.

         (1)  JO C 137, 27.4.2020.


title: Cauza C-120/20: Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 8 iulie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Sąd Najwyższy – Polonia) – Koleje Mazowieckie – KM Sp. z o.o./Skarb Państwa – Minister Infrastruktury i Budownictwa obecnie Minister Infrastruktury i Prezes Urzędu Transportu Kolejowego, PKP Polskie Linie Kolejowe S.A. [Trimitere preliminară – Transportul feroviar – Repartizarea capacităților de infrastructură feroviară și perceperea de tarife pentru utilizarea infrastructurii feroviare – Directiva 2001/14/CE – Articolul 4 alineatul (5) – Percepere de tarife – Articolul 30 – Organism național de control însărcinat cu supravegherea conformității tarifelor de infrastructură cu această directivă – Contract de utilizare a unei infrastructuri încheiat între administratorul infrastructurii și o întreprindere feroviară – Transpunere incorectă – Răspunderea statului – Cerere de daune interese – Sesizare prealabilă a organismului național de control]

text:
               23.8.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 338/6

      Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 8 iulie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Sąd Najwyższy – Polonia) – Koleje Mazowieckie – KM Sp. z o.o./Skarb Państwa – Minister Infrastruktury i Budownictwa obecnie Minister Infrastruktury i Prezes Urzędu Transportu Kolejowego, PKP Polskie Linie Kolejowe S.A.
      (Cauza C-120/20) (1)

      (Trimitere preliminară - Transportul feroviar - Repartizarea capacităților de infrastructură feroviară și perceperea de tarife pentru utilizarea infrastructurii feroviare - Directiva 2001/14/CE - Articolul 4 alineatul (5) - Percepere de tarife - Articolul 30 - Organism național de control însărcinat cu supravegherea conformității tarifelor de infrastructură cu această directivă - Contract de utilizare a unei infrastructuri încheiat între administratorul infrastructurii și o întreprindere feroviară - Transpunere incorectă - Răspunderea statului - Cerere de daune interese - Sesizare prealabilă a organismului național de control)
      (2021/C 338/07)
      Limba de procedură: polona

         Instanța de trimitere

      Sąd Najwyższy

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: Koleje Mazowieckie – KM Sp. z o.o.

         Pârâte: Skarb Państwa – Minister Infrastruktury i Budownictwa obecnie Minister Infrastruktury i Prezes Urzędu Transportu Kolejowego, PKP Polskie Linie Kolejowe S.A.

         cu participarea: Rzecznik Praw Obywatelskich (RPO)

         Dispozitivul

                  1)

                  Dispozițiile Directivei 2001/14/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 26 februarie 2001 privind repartizarea capacităților de infrastructură feroviară și perceperea de tarife pentru utilizarea infrastructurii feroviare, astfel cum a fost modificată prin Directiva 2007/58/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 23 octombrie 2007, în special articolul 4 alineatul (5), precum și articolul 30 din aceasta, trebuie interpretate în sensul că se opun ca o instanță de drept comun dintr-un stat membru să se pronunțe cu privire la o acțiune în răspunderea statului introdusă de o întreprindere feroviară ca urmare a transpunerii incorecte a acestei directive, aflată la originea unei pretinse plăți excedentare a tarifului către administratorul infrastructurii, atunci când organismul de control și, dacă este cazul, instanța competentă să soluționeze acțiunea împotriva hotărârilor acestui organism nu s-au pronunțat încă cu privire la legalitatea acestui tarif.
                  Articolul 30 alineatele (2), (5) și (6) din Directiva 2001/14, astfel cum a fost modificată prin Directiva 2007/58, trebuie interpretat în sensul că impune ca o întreprindere feroviară beneficiară a unei autorizații de acces să aibă dreptul de a contesta în fața organismului de control cuantumul tarifelor individuale stabilite de administratorul infrastructurii, ca acest organism să pronunțe o hotărâre cu privire la o asemenea contestație și ca această hotărâre să poată fi controlată de instanța competentă în acest sens.

