title: Cauza C-198/20: Ordonanța Curții (Camera a șaptea) din 10 iunie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Sąd Rejonowy dla Warszawy-Woli w Warszawie – Polonia) – MN, DN, JN, ZN/X Bank S.A. [Trimitere preliminară – Articolul 99 din Regulamentul de procedură al Curții – Protecția consumatorilor – Directiva 93/13/CEE – Articolul 2 litera (b) – Noțiunea de „consumator” – Credit ipotecar în valută exprimat în deviză străină – Articolele 3 și 4 – Aprecierea caracterului abuziv al unei clauze]

text:
               6.9.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 357/4

      Ordonanța Curții (Camera a șaptea) din 10 iunie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Sąd Rejonowy dla Warszawy-Woli w Warszawie – Polonia) – MN, DN, JN, ZN/X Bank S.A.
      (Cauza C-198/20) (1)

      (Trimitere preliminară - Articolul 99 din Regulamentul de procedură al Curții - Protecția consumatorilor - Directiva 93/13/CEE - Articolul 2 litera (b) - Noțiunea de „consumator” - Credit ipotecar în valută exprimat în deviză străină - Articolele 3 și 4 - Aprecierea caracterului abuziv al unei clauze)
      (2021/C 357/04)
      Limba de procedură: polona

         Instanța de trimitere

      Sąd Rejonowy dla Warszawy-Woli w Warszawie

         Părțile din procedura principală

         Reclamanți: MN, DN, JN, ZN

         Pârâtă: X Bank S.A.

         Cu participarea: Rzecznik Praw Obywatelskich

         Dispozitivul

      Protecția prevăzută de Directiva 93/13/CEE a Consiliului din 5 aprilie 1993 privind clauzele abuzive în contractele încheiate cu consumatorii beneficiază tuturor consumatorilor, iar nu doar acelui consumator care poate fi considerat un „consumator mediu, normal informat și suficient de atent și de avizat”.

         (1)  JO C 304, 14.9.2020.


title: Cauza C-359/20 P: Ordonanța Curții (Camera a opta) din 29 iunie 2021 – Talanton AE – Symvouleftiki-Ekpaideftiki Etaireia Dianomon, Parochis Ypiresion Marketing kai Dioikisis Epicheiriseon/Comisia Europeană [Recurs – Articolul 181 din Regulamentul de procedură al Curții – Clauză compromisorie – Al șaptelea program-cadru al Comunității Europene pentru acțiuni de cercetare, de dezvoltare tehnologică și demonstrative (2007-2013) – Convenție de subvenționare – Costuri neeligibile – Decizie de recuperare – Acțiune a beneficiarului la Tribunalul Uniunii Europene în temeiul articolului 272 TFUE – Denaturarea faptelor – Termen rezonabil – Principiul bunei-credințe – Încredere legitimă – Recurs în parte vădit inadmisibil și în parte vădit nefondat]

text:
               6.9.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 357/4

      Ordonanța Curții (Camera a opta) din 29 iunie 2021 – Talanton AE – Symvouleftiki-Ekpaideftiki Etaireia Dianomon, Parochis Ypiresion Marketing kai Dioikisis Epicheiriseon/Comisia Europeană
      (Cauza C-359/20 P) (1)

      (Recurs - Articolul 181 din Regulamentul de procedură al Curții - Clauză compromisorie - Al șaptelea program-cadru al Comunității Europene pentru acțiuni de cercetare, de dezvoltare tehnologică și demonstrative (2007-2013) - Convenție de subvenționare - Costuri neeligibile - Decizie de recuperare - Acțiune a beneficiarului la Tribunalul Uniunii Europene în temeiul articolului 272 TFUE - Denaturarea faptelor - Termen rezonabil - Principiul bunei-credințe - Încredere legitimă - Recurs în parte vădit inadmisibil și în parte vădit nefondat)
      (2021/C 357/05)
      Limba de procedură: greaca

         Părțile

         Recurentă: Talanton AE – Symvouleftiki-Ekpaideftiki Etaireia Dianomon, Parochis Ypiresion Marketing kai Dioikisis Epicheiriseon (reprezentanți: K. Damis și M Angelopoulos, dikigoroi)

         Cealaltă parte din procedură: Comisia Europeană (reprezentanți: A Katsimerou și E. A. Stamate, agenți)

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge recursul ca fiind, în parte, vădit inadmisibil și, în parte, vădit nefondat.

                  2)

                  Obligă Talanton Anonymi Emporiki – Symvouleftiki-Ekpaideftiki Etaireia Dianomon, Parochis Ypiresion Marketing kai Dioikisis Epicheiriseonest la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 320, 28.9.2020.


title: Cauzele conexate C-456/20 P și C-458/20 P: Ordonanța Curții (Camera a zecea) din 16 iunie 2021 – Crédit agricole SA (C-456/20 P), Crédit agricole Corporate and Investment Bank (C-457/20 P), CA Consumer Finance (C-458/20 P)/Banca Centrală Europeană [Recurs – Articolul 181 din Regulamentul de procedură al Curții – Politica economică și monetară – Regulamentul (UE) nr. 1024/2013 – Articolul 18 alineatul (1) – Supravegherea prudențială a instituțiilor de credit – Atribuții specifice conferite Băncii Centrale Europene (BCE) – Aplicarea unei sancțiuni administrative pecuniare pentru încălcarea cerințelor prudențiale – Regulamentul (UE) nr. 575/2013 – Articolul 26 alineatul (3) – Cerințe de fonduri proprii – Instrumente de capital – Emisiuni de acțiuni ordinare – Clasificare drept elemente de fonduri proprii de nivel 1 de bază (CET 1) – Lipsa aprobării prealabile a autorității competente – Încălcare din neglijență]

text:
               6.9.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 357/5

      Ordonanța Curții (Camera a zecea) din 16 iunie 2021 – Crédit agricole SA (C-456/20 P), Crédit agricole Corporate and Investment Bank (C-457/20 P), CA Consumer Finance (C-458/20 P)/Banca Centrală Europeană
      (Cauzele conexate C-456/20 P și C-458/20 P) (1)

      (Recurs - Articolul 181 din Regulamentul de procedură al Curții - Politica economică și monetară - Regulamentul (UE) nr. 1024/2013 - Articolul 18 alineatul (1) - Supravegherea prudențială a instituțiilor de credit - Atribuții specifice conferite Băncii Centrale Europene (BCE) - Aplicarea unei sancțiuni administrative pecuniare pentru încălcarea cerințelor prudențiale - Regulamentul (UE) nr. 575/2013 - Articolul 26 alineatul (3) - Cerințe de fonduri proprii - Instrumente de capital - Emisiuni de acțiuni ordinare - Clasificare drept elemente de fonduri proprii de nivel 1 de bază (CET 1) - Lipsa aprobării prealabile a autorității competente - Încălcare din neglijență)
      (2021/C 357/06)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Recurente: Crédit agricole SA (C-456/20 P), Crédit agricole Corporate and Investment Bank (C-457/20 P), CA Consumer Finance (C-458/20 P) (reprezentanți: A. Champsaur și A. Delors, avocați)

         Cealaltă parte din procedură: Banca Centrală Europeană (reprezentanți: C. Hernández Saseta, A. Pizzolla et D. Segoin, agenți)

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge recursurile ca fiind în parte vădit inadmisibile și în parte vădit nefondate.

                  2)

                  Obligă Crédit agricole SA, Crédit agricole Corporate and Investment Bank și CA Consumer Finance la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 433, 14.12.2020.


title: Cauza C-186/21 PPU: Ordonanța Curții (Camera întâi) din 3 iunie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Upravno sodišče Republike Slovenije – Slovenia) – J.A./Republica Slovenia (Trimitere preliminară – Articolul 99 din Regulamentul de procedură al Curții – Politica privind imigrarea și azilul – Protecție internațională – Directiva 2013/33/UE – Articolul 8 alineatul (3) primul paragraf litera (d) – Plasarea în detenție a solicitanților de protecție internațională – Solicitant plasat în detenție supus procedurii de returnare în temeiul Directivei 2008/115/CE și pentru care există motive întemeiate să se creadă că acesta a introdus solicitarea de protecție internațională numai pentru a întârzia sau a submina executarea deciziei de returnare – Criterii obiective care permit fundamentarea unor astfel de motive – Solicitant care a avut deja posibilitatea să aibă acces la procedura de azil)

text:
               6.9.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 357/5

      Ordonanța Curții (Camera întâi) din 3 iunie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Upravno sodišče Republike Slovenije – Slovenia) – J.A./Republica Slovenia
      (Cauza C-186/21 PPU) (1)

      (Trimitere preliminară - Articolul 99 din Regulamentul de procedură al Curții - Politica privind imigrarea și azilul - Protecție internațională - Directiva 2013/33/UE - Articolul 8 alineatul (3) primul paragraf litera (d) - Plasarea în detenție a solicitanților de protecție internațională - Solicitant plasat în detenție supus procedurii de returnare în temeiul Directivei 2008/115/CE și pentru care există motive întemeiate să se creadă că acesta a introdus solicitarea de protecție internațională numai pentru a întârzia sau a submina executarea deciziei de returnare - Criterii obiective care permit fundamentarea unor astfel de motive - Solicitant care a avut deja posibilitatea să aibă acces la procedura de azil)
      (2021/C 357/07)
      Limba de procedură: slovena

         Instanța de trimitere

      Upravno sodišče Republike Slovenije

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: J.A.

         Pârâtă: Republica Slovenia

         Dispozitivul

      Articolul 8 alineatul (3) primul paragraf litera (d) din Directiva 2013/33/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 26 iunie 2013 de stabilire a standardelor pentru primirea solicitanților de protecție internațională trebuie interpretat în sensul că faptul că un solicitant de protecție internațională a avut deja posibilitatea să aibă acces la procedura de azil constituie un criteriu obiectiv, în sensul acestei dispoziții.

         (1)  JO C 206, 31.5.2021.


title: Cauza C-329/21: Cerere de decizie preliminară introdusă de Fővárosi Törvényszék (Ungaria) la 26 mai 2021 – DIGI Communications NV/Nemzeti Média- és Hírközlési Hatóság Hivatala

text:
               6.9.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 357/6

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Fővárosi Törvényszék (Ungaria) la 26 mai 2021 – DIGI Communications NV/Nemzeti Média- és Hírközlési Hatóság Hivatala
      (Cauza C-329/21)
      (2021/C 357/08)
      Limba de procedură: maghiara

         Instanța de trimitere

      Fővárosi Törvényszék

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: DIGI Communications NV

         Pârâtă: Nemzeti Média- és Hírközlési Hatóság Hivatala

         Intervenientă: Magyar Telekom Nyrt.

         Întrebările preliminare

                  1)

                              1.1

                              O întreprindere înregistrată și care își desfășoară activitatea într-un alt stat membru, care nu furnizează ea însăși servicii de comunicații electronice pe piața vizată de decizie, poate fi considerată concurentă a întreprinderilor destinatare ale unei decizii a autorității naționale de reglementare, în sensul articolului 4 alineatul (1) din Directiva 2002/21/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 7 martie 2002 privind un cadru de reglementare comun pentru rețelele și serviciile de comunicații electronice (1) (Directivă-cadru), în cazul în care o întreprindere care se află sub controlul său direct este prezentă pe piața relevantă în calitate de furnizor de servicii și concurează pe această piață cu întreprinderile la care se referă decizia?

