title: Cauza C-280/08 P: Recurs introdus la 26 iunie 2008 de Deutsche Telekom AG împotriva Hotărârii Tribunalului de Primă Instanță (Camera a cincea extinsă) pronunțate la 10 aprilie 2008 în cauza T-271/03, Deutsche Telekom/Comisia Comunităților Europene

text:
               30.8.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 223/31

         Recurs introdus la 26 iunie 2008 de Deutsche Telekom AG împotriva Hotărârii Tribunalului de Primă Instanță (Camera a cincea extinsă) pronunțate la 10 aprilie 2008 în cauza T-271/03, Deutsche Telekom/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza C-280/08 P)
   (2008/C 223/48)
   Limba de procedură: germana
   Părțile

      Recurentă: Deutsche Telekom AG (reprezentanți: U. Quack, avocat, S. Ohlhoff, avocat, M. Hutschneider, avocat)

      Celelalte părți în proces: Comisia Comunităților Europene, Arcor AG & Co. KG, Versatel NRW GmbH, fostă Tropolys NRW GmbH, fostă CityKom Münster GmbH Telekommunikationsservice, EWE TEL GmbH, HanseNet Telekommunikation GmbH, Versatel Nord-Deutschland GmbH, fostă KomTel Gesellschaft für Kommunikations- und Informationsdienste mbH, NetCologne Gesellschaft für Telekommunikation mbH, Versatel Süd-Deutschland GmbH, fostă tesion Telekommunikation GmbH, Versatel West-Deutschland GmbH & Co. KG, fostă VersaTel Deutschland GmbH & Co. KG
   Concluziile recurentei

               —

               Anularea Hotărârii Tribunalului de Primă Instanță pronunțate la 10 aprilie 2008 în cauza T-271/03;

               —

               anularea Deciziei 2003/707/CE (1) a Comisiei din 21 mai 2003, publicată sub numărul de referință C(2003)1536 final;

               —

               cu titlu subsidiar, reducerea, în temeiul puterii de apreciere suverane a Curții, a amenzii aplicate Deutsche Telekom AG la articolul 3 din decizia atacată a Comisiei;

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   În susținerea recursului său împotriva menționatei hotărâri a Tribunalului, recurenta invocă următoarele motivele.

      Hotărârea încalcă articolul 82 CE și principiul protecției încrederii legitime deoarece în cauza de față nu există o încălcare imputabilă din punct de vedere obiectiv a dispoziției menționate și, de asemenea, nu există nicio vină a recurentei. Hotărârea nu ia în considerare în modul prevăzut de lege verificarea repetată a pretinsului efect de foarfecă tarifară, efectuată de către Regulierungsbehörde für Telekommunikation und Post (Autoritatea de Reglementare pentru Telecomunicație și Poștă, denumită în continuare „RegTP”), care era atunci autoritatea germană de reglementare competentă pentru recurentă. RegTP a verificat în mod repetat existența unui efect de foarfecă tarifară contrar concurenței în ceea ce privește buclele locale și a ajuns la o concluzie negativă. Într-un astfel de caz, responsabilitatea specială a întreprinderii care face obiectul reglementării de a păstra structura pieței este suprapusă și limitată de responsabilitatea autorității de reglementare competente. Având în vedere decizia autorității de reglementare, recurenta era îndreptățită să pornească de la premisa că nu avea un comportament anticoncurențial. Supoziția că prin mărirea tarifelor ADSL recurenta ar fi putut reduce pretinsul efect de foarfecă tarifară, contrazice propria teză a Tribunalului în sensul că o „subvenționare încrucișată” între diferite piețe nu trebuie să fie luată în considerare în cadrul verificării existenței unui efect de foarfecă tarifară. În plus, Tribunalul a comis o eroare de drept prin faptul că nu a obiectat în cea ce privește omisiunea Comisiei de a verifica dacă mărirea tarifelor ADSL ar fi redus pretinsul efect de foarfecă tarifară.

      Hotărârea încalcă articolul 82 CE de asemenea pentru că Tribunalul a examinat în mod greșit îndeplinirea condițiilor materiale ale acestei dispoziții. O analiză a efectului de foarfecă tarifară nu este adecvată, în mod aprioric, pentru dovedirea unui abuz. Dacă tariful prestaților intermediare a fost stabilit în mod obligatoriu de către autoritatea de reglementare competentă (cum este cazul în cauza de față), atunci înseși această analiză ar putea conduce la rezultate anticoncurențiale.
   În acest context, Tribunalul a încălcat, de asemenea, obligația de motivare a hotărârii.

   De asemenea în legătură cu verificarea metodei utilizate de către Comisie pentru stabilirea existenței efectului de foarfecă tarifară, hotărârea atacată prezintă erori de drept cu privire la mai multe aspecte centrale. În primul rând, pentru că așa numitul „As-Efficient-Competitor-Test” (criteriul concurentului la fel de eficient), pe care Tribunalul l-a adoptat drept criteriu de comparație general valabil pe care trebuie să se întemeieze, este în orice caz lipsit de relevanță atunci când întreprinderea care domină piața și concurenții acesteia își desfășoară activitatea (ca în speță) în condiții de concurență diferite din punct de vedere normativ și efectiv. În al doilea rând, pentru că analiza efectului de foarfecă tarifară ține seama numai de tarifele de conectare, în timp ce tarifele pentru alte servicii de telecomunicație bazate pe aceeași prestație intermediară (în special comunicațiile) nu sunt luate în considerare. Constatările hotărârii cu privire la pretinsele efecte de foarfecă tarifară sunt afectate, de asemenea, de mai multe erori de drept și hotărârea nu conține o analizare a legăturii de cauzalitate între pretinsul efect de foarfecă tarifară și constatările Tribunalului cu privire la structura pieței.

