title: Cauza T-164/09: Acțiune introdusă la 3 aprilie 2009 — Kitou/ Autoritatea europeană pentru protecția datelor

text:
               4.7.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 153/44

         Acțiune introdusă la 3 aprilie 2009 — Kitou/ Autoritatea europeană pentru protecția datelor
   (Cauza T-164/09)
   2009/C 153/88
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: Erasmia Kitou (Bruxelles, Belgia) (reprezentant: S. Pappas, avocat)

      Pârâtă: Autoritatea europeană pentru protecția datelor

      Concluziile reclamantei

               —

               Constatarea inaplicabilității Regulamentului nr. 1049/2001/CE;

               —

               în subsidiar, constatarea unei erori de drept în aplicarea coordonată a Regulamentelor nr. 1049/2001/CE și 45/2001/CE;

               —

               pe cale de consecință, anularea Deciziei AEPD 2008-0600;

               —

               constatarea faptului că cererea de acces la documentul în cauză nu respectă condițiile impuse prin Regulamentul nr. 45/2001;

               —

               obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Reclamanta solicită anularea deciziei Autorității europene pentru protecția datelor prin care s-a constatat că divulgarea, în cursul unei proceduri judiciare naționale, a anumitor date privind carierea reclamantei în cadrul Comisiei Comunităților Europene nu încălcă Regulamentele nr. 45/2001 (1) și 1049/2001 (2).
   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă următoarele:

               —

               decizia atacată este nefondată, în măsura în care se întemeiază pe Regulamentul nr. 1049/2001, care nu s-ar aplica în speță, întrucât cererea de acces nu are ca obiect un document în sensul Regulamentului nr. 1049/2001, ci exclusiv date personale;

               —

               chiar presupunând că Regulamentele nr. 45/2001 și 1049/2001 s-ar aplica coordonat în speță, pârâta le-a aplicat în mod greșit, considerând că cerințele impuse de Regulamentul nr. 45/2001 în privința prelucrării datelor cu caracter personal nu s-ar aplica decât în cazul excepției prevăzute la articolul 4 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 1049/2001 privind accesul la documente;

               —

               pârâta nu a respectat prevederile Regulamentului nr. 45/2001, în măsura în care cererea de acces nu are ca obiect un document și nu se întemeiază pe niciuna dintre condițiile de legitimitate a prelucrării de date prevăzute la articolul 5 din Regulamentul nr. 45/2001.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 45/2001 al Parlamentului European și al Consiliului din 18 decembrie 2000 privind protecția persoanelor fizice cu privire la prelucrarea datelor cu caracter personal de către instituțiile și organele comunitare și privind libera circulație a acestor date (JO L 8, p. 1, Ediție specială, 13/vol. 30, p. 142).

      (2)  Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 al Parlamentului European și al Consiliului din 30 mai 2001 privind accesul public la documentele Parlamentului European, ale Consiliului și ale Comisiei (JO L 145, p. 43, Ediție specială, 01/vol. 3, p. 76).


title: Cauza T-231/12: Acțiune introdusă la 30 mai 2012 — Rocket Dog Brands/OAPI — Julius-K9 (JULIUS K9)

text:
               28.7.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 227/27

         Acțiune introdusă la 30 mai 2012 — Rocket Dog Brands/OAPI — Julius-K9 (JULIUS K9)
   (Cauza T-231/12)
   2012/C 227/47
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Rocket Dog Brands LLC (Heywood, SUA) (reprezentant: C. Aikens, Barrister)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Julius-K9 bt (Szigetszentmiklós, Ungaria)

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea Deciziei pronunțate de Camera a patra de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 21 martie 2012 (R 1124/2011-4) în măsura în care se respinge opoziția pentru toate produsele din clasa 25 și

               —

               obligarea solicitantei la plata cheltuielilor de judecată efectuate de oponentă

      Motivele și principalele argumente

      Solicitantul mărcii comunitare: cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

      Marca comunitară vizată: marca verbală „JULIUS K9” pentru produse din clasele 18, 25 și 28 — cererea de înregistrare a mărcii comunitare nr. 8 542 201

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în procedura opoziției: reclamanta

      Marca sau semnul invocat: două mărci figurative care reprezintă un câine, un os (oase) [încrucișat(e)] și combinația alfanumerică „K 9” pentru produse din clasele 14, 18 și 25

      Decizia diviziei de opoziție: respinge opoziția

      Decizia camerei de recurs: respinge calea de atac

      Motivele invocate: încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009 al Consiliului


title: Cauza C-411/13 P: Ordonanța Curții (Camera a șasea) din 8 mai 2014 – Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI)/Sanco, SA (Recurs — Marcă comunitară — Marcă figurativă reprezentând un pui — Opoziție a titularului unui mărci figurative naționale reprezentând un pui — Respingere, în parte, a opoziției)

text:
               11.8.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 261/8

         Ordonanța Curții (Camera a șasea) din 8 mai 2014 – Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI)/Sanco, SA
   (Cauza C-411/13 P) (1)

   ((Recurs - Marcă comunitară - Marcă figurativă reprezentând un pui - Opoziție a titularului unui mărci figurative naționale reprezentând un pui - Respingere, în parte, a opoziției))
   2014/C 261/12
   Limba de procedură: spaniola

      Părțile

      Recurent: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI) (reprezentanți: J. Crespo Carrillo și A. Folliard-Monguiral, agenți)

      Cealaltă parte din procedură: Sanco, SA (reprezentant: A. Segura Roda, avocat)

      Dispozitivul

               1)

               Respinge recursul.

               2)

               Obligă Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI) la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 260, 7.9.2013.


title: Cauza T-73/08: Acțiune introdusă la 11 februarie 2008 — Berliner Institut für Vergleichende Sozialforschung/Comisia Comunităților Europene

text:
               26.4.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 107/33

         Acțiune introdusă la 11 februarie 2008 — Berliner Institut für Vergleichende Sozialforschung/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza T-73/08)
   (2008/C 107/54)
   Limba de procedură: germana
   Părțile

      Reclamant: Berliner Institut für Vergleichende Sozialforschung eV (Berlin, Germania) (reprezentant: B. Henning, Rechtsanwältin)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene
   Concluziile reclamantului

               —

               Anularea deciziei Comisiei din 26 noiembrie 2007 prin care se solicită rambursarea sumei de 23 228,07 de euro în cadrul „Daphne Grant Agreement JLS/DAP/2004-1/080/YC”;

               —

               obligarea Comisiei Comunităților Europene la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   În mai 2005 reclamantul și Comisia au încheiat un contract privind finanțarea unui proiect în cadrul programului DAPHNE II (1). Prin nota de debit din 26 noiembrie 2007, pârâta a solicitat de la reclamant o parte din suma plătită în baza acestui contract. Reclamantul a introdus prezenta acțiune împotriva acestei decizii.
   Reclamantul invocă în susținerea acțiunii sale în primul rând faptul că decizia atacată nu a respectat obligația de motivare. În al doilea rând, a fost încălcat principiul unui proces echitabil prin faptul că reclamantului nu i s-a acordat un termen rezonabil pentru a prezenta observații sau documente suplimentare. În sfârșit, reclamantul arată că decizia atacată se bazează pe o apreciere eronată a faptelor.

      (1)  Decizia 803/2004/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 21 aprilie 2004 de adoptare a unui program de acțiune comunitară (2004-2008) pentru prevenirea și combaterea violenței împotriva copiilor, a tinerilor și a femeilor și pentru protejarea victimelor și a grupurilor de risc (programul Daphné II) (JO L 143, p. 1, Ediție specială, 05/vol. 7, p. 37).


title: Cauza T-234/14: Ordonanța Tribunalului din 17 martie 2015 – Mammoet Salvage/Comisia Europeană („Acțiune în constatarea abținerii de a acționa și în despăgubire — Răspundere contractuală — Răspundere extracontractuală — Excepție de inadmisibilitate — Al optulea Fond european de dezvoltare — Lucrări de îndepărtare a 74 de epave din golful Nouadhibou — Contract încheiat între reclamantă și Mauritania și andosat de Comisie pentru finanțare de către Uniune — Executarea contractului — Prelungire a termenului limită al obligațiilor de plată ale Uniunii în temeiul contractului — Acțiune în parte vădit inadmisibilă și în parte vădit nefondată”)

text:
               26.5.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 171/24

         Ordonanța Tribunalului din 17 martie 2015 – Mammoet Salvage/Comisia Europeană
   (Cauza T-234/14) (1)

   ((„Acțiune în constatarea abținerii de a acționa și în despăgubire - Răspundere contractuală - Răspundere extracontractuală - Excepție de inadmisibilitate - Al optulea Fond european de dezvoltare - Lucrări de îndepărtare a 74 de epave din golful Nouadhibou - Contract încheiat între reclamantă și Mauritania și andosat de Comisie pentru finanțare de către Uniune - Executarea contractului - Prelungire a termenului limită al obligațiilor de plată ale Uniunii în temeiul contractului - Acțiune în parte vădit inadmisibilă și în parte vădit nefondată”))
   (2015/C 171/29)
   Limba de procedură: neerlandeza

      Părțile

      Reclamantă: Mammoet Salvage BV (Rotterdam, Ţările de Jos) (reprezentanţi: P. Kuypers şi A. Schadd, avocaţi)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: P. Van Nuffel şi S. Bartelt, agenţi)

      Obiectul

   Cu titlu principal, o cerere întemeiată pe articolul 265 TFUE prin care se urmărește constatarea faptului că Comisia s-ar fi abținut în mod nelegal de la soluționarea cererii reclamantei de a prelungi durata obligațiilor de plată ale Uniunii în temeiul contractului privind lucrările de îndepărtare a 74 de epave din golful Nouadhibou (Mauritania), încheiat între reclamantă și Republica Islamică Mauritania și andosat de Comisie pentru finanțare în cadrul celui de al optulea Fond european de dezvoltare, precum și, cu titlu subsidiar, o cerere prin care se urmărește obligarea Comisiei, în temeiul răspunderii contractuale a Uniunii, la plata către reclamantă a facturilor emise pe baza contractului sus-menționat și, cu titlu încă mai subsidiar, o cerere prin care se urmărește recunoașterea răspunderii extracontractuale a Uniunii.