                  2)

                  Dreptul Uniunii trebuie interpretat în sensul că nu se opune ca dreptul național al răspunderii civile să condiționeze dreptul particularilor de a obține repararea prejudiciului suferit ca urmare a încălcării dreptului Uniunii de către un stat membru de îndeplinirea unor condiții mai puțin restrictive decât cele prevăzute de dreptul Uniunii.

         (1)  JO C 209, 22.6.2020.


title: Cauza C-166/20: Hotărârea Curții (Camera a șasea) din 8 iulie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas – Lituania) – BB/Lietuvos Respublikos sveikatos apsaugos ministerija [Trimitere preliminară – Recunoașterea calificărilor profesionale – Directiva 2005/36/CE – Articolul 1 și articolul 10 litera (b) – Calificări profesionale obținute în mai multe state membre – Condiții de obținere – Lipsa unui titlu de calificare – Articolele 45 și 49 TFUE – Lucrători – Libertatea de stabilire]

text:
               23.8.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 338/7

      Hotărârea Curții (Camera a șasea) din 8 iulie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas – Lituania) – BB/Lietuvos Respublikos sveikatos apsaugos ministerija
      (Cauza C-166/20) (1)

      (Trimitere preliminară - Recunoașterea calificărilor profesionale - Directiva 2005/36/CE - Articolul 1 și articolul 10 litera (b) - Calificări profesionale obținute în mai multe state membre - Condiții de obținere - Lipsa unui titlu de calificare - Articolele 45 și 49 TFUE - Lucrători - Libertatea de stabilire)
      (2021/C 338/08)
      Limba de procedură: lituaniana

         Instanța de trimitere

      Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: BB

         Pârâtă: Lietuvos Respublikos sveikatos apsaugos ministerija

         Dispozitivul

                  1)

                  Directiva 2005/36/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 7 septembrie 2005 privind recunoașterea calificărilor profesionale, astfel cum a fost modificată prin Directiva 2013/55/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 20 noiembrie 2013, în special articolul 1 și articolul 10 litera (b), trebuie interpretată în sensul că nu se aplică unei situații în care o persoană care solicită recunoașterea calificărilor sale profesionale nu a obținut un titlu de calificare care să îi permită, în statul membru de origine, să exercite o profesie reglementată.

                  2)

                  Articolele 45 și 49 TFUE trebuie interpretate în sensul că, într-o situație în care persoana interesată nu dispune de titlul care să ateste calificarea sa profesională de farmacist, în sensul punctului 5.6.2 din anexa V la Directiva 2005/36, astfel cum a fost modificată prin Directiva 2013/55, dar a dobândit competențe profesionale legate de această profesie atât în statul membru de origine, cât și în statul membru gazdă, autoritățile competente ale acestuia din urmă sunt obligate, atunci când sunt sesizate cu o cerere de recunoaștere a calificărilor profesionale, să aprecieze aceste competențe și să le compare cu cele impuse în statul membru gazdă pentru accesul la profesia de farmacist. Dacă aceste competențe corespund cu cele impuse de dispozițiile naționale ale statului membru gazdă, acesta este obligat să le recunoască. Dacă această examinare comparativă nu evidențiază decât o corespondență parțială între aceste competențe, statul membru gazdă este îndreptățit să impună ca persoana interesată să demonstreze că a dobândit cunoștințele și calificările lipsă. Dacă este cazul, revine autorităților naționale competente sarcina de a aprecia dacă cunoștințele dobândite în statul membru gazdă, în cadrul, printre altele, al unei experiențe practice, pot conta în scopul stabilirii faptului că au fost însușite cunoștințele lipsă. În cazul în care la examinarea comparativă menționată apar diferențe substanțiale între formarea urmată de solicitant și formarea impusă în statul membru gazdă, autoritățile competente pot stabili măsuri compensatorii pentru a acoperi aceste diferențe.

         (1)  JO C 230, 13.7.2020.


title: Cauza C-178/20: Hotărârea Curții (Camera a patra) din 8 iulie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Fővárosi Törvényszék – Ungaria) – Pharma Expressz Szolgáltató és Kereskedelmi Kft/Országos Gyógyszerészeti és Élelmezés-egészségügyi Intézet [Trimitere preliminară – Libera circulație a mărfurilor – Medicamente de uz uman – Directiva 2001/83/CE – Articolul 5 alineatul (1), articolul 6 alineatul (1) și articolele 70-73 – Medicamente autorizate într-un prim stat membru – Clasificare ca medicamente care se eliberează fără prescripție medicală – Vânzare în farmaciile dintr-un al doilea stat membru fără autorizație de introducere pe piață în acesta – Reglementare națională care impune o notificare autorității competente și o declarație a acesteia cu privire la utilizarea medicamentului respectiv – Articolul 34 TFUE – Restricție cantitativă]

text:
               23.8.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 338/8

      Hotărârea Curții (Camera a patra) din 8 iulie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Fővárosi Törvényszék – Ungaria) – Pharma Expressz Szolgáltató és Kereskedelmi Kft/Országos Gyógyszerészeti és Élelmezés-egészségügyi Intézet
      (Cauza C-178/20) (1)

      (Trimitere preliminară - Libera circulație a mărfurilor - Medicamente de uz uman - Directiva 2001/83/CE - Articolul 5 alineatul (1), articolul 6 alineatul (1) și articolele 70-73 - Medicamente autorizate într-un prim stat membru - Clasificare ca medicamente care se eliberează fără prescripție medicală - Vânzare în farmaciile dintr-un al doilea stat membru fără autorizație de introducere pe piață în acesta - Reglementare națională care impune o notificare autorității competente și o declarație a acesteia cu privire la utilizarea medicamentului respectiv - Articolul 34 TFUE - Restricție cantitativă)
      (2021/C 338/09)
      Limba de procedură: maghiara

         Instanța de trimitere

      Fővárosi Törvényszék

         Părțile din procedura principală

         Reclamant: Pharma Expressz Szolgáltató és Kereskedelmi Kft

         Pârât: Országos Gyógyszerészeti és Élelmezés-egészségügyi Intézet

         Dispozitivul

                  1)

                  Articolele 70-73 din Directiva 2001/83/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 6 noiembrie 2001 de instituire a unui cod comunitar cu privire la medicamentele de uz uman, astfel cum a fost modificată prin Directiva 2012/26/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 25 octombrie 2012, citite în lumina articolului 5 alineatul (1) și a articolului 6 alineatul (1) din această directivă, astfel cum a fost modificată prin Directiva 2012/26, trebuie interpretate în sensul că, sub rezerva punerii în aplicare a derogării prevăzute la acest articol 5 alineatul (1), se opun ca un medicament care poate fi eliberat fără prescripție medicală într-un stat membru să fie de asemenea considerat un medicament care poate fi eliberat fără prescripție medicală într-un alt stat membru, atunci când, în acest din urmă stat, medicamentul respectiv nu beneficiază de o autorizație de introducere pe piață și nu a făcut obiectul unei clasificări.

                  2)

                  O măsură națională de transpunere a articolului 5 alineatul (1) din Directiva 2001/83, astfel cum a fost modificată prin Directiva 2012/26, care impune, pentru eliberarea unui medicament care nu beneficiază de o autorizație de introducere pe piață, o prescripție medicală și o declarație a autorității competente în domeniul sănătății prin care se urmărește asigurarea respectării condițiilor prevăzute de această dispoziție, nu constituie nici o restricție cantitativă, nici o măsură cu efect echivalent în sensul articolului 34 TFUE.

         (1)  JO C 279, 24.8.2020.


title: Cauza C-330/21: Cerere de decizie preliminară introdusă de Rechtbank van eerste aanleg Oost-Vlaanderen, Afdeling Gent (Belgia) la 27 mai 2021 – The Escape Center BVBA/Belgische Staat

text:
               23.8.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 338/9

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Rechtbank van eerste aanleg Oost-Vlaanderen, Afdeling Gent (Belgia) la 27 mai 2021 – The Escape Center BVBA/Belgische Staat
      (Cauza C-330/21)
      (2021/C 338/11)
      Limba de procedură: neerlandeza

         Instanța de trimitere

      Rechtbank van eerste aanleg Oost-Vlaanderen, Afdeling Gent

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: The Escape Center BVBA

         Pârât: Belgische Staat

         Întrebarea preliminară

      Articolul 98 alineatul (2) din Directiva 2006/112 (1) coroborat cu punctul 14 din anexa III la această directivă trebuie interpretat în sensul că dreptul de utilizare a instalațiilor sportive intră sub incidența cotei reduse de TVA numai dacă nu se oferă îndrumare individuală sau de grup?

         (1)  Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată (JO 2006, L 347, p. 1, Ediție specială, 09/vol. 3, p. 7).


title: Cauza C-347/21: Cerere de decizie preliminară introdusă de Spetsializiran nakazatelen sad (Bulgaria) la 4 iunie 2021 – Procedură penală privind pe DD

text:
               23.8.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 338/12

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Spetsializiran nakazatelen sad (Bulgaria) la 4 iunie 2021 – Procedură penală privind pe DD
      (Cauza C-347/21)
      (2021/C 338/13)
      Limba de procedură: bulgara

         Instanța de trimitere

      Spetsializiran nakazatelen sad

         Partea din procedura principală

      DD

         Întrebările preliminare

                  1)

                  Dreptul persoanei acuzate de a fi prezentă la propriul proces, prevăzut la articolul 8 alineatul (1) coroborat cu articolul 10 alineatul (1) din Directiva 2016/343 (1) și cu considerentul (44) al acesteia, este respectat atunci când, în cadrul unei ședințe distincte, un martor a fost audiat în lipsa persoanei acuzate, însă, la ședința următoare, persoana acuzată a avut ocazia să interogheze acest martor, dar a declarat că nu are întrebări, sau este necesară, pentru a asigura respectarea acestui drept de a fi prezent personal, refacerea integrală a acestei audieri, inclusiv reiterarea întrebărilor adresate de celelalte părți care au fost prezente la prima audiere?

                  2)

                  Dreptul la apărare prin avocat, prevăzut la articolul 3 alineatul (1) coroborat cu articolul 12 alineatul (1) din Directiva 2013/48 (2), este respectat atunci când, în două ședințe distincte, doi martori au fost audiați în lipsa avocatului, însă, la următoarea ședință, acesta din urmă a avut ocazia să interogheze cei doi martori, sau este necesar, pentru a asigura respectarea dreptului la apărare prin avocat, ca aceste două audieri, inclusiv întrebările adresate de celelalte părți la prima audiere, să fie refăcute integral și, în plus, să se dea avocatului – care a fost absent la cele două ședințe anterioare – ocazia de a-și adresa întrebările?

         (1)  Directiva (UE) 2016/343 a Parlamentului European și a Consiliului din 9 martie 2016 privind consolidarea anumitor aspecte ale prezumției de nevinovăție și a dreptului de a fi prezent la proces în cadrul procedurilor penale (JO L 65, 11.3.2016, p. 1).

         (2)  Directiva 2013/48/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 22 octombrie 2013 privind dreptul de a avea acces la un avocat în cadrul procedurilor penale și al procedurilor privind mandatul european de arestare, precum și dreptul ca o persoană terță să fie informată în urma privării de libertate și dreptul de a comunica cu persoane terțe și cu autorități consulare în timpul privării de libertate (JO L 294, 6.11.2013, p. 1).