      Hotărârea încalcă, în primul rând, cerințele articolului 253 CE în ceea ce privește motivarea hotărârii Comisiei.
   În sfârșit, Tribunalul a aplicat greșit și articolul 15 alineatul (2) din Regulamentul 17 prin faptul că nu a contestat calcularea amenzii de către Comisie, cu toate că aceasta a pornit, în mod eronat, de la premisa existenței unei încălcări grave, cu toate că nu a luat în considerare în mod adecvat reglementarea sectorială a tarifelor recurentei și cu toate că ar fi putut cel mult să aplice o amendă simbolică. Prin urmare, Tribunalul a omis să ia în considerare în mod corect din punct de vedere juridic toți factorii relevanți și să examineze în mod suficient din punct de vedere juridic argumentele invocate de reclamantă pentru obținerea unei anulări sau a unei reduceri a amenzii.

      (1)  JO L 263, p. 9.


title: Cauza T-371/08 P: Recurs introdus la 8 septembrie 2008 de Bart Nijs împotriva Ordonanței pronunțate la 26 iunie 2008 de Tribunalul Funcției Publice în cauza F-5/07, Nijs/Curtea de Conturi

text:
               22.11.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 301/45

         Recurs introdus la 8 septembrie 2008 de Bart Nijs împotriva Ordonanței pronunțate la 26 iunie 2008 de Tribunalul Funcției Publice în cauza F-5/07, Nijs/Curtea de Conturi
   (Cauza T-371/08 P)
   (2008/C 301/77)
   Limba de procedură: franceza
   Părțile

      Recurent: Bart Nijs (Bereldange, Luxemburg) (reprezentanți: F. Rollinger și A. Hertzog, avocats)

      Cealaltă parte în proces: Curtea de Conturi a Comunităților Europene
   Concluziile recurentului

               —

               Declararea cererii de recurs ca admisibilă;

               —

               declararea cererii de recurs ca fondată;

               —

               prin urmare, anularea Ordonanței din 26 iunie 2008 din cauza F-5/07, Bart Nijs/Curtea de Conturi a Comunităților Europene.

         Motivele și principalele argumente
   Recurentul arată că Ordonanța Tribunalului Funcției Publice din 26 iunie 2008 este afectată de o eroare vădită în aplicarea dispozițiilor procedurale, în măsura în care consideră acțiunea inadmisibilă din cauza nerespectării cerințelor privind claritatea, precum și din cauza unei încălcări a principiului încrederii legitime și a unei aplicări eronate a prezumției de legalitate în privința afirmațiilor pârâtei, în măsura în care a fost pronunțată după un singur schimb de memorii.
   În plus, recurentul apreciază că ordonanța contestată nu este clară, denaturează elemente de probă, este afectată de o eroare vădită în examinarea motivelor invocate în cerere și nu examinează anumite elemente pe care Tribunalul ar fi trebuit să le examineze din oficiu.
   Recurentul susține că ordonanța atacată ar fi trebuit să ia în considerare lipsa motivării în etapa precontencioasă și că aceasta se întemeiază în mod eronat pe nerespectarea termenelor, deoarece Tribunalul nu deținea suficiente dovezi pentru a ajunge la o astfel de concluzie.


title: Cauza C-129/08: Ordonanța președintelui Curții (Camera a șaptea) din 4 iunie 2009 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Rechtbank van eerste aanleg te Brugge — Belgia) — Carlos Cloet, Jacqueline Cloet/Westvlaamse Intercommunale voor Economische Expansie, Huisvestingsbeleid en Technische Bijstand

text:
               7.11.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 267/52

         Ordonanța președintelui Curții (Camera a șaptea) din 4 iunie 2009 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Rechtbank van eerste aanleg te Brugge — Belgia) — Carlos Cloet, Jacqueline Cloet/Westvlaamse Intercommunale voor Economische Expansie, Huisvestingsbeleid en Technische Bijstand
   (Cauza C-129/08) (1)

   2009/C 267/88

      Limba de procedură: olandeza

   Președintele Camerei a șaptea a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 142, 07.6.2008.


title: Cauza C-450/14 P: Ordonanța Curții (Camera a noua) din 31 mai 2016 – Koinonia Tis Pliroforias Anoichti Stis Eidikes Anagkes – Isotis/Comisia Europeană (Recurs — Regulamentul de procedură al Curții — Articolul 181 — Clauză compromisorie — Contracte încheiate în cadrul celui de Al șaselea program-cadru pentru acțiuni de cercetare, de dezvoltare tehnologică și de demonstrare care contribuie la realizarea Spațiului European de Cercetare și la inovare (2002-2006), a Programului eTEN privind rețelele de telecomunicații transeuropene, precum și a Programului-cadru pentru inovație și competitivitate (2007-2013) — Raport de audit prin care s-a constatat caracterul neeligibil al cheltuielilor efectuate — Cerere de rambursare a subvențiilor plătite — Indemnizație forfetară — Acțiune în anulare — Cerere reconvențională)

text:
               5.9.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 326/3

         Ordonanța Curții (Camera a noua) din 31 mai 2016 – Koinonia Tis Pliroforias Anoichti Stis Eidikes Anagkes – Isotis/Comisia Europeană
   (Cauza C-450/14 P) (1)

   ((Recurs - Regulamentul de procedură al Curții - Articolul 181 - Clauză compromisorie - Contracte încheiate în cadrul celui de Al șaselea program-cadru pentru acțiuni de cercetare, de dezvoltare tehnologică și de demonstrare care contribuie la realizarea Spațiului European de Cercetare și la inovare (2002-2006), a Programului eTEN privind rețelele de telecomunicații transeuropene, precum și a Programului-cadru pentru inovație și competitivitate (2007-2013) - Raport de audit prin care s-a constatat caracterul neeligibil al cheltuielilor efectuate - Cerere de rambursare a subvențiilor plătite - Indemnizație forfetară - Acțiune în anulare - Cerere reconvențională))
   (2016/C 326/03)
   Limba de procedură: greaca

      Părțile

      Recurentă: Koinonia Tis Pliroforias Anoichti Stis Eidikes Anagkes – Isotis (reprezentant: S Skliris, avocat)

      Cealaltă parte din procedură: Comisia Europeană (reprezentanți: S. Lejeune și A. Marcoulli, agenți)

      Dispozitivul

               1)

               Respinge recursul.