                              1.2

                              Pentru a răspunde la întrebarea 1.1, este necesar să se examineze dacă societatea-mamă care dorește să introducă acțiunea formează o unitate economică împreună cu întreprinderea aflată sub controlul său, care este prezentă pe piața relevantă în calitate de concurent?

                  2)

                              2.1

                              O procedură de cerere de ofertă organizată de o autoritate națională de reglementare, în sensul articolului 4 alineatul (1) din directiva-cadru și al articolului 7 din Directiva 2002/20/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 7 martie 2002 privind autorizarea rețelelor și serviciilor de comunicații electronice (2) (Directiva privind autorizarea), care are ca obiect drepturile de utilizare a frecvențelor în sprijinul implementării tehnologiei 5G și referitoare la alte servicii de comunicare în bandă largă fără fir, este o procedură care vizează protecția concurenței? În plus, se poate considera că decizia autorității naționale de reglementare, prin care s-a stabilit rezultatul respectivei proceduri de cerere de ofertă are ca obiectiv de a proteja concurența în această privință?

                              2.2

                              În cazul în care Curtea răspunde afirmativ la întrebarea 2.1, aduce atingere obiectivului deciziei de protecție a concurenței faptul că autoritatea națională de reglementare a refuzat, printr-o decizie definitivă inclusă într-o hotărâre separată, să înregistreze oferta întreprinderii care formulează o acțiune în justiție, cu consecința că aceasta din urmă nu a putut participa la procedura de cerere de ofertă și, prin urmare, nu era destinatară a deciziei prin care s-a publicat rezultatul procedurii?

                  3)

                              3.1

                              Articolul 4 alineatul (1) din directiva-cadru trebuie interpretat, în lumina articolului 47 din Carta drepturilor fundamentale, în sensul că conferă dreptul la o cale de atac împotriva unei decizii a unei autorități naționale de reglementare numai unei întreprinderi

                                          a)

                                          a cărei poziție pe piață este afectată direct și efectiv de decizie, sau

                                          b)

                                          a cărei poziție pe piață este foarte posibil să fie afectată de decizie, sau

                                          c)

                                          a cărei poziție pe piață poate fi afectată direct sau indirect de decizie?

                              3.2.

                              Afectarea menționată la întrebarea 3.1., produsă prin faptul că întreprinderea a depus o ofertă în cadrul procedurii de cerere de ofertă, cu alte cuvinte că aceasta dorea să participe la procedura respectivă, dar nu a reușit deoarece nu îndeplinea condițiile, poate fi prezumată ca atare sau instanța poate solicita în mod legitim ca aceasta să dovedească efectul respectiv și prin probe?

                  4)

                  Având în vedere răspunsurile la prima, la a doua și la a treia întrebare preliminară, articolul 4 alineatul (1) din directiva-cadru, coroborat cu articolul 47 din Carta drepturilor fundamentale, trebuie interpretat în sensul că o întreprindere:

                              —

                              care nu desfășoară o activitate economică de furnizare de servicii pe piața relevantă, însă o întreprindere aflată sub controlul său direct furnizează astfel de servicii pe aceeași piață, și

                              —

                              căreia i s-a refuzat înscrierea la procedura de cerere de ofertă printr-o decizie finală și definitivă a autorității naționale de reglementare, înainte de adoptarea deciziei prin care s-a stabilit rezultatul procedurii de cerere de ofertă contestate, ceea ce a condus la excluderea sa de la participarea ulterioară la procedura respectivă,

            constituie o întreprindere furnizoare de servicii de comunicații electronice care este afectată de decizia autorității naționale de reglementare prin care s-a stabilit rezultatul unei proceduri de cerere de ofertă privind drepturile de utilizare a frecvențelor în sprijinul implementării tehnologiei 5G și referitoare la alte servicii de comunicare în bandă largă fără fir, și care, prin urmare, are dreptul la o cale de atac?

         (1)  Directiva 2002/21/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 7 martie 2002 privind un cadru de reglementare comun pentru rețelele și serviciile de comunicații electronice (Directivă-cadru) (JO 2002, L 108, p. 33, Ediție specială, 15/vol. 35, p. 195).

         (2)  Directiva 2002/20/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 7 martie 2002 privind autorizarea rețelelor și serviciilor de comunicații electronice (Directiva privind autorizarea) (JO 2002, L 108, p. 21, Ediție specială, 15/vol. 35, p. 183).


title: Cauza C-332/21: Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunalul Bucureşti (România) la data de 27 mai 2021 – Quadrant Amroq Beverages SRL / Agenţia Naţională de Administrare Fiscală – Direcţia Generală de Administrare a Marilor Contribuabili

text:
               6.9.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 357/7

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunalul Bucureşti (România) la data de 27 mai 2021 – Quadrant Amroq Beverages SRL / Agenţia Naţională de Administrare Fiscală – Direcţia Generală de Administrare a Marilor Contribuabili
      (Cauza C-332/21)
      (2021/C 357/09)
      Limba de procedură: română

         Instanţa de trimitere

      Tribunalul Bucureşti

         Părţile din acţiunea principală

         Reclamantă: Quadrant Amroq Beverages SRL

         Pârâtă: Agenţia Naţională de Administrare Fiscală – Direcţia Generală de Administrare a Marilor Contribuabili

         Întrebările preliminare

                  1)

                  Prevederile articolului 27 alineatul (1) litera (e) din Directiva 92/83/CEE (1) trebuie interpretate în sensul că intră sub incidența scutirii de la plata accizelor doar produsele de tip alcool etilic utilizate pentru producerea de arome folosite la rândul lor pentru producerea băuturilor nealcoolice cu o tărie alcoolică ce nu depășește 1,2 % în volum sau beneficiază de scutirea menționată și produsele de tip alcool etilic care au fost utilizate deja pentru producerea unor asemenea arome care au fost sau urmează să fie utilizate pentru producerea băuturilor nealcoolice cu o tărie alcoolică ce nu depășește 1,2 % în volum?

                  2)

                  Prevederile articolului 27 alineatul (1) litera (e) din Directiva 92/83/CEE, în contextul obiectivelor și al economiei generale ale directivei, trebuie interpretate în sensul că, odată ce produsele de tip alcool etilic destinate comercializării în alt stat membru au fost deja eliberate în consum într-un prim stat membru, fiind considerate scutite de la plata accizelor, întrucât sunt folosite pentru fabricarea de arome ce urmează a fi utilizate pentru producerea băuturilor nealcoolice cu o tărie alcoolică ce nu depășește 1,2 % în volum, statul membru de destinație trebuie să le rezerve un tratament identic pe teritoriul său?

                  3)

                  Prevederile articolului 27 alineatul (1) litera (e) și alineatul (2) litera (d) din Directiva 92/83/CEE, precum și [principiile] efectivității și [proporționalității] trebuie interpretate în sensul că ar permite unui stat membru să impună condiții procedurale, în sensul condiționării aplicării scutirii de deținerea de către utilizator a calității de destinatar înregistrat și [de] deținerea de către vânzătorul produselor accizabile a calității de antrepozitar autorizat, deși statul membru din care sunt achiziționate aceste produse nu impune obligația deținerii calității de antrepozit fiscal pentru agentul economic care le comercializează?

                  4)

                  Principiile proporționalității și efectivității, prin raportare la prevederile articolului 27 alineatul (1) litera (e) din Directiva 92/83/CEE, în contextul obiectivelor și al economiei generale ale directivei, se opun negării scutirii prevăzute de aceste prevederi în cazul unui contribuabil dintr-un stat membru de destinație care a primit produse de tip alcool etilic și care s-a bazat pe împrejurarea că aceste produse au fost considerate ca fiind scutite pe baza unei interpretări oficiale a acestor dispoziții din directivă a autorităților fiscale din statul membru de origine, constantă pe o îndelungată perioadă de timp, transpusă în legea națională și aplicată în practică, dar care s-a dovedit ulterior a fi eronată, în ipoteza în care incidența unei fraude sau a unei evaziuni a accizelor este exclusă în condițiile date?

         (1)  Directiva 92/83/CEE a Consiliului din 19 octombrie 1992 privind armonizarea structurilor accizelor la alcool și băuturi alcoolice (JO 1992, L 316, p. 21, Ediție specială, 09/vol. 1, p. 152).


title: Cauza C-355/21: Cerere de decizie preliminară introdusă de Sąd Najwyższy (Polonia) la 7 iunie 2021 – Procter & Gamble International Operations SA/Perfumesco.pl sp. z o.o., sp. k.

text:
               6.9.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 357/8

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Sąd Najwyższy (Polonia) la 7 iunie 2021 – Procter & Gamble International Operations SA/Perfumesco.pl sp. z o.o., sp. k.
      (Cauza C-355/21)
      (2021/C 357/10)
      Limba de procedură: polona

         Instanța de trimitere

      Sąd Najwyższy

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: Procter & Gamble International Operations SA

         Pârâtă: Perfumesco.pl sp. z o.o., sp. k.

         Întrebarea preliminară

      Articolul 10 din Directiva 2004/48/CE privind respectarea drepturilor de proprietate intelectuală (1) trebuie interpretat în sensul că se opune unei interpretări a unei dispoziții naționale potrivit căreia o măsură de protecție sub forma distrugerii mărfurilor vizează numai mărfuri fabricate ilegal sau care poartă marca în mod ilegal și nu poate fi aplicată mărfurilor introduse ilegal pe piață în Spațiul Economic European care nu pot fi considerate ca fiind fabricate ilegal sau purtând marca în mod ilegal?

         (1)  Directiva 2004/48/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 29 aprilie 2004 privind respectarea drepturilor de proprietate intelectuală (JO 2004, L 157, p. 45, Ediție specială, 17/vol. 2, p. 56).


title: Cauza C-362/21: Cerere de decizie preliminară introdusă de Administrativen sad Veliko Tarnovo (Bulgaria) la 9 iunie 2021 – EKOFRUKT EOOD/Direktor na direktsia „Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika” – Veliko Tarnovo

text:
               6.9.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 357/9

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Administrativen sad Veliko Tarnovo (Bulgaria) la 9 iunie 2021 – EKOFRUKT EOOD/Direktor na direktsia „Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika” – Veliko Tarnovo
      (Cauza C-362/21)
      (2021/C 357/11)
      Limba de procedură: bulgara

         Instanța de trimitere

      Administrativen sad Veliko Tarnovo

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă:„EKOFRUKT” EOOD

         Pârât: Direktor na direktsia „Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika” – Veliko Tarnovo

         Întrebările preliminare

                  1)

                  Articolul 25 alineatul (1) din Regulamentul (UE) nr. 910/2014 (1) al Parlamentului European și al Consiliului din 23 iulie 2014 privind identificarea electronică și serviciile de încredere pentru tranzacțiile electronice pe piața internă și de abrogare a Directivei 1999/93/CE trebuie să fie interpretat în sensul că anularea unui act administrativ adoptat sub formă de document electronic este nelegală atunci când a fost semnat cu o semnătură electronică care nu este o „semnătură electronică calificată”?

                  2)

                  Pentru a stabili dacă o semnătură electronică este sau nu o semnătură calificată, este suficientă înscrierea unei „semnături electronice calificate” în certificatul eliberat de prestatorul de servicii de încredere sau instanța trebuie să constate că sunt îndeplinite dispoziții prevăzute la articolul 26 și în anexa I la Regulamentul (UE) nr. 910/2014 al Parlamentului European și al Consiliului din 23 iulie 2014 privind identificarea electronică și serviciile de încredere pentru tranzacțiile electronice pe piața internă și de abrogare a Directivei 1999/93/CE?

                  3)

                  Într-un caz precum cel descris mai sus, în care prestatorul califică semnătura electronică drept „profesională”, această împrejurare este suficientă pentru a constata că nu există o „semnătură electronică calificată” atunci când lipsește un certificat calificat al prestatorului sau trebuie să se constate dacă semnăturile îndeplinesc cerințele unei semnături electronice calificate?

                  4)

                  În cadrul unui control de conformitate a semnăturii electronice calificate cu cerințele anexei I la Regulamentul (UE) nr. 910/2014 al Parlamentului European și al Consiliului din 23 iulie 2014 privind identificarea electronică și serviciile de încredere pentru tranzacțiile electronice pe piața internă și de abrogare a Directivei 1999/93/CE, împrejurarea că numele titularului semnăturii electronice este indicat cu caractere latine în loc de caractere chirilice, astfel cum se identifică persoana, constituie o încălcare a regulamentului de natură să determine inexistența unei semnături electronice calificate?

         (1)  Regulamentul (UE) nr. 910/2014 al Parlamentului European și al Consiliului din 23 iulie 2014 privind identificarea electronică și serviciile de încredere pentru tranzacțiile electronice pe piața internă și de abrogare a Directivei 1999/93/CE (JO 2014, L 257, p. 73).


title: Cauza C-366/21 P: Recurs introdus la 9 iunie 2021 de Maxime Picard împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera întâi extinsă) din 24 martie 2021 în cauza T-769/16, Picard/Comisia

text:
               6.9.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 357/9

      Recurs introdus la 9 iunie 2021 de Maxime Picard împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera întâi extinsă) din 24 martie 2021 în cauza T-769/16, Picard/Comisia
      (Cauza C-366/21 P)
      (2021/C 357/12)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Recurent: Maxime Picard (reprezentant: S. Orlandi, avocat)

         Cealaltă parte din procedură: Comisia Europeană

         Concluziile recurentului

      Recurentul solicită Curții:

                  —

                  anularea Hotărârii Tribunalului Uniunii Europene pronunțate la 24 martie 2021 în cauza Picard/Comisia, T-769/16;

                  —

                  anularea deciziei prin care se stabilesc de manieră anticipată anumite elemente ale drepturilor la pensie ale reclamantului sau abținerea de la adoptarea unei asemenea decizii impuse de statut, care rezultă din mesajul care i-a fost adresat la 4 ianuarie 2016 de organul de gestionare a sectorului „Pensii”, prin care i se comunica, drept răspuns la cererea sa din aceeași zi, că calcularea drepturilor sale la pensie fusese modificată ca urmare a reangajării sale în cadrul GF II cu începere de la 1 iunie 2014, că vârsta la care ar urma să iasă la pensie crescuse la 66 de ani și că rata anuală de dobândire a drepturilor sale la pensie ar fi de 1,8 % cu începere de la 1 iunie 2014;

                  —

                  în măsura în care este necesar, anularea deciziei din 25 iulie 2016 a directorului Direcției E din cadrul DG „Resurse umane” a Comisiei, în măsura în care prin aceasta se respinge ca inadmisibilă din cauza lipsei unui act care să cauzeze un prejudiciu și cu titlu subsidiar ca neîntemeiată reclamația reclamantului din 1 aprilie 2016 împotriva deciziei sau a lipsei unei decizii care rezultă din răspunsul din 4 ianuarie 2016;

                  —

                  obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată efectuate în cadrul procedurii de fond și al celei de recurs.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea recursului formulat, recurentul susține că hotărârea atacată ar fi afectată de o eroare de drept, întrucât Tribunalul a limitat domeniul măsurilor tranzitorii prevăzute la articolul 21, la articolul 22, cu excepția alineatului (4) al acestuia, la articolul 23, la articolul 24a și la articolul 31 alineatele (6) și (7) din anexa XIII la Statut, acestea aplicându-se „prin analogie celorlalți agenți în funcție la 31 decembrie 2013”, în conformitate cu articolul 1 alineatul (1) din anexa la Regimul aplicabil celorlalți agenți ai Uniunii (denumit în continuare „RAA”).
      Astfel, Tribunalul a considerat în mod eronat că încheierea unui nou contract de agent contractual, după intrarea în vigoare a reformei statutului din 2014, pentru a avea acces la o grupă superioară de funcții, este asimilabilă, pentru o aplicare prin analogie a normelor tranzitorii în cazul agenților contractuali, cu „încetarea definitivă a funcțiilor” unui funcționar, care pune capăt aplicării dispozițiilor tranzitorii menționate.
      Acționând astfel, Tribunalul a încălcat, printre altele, obiectivele urmărite de legiuitor, caracteristicile regimului de pensii ale funcționarilor și ale celorlalți agenți ai Uniunii și terminologia utilizată la articolul 1 alineatul (1) din anexa la RAA, prin asimilarea în acest cadru, în mod eronat, a încheierii unui nou contract în continuarea imediată a altuia unei „încetări a serviciului” sau unei „încetări a angajării” în pofida continuității atât a afilierii la același regim, cât și a serviciului efectuat în cadrul aceleiași instituții în calitate de agent contractual.


title: Cauza C-374/21: Cerere de decizie preliminară introdusă de Supremo Tribunal Administrativo (Portugalia) la 18 iunie 2021 – Instituto de Financiamento da Agricultura e Pescas IP (IFAP)/AB, CD, EF

text:
               6.9.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 357/10

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Supremo Tribunal Administrativo (Portugalia) la 18 iunie 2021 – Instituto de Financiamento da Agricultura e Pescas IP (IFAP)/AB, CD, EF
      (Cauza C-374/21)
      (2021/C 357/13)
      Limba de procedură: portugheza

         Instanța de trimitere

      Supremo Tribunal Administrativo

         Părțile din procedura principală

         Recurent: Instituto de Financiamento da Agricultura e Pescas IP (IFAP)

         Intimați: AB, CD, EF

         Întrebările preliminare

                  1)

                  Articolul 3 alineatul (1) din Regulamentul (CE, EURATOM) nr. 2988/95 (1) din 18 decembrie 1995 se opune unei reglementări naționale conform căreia nu se poate aplica termenul de prescripție de patru sau de opt ani în cadrul unei proceduri judiciare de executare silită, întrucât această chestiune nu poate fi apreciată decât în contextul unei acțiuni în contencios administrativ introduse împotriva actului prin care se dispune restituirea sumelor percepute în mod neîntemeiat pentru motivul că s-a constatat o abatere?
                  În cazul unui răspuns negativ la această întrebare, se adresează următoarea întrebare:

                  2)

                  Termenul de trei ani prevăzut la articolul 3 alineatul (2) din Regulamentul nr. 2988/95 trebuie considerat ca fiind un termen de prescripție a creanței rezultate în urma adoptării actului prin care se solicită restituirea sumelor percepute în mod neîntemeiat, ca urmare a unor abateri privind finanțarea? Acest termen începe să curgă de la data adoptării actului respectiv?
                  În cazul unui răspuns negativ la această întrebare, se adresează de asemenea următoarea întrebare:

                  3)

                  Articolul 3 din Regulamentul nr. 2988/95 se opune unei reglementări naționale care prevede întreruperea termenului [de prescripție] a creanței în cazul în care, în procedura de executare silită inițiată împotriva persoanelor responsabile în subsidiar din cadrul întreprinderii beneficiare, acestea sunt notificate în mod corespunzător, și suspendarea acestuia până la pronunțarea unei hotărâri definitive sau irevocabile cu privire la contestația formulată de respectivele persoane responsabile în subsidiar?

         (1)  Regulamentul (CE, Euratom) nr. 2988/95 al Consiliului din 18 decembrie 1995 privind protecția intereselor financiare ale Comunităților Europene (JO 1995, L 312, p. 1, Ediție specială, 01/vol. 1, p. 166).


title: Cauza C-383/21: Cerere de decizie preliminară introdusă de Conseil d'État (Belgia) la 24 iunie 2021 – Société de Logement de Service public (SLSP) „Sambre & Biesme”, SCRL/Société wallonne du logement

text:
               6.9.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 357/11

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Conseil d'État (Belgia) la 24 iunie 2021 – Société de Logement de Service public (SLSP) „Sambre & Biesme”, SCRL/Société wallonne du logement
      (Cauza C-383/21)
      (2021/C 357/14)
      Limba de procedură: franceza

         Instanța de trimitere

      Conseil d'État

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: Société de Logement de Service public (SLSP) „Sambre & Biesme”, SCRL

         Pârâtă: Société wallonne du logement

         Întrebările preliminare

                  1)

                  Articolul 12 alineatul (3) din Directiva 2014/24/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 26 februarie 2014 (1), astfel cum a fost modificată prin Regulamentul delegat (UE) 2015/2170 al Comisiei din 24 noiembrie 2015 (2), privind achizițiile publice și de abrogare a Directivei 2004/18/CE trebuie interpretat în sensul că produce un efect direct?

                  2)

                  În cazul unui răspuns afirmativ la această primă întrebare, articolul 12 alineatul (3) din Directiva 2014/24/UE, menționată anterior, trebuie interpretat în sensul că cerința ca o autoritate contractantă, în speță o societate de gestionare a locuințelor din serviciul public, să fie reprezentată în cadrul organelor de decizie ale persoanei juridice controlate, în speță o societate cooperativă intercomunală, este îndeplinită pentru simplul motiv că o persoană care face parte din consiliul de administrație al acestei societăți cooperative intercomunale în calitate de consilier comunal al unei alte autorități contractante participante, în speță o comună, are de asemenea, ca urmare a unor împrejurări exclusiv factuale și fără garantarea juridică a reprezentării, calitatea de administrator al societății de gestionare a locuințelor din serviciul public, în timp ce comuna este acționar (neexclusiv) atât al entității controlate (societatea cooperativă intercomunală), cât și al societății de gestionare a locuințelor din serviciul public?

                  3)

                  În cazul unui răspuns negativ la prima întrebare adresată, trebuie să se considere că o autoritate contractantă, în speță o societate de gestionare a locuințelor din serviciul public, „participă” la organele de decizie ale persoanei juridice controlate, în speță o societate cooperativă intercomunală, pentru simplul motiv că o persoană care face parte din consiliul de administrație al acestei societăți cooperative intercomunale în calitate de consilier comunal al unei alte autorități contractante participante, în speță o comună, are de asemenea, ca urmare a unor împrejurări exclusiv factuale și fără garantarea juridică a reprezentării, calitatea de administrator al societății de gestionare a locuințelor din serviciul public, în timp ce comuna este acționar (neexclusiv) atât al entității controlate (societatea cooperativă intercomunală), cât și al societății de gestionare a locuințelor din serviciul public?

         (1)  Directiva 2014/24/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 26 februarie 2014 privind achizițiile publice și de abrogare a Directivei 2004/18/CE (JO 2014, L 94, p. 65).

         (2)  Regulamentul delegat (UE) 2015/2170 al Comisiei din 24 noiembrie 2015 de modificare a Directivei 2014/24/UE a Parlamentului European și a Consiliului în ceea ce privește pragurile de aplicare pentru procedurile de atribuire a contractelor de achiziții publice (JO 2015, L 307, p. 5).


title: Cauza C-384/21: Cerere de decizie preliminară introdusă de Conseil d'État (Belgia) la 24 iunie 2021 – Commune de Farciennes/Société wallonne du logement

text:
               6.9.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 357/12

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Conseil d'État (Belgia) la 24 iunie 2021 – Commune de Farciennes/Société wallonne du logement
      (Cauza C-384/21)
      (2021/C 357/15)
      Limba de procedură: franceza

         Instanța de trimitere

      Conseil d'État

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: Commune de Farciennes

         Pârâtă: Société wallonne du logement

         Întrebările preliminare

                  1)

                  Articolul 12 alineatul (3) din Directiva 2014/24/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 26 februarie 2014 (1) privind achizițiile publice și de abrogare a Directivei 2004/18/CE, astfel cum a fost modificată prin Regulamentul delegat (UE) 2015/2170 al Comisiei din 24 noiembrie 2015 (2), trebuie să fie interpretat în sensul că produce un efect direct?

                  2)

                  În cazul unui răspuns afirmativ la prima întrebare, articolul 12 alineatul (3) din Directiva 2014/24/UE, menționată anterior, trebuie să fie interpretat în sensul că cerința ca o autoritate contractantă, în speță o societate pentru locuințe de serviciu public, să fie reprezentată în cadrul organelor de decizie ale persoanei juridice controlate, în speță o societate cooperativă intercomunală, este îndeplinită pentru simplul motiv că o persoană care face parte din consiliul de administrație al acestei societăți cooperative intercomunale în calitate de consilier comunal al unei alte autorități contractante participante, în speță o comună, este de asemenea, ca urmare a unor împrejurări exclusiv factuale și fără garantarea juridică a reprezentării, administrator al societății pentru locuințe de serviciu public, în condițiile în care comuna este acționar (neexclusiv) atât al entității controlate (societatea cooperativă intercomunală), cât și al societății pentru locuințe de serviciu public?

                  3)

                  În cazul unui răspuns negativ la prima întrebare adresată, trebuie să se considere că o autoritate contractantă, în speță o societate pentru locuințe de serviciu public, „participă” la organele de decizie ale persoanei juridice controlate, în speță o societate cooperativă intercomunală, pentru simplul motiv că o persoană care face parte din consiliul de administrație al acestei societăți cooperative intercomunale în calitate de consilier comunal al unei alte autorități contractante participante, în speță o comună, este de asemenea, ca urmare a unor împrejurări exclusiv factuale și fără garantarea juridică a reprezentării, administrator al societății pentru locuințe de serviciu public, în condițiile în care comuna este acționar (neexclusiv) atât al entității controlate (societatea cooperativă intercomunală), cât și al societății pentru locuințe de serviciu public?

                  4)

                  Articolul 12 alineatul (4) din Directiva 2014/24/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 26 februarie 2014 privind achizițiile publice și de abrogare a Directivei 2004/18/CE, astfel cum a fost modificată prin Regulamentul delegat (UE) 2015/2170 al Comisiei din 24 noiembrie 2015, trebuie să fie interpretat în sensul că produce un efect direct?

                  5)

                  În cazul unui răspuns afirmativ la această întrebare, articolul 12 alineatul (4) din Directiva 2014/24/UE, menționată anterior, trebuie să fie interpretat în sensul că ar permite să fie încredințate, fără o procedură concurențială prealabilă, misiuni de asistență la supravegherea lucrărilor, de prestații juridice și de mediu unei autorități contractante, în speță o societate cooperativă intercomunală, în cazul în care aceste misiuni se înscriu în cadrul unei cooperări între alte două autorități contractante, în speță o comună și o societate pentru locuințe de serviciu public, nu se contestă că comuna exercită un control „in house în comun” asupra societății cooperative intercomunale, iar comuna și societatea pentru locuințe de serviciu public sunt membre ale societății cooperative intercomunale în sectorul de activitate „birou de studii și de administrare și centrală de achiziții” din obiectul său de activitate, care este tocmai cel vizat de misiunile pe care acestea doresc să i le încredințeze, misiuni care corespund unor activități efectuate pe piață de birouri de studii și de administrare specializate în proiectarea, realizarea și punerea în aplicare a unor proiecte?

         (1)  Directiva 2014/24/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 26 februarie 2014 privind achizițiile publice și de abrogare a Directivei 2004/18/CE (JO 2014, L 94, p. 65).

         (2)  Regulamentul delegat (UE) 2015/2170 al Comisiei din 24 noiembrie 2015 de modificare a Directivei 2014/24/UE a Parlamentului European și a Consiliului în ceea ce privește pragurile de aplicare pentru procedurile de atribuire a contractelor de achiziții publice (JO 2015, L 307, p. 5).


title: Cauza C-397/21: Cerere de decizie preliminară introdusă de Fővárosi Törvényszék (Ungaria) la 29 iunie 2021 – HUMDA Magyar Autó-Motorsport Fejlesztési Ügynökség Zrt./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

text:
               6.9.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 357/13

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Fővárosi Törvényszék (Ungaria) la 29 iunie 2021 – HUMDA Magyar Autó-Motorsport Fejlesztési Ügynökség Zrt./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága
      (Cauza C-397/21)
      (2021/C 357/16)
      Limba de procedură: maghiara

         Instanța de trimitere

      Fővárosi Törvényszék

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: HUMDA Magyar Autó-Motorsport Fejlesztési Ügynökség Zrt.

         Pârâtă: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

         Întrebările preliminare

                  1)

                  Dispozițiile Directivei TVA (1), în lumina principiilor generale ale acesteia, în special a principiilor efectivității și neutralității fiscale, trebuie interpretate în sensul că se opun unei reglementări naționale și unei practici naționale întemeiate pe aceasta, conform cărora, în cazul în care o persoană impozabilă în scopuri de TVA emite din eroare o factură cu TVA pentru o livrare scutită de TVA și plătește taxa respectivă către bugetul de stat, ceea ce poate dovedi, iar destinatarul facturii plătește TVA-ul respectiv emitentului facturii, autoritatea fiscală națională nu rambursează acel TVA nici emitentului, nici destinatarului facturii?

                  2)

                  În cazul în care Curtea de Justiție a Uniunii Europene răspunde afirmativ la prima întrebare preliminară, dispozițiile Directivei TVA trebuie interpretate, în lumina principiilor generale ale acesteia, în special a principiilor efectivității, neutralității fiscale și nediscriminării, în sensul că se opun unei reglementări naționale care, în situația descrisă în întrebarea anterioară, nu permite în niciun caz destinatarului facturii să se adreseze direct autorității fiscale naționale pentru a solicita rambursarea TVA-ului sau îi permite acest lucru numai atunci când este imposibil sau excesiv de dificil să recupereze cuantumul TVA-ului în cauză prin altă procedură de drept civil, în special în cazul în care a avut loc între timp lichidarea emitentului facturii?

                  3)

                  În cazul unui răspuns afirmativ la întrebarea anterioară, autoritatea fiscală națională este obligată să plătească dobânzi pentru TVA-ul care trebuie rambursat? În cazul în care există o astfel de obligație, pe ce perioadă de timp se aplică? Obligația respectivă este supusă normelor generale de rambursare a TVA-ului?

         (1)  Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată (JO 2006, L 347, p. 1, Ediție specială, 09/vol. 3, p. 7).


title: Cauza C-404/21: Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunale Ordinario di Asti (Italia) la 30 iunie 2021 – WP/Istituto nazionale della previdenza sociale, Repubblica italiana

text:
               6.9.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 357/14

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunale Ordinario di Asti (Italia) la 30 iunie 2021 – WP/Istituto nazionale della previdenza sociale, Repubblica italiana
      (Cauza C-404/21)
      (2021/C 357/17)
      Limba de procedură: italiana

         Instanța de trimitere

      Tribunale Ordinario di Asti

         Părțile din procedura principală

         Reclamant: WP

         Pârâte: Istituto nazionale della previdenza sociale, Repubblica italiana

         Întrebările preliminare

                  1)

                  Articolele 45 și 48 TFUE, articolul 4 TUE, articolul 11 din anexa VIII la Statutul funcționarilor Uniunii Europene și articolul 8 din anexa IIIA la Condițiile de angajare a personalului BCE trebuie interpretate în sensul că se opun unei reglementări naționale sau unei practici administrative naționale care nu permite unui lucrător dintr-un stat membru, care a efectuat contribuții la organismul național de securitate socială și care, în prezent, lucrează într-o instituție a Uniunii, precum BCE, să transfere către sistemul de pensii al instituției menționate contribuțiile de pensie efectuate în cadrul sistemului de securitate socială din propriul stat?

                  2)

                  În funcție și de răspunsul la prima întrebare, dreptul la transferul contribuțiilor trebuie să fie posibil chiar în lipsa unui act legislativ intern de punere în aplicare sau a unui acord specific între statul membru de origine al lucrătorului sau casa sa de pensii, pe de o parte, și instituția Uniunii, pe de altă parte?


title: Cauza C-407/21: Cerere de decizie preliminară introdusă de Conseil d'État (Franța) la 2 iulie 2021 – Union fédérale des consommateurs – Que choisir (UFC – Que choisir), Consommation, logement et cadre de vie (CLCV)/Premier ministre, Ministre de l’Économie, des Finances et de la Relance

text:
               6.9.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 357/14

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Conseil d'État (Franța) la 2 iulie 2021 – Union fédérale des consommateurs – Que choisir (UFC – Que choisir), Consommation, logement et cadre de vie (CLCV)/Premier ministre, Ministre de l’Économie, des Finances et de la Relance
      (Cauza C-407/21)
      (2021/C 357/18)
      Limba de procedură: franceza

         Instanța de trimitere

      Conseil d'État

         Părțile din procedura principală

         Reclamante: Union fédérale des consommateurs – Que choisir (UFC – Que choisir), Consommation, logement et cadre de vie (CLCV)

         Pârâți: Premier ministre, Ministre de l’Économie, des Finances et de la Relance

         Întrebările preliminare

                  1)

                  Articolul 12 din Directiva Parlamentului European și a Consiliului din 25 noiembrie 2015 privind pachetele de servicii de călătorie și serviciile de călătorie asociate (1) trebuie interpretat în sensul că impune organizatorului unui pachet de servicii de călătorie, în cazul rezilierii contractului, să ramburseze în bani totalitatea plăților efectuate pentru pachet sau în sensul că autorizează o rambursare în echivalent, în special sub forma unui credit de valoare egală cu valoarea plăților efectuate?

                  2)

                  În ipoteza în care aceste rambursări sunt interpretate ca o rambursare în bani, dacă criza sanitară legată de epidemia de covid-19 și consecințele acesteia asupra operatorilor de turism, care au suferit ca urmare a acestei crize o scădere a cifrei de afaceri care poate fi evaluată ca fiind între 50 și 80 % care reprezintă peste 7 % din produsul intern brut al Franței și care, în ceea ce privește agențiile de turism, angajează 30 000 de salariați în Franța, având o cifră de afaceri de aproape 11 miliarde de euro, sunt de natură să justifice și, după caz, în ce condiții și cu ce limite, o derogare temporară de la obligația organizatorului de a rambursa integral plățile efectuate pentru pachet într-un termen de 14 zile de la rezilierea contractului, prevăzută la alineatul (4) al articolului 12 din Directiva Parlamentului European și a Consiliului din 25 noiembrie 2015 privind pachetele de servicii de călătorie și serviciile de călătorie asociate?

                  3)

                  În cazul unui răspuns negativ la întrebarea anterioară, este posibil, în circumstanțele care tocmai au fost amintite, să se adapteze în timp efectele unei decizii de anulare a unui text de drept intern contrar alineatului (4) al articolului 12 din Directiva Parlamentului European și a Consiliului din 25 noiembrie 2015 privind pachetele de servicii de călătorie și serviciile de călătorie asociate?

         (1)  Directiva (UE) 2015/2302 a Parlamentului European și a Consiliului din 25 noiembrie 2015 privind pachetele de servicii de călătorie și serviciile de călătorie asociate, de modificare a Regulamentului (CE) nr. 2006/2004 și a Directivei 2011/83/UE ale Parlamentului European și ale Consiliului și de abrogare a Directivei 90/314/CEE a Consiliului (JO 2015, L 326, p. 1).


title: Cauza C-103/20: Ordonanța președintelui Curții din 3 iunie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) – Portugalia) – RC/Autoridade Tributária e Aduaneira

text:
               6.9.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 357/15

      Ordonanța președintelui Curții din 3 iunie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) – Portugalia) – RC/Autoridade Tributária e Aduaneira
      (Cauza C-103/20) (1)

      (2021/C 357/19)
      Limba de procedură: portugheza
      Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

         (1)  JO C 191, 8.6.2020.


title: Cauza C-104/20: Ordonanța președintelui Curții din 10 iunie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunal du travail de Nivelles – Belgia) – SD/Habitations sociales du Roman Païs SCRL, TE, care acționează în calitate de lichidator judiciar al Régie des Quartiers de Tubize ASBL

text:
               6.9.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 357/15

      Ordonanța președintelui Curții din 10 iunie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunal du travail de Nivelles – Belgia) – SD/Habitations sociales du Roman Païs SCRL, TE, care acționează în calitate de lichidator judiciar al Régie des Quartiers de Tubize ASBL
      (Cauza C-104/20) (1)

      (2021/C 357/20)
      Limba de procedură: franceza
      Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

         (1)  JO C 161, 11.5.2020.


title: Cauza C-392/20: Ordonanța președintelui Curții din 4 iunie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Sąd Rejonowy dla Warszawy-Mokotowa w Warszawie – Polonia) – Agenția Europeană pentru Produse Chimice/Miejskie Przedsiębiorstwo Energetyki Cieplnej sp. z o.o.

text:
               6.9.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 357/16

      Ordonanța președintelui Curții din 4 iunie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Sąd Rejonowy dla Warszawy-Mokotowa w Warszawie – Polonia) – Agenția Europeană pentru Produse Chimice/Miejskie Przedsiębiorstwo Energetyki Cieplnej sp. z o.o.
      (Cauza C-392/20) (1)

      (2021/C 357/21)
      Limba de procedură: polona
      Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

         (1)  JO C 423, 7.12.2020.


title: Cauza C-516/20: Ordonanța președintelui Curții din 17 iunie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Landgericht Köln – Germania) – JT, NQ/Ryanair DAC

text:
               6.9.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 357/16

      Ordonanța președintelui Curții din 17 iunie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Landgericht Köln – Germania) – JT, NQ/Ryanair DAC
      (Cauza C-516/20) (1)

      (2021/C 357/22)
      Limba de procedură: germana
      Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

         (1)  JO C 28, 25.1.2021.


title: Cauza C-618/20: Ordonanța președintelui Curții din 31 mai 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Juzgado de lo Mercantil n° 1 de Córdoba – Spania) – ZU, TV/Ryanair Ltd

text:
               6.9.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 357/16

      Ordonanța președintelui Curții din 31 mai 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Juzgado de lo Mercantil no 1 de Córdoba – Spania) – ZU, TV/Ryanair Ltd
      (Cauza C-618/20) (1)

      (2021/C 357/23)
      Limba de procedură: spaniola
      Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

         (1)  JO C 72, 1.3.2021.


title: Cauza C-672/20: Ordonanța președintelui Curții din 24 mai 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Landesgericht Korneuburg – Austria) – L GmbH/FK

text:
               6.9.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 357/16

      Ordonanța președintelui Curții din 24 mai 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Landesgericht Korneuburg – Austria) – L GmbH/FK
      (Cauza C-672/20) (1)

      (2021/C 357/24)
      Limba de procedură: germana
      Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

         (1)  JO C 72, 1.3.2021.


title: Cauza C-76/21: Ordonanța președintelui Curții din 14 iunie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Verwaltungsgericht Berlin – Germania) – Wacker Chemie AG/Bundesrepublik Deutschland reprezentată de Umweltbundesamt

text:
               6.9.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 357/17

      Ordonanța președintelui Curții din 14 iunie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Verwaltungsgericht Berlin – Germania) – Wacker Chemie AG/Bundesrepublik Deutschland reprezentată de Umweltbundesamt
      (Cauza C-76/21) (1)

      (2021/C 357/25)
      Limba de procedură: germana
      Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

         (1)  JO C 182, 10.5.2021.


title: Cauza C-172/21: Ordonanța președintelui Curții din 31 mai 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Landgericht Köln – Germania) – EF/Deutsche Lufthansa AG

text:
               6.9.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 357/17

      Ordonanța președintelui Curții din 31 mai 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Landgericht Köln – Germania) – EF/Deutsche Lufthansa AG
      (Cauza C-172/21) (1)

      (2021/C 357/26)
      Limba de procedură: germana
      Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

         (1)  JO C 228, 14.6.2021.


title: Cauza C-287/21: Ordonanța președintelui Curții din 14 iunie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Landesgericht Salzburg – Austria) – FC/FTI Touristik GmbH

text:
               6.9.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 357/17

      Ordonanța președintelui Curții din 14 iunie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Landesgericht Salzburg – Austria) – FC/FTI Touristik GmbH
      (Cauza C-287/21) (1)

      (2021/C 357/27)
      Limba de procedură: germana
      Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

         (1)  JO C 278, 12.7.2021.


title: Cauza T-65/19: Hotărârea Tribunalului din 14 iulie 2021 – AI/ECDC („Funcție publică – Personalul ECDC – Hărțuire morală – Articolul 12a din statut – Cerere de asistență – Conținutul obligației de asistență – Articolul 24 din statut – Demisia autorului comportamentelor denunțate – Neinițierea unei proceduri disciplinare – Articolul 86 din statut – Răspuns la cererea de asistență – Acțiune în anulare – Act care lezează – Încălcarea dreptului de a fi ascultat – Viciu de motivare – Refuzul accesului la raportul de anchetă și la alte documente – Articolul 41 din Carta drepturilor fundamentale – Răspundere”)

text:
               6.9.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 357/18

      Hotărârea Tribunalului din 14 iulie 2021 – AI/ECDC
      (Cauza T-65/19) (1)

      („Funcție publică - Personalul ECDC - Hărțuire morală - Articolul 12a din statut - Cerere de asistență - Conținutul obligației de asistență - Articolul 24 din statut - Demisia autorului comportamentelor denunțate - Neinițierea unei proceduri disciplinare - Articolul 86 din statut - Răspuns la cererea de asistență - Acțiune în anulare - Act care lezează - Încălcarea dreptului de a fi ascultat - Viciu de motivare - Refuzul accesului la raportul de anchetă și la alte documente - Articolul 41 din Carta drepturilor fundamentale - Răspundere”)
      (2021/C 357/28)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamant: AI (reprezentante: L. Levi și A. Champetier, avocate)

         Pârât: Centrul European pentru Prevenirea și Controlul Bolilor (reprezentanți: J. Mannheim și A. Iber, agenți, asistați de D. Waelbroeck și A. Duron, avocați)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 270 TFUE prin care se solicită, pe de o parte, anularea deciziilor ECDC din 18 mai, 20 iunie și 26 octombrie 2018, adoptate ca răspuns la cererea de asistență a reclamantului întemeiată pe hărțuire morală, precum și la cererea lui de acces la anumite documente și, pe de altă parte, repararea prejudiciului pe care acesta l-ar fi suferit.

         Dispozitivul

                  1)

                  Anulează decizia Centrului European pentru Prevenirea și Controlul Bolilor (ECDC) din 18 mai 2018, adoptată ca răspuns la cererea de asistență introdusă de AI la 20 iunie 2017.

                  2)

                  Anulează decizia ECDC din 20 iunie 2018 în măsura în care prin aceasta s-a refuzat accesul lui AI la părți neconfidențiale și care îl privesc din raportul de anchetă referitor la cererea sa de asistență din 20 iunie 2017 și din e-mailul lui A din 17 ianuarie 2018.

                  3)

                  Anulează decizia ECDC din 26 octombrie 2018 de respingere a reclamației lui AI din 2 iulie 2018.

                  4)

                  Respinge cererea de despăgubire.

                  5)

                  ECDC va suporta, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, trei pătrimi din cheltuielile de judecată efectuate de AI.

                  6)

                  AI va suporta o pătrime din propriile cheltuieli de judecată.

         (1)  JO C 131, 8.4.2019.


title: Cauza T-164/19: Hotărârea Tribunalului din 14 iulie 2021 – AQ/eu-LISA [„Funcție publică – Agenți temporari – Concediu medical – Reziliere a contractului fără preaviz – Articolul 16 din RAA – Articolul 48 litera (b) din RAA – Obligația de solicitudine – Articolul 34 din Carta drepturilor fundamentale – Răspundere – Prejudiciu material – Prejudiciu moral – Legătură de cauzalitate”]

text:
               6.9.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 357/19

      Hotărârea Tribunalului din 14 iulie 2021 – AQ/eu-LISA
      (Cauza T-164/19) (1)

      („Funcție publică - Agenți temporari - Concediu medical - Reziliere a contractului fără preaviz - Articolul 16 din RAA - Articolul 48 litera (b) din RAA - Obligația de solicitudine - Articolul 34 din Carta drepturilor fundamentale - Răspundere - Prejudiciu material - Prejudiciu moral - Legătură de cauzalitate”)
      (2021/C 357/29)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamant: AQ (reprezentanți: L. Levi și N. Flandin, avocate)

         Pârâtă: Agenția Uniunii Europene pentru Gestionarea Operațională a Sistemelor Informatice la Scară Largă în Spațiul de Libertate, Securitate și Justiție (reprezentanți: M. Chiodi, agent, asistat de D. Waelbroeck și A. Duron, avocați)

         Intervenient în susținerea pârâtei: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanţi: R. Meyer și M. Alver, agenți)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 270 TFUE, prin care se solicită, pe de-o parte, anularea deciziei eu-LISA din 8 mai 2018 de reziliere a contractului de agent temporar al reclamantei și, pe de altă parte, repararea prejudiciului pe care aceasta din urmă l-ar fi suferit din cauza acestei decizii

         Dispozitivul

                  1)

                  Anulează decizia din 8 mai 2018 prin care directorul Agenției Uniunii Europene pentru Gestionarea Operațională a Sistemelor Informatice la Scară Largă în Spațiul de Libertate, Securitate și Justiție (eu-LISA) a reziliat angajarea lui AQ ca agent temporar.

                  2)

                  Respinge în rest acțiunea.

                  3)

                  AQ și eu-LISA suportă fiecare propriile cheltuieli de judecată.

                  4)

                  Consiliul Uniunii Europene suportă propriile cheltuieli de judecată.

         (1)  JO C 164, 13.5.2019.


title: Cauza T-253/19: Hotărârea Tribunalului din 14 iulie 2021 – BG/Parlamentul („Funcție publică – Asistenți parlamentari acreditați – Rezilierea contractului – Ruperea legăturii de încredere – Obligația de motivare – Dreptul de a fi ascultat – Hărțuire morală – Cerere de asistență – Represalii – Erori vădite de apreciere – Răspundere”)

text:
               6.9.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 357/19

      Hotărârea Tribunalului din 14 iulie 2021 – BG/Parlamentul
      (Cauza T-253/19) (1)

      („Funcție publică - Asistenți parlamentari acreditați - Rezilierea contractului - Ruperea legăturii de încredere - Obligația de motivare - Dreptul de a fi ascultat - Hărțuire morală - Cerere de asistență - Represalii - Erori vădite de apreciere - Răspundere”)
      (2021/C 357/30)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: BG (reprezentanți: L. Levi, A. Champetier și A. Tymen, avocate)

         Pârât: Parlamentul European (reprezentanți: I. Lázaro Betancor și I. Terwinghe, agenți)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 270 TFUE, prin care se solicită, pe de-o parte, anularea deciziei Parlamentului din 18 mai 2018 de reziliere a contractului de asistent parlamentar acreditat al reclamantei și, pe de altă parte, repararea prejudiciului pe care aceasta l-ar fi suferit

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  O obligă pe BG la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 213, 24.6.2019.


title: Cauza T-670/19: Hotărârea Tribunalului din 14 iulie 2021 – Carbajo Ferrero/Parlamentul („Funcție publică – Funcționari – Procedură de numire pe un post de director – Anunț pentru ocuparea unui post vacant – Respingerea candidaturii reclamantului și numirea unui alt candidat – Obligația de motivare – Excepție de nelegalitate a actelor care stabilesc normele interne de procedură – Neregularitatea procedurii de recrutare – Eroare vădită de apreciere – Inexactitatea informațiilor comunicate AIPN – Transparență – Egalitate de tratament – Responsabilitate – Prejudiciu material și moral”)

text:
               6.9.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 357/20

      Hotărârea Tribunalului din 14 iulie 2021 – Carbajo Ferrero/Parlamentul
      (Cauza T-670/19) (1)

      („Funcție publică - Funcționari - Procedură de numire pe un post de director - Anunț pentru ocuparea unui post vacant - Respingerea candidaturii reclamantului și numirea unui alt candidat - Obligația de motivare - Excepție de nelegalitate a actelor care stabilesc normele interne de procedură - Neregularitatea procedurii de recrutare - Eroare vădită de apreciere - Inexactitatea informațiilor comunicate AIPN - Transparență - Egalitate de tratament - Responsabilitate - Prejudiciu material și moral”)
      (2021/C 357/31)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamant: Fernando Carbajo Ferrero (Bruxelles, Belgia) (reprezentanți: L. Levi și M. Vandenbussche, avocate)

         Pârât: Parlamentul European (reprezentanți: I. Terwinghe și C. González Argüelles, agenți)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 270 TFUE având ca obiect, pe de-o parte, anularea deciziei Parlamentului din 10 decembrie 2018 de respingere a candidaturii reclamantului și numirea altui candidat pe postul de director pentru mass-media în cadrul Direcției Generale Comunicare și, pe de altă parte, să obțină repararea prejudiciului pe care reclamantul l-ar fi suferit din cauza acestei decizii.

         Dispozitivul

                  1)

                  Anulează decizia Parlamentului European din 10 decembrie 2018 privind respingerea candidaturii reclamantului și numirea altui candidat pe postul de director pentru mass-media în cadrul Direcției Generale Comunicare.

                  2)

                  Obligă Parlamentul să plătească reclamantului, cu titlu de reparare a prejudiciului material, suma de 40 000 de euro.

                  3)

                  Respinge în rest acțiunea.

                  4)

                  Obligă Parlamentul la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 399, 25.11.2019.


title: Cauza T-716/19: Hotărârea Tribunalului din 14 iulie 2021 – Interpipe Niko Tube și Interpipe Nizhnedneprovsky Tube Rolling Plant/Comisia [„Dumping – Importuri ale anumitor tuburi și țevi obținute fără sudură, din fier sau din oțel, originare din Rusia și Ucraina – Reexaminare intermediară – Calcularea valorii normale – Costuri de vânzare, cheltuieli administrative și alte costuri generale – Vânzări între societăți afiliate – Operațiuni comerciale normale – Entitate economică unică – Articolul 2 alineatele (3), (4) și (6) din Regulamentul (UE) 2016/1036 – Prețul de export – Ajustare – Funcții care pot fi asimilate celor ale unui agent care lucrează pe bază de comisioane – Articolul 2 alineatul (10) litera (i) din Regulamentul 2016/1036 – Eroare vădită de apreciere – Metodă diferită de cea utilizată în cadrul unei anchete anterioare – Articolul 11 alineatul (9) din Regulamentul 2016/1036 – Încredere legitimă – Dreptul la apărare”]

text:
               6.9.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 357/21

      Hotărârea Tribunalului din 14 iulie 2021 – Interpipe Niko Tube și Interpipe Nizhnedneprovsky Tube Rolling Plant/Comisia
      (Cauza T-716/19) (1)

      („Dumping - Importuri ale anumitor tuburi și țevi obținute fără sudură, din fier sau din oțel, originare din Rusia și Ucraina - Reexaminare intermediară - Calcularea valorii normale - Costuri de vânzare, cheltuieli administrative și alte costuri generale - Vânzări între societăți afiliate - Operațiuni comerciale normale - Entitate economică unică - Articolul 2 alineatele (3), (4) și (6) din Regulamentul (UE) 2016/1036 - Prețul de export - Ajustare - Funcții care pot fi asimilate celor ale unui agent care lucrează pe bază de comisioane - Articolul 2 alineatul (10) litera (i) din Regulamentul 2016/1036 - Eroare vădită de apreciere - Metodă diferită de cea utilizată în cadrul unei anchete anterioare - Articolul 11 alineatul (9) din Regulamentul 2016/1036 - Încredere legitimă - Dreptul la apărare”)
      (2021/C 357/32)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamante: Interpipe Niko Tube LLC (Nikopol, Ucraina), Interpipe Nizhnedneprovsky Tube Rolling Plant OJSC (Dnipro, Ucraina) (reprezentant: B. Servais, avocat)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: P. Němečková și G. Luengo, agenți)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE având ca obiect anularea Regulamentului de punere în aplicare (UE) 2019/1295 al Comisiei din 1 august 2019 de modificare a Regulamentului de punere în aplicare (UE) 2018/1469 de instituire a unei taxe antidumping la importurile anumitor tuburi și țevi obținute fără sudură, din fier sau din oțel, originare din Rusia și Ucraina, ca urmare a unei reexaminări intermediare parțiale în conformitate cu articolul 11 alineatul (3) din Regulamentul (UE) 2016/1036 (JO 2019, L 204, p. 22).

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Obligă Interpipe Niko Tube LLC (Nikopol, Ucraina), Interpipe Nizhnedneprovsky Tube Rolling Plant OJSC la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 10, 13.1.2020.


title: Cauza T-810/19: Hotărârea Tribunalului din 14 iulie 2021 – Victoria’s Secret Stores Brand Management/EUIPO – Yiwu Dearbody Cosmetics (BODYSECRETS) [„Marcă a Uniunii Europene – Procedură de declarare a nulității – Marca Uniunii Europene figurativă BODYSECRETS – Motive absolute de refuz – Lipsa caracterului distinctiv – Caracter descriptiv – Caracter uzual – Articolul 7 alineatul (1) literele (b), (c) și (d) și articolul 52 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 [devenite articolul 7 alineatul (1) literele (b), (c) și (d) și articolul 59 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul 2017/1001]”]

text:
               6.9.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 357/21

      Hotărârea Tribunalului din 14 iulie 2021 – Victoria’s Secret Stores Brand Management/EUIPO – Yiwu Dearbody Cosmetics (BODYSECRETS)
      (Cauza T-810/19) (1)

      („Marcă a Uniunii Europene - Procedură de declarare a nulității - Marca Uniunii Europene figurativă BODYSECRETS - Motive absolute de refuz - Lipsa caracterului distinctiv - Caracter descriptiv - Caracter uzual - Articolul 7 alineatul (1) literele (b), (c) și (d) și articolul 52 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 [devenite articolul 7 alineatul (1) literele (b), (c) și (d) și articolul 59 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul 2017/1001]”)
      (2021/C 357/33)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Victoria’s Secret Stores Brand Management, Inc. (Reynoldsburg, Ohio, Statele Unite) (reprezentant: J. Dickerson, solicitor)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentanți: M. Fischer și V. Ruzek, agenți)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO: Yiwu Dearbody Cosmetics Co. Ltd (Yiwu City, China)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 5 septembrie 2019 (cauza R 2422/2018-5) privind o procedură de declarare a nulității între Victoria’s Secret Stores Brand Management și Yiwu Dearbody Cosmetics

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Obligă Victoria’s Secret Stores Brand Management, Inc. la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 45, 10.2.2020.


title: Cauza T-65/20: Hotărârea Tribunalului din 14 iulie 2021 – Kneissl Holding/EUIPO – LS 9 (KNEISSL) [„Marcă a Uniunii Europene – Procedură de decădere – Marca Uniunii Europene verbală KNEISSL – Declararea în parte a decăderii – Lipsa utilizării serioase a mărcii – Importanța utilizării – Articolul 51 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 [devenit articolul 58 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (UE) 2017/1001] – Norma 22 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 2868/95 [devenită articolul 10 alineatul (3) din Regulamentul delegat (UE) 2018/625] – Abuz de drept”]

text:
               6.9.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 357/22

      Hotărârea Tribunalului din 14 iulie 2021 – Kneissl Holding/EUIPO – LS 9 (KNEISSL)
      (Cauza T-65/20) (1)

      („Marcă a Uniunii Europene - Procedură de decădere - Marca Uniunii Europene verbală KNEISSL - Declararea în parte a decăderii - Lipsa utilizării serioase a mărcii - Importanța utilizării - Articolul 51 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 [devenit articolul 58 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (UE) 2017/1001] - Norma 22 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 2868/95 [devenită articolul 10 alineatul (3) din Regulamentul delegat (UE) 2018/625] - Abuz de drept”)
      (2021/C 357/34)
      Limba de procedură: germana

         Părțile

         Reclamantă: Kneissl Holding GmbH (Ebbs, Austria) (reprezentanți: O. Nilgen și A. Kockläuner, avocați)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentanți: M. Fischer, D. Hanf și D. Walicka, agenți)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO: LS 9 GmbH (München, Germania)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a doua de recurs a EUIPO din 8 noiembrie 2019 (cauza R 2265/2018-2) privind o procedură de decădere între LS 9 și Kneissl Holding

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Obligă Kneissl Holding GmbH la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 103, 30.3.2020.


title: Cauza T-119/20: Hotărârea Tribunalului din 14 iulie 2021 – IN/Eismea („Funcție publică – Agenți temporari – Contract pe durată determinată – Decizie de neprelungire – Raport de evaluare – Dreptul de a fi ascultat – Obligația de solicitudine – Eroare vădită de apreciere – Termen rezonabil – Responsabilitate – Prejudiciu moral”)

text:
               6.9.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 357/23

      Hotărârea Tribunalului din 14 iulie 2021 – IN/Eismea
      (Cauza T-119/20) (1)

      („Funcție publică - Agenți temporari - Contract pe durată determinată - Decizie de neprelungire - Raport de evaluare - Dreptul de a fi ascultat - Obligația de solicitudine - Eroare vădită de apreciere - Termen rezonabil - Responsabilitate - Prejudiciu moral”)
      (2021/C 357/35)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamant: IN (reprezentant: L. Levi, avocată)

         Pârâtă: Agenția Executivă pentru Consiliul European pentru Inovare și IMM-uri (reprezentanți: A. Galea, agentă, asistată de A. Duron și D. Waelbroeck, avocați)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 270 TFUE prin care se solicită, pe de-o parte, anularea Deciziei Agenției Executive pentru Întreprinderi Mici și Mijlocii (EASME) din 15 aprilie 2019 de a nu prelungi contractul reclamantului, precum și a raportului de evaluare al acestuia pentru exercițiul 2018, astfel cum a fost finalizat la 3 iunie 2019, și, pe de altă parte, repararea prejudiciului pe care reclamantul pretinde că l-a suferit.

         Dispozitivul

                  1)

                  Obligă Agenția Executivă pentru Consiliul European pentru Inovare și IMM-uri (Eismea) să îi plătească lui IN suma de 3 000 de euro.

                  2)

                  Respinge în rest acțiunea.

                  3)

                  Fiecare parte suportă propriile cheltuieli de judecată.

         (1)  JO C 191, 8.6.2020.


title: Cauza T-170/20: Hotărârea Tribunalului din 14 iulie 2021 – Rochefort/Parlamentul („Drept instituțional – Norme privind cheltuielile și indemnizațiile deputaților în Parlament – Indemnizație de asistență parlamentară – Recuperarea sumelor plătite în mod necuvenit – Sarcina probei – Obligația de motivare – Dreptul la apărare – Eroare de drept – Eroare de apreciere – Proporționalitate”)

text:
               6.9.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 357/23

      Hotărârea Tribunalului din 14 iulie 2021 – Rochefort/Parlamentul
      (Cauza T-170/20) (1)

      („Drept instituțional - Norme privind cheltuielile și indemnizațiile deputaților în Parlament - Indemnizație de asistență parlamentară - Recuperarea sumelor plătite în mod necuvenit - Sarcina probei - Obligația de motivare - Dreptul la apărare - Eroare de drept - Eroare de apreciere - Proporționalitate”)
      (2021/C 357/36)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamant: Robert Rochefort (Paris, Franța) (reprezentanți: M. Stasi, J. -L. Teheux și J. -M. Rikkers, avocați)

         Pârât: Parlamentul European (reprezentanți: N. Görlitz, T. Lazian și M. Ecker, agenți)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE prin care se solicită anularea Deciziei Secretarului General al Parlamentului European din 17 decembrie 2019 privind recuperarea de la reclamant a sumei de 61 423,40 euro plătite în mod necuvenit cu titlu de asistență parlamentară și a notei de debit aferente acesteia din 22 ianuarie 2020

         Dispozitivul

                  1)

                  Anulează Decizia Secretarului General al Parlamentului European din 17 decembrie 2019 privind recuperarea de la domnul Robert Rochefort a sumei de 61 423,40 euro plătite în mod necuvenit cu titlu de asistență parlamentară și nota de debit aferentă acesteia din 22 ianuarie 2020 în măsura în care au legătură cu sumele plătite în perioada cuprinsă între aprilie și iunie 2010, în lunile februarie, iunie și iulie 2011 și, în sfârșit, în perioada cuprinsă între 21 mai și 27 iulie 2012.

                  2)

                  Respinge în rest acțiunea.

                  3)

                  Domnul Rochefort și Parlamentul suportă fiecare propriile cheltuielile de judecată.

         (1)  JO C 191, 8.6.2020.


title: Cauza T-171/20: Hotărârea Tribunalului din 14 iulie 2021 – Rochefort/Parlamentul („Drept instituțional – Norme privind cheltuielile și indemnizațiile deputaților în Parlament – Indemnizație de asistență parlamentară – Recuperarea sumelor plătite în mod necuvenit – Sarcina probei – Obligația de motivare – Dreptul la apărare – Eroare de drept – Eroare de apreciere – Proporționalitate”)

text:
               6.9.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 357/24

      Hotărârea Tribunalului din 14 iulie 2021 – Rochefort/Parlamentul
      (Cauza T-171/20) (1)

      („Drept instituțional - Norme privind cheltuielile și indemnizațiile deputaților în Parlament - Indemnizație de asistență parlamentară - Recuperarea sumelor plătite în mod necuvenit - Sarcina probei - Obligația de motivare - Dreptul la apărare - Eroare de drept - Eroare de apreciere - Proporționalitate”)
      (2021/C 357/37)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamant: Robert Rochefort (Paris, Franța) (reprezentanți: M. Stasi, J.-L. Teheux și J.-M. Rikkers, avocați)

         Pârât: Parlamentul European (reprezentanți: N. Görlitz, T. Lazian și M. Ecker, agenți)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE prin care se solicită anularea Deciziei Secretarului General al Parlamentului din 17 decembrie 2019 privind recuperarea de la reclamant a sumei de 27 241 de euro plătite în mod necuvenit cu titlu de asistență parlamentară și a notei de debit aferente acesteia din 22 ianuarie 2020

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Îl obligă pe domnul Robert Rochefort la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 191, 8.6.2020.


title: Cauza T-172/20: Hotărârea Tribunalului din 14 iulie 2021 – Rochefort/Parlamentul („Drept instituțional – Norme privind cheltuielile și indemnizațiile deputaților în Parlament – Indemnizație de asistență parlamentară – Recuperarea sumelor plătite în mod necuvenit – Sarcina probei – Obligația de motivare – Dreptul la apărare – Eroare de drept – Eroare de apreciere – Proporționalitate”)

text:
               6.9.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 357/24

      Hotărârea Tribunalului din 14 iulie 2021 – Rochefort/Parlamentul
      (Cauza T-172/20) (1)

      („Drept instituțional - Norme privind cheltuielile și indemnizațiile deputaților în Parlament - Indemnizație de asistență parlamentară - Recuperarea sumelor plătite în mod necuvenit - Sarcina probei - Obligația de motivare - Dreptul la apărare - Eroare de drept - Eroare de apreciere - Proporționalitate”)
      (2021/C 357/38)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamant: Robert Rochefort (Paris, Franța) (reprezentanți: M. Stasi, J.-L. Teheux și J.-M. Rikkers, avocați)

         Pârât: Parlamentul European (reprezentanți: N. Görlitz, T. Lazian și M. Ecker, agenți)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE prin care se solicită anularea Deciziei Secretarului General al Parlamentului din 17 decembrie 2019 privind recuperarea de la reclamant a sumei de 60 499,38 euro plătite în mod necuvenit cu titlu de asistență parlamentară și a notei de debit aferente acesteia din 22 ianuarie 2020

         Dispozitivul

                  1)

                  Anulează Decizia Secretarului General al Parlamentului European din 17 decembrie 2019 privind recuperarea de la domnul Robert Rochefort a sumei de 60 499,38 euro plătite în mod necuvenit cu titlu de asistență parlamentară și nota de debit aferentă acesteia din 22 ianuarie 2020 în măsura în care ele privesc sumele plătite pentru luna aprilie 2010, pentru zilele care nu corespund misiunilor acceptate de Secretarul General al Parlamentului, precum și pentru perioada 29-31 martie 2011.

                  2)

                  Respinge în rest acțiunea.

                  3)

                  Domnul Rochefort și Parlamentul suportă fiecare propriile cheltuielile de judecată.

         (1)  JO C 191, 8.6.2020.


title: Cauza T-357/20: Ordonanța Tribunalului din 9 iulie 2021 – Kozhuvchanka uvoz-izvoz Kavadarci/EUIPO (NASHE MAKEDONSKO PILSNER BEER MACEDONIAN PREMIUM BEER) [„Marcă a Uniunii Europene – Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurative NASHE MAKEDONSKO PILSNER BEER MACEDONIAN PREMIUM BEER – Motiv absolut de refuz – Caracter descriptiv – Originea geografică – Articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (UE) 2017/1001 – Acțiune vădit nefondată în drept”]

text:
               6.9.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 357/25

      Ordonanța Tribunalului din 9 iulie 2021 – Kozhuvchanka uvoz-izvoz Kavadarci/EUIPO (NASHE MAKEDONSKO PILSNER BEER MACEDONIAN PREMIUM BEER)
      (Cauza T-357/20) (1)

      („Marcă a Uniunii Europene - Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurative NASHE MAKEDONSKO PILSNER BEER MACEDONIAN PREMIUM BEER - Motiv absolut de refuz - Caracter descriptiv - Originea geografică - Articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (UE) 2017/1001 - Acțiune vădit nefondată în drept”)
      (2021/C 357/39)
      Limba de procedură: bulgara

         Părțile

         Reclamantă: Drushtvo za proizvodvsto, trgovija I uslugi Kozhuvchanka d.o.o. uvoz-izvoz Kavadarci (Kavadarci, Macedonia de Nord) (reprezentant: A. Ivanova, avocată)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentanți: D. Hanf și P. Angelova Georgieva, agenți)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei întâi de recurs a EUIPO din 2 aprilie 2020 (cauza R 1729/2019-1), privind o cerere de înregistrare a semnului figurativ NASHE MAKEDONSKO PILSNER BEER MACEDONIAN PREMIUM BEER ca marcă a Uniunii Europene.

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Obligă Drushtvo za proizvodvsto, trgovija I uslugi Kozhuvchanka d.o.o. uvoz-izvoz Kavadarci să suporte propriile cheltuieli, precum şi pe cele efectuate de Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO).

         (1)  JO C 271, 17.8.2020.


title: Cauza T-352/21: Acțiune introdusă la 13 iunie 2021 – Oi Dromoi tis Elias/Comisia

text:
               6.9.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 357/26

      Acțiune introdusă la 13 iunie 2021 – Oi Dromoi tis Elias/Comisia
      (Cauza T-352/21)
      (2021/C 357/40)
      Limba de procedură: greaca

         Părțile

         Reclamantă: Oi Dromoi tis Elias (Kalamata, Grecia) (reprezentant: S. Vardalas, avocat)

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei de respingere nedatate primite de reclamantă la 23 aprilie 2021, prin care pârâta a respins cererea de participare (denumită în continuare „propunerea”) reclamantei, ca partener însărcinat să desfășoare activități în cadrul programului EUROPE DIRECT în Grecia, în conformitate cu cererea de propuneri a pârâtei ED-GREECE-2020/SELECTION OF PARTNERS TO CARRY OUT EUROPE DIRECT ACTIVITIES (2021-2025) IN GREECE, și

                  —

                  acceptarea propunerii de participare a reclamantei ca partener însărcinat să desfășoare activități în cadrul programului EUROPE DIRECT în Grecia, în conformitate cu cererea de propuneri a pârâtei.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamanta invocă patru motive.

                  1.

                  Primul motiv, întemeiat pe faptul că pârâta a evaluat greșit „propunerea” reclamantei în ceea ce privește criteriul 1 din cererea de propuneri, indicând că reclamanta nu descrie în termeni adecvați mediul din zona de activitate a CIED din Kalamata și că nu ia în considerare transformarea digitală.

                  2.

                  Al doilea motiv, întemeiat pe faptul că pârâta a evaluat greșit „propunerea” reclamantei în ceea ce privește criteriul 2 din cererea de propuneri, indicând că CIED din Kalamata ar avea contacte limitate cu organizații precum microîntreprinderi și întreprinderi mici și mijlocii, ONG-uri etc.

                  3.

                  Al treilea motiv, întemeiat pe faptul că pârâta a evaluat greșit „propunerea” reclamantei în ceea ce privește criteriul 3 din cererea de propuneri.

                  4.

                  Al patrulea motiv, întemeiat pe faptul că pârâta a evaluat greșit „propunerea” reclamantei în ceea ce privește criteriul 4 din cererea de propuneri.


title: Cauza T-361/21: Acțiune introdusă la 22 iunie 2021 – Syndesmos Tyrokomon Kyprou și alții/Comisia

text:
               6.9.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 357/26

      Acțiune introdusă la 22 iunie 2021 – Syndesmos Tyrokomon Kyprou și alții/Comisia
      (Cauza T-361/21)
      (2021/C 357/41)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamanți: Syndesmos Tyrokomon Kyprou (Nicosia, Cipru) și alți 11 reclamanți (reprezentant: N. Korogiannakis, avocat)

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Concluziile

      Reclamanții solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea Regulamentului de punere în aplicare 2021/591 al pârâtei din 12 aprilie 2021 de înregistrare a unei denumiri în Registrul denumirilor de origine protejate și al indicațiilor geografice protejate [„Χαλλούμι” (Halloumi)/„Hellim” (DOP)] (1) și

                  —

                  obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamanții invocă cinci motive.

                  1.

                  Primul motiv, întemeiat pe săvârșirea de către pârâtă a unei erori vădite de apreciere cu privire la conformitatea cererii de înregistrare nr. CY/PDO/0005/01243 cu Regulamentul nr. 1151/2012 (2). Se susține că pârâta a încălcat articolele 10, 49 și 50 din Regulamentul nr. 1151/2012 și nu a examinat în mod corespunzător cererea de înregistrare a „Halloumi” ca DOP (3).

                  2.

                  Al doilea motiv, întemeiat pe încălcarea de către pârâtă a articolelor 10, 49 și 50 din Regulamentul nr. 1151/2012, întrucât aceasta nu a verificat conformitatea cu procedura prevăzută de Regulamentul nr. 1151/2012.

                  3.

                  Al treilea motiv, întemeiat pe încălcarea de către pârâtă a principiului bunei administrări, ca urmare a duratei excesive a procedurii de înregistrare.

                  4.

                  Al patrulea motiv, întemeiat pe insuficiența motivării regulamentului atacat. Se susține că pârâta a încălcat obligația sa de motivare în temeiul articolului 296 TFUE și dreptul reclamanților la o cale de atac efectivă.

                  5.

                  Al cincilea motiv, întemeiat pe încălcarea de către pârâtă a principiului bunei administrări, întrucât instanțele cipriote au anulat actele interne care stau la baza regulamentului atacat.

         (1)  JO 2021, L 125, p. 42.

         (2)  Regulamentul (UE) nr. 1151/2012 al Parlamentului European și al Consiliului din 21 noiembrie 2012 privind sistemele din domeniul calității produselor agricole și alimentare (JO 2012, L 343, p. 1).

         (3)  Denumire de origine protejată.


title: Cauza T-416/21: Acțiune introdusă la 11 iulie 2021 – Itinerant Show Room/EUIPO – Save the Duck (ITINERANT)

text:
               6.9.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 357/27

      Acțiune introdusă la 11 iulie 2021 – Itinerant Show Room/EUIPO – Save the Duck (ITINERANT)
      (Cauza T-416/21)
      (2021/C 357/42)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: italiana

         Părțile

         Reclamantă: Itinerant Show Room Srl (San Giorgio in Bosco, Italia) (reprezentant: E. Montelione, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Save the Duck SpA (Milano, Italia)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Solicitantul mărcii în litigiu: reclamanta.

         Marca în litigiu: cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurative ITINERANT – cerere de înregistrare nr. 17 946 859.

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție.

         Decizia atacată: Decizia Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 6 mai 2021 în cauza R 997/2020-5.

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                  obligarea EUIPO la dispunerea înregistrării mărcii Uniunii Europene nr. 17 946 859 pentru clasele 18 și 25;

                  —

                  obligarea la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele invocate

                  —

                  Excluderea eronată a probelor prezentate în fața camerei de recurs;

                  —

                  aplicarea eronată a articolului 8 alineatul (5) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului;

                  —

                  interpretarea eronată a articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.


title: Cauza T-417/21: Acțiune introdusă la 11 iulie 2021 – Itinerant Show Room/EUIPO – Save the Duck (ITINERANT)

text:
               6.9.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 357/28

      Acțiune introdusă la 11 iulie 2021 – Itinerant Show Room/EUIPO – Save the Duck (ITINERANT)
      (Cauza T-417/21)
      (2021/C 357/43)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: italiana

         Părțile

         Reclamantă: Itinerant Show Room Srl (San Giorgio in Bosco, Italia) (reprezentant: E. Montelione, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Save the Duck SpA (Milano, Italia)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Solicitantul mărcii în litigiu: reclamanta.

         Marca în litigiu: cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurative ITINERANT – cerere de înregistrare nr. 17 946 853.

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție.

         Decizia atacată: Decizia Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 12 mai 2021 în cauza R 1017/2020-5.

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                  obligarea EUIPO la dispunerea înregistrării mărcii Uniunii Europene nr. 17 946 853 pentru clasele 18 și 25;

                  —

                  obligarea la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele invocate

                  —

                  Excluderea eronată a probelor prezentate în fața camerei de recurs;

                  —

                  aplicarea eronată a articolului 8 alineatul (5) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului;

                  —

                  interpretarea eronată a articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.


title: Cauza T-423/21: Acțiune introdusă la 13 iulie 2021 – Gioioso/EUIPO – Maxi Di (MARE GIOIOSO di Sebastiano IMPORT EXPORT)

text:
               6.9.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 357/29

      Acțiune introdusă la 13 iulie 2021 – Gioioso/EUIPO – Maxi Di (MARE GIOIOSO di Sebastiano IMPORT EXPORT)
      (Cauza T-423/21)
      (2021/C 357/44)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: italiana

         Părțile

         Reclamant: Sebastiano Gioioso (Fasano, Italia) (reprezentant: F. Amati, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Maxi Di Srl (Belfiore, Italia)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Solicitantul mărcii în litigiu: reclamantul.

         Marca în litigiu: cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurative MARE GIOIOSO di Sebastiano IMPORT EXPORT – cerere de înregistrare nr. 18 024 185.

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție.

         Decizia atacată: Decizia Camerei întâi de recurs a EUIPO din 10 mai 2021 în cauza R 1650/2020-1.

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                  obligarea EUIPO și a celeilalte părți din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs la plata cheltuielilor de aferente procedurilor de opoziție și de recurs.

         Motivul invocat

                  —

                  Încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.


title: Cauza T-429/21: Acțiune introdusă la 14 iulie 2021 – Aldi Einkauf/EUIPO – Cantina sociale Tollo (ALDIANO)

text:
               6.9.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 357/29

      Acțiune introdusă la 14 iulie 2021 – Aldi Einkauf/EUIPO – Cantina sociale Tollo (ALDIANO)
      (Cauza T-429/21)
      (2021/C 357/45)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: germana

         Părțile

         Reclamantă: Aldi Einkauf SE & Co. OHG (Essen, Germania) (reprezentanți: CC. Fürsen, M. Minkner și A. Starcke, avocați)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Cantina sociale Tollo SCA (Tollo, Italia)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Titularul mărcii în litigiu: cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

         Marca în litigiu: marca Uniunii Europene verbală „ALDIANO” – marca Uniunii Europene nr. 10 942 274

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de declarare a nulității

         Decizia atacată: Decizia Camerei a patra de recurs a EUIPO din 18 mai 2021 în cauza R 1074/2020-4

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                  obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivul invocat

                  —

                  încălcarea articolului 64 alineatul (2) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.


title: Cauza T-430/21: Acțiune introdusă la 15 iulie 2021 – Apex Brands/EUIPO – Sartorius Werkzeuge (SATA)

text:
               6.9.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 357/30

      Acțiune introdusă la 15 iulie 2021 – Apex Brands/EUIPO – Sartorius Werkzeuge (SATA)
      (Cauza T-430/21)
      (2021/C 357/46)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: germana

         Părțile

         Reclamantă: Apex Brands, Inc. (Wilmington, Delaware, Statele Unite) (reprezentanți: S. Fröhlich, H. Lerchl și M. Hartmannm, avocați)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Sartorius Werkzeuge GmbH & Co. KG (Ratingen, Germania)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Solicitantul mărcii în litigiu: reclamanta

         Marca în litigiu: marca Uniunii Europene verbală „SATA” – cererea de înregistrare nr. 18 051 525

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție

         Decizia atacată: Decizia Camerei a patra de recurs a EUIPO din 4 mai 2021 în cauza R 2322/2020-4

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                  obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată, precum şi la plata cheltuielilor de judecată efectuate de reclamantă.

         Motivele invocate

                  —

                  încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European şi al Consiliului;

                  —

                  încălcarea principiului general al egalităţii de tratament.