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă Mammoet Salvage BV la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 184, 16.6.2014.


title: Cauza F-94/11: Acțiune introdusă la 28 septembrie 2011 — ZZ/Comisia

text:
               3.12.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 355/30

         Acțiune introdusă la 28 septembrie 2011 — ZZ/Comisia
   (Cauza F-94/11)
   2011/C 355/53
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamant: ZZ (reprezentant: H. Mannes, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Obiectul și descrierea litigiului

   Anularea deciziei EPSO de a relansa concursul general EPSO/AD/26/05 și de a invita reclamantul la repetarea probei orale și anularea deciziei de eliminare a reclamantului din concursul menționat pentru neprezentarea sa la această probă

      Concluziile reclamantului

   Reclamantul solicită:

               —

               anularea deciziilor pârâtei din 11 februarie și din 12 august 2011;

               —

               declararea nelegalității invitației din 14 ianuarie 2011 în vederea susținerii probei orale;

               —

               constatarea faptului că doar prin repetarea probei reclamantului nu se pot remedia viciile fundamentale de procedură constatate în cadrul acțiunii anterioare formulate de reclamant;

               —

               constatarea faptului că pârâta este abilitată să includă reclamantul pe lista de rezervă chiar și în cazul în care nu se repetă proba;

               —

               constatarea faptului că pârâta trebuie să compenseze în mod adecvat prejudiciul suferit de reclamant prin expirarea termenului și trebuie să evite orice discriminare a reclamantului în raport cu candidații câștigători;

               —

               obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată;

               —

               dacă este cazul, soluționarea cauzei în lipsă.


title: Cauza C-200/13 P: Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 21 aprilie 2016 – Consiliul Uniunii Europene/Bank Saderat Iran, Comisia Europeană (Recurs – Politica externă și de securitate comună – Combaterea proliferării nucleare – Măsuri restrictive luate împotriva Republicii Islamice Iran – Înghețarea fondurilor unei bănci iraniene – Obligația de motivare – Procedura adoptării actului – Eroare vădită de apreciere)

text:
               13.6.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 211/2

      Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 21 aprilie 2016 – Consiliul Uniunii Europene/Bank Saderat Iran, Comisia Europeană
      (Cauza C-200/13 P) (1)

      ((Recurs - Politica externă și de securitate comună - Combaterea proliferării nucleare - Măsuri restrictive luate împotriva Republicii Islamice Iran - Înghețarea fondurilor unei bănci iraniene - Obligația de motivare - Procedura adoptării actului - Eroare vădită de apreciere))
      (2016/C 211/02)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Recurent: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: S. Boelaert și M. Bishop, agenți)

         Celelalte părți din procedură: Bank Saderat Iran (reprezentanți: D. Wyatt, QC, R .Blakeley, barrister, S. Jeffrey, S. Ashley și A. Irvine, solicitors), Comisia Europeană (reprezentanți: D. Gauci și M. Konstantinidis, agenți)

         Intervenient în susținerea reclamantului: Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord (reprezentanți: L. Christie, S. Behzadi-Spencer, agenți, asistați de S. Lee, barrister)

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge recursul.

                  2)

                  Respinge recursul incident.

                  3)

                  Consiliul Uniunii Europene suportă, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, pe cele efectuate de Bank Saderat Iran în cadrul celor două proceduri, cu excepția cheltuielilor de judecată aferente recursului incident.

                  4)

                  Bank Saderat Iran suportă, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, pe cele efectuate de Consiliul Uniunii Europene aferente recursului incident.

                  5)

                  Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord și Comisia Europeană suportă propriile cheltuieli de judecată efectuate în cadrul celor două proceduri.

         (1)  JO C 171, 15.6.2013.


title: Cauza F-28/13: Acțiune introdusă la 27 martie 2013 — ZZ/Comisia

text:
               20.7.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 207/57

         Acțiune introdusă la 27 martie 2013 — ZZ/Comisia
   (Cauza F-28/13)
   2013/C 207/94
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: ZZ (reprezentant: E. Boigelot, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Obiectul și descrierea litigiului

   Anularea deciziilor de a efectua mai multe rețineri din salariile reclamantului pentru lunile iunie, iulie, august, septembrie și octombrie 2012

      Concluziile reclamantului

               —

               Anularea notei din 6 iulie 2012 prin care PMO informează reclamantul cu privire la decizia sa de a urma recomandarea OLAF din 30 martie 2012 și precizează (i) că a recuperat 5 530 de euro din salariul său pentru luna iunie 2012 (cuantumuri nejustificate ale alocațiilor), (ii) că va deduce 3 822,80 de euro din salariul său pentru luna iulie 2012 (dobânzi de întârziere pentru sumele nejustificate) și (iii) că va deduce 2 372 de euro (rambursarea cheltuielilor medicale) și 699,20 de euro (dobânzi de întârziere) din salariul său pentru luna august 2012;

               —

               anularea reținerilor efectuate din salariul reclamantului în lunile iunie, august, septembrie și octombrie 2012 și, dacă este cazul, a oricărei alte rețineri care poate interveni în executarea deciziei atacate;

               —

               anularea notei din 10 iulie 2012 prin care se solicită reținerea unui cuantum de 3 071,20 de euro din salariul lunar de bază pentru luna august 2012 prin intermediul unei prelevări unice, sau dacă cuantumul datoriei se dovedește prea ridicat pentru a fi reținut o singura dată, o eșalonare a rambursării pe mai multe luni;

               —

               anularea notei din 20 iulie 2012 prin care reclamantul este informat că unitatea sa nu este în măsură să codifice pentru plata aferentă lunii iulie recuperarea sumei de 3 822,80 corespunzătoare dobânzilor de întârziere și că această sumă va fi recuperată integral din salariul pe luna octombrie 2012, ulterior recuperărilor care vor fi efectuate în august și septembrie 2012;

               —

               anularea în parte a deciziei adoptate la 17 decembrie 2012 și notificată în aceeași zi, în măsura în care respinge reclamația formulată de reclamant în privința diurnelor și a penalităților de întârziere în litigiu;

               —

               obligarea Comisiei la plata de dobânzi moratorii începând din luna iunie 2012, pentru suma de 5 530 euro, din luna august 2012 pentru o primă sumă de 1 535,60 de euro, din luna septembrie 2012 pentru 1 535,60 de euro suplimentari și din luna octombrie 2012 pentru 3 822,80 de euro, până la momentul la care aceste sume îi vor fi restituite, înțelegându-se că în limita rambursării a 3 071,20 de euro operate odată cu plata aferentă lunii ianuarie 2013 dobânzile moratorii nu mai sunt datorate începând cu această rambursare;

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.


title: Cauza C-103/06: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 3 aprilie 2008 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Tribunal des affaires de sécurité sociale de Paris — Franța) — Philippe Derouin/Union pour le Recouvrement des Cotisations de Sécurité Sociale et d'Allocations Familiales de Paris — Région parisienne (Urssaf) (Securitatea socială a lucrătorilor migranți — Regulamentul (CEE) nr. 1408/71 — Lucrători independenți care au reședința și exercită o activitate în Franța — Contribuție socială generalizată — Contribuție pentru rambursarea datoriei sociale — Luarea în considerare a veniturilor obținute într-un alt stat membru și impozabile în acesta în temeiul unei convenții pentru evitarea dublei impuneri)

text:
               24.5.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 128/4

         Hotărârea Curții (Camera a treia) din 3 aprilie 2008 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Tribunal des affaires de sécurité sociale de Paris — Franța) — Philippe Derouin/Union pour le Recouvrement des Cotisations de Sécurité Sociale et d'Allocations Familiales de Paris — Région parisienne (Urssaf)
   (Cauza C-103/06) (1)

   (Securitatea socială a lucrătorilor migranți - Regulamentul (CEE) nr. 1408/71 - Lucrători independenți care au reședința și exercită o activitate în Franța - Contribuție socială generalizată - Contribuție pentru rambursarea datoriei sociale - Luarea în considerare a veniturilor obținute într-un alt stat membru și impozabile în acesta în temeiul unei convenții pentru evitarea dublei impuneri)
   (2008/C 128/05)
   Limba de procedură: franceza
   Instanța de trimitere
   Tribunal des affaires de sécurité sociale de Paris
   Părțile din acțiunea principală

      Reclamant: Philippe Derouin

      Pârâtă: Union pour le Recouvrement des Cotisations de Sécurité Sociale et d'Allocations Familiales de Paris — Région parisienne (Urssaf)
   Obiectul
   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Tribunal des affaires de sécurité sociale de Paris — Interpretarea Regulamentului (CEE) nr. 1408/71 al Consiliului din 14 iunie 1971 privind aplicarea regimurilor de securitate socială în raport cu lucrătorii salariați, cu lucrătorii care desfășoară activități independente și cu familiile acestora care se deplasează în cadrul Comunității (JO L 149, p. 2), astfel cum a fost modificat și actualizat prin Regulamentul (CEE) nr. 2001/83 al Consiliului din 2 iunie 1983 (JO L 230, p. 6) — Luarea în considerare pentru calcularea „contribuției sociale generale” și a „contribuției pentru rambursarea datoriei sociale” datorate de un lucrător care desfășoară activități independente supus legislației franceze privind securitatea socială a veniturilor obținute într-un alt stat membru și impozabile în acesta în temeiul unei convenții pentru evitarea dublei impuneri.
   Dispozitivul
   Regulamentul nr. 1408/71 al Consiliului din 14 iunie 1971 privind aplicarea regimurilor de securitate socială în raport cu lucrătorii salariați, cu lucrătorii care desfășoară activități independente și cu familiile acestora care se deplasează în cadrul Comunității, în versiunea sa modificată și actualizată prin Regulamentul (CE) nr. 307/1999 al Consiliului din 8 februarie 1999, trebuie interpretat în sensul că nu se opune ca un stat membru, a cărui legislație socială este singura aplicabilă unui lucrător independent rezident, să excludă din baza de evaluare a contribuțiilor precum contribuția socială generalizată și contribuția pentru rambursarea datoriei sociale veniturile obținute de lucrătorul respectiv într un alt stat membru, în temeiul, în special, al unei convenții pentru evitarea dublei impuneri cu privire la impozitele pe venit.