               2)

               Obligă Koinonia Tis Pliroforias Anoichti Stis Eidikes Anagkes – Isotis la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 395, 16.11.2014.


title: Cauza C-93/13 P: Recurs introdus la 25 februarie 2013 de Comisia Europeană împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a șaptea) din 13 decembrie 2012 , cauza T-103/08, Versalis SpA, già Polimeri Europa SpA, Eni SpA/Comisia Europeană

text:
               20.4.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 114/28

         Recurs introdus la 25 februarie 2013 de Comisia Europeană împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a șaptea) din 13 decembrie 2012, cauza T-103/08, Versalis SpA, già Polimeri Europa SpA, Eni SpA/Comisia Europeană
   (Cauza C-93/13 P)
   2013/C 114/44
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Recurentă: Comisia Europeană (reprezentanți: V. Di Bucci, G. Conte, R. Striani, agenți)

      Celelalte părți din procedură: Versalis SpA, già Polimeri Europa SpA, Eni SpA

      Concluziile

               —

               Anularea hotărârii atacate în măsura în care reduce la 106 200 000 de euro cuantumul amenzii aplicate prin decizie societăților ENI și Versalis;

               —

               respingerea în tot a acțiunii formulate în primă instanță;

               —

               obligarea reclamanților din primă instanță la plata cheltuielilor de judecată aferente celor două grade de jurisdicție.

      Motivele și principalele argumente

               (i)

               Tribunalul a săvârșit o eroare de drept prin faptul că a reținut încălcarea de către Comisie a dreptului la apărare al ENI, aplicând o majorare în temeiul unei încălcări repetate, la amenda aplicată în solidar societăților ENI și Versalis pentru două încălcări săvârșite în trecut de societăți controlate în proporție de 100 % sau aproape 100 % de ENI, deși cele două decizii prin care s-au constatat astfel de încălcări nu fuseseră adresate ENI (care nu primise, așadar, o comunicare privind obiecțiunile pentru încălcările menționate). În special, Tribunalul ar fi ignorat faptul că, în legătură cu constatarea încălcării repetate, dreptul la apărare este garantat dacă, în momentul în care Comisia își anunță intenția de a imputa încălcarea repetată, aceasta dă părților posibilitatea de a demonstra că nu sunt îndeplinite condițiile corespunzătoare. Tribunalul a omis, în plus, să aprecieze că, stabilind încălcarea repetată pentru o încălcare succesivă a normelor de concurență, Comisia nu sancționează retroactiv prima încălcare, ci deduce pur și simplu consecințele din faptul că aceeași întreprindere (entitate economică) a săvârșit o nouă încălcare.

               (ii)

               Tribunalul a depășit limitele competenței sale și a încălcat principiul disponibilității, articolul 21 din Statutul Curții, precum și articolul 44 alineatul (1) și articolul 48 alineatul (2) din Regulamentul de procedură al Tribunalului, pronunțându-se asupra unei probleme de drept (referitoare la o pretinsă încălcare a principiului egalității de tratament la calcularea amenzii) care nu fusese ridicată de reclamanți în cererea introductivă.

               (iii)

               Tribunalul a săvârșit o eroare de drept cu ocazia interpretării și aplicării principiului egalității de tratament în raport cu „coeficientul de multiplicare” în scop de descurajare și nu a motivat corespunzător acest aspect. În special, Tribunalul a ignorat marja de discreție a Comisiei în cadrul stabilirii amenzilor în lumina circumstanțelor relevante, obligând-o să recurgă la un calcul pur matematic pentru a fixa coeficientul de multiplicare care trebuia aplicat ENI și Versalis. În plus, Tribunalul a solicitat eronat Comisiei să asigure o proporționalitate directă între procentajul de majorare a amenzii în scop de descurajare și cifra de afaceri a întreprinderilor, iar nu între coeficienții de multiplicare sau amenzile rezultate în urma aplicării coeficienților de multiplicare (amenzile multiplicate) și cifra de afaceri globală a întreprinderilor.


title: Cauza C-225/12: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Raad van State (Țările de Jos) la 14 mai 2012 — C. Demir/Staatssecretaris van Justitie

text:
               11.8.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 243/4

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Raad van State (Țările de Jos) la 14 mai 2012 — C. Demir/Staatssecretaris van Justitie
   (Cauza C-225/12)
   2012/C 243/07
   Limba de procedură: olandeza

      Instanța de trimitere

   Raad van State

      Părțile din acțiunea principală

      Apelant: C. Demir

      Cealaltă parte în proces: Staatssecretaris van Justitie

      Întrebările preliminare

               1.

               Articolul 13 din Decizia nr. 1/80 (1) trebuie interpretat în sensul că această dispoziție este aplicabilă unei condiții de fond și/sau de procedură în materie de primă admisie, chiar dacă o astfel de condiție — în prezenta cauză o autorizație de ședere provizorie — are drept obiectiv între altele să prevină intrarea și șederea nelegale, înainte de introducerea unei cereri de eliberare a unui permis de ședere și, în aceste limite, poate fi considerată o măsură în sensul punctului 85 din Hotărârea din 21 octombrie 2003 (2), Abatay și alții (C-317/01 și C-369/01), care poate deveni mai strictă?

               2.

                           (a)

                           Ce importanță trebuie recunoscută în acest context cerinței privind reședința legală în sensul articolului 13 din Decizia nr. 1/80?

                           (b)

                           Este relevant că însăși introducerea unei cereri determină potrivit dreptului național caracterul legal al șederii, atât timp cât cererea nu a fost respinsă, sau este relevant doar faptul că șederea anterioară introducerii unei cereri este considerată nelegală potrivit dreptului național?

      (1)  Decizia nr. 1/80 din 19 septembrie 1980 privind dezvoltarea asocierii, adoptată de Consiliul de asociere instituit prin Acordul de asociere.

      (2)  Rec. 2003, p. I-12301.


title: Cauza T-259/16: Acțiune introdusă la 23 mai 2016 – Trost Auto Service Technik/EUIPO (AUTOSERVICE.COM)

text:
               11.7.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 251/45

         Acțiune introdusă la 23 mai 2016 – Trost Auto Service Technik/EUIPO (AUTOSERVICE.COM)
   (Cauza T-259/16)
   (2016/C 251/51)
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Trost Auto Service Technik SE (Stuttgart, Germania) (reprezentant: P. Kohl, avocat)

      Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietatea Intelectuală (EUIPO)

      Datele privind procedura în fața EUIPO

      Marca în litigiu: marca figurativă a Uniunii Europene care cuprinde elementul verbal „AUTOSERVICE.COM” – cererea de înregistrare nr. 13 593 678

      Decizia atacată: Decizia Camerei a patra de recurs a EUIPO din 14/03/2016 în cauza R 1770/2015-4

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei atacate;

               —

               obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată efectuate atât în prezenta procedură, cât şi în procedura de opoziţie.

      Motivul invocat (Motivele invocate)

               —

               încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul nr. 207/2009;

               —

               încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009.


title: Cauza T-170/10: Acțiune introdusă la 19 aprilie 2010 — CTG Luxembourg PSF/Curtea de Justiție

text:
               19.6.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 161/48

      Acțiune introdusă la 19 aprilie 2010 — CTG Luxembourg PSF/Curtea de Justiție
      (Cauza T-170/10)
      (2010/C 161/77)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamantă: Computer Task Group Luxembourg PSF SA (Bertrange, Luxemburg) (reprezentant: M. Thewes, avocat)

         Pârâtă: Curtea de Justiție a Uniunii Europene

         Concluziile reclamantei

                  —

                  anularea deciziilor adoptate de Curtea de Justiție în cadrul contractului de achiziții publice europene „AO 008/2009: Asistență de nivel 1 și de nivel 2 pentru utilizatorii sistemelor IT și de telefonie, centru de apeluri, management al hardware-ului destinat utilizatorilor finali”, mai precis:

                              —

                              decizia comisiei de deschidere a ofertelor din 9 februarie 2010 de a respinge oferta prezentată de CTG CONSORTIUM pentru motivul că a fost „depusă cu întârziere”;

                              —

                              decizia Curții de Justiție a Uniunii Europene de a atribui contractul unui alt ofertant (nedatată și necunoscută în prezent de reclamantă):

                              —

                              decizia Curții de Justiție a Uniunii Europene prin care se confirmă respingerea ofertei prezentate de CTG CONSORTIUM la data de 5.3.2010;

                  —

                  constatarea răspunderii extracontractuale a Uniunii Europene și obligarea Curții de Justiție la despăgubirea reclamantei pentru totalitatea prejudiciului suferit din cauza deciziilor atacate și desemnarea unui expert pentru evaluarea acestui prejudiciu

                  —

                  obligarea Curții de Justiție la plata în întregime a cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      Prin intermediul prezentei acțiuni, reclamanta solicită, pe de o parte, anularea deciziei Comisiei de deschidere a ofertelor, din 9 februarie 2010, de a respinge oferta prezentată de reclamantă pentru motivul că a fost depusă cu întârziere, în cadrul procedurii de cerere de oferte privind servicii de asistență de nivel 1 și de nivel 2 pentru utilizatorii sistemelor IT, centru de apeluri, management al hardware-ului destinat utilizatorilor finali (JO 2009/S 217 312292), precum și a deciziei de a atribui contractul unui alt ofertant și, pe de altă parte, o cerere de daune interese.
      În susținerea acțiunii, reclamanta invocă patru motive întemeiate pe:

                  —

                  încălcarea principiului nediscriminării, a principiului egalității ofertanților și a principiului liberei concurențe, prin impunerea unei ore limită de depunere la poștă în plus de o dată limită de trimitere a ofertelor;

                  —

                  încălcarea obligației de a răspunde cererilor de informații adresate în timp util autorității contractante;

                  —

                  încălcarea obligației de a informa ofertanții respinși cu privire la motivele pe care se întemeiază respingerea cererilor acestora, cu privire la numele ofertantului căruia i s-a atribuit contractul și cu privire la indicarea căilor de recurs;

                  —

                  răspunderea extracontractuală a Uniunii Europene.


title: Cauza T-62/09: Acțiune introdusă la 13 februarie 2009 – Rintisch/OAPI – Bariatrix Europe (PROTI SNACK)

text:
               1.5.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 102/21

         Acțiune introdusă la 13 februarie 2009 – Rintisch/OAPI – Bariatrix Europe (PROTI SNACK)
   (Cauza T-62/09)
   2009/C 102/34
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

      Părțile

      Reclamant: Bernhard Rintisch (Bottrop, Germania) (reprezentant: A. Dreyer, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Bariatrix Europe Inc. SAS (Guilherand Granges, Franța)

      Concluziile reclamantului

               —

               Anularea Deciziei Camerei a patra de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 15 decembrie 2008 în cauza R 740/2008-4; și

               —

               obligarea OAPI la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

      Persoana care solicită înregistrarea mărcii comunitare: cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

      Marca comunitară vizată: marca verbală „PROTI SNACK” pentru produse din clasele 5, 29, 30 și 32 – cererea de înregistrare nr. 4 992 145

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în sprijinul opoziției: reclamantul

      Marca sau semnul invocat în sprijinul opoziției: marca verbală germană nr. 39 702 429„PROTI” pentru bunuri din clasele 29 și 32; marca figurativă germană „PROTIPOWER ” nr. 39 608 644 pentru bunuri din clasele 29 și 32; marca verbală germană „PROTIPLUS” nr. 39 549 559 pentru bunuri din clasele 29 și 32; numele comercial german nr. 39 629 195 pentru bunuri din clasele 29, 30 și 32

      Decizia diviziei de opoziție: respinge opoziția

      Decizia camerei de recurs: respinge recursul

      Motivele invocate: încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 40/94 al Consiliului, întrucât camera de recurs a omis să se pronunțe cu privire la fondul opoziției; încălcarea articolului 74 alineatul (2) din Regulamentul nr. 40/94 al Consiliului, întrucât camera de recurs a refuzat să își exercite puterea de apreciere sau, cel puțin, a omis să precizeze în ce mod și-a exercitat această putere de apreciere; abuz de putere, întrucât camera de recurs a omis să ia în considerare documentele și elementele de probă prezentate de reclamant.


title: Cauza F-132/15: Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera a treia) din 20 iulie 2016 – HC/Comisia (Funcție publică – Agenți temporari – Succesiune de angajări în calități diferite la mai multe instituții ale Uniunii – Întrerupere cauzată de o perioadă de șomaj – Afiliere continuă la regimul comun de asigurări medicale al Uniunii – Nouă angajare – Articolul 13 din RACA – Examen medical prealabil angajării – Articolul 32 din RACA – Lipsa declarării de către persoana în cauză a unei boli de care era deja afectată – Descoperire ulterioară de către AICM – Aplicare retroactivă a unei rezerve medicale cu o durată de cinci ani – Contestare – Sesizarea comisiei de invaliditate – Datoria de loialitate – Decizia AICM de a priva agentul de orice recrutare de către instituție pentru o perioadă de șase ani)

text:
               3.10.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 364/39

      Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera a treia) din 20 iulie 2016 – HC/Comisia
      (Cauza F-132/15) (1)

      ((Funcție publică - Agenți temporari - Succesiune de angajări în calități diferite la mai multe instituții ale Uniunii - Întrerupere cauzată de o perioadă de șomaj - Afiliere continuă la regimul comun de asigurări medicale al Uniunii - Nouă angajare - Articolul 13 din RACA - Examen medical prealabil angajării - Articolul 32 din RACA - Lipsa declarării de către persoana în cauză a unei boli de care era deja afectată - Descoperire ulterioară de către AICM - Aplicare retroactivă a unei rezerve medicale cu o durată de cinci ani - Contestare - Sesizarea comisiei de invaliditate - Datoria de loialitate - Decizia AICM de a priva agentul de orice recrutare de către instituție pentru o perioadă de șase ani))
      (2016/C 364/47)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamantă: HC (reprezentanți: J.-N. Louis și N. de Montigny, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: C. Berardis-Kayser, T. S. Bohr și C. Ehrbar, agenți)

         Obiectul

      Cererea de anulare a deciziei Comisiei de aplicare a clauzei privind rezerva medicală prevăzute la articolul 32 din Regimul aplicabil celorlalți agenți ai Uniunii Europene (denumit în continuare „RACA”), cu efect retroactiv, începând de la data angajării reclamantei în cadrul Comisiei și de suspendare a garanțiilor în materie de invaliditate sau ou de deces și, pe de altă parte, a deciziei de a o exclude de la orice recrutare de către Comisie pentru o perioadă de șase ani de la data încetării ultimului său contract.

         Dispozitivul

                  1)

                  Anulează decizia din 29 ianuarie 2015 prin care autoritatea abilitată să încheie contractele de angajare ale Comisiei Europene a exclus-o pe HC de la orice recrutare de către instituție pentru o perioadă de șase ani.

                  2)

                  Respinge în rest acțiunea.

                  3)

                  Comisia Europeană suportă propriile cheltuieli de judecată și este obligată să suporte jumătate din cheltuielile efectuate de HC.

                  4)

                  HC suportă jumătate din propriile cheltuieli de judecată.

         (1)  JO C 406, 07/12/2015, p. 46.


title: Cauza C-278/09: Ordonanța Curții din 20 noiembrie 2009 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Tribunal de grande instance de Paris — Franța) — Olivier Martinez, Robert Martinez/MGN LIMITED [Regulamentul (CE) nr. 44/2001 — Competența judiciară în materie civilă și comercială — Instanță care nu are dreptul, în sensul articolului 68 alineatul (1) CE, de a sesiza Curtea cu titlu preliminar — Necompetența Curții]

text:
               30.1.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 24/18

         Ordonanța Curții din 20 noiembrie 2009 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Tribunal de grande instance de Paris — Franța) — Olivier Martinez, Robert Martinez/MGN LIMITED
   (Cauza C-278/09) (1)

   (Regulamentul (CE) nr. 44/2001 - Competența judiciară în materie civilă și comercială - Instanță care nu are dreptul, în sensul articolului 68 alineatul (1) CE, de a sesiza Curtea cu titlu preliminar - Necompetența Curții)
   2010/C 24/30
   Limba de procedură: franceza

      Instanța de trimitere

   Tribunal de grande instance de Paris

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamanți: Olivier Martinez, Robert Martinez

      Pârâtă: Société MGN LIMITED

      Obiectul

   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Tribunal de grande instance de Paris — Interpretarea articolului 2 și a articolului 5 punctul 3 din Regulamentul (CE) nr. 44/2001 al Consiliului din 22 decembrie 2000 privind competența judiciară, recunoașterea și executarea hotărârilor în materie civilă și comercială (JO 2001, L 12 p. 1, Ediție specială, 19/vol. 3, p. 74) — Instanța competentă să se pronunțe asupra unei acțiuni întemeiate pe atingerea adusă vieții private și dreptului la imagine, ca urmare a postării de informații și de fotografii pe un site internet difuzat de la un server găzduit pe teritoriul unui alt stat membru decât acela al domiciliului petentului — Determinarea locului unde s-a produs fapta prejudiciabilă — Relevanța, pentru determinarea acestui loc, a numărului de conexiuni la pagina de internet în litigiu efectuate din statul unde își are domiciliul petentul, a cetățeniei acestuia din urmă și, dacă este cazul, a limbii în care sunt difuzate informațiile în litigiu

      Dispozitivul

   Curtea de Justiție a Comunităților Europene nu este competentă pentru a răspunde la întrebarea adresată de tribunal de grande instance din Paris în cauza C-278/09.

      (1)  JO C 220, 12.9.2009.


title: Cauza C-207/14: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 24 iunie 2015 (cerere de decizie preliminară formulată de Vrhovno sodišče – Slovenia) – Hotel Sava Rogaška, Gostinstvo, turizem in storitve, d.o.o./Republika Slovenija [Trimitere preliminară — Apropierea legislațiilor — Ape minerale naturale — Directiva 2009/54/CE — Articolul 8 alineatul (2) — Anexa I — Interzicerea comercializării unei „ape minerale naturale de la una și aceeași sursă” — Noțiune]

text:
               24.8.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 279/15

         Hotărârea Curții (Camera a treia) din 24 iunie 2015 (cerere de decizie preliminară formulată de Vrhovno sodišče – Slovenia) – Hotel Sava Rogaška, Gostinstvo, turizem in storitve, d.o.o./Republika Slovenija
   (Cauza C-207/14) (1)

   ([Trimitere preliminară - Apropierea legislațiilor - Ape minerale naturale - Directiva 2009/54/CE - Articolul 8 alineatul (2) - Anexa I - Interzicerea comercializării unei „ape minerale naturale de la una și aceeași sursă” - Noțiune])
   (2015/C 279/17)
   Limba de procedură: slovena

      Instanța de trimitere

   Vrhovno sodišče

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Hotel Sava Rogaška, Gostinstvo, turizem in storitve, d.o.o.

      Pârâtă: Republika Slovenija

      Dispozitivul

   Noțiunea „apă minerală de la una și aceeași sursă” care figurează la articolul 8 alineatul (2) din Directiva 2009/54/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 18 iunie 2009 privind exploatarea și comercializarea apelor minerale naturale trebuie interpretată în sensul că desemnează o apă minerală naturală exploatată prin una sau prin mai multe emergențe naturale sau forate, care își are originea în una și aceeași pânză freatică sau în unul și același zăcământ acvifer subteran, dacă, în toate aceste emergențe naturale sau forate, apa are caracteristici identice, potrivit criteriilor prevăzute în anexa I la directiva menționată, care rămân stabile în limitele fluctuațiilor naturale.

      (1)  JO C 202, 30.6.2014.


title: Cauza F-125/07: Acțiune introdusă la 29 octombrie 2007 — Hau/Parlamentul European

text:
               29.3.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 79/37

         Acțiune introdusă la 29 octombrie 2007 — Hau/Parlamentul European
   (Cauza F-125/07)
   (2008/C 79/70)
   Limba de procedură: franceza
   Părțile

      Reclamant: Armin Hau (Luxemburg, Luxemburg) (reprezentant: E. Boigelot, avocat)

      Pârât: Parlamentul European
   Concluziile reclamantului

               —

               Anularea deciziei AIPN de a nu include numele reclamantului în lista persoanelor promovate, pentru o promovare de la gradul B*6 la gradul B*7, „exercițiul de promovare 2006”;

               —

               obligarea Parlamentului European la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   În susținerea acțiunii sale, reclamantul invocă încălcarea articolului 25 al doilea paragraf și a articolului 45 din Statutul funcționarilor Comunităților Europene, a deciziei Biroului din 6 iulie 2005 și a măsurilor de punere în aplicare a acesteia, a articolului 5 din directivele interne privind comitetele consultative pentru promovare.
   Reclamantul susține, în plus, existența unor erori vădite de apreciere, a unui abuz de putere, precum și nerespectarea mai multor principii generale de drept.


title: Cauza C-595/12: Hotărârea Curții (Camera întâi) din 6 martie 2014 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio – Italia) – Loredana Napoli/Ministero della Giustizia – Dipartimento Amministrazione Penitenziaria (Trimitere preliminară — Politica socială — Directiva 2006/54/CE — Egalitate de tratament între bărbați și femei în materie de încadrare în muncă și de muncă — Curs de formare în vederea dobândirii statutului de funcționar — Excludere pentru absență prelungită — Absență din cauza unui concediu de maternitate)

text:
               28.4.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 129/5

         Hotărârea Curții (Camera întâi) din 6 martie 2014 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio – Italia) – Loredana Napoli/Ministero della Giustizia – Dipartimento Amministrazione Penitenziaria
   (Cauza C-595/12) (1)

   ((Trimitere preliminară - Politica socială - Directiva 2006/54/CE - Egalitate de tratament între bărbați și femei în materie de încadrare în muncă și de muncă - Curs de formare în vederea dobândirii statutului de funcționar - Excludere pentru absență prelungită - Absență din cauza unui concediu de maternitate))
   2014/C 129/05
   Limba de procedură: italiana

      Instanța de trimitere

   Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Loredana Napoli

      Pârât: Ministero della Giustizia – Dipartimento Amministrazione Penitenziaria

      Obiectul

   Cerere de decizie preliminară – Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio – Interpretarea articolului 2 alineatul (2) litera (c), a articolului 14 alineatul (2) și a articolului 15 din Directiva 2006/54/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 5 iulie 2006 privind punerea în aplicare a principiului egalității de șanse și al egalității de tratament între bărbați și femei în materie de încadrare în muncă și de muncă (JO L 204, p. 23, Ediție specială, 05/vol. 8, p. 262) – Efect direct – Curs pentru dobândirea statutului de funcționar – Reglementare națională care prevede, în cazul absenței justificate pentru o durată mai mare de 30 de zile consecutive, excluderea de la curs și înscrierea la cursul următor – Absență din cauza unui concediu de maternitate

      Dispozitivul

               1)

               Articolul 15 din Directiva 2006/54/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 5 iulie 2006 privind punerea în aplicare a principiului egalității de șanse și al egalității de tratament între bărbați și femei în materie de încadrare în muncă și de muncă trebuie interpretat în sensul că se opune unei legislații naționale care exclude, din motive care țin de interesul public, o femeie aflată în concediu de maternitate de la o formare profesională care este parte integrantă a locului său de muncă și care este obligatorie pentru a putea pretinde o numire definitivă pe un post de funcționar, precum și pentru a beneficia de ameliorarea condițiilor sale de încadrare în muncă, garantându-i însă dreptul de a participa la următoarea formare organizată, dar a cărei dată este incertă.

               2)

               Articolul 14 alineatul (2) din Directiva 2006/54 nu se aplică unei legislații naționale precum cea în discuție în litigiul principal, care nu rezervă o anumită activitate numai lucrătorilor de sex masculin, dar care întârzie accesul la această activitate lucrătoarelor care nu au putut beneficia de o formare profesională completă din cauza unui concediu de maternitate obligatoriu.

               3)

               Dispozițiile articolului 14 alineatul (1) litera (c) și ale articolului 15 din Directiva 2006/54 sunt suficient de clare, de precise și de necondiționate pentru a putea produce un efect direct.

      (1)  JO C 86, 23.3.2013.


title: Cauza C-247/13: Cerere de decizie preliminară introdusă de Landgericht Wiesbaden (Germania) la 3 mai 2013 — Rudolf Reznicek/Republica Elenă

text:
               27.7.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 215/6

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Landgericht Wiesbaden (Germania) la 3 mai 2013 — Rudolf Reznicek/Republica Elenă
   (Cauza C-247/13)
   2013/C 215/07
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Landgericht Wiesbaden

      Părțile din procedura principală

      Reclamant: Rudolf Reznicek

      Pârâtă: Republica Elenă

      Întrebarea preliminară

   Articolul 1 din Regulamentul (CE) nr. 1393/2007 al Parlamentului European și al Consiliului din 13 noiembrie 2007 privind notificarea sau comunicarea în statele membre a actelor judiciare și extrajudiciare în materie civilă sau comercială [(„notificarea sau comunicarea actelor”) și abrogarea Regulamentului (CE) nr. 1348/2000 al Consiliului] (1) trebuie interpretat în sensul că o acțiune prin intermediul căreia un dobânditor al unor obligațiuni emise de pârâtă, care au fost păstrate în contul de instrumente financiare al reclamantului deschis la Gries und Heissel Bankiers AG, și care nu a acceptat oferta de schimb făcută de pârâtă la sfârșitul lunii februarie 2012, solicită să i se acorde daune-interese egale cu diferența de valoare survenită în urma schimbului de obligațiuni care s-a realizat totuși în luna martie 2012 și care îi este defavorabil din punct de vedere financiar, trebuie să fie considerată acțiune „în materie civilă sau comercială” în sensul regulamentului?

      (1)  JO L 324, p. 79.


title: Cauza C-291/08: Ordonanța președintelui Curții din 30 ianuarie 2009 — Comisia Comunităților Europene/Republica Austria

text:
               16.5.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 113/29

         Ordonanța președintelui Curții din 30 ianuarie 2009 — Comisia Comunităților Europene/Republica Austria
   (Cauza C-291/08) (1)

   2009/C 113/56

      Limba de procedură: germana

   Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 272, 25.10.2008.


title: Cauza C-469/12: Ordonanța Curții (Camera a zecea) din 14 noiembrie 2013 (cerere de decizie preliminară formulată de Handelsgericht Wien – Austria) – Krejci Lager & Umschlagbetriebs GmbH/Olbrich Transport und Logistik GmbH (Trimitere preliminară — Spațiul de libertate, securitate și justiție — Convenția de la Bruxelles — Cooperare judiciară în materie civilă — Regulamentul (CE) nr. 44/2001 — Articolul 5 punctul 1 litera (b) — Competență judiciară — Competențe speciale — Materie contractuală — Noțiunea „prestare de servicii”  — Contract de depozit)

text:
               7.4.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 102/2

         Ordonanța Curții (Camera a zecea) din 14 noiembrie 2013 (cerere de decizie preliminară formulată de Handelsgericht Wien – Austria) – Krejci Lager & Umschlagbetriebs GmbH/Olbrich Transport und Logistik GmbH
   (Cauza C-469/12) (1)

   ((Trimitere preliminară - Spațiul de libertate, securitate și justiție - Convenția de la Bruxelles - Cooperare judiciară în materie civilă - Regulamentul (CE) nr. 44/2001 - Articolul 5 punctul 1 litera (b) - Competență judiciară - Competențe speciale - Materie contractuală - Noțiunea „prestare de servicii” - Contract de depozit))
   2014/C 102/02
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Handelsgericht Wien

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Krejci Lager & Umschlagbetriebs GmbH

      Pârâtă: Olbrich Transport und Logistik GmbH

      Obiectul

   Cerere de decizie preliminară – Handelsgericht Wien – Interpretarea articolului 5 punctul 1 litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 44/2001 al Consiliului din 22 decembrie 2000 privind competența judiciară, recunoașterea și executarea hotărârilor în materie civilă și comercială (JO 2001, L 12, p. 1, Ediție specială, 19/vol. 3, p. 74) – Competențe speciale – Noțiunea prestare de servicii – Contract de depozit de mărfuri

      Dispozitivul

   Articolul 5 punctul 1 litera (b) a doua liniuță din Regulamentul (CE) nr. 44/2001 al Consiliului din 22 decembrie 2000 privind competența judiciară, recunoașterea și executarea hotărârilor în materie civilă și comercială trebuie interpretat în sensul că un contrat de depozit de mărfuri precum cel în discuție în cauza principală reprezintă un „contract de prestare de servicii” în sensul acestei dispoziții.

      (1)  JO C 26, 26.1.2013.


title: Cauza C-307/13: Cerere de decizie preliminară introdusă de Helsingborgs tingsrätt (Suedia) la 5 iunie 2013 — Åklagarkammaren i Helsingborg/Lars Ivansson, Carl-Rudolf Palmgren, Kjell Otto Pehrsson, Håkan Rosengren

text:
               27.7.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 215/12

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Helsingborgs tingsrätt (Suedia) la 5 iunie 2013 — Åklagarkammaren i Helsingborg/Lars Ivansson, Carl-Rudolf Palmgren, Kjell Otto Pehrsson, Håkan Rosengren
   (Cauza C-307/13)
   2013/C 215/16
   Limba de procedură: suedeza

      Instanța de trimitere

   Helsingborgs tingsrätt

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Åklagarkammaren i Helsingborg

      Pârâți: Lars Ivansson, Carl-Rudolf Palmgren, Kjell Otto Pehrsson și Håkan Rosengren

      Întrebările preliminare

               1.

               Scurtarea programului de punere în aplicare de la 1 mai 2003 la 15 aprilie 2003, care s-a realizat în momentul introducerii articolului 9 din Decretul privind protecția animalelor (djurskyddsförordningen, 2003:105), determină obligația Suediei, ca stat membru, de a comunica din nou proiectul, în conformitate cu articolul 8 alineatul (1) al treilea paragraf din Directiva 98/34/CE (1)?

               2.

               În cazul în care se răspunde la prima întrebare că ar fi trebuit să se efectueze o nouă comunicare, care sunt consecințele juridice ale faptului că această formalitate nu a fost îndeplinită?

      (1)  JO L 204, p. 37, Ediție specială, 13/vol. 23, p. 207.


title: Cauza F-146/12: Ordonanța Tribunalului Funcției Publice (Camera întâi) din 2 august 2016 – Mommer/Comisia (Funcție publică – Funcționari – Pensii – Transfer în sistemul de pensii al Uniunii al drepturilor de pensie dobândite în temeiul altor sisteme – Propunere privind sporul de ani de plată – Act care nu lezează – Inadmisibilitate vădită a acțiunii)

text:
               3.10.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 364/43

      Ordonanța Tribunalului Funcției Publice (Camera întâi) din 2 august 2016 – Mommer/Comisia
      (Cauza F-146/12) (1)

      ((Funcție publică - Funcționari - Pensii - Transfer în sistemul de pensii al Uniunii al drepturilor de pensie dobândite în temeiul altor sisteme - Propunere privind sporul de ani de plată - Act care nu lezează - Inadmisibilitate vădită a acțiunii))
      (2016/C 364/54)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamantă: Anne Mommer (Bruxelles, Belgia) (reprezentanți: inițial S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis, É. Marchal și D. de Abreu Caldas, avocați, ulterior S. Orlandi, J.-N. Louis și D. de Abreu Caldas, avocați, și în final S. Orlandi, avocat)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: inițial D. Martin și G. Gattinara, agenți, ulterior J. Currall și G. Gattinara, agenți, și în final G. Gattinara, agent)

         Obiectul

      Cerere de anulare a deciziei privind transferul drepturilor de pensie ale reclamantei în sistemul de pensii al Uniunii, decizie prin care se care aplică noile DGA privind articolele 11 și 12 din anexa VIII la Statutul funcționarilor

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea ca fiind vădit inadmisibilă.

                  2)

                  Fiecare parte suportă propriile cheltuieli de judecată.

         (1)  JO C 26, 26.1.2013, p. 78.


title: Cauza C-691/13: Cerere de decizie preliminară introdusă de Conseil dÉtat (Franța) la 22 octombrie 2013 — Les Laboratoires Servier SA/Ministre des affaires sociales et de la santé, Ministre de lÉconomie et des Finances

text:
               22.3.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 85/16

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Conseil dÉtat (Franța) la 22 octombrie 2013 — Les Laboratoires Servier SA/Ministre des affaires sociales et de la santé, Ministre de lÉconomie et des Finances
   (Cauza C-691/13)
   2014/C 85/28
   Limba de procedură: franceza

      Instanța de trimitere

   Conseil dÉtat

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Les Laboratoires Servier SA

      Pârâți: Ministre des affaires sociales et de la santé, Ministre de l'Économie et des Finances

      Întrebarea preliminară

   Dispozițiile alineatului (2) al articolului 6 din Directiva 89/105/CEE a Consiliului din 21 decembrie 1988 privind transparența măsurilor care reglementează stabilirea prețurilor medicamentelor de uz uman și includerea acestora în domeniul de aplicare al sistemelor naționale de asigurări de sănătate (1) impun motivarea deciziilor de includere sau de reînnoire a includerii în lista medicamentelor care dau dreptul la rambursare de către casele de asigurări de sănătate care, fie prin restrângerea, în raport cu cererea depusă, a informațiilor terapeutice care dau dreptul la rambursare, fie prin adăugarea, în privința rambursării, a unor condiții privind în special calificarea medicilor care prescriu medicamente, organizarea serviciilor de îngrijire sau supravegherea pacienților ori în orice alt mod, dau dreptul la rambursare de către casele de asigurări de sănătate doar unei părți a pacienților care pot beneficia de medicament sau numai în anumite împrejurări?

      (1)  JO L 40, p. 8, Ediție specială, 05/vol. 2, p. 84.


title: Cauza F-121/07: Acțiune introdusă la 22 octombrie 2007 — Strack/Comisia Comunităților Europene

text:
               22.12.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 315/50

         Acțiune introdusă la 22 octombrie 2007 — Strack/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza F-121/07)
   (2007/C 315/96)
   Limba de procedură: germana
   Părțile

      Reclamant: Guido Strack (Köln, Germania) (reprezentant: H. Tettenborn, Rechtsanwalt)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene
   Concluziile reclamantului

               —

               Anularea deciziilor Comisiei Europene din 12 ianuarie 2007, din 26 februarie 2007 și din 20 iulie 2007 în măsura în care acestea au refuzat accesul imediat și complet al reclamantului la toate informațiile și documentele aflate în posesia pârâtei care îl privesc; acestea cuprind la momentul actual și în versiunea actuală, transmiterea copiilor complete, de preferat în format electronic și, în subsidiar, consultarea completă cu posibilitatea de a realiza copii și de a lua note de pe:

                           —

                           dosarul său personal oficial, în conformitate cu articolul 26 din Statutul funcționarilor, și din orice dosar paralel deschis — inclusiv electronic (de exemplu Sysper 2);

                           —

                           orice document legat de procedura și de deciziile privind notarea sa și promovările sale începând cu 1 ianuarie 2002;

                           —

                           dosarul OLAF privind procedura OF/2002/0356;

                           —

                           dosarul privind procedura referitoare la cererea sa din 7 martie 2005;

                           —

                           raportul IDOC în aceeași procedură, dosarul IDOC care stă la baza raportului și orice alt document aflat în posesia IDOC care îl privește pe reclamant sau face referire la acesta;

                           —

                           dosarul său medical, a cărui lizibilitate trebuie asigurată de Comisie;

                           —

                           orice alt document medical, raport sau document asemănător care îl privește;

                           —

                           orice alt dosar, document sau corespondență în posesia Comisiei în legătură cu circumstanțele și/sau procedurile individuale descrise în această cerere, așadar inclusiv procedurile de reclamație pe lângă Ombudsman și AEPD;

               —

               obligarea Comisiei Europene la plata către reclamant a unor daune-interese în cuantum adecvat, de cel puