title: Cauza C-528/19: Hotărârea Curții (Camera a opta) din 16 septembrie 2020 (cerere de decizie preliminară formulată de Bundesfinanzhof – Germania) – Mitteldeutsche Hartstein-Industrie AG/Finanzamt Y [Trimitere preliminară – Fiscalitate – Taxa pe valoarea adăugată (TVA) – A șasea directivă 77/388/CEE – Articolul 17 alineatul (2) litera (a) – Deducerea taxei achitate în amonte – Nașterea și întinderea dreptului de deducere – Extinderea unui drum care aparține unei municipalități – Contabilizarea costurilor generate de lucrări ca făcând parte din cheltuielile generale ale persoanei impozabile – Determinarea existenței unei legături directe și imediate cu activitatea economică a persoanei impozabile – Livrare cu titlu gratuit – Livrare considerată o livrare efectuată cu titlu oneros – Articolul 5 alineatul (6)]

text:
               16.11.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 390/14

      Hotărârea Curții (Camera a opta) din 16 septembrie 2020 (cerere de decizie preliminară formulată de Bundesfinanzhof – Germania) – Mitteldeutsche Hartstein-Industrie AG/Finanzamt Y
      (Cauza C-528/19) (1)

      (Trimitere preliminară - Fiscalitate - Taxa pe valoarea adăugată (TVA) - A șasea directivă 77/388/CEE - Articolul 17 alineatul (2) litera (a) - Deducerea taxei achitate în amonte - Nașterea și întinderea dreptului de deducere - Extinderea unui drum care aparține unei municipalități - Contabilizarea costurilor generate de lucrări ca făcând parte din cheltuielile generale ale persoanei impozabile - Determinarea existenței unei legături directe și imediate cu activitatea economică a persoanei impozabile - Livrare cu titlu gratuit - Livrare considerată o livrare efectuată cu titlu oneros - Articolul 5 alineatul (6))
      (2020/C 390/19)
      Limba de procedură: germana

         Instanța de trimitere

      Bundesfinanzhof

         Părțile din procedura principală

         Recurentă-reclamantă: Mitteldeutsche Hartstein-Industrie AG

         Intimată-pârâtă: Finanzamt Y

         Dispozitivul

                  1)

                  Articolul 17 alineatul (2) litera (a) din A șasea directivă 77/388/CEE a Consiliului din 17 mai 1977 privind armonizarea legislațiilor statelor membre referitoare la impozitele pe cifra de afaceri – sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată: baza unitară de evaluare trebuie interpretat în sensul că o persoană impozabilă are dreptul de a deduce taxa pe valoarea adăugată achitată în amonte pentru lucrările de extindere a unui drum municipal efectuate în beneficiul unei municipalități, în cazul în care acest drum este utilizat atât de această persoană impozabilă în cadrul activității sale economice, cât și de public, în măsura în care aceste lucrări de extindere nu au depășit ceea ce era necesar pentru a permite persoanei impozabile menționate să își desfășoare activitatea economică și costul lor este inclus în prețul operațiunilor efectuate în aval de aceeași persoană impozabilă.

                  2)

                  A șasea directivă 77/388, în special articolul 2 alineatul (1) din aceasta, trebuie interpretată în sensul că autorizația de exploatare a unei cariere acordată unilateral de o administrație a unui stat membru nu constituie contraprestația obținută de o persoană impozabilă care a efectuat, fără o contraprestație în bani, lucrări de extindere a unui drum care aparține unei municipalități, astfel încât aceste lucrări nu constituie o operațiune efectuată cu titlu oneros, în sensul directivei menționate.

                  3)

                  Articolul 5 alineatul (6) din A șasea directivă 77/388 trebuie interpretat în sensul că lucrări de extindere, în beneficiul unei municipalități, a unui drum municipal deschis publicului, dar care este utilizat, în cadrul activității sale economice, de persoana impozabilă care a efectuat cu titlu gratuit aceste lucrări, precum și de public, nu constituie o operațiune care trebuie considerată livrare de bunuri efectuată cu titlu oneros, în sensul acestei dispoziții.

         (1)  JO C 328, 30.9.2019.


title: Cauza C-669/19 P: Hotărârea Curții (Camera a opta) din 16 septembrie 2020 – BP/Agenția pentru Drepturi Fundamentale a Uniunii Europene (FRA) [Recurs – Răspundere extracontractuală – Acces la documente – Protecția datelor personale – Divulgare pretins nelegală a unor astfel de date – Regulamentele (CE) nr. 1049/2001 și nr. 45/2001 – Admisibilitatea motivelor și a propunerilor de probe în fața Tribunalului Uniunii Europene – Repartizarea cheltuielilor de judecată]

text:
               16.11.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 390/15

      Hotărârea Curții (Camera a opta) din 16 septembrie 2020 – BP/Agenția pentru Drepturi Fundamentale a Uniunii Europene (FRA)
      (Cauza C-669/19 P) (1)

      (Recurs - Răspundere extracontractuală - Acces la documente - Protecția datelor personale - Divulgare pretins nelegală a unor astfel de date - Regulamentele (CE) nr. 1049/2001 și nr. 45/2001 - Admisibilitatea motivelor și a propunerilor de probe în fața Tribunalului Uniunii Europene - Repartizarea cheltuielilor de judecată)
      (2020/C 390/20)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Recurentă: BP (reprezentant: E. Lazar, avocată)

         Cealaltă parte din procedură: Agenția pentru Drepturi Fundamentale a Uniunii Europene (FRA) (reprezentanți: M. O’Flaherty, agent, asistat de D. Waelbroeck și de A. Duron, avocați)

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge recursul.

                  2)

                  O obligă pe BP să suporte propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de Agenția pentru Drepturi Fundamentale a Uniunii Europene (FRA).

         (1)  JO C 383, 11.11.2019.


title: Cauza C-674/19: Hotărârea Curții (Camera a opta) din 16 septembrie 2020 (cerere de decizie preliminară formulată de Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas – Lituania) – UAB „Skonis ir kvapas”/Muitinės departamentas prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos [Trimitere preliminară – Structura și ratele accizelor aplicate tutunului prelucrat – Directiva 2011/64/UE – Articolul 2 alineatul (2) – Articolul 5 alineatul (1) – Noțiunea de „produse care constau total sau parțial în alte substanțe decât tutunul” – Noțiunea de „tutun de fumat” – Tutun pentru pipă cu apă]

text:
               16.11.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 390/15

      Hotărârea Curții (Camera a opta) din 16 septembrie 2020 (cerere de decizie preliminară formulată de Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas – Lituania) – UAB „Skonis ir kvapas”/Muitinės departamentas prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos
      (Cauza C-674/19) (1)

      (Trimitere preliminară - Structura și ratele accizelor aplicate tutunului prelucrat - Directiva 2011/64/UE - Articolul 2 alineatul (2) - Articolul 5 alineatul (1) - Noțiunea de „produse care constau total sau parțial în alte substanțe decât tutunul” - Noțiunea de „tutun de fumat” - Tutun pentru pipă cu apă)
      (2020/C 390/21)
      Limba de procedură: lituaniana

         Instanța de trimitere

      Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas

         Părțile din procedura principală

         Recurentă: UAB „Skonis ir kvapas”

         Intimat: Muitinės departamentas prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

         Cu participarea: Vilniaus teritorinė muitinė

         Dispozitivul

      Articolele 2 și 5 din Directiva 2011/64/UE a Consiliului din 21 iunie 2011 privind structura și ratele accizelor aplicate tutunului prelucrat trebuie interpretate în sensul că tutunul pentru pipă cu apă, compus din tutun în proporție de 24 % și din alte substanțe, precum sirop de zahăr, glicerină, substanțe aromatice și un agent de conservare, trebuie să fie calificat drept „produs care constă parțial în alte substanțe decât tutunul” și „tutun de fumat”, în sensul acestor dispoziții, și, prin urmare, trebuie considerat tutun de fumat supus accizei pe tutun, în ansamblul său și independent de substanțele care îl compun, altele decât tutunul.

         (1)  JO C 413, 9.12.2019.


title: Cauza C-738/19: Hotărârea Curții (Camera a șasea) din 10 septembrie 2020 (cerere de decizie preliminară formulată de Rechtbank Amsterdam – Țările de Jos) – A/B, C [Trimitere preliminară – Protecția consumatorilor – Directiva 93/13/CEE – Punctul 1 litera (e) din anexă – Clauze abuzive în contractele încheiate cu consumatorii – Locuință socială – Obligația de a locui și interdicția de a subînchiria bunul – Articolul 3 alineatele (1) și (3) – Articolul 4 alineatul (1) – Aprecierea caracterului eventual abuziv al clauzelor penale – Criterii]

text:
               16.11.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 390/16

      Hotărârea Curții (Camera a șasea) din 10 septembrie 2020 (cerere de decizie preliminară formulată de Rechtbank Amsterdam – Țările de Jos) – A/B, C
      (Cauza C-738/19) (1)

      (Trimitere preliminară - Protecția consumatorilor - Directiva 93/13/CEE - Punctul 1 litera (e) din anexă - Clauze abuzive în contractele încheiate cu consumatorii - Locuință socială - Obligația de a locui și interdicția de a subînchiria bunul - Articolul 3 alineatele (1) și (3) - Articolul 4 alineatul (1) - Aprecierea caracterului eventual abuziv al clauzelor penale - Criterii)
      (2020/C 390/22)
      Limba de procedură: neerlandeza

         Instanța de trimitere

      Rechtbank Amsterdam

         Părțile din procedura principală

         Reclamant: A

         Pârâți: B, C

         Dispozitivul

      Articolul 3 alineatele (1) și (3), precum și articolul 4 alineatul (1) din Directiva 93/13/CEE a Consiliului din 5 aprilie 1993 privind clauzele abuzive în contractele încheiate cu consumatorii trebuie interpretate în sensul că, atunci când o instanță națională examinează caracterul eventual abuziv al unei clauze dintr-un contract încheiat cu un consumator, în sensul acestor dispoziții, trebuie să țină seama, printre clauzele care intră în domeniul de aplicare al acestei directive, de gradul de interacțiune a stipulației în cauză cu alte clauze, în special în funcție de domeniul lor de aplicare respectiv. Pentru a aprecia eventualul caracter disproporționat de mare al cuantumului compensației impuse consumatorului în sensul punctului 1 litera (e) din anexa la directiva menționată, trebuie acordată o importanță semnificativă acelor clauze care privesc aceeași neîndeplinire a obligațiilor.

         (1)  JO C 19, 20.1.2020.


title: Cauza C-89/20: Cerere de decizie preliminară introdusă de Županijski sud u Puli (Croația) la 20 februarie 2020 – Procedură penală privind pe GR, HS, IT, INTER CONSULTING d.o.o., în lichidare

text:
               16.11.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 390/16

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Županijski sud u Puli (Croația) la 20 februarie 2020 – Procedură penală privind pe GR, HS, IT, INTER CONSULTING d.o.o., în lichidare
      (Cauza C-89/20)
      (2020/C 390/23)
      Limba de procedură: croata

         Instanța de trimitere

      Županijski sud u Puli

         Părțile din procedura principală

      GR, HS, IT, INTER CONSULTING d.o.o., în lichidare
      Prin Ordonanța din 1 octombrie 2020, Curtea (Camera a șaptea) a declarat vădit inadmisibilă cererea de decizie preliminară introdusă de Županjski sud u Puli (Croația).


title: Cauza C-113/20: Cerere de decizie preliminară introdusă de Najvyšší súd Slovenskej republiky (Slovacia) la 28 februarie 2020 – Slovenský plynárenský priemysel/Finančné riaditeľstvo Slovenskej republiky

text:
               16.11.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 390/17

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Najvyšší súd Slovenskej republiky (Slovacia) la 28 februarie 2020 – Slovenský plynárenský priemysel/Finančné riaditeľstvo Slovenskej republiky
      (Cauza C-113/20)
      (2020/C 390/24)
      Limba de procedură: slovaca

         Instanța de trimitere

      Najvyšší súd Slovenskej republiky

         Părțile din procedura principală

         Reclamanți: Slovenský plynárenský priemysel și alții

         Pârâtă: Finančné riaditeľstvo Slovenskej republiky
      Prin Ordonanța din 1 octombrie 2020, Curtea (Camera a șasea) declară:
      Directiva 90/435/CEE a Consiliului din 23 iulie 1990 privind regimul fiscal comun care se aplică societăților-mamă și filialelor acestora din diferite state membre (1) nu se aplică unei situații în care o autoritate fiscală a unui stat membru recuperează de la un contribuabil impozitul pe venit neachitat în temeiul unui exercițiu fiscal anterior aderării acestui stat membru la Uniunea Europeană prin intermediul unei redresări fiscale stabilite ulterior acestei aderări.

         (1)  JO 1990, L 225, p. 6.


title: Cauza C-239/20 P: Recurs introdus la 5 iunie 2020 de Giorgio Armani SpA împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera întâi) din 26 martie 2020 în cauza T-653/18, Armani/EUIPO

text:
               16.11.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 390/17

      Recurs introdus la 5 iunie 2020 de Giorgio Armani SpA împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera întâi) din 26 martie 2020 în cauza T-653/18, Armani/EUIPO
      (Cauza C-239/20 P)
      (2020/C 390/25)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Recurentă: Giorgio Armani SpA (reprezentant: S. Martínez-Almeida y Alejos-Pita, avocată)

         Cealaltă parte din procedură: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală
      Prin Ordonanța din 30 septembrie 2020, Curtea de Justiție (Camera de admitere în principiu a recursurilor) a decis ca recursul să nu fie admis în principiu și a dispus ca recurenta să suporte propriile cheltuieli de judecată.


title: Cauza C-240/20 P: Recurs introdus la 5 iunie 2020 de Giorgio Armani SpA împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera întâi) din 26 martie 2020 în cauza T-654/18, Armani/EUIPO

text:
               16.11.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 390/18

      Recurs introdus la 5 iunie 2020 de Giorgio Armani SpA împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera întâi) din 26 martie 2020 în cauza T-654/18, Armani/EUIPO
      (Cauza C-240/20 P)
      (2020/C 390/26)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Recurentă: Giorgio Armani SpA (reprezentant: S. Martínez-Almeida y Alejos-Pita, avocată)

         Cealaltă parte din procedură: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)
      Prin Ordonanța din 30 septembrie 2020, Curtea de Justiție (Camera de admitere în principiu a recursurilor) a decis ca recursul să nu fie admis în principiu și a dispus ca recurenta să suporte propriile cheltuieli de judecată.


title: Cauza C-360/20: Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunalul Argeş (România) la data de 4 august 2020 – Ministerul Dezvoltării Regionale şi Administraţiei Publice / NE

text:
               16.11.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 390/18

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunalul Argeş (România) la data de 4 august 2020 – Ministerul Dezvoltării Regionale şi Administraţiei Publice / NE
      (Cauza C-360/20)
      (2020/C 390/27)
      Limba de procedură: română

         Instanţa de trimitere

      Tribunalul Argeş

         Părţile din acţiunea principală

         Petent: Ministerul Dezvoltării Regionale şi Administraţiei Publice

         Intimat: NE

         Întrebările preliminare

                  1)

                  În înțelesul noțiunii de fraudă împotriva intereselor financiare ale [Uniunii Europene] prevăzute de articolul 1 alineatul (1) litera (a) din Convenția elaborată în temeiul articolului K.3 din Tratatul privind Uniunea Europeană, privind protejarea intereselor financiare ale Comunităților Europene, se înțelege infracțiunea săvârșită pentru a crea aparența de respectare a prevederilor articolului 57 alineatul (1) din Regulamentul (CE) 1083/2006 (1), în scopul evitării aplicării de către statul membru a prevederilor alineatului (3) al aceluiași articol coroborate cu prevederile articolului 98 din același regulament, sau doar infracțiunea săvârșită până la finalizarea perioadei de implementare, cu excluderea faptelor săvârșite în perioada de sustenabilitate?

                  2)

                  Dreptul Uniunii, în special dispozițiile articolului 4 alineatul (3) TUE coroborate cu cele ale articolului 325 alineatele (1) și (2) TFUE [și ale] articolului 1 alineatul (1) litera (a) din Convenția elaborată în temeiul articolului K.3 din Tratatul privind Uniunea Europeană, privind protejarea intereselor financiare ale Comunităților Europene, poate fi interpretat în sensul că se opune unei norme naționale care exclude sancționarea inculpatului pentru infracțiunea săvârșită în perioada ulterioară finalizării perioadei de implementare, respectiv în perioada de sustenabilitate în legătură cu obligațiile asumate de acesta prin contractul de finanțare, precum și interpretării normei naționale în sensul că noțiunea de fraudă împotriva intereselor financiare ale [Uniunii] nu acoperă și comportamentul infracțional al beneficiarului finanțării, în perioada de sustenabilitate a proiectului, în legătură cu obligații asumate prin contractul de finanțare indiferent de proveniența fondurilor sau cheltuielilor angajate de beneficiar pentru sustenabilitatea proiectului, respectiv din bugetul propriu al beneficiarului sau din fondurile [Uniunii?]

         (1)  Regulamentul (CE) nr. 1083/2006 al Consiliului din 11 iulie 2006 de stabilire a anumitor dispoziții generale privind Fondul European de Dezvoltare Regională, Fondul Social European și Fondul de coeziune și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 1260/1999 (JO 2006 L 210, p. 25, Ediţie specială, 14/vol. 2, p. 64).


title: Cauza C-365/20: Cerere de decizie preliminară introdusă de Landgericht Düsseldorf (Germania) la 4 august 2020 – Eurowings GmbH/GDVI Verbraucherhilfe GmbH

text:
               16.11.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 390/19

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Landgericht Düsseldorf (Germania) la 4 august 2020 – Eurowings GmbH/GDVI Verbraucherhilfe GmbH
      (Cauza C-365/20)
      (2020/C 390/28)
      Limba de procedură: germana

         Instanța de trimitere

      Landgericht Düsseldorf

         Părțile din procedura principală

         Pârâtă-apelantă: Eurowings GmbH

         Reclamantă-intimată: GDVI Verbraucherhilfe GmbH

         Întrebările preliminare

                  1.

                  Un pasager aerian dispune de o „rezervare confirmată” în sensul articolului 3 alineatul (2) litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 261/2004 (1), în cazul în care a primit, de la un tour operator cu care are o relație contractuală, un „alt document doveditor” în sensul articolului 2 litera (g) din Regulamentul (CE) nr. 261/2004 prin care i s-a promis transportul pe un anumit zbor, individualizat prin locul de plecare și cel de sosire, ora plecării și cea a sosirii și numărul zborului, fără ca tour operatorul să fi efectuat o rezervare a unui loc pe acest zbor la operatorul de transport aerian în cauză și să fi primit de la acesta confirmarea rezervării?

                  2.

                  Este considerată un „refuz la îmbarcare” în sensul articolului 4 alineatul (3) și al articolului 2 litera (j) din Regulamentul (CE) nr. 261/2004 situația în care, cu câteva zile înainte de timpul de plecare prevăzut, pasagerii sunt transferați către un alt zbor de către un tour operator cu care aceștia au încheiat contracte privind pachete de servicii turistice, după ce tour operatorul a confirmat cu caracter obligatoriu un anumit zbor, individualizat prin locul de plecare și cel de sosire, ora plecării și cea a sosirii și numărul zborului?

                  3.

                  Este considerată un „motiv întemeiat” pentru refuzul la îmbarcare în sensul articolului 2 litera (j) ultima parte a tezei din Regulamentul (CE) nr. 261/2004 situația în care un tour operator, fără a se consulta cu compania aeriană și fără a efectua „o rezervare cu un conținut identic”, a confirmat în mod obligatoriu pentru pasager un zbor individualizat stabilit în funcție de dată, numărul zborului și orele zborului, iar ulterior, cu câteva zile înainte de timpul de plecare prevăzut – din nou fără a se consulta cu compania aeriană – tour operatorul a transferat pasagerul către un alt zbor fără ca acest aspect să poată fi influențat de compania aeriană?

                  4.

                  Un operator de transport aerian trebuie să fie considerat operator efectiv de transport aerian în sensul articolului 2 litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 261/2004 în raport cu un pasager aerian chiar și atunci când, deși acest pasager aerian are o relație contractuală cu un tour operator care i-a promis transportul pe un anumit zbor, individualizat prin locul de plecare și cel de sosire, ora plecării și cea a sosirii și numărul zborului, tour operatorul nu a rezervat totuși un loc pasagerului și, prin urmare, nu a încheiat un contract cu operatorul de transport aerian cu privire la zborul respectiv?

                  5.

                  Articolul 4 alineatul (3) și articolul 7 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 261/2004 trebuie interpretate în sensul că, într-un caz precum cel de față, în care pasagerul rezervă la tour operator un zbor cu escală în cadrul unei călătorii sub forma unui pachet de servicii de călătorie, iar prima etapă a zborului, care este efectuată de compania aeriană reclamată, este efectuată conform planului, după care li se refuză pasagerilor îmbarcarea în zborul de legătură, care este efectuat tot de compania aeriană reclamată, potrivit articolului 2 litera (j) din Regulamentul (CE) nr. 261/2004, cu mențiunea că nu există o „rezervare cu un conținut identic” efectuată de tour operator, cuantumul compensației se calculează în funcție de distanța pe întreaga distanță de zbor de la primul loc de plecare și până la ultima destinație, iar nu în funcție de distanța celei de a doua etape a zborului, care a fost afectată?

         (1)  Regulamentul (CE) nr. 261/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 11 februarie 2004 de stabilire a unor norme comune în materie de compensare și de asistență a pasagerilor în eventualitatea refuzului la îmbarcare și anulării sau întârzierii prelungite a zborurilor și de abrogare a Regulamentului (CEE) nr. 295/91 (JO L 46, 17.2.2004, p. 1, Ediție specială, 07/vol. 12, p. 218).


title: Cauza C-370/20: Cerere de decizie preliminară introdusă de Bundesgerichtshof (Germania) la 7 august 2020 – Pro Rauchfrei e.V./JS e.K.

text:
               16.11.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 390/20

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Bundesgerichtshof (Germania) la 7 august 2020 – Pro Rauchfrei e.V./JS e.K.
      (Cauza C-370/20)
      (2020/C 390/29)
      Limba de procedură: germana

         Instanța de trimitere

      Bundesgerichtshof

         Părțile din procedura principală

         Recurentă: Pro Rauchfrei e.V.

         Intimată: JS e.K.

         Întrebările preliminare

                  1)

                  Noțiunea de introducere pe piață, în sensul articolului 8 alineatul (3) prima teză din Directiva 2014/40/UE (1), include punerea la dispoziție de produse din tutun prin intermediul distribuitoarelor automate de mărfuri, în sensul că, deși pachetele de țigarete care se găsesc în acestea prezintă avertismentele prevăzute de lege, pachetele de țigarete sunt, însă, mai întâi, ținute în automat în stoc în mod nevizibil pentru consumator, iar avertismentele care figurează pe aceasta devin vizibile doar după ce automatul deblocat în prealabil de casier este acționat de client, iar astfel pachetul de țigarete este distribuit pe banda de casă chiar înainte de efectuarea plății?

                  2)

                  Interdicția ca avertismentele să fie „ascunse […] de alte elemente”, prevăzută la articolul 8 alineatul (3) prima teză din Directiva 2014/40/UE, se referă la cazul în care, în cadrul prezentării mărfii prin intermediul unui automat, întregul ambalaj al produsului din tutun este ascuns?

                  3)

                  Elementul „imagini de pe pachete”, prevăzut la articolul 8 alineatul (8) din Directiva 2014/40/UE, este îndeplinit și atunci când reprezentarea nu este o imagine fidelă a ambalajului original, dar consumatorul asociază imaginea, din cauza configurației sale în ceea ce privește chenarele, proporțiile, culorile și a logoul mărcii cu ambalajul unui produs din tutun?

                  4)

                  Independent de imaginile utilizate, cerințele prevăzute la articolul 8 alineatul (8) din Directiva 2014/40/UE sunt deja îndeplinite atunci când, înainte de încheierea contractului de vânzare-cumpărare, consumatorul are ocazia să perceapă ambalajele de țigarete împreună cu avertismentele impuse?

         (1)  Directiva 2014/40/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 3 aprilie 2014 privind apropierea actelor cu putere de lege și a actelor administrative ale statelor membre în ceea ce privește fabricarea, prezentarea și vânzarea produselor din tutun și a produselor conexe și de abrogare a Directivei 2001/37/CE (JO 2014, L 127, p. 1).


title: Cauza C-376/20 P: Recurs introdus la 7 august 2020 de Comisia Europeană împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera întâi extinsă) din 28 mai 2020 în cauza T-399/16, CK Telecoms UK Investments Ltd/Comisia

text:
               16.11.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 390/20

      Recurs introdus la 7 august 2020 de Comisia Europeană împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera întâi extinsă) din 28 mai 2020 în cauza T-399/16, CK Telecoms UK Investments Ltd/Comisia
      (Cauza C-376/20 P)
      (2020/C 390/30)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Recurentă: Comisia Europeană (reprezentanți: G. Conte, C. Urraca Caviedes, J. Szczodrowski și M. Farley, agenți)

         Celelalte părți din procedură: CK Telecoms UK Investments Ltd, Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord, EE Ltd

         Concluziile recurentei

      Recurenta solicită Curții:

                  —

                  anularea Hotărârii Tribunalului din 28 mai 2020 în cauza T-399/16, CK Telecoms UK Investments Ltd/Comisia;

                  —

                  trimiterea cauzei spre rejudecare Tribunalului;

                  —

                  obligarea reclamantei din primă instanță la plata cheltuielilor de judecată aferente prezentului recurs;

                  —

                  soluționarea odată cu fondul a cererii privind cheltuielile de judecată efectuate în primă instanță.

         Motivele și principalele argumente

      Primul motiv: pentru a stabili existența unui OSCE, hotărârea aplică o cerință de probă („probabilitate serioasă”) mai strictă decât criteriul enunțat în jurisprudență și în Regulamentul privind concentrările economice (1), care impune Comisiei să determine evoluția „cea mai probabilă”.
      Al doilea motiv: întrucât a impus ca, pentru a concluziona în sensul unui OSCE, Comisia să dovedească că o concentrare conferă entității care rezultă din concentrare puterea de a determina prin ea însăși parametrii de concurență, Tribunalul aplică un criteriu juridic care nu este susținut de Regulamentul privind concentrările economice și care este contrar însuși obiectivului reformei din 2004. În plus, Tribunalul a săvârșit o eroare de drept fixând un criteriu dublu pentru a stabili existența unui OSCE pe baza unor efecte necoordonate.
      Al treilea motiv: întrucât a impus ca o „importantă forță concurențială” (IFC) să se demarce de concurenții săi din punctul de vedere al incidenței sale asupra concurenței și ca părțile la concentrare să fie „concurenți deosebit de apropiați”, Tribunalul depășește limitele controlului său jurisdicțional, încalcă valoarea liniilor directoare și denaturează conținutul deciziei atacate (2) sau, cu titlu subsidiar, încalcă principiul controlului jurisdicțional, nu își motivează decizia în mod corespunzător și încalcă articolul 2 din Regulamentul privind concentrările economice.
      Al patrulea motiv: întrucât a considerat că majorarea de preț prevăzută nu era semnificativă și a declarat că Comisia ar fi trebuit să ia în considerare „creșterea standard a eficienței”, Tribunalul se îndepărtează de la Regulamentul privind concentrările economice, depășește limitele controlului său jurisdicțional, nu își motivează decizia în mod corespunzător și denaturează elementele de probă.
      Al cincilea motiv: întrucât a limitat controlul la anumite constatări din decizie și le-a examinat în mod izolat, fără a ține seama de elementele de probă în ansamblul lor, Tribunalul denaturează decizia, depășește limitele controlului său jurisdicțional, încalcă normele aplicabile în materie de probă, aplică în mod eronat criteriul juridic și nu își motivează decizia în mod corespunzător.
      Al șaselea motiv: Tribunalul denaturează decizia atacată considerând că Comisia nu a examinat degradarea calității rețelei entității rezultate din concentrare în cadrul celei de a doua teorii a prejudiciului. În plus, Tribunalul nu își îndeplinește obligația de motivare atunci când concluzionează că Comisia a săvârșit o eroare de drept calificând drept efect necoordonat incidența unei transparențe consolidate asupra investiției globale în rețea.

         (1)  Regulamentul (CE) nr. 139/2004 al Consiliului din 20 ianuarie 2004 privind controlul concentrărilor economice între întreprinderi (Regulamentul privind concentrările economice) (JO 2004, L 24, p. 1, Ediție specială, 08/vol. 1, p. 201).

         (2)  Decizia C(2016) 2796 final a Comisiei Europene din 11 mai 2016 privind declararea unei concentrări ca fiind incompatibilă cu piața internă (cazul COMP/M.7612 – Hutchison 3G UK/Telefónica UK) (JO 2016, C 357, p. 15).


title: Cauza C-414/20: Cerere de decizie preliminară introdusă de Spetsializiran nakazatelen sad (Bulgaria) la 4 septembrie 2020 – Procedură penală privind pe MM

text:
               16.11.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 390/22

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Spetsializiran nakazatelen sad (Bulgaria) la 4 septembrie 2020 – Procedură penală privind pe MM
      (Cauza C-414/20)
      (2020/C 390/31)
      Limba de procedură: bulgara

         Instanța de trimitere

      Spetsializiran nakazatelen sad

         Partea (părțile) din procedura principală

      MM

         Întrebările preliminare

      O lege națională, potrivit căreia mandatul european de arestare și decizia națională pe baza căreia a fost emis sunt adoptate numai de procuror, fără ca instanța să poată participa sau exercita un control preventiv ori a posteriori al acestora, este conformă cu articolul 6 alineatul (1) din Decizia-cadru 2002/584?
      Un mandat european de arestare, care a fost emis în temeiul ordinului de punere sub urmărire penală a persoanei căutate, fără ca ordinul respectiv să privească plasarea în stare de arest a acesteia, este conform cu articolul 8 alineatul (1) litera (c) din Decizia-cadru 2002/584?
      În cazul unui răspuns negativ: în situația în care, deși instanța nu a participat la emiterea mandatului european de arestare şi nici la controlul legalității sale, iar acest mandat a fost emis pe baza unei decizii naționale care nu prevede plasarea în stare de arest a persoanei căutate, acest mandat european de arestare este efectiv executat, iar persoana căutată este predată, persoana căutată trebuie să dispună de un drept la o cale de atac efectivă în cadrul aceleiași proceduri penale precum cea în cursul căreia a fost emis mandatul european de arestare în cauză? Dreptul la o cale de atac efectivă presupune ca persoana căutată să fie plasată în situația în care s-ar fi aflat dacă încălcarea nu s-ar fi produs?


title: Cauza C-416/20: Cerere de decizie preliminară introdusă de Hanseatisches Oberlandesgericht Hamburg (Germania) la 7 septembrie 2020 – TR

text:
               16.11.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 390/22

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Hanseatisches Oberlandesgericht Hamburg (Germania) la 7 septembrie 2020 – TR
      (Cauza C-416/20)
      (2020/C 390/32)
      Limba de procedură: germana

         Instanța de trimitere

      Hanseatisches Oberlandesgericht Hamburg

         Părțile din procedura principală

         Persoana urmărită: TR

         Cealaltă parte la procedură: Generalstaatsanwaltschaft Hamburg

         Întrebare preliminară

      În materia deciziilor privind extrădarea în scopul urmăririi penale a unei persoane condamnate în lipsă dintr-un stat membru al Uniunii Europene către alt stat membru, dispozițiile Directivei (UE) 2016/343 (1), în special articolele 8 și 9 din aceasta, trebuie interpretate în sensul că legitimitatea extrădării, în special în cazul așa-numitei sustrageri de la judecată, depinde de respectarea de către statul solicitant a condițiilor prevăzute de această directivă?

         (1)  Directiva (UE) 2016/343 a Parlamentului European și a Consiliului din 9 martie 2016 privind consolidarea anumitor aspecte ale prezumției de nevinovăție și a dreptului de a fi prezent la proces în cadrul procedurilor penale (JO 2016, L 65, p. 1).


title: Cauza C-431/20 P: Recurs introdus la 12 septembrie 2020 de Carlo Tognoli și alții împotriva Ordonanţei Tribunalului (Camera a opta) din 3 iulie 2020 în cauzele conexe T-395/19, T-396/19, T-405/19, T-408/19, T-419/19, T-423/19, T-424/19, T-428/19, T-433/19, T-437/19, T-443/19, T-455/19, T-458/19-T-462/19, T-464/19, T-469/19 și T-477/19, Tognoli și alții/Parlamentul

text:
               16.11.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 390/23

      Recurs introdus la 12 septembrie 2020 de Carlo Tognoli și alții împotriva Ordonanţei Tribunalului (Camera a opta) din 3 iulie 2020 în cauzele conexe T-395/19, T-396/19, T-405/19, T-408/19, T-419/19, T-423/19, T-424/19, T-428/19, T-433/19, T-437/19, T-443/19, T-455/19, T-458/19-T-462/19, T-464/19, T-469/19 și T-477/19, Tognoli și alții/Parlamentul
      (Cauza C-431/20 P)
      (2020/C 390/33)
      Limba de procedură: italiana

         Părțile

         Recurenți: Carlo Tognoli, Emma Allione, Luigi Alberto Colajanni, Claudio Martelli, Luciana Sbarbati, Carla Dimatore, în calitate de moștenitoare a lui Mario Rigo, Roberto Speciale, Loris Torbesi, în calitate de moștenitoare a lui Eugenio Melandri, Luciano Pettinari, Pietro Di Prima, Carla Barbarella, Carlo Alberto Graziani, Giorgio Rossetti, Giacomo Porrazzini, Guido Podestà, Roberto Barzanti, Rita Medici, Aldo Arroni, Franco Malerba, Roberto Mezzaroma (reprezentanți: M. Merola, L. Florio, avocați)

         Cealaltă parte din procedură: Parlamentul European

         Concluziile recurenților

                  —

                  Anularea ordonanței atacate și trimiterea cauzei spre rejudecare Tribunalului;

                  —

                  Obligarea Parlamentului la plata cheltuielilor de judecată aferente procedurii în recurs și soluționarea odată cu fondul a cererii privind cheltuielile de judecată aferente procedurii în fața Tribunalului.

         Motivele și principalele argumente

      Recurenții solicită anularea, în temeiul articolului 256 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene și al articolului 56 din Statutul Curții de Justiție a Uniunii Europene, a Ordonanței Tribunalului Uniunii Europene (Camera a opta) pronunțate la 3 iulie 2020 și notificate la 3 iulie 20202 în cauzele conexe T-395/19, T-396/19, T-405/19, T-408/19, T-419/19, T-423/19, T-424/19, T-428/19, T-433/19, T-437/19, T-443/19, T-455/19, T-458/19-T-462/19, T-464/19, T-469/19 e T-477/19, prin care acțiunile acestora au fost declarate vădit inadmisibile.

            Prin intermediul primului motiv de recurs
         , recurenții invocă o eroare de drept în calificarea actului atacat drept un act care nu produce efecte juridice, în sensul articolului 263 TFUE. Eroarea rezultă din lipsa unui temei juridic pentru a considera actul ca fiind provizoriu și din neluarea în considerare a efectelor sale juridice față de destinatari. Actul atacat a produs de fapt imediat efecte juridice față de recurenți, privându-i de o parte consistentă a drepturilor lor la pensie.

            Prin intermediul celui de al doilea motiv de recurs
         , recurenții invocă o eroare de drept privind interpretarea și aplicarea articolului 86 din Regulamentul de procedură al Tribunalului în sens contrar finalității și caracterului efectiv al acestuia. Această dispoziție urmărește de fapt evitarea multiplicării inutile a acțiunilor. În plus, Tribunalul, declarând inadmisibile atât acțiunea, cât și memoriul în adaptare, a săvârșit o a doua eroare de drept, care are drept efect, în mod paradoxal, privarea recurenților de protecție jurisdicțională.

            Prin intermediul celui de al treilea motiv de recurs
         , recurenții invocă două erori de procedură, care ar trebui să conducă la anularea ordonanței, și anume: încălcarea principiului contradictorialității și o eroare de drept în aplicarea articolului 126 din Regulamentul de procedură al Tribunalului.
      Referitor la primul aspect, recurenților nu li s-a dat posibilitatea de a răspunde la excepția de inadmisibilitate ridicată de Parlamentul European privind memoriul în adaptarea acțiunii. Mai mult, comportamentul Tribunalului este agravat de faptul că a decis că nu era necesar un al doilea schimb de memorii și nici nu a convocat ședința de audiere a pledoariilor, privând recurenții de posibilitatea de a-și exprima propria poziție cu privire la excepția de inadmisibilitate privind memoriul în adaptare, în pofida faptului că aceștia prezentaseră o cerere formală în acest sens.
      În plus, alegerile procesuale contradictorii ale Tribunalului indică faptul că inadmisibilitatea acțiunii nu era imediat clară și neîndoielnică, așadar vădită în sensul articolului 126 din Regulamentul de procedură al Tribunalului. Prin urmare, lipseau cerințele prevăzute pentru aplicarea acestei norme.


title: Cauza C-432/20: Cerere de decizie preliminară introdusă de Verwaltungsgericht Wien (Austria) la 14 septembrie 2020 – ZK

text:
               16.11.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 390/24

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Verwaltungsgericht Wien (Austria) la 14 septembrie 2020 – ZK
      (Cauza C-432/20)
      (2020/C 390/34)
      Limba de procedură: germana

         Instanța de trimitere

      Verwaltungsgericht Wien

         Părțile din procedura principală

         Reclamant: ZK

         Pârâtă: Landeshauptmann von Wien

         Întrebările preliminare

                  1)

                  Articolul 9 alineatul (1) litera (c) din Directiva 2003/109/CE (1) trebuie interpretat în sensul că orice ședere fizică pe teritoriul Comunității, fie chiar și una scurtă, a unui resortisant al unei țări terțe care este rezident pe termen lung, în cursul unei perioade de douăsprezece luni consecutive, exclude pierderea statutului de rezident pe termen lung al resortisantului unei țări terțe în temeiul acestei dispoziții?

                  2)

                  În ipoteza în care Curtea răspunde negativ la prima întrebare: care sunt cerințele calitative și/sau cantitative pe care trebuie să le îndeplinească șederile pe teritoriul Comunității în cursul unei perioade de douăsprezece luni consecutive pentru a exclude pierderea statutului de rezident pe termen lung al unui resortisant al unei țări terțe? Șederile timp de douăsprezece luni consecutive pe teritoriul Comunității exclud pierderea statutului de rezident pe termen lung al resortisanților unor țări terțe numai atunci când resortisanții în cauză au avut, în această perioadă, reședința obișnuită sau centrul intereselor lor pe teritoriul Comunității?

                  3)

                  Sunt compatibile cu articolul 9 alineatul (1) litera (c) din Directiva 2003/109 reglementările din ordinile juridice ale statelor membre care impun pierderea statutului de rezident pe termen lung al resortisanților unor țări terțe în cazul în care asemenea resortisanți, deși au avut reședința pe teritoriul Comunității timp de douăsprezece luni consecutive, nu au avut pe acest teritoriu nici reședința obișnuită, nici centrul intereselor lor?

         (1)  Directiva 2003/109/CE a Consiliului din 25 noiembrie 2003 privind statutul resortisanților țărilor terțe care sunt rezidenți pe termen lung (JO 2004, L 16, p. 44, Ediție specială, 19/vol. 6, p. 225).


title: Cauza T-796/16: Hotărârea Tribunalului din 23 septembrie 2020 – CEDC International/EUIPO – Underberg (Forma unui fir de iarbă într-o sticlă) [„Marcă a Uniunii Europene – Procedură de opoziție – Cerere de înregistrare a unei mărci a Uniunii Europene tridimensionale – Forma unui fir de iarbă într-o sticlă – Marcă națională tridimensională anterioară – Utilizare serioasă a mărcii anterioare – Articolul 15 alineatul (1) și articolul 43 alineatele (2) și (3) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 [devenite articolul 18 alineatul (1) și articolul 47 alineatele (2) și (3) din Regulamentul (UE) 2017/1001] – Natura utilizării – Alterarea caracterului distinctiv – Utilizare concomitent cu alte mărci – Obiectul protecției – Cerința clarității și a preciziei – Cerința concordanței cu descrierea reprezentării – Decizie adoptată în urma anulării de către Tribunal a unei decizii anterioare – Trimitere la motivele unei decizii anterioare anulate – Obligația de motivare”]

text:
               16.11.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 390/25

      Hotărârea Tribunalului din 23 septembrie 2020 – CEDC International/EUIPO – Underberg (Forma unui fir de iarbă într-o sticlă)
      (Cauza T-796/16) (1)

      („Marcă a Uniunii Europene - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a unei mărci a Uniunii Europene tridimensionale - Forma unui fir de iarbă într-o sticlă - Marcă națională tridimensională anterioară - Utilizare serioasă a mărcii anterioare - Articolul 15 alineatul (1) și articolul 43 alineatele (2) și (3) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 [devenite articolul 18 alineatul (1) și articolul 47 alineatele (2) și (3) din Regulamentul (UE) 2017/1001] - Natura utilizării - Alterarea caracterului distinctiv - Utilizare concomitent cu alte mărci - Obiectul protecției - Cerința clarității și a preciziei - Cerința concordanței cu descrierea reprezentării - Decizie adoptată în urma anulării de către Tribunal a unei decizii anterioare - Trimitere la motivele unei decizii anterioare anulate - Obligația de motivare”)
      (2020/C 390/35)
      Limba de procedură: engleza

         Părţile

         Reclamantă: CEDC International sp. z o.o. (Oborniki Wielkopolskie, Polonia) (reprezentant: M. Siciarek, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentanți: D. Walicka și V. Ruzek, agenți)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO, intervenientă la Tribunal: Underberg AG (Dietlikon, Elveția) (reprezentant: A. Renck, avocat)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a patra de recurs a EUIPO din 29 august 2016 (cauza R 1248/2015-4), privind o procedură de opoziție între CEDC International și Underberg.

         Dispozitivul

                  1)

                  Anulează Decizia Camerei a patra de recurs a Oficiului Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO) din 29 august 2016 (cauza R 1248/2015-4) în ceea ce privește motivele de opoziție menționate la articolul 8 alineatele (3) și (4) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 al Consiliului din 26 februarie 2009 privind marca Uniunii Europene.

                  2)

                  Respinge în rest acțiunea.

                  3)

                  CEDC International sp. z o.o., l’EUIPO și Underberg AG suportă, fiecare, propriile cheltuieli de judecată.

         (1)  JO C 6, 9.1.2017.


title: Cauza T-411/17: Hotărârea Tribunalului din 23 septembrie 2020 – Landesbank Baden-Württemberg/SRB [„Uniunea economică și monetară – Uniunea bancară – Mecanismul unic de rezoluție a instituțiilor de credit și a anumitor firme de investiții (MUR) – Fondul unic de rezoluție (FUR) – Decizia SRB privind calculul contribuțiilor ex ante pentru anul 2017 – Acțiune în anulare – Afectare directă și individuală – Admisibilitate – Norme fundamentale de procedură – Autentificarea deciziei – Obligația de motivare – Dreptul la protecție jurisdicțională efectivă – Excepție de nelegalitate – Limitarea în timp a efectelor hotărârii”]

text:
               16.11.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 390/26

      Hotărârea Tribunalului din 23 septembrie 2020 – Landesbank Baden-Württemberg/SRB
      (Cauza T-411/17) (1)

      („Uniunea economică și monetară - Uniunea bancară - Mecanismul unic de rezoluție a instituțiilor de credit și a anumitor firme de investiții (MUR) - Fondul unic de rezoluție (FUR) - Decizia SRB privind calculul contribuțiilor ex ante pentru anul 2017 - Acțiune în anulare - Afectare directă și individuală - Admisibilitate - Norme fundamentale de procedură - Autentificarea deciziei - Obligația de motivare - Dreptul la protecție jurisdicțională efectivă - Excepție de nelegalitate - Limitarea în timp a efectelor hotărârii”)
      (2020/C 390/36)
      Limba de procedură: germana

         Părțile

         Reclamantă: Landesbank Baden-Württemberg (Stuttgart, Germania) (reprezentanți: H. Berger și K. Rübsamen, avocați)

         Pârât: Comitetul unic de rezoluție (reprezentanți: A. Martin-Ehlers, S. Raes, T. Van Dyck și A. Kopp, avocați)

         Intervenientă în susținerea pârâtului: Comisia Europeană (reprezentanți: A. Steiblytė și K.-P. Wojcik, agenți)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE prin care se solicită anularea deciziei SRB din sesiunea sa executivă din 11 aprilie 2017 privind calculul contribuțiilor ex ante pentru anul 2017 la Fondul unic de rezoluție (SRB/ES/SRF/2017/05), în ceea ce o privește pe reclamantă

         Dispozitivul

                  1)

                  Anulează Decizia Comitetului unic de rezoluție (SRB) din sesiunea sa executivă din 11 aprilie 2017 privind calculul contribuțiilor ex ante pentru anul 2017 la Fondul unic de rezoluție (SRB/ES/SRF/2017/05), în măsura în care privește Landesbank Baden-Württemberg.

                  2)

                  Efectele deciziei SRB/ES/SRF/2017/05 sunt menținute, în ceea ce privește Landesbank Baden-Württemberg, timp de șase luni de la data la care prezenta hotărâre devine definitivă.

                  3)

                  SRB suportă, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, pe cele efectuate de Landesbank Baden-Württemberg.

                  4)

                  Comisia Europeană suportă propriile cheltuieli de judecată.

         (1)  JO C 277, 21.8.2017.


title: Cauza T-420/17: Hotărârea Tribunalului din 23 septembrie 2020 – Portigon/SRB [„Uniunea economică și monetară – Uniunea bancară – Mecanism unic de rezoluție a instituțiilor de credit și a anumitor firme de investiții (MUR) – Fond unic de rezoluție (FUR) – Decizia SRB privind calcularea contribuțiilor ex ante pentru anul 2017 – Acțiune în anulare – Afectare directă și individuală – Admisibilitate – Norme fundamentale de procedură – Autentificarea deciziei – Obligația de motivare – Limitarea în timp a efectelor hotărârii”]

text:
               16.11.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 390/27

      Hotărârea Tribunalului din 23 septembrie 2020 – Portigon/SRB
      (Cauza T-420/17) (1)

      („Uniunea economică și monetară - Uniunea bancară - Mecanism unic de rezoluție a instituțiilor de credit și a anumitor firme de investiții (MUR) - Fond unic de rezoluție (FUR) - Decizia SRB privind calcularea contribuțiilor ex ante pentru anul 2017 - Acțiune în anulare - Afectare directă și individuală - Admisibilitate - Norme fundamentale de procedură - Autentificarea deciziei - Obligația de motivare - Limitarea în timp a efectelor hotărârii”)
      (2020/C 390/38)
      Limba de procedură: germana

         Părțile

         Reclamantă: Portigon AG (Düsseldorf, Germania) (reprezentanți: D. Bliesener, V. Jungkind și F. Geber, avocați)

         Pârât: Comitetul unic de rezoluție (reprezentanți: P. Messina și J. Kerlin, agenți, asistați de B. Meyring, de S. Schelo și de T. Klupsch, avocați)

         Intervenientă în susținerea pârâtului: Comisia Europeană (reprezentanţi: A. Steiblytė și K.-Ph. Wojcik, agenți)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE prin care se solicită anularea deciziei SRB din sesiunea sa executivă din 11 aprilie 2017 privind calcularea contribuțiilor ex ante pentru anul 2017 la Fondul unic de rezoluție (SRB/ES/SRF/2017/05), în măsura în care această decizie privește reclamanta.

         Dispozitivul

                  1)

                  Anulează decizia Comitetului unic de rezoluție (SRB) din sesiunea sa executivă din 11 aprilie 2017 privind calcularea contribuțiilor ex ante pentru anul 2017 la Fondul unic de rezoluție (SRB/ES/SRF/2017/05), în măsura în care această decizie privește Portigon AG.

                  2)

                  SRB suportă, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, cheltuielile de judecată efectuate de Portigon.

                  3)

                  Comisia Europeană suportă propriile cheltuieli de judecată.

         (1)  JO C 277, 21.8.2017.


title: Cauza T-565/18: Hotărârea Tribunalului din 9 septembrie 2020 – P. Krücken Organic/Comisia [„Drept instituțional – Acțiune în despăgubire – Condiții de angajare a răspunderii extracontractuale a Uniunii – Regim de import al produselor biologice din țări terțe – Organism de control privat – Noțiunea de supraveghere corespunzătoare în sensul articolului 33 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 834/2007 – Regulamentul (CE) nr. 1235/2008 – Imputabilitatea comportamentului”]

text:
               16.11.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 390/28

      Hotărârea Tribunalului din 9 septembrie 2020 – P. Krücken Organic/Comisia
      (Cauza T-565/18) (1)

      („Drept instituțional - Acțiune în despăgubire - Condiții de angajare a răspunderii extracontractuale a Uniunii - Regim de import al produselor biologice din țări terțe - Organism de control privat - Noțiunea de supraveghere corespunzătoare în sensul articolului 33 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 834/2007 - Regulamentul (CE) nr. 1235/2008 - Imputabilitatea comportamentului”)
      (2020/C 390/39)
      Limba de procedură: germana

         Părțile

         Reclamantă: P. Krücken Organic GmbH (Mannheim, Germania) (reprezentant: H. Schmidt, avocat)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: B. Eggers, B. Hofstötter și A. Dawes, agenți)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 268 TFUE prin care se solicită repararea prejudiciului pe care reclamanta pretinde că l-ar fi suferit ca urmare, pe de o parte, a pretinsei încălcări de către Comisie a obligațiilor care îi revin în temeiul articolului 33 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 834/2007 al Consiliului din 28 iunie 2007 privind producția ecologică și etichetarea produselor ecologice, precum și de abrogare a Regulamentului (CEE) nr. 2092/91 (JO 2007, L 189, p. 1), și, pe de altă parte, a unui anumit număr de comportamente săvârșite de Ecocert SA și pretins imputabile Comisiei.

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Obligă P. Krücken Organic GmbH la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 427, 26.11.2018.


title: Cauza T-596/18: Hotărârea Tribunalului din 23 septembrie 2020 – ZL/EUIPO („Funcție publică – Recrutare – Anunț de concurs – Decizie de a nu înscrie numele reclamantei pe lista de rezervă a concursului – Obligația de motivare – Respingerea cererii de acces la întrebările cu variante multiple de răspuns din testele de acces – caracterul secret al lucrărilor comisiei de evaluare”)

text:
               16.11.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 390/29

      Hotărârea Tribunalului din 23 septembrie 2020 – ZL/EUIPO
      (Cauza T-596/18) (1)

      („Funcție publică - Recrutare - Anunț de concurs - Decizie de a nu înscrie numele reclamantei pe lista de rezervă a concursului - Obligația de motivare - Respingerea cererii de acces la întrebările cu variante multiple de răspuns din testele de acces - caracterul secret al lucrărilor comisiei de evaluare”)
      (2020/C 390/40)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: ZL (reprezentant: H. Tettenborn, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentanți: A. Lukošiūtė și K. Tóth, agenți, asistați de B. Wägenbaur, avocat)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 270 TFUE prin care se solicită anularea, în primul rând, a deciziei comisiei de evaluare din cadrul concursului EUIPO/AD/01/17 – Administratori (AD 6) în domeniul proprietății intelectuale din 7 martie 2018 de respingere a cererii reclamantei privind reexaminarea deciziei din 1 decembrie 2017 a aceleiași comisii de evaluare de a nu înscrie numele său pe lista de rezervă constituită în vederea recrutării de administratori de către EUIPO și, în al doilea rând, a deciziei EUIPO din 27 iunie 2018 de respingere a reclamațiilor sale.

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  O obligă pe ZL la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 445, 10.12.2018.


title: Cauza T-291/19: Hotărârea Tribunalului din 23 septembrie 2020 – Pshonka/Consiliul („Politica externă și de securitate comună – Măsuri restrictive adoptate având în vedere situația din Ucraina – Înghețarea fondurilor – Lista persoanelor, entităților și organismelor cărora li se aplică înghețarea fondurilor și a resurselor economice – Menținerea numelui reclamantului pe listă – Obligația Consiliului să verifice că decizia unei autorități a unui stat terț a fost luată cu respectarea dreptului la apărare și a dreptului la protecție jurisdicțională efectivă”)

text:
               16.11.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 390/29

      Hotărârea Tribunalului din 23 septembrie 2020 – Pshonka/Consiliul
      (Cauza T-291/19) (1)

      („Politica externă și de securitate comună - Măsuri restrictive adoptate având în vedere situația din Ucraina - Înghețarea fondurilor - Lista persoanelor, entităților și organismelor cărora li se aplică înghețarea fondurilor și a resurselor economice - Menținerea numelui reclamantului pe listă - Obligația Consiliului să verifice că decizia unei autorități a unui stat terț a fost luată cu respectarea dreptului la apărare și a dreptului la protecție jurisdicțională efectivă”)
      (2020/C 390/41)
      Limba de procedură: ceha

         Părțile

         Reclamant: Viktor Pavlovych Pshonka (Kiev, Ucraina) (reprezentant: M. Mleziva, avocat)

         Pârât: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: R. Pekař și V. Piessevaux, agenți)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE prin care se solicită anularea Deciziei (PESC) 2019/354 a Consiliului din 4 martie 2019 de modificare a Deciziei 2014/119/PESC privind măsuri restrictive împotriva anumitor persoane, entități și organisme având în vedere situația din Ucraina (JO 2019, L 64, p. 7) și a Regulamentului de punere în aplicare (UE) 2019/352 al Consiliului din 4 martie 2019 privind punerea în aplicare a Regulamentului (UE) nr. 208/2014 privind măsuri restrictive împotriva anumitor persoane, entități și organisme având în vedere situația din Ucraina (JO 2019, L 64, p. 1), în măsura în care aceste acte mențin numele reclamantului pe lista persoanelor, entităților și organismelor cărora li se aplică măsurile restrictive menționate.

         Dispozitivul

                  1)

                  Anulează Decizia (PESC) 2019/354 a Consiliului din 4 martie 2019 de modificare a Deciziei 2014/119/PESC privind măsuri restrictive împotriva anumitor persoane, entități și organisme având în vedere situația din Ucraina și Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2019/352 al Consiliului din 4 martie 2019 privind punerea în aplicare a Regulamentului (UE) nr. 208/2014 privind măsuri restrictive împotriva anumitor persoane, entități și organisme având în vedere situația din Ucraina, în măsura în care numele domnului Viktor Pavlovych Pshonka a fost menținut pe lista persoanelor, entităților și organismelor cărora li se aplică aceste măsuri restrictive.

                  2)

                  Obligă Consiliul Uniunii Europene la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 246, 22.7.2019.


title: Cauza T-292/19: Hotărârea Tribunalului din 23 septembrie 2020 – Pshonka/Consiliul („Politica externă și de securitate comună – Măsuri restrictive adoptate având în vedere situația din Ucraina – Înghețarea fondurilor – Lista persoanelor, entităților și organismelor cărora li se aplică înghețarea fondurilor și a resurselor economice – Menținerea numelui reclamantului pe listă – Obligația Consiliului să verifice că decizia unei autorități a unui stat terț a fost luată cu respectarea dreptului la apărare și a dreptului la protecție jurisdicțională efectivă”)

text:
               16.11.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 390/30

      Hotărârea Tribunalului din 23 septembrie 2020 – Pshonka/Consiliul
      (Cauza T-292/19) (1)

      („Politica externă și de securitate comună - Măsuri restrictive adoptate având în vedere situația din Ucraina - Înghețarea fondurilor - Lista persoanelor, entităților și organismelor cărora li se aplică înghețarea fondurilor și a resurselor economice - Menținerea numelui reclamantului pe listă - Obligația Consiliului să verifice că decizia unei autorități a unui stat terț a fost luată cu respectarea dreptului la apărare și a dreptului la protecție jurisdicțională efectivă”)
      (2020/C 390/42)
      Limba de procedură: ceha

         Părțile

         Reclamant: Artem Viktorovych Pshonka (Kramatorsk, Ucraina) (reprezentant: M. Mleziva, avocat)

         Pârât: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: R. Pekař și V. Piessevaux, agenți)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE prin care se solicită anularea Deciziei (PESC) 2019/354 a Consiliului din 4 martie 2019 de modificare a Deciziei 2014/119/PESC privind măsuri restrictive împotriva anumitor persoane, entități și organisme având în vedere situația din Ucraina (JO 2019, L 64, p. 7) și a Regulamentului de punere în aplicare (UE) 2019/352 al Consiliului din 4 martie 2019 privind punerea în aplicare a Regulamentului (UE) nr. 208/2014 privind măsuri restrictive împotriva anumitor persoane, entități și organisme având în vedere situația din Ucraina (JO 2019, L 64, p. 1), în măsura în care aceste acte mențin numele reclamantului pe lista persoanelor, entităților și organismelor cărora li se aplică măsurile restrictive menționate.

         Dispozitivul

                  1)

                  Anulează Decizia (PESC) 2019/354 a Consiliului din 4 martie 2019 de modificare a Deciziei 2014/119/PESC privind măsuri restrictive împotriva anumitor persoane, entități și organisme având în vedere situația din Ucraina și Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2019/352 al Consiliului din 4 martie 2019 privind punerea în aplicare a Regulamentului (UE) nr. 208/2014 privind măsuri restrictive împotriva anumitor persoane, entități și organisme având în vedere situația din Ucraina, în măsura în care numele domnului Artem Viktorovych Pshonka a fost menținut pe lista persoanelor, entităților și organismelor cărora li se aplică aceste măsuri restrictive.

                  2)

                  Obligă Consiliul Uniunii Europene la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 246, 22.7.2019.


title: Cauza T-338/19: Hotărârea Tribunalului din 23 septembrie 2020 – UE/Comisia („Funcție publică – Agenți temporari – Probleme de sănătate pretins legate de condițiile de muncă – Cerere de recunoaștere a originii profesionale a unei boli – Articolul 73 din statut – Dreptul de a fi ascultat – Articolul 41 din Carta drepturilor fundamentale – Obligația de a asculta persoana interesată înaintea deciziei inițiale”)

text:
               16.11.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 390/31

      Hotărârea Tribunalului din 23 septembrie 2020 – UE/Comisia
      (Cauza T-338/19) (1)

      („Funcție publică - Agenți temporari - Probleme de sănătate pretins legate de condițiile de muncă - Cerere de recunoaștere a originii profesionale a unei boli - Articolul 73 din statut - Dreptul de a fi ascultat - Articolul 41 din Carta drepturilor fundamentale - Obligația de a asculta persoana interesată înaintea deciziei inițiale”)
      (2020/C 390/43)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: UE (reprezentanți: S. Rodrigues și A. Champetier, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: T. Bohr și L. Vernier, agenți)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 270 TFUE prin care se solicită anularea deciziei Oficiului pentru Administrarea și Plata Drepturilor Individuale (PMO) al Comisiei din 1 august 2018 prin care cererea reclamantei privind recunoașterea unei boli profesionale, în temeiul articolului 73 din Statutul funcționarilor Uniunii Europene, a fost respinsă ca inadmisibilă.

         Dispozitivul

                  1)

                  Anulează decizia Oficiului pentru Administrarea și Plata Drepturilor Individuale (PMO) al Comisiei Europene din 1 august 2018 prin care cererea formulată de UE privind recunoașterea unei boli profesionale, în temeiul articolului 73 din Statutul funcționarilor Uniunii Europene, a fost respinsă ca inadmisibilă.

                  2)

                  Obligă Comisia la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 263, 5.8.2019.


title: Cauza T-370/19: Hotărârea Tribunalului din 23 septembrie 2020 – Spania/Comisia [Relații externe – Cooperare tehnică – Comunicații electronice – Regulamentul (UE) 2018/1971 – Organismul autorităților europene de reglementare în domeniul comunicațiilor electronice – Articolul 35 alineatul (2) din Regulamentul 2018/1971 – Participarea autorităților de reglementare din țări terțe la acest organism – Participarea autorității naționale de reglementare din Kosovo – Noțiunea de țară terță – Eroare de drept]

text:
               16.11.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 390/31

      Hotărârea Tribunalului din 23 septembrie 2020 – Spania/Comisia
      (Cauza T-370/19) (1)

      (Relații externe - Cooperare tehnică - Comunicații electronice - Regulamentul (UE) 2018/1971 - Organismul autorităților europene de reglementare în domeniul comunicațiilor electronice - Articolul 35 alineatul (2) din Regulamentul 2018/1971 - Participarea autorităților de reglementare din țări terțe la acest organism - Participarea autorității naționale de reglementare din Kosovo - Noțiunea de țară terță - Eroare de drept)
      (2020/C 390/44)
      Limba de procedură: spaniola

         Părțile

         Reclamant: Regatul Spaniei (reprezentanți: S. Centeno Huerta, agent)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: F. Castillo de la Torre, M. Kellerbauer și T. Ramopoulos, agenți)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE prin care se urmărește anularea Deciziei Comisiei din 18 martie 2019 privind participarea autorității naționale de reglementare din Kosovo la Organismul Autorităților Europene de Reglementare în Domeniul Comunicațiilor Electronice (JO 2019, C 115, p. 26).

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Obligă Regatul Spaniei la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 263, 5.8.2019.


title: Cauza T-522/19: Hotărârea Tribunalului din 23 septembrie 2020 – Aldi/EUIPO (BBQ BARBECUE SEASON) [„Marcă a Uniunii Europene – Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurative BBQ BARBECUE SEASON – Motive absolute de refuz – Caracter descriptiv – Articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (UE) 2017/1001 – Lipsa caracterului distinctiv – Articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul 2017/1001”]

text:
               16.11.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 390/32

      Hotărârea Tribunalului din 23 septembrie 2020 – Aldi/EUIPO (BBQ BARBECUE SEASON)
      (Cauza T-522/19) (1)

      („Marcă a Uniunii Europene - Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurative BBQ BARBECUE SEASON - Motive absolute de refuz - Caracter descriptiv - Articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (UE) 2017/1001 - Lipsa caracterului distinctiv - Articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul 2017/1001”)
      (2020/C 390/46)
      Limba de procedură: germana

         Părțile

         Reclamantă: Aldi GmbH & Co. KG (Mülheim an der Ruhr, Germania) (reprezentanți: N. Lützenrath, U. Rademacher, C. Fürsen și M. Minkner, avocați)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentant: S. Hanne, agent)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 17 mai 2019 (cauza R 1359/2018-5) privind o cerere de înregistrare a semnului figurativ BBQ BARBECUE SEASON ca marcă a Uniunii Europene

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Obligă Aldi GmbH & Co. KG la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 305, 9.9.2019.


title: Cauza T-549/19: Hotărârea Tribunalului din 23 septembrie 2020 – Medac Gesellschaft für klinische Spezialpräparate/Comisia [„Medicamente de uz uman – Produse medicamentoase orfane – Cerere de autorizație pentru comercializarea medicamentului Trecondi treosulfan – Decizie de a radia un produs medicamentos din Registrul produselor medicamentoase orfane – Articolul 3 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 141/2000 – Noțiunea de «metodă satisfăcătoare» – Articolul 5 alineatul (12) litera (b) din Regulamentul nr. 141/2000 – Eroare de drept”]

text:
               16.11.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 390/33

      Hotărârea Tribunalului din 23 septembrie 2020 – Medac Gesellschaft für klinische Spezialpräparate/Comisia
      (Cauza T-549/19) (1)

      („Medicamente de uz uman - Produse medicamentoase orfane - Cerere de autorizație pentru comercializarea medicamentului Trecondi treosulfan - Decizie de a radia un produs medicamentos din Registrul produselor medicamentoase orfane - Articolul 3 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 141/2000 - Noțiunea de «metodă satisfăcătoare» - Articolul 5 alineatul (12) litera (b) din Regulamentul nr. 141/2000 - Eroare de drept”)
      (2020/C 390/47)
      Limba de procedură: germana

         Părțile

         Reclamantă: Medac Gesellschaft für klinische Spezialpräparate mbH (Wedel, Germania) (reprezentant: P. von Czettritz, avocat)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: B.-R. Killmann și A. Sipos, agenți)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE prin care se solicită anularea în parte a Deciziei de punere în aplicare C(2019) 4858 final a Comisiei din 20 iunie 2019 privind autorizarea introducerii pe piață a medicamentului de uz uman Trecondi-treosulfan.

         Dispozitivul

                  1)

                  Anulează articolul 5 din Decizia de punere în aplicare C(2019) 4858 (final) a Comisiei Europene din 20 iunie 2019 privind autorizarea introducerii pe piață a medicamentului de uz uman Trecondi-treosulfan.

                  2)

                  Obligă Comisia la plata cheltuielilor de judecată, inclusiv a celor aferente procedurii măsurilor provizorii.

         (1)  JO C 337, 7.10.2019.


title: Cauza T-557/19: Hotărârea Tribunalului din 23 septembrie 2020 – Seven/EUIPO (7Seven) [„Marcă a Uniunii Europene – Marca Uniunii Europene figurativă 7Seven – Lipsa unei cereri de reînnoire a înregistrării mărcii – Radierea mărcii la expirarea înregistrării – Articolul 53 din Regulamentul (UE) 2017/1001 – Cerere de restitutio in integrum prezentată de licențiat – Articolul 104 alineatul (1) din Regulamentul 2017/1001 – Obligație de prudență”]

text:
               16.11.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 390/34

      Hotărârea Tribunalului din 23 septembrie 2020 – Seven/EUIPO (7Seven)
      (Cauza T-557/19) (1)

      („Marcă a Uniunii Europene - Marca Uniunii Europene figurativă 7Seven - Lipsa unei cereri de reînnoire a înregistrării mărcii - Radierea mărcii la expirarea înregistrării - Articolul 53 din Regulamentul (UE) 2017/1001 - Cerere de restitutio in integrum prezentată de licențiat - Articolul 104 alineatul (1) din Regulamentul 2017/1001 - Obligație de prudență”)
      (2020/C 390/48)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Seven SpA (Leini, Italia) (reprezentant: L. Trevisan, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentant: H. O'Neill, agent)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 4 iunie 2019 (cauza R 2076/2018-5) privind o cerere de restitutio in integrum în dreptul de a solicita reînnoirea mărcii Uniunii Europene figurative 7Seven

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Obligă Seven SpA la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 328, 30.9.2019.


title: Cauza T-654/19: Hotărârea Tribunalului din 23 septembrie 2020 – FF/Comisia („Răspundere extracontractuală – Fabricarea, prezentarea și vânzarea produselor din tutun – Directiva 2014/40/UE – Folosirea unei fotografii într-o galerie de avertismente ilustrate care trebuie utilizate pe produsele din tutun – Directiva 2014/109/UE – Încălcare suficient de gravă a unei norme de drept care conferă drepturi particularilor”)

text:
               16.11.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 390/34

      Hotărârea Tribunalului din 23 septembrie 2020 – FF/Comisia
      (Cauza T-654/19) (1)

      („Răspundere extracontractuală - Fabricarea, prezentarea și vânzarea produselor din tutun - Directiva 2014/40/UE - Folosirea unei fotografii într-o galerie de avertismente ilustrate care trebuie utilizate pe produsele din tutun - Directiva 2014/109/UE - Încălcare suficient de gravă a unei norme de drept care conferă drepturi particularilor”)
      (2020/C 390/49)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamant: FF (reprezentant: A. Fittante, avocat)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: I. Rubene și D. Martin, agenți)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 268 TFUE prin care se urmărește repararea prejudiciului pe care reclamantul pretinde că l-ar fi suferit ca urmare a folosirii neautorizate a unei fotografii despre care acesta consideră că îl reprezintă.

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  FF suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și cheltuielile de judecată efectuate de Comisia Europeană în cadrul prezentei acțiuni și al procedurii măsurilor provizorii.

         (1)  JO C 399, 25.11.2019.


title: Cauza T-727/19: Hotărârea Tribunalului din 23 septembrie 2020 – Basaglia/Comisia [„Accesul la documente – Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 – Documente privind anumite proiecte în cadrul programului eTEN și al celui de Al cincilea și al șaselea program-cadru pentru cercetare și dezvoltare tehnologică – Limitarea cererii de acces – Refuz parțial al accesului – Excepție privind protecția vieții private și a integrității individului – Excepție privind protecția intereselor comerciale ale unui terț – Interes public superior – Obligația de a efectua o examinare concretă și individuală”]

text:
               16.11.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 390/35

      Hotărârea Tribunalului din 23 septembrie 2020 – Basaglia/Comisia
      (Cauza T-727/19) (1)

      („Accesul la documente - Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 - Documente privind anumite proiecte în cadrul programului eTEN și al celui de Al cincilea și al șaselea program-cadru pentru cercetare și dezvoltare tehnologică - Limitarea cererii de acces - Refuz parțial al accesului - Excepție privind protecția vieții private și a integrității individului - Excepție privind protecția intereselor comerciale ale unui terț - Interes public superior - Obligația de a efectua o examinare concretă și individuală”)
      (2020/C 390/50)
      Limba de procedură: italiana

         Părțile

         Reclamant: Giorgio Basaglia (Milano, Italia) (reprezentant: G. Balossi, avocat)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: C. Ehrbar și A. Spina, agenți)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE prin care se urmărește anularea Deciziei C(2019) 6474 final a Comisiei din 4 septembrie 2019 privind o cerere de confirmare a accesului la documente în temeiul Regulamentului (CE) nr. 1049/2001 al Parlamentului European și al Consiliului din 30 mai 2001 privind accesul public la documentele Parlamentului European, ale Consiliului și ale Comisiei (JO 2001, L 145, p. 43, Ediție specială, 01/vol. 3, p. 76).

         Dispozitivul

                  1)

                  Anulează Decizia C(2019) 6474 final a Comisiei din 4 septembrie 2019 privind o cerere de confirmare a accesului la documente în temeiul Regulamentului (CE) nr. 1049/2001 al Parlamentului European și al Consiliului din 30 mai 2001 privind accesul public la documentele Parlamentului European, ale Consiliului și ale Comisiei, în măsura în care cuprinde o limitare a cererii de acces și în măsura în care cuprinde un refuz al accesului întemeiat pe articolul 4 alineatul (2) prima liniuță din regulamentul menționat.

                  2)

                  Respinge în rest acțiunea.

                  3)

                  Domnul Giorgio Basaglia și Comisia Europeană Suportă fiecare propriile cheltuieli de judecată.

         (1)  JO C 432, 23.12.2019.


title: Cauza T-737/19: Hotărârea Tribunalului din 23 septembrie 2020 – Huevos Herrera Mejías/EUIPO – Montesierra (MontiSierra HUEVOS CON SABOR A CAMPO) [„Marcă a Uniunii Europene – Procedură de opoziție – Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurative MontiSierra HUEVOS CON SABOR A CAMPO – Mărcile Uniunii Europene și națională verbale anterioare MONTESIERRA – Motiv relativ de refuz – Risc de confuzie – Similitudinea produselor – Similitudinea semnelor – Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001 – Dovada utilizării serioase a mărcii anterioare – Articolul 47 alineatele (2) și (3) din Regulamentul 2017/1001 – Obligația de motivare”]

text:
               16.11.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 390/36

      Hotărârea Tribunalului din 23 septembrie 2020 – Huevos Herrera Mejías/EUIPO – Montesierra (MontiSierra HUEVOS CON SABOR A CAMPO)
      (Cauza T-737/19) (1)

      („Marcă a Uniunii Europene - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurative MontiSierra HUEVOS CON SABOR A CAMPO - Mărcile Uniunii Europene și națională verbale anterioare MONTESIERRA - Motiv relativ de refuz - Risc de confuzie - Similitudinea produselor - Similitudinea semnelor - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001 - Dovada utilizării serioase a mărcii anterioare - Articolul 47 alineatele (2) și (3) din Regulamentul 2017/1001 - Obligația de motivare”)
      (2020/C 390/51)
      Limba de procedură: spaniola

         Părţile

         Reclamantă: Huevos Herrera Mejías, SL (Torre Alháquime, Spania) (reprezentant: E. Manresa Medina, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentant: S. Palmero Cabezas, agent)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO: Montesierra, SA (Jerez de la Frontera, Spania)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a patra de recurs a EUIPO din 2 septembrie 2019 (cauza R 2021/2018-4) privind o procedură de opoziție între Montesierra și Huevos Herrera Mejías

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Obligă Huevos Herrera Mejías, SL la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 432, 23.12.2019.


title: Cauza T-738/19: Hotărârea Tribunalului din 23 septembrie 2020 – Clouds Sky/EUIPO – The Cloud Networks (Wi-Fi Powered by The Cloud) [„Marcă a Uniunii Europene – Procedură de declarare a nulității – Marca Uniunii Europene figurativă Wi-Fi Powered by The Cloud – Motive absolute de refuz – Caracter distinctiv – Articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 [devenit articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001] – Lipsa caracterului distinctiv – Articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul nr. 207/2009 (devenit articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul 2017/1001)”]

text:
               16.11.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 390/36

      Hotărârea Tribunalului din 23 septembrie 2020 – Clouds Sky/EUIPO – The Cloud Networks (Wi-Fi Powered by The Cloud)
      (Cauza T-738/19) (1)

      („Marcă a Uniunii Europene - Procedură de declarare a nulității - Marca Uniunii Europene figurativă Wi-Fi Powered by The Cloud - Motive absolute de refuz - Caracter distinctiv - Articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 [devenit articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001] - Lipsa caracterului distinctiv - Articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul nr. 207/2009 (devenit articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul 2017/1001)”)
      (2020/C 390/52)
      Limba de procedură: engleza

         Părţile

         Reclamantă: Clouds Sky GmbH (Köln, Germania) (reprezentant: C. Weil, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentanţi: L. Rampini și V. Ruzek, agenți)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO: The Cloud Networks Ltd (Londra, Regatul Unit)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 2 septembrie 2019 (cauza R 696/2019-5) privind o procedură de declarare a nulității între Clouds Sky și The Cloud Networks

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Obligă Clouds Sky GmbH la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 10, 13.1.2020.


title: Cauza T-869/19: Hotărârea Tribunalului din 23 septembrie 2020 – Tetra/EUIPO – Neusta next (Wave) [„Marcă a Uniunii Europene – Procedură de declarare a nulității – Marca Uniunii Europene verbală Wave – Motiv absolut de refuz – Lipsa caracterului distinctiv – Articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 [devenit articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001”]

text:
               16.11.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 390/37

      Hotărârea Tribunalului din 23 septembrie 2020 – Tetra/EUIPO – Neusta next (Wave)
      (Cauza T-869/19) (1)

      („Marcă a Uniunii Europene - Procedură de declarare a nulității - Marca Uniunii Europene verbală Wave - Motiv absolut de refuz - Lipsa caracterului distinctiv - Articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 [devenit articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001”)
      (2020/C 390/53)
      Limba de procedură: germana

         Părţile

         Reclamantă: Tetra GmbH (Melle, Germania) (reprezentant: E. Kessler, avocată)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentanţi: M. Eberl și A. Söder, agenți)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO: Neusta next GmbH & Co. KG (Bremen, Germania)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a doua de recurs a EUIPO din 4 octombrie 2019 (cauza R 2440/2018-2) privind o procedură de declarare a nulității între Neusta next și Tetra

         Dispozitivul

                  1)

                  Anulează Decizia Camerei a doua de recurs a Oficiului Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO) din 4 octombrie 2019 (cauza R 2440/2018-2).

                  2)

                  Respinge în rest acțiunea.

                  3)

                  Obligă EUIPO la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 61, 24.2.2020.


title: Cauza T-835/19: Ordonanța Tribunalului din 30 septembrie 2020 – CrossFit/EUIPO – Hochwarter (CROSSBOX) („Marcă a Uniunii Europene – Revocarea deciziei atacate – Dispariția obiectului litigiului – Nepronunțare asupra fondului”)

text:
               16.11.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 390/37

      Ordonanța Tribunalului din 30 septembrie 2020 – CrossFit/EUIPO – Hochwarter (CROSSBOX)
      (Cauza T-835/19) (1)

      („Marcă a Uniunii Europene - Revocarea deciziei atacate - Dispariția obiectului litigiului - Nepronunțare asupra fondului”)
      (2020/C 390/54)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: CrossFit Inc. (Scotts Valley, California, Statele Unite) (reprezentant: D. Mărginean, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO) (reprezentant: H. O’Neill, agent)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO: Marlis Hochwarter (Viena, Austria)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a patra de recurs a EUIPO din 4 octombrie 2019 (cauza R 1832/2018-4) privind o procedură de declarare a nulității între CrossFit și Marlis Hochwarter

         Dispozitivul

                  1)

                  Constată că nu este necesar să se pronunțe asupra acțiunii.

                  2)

                  Obligă Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO) să suporte, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, și cheltuielile de judecată efectuate de CrossFit Inc.

         (1)  JO C 36, 3.2.2020.


title: Cauza T-525/20: Acțiune introdusă la 14 august 2020 – ITD și Danske Fragtmænd/Comisia

text:
               16.11.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 390/38

      Acțiune introdusă la 14 august 2020 – ITD și Danske Fragtmænd/Comisia
      (Cauza T-525/20)
      (2020/C 390/55)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

         Părțile

         Reclamante: ITD, Brancheorganisation for den danske vejgodstransport (Padborg, Danemarca) și Danske Fragtmænd A/S (Åbyhøj, Danemarca) (reprezentant: L. Sandberg-Mørch, avocat)

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Concluziile

      Reclamantele solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea Deciziei C(2020) 3006 final a Comisiei Europene din 12 mai 2020 în cazul privind ajutorul de stat SA. 52489 (2018/FC) – Danemarca și în cazul privind ajutorul de stat SA. 52658 (2018/FC) – Suedia (presupus ajutor de stat în favoarea PostNord Logistics);

                  —

                  obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamantele invocă un singur motiv, susținând că Comisia și-a încălcat obligația de inițiere a procedurii oficiale de investigare.

                  —

                  Reclamantele se referă la dovezi ale unor dificultăți serioase privind durata și circumstanțele procedurii preliminare de investigare;

                  —

                  Reclamantele se referă în plus la o analiză insuficientă și incompletă efectuată de pârâtă cu privire la imputabilitatea injecției de capital și în special la:

                              —

                              o analiză insuficientă și incompletă, întrucât Comisia nu s-a întemeiat pe date exacte, fiabile și coerente;

                              —

                              dificultăți serioase demonstrate prin faptul că Comisia a stabilit în mod eronat că decizia de a acorda injecția de capital a fost adoptată de PostNord Group AB, și nu de PostNord AB;

                              —

                              dificultăți serioase demonstrate prin faptul că Comisia a stabilit în mod eronat că decizia consiliului de administrație al PostNord AB de a acorda injecția de capital nu este imputabilă Statelor danez și suedez.

                  —

                  În cele din urmă, reclamantele se referă la o analiză insuficientă și incompletă cu privire la subvenționarea încrucișată a cheltuielilor PostNord Logistics de către Post Danmark A/S.


title: Cauza T-557/20: Acțiune introdusă la 1 septembrie 2020 – SRB/AEPD

text:
               16.11.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 390/39

      Acțiune introdusă la 1 septembrie 2020 – SRB/AEPD
      (Cauza T-557/20)
      (2020/C 390/56)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

         Părțile

         Reclamant: Comitetul unic de rezoluție (SRB) (reprezentant: H. Ehlers, M. Fernandez Ruperez, J. King, agenți, H. Kamann, M. Braun și F. Louis, avocați)

         Pârât: Autoritatea Europeană pentru Protecția Datelor (AEPD)

         Concluziile

      Reclamantul solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate și

                  —

                  obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      Prin intermediul acțiunii sale, SRB urmărește anularea Deciziei din 24 iunie 2020 a AEPD referitoare la plângerile sale cu referințele 2019-0947, 2019-0998, 2019-0999, 2019-1000 și 2019-1122, potrivit cărora SRB a încălcat articolul 15 din Regulamentul (UE) 2018/1725 (1).
      În susținerea acțiunii, SRB invocă două motive.
      Primul motiv, prin care se invocă faptul că informațiile partajate terțului nu erau „date cu caracter personal”, în sensul și scopul articolului 3 alineatul (1) din Regulamentul (UE) 2018/1725.
      Al doilea motiv, prin care se invocă faptul că AEPD a încălcat dreptul la bună administrare, în sensul articolului 41 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, întrucât nu a dezvăluit suficiente informații cu privire la plângeri.

         (1)  Regulamentul (UE) 2018/1725 al Parlamentului European și al Consiliului din 23 octombrie 2018 privind protecția persoanelor fizice în ceea ce privește prelucrarea datelor cu caracter personal de către instituțiile, organele, oficiile și agențiile Uniunii și privind libera circulație a acestor date și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 45/2001 și a Deciziei nr. 1247/2002/CE (JO 2018, L 295, p. 39).


title: Cauza T-584/20: Acțiune introdusă la 15 septembrie 2020 – Cara Therapeutics/EUIPO – Gebro Holding (KORSUVA)

text:
               16.11.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 390/40

      Acțiune introdusă la 15 septembrie 2020 – Cara Therapeutics/EUIPO – Gebro Holding (KORSUVA)
      (Cauza T-584/20)
      (2020/C 390/57)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Cara Therapeutics, Inc. (Wilmington, Delaware, Statele Unite) (reprezentanți: J. Day, Solicitor, și T. de Haan, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Gebro Holding GmbH (Fieberbrunn, Austria)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Solicitantul mărcii în litigiu: reclamanta

         Marca în litigiu: cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene verbale „KORSUVA” – cererea de înregistrare nr. 17 816 844

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție

         Decizia atacată: Decizia Camerei a patra de recurs a EUIPO din 3 iulie 2020 în cauza R 2450/2019-4

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                  confirmarea deciziei diviziei de opoziție din 27 ianuarie 2018 pentru opoziția nr. B 002437922;

                  —

                  admiterea cererii de înregistrare atacate;

                  —

                  obligarea EUIPO și a Gebro Holdings GmbH la suportarea propriilor cheltuieli de judecată și la plata cheltuielilor de judecată efectuate de reclamantă.

         Motivul invocat

                  —

                  încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.


title: Cauza T-591/20: Acțiune introdusă la 28 septembrie 2020 – Unimax Stationery/EUIPO – Mitsubishi Pencil (UNI-MAX)

text:
               16.11.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 390/40

      Acțiune introdusă la 28 septembrie 2020 – Unimax Stationery/EUIPO – Mitsubishi Pencil (UNI-MAX)
      (Cauza T-591/20)
      (2020/C 390/58)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Unimax Stationery (Daman, India) (reprezentanți: A. Hempel și C. Schmidt, avocați)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Mitsubishi Pencil Co. Ltd (Tokyo, Japonia)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Titularul mărcii în litigiu: reclamanta

         Marca în litigiu: marca Uniunii Europene figurativă „UNI-MAX” în portocaliu, roșu, alb și negru – marca Uniunii Europene nr. 14 466 932

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de declarare a nulității

         Decizia atacată: Decizia Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 20 iulie 2020 în cauza R 371/2020-5

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                  obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivul invocat

                  —

                  Încălcarea articolului 60 alineatul (1) litera (a) coroborat cu articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.


title: Cauza T-592/20: Acțiune introdusă la 28 septembrie 2020 – Univers Agro/EUIPO – Shandong Hengfeng Rubber & Plastic (AGATE)

text:
               16.11.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 390/41

      Acțiune introdusă la 28 septembrie 2020 – Univers Agro/EUIPO – Shandong Hengfeng Rubber & Plastic (AGATE)
      (Cauza T-592/20)
      (2020/C 390/59)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Univers Agro EOOD (Sofia, Bulgaria) (reprezentant: C. Hernández-Martí Pérez, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Shandong Hengfeng Rubber & Plastic Co. Ltd (Dongying, China)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Titularul mărcii în litigiu: reclamanta

         Marca în litigiu: marca Uniunii Europene verbală „AGATE” – marca Uniunii Europene nr. 16 440 596

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de declarare a nulității

         Decizia atacată: Decizia Camerei a patra de recurs a EUIPO din 27 iulie 2020 în cauza R 725/2019-4

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                  declararea mărcii Uniunii Europene nr. 16 440 596 drept o marcă valabilă;

                  —

                  obligarea EUIPO și, dacă va fi cazul, a intervenientei, la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele invocate

                  —

                  încălcarea articolului 59 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului, întrucât a considerat că titularul mărcii Uniunii Europene a acționat cu rea credință atunci când a introdus cererea de înregistrare a mărcii;

                  —

                  încălcarea articolului 60 alineatul (1) litera (c) coroborat cu articolul 8 alineatul (4) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.


title: Cauza T-597/20: Acțiune introdusă la 29 septembrie 2020 – Roller/EUIPO – Flex Equipos de Descanso (Dormillo)

text:
               16.11.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 390/42

      Acțiune introdusă la 29 septembrie 2020 – Roller/EUIPO – Flex Equipos de Descanso (Dormillo)
      (Cauza T-597/20)
      (2020/C 390/60)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Roller GmbH & Co. KG (Gelsenkirchen, Germania) (reprezentant: W. Zürbig, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Flex Equipos de Descanso, SA (Getafe, Spania)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Titularul mărcii în litigiu: reclamanta

         Marca în litigiu: înregistrarea internațională care desemnează Uniunea Europeană a mărcii verbale „Dormillo” – înregistrarea internațională care desemnează Uniunea Europeană nr. 1 407 881

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție

         Decizia atacată: Decizia Camerei a doua de recurs a EUIPO din 26 iunie 2020 în cauza R 2847/2019-2

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                  respingerea opoziției introduse de persoana care a formulat opoziția în măsura în care protecția înregistrării internaționale nr. 1 407 881 este refuzată pentru Uniunea Europeană pentru toate produsele și serviciile contestate din clasele 20, 24 și 35;

                  —

                  acordarea protecției pentru înregistrarea internațională contestată Dormillo nr. 1 407 881 pentru toate produsele și serviciile contestate desemnate pentru teritoriul Uniunii Europene;

                  —

                  obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivul invocat

                  —

                  încălcarea articolului 7 alineatul (2) coroborat cu articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.


title: Cauza T-598/20: Acțiune introdusă la 29 septembrie 2020 – Skechers USA/EUIPO (ARCH FIT)

text:
               16.11.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 390/43

      Acțiune introdusă la 29 septembrie 2020 – Skechers USA/EUIPO (ARCH FIT)
      (Cauza T-598/20)
      (2020/C 390/61)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Skechers USA, Inc. II (Manhattan Beach, California, Statele Unite) (reprezentanți: T. Holman, A. Reid, Solicitors, J. Bogatz și Y. Stone, avocați)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Marca în litigiu: cererea de înregistrare a mărcii Uniunii Europene verbale „ARCH FIT” – cererea de înregistrare nr. 18 079 677

         Decizia atacată: Decizia Camerei întâi de recurs a EUIPO din 29 iulie 2020 în cauza R 2631/2019-1

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                  obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată efectuate de reclamantă.

         Motivele invocate

                  —

                  încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului;

                  —

                  încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.