      (1)  JO C 108, 6.5.2006.


title: Cauza C-566/13: Ordonanța președintelui Curții din 25 martie 2014 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunal do Trabalho de Lisboa – Portugalia) – Jorge Ítalo Assis dos Santos/Banco de Portugal

text:
               16.6.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 184/25

         Ordonanța președintelui Curții din 25 martie 2014 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunal do Trabalho de Lisboa – Portugalia) – Jorge Ítalo Assis dos Santos/Banco de Portugal
   (Cauza C-566/13) (1)

   2014/C 184/42
   Limba de procedură: portugheza
   Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 31, 1.2.2014.


title: Cauza C-524/10: Acțiune introdusă la 11 noiembrie 2010 — Comisia Europeană/Republica Portugheză

text:
               29.1.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 30/20

         Acțiune introdusă la 11 noiembrie 2010 — Comisia Europeană/Republica Portugheză
   (Cauza C-524/10)
   ()
   2011/C 30/33
   Limba de procedură: portugheza

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentant: M. Afonso, agent)

      Pârâtă: Republica Portugheză

      Concluziile reclamantei

               —

               Constatarea faptului că, prin aplicarea în privința producătorilor agricoli a unui regim special contrar regimului instituit de Directiva TVA (1), prin scutirea persoanelor interesate de plata TVA și prin aplicarea unui procent de compensare în cotă forfetară de nivel zero, procedând în același timp la o compensare negativă substanțială a resurselor sale proprii pentru a contrabalansa colectarea TVA, Republica Portugheză nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolelor 296-298 din Directiva TVA;

               —

               obligarea Republicii Portugheze la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Legislația portugheză nu prevede compensarea forfetară pentru producătorii agricoli în temeiul TVA-ului achitat în amonte. În urma unei misiuni de control al resurselor proprii privind exercițiile 2004 și 2005, efectuat în Portugalia la 13 și 14 noiembrie 2007, autoritățile portugheze au indicat faptul că TVA-ul achitat anterior nededus de către agricultorii supuși regimului special se ridica la aproximativ 5,3 % din vânzări în 2004 și, respectiv, la 7,9 % în 2005. Considerând că TVA-ul perceput în sectorul agricol era excesiv, autoritățile portugheze au procedat la o compensare negativă de aproximativ 70 de milioane de euro în 2004 în calculul bazei de evaluare a resurselor proprii. După ce a examinat în mod aprofundat compatibilitatea cu Directiva TVA a regimului special aplicat producătorilor agricoli din Portugalia, Comisia a considerat că Republica Portugheză nu respectase obligațiile care îi revin în temeiul articolelor 296-298 din Directiva TVA. Astfel, regimul comun forfetar prevăzut de Directiva TVA impune stabilirea unui procent de compensare adecvat în cazul în care datele macroeconomice relevante indică faptul că TVA-ul plătit anterior de producătorii agricoli care fac parte din acest regim special nu a fost egal cu zero sau apropiat de zero.
   Deși este adevărat că statele membre nu sunt autorizate să stabilească procente de compensare în cotă forfetară care depășesc TVA plătit anterior, ținând cont de faptul că astfel de compensări excesive ar constitui un ajutor de stat în favoarea sectoarelor în cauză, nu se poate deduce de aici că legislația portugheză este conformă Directivei TVA, întrucât această legislație nu prevede nicio compensare în favoarea agricultorilor supuși regimului special. Statele membre nu pot ignora în mod liber datele macroeconomice și nu pot decide pur și simplu că nu este necesar să plătească o compensare în temeiul TVA-ului achitat anterior. În astfel de cazuri, statul membru aplică agricultorilor săi un regim special substanțial diferit, în ceea ce privește concepția și obiectivele, de regimul comun forfetar pentru producătorii agricoli, astfel cum este prevăzut și reglementat în capitolul 2 titlul XII din Directiva TVA.
   Comisia consideră că regimul special instituit de legislația portugheză pentru operațiunile efectuate de producătorii agricoli nu constituie o aplicare corectă și coerentă a acestui regim comun. În realitate, această legislație se limitează să scutească de taxă și, prin urmare, să excludă în totalitate din sistemul TVA toți producătorii agricoli care nu optează pentru regimul normal de impunere. Întrucât agricultorii incluși în acest regim reprezintă încă o parte semnificativă din sectorul agricol portughez, această alegere a legiuitorului național aduce o gravă atingere principiului universalității impozitului, potrivit căruia TVA-ul trebuie perceput în modul cel mai general cu putință, iar domeniul său de aplicare vizează toate etapele producției și distribuției de bunuri, precum și prestările de servicii. În plus, instituirea unei scutiri aplicabile operațiunilor efectuate de agricultori nu este prevăzută în nicio dispoziție a Directivei TVA și contrazice în mod direct articolul 296 alineatul (1) din directiva menționată, care autorizează numai statele membre să opteze între trei regimuri bine definite privind tratamentul producătorilor agricoli: aplicarea regimului normal, aplicarea regimului simplificat prevăzut în capitolul 1 din titlul XII sau aplicarea regimului comun forfetar prevăzut în capitolul 2 din același titlu.

      (1)  Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată (JO L 347, p. 1, Ediție specială, 09/vol. 3, p. 7).


title: Cauza T-472/13: Acțiune introdusă la 30 august 2013 — H. Lundbeck și Lundbeck/Comisia

text:
               9.11.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 325/47

         Acțiune introdusă la 30 august 2013 — H. Lundbeck și Lundbeck/Comisia
   (Cauza T-472/13)
   2013/C 325/76
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamante: H. Lundbeck A/S (Valby, Danemarca) și Lundbeck Ltd (Milton Keynes, Regatul Unit) (reprezentanți: R. Subiotto, QC și T. Kuhn, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamantele solicită Tribunalului:

               —

               anularea Deciziei Comisiei C(2013) 3808 final din 19 iunie 2013, comunicată reclamantelor la 21 iunie 2013, în cazul COMP/39.226 — Lundbeck;

               —

               cu titlu subsidiar, anularea amenzilor aplicate reclamantelor în aplicarea acestei decizii;

               —

               cu titlu mai subsidiar, reducerea în mod substanțial a amenzilor aplicate reclamantelor în aplicarea acestei decizii;

               —

               în orice caz, obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată și a celorlalte cheltuieli efectuate de reclamante în legătură cu prezenta procedură;

               —

               adoptarea oricăror alte măsuri pe care acest Tribunal le consideră necesare.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamantele invocă zece motive.

               1.

               Primul motiv este întemeiat pe faptul că pârâta a concluzionat în mod eronat că Lundbeck și celelalte întreprinderi care erau părți la acorduri erau concurenți existenți sau potențiali potrivit articolului 101 alineatul (1) TFUE.

               2.

               Al doilea motiv este întemeiat pe faptul că pârâta a evaluat în mod greșit relevanța din punctul de vedere al articolului 101 alineatul (1) TFUE a transferurilor de bani în contextul acordurilor amiabile în materie de brevete.

               3.

               Al treilea motiv este întemeiat pe faptul că concluzia pârâtei potrivit căreia acordurile amiabile în materie de brevete restrângeau concurența prin obiect potrivit articolului 101 alineatul (1) TFUE se întemeiază pe o aplicare eronată a principiilor constante privind restrângerile prin obiect.

               4.

               Al patrulea motiv este întemeiat pe faptul că decizia pârâtei este eronată și viciată de o lipsă de motivare respingând „testul domeniului brevetului” ca standard relevant pentru evaluarea din perspectiva dreptului concurenței a acordurilor amiabile în materie de brevete în temeiul articolului 101 alineatul (1) TFUE.

               5.

               Al cincilea motiv este întemeiat pe faptul că decizia pârâtei denaturează prezentarea acțiunilor Lundbeck și nu explică în ce mod aceste acțiuni unilaterale sunt relevante pentru constatarea unei încălcări a articolului 101 alineatul (1) TFUE.

               6.

               Al șaselea motiv este întemeiat pe faptul că pârâta nu a luat în considerare toate circumstanțele acordurilor și a concluzionat în mod eronat că domeniul de aplicare vizat de acestea depășea cadrul drepturilor de brevet ale Lundbeck.

               7.

               Al șaptelea motiv este întemeiat pe faptul că pârâta nu a efectuat o examinare adecvată a câștigurilor în termeni de eficiență rezultate din acorduri potrivit articolului 101 alineatului (3) TFUE.

               8.

               Al optulea motiv este întemeiat pe faptul că decizia pârâtei încalcă dreptul la apărare al Lundbeck, întrucât pârâta a modificat elementele constitutive ale pretinsei încălcări între emiterea comunicării privind obiecțiunile și decizie, fără a oferi Lundbeck posibilitatea de a fi audiată.

               9.

               Al nouălea motiv este întemeiat, cu titlu subsidiar, pe faptul că pârâta a aplicat în mod eronat o amendă Lundbeck în pofida caracterului de noutate al aspectelor juridice și factuale invocate în această cauză, încălcând așadar astfel și principiul securității juridice.

               10.

               Al zecelea motiv este întemeiat, cu titlu mai subsidiar, pe calcularea eronată de către pârâtă a amenzilor aplicate Lundbeck.


title: Cauza T-139/12: Ordonanța Tribunalului din 7 mai 2014 – Adler Mode/OAPI – Cluett, Peabody (Fairfield)

text:
               24.6.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 194/37

         Ordonanța Tribunalului din 7 mai 2014 – Adler Mode/OAPI – Cluett, Peabody (Fairfield)
   (Cauza T-139/12) (1)

   2014/C 194/50
   Limba de procedură: engleza
   Președintele Camerei a noua a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 165, 9.6.2012.


title: Cauza C-53/08: Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 24 mai 2011 — Comisia Europeană/Republica Austria (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Articolul 43 CE — Libertatea de stabilire — Notari — Condiție de cetățenie — Articolul 45 CE — Participarea la exercitarea autorității publice — Directivele 89/48/CEE și 2005/36/CE)

text:
               9.7.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 204/4

         Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 24 mai 2011 — Comisia Europeană/Republica Austria
   (Cauza C-53/08) (1)

   (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru - Articolul 43 CE - Libertatea de stabilire - Notari - Condiție de cetățenie - Articolul 45 CE - Participarea la exercitarea autorității publice - Directivele 89/48/CEE și 2005/36/CE)
   2011/C 204/06
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: G. Braun și H. Støvlbæk, agenți)

      Intervenient în susținerea reclamantei: Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord (reprezentant: S. Behzadi-Spencer, agent)

      Pârâtă: Republica Austria (reprezentanți: E. Riedl, M. Aufner și G. Holley, agenți)

      Interveniente în susținerea pârâtei: Republica Cehă (reprezentant: M. Smolek, agent), Republica Federală Germania (reprezentanți: M. Lumma și J. Kemper, agenți), Republica Franceză (reprezentanți: G. de Bergues și B. Messmer, agenți), Republica Letonia (reprezentanți: L. Ostrovska, K. Drēviņa și J. Barbale, agenți), Republica Lituania (reprezentanți: D. Kriaučiūnas și E. Matulionytė, agenți), Republica Ungară (reprezentanți: R. Somssich, K. Veres și M. Fehér, agenți), Republica Polonă (reprezentanți: M. Dowgielewicz, C. Herma și D. Lutostańska, agenți), Republica Slovenia (reprezentanți: V. Klemenc și Ž. Cilenšek Bončina, agenți), Republica Slovacă (reprezentant: J. Čorba, agent)

      Obiectul

   Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Încălcarea articolelor 43 CE și 45 CE — Netranspunerea, în ceea ce privește profesia de notar, a Directivei 89/48/CEE a Consiliului din 21 decembrie 1988 privind sistemul general de recunoaștere a diplomelor de învățământ superior acordate pentru formarea profesională cu durata minimă de trei ani (JO L 19, p. 16, Ediție specială 05/vol. 2, p. 76) și a Directivei 2005/36/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 7 septembrie 2005 privind recunoașterea calificărilor profesionale (JO L 255, p. 22, Ediție specială 05/vol. 8, p. 3) — Reglementare națională care supune exercitarea profesiei de notar îndeplinirii condiției cetățeniei — Noțiunea „activitate care participă la exercitarea autorității publice”

      Dispozitivul

               1.

               Prin impunerea unei condiții de cetățenie pentru accesul la profesia de notar, Republica Austria nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 43 CE.

               2.

               Respinge în rest acțiunea.

               3.

               Comisia Europeană, Republica Austria, Republica Cehă, Republica Federală Germania, Republica Franceză, Republica Letonia, Republica Lituania, Republica Ungară, Republica Polonă, Republica Slovenia, Republica Slovacă și Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 107, 26.4.2008.


title: Cauza C-168/07: Ordonanța președintelui Curții din 11 august 2009 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Cour d'appel de Bruxelles — Belgia) — Axa Belgium SA/État belge, Administration de la TVA, de l'enregistrement et des domaines (État Belge), Administration de l'inspection spéciale des impôts, inspection de Mons 3 (État Belge)

text:
               16.1.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 11/19

         Ordonanța președintelui Curții din 11 august 2009 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Cour d'appel de Bruxelles — Belgia) — Axa Belgium SA/État belge, Administration de la TVA, de l'enregistrement et des domaines (État Belge), Administration de l'inspection spéciale des impôts, inspection de Mons 3 (État Belge)
   (Cauza C-168/07) (1)

   2010/C 11/31

      Limba de procedură:franceza

   Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 129, 9.6.2007.


title: Cauza F-1/11: Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera întâi) din 20 noiembrie 2012 — Soukup/Comisia (Funcție publică — Concurs general — Neînscrierea pe lista de rezervă — Evaluarea probei orale)

text:
               16.2.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 46/27

         Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera întâi) din 20 noiembrie 2012 — Soukup/Comisia
   (Cauza F-1/11) (1)

   (Funcție publică - Concurs general - Neînscrierea pe lista de rezervă - Evaluarea probei orale)
   2013/C 46/50
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: Zdenek Soukup (Luxemburg, Luxemburg) (reprezentanți: inițial É. Boigelot și S. Woog, avocați, ulterior É. Boigelot, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: inițial B. Eggers și P. Pecho, agenți, ulterior B. Eggers, agent)

      Obiectul

   Funcție publică — Cerere de anulare a deciziei comisiei de evaluare din cadrul concursului general EPSO/AD/144/09 de a nu îl înscrie pe reclamant pe lista de rezervă și a deciziei de a înscrie un alt candidat pe această listă, precum și de reparare a prejudiciului material și moral suferit.

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Domnul Soukup suportă propriile cheltuieli de judecată și este obligat să suporte cheltuielile de judecată efectuate de Comisia Europeană.

      (1)  JO C 72, 5.3.2011, p. 36.


title: Cauza C-266/11: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Vestre Landsret (Danemarca) la 27 mai 2011 — Dansk Funktionærforbund, Serviceforbundet în numele lui Frank Frandsen/Cimber Air A/S

text:
               22.10.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 311/15

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Vestre Landsret (Danemarca) la 27 mai 2011 — Dansk Funktionærforbund, Serviceforbundet în numele lui Frank Frandsen/Cimber Air A/S
   (Cauza C-266/11)
   2011/C 311/24
   Limba de procedură: daneza

      Instanța de trimitere

   Vestre Landsret

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Dansk Funktionærforbund, Serviceforbundet în numele lui Frank Frandsen

      Pârâtă: Cimber Air A/S

      Întrebarea preliminară

   Directiva 2000/78/CE a Consiliului (1) trebuie interpretată în sensul că interzicerea tuturor formelor de discriminare pe motive de vârstă se opune ca reglementările naționale să mențină în vigoare o convenție colectivă, încheiată între o companie aeriană și organizația sindicală care reprezintă piloții companiei, care prevede pensionarea obligatorie la vârsta de 60 de ani, în cazul în care convenția respectivă, care era aplicabilă și înainte de intrarea în vigoare a directivei Consiliului, precum și înainte de intrarea în vigoare a legislației naționale de punere în aplicare a directivei, are ca scop protecția siguranței aeriene pe baza considerentului general de scădere a performanței odată cu înaintarea în vârstă, fără să se realizeze evaluarea specifică a performanței individuale a unui pilot, dar cu posibilitatea ca orice pilot să solicite anual permisiunea de a–și continua activitatea în urma aprobării primite din partea unui comitet compus din reprezentanți ai angajatorului și ai angajaților?

      (1)  JO L 303, p. 16, Ediție specială, 05/vol. 6, p. 7.


title: Cauza T-80/10: Hotărârea Tribunalului din 25 aprilie 2013 — Bell & Ross/OAPI — KIN (Carcasă de ceas de mână) [ „Desen sau model industrial comunitar — Procedură de declarare a nulității — Desen sau model industrial comunitar înregistrat reprezentând o carcasă de ceas de mână — Desen sau model industrial anterior — Motiv de nulitate — Lipsa caracterului individual — Lipsa unei impresii globale diferite — Utilizator avizat — Gradul de libertate a autorului — Articolele 4 și 6 și articolul 25 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 6/2002 — Conexitate cu o cerere reconvențională de declarare a nulității — Instanță competentă în materia desenelor sau a modelelor industriale comunitare — Articolul 91 din Regulamentul nr. 6/2002” ]

text:
               15.6.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 171/26

         Hotărârea Tribunalului din 25 aprilie 2013 — Bell & Ross/OAPI — KIN (Carcasă de ceas de mână)
   (Cauza T-80/10) (1)

   (Desen sau model industrial comunitar - Procedură de declarare a nulității - Desen sau model industrial comunitar înregistrat reprezentând o carcasă de ceas de mână - Desen sau model industrial anterior - Motiv de nulitate - Lipsa caracterului individual - Lipsa unei impresii globale diferite - Utilizator avizat - Gradul de libertate a autorului - Articolele 4 și 6 și articolul 25 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 6/2002 - Conexitate cu o cerere reconvențională de declarare a nulității - Instanță competentă în materia desenelor sau a modelelor industriale comunitare - Articolul 91 din Regulamentul nr. 6/2002)
   2013/C 171/49
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: Bell & Ross BV (Zoetermeer, Țările de Jos) (reprezentant: S. Guerlain, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: A. Folliard-Monguiral, agent)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: KIN AB (Upplands Väsby, Suedia) (reprezentanți: M. Nielsen și C. Galichet, avocați)

      Obiectul

   Acțiune introdusă împotriva deciziei Camerei a treia de recurs a OAPI din 9 decembrie 2009 (cazul R 1285/200-3), privind o procedură de declarare a nulității între Klockgrossisten i Norden AB și Bell & Ross BV

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Obligă Bell & Ross BV la plata cheltuielilor de judecată, inclusiv a celor efectuate de KIN AB în cursul procedurii în fața camerei de recurs.

      (1)  JO C 113, 1.5.2010.


title: Cauza T-197/13: Hotărârea Tribunalului din 15 ianuarie 2015 – MEM/OAPI (MONACO) [ „Marcă comunitară — Înregistrare internațională care desemnează Comunitatea Europeană — Marca verbală MONACO — Motive absolute de refuz — Caracter descriptiv — Lipsa caracterului distinctiv — Articolul 151 alineatul (1) și articolul 154 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 — Articolul 7 alineatul (1) literele (b) și (c) și articolul 7 alineatul (2) din Regulamentul nr. 207/2009 — Refuz parțial de protecție” ]

text:
               23.2.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 65/32

         Hotărârea Tribunalului din 15 ianuarie 2015 – MEM/OAPI (MONACO)
   (Cauza T-197/13) (1)

   ([„Marcă comunitară - Înregistrare internațională care desemnează Comunitatea Europeană - Marca verbală MONACO - Motive absolute de refuz - Caracter descriptiv - Lipsa caracterului distinctiv - Articolul 151 alineatul (1) și articolul 154 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 - Articolul 7 alineatul (1) literele (b) și (c) și articolul 7 alineatul (2) din Regulamentul nr. 207/2009 - Refuz parțial de protecție”])
   (2015/C 065/44)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: Marques de l’État de Monaco (MEM) (Monaco, Monaco) (reprezentant: S. Arnaud, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: V. Melgar, agent)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a patra de recurs a OAPI din 29 ianuarie 2013 (cauza R 113/2012-4), referitoare la înregistrarea internațională care desemnează Comunitatea Europeană, pentru marca verbală MONACO.

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă Marques de l’État de Monaco (MEM) la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 156, 1.6.2013.


title: Cauzele conexate C-393/07 și C-9/08: Hotărârea Curții (Camera a patra) din 30 aprilie 2009 — Republica Italiană/Parlamentul European (Acțiune în anulare — Decizia Parlamentului European din 24 mai 2007 privind verificarea prerogativelor lui Beniamino Donnici — Deputat în Parlamentul European — Verificarea prerogativelor unui membru al Parlamentului European — Numirea unui deputat ca urmare a renunțării altor candidați — Articolele 6 și 12 din Actul din 1976)

text:
               4.7.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 153/6

         Hotărârea Curții (Camera a patra) din 30 aprilie 2009 — Republica Italiană/Parlamentul European
   (Cauzele conexate C-393/07 și C-9/08) (1)

   (Acțiune în anulare - Decizia Parlamentului European din 24 mai 2007 privind verificarea prerogativelor lui Beniamino Donnici - Deputat în Parlamentul European - Verificarea prerogativelor unui membru al Parlamentului European - Numirea unui deputat ca urmare a renunțării altor candidați - Articolele 6 și 12 din Actul din 1976)
   2009/C 153/11
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Reclamantă: Republica Italiană (reprezentanți: I. Braguglia, R. Adam, agenți, P. Gentili, avvocato dello Stato) (C-393/07)

      Intervenientă în susținerea reclamantei: Republica Letonia

      Reclamant: Beniamino Donnici, (reprezentanți: M. Sanino, G. M. Roberti, I. Perego și P. Salvatore, avocați) (C-9/08)

      Intervenientă în susținerea reclamantului: Republica Italiană

      Pârât: Parlamentul European (reprezentanți: H. Krück, N. Lorenz, L. Visaggio, agenți, E. Cannizzaro, profesor)

      Intervenient în susținerea pârâtului: Achille Occhetto (reprezentanți: P. De Caterini și F. Paola, avocați)

      Obiectul

   Anularea Deciziei P6_TA-PROV(2007)0209 a Parlamentului European din 24 mai 2007 privind verificarea prerogativelor lui Beniamino Donnici [2007/2121(REG)], notificată la 28 mai 2007 — Deputat în Parlamentul European — Verificarea prerogativelor — Numirea unui deputat ca urmare a renunțării altor candidați

      Dispozitivul

               1)

               Anulează Decizia 2007/2121 (REG) a Parlamentului European din 24 mai 2007 privind verificarea prerogativelor lui Beniamino Donnici.

               2)

               Obligă Parlamentul European la plata cheltuielilor de judecată efectuate de domnul Donnici, precum și a celor efectuate de Republica Italiană în calitate de reclamantă.

               3)

               Republica Italiană, în calitate de intervenientă, Republica Letonia și domnul Occhetto suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 247, 20.10.2007.


title: Cauza C-314/09: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 30 septembrie 2010 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Oberster Gerichtshof — Austria) — Stadt Graz/Strabag AG, Teerag-Asdag AG, Bauunternehmung Granit GesmbH (Directiva 89/665/CEE — Achiziții publice — Proceduri privind căile de atac — Acțiune în despăgubire — Atribuire nelegală — Normă națională privind răspunderea întemeiată pe o prezumție de culpă a autorității contractante)

text:
               20.11.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 317/9

         Hotărârea Curții (Camera a treia) din 30 septembrie 2010 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Oberster Gerichtshof — Austria) — Stadt Graz/Strabag AG, Teerag-Asdag AG, Bauunternehmung Granit GesmbH
   (Cauza C-314/09) (1)

   (Directiva 89/665/CEE - Achiziții publice - Proceduri privind căile de atac - Acțiune în despăgubire - Atribuire nelegală - Normă națională privind răspunderea întemeiată pe o prezumție de culpă a autorității contractante)
   2010/C 317/17
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Oberster Gerichtshof

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamant: Stadt Graz

      Pârâte: Strabag AG, Teerag-Asdag AG, Bauunternehmung Granit GesmbH

      Cu participarea: Land Steiermark

      Obiectul

   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Oberster Gerichtshof (Austria) — Interpretarea articolului 1 alineatul (1) și a articolului 2 alineatul (1) litera (c) și alineatul (7) din Directiva 89/665/CEE a Consiliului din 21 decembrie 1989 privind coordonarea actelor cu putere de lege și a actelor administrative privind aplicarea procedurilor care vizează căile de atac față de atribuirea contractelor de achiziții publice de produse și a contractelor publice de lucrări (JO L 395, p. 33, Ediție specială, 06/vol. 1, p. 237) — Atribuirea unui contract de achiziții publice în conformitate cu decizia instanței competente în privința căii de atac, care are forță obligatorie pentru autoritatea contractantă — Nelegalitatea atribuirii contracului de achiziții publice ca urmare a încălcării reglementării naționale — Condiții impuse pentru exercitarea unei acțiuni în daune interese — Principiul efectivității

      Dispozitivul

   Directiva 89/665/CEE a Consiliului din 21 decembrie 1989 privind coordonarea actelor cu putere de lege și a actelor administrative privind aplicarea procedurilor care vizează căile de atac față de atribuirea contractelor de achiziții publice de produse și a contractelor publice de lucrări, astfel cum a fost modificată prin Directiva 92/50/CEE a Consiliului din 18 iunie 1992, trebuie interpretată în sensul că se opune unei reglementări naționale care condiționează dreptul de a obține daune interese pentru încălcarea de către autoritatea contractantă a dreptului achizițiilor publice de caracterul culpabil al acestei încălcări, inclusiv în cazul în care aplicarea acestei reglementări se întemeiază pe o prezumție de culpă a autorității contractante, precum și pe imposibilitatea ca aceasta din urmă să invoce lipsa unor capacități individuale și, prin urmare, inexistența elementului subiectiv al încălcării pretinse.

      (1)  JO C 267, 7.11.2009.


title: Cauza C-159/16: Cerere de decizie preliminară introdusă de Augstākā tiesa (Letonia) la 17 martie 2016 – „Starptautiskā lidosta „Riga” VAS/Konkurences padome

text:
               30.5.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 191/15

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Augstākā tiesa (Letonia) la 17 martie 2016 – „Starptautiskā lidosta „Riga” VAS/Konkurences padome
   (Cauza C-159/16)
   (2016/C 191/19)
   Limba de procedură: letona

      Instanța de trimitere

   Augstākā tiesa

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă:„Starptautiskā lidosta «Riga» VAS”

      Pârât: Konkurences padome

      Întrebările preliminare

               1)

               Articolul 102 și articolul 107 alineatul (1) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene trebuie interpretate în sensul că unul și același comportament al unei întreprinderi de stat poate fi examinat în mod simultan atât din perspectiva existenței unui ajutor de stat (drept posibilă acordare a unui ajutor de stat către un client/partener comercial), cât și din perspectiva folosirii în mod abuziv a unei poziții dominante (discriminare în ceea ce privește prețurile)?

               2)

               Între aceste două examinări există vreo ordine sau vreo ierarhie?

               3)

               Administrația sau instanța are posibilitatea, atunci când analizează o cauză privind o încălcare a [normelor de dreptul] concurenței, constând în aplicarea unor prețuri discriminatorii în privința clienților/partenerilor comerciali ai unei întreprinderi de stat, să constate că comportamentul unui operator economic încalcă articolul 102 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, dacă încălcarea rezultă din acordarea unui ajutor de stat fără respectarea procedurii preliminare de examinare, prevăzută la articolul 108 alineatul (3) TFUE?


title: Cauza C-197/08: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 4 martie 2010 — Comisia Europeană/Republica Franceză [Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Directiva 95/59/CE — Alte impozite decât cele pe cifra de afaceri care afectează consumul de tutun prelucrat — Articolul 9 alineatul (1) — Determinarea liberă de către producători și importatori a prețului maxim de vânzare cu amănuntul pentru produsele lor — Reglementare națională prin care se impune un preț minim de vânzare cu amănuntul pentru țigări — Reglementare națională prin care se interzice vânzarea produselor din tutun la preț promoțional, contrar obiectivelor de sănătate publică — Noțiunea sisteme legislative naționale în ceea ce privește controlul nivelurilor de preț sau respectarea prețurilor impuse — Justificare — Protecția sănătății publice — Convenția-cadru a Organizației Mondiale a Sănătății privind controlul tutunului]

text:
               1.5.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 113/6

         Hotărârea Curții (Camera a treia) din 4 martie 2010 — Comisia Europeană/Republica Franceză
   (Cauza C-197/08) (1)

   (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru - Directiva 95/59/CE - Alte impozite decât cele pe cifra de afaceri care afectează consumul de tutun prelucrat - Articolul 9 alineatul (1) - Determinarea liberă de către producători și importatori a prețului maxim de vânzare cu amănuntul pentru produsele lor - Reglementare națională prin care se impune un preț minim de vânzare cu amănuntul pentru țigări - Reglementare națională prin care se interzice vânzarea produselor din tutun la „preț promoțional, contrar obiectivelor de sănătate publică” - Noțiunea „sisteme legislative naționale în ceea ce privește controlul nivelurilor de preț sau respectarea prețurilor impuse” - Justificare - Protecția sănătății publice - Convenția-cadru a Organizației Mondiale a Sănătății privind controlul tutunului)
   2010/C 113/07
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: W. Mölls și R. Lyal, agenți)

      Pârâtă: Republica Franceză (reprezentanți: G. de Bergues, S. Pilczer, J.-Ch. Gracia și B. Beaupère-Manokha, agenți)

      Obiectul

   Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Încălcarea articolului 9 alineatul (1) din Directiva 95/59/CE a Consiliului din 27 noiembrie 1995, privind alte impozite decât impozitele pe cifra de afaceri care afectează consumul de tutun prelucrat (JO L 291, p. 40, Ediție specială 09/vol.2, p. 5) — Stabilire de prețuri minime — Obstacol în calea liberei circulații a mărfurilor — Protecția sănătății publice — Pertinența Convenției-cadru a Organizației Mondiale a Sănătății pentru controlul tutunului (JO 2004, L 213, p. 8, Ediție specială 11, vol. 35, p. 223)

      Dispozitivul

               1.

               Prin adoptarea și menținerea în vigoare a unui sistem de prețuri minime de vânzare cu amănuntul pentru țigările puse în consum în Franța, precum și a unei interdicții de a vinde produse din tutun „la preț promoțional, contrar obiectivelor de sănătate publică”, Republica Franceză nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 9 alineatul (1) din Directiva 95/59/CE a Consiliului din 27 noiembrie 1995 privind alte impozite decât impozitele pe cifra de afaceri care afectează consumul de tutun prelucrat, astfel cum a fost modificată prin Directiva 2002/10/CE a Consiliului din 12 februarie 2002.

               2.

               Obligă Republica Franceză la plata cheltuielilor de judecată

      (1)  JO C 183, 19.7.2008.


title: Cauza T-564/15: Ordonanța Tribunalului din 11 octombrie 2016 – Spliethoff’s Bevrachtingskantoor/Comisia („Acțiune în anulare – Asistență financiară în domeniul Mecanismului pentru interconectarea Europei – Act care nu este supus căilor de atac – Act pregătitor – Inadmisibilitate”)

text:
               5.12.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 454/26

      Ordonanța Tribunalului din 11 octombrie 2016 – Spliethoff’s Bevrachtingskantoor/Comisia
      (Cauza T-564/15) (1)

      ((„Acțiune în anulare - Asistență financiară în domeniul Mecanismului pentru interconectarea Europei - Act care nu este supus căilor de atac - Act pregătitor - Inadmisibilitate”))
      (2016/C 454/46)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Spliethoff’s Bevrachtingskantoor BV (Amsterdam, Țările de Jos) (reprezentant: P. Glazener, avocat)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: J. Hottiaux și J. Samnadda, agenți)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE și având ca obiect anularea deciziei pretins conținute în scrisoarea Agenției Executive pentru Inovare și Rețele (INEA) din 17 iulie 2015 privind propunerea transmisă de reclamantă ca răspuns la cererea de propuneri în cadrul Mecanismului pentru interconectarea Europei, pe baza programului de lucru multianual adoptat în 2014 în cadrul Deciziei de punere în aplicare C(2014) 1921 final a Comisiei din 26 martie 2014 de înființare a programului de lucru multianual 2014 pentru acordarea de asistență financiară în domeniul Mecanismului pentru interconectarea Europei (MIE) – Sectorul transporturilor pentru perioada 2014-2020

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea ca inadmisibilă.

                  2)

                  Obligă Spliethoff’s Bevrachtingskantoor BV la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 398, 30.11.2015.


title: Cauza C-187/15: Cerere de decizie preliminară introdusă de Verwaltungsgericht Düsseldorf (Germania) la 24 aprilie 2015 – Joachim Pöpperl/Land Nordrhein-Westfalen

text:
               27.7.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 245/5

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Verwaltungsgericht Düsseldorf (Germania) la 24 aprilie 2015 – Joachim Pöpperl/Land Nordrhein-Westfalen
   (Cauza C-187/15)
   (2015/C 245/06)
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Verwaltungsgericht Düsseldorf

      Părțile din procedura principală

      Reclamant: Joachim Pöpperl

      Pârât: Land Nordrhein-Westfalen

      Întrebările preliminare

               1)

               Articolul 45 TFUE trebuie interpretat în sensul că se opune dispozițiilor dreptului național potrivit cărora o persoană având calitatea de funcționar într-un stat membru își pierde drepturile viitoare la o pensie pentru limită de vârstă (pensie aferentă regimului de securitate socială al funcționarilor) dobândite în calitate de funcționar pentru motivul că, în urma acceptării unui nou loc de muncă în alt stat membru, aceasta a renunțat din proprie inițiativă la postul de funcționar, în condițiile în care dreptul național prevede în același timp că această persoană trebuie să fie reafiliată retroactiv, pe baza salariului brut obținut în calitate de funcționar, în cadrul sistemului obligatoriu de asigurări sociale, drepturile la pensie rezultate ca urmare a acestei afilieri fiind însă mai reduse decât drepturile viitoare la pensie care au fost pierdute?

               2)

               În cazul unui răspuns afirmativ la prima întrebare, în cazul tuturor funcționarilor sau al unora dintre aceștia, articolul 45 TFUE trebuie interpretat în sensul că, în lipsa unor reglementări naționale contrare, entitatea publică având calitatea de angajator al funcționarului în cauză are obligația de a plăti acestuia fie cuantumul pensiei pentru limită de vârstă calculate pe baza perioadei de serviciu efectuate în calitate de funcționar și scăzând drepturile la pensie rezultate în urma asigurării retroactive, fie o altă compensare financiară pentru pierderea drepturilor la pensie, chiar dacă, potrivit dreptului național, pot fi acordate numai pensiile prevăzute în conformitate cu acest drept?


title: Cauza T-343/10: Acțiune introdusă la 18 august 2010 — Etimine și Etiproducts/AEPC

text:
               23.10.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 288/49

      Acțiune introdusă la 18 august 2010 — Etimine și Etiproducts/AEPC
      (Cauza T-343/10)
      ()
      (2010/C 288/93)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamante: Etimine SA (Bettembourg, Luxemburg) și Ab Etiproducts Oy (Espoo, Finlanda) (reprezentanți: K. Van Maldegem și C. Mereu, avocați)

         Pârâtă: Agenția Europeană pentru Produse Chimice (AEPC)

         Concluziile reclamantei

                  —

                  Declararea acțiunii drept admisibilă și întemeiată;

                  —

                  anularea actului atacat în măsura în care se referă la acidul boric și la tetraborații de disodiu;

                  —

                  declararea nelegalității Regulamentului (CE) nr. 790/2009 al Comisiei din 10 august 2009 (1) în măsura în care se referă la acidul boric și la tetraborații de disodiu și

                  —

                  obligarea AEPC la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      Reclamantele solicită, în temeiul articolului 263 TFUE, anularea deciziei Agenției Europene pentru Produse Chimice de a include acidul boric și tetraborații de disodiu în lista substanțelor candidate, stabilită în conformitate cu articolul 59 din Regulamentul (CE) nr. 1907/2006 (2). În plus, reclamantele solicită, în temeiul articolului 277 TFUE, declararea nelegalității Regulamentului (CE) nr. 790/2009 al Comisiei din 10 august 2009 în măsura în care se referă la acidul boric și la tetraborații de disodiu.
      În susținerea acțiunii, reclamantele invocă următoarele motive de drept:

                  În primul rând, actul atacat a fost adoptat cu încălcarea normelor fundamentale de procedură și constituie o eroare de drept întrucât nu îndeplinește condițiile prevăzute la articolul 59 și în anexa XV la Regulamentul (CE) nr. 1907/2006.

                  În al doilea rând, actul atacat este fondat pe o eroare vădită de apreciere și încalcă Regulamentul (CE) nr. 1907/2006 întrucât AEPC nu a prezentat elemente de probă care să demonstreze că substanțele pe bază de borați „îndeplinesc criteriile” pentru a fi clasificate drept substanțe toxice pentru reproducere, categoria a 2-a, în temeiul Directivei 67/548 (3).

                  În plus, prin adoptarea actului atacat, AEPC a încălcat principiul proporționalității din dreptul Uniunii.

                  În sfârșit, actul atacat este întemeiat pe Regulamentul (CE) nr. 790/2009 al Comisiei, care este în sine nelegal.

         (1)  Regulamentul (CE) nr. 790/2009 al Comisiei din 10 august 2009 de modificare, în vederea adaptării la progresul tehnic și științific, a Regulamentului (CE) nr. 1272/2008 al Parlamentului European și al Consiliului privind clasificarea, etichetarea și ambalarea substanțelor și a amestecurilor (JO L 235, p. 1).

         (2)  Regulamentul (CE) nr. 1907/2006 al Parlamentului European și al Consiliului din 18 decembrie 2006 privind înregistrarea, evaluarea, autorizarea și restricționarea substanțelor chimice (REACH), de înființare a Agenției Europene pentru Produse Chimice, de modificare a Directivei 1999/45/CE și de abrogare a Regulamentului (CEE) nr. 793/93 al Consiliului și a Regulamentului (CE) nr. 1488/94 al Comisiei, precum și a Directivei 76/769/CEE a Consiliului și a Directivelor 91/155/CEE, 93/67/CEE, 93/105/CE și 2000/21/CE ale Comisiei (JO L 396, p. 1, Editie specială, 13/vol. 60, p. 3).

         (3)  Directiva 67/548/CEE a Consiliului din 27 iunie 1967 de apropiere a actelor cu putere de lege și a actelor administrative privind clasificarea, ambalarea și etichetarea substanțelor periculoase (JO 196, p. 1, Ediție specială, 13/vol. 1, p. 23).


title: Cauza T-136/10: Ordonanța Tribunalului din 20 ianuarie 2011 — M/EMEA ( „Acțiune în despăgubire — Necompetența Tribunalului — Trimiterea cauzei spre rejudecare Tribunalului Funcției Publice” )

text:
               19.3.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 89/17

         Ordonanța Tribunalului din 20 ianuarie 2011 — M/EMEA
   (Cauza T-136/10) (1)

   (Acțiune în despăgubire - Necompetența Tribunalului - Trimiterea cauzei spre rejudecare Tribunalului Funcției Publice)
   2011/C 89/39
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamant: M (Broxbourne, Regatul Unit) (reprezentanți: C. Thomann, barrister, și I. Khawaja, solicitor)

      Pârâtă: Agenția Europeană pentru Medicamente (EMEA) (reprezentanți: V. Salvatore și N. Rampal Olmedo, agenți)

      Obiectul

   Cerere de acordare de daune interese, potrivit articolelor 268 TFUE și 340 TFUE, pentru prejudiciul pe care acesta pretinde că l-a suferit ca urmare a unui accident de muncă

      Dispozitivul

               1.

               Trimite cauza spre rejudecare Tribunalului Funcției Publice a Uniunii Europene.

               2.

               Cererea privind cheltuielile de judecată se soluționează odată cu fondul.

      (1)  JO C 148, 5.06.2010.


title: Cauza T-364/12: Acțiune introdusă la 8 august 2012 — Harper Hygienics/OAPI — Clinique Laboratories (CLEANIC Kindii)

text:
               17.11.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 355/28

         Acțiune introdusă la 8 august 2012 — Harper Hygienics/OAPI — Clinique Laboratories (CLEANIC Kindii)
   (Cauza T-364/12)
   2012/C 355/60
   Limba în care a fost formulată acțiunea: polona

      Părțile

      Reclamantă: Harper Hygienics S.A. (Varșovia, Polonia) (reprezentant: R. Rumpel, consilier juridic)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Clinique Laboratories LLC (New York, Statele Unite ale Americii)

      Concluziile

   Reclamanta solicită:

               —

               anularea Deciziei Camerei a doua de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 17 mai 2012 (cauza R 1135/2011-2), prin care s-a respins cererea de înregistrare a mărcii comunitare „CLEANIC Kindii” pentru produse din clasele 3, 5 și 16;

               —

               modificarea deciziei atacate, în sensul înregistrării mărcii pentru toate produsele și serviciile pentru care se solicită;

               —

               obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

      Solicitantul mărcii comunitare: reclamanta.

      Marca comunitară vizată: marca figurativă care cuprinde elementele verbale „CLEANIC Kindii”, pentru produse din clasele 3, 5 și 16.

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în procedura opoziției: cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs.

      Marca sau semnul invocat: marca comunitară nr. 54 429 pentru produse din clasele 3, 14, 25 și 42, marca comunitară nr. 2 294 429 pentru produse din clasele 35 și 42 și marca națională (poloneză) nr. 51 732 pentru produse din clasele 3 și 5.

      Decizia diviziei de opoziție: a admis opoziția.

      Decizia camerei de recurs: respinge calea de atac.
   Motivele invocate: încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009 (1), întrucât s-a declarat că mărcile sunt similare și există un risc de confuzie pentru public, precum și încălcarea articolului 8 alineatul (5) din acest regulament.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 207/2009 al Consiliului din 26 februarie 2009 privind marca comunitară (JO L 78, 24.3.2009, p. 1).


title: Cauza T-383/10: Acțiune introdusă la 7 septembrie 2010 — Continental Bulldog Club Deutschland/OAPI (CONTINENTAL)

text:
               6.11.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 301/43

         Acțiune introdusă la 7 septembrie 2010 — Continental Bulldog Club Deutschland/OAPI (CONTINENTAL)
   (Cauza T-383/10)
   ()
   2010/C 301/69
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Continental Bulldog Club Deutschland eV (Berlin, Germania) (reprezentant: S. Vollmer, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Concluziile reclamantei

               —

               Anularea Deciziei Camerei întâi de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 23 iunie 2010 în cauza R 300/2010-1;

               —

               în subsidiar, anularea deciziei atacate, în măsura în care privește bunuri și servicii din clasa 44;

               —

               obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată și a cheltuielilor efectuate în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs.

      Motivele și principalele argumente

      Marca comunitară vizată: Marca verbală „CONTINENTAL” pentru produse din clasele 31 și 44.

      Decizia examinatorului: Respinge cererea de înregistrare.

      Decizia camerei de recurs: Respinge calea de atac.

      Motivele invocate: Încălcarea articolului 7 alineatul (1) literele (b) și (c) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 (1), întrucât marca comunitară în cauză are caracter distinctiv și nu este descriptivă.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 207/2009 al Consiliului din 26 februarie 2009 privind marca comunitară (JO L 78, p. 1).


title: Cauza T-333/07: Acțiune introdusă la 7 septembrie 2007 — Entrance Services/Parlamentul European

text:
               10.11.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 269/54

         Acțiune introdusă la 7 septembrie 2007 — Entrance Services/Parlamentul European
   (Cauza T-333/07)
   (2007/C 269/97)
   Limba de procedură: franceza
   Părțile

      Reclamantă: Entrance Services (Vilvoorde, Belgia) (reprezentanți: A. Delvaux și V. Bertrand, avocats)

      Pârât: Parlamentul European
   Concluziile reclamantului

               —

               declararea acțiunii în anulare admisibilă;

               —

               anularea deciziei prin care Parlamentul European a respins oferta reclamantei și a atribuit contractul unui alt ofertant, decizie notificată reclamantei la 14 august 2007;

               —

               obligarea Parlamentului European la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   Prin prezenta acțiune, reclamanta solicită anularea deciziei Parlamentului European din 14 august 2007 prin care s-a respins oferta pe care a prezentat-o în cadrul procedurii de cerere de ofertă privind încheierea unui contract de întreținere și reparație a echipamentelor automate, a tâmplăriei și a echipamentelor asimilate ale clădirilor Parlamentului European din Bruxelles [(contract de prestări servicii 2007-2010) (cerere de ofertă nr. IFIN BATIBRU-JLD-S0765-00)] (1).
   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă, în primul rând, o încălcare a articolului 10 din caietul de clauze administrative și a articolului 93 alineatul (1) din regulamentul financiar (2), întrucât Parlamentul a reținut oferta unui ofertant care, potrivit reclamantei, s-ar fi aflat într-o situație de excludere prevăzută la articolul 10 din caietul de clauze administrative, deoarece Comisia constatase participarea acestuia la o înțelegere.
   În al doilea rând, reclamanta arată că Parlamentul ar fi încălcat articolele 97 și 98 din regulamentul financiar, precum și articolul 137 din regulamentul de aplicare (3), întrucât a impus ofertanților să își demonstreze capacitatea tehnică de a executa contractul prin intermediul altor probe decât cele menționate de dispozițiile respective.
   În al treilea rând, reclamanta invocă un motiv întemeiat pe încălcarea articolelor 97 și 98 din regulamentul financiar, precum și a articolului 135 alineatul (5) din regulamentul de aplicare, întrucât Parlamentul ar fi impus ca ofertanții să își demonstreze capacitatea economică și financiară de a executa contractul prin intermediul unor probe care nu sunt prevăzute de dispozițiile respective, și întrucât ar fi respins oferta reclamantei pe motivul că nu furnizase probele cerute.
   În sfârșit, reclamanta susține că decizia contestată ar trebui anulată ca urmare a încălcării principiului tratamentului egal, astfel cum este consacrat la articolul 89 alineatul (1) din regulamentul financiar, întrucât Parlamentul a respins oferta sa și a atribuit contractul unui alt ofertant, în condițiile în care acesta din urmă s-ar fi aflat în aceeași situație cu reclamanta în ceea ce privește neprezentarea autorizațiilor impuse de articolul 11 din caietul de clauze administrative.

      (1)  Anunț de participare publicat: JO 2006/S 148-159062.

      (2)  Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1605/2002 al Consiliului din 25 iunie 2002 privind regulamentul financiar aplicabil bugetului general al Comunităților Europene (JO l 248, p. 1).

      (3)  Regulamentul (CE, Euratom) nr. 2342/2002 al Comisiei din 23 decembrie 2002 de stabilire a normelor de aplicare a Regulamentului (CE, Euratom) nr. 1605/2002 al Consiliului privind regulamentul financiar aplicabil bugetului general al Comunităților Europene, astfel cum a fost modificat (JO L 357, p. 1).


title: Cauza T-505/09: Acțiune introdusă la 16 decembrie 2009 — Carlyle/OAPI — Mascha & Regner Consulting (CAFE CARLYLE)

text:
               27.2.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 51/36

         Acțiune introdusă la 16 decembrie 2009 — Carlyle/OAPI — Mascha & Regner Consulting (CAFE CARLYLE)
   (Cauza T-505/09)
   2010/C 51/70
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

      Părțile

      Reclamantă: The Carlyle, LLC (St. Louis, Statele Unite) (reprezentanți: E. Cornu, E. De Gryse și D. Moreau, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Mascha & Regner Consulting KEG (Viena, Austria)

      Concluziile reclamantei

               —

               anularea Deciziei Camerei a patra de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 8 octombrie 2009 în cauza R 239/2009-4; și

               —

               obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

      Marca comunitară înregistrată care a făcut obiectul cererii de decădere: marca verbală „CAFE CARLYLE”, pentru servicii din clasa 42.

      Titularul mărcii comunitare: reclamanta.

      Partea care solicită decăderea din drepturile asupra mărcii comunitare: cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs.

      Decizia diviziei de anulare: respinge cererea de decădere.

      Decizia camerei de recurs: declară decăderea din drepturile asupra mărcii comunitare în cauză.

      Motivele invocate: încălcarea articolului 51 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul nr. 207/2009 al Consiliului, întrucât camera de recurs a utilizat o interpretare prea restrictivă a noțiunii „utilizare serioasă”. Mai mult, camera de recurs a omis: (i) să ia în considerare în mod adecvat elementele de probă privind utilizarea prezentate de reclamantă diviziei de anulare; (ii) să aprecieze în mod corect domeniul de aplicare al respectivelor elemente de probă; și (iii) să efectueze o analiză globală a acestora.


title: Cauza T-102/17: Acțiune introdusă la 17 februarie 2017 – Cantina e oleificio sociale di San Marzano/EUIPO – Miguel Torres (SANTORO)

text:
               18.4.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 121/40

         Acțiune introdusă la 17 februarie 2017 – Cantina e oleificio sociale di San Marzano/EUIPO – Miguel Torres (SANTORO)
   (Cauza T-102/17)
   (2017/C 121/59)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Cantina e oleificio sociale di San Marzano Soc. Coop. Agricola (San Marzano di San Giuseppe, Italia) (reprezentanți: F. Jacobacci și E. Truffo, avocați)

      Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

      Cealaltă parte din procedura în fața camerei de recurs: Miguel Torres SA (Vilafranca del Penedés, Spania)

      Date privind procedura în fața EUIPO

      Solicitantul mărcii în litigiu: reclamanta

      Marca în litigiu în cauză: marca figurativă a Uniunii Europene care cuprinde elementul verbal „SANTORO” – cerere de înregistrare nr. 12.282.141

      Procedura în fața EUIPO: procedură de opoziție

      Decizia atacată: decizia Camerei a doua de recurs a EUIPO din 1 decembrie 2016 în cauza R 2018/20152

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei atacate;

               —

               obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată.

      Motive invocate

               —

               Încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009 și eroare de interpretare a jurisprudenței referitoare la chestiunile în cauză;

               —

               Încălcarea articolului 8 alineatul (5) din Regulamentul nr. 207/2009 și denaturarea elementelor de probă


title: Cauza T-469/13: Hotărârea Tribunalului din 8 septembrie 2016 – Generics (UK)/Comisia („Concurență — Înțelegeri — Piața medicamentelor antidepresive care conțin ingredientul farmaceutic activ citalopram — Noțiunea de restrângere a concurenței prin obiect — Concurență potențială — Medicamente generice — Bariere în calea intrării pe piață care rezultă din existența unor brevete — Acorduri încheiate între un titular de brevete și o întreprindere de medicamente generice — Eroare de drept — Eroare de apreciere — Dreptul la apărare — Amenzi”)

text:
               17.10.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 383/11

         Hotărârea Tribunalului din 8 septembrie 2016 – Generics (UK)/Comisia
   (Cauza T-469/13) (1)

   ((„Concurență - Înțelegeri - Piața medicamentelor antidepresive care conțin ingredientul farmaceutic activ citalopram - Noțiunea de restrângere a concurenței prin obiect - Concurență potențială - Medicamente generice - Bariere în calea intrării pe piață care rezultă din existența unor brevete - Acorduri încheiate între un titular de brevete și o întreprindere de medicamente generice - Eroare de drept - Eroare de apreciere - Dreptul la apărare - Amenzi”))
   (2016/C 383/15)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Generics (UK) Ltd (Potters Bar, Regatul Unit) (reprezentanți: I. Vandenborre și T. Goetz, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: inițial J. Bourke, F. Castilla Contreras și T. Vecchi, ulterior F. Castilla Contreras, T. Vecchi, B. Mongin și C. Vollrath, agenți, asistați de S. Kingston, barrister)

      Obiectul

   Cerere de anulare în parte a Deciziei C(2013) 3803 final a Comisiei din 19 iunie 2013 privind o procedură întemeiată pe articolul 101 [TFUE] și pe articolul 53 din Acordul privind SEE (cauza AT/39226 – Lundbeck) și cerere privind reducerea cuantumului amenzii aplicate reclamantei prin această decizie

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă Generics (UK) la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 325, 9.11.2013.


title: Cauza T-599/13: Hotărârea Tribunalului din 7 mai 2015 – Cosmowell GmbH/OAPI – Haw Par (GELENKGOLD) [„Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare figurative GELENKGOLD — Marcă comunitară figurativă anterioară care reprezintă un tigru — Motiv relativ de refuz — Risc de confuzie — Alterarea caracterului distinctiv al mărcii anterioare — Similitudinea semnelor pe plan fonetic — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009”]

text:
               22.6.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 205/30

         Hotărârea Tribunalului din 7 mai 2015 – Cosmowell GmbH/OAPI – Haw Par (GELENKGOLD)
   (Cauza T-599/13) (1)

   ([„Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare figurative GELENKGOLD - Marcă comunitară figurativă anterioară care reprezintă un tigru - Motiv relativ de refuz - Risc de confuzie - Alterarea caracterului distinctiv al mărcii anterioare - Similitudinea semnelor pe plan fonetic - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009”])
   (2015/C 205/39)
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Cosmowell GmbH (Sankt Johann in Tirol, Austria) (reprezentant: J. Sachs, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: D. Walicka, agent)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: Haw Par Corp. Ltd (Singapore, Singapore) (reprezentanți: C. Schultze, J. Ossing, R.-D. Härer, C. Weber, H. Ranzinger, C. Brockmann și C. Gehweiler, avocați)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a patra de recurs a OAPI din 5 septembrie 2013 (cauza R 2013/2012-4), privind o procedură de opoziție între Haw Par Corp. Ltd și Cosmowell GmbH.

      Dispozitivul

               1)

               Anulează Decizia Camerei a patra de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI) din 5 septembrie 2013 (cauza R 2013/2012-4).

               2)

               Respinge în rest acțiunea.

               3)

               OAPI suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și jumătate din cele efectuate de Cosmowell GmbH atât în fața Tribunalului, cât și în fața camerei de recurs.

               4)

               Haw Par Corp. Ltd suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și jumătate din cele efectuate de Cosmowell atât în fața Tribunalului, cât și în fața camerei de recurs.

      (1)  JO C 39, 8.2.2014.


title: Cauza T-662/16: Acțiune introdusă la 12 septembrie 2016 – Gall Pharma/EUIPO – Pfizer Inc. (Styriagra)

text:
               28.11.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 441/19

      Acțiune introdusă la 12 septembrie 2016 – Gall Pharma/EUIPO – Pfizer Inc. (Styriagra)
      (Cauza T-662/16)
      (2016/C 441/24)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: germana

         Părțile

         Reclamantă: Gall Pharma GmbH (Judenburg, Austria) (reprezentanți: D. Reichelt și L. Figura, Rechtsanwälte)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Pfizer Inc. (New York, Statele Unite)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Solicitantul mărcii în litigiu: reclamanta

         Marca în litigiu: marca verbală a Uniunii Europene „Styriagra” – cerere de înregistrare nr. 12 161 469

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție

         Decizia atacată: Decizia Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 13/06/2016 în cauza R 724/2015-5

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  respingerea, după anularea deciziei atacate, a opoziției care a fost formulată împotriva mărcii Uniunii nr. 000233890 în procedura de opoziție nr. 002286568;

                  —

                  obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele invocate

                  —

                  încălcarea articolului 8 alineatul (5) din Regulamentul nr. 207/2009;

                  —

                  încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009.


title: Cauza C-227/08: Hotărârea Curții (Camera întâi) din 17 decembrie 2009 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Audiencia Provincial de Salamanca — Spania) — Eva Martín Martín/EDP Editores SL (Directiva 85/577/CEE — Articolul 4 — Protecția consumatorilor — Contracte negociate în afara spațiilor comerciale — Drept de reziliere — Obligația comerciantului de informare — Nulitatea contractului — Măsuri adecvate)

text:
               27.2.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 51/7

         Hotărârea Curții (Camera întâi) din 17 decembrie 2009 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Audiencia Provincial de Salamanca — Spania) — Eva Martín Martín/EDP Editores SL
   (Cauza C-227/08) (1)

   (Directiva 85/577/CEE - Articolul 4 - Protecția consumatorilor - Contracte negociate în afara spațiilor comerciale - Drept de reziliere - Obligația comerciantului de informare - Nulitatea contractului - Măsuri adecvate)
   2010/C 51/10
   Limba de procedură: spaniola

      Instanța de trimitere

   Audiencia Provincial de Salamanca

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Eva Martín Martín

      Pârâtă: EDP Editores SL

      Obiectul

   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Audiencia Provincial de Salamanca — Interpretarea articolului 4 din Directiva 85/577/CEE a Consiliului din 20 decembrie 1985 privind protecția consumatorilor în cazul contractelor negociate în afara spațiilor comerciale (JO L 372, p. 31, Ediție specială, 15/vol. 1, p. 188) — Articolele 3 CE, 95 CE și 153 CE — Articolul 38 din Carta Europeană a drepturilor fundamentale — Dreptul de renunțare — Obligația comerciantului de a furniza anumite informații — Măsuri de protecție a consumatorilor în cazul neexecutării — Nulitatea contractului și competența instanței naționale

      Dispozitivul

   Articolul 4 din Directiva 85/577/CEE a Consiliului din 20 decembrie 1985 privind protecția consumatorilor în cazul contractelor negociate în afara spațiilor comerciale nu se opune ca o instanță națională să declare din oficiu nulitatea unui contract din domeniul de aplicare al acestei directive pentru motivul neinformării consumatorului despre dreptul său de reziliere, deși nulitatea nu a fost invocată în niciun moment de consumator în fața instanțelor naționale competente.

      (1)  JO C 223, 30.8.2008.


title: Cauza C-331/05 P: Hotărârea Curții (Camera a doua) din 28 iunie 2007 — Internationaler Hilfsfonds eV/Comisia Comunităților Europene (Recurs — Răspundere extracontractuală — Legătură de cauzalitate — Cheltuieli aferente procedurilor în fața Ombudsmanului european)

text:
               25.8.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 199/7

         Hotărârea Curții (Camera a doua) din 28 iunie 2007 — Internationaler Hilfsfonds eV/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza C-331/05 P) (1)

   (Recurs - Răspundere extracontractuală - Legătură de cauzalitate - Cheltuieli aferente procedurilor în fața Ombudsmanului european)
   (2007/C 199/11)
   Limba de procedură: germana
   Părțile

      Recurent: Internationaler Hilfsfonds eV (reprezentanți: H. Kaltenecker și S. Krüger, Rechtsanwälte)

      Cealaltă parte în proces: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: M.-J. Jonczy și S. Fries, agenți)
   Obiectul
   Recurs împotriva ordonanței Tribunalului de Primă Instanță (Camera a treia) din 11 iulie 2005, Internationaler Hilfsfonds eV/Comisia (T-294/04), prin care Tribunalul a respins ca vădit neîntemeiată o acțiune în despăgubiri prin care se urmărea obținerea reparării prejudiciului pretins, constituit din onorariile avocațiale plătite în cadrul a trei proceduri desfășurate în fața Ombudsmanului european
   Dispozitivul

               1)

               Respinge recursul.

               2)

               Obligă Internationaler Hilfsfonds eV la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 271, 29.10.2005.


title: Cauza C-338/13: Hotărârea Curții (Camera a doua) din 17 iulie 2014 (cerere de decizie preliminară formulată de Verwaltungsgerichtshof – Austria) – Marjan Noorzia/Bundesministerin für Inneres [Trimitere preliminară — Dreptul la reîntregirea familiei — Directiva 2003/86/CE — Articolul 4 alineatul (5) — Reglementare națională care impune ca susținătorul reîntregirii și soțul/soția să fi împlinit vârsta de 21 de ani la momentul depunerii cererii de reîntregire — Interpretare conformă]

text:
               15.9.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 315/18

         Hotărârea Curții (Camera a doua) din 17 iulie 2014 (cerere de decizie preliminară formulată de Verwaltungsgerichtshof – Austria) – Marjan Noorzia/Bundesministerin für Inneres
   (Cauza C-338/13) (1)

   ([Trimitere preliminară - Dreptul la reîntregirea familiei - Directiva 2003/86/CE - Articolul 4 alineatul (5) - Reglementare națională care impune ca susținătorul reîntregirii și soțul/soția să fi împlinit vârsta de 21 de ani la momentul depunerii cererii de reîntregire - Interpretare conformă])
   2014/C 315/26
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Verwaltungsgerichtshof

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Marjan Noorzia

      Pârât: Bundesministerin für Inneres

      Dispozitivul

   Articolul 4 alineatul (5) din Directiva 2003/86/CE a Consiliului din 22 septembrie 2003 privind dreptul la reîntregirea familiei trebuie interpretat în sensul că această dispoziție nu se opune unei reglementări naționale care prevede că soții și partenerii înregistrați trebuie să fi împlinit deja vârsta de 21 de ani la momentul depunerii cererii pentru a putea fi considerați membri de familie care au dreptul la reîntregirea familiei.

      (1)  JO C 233, 10.8.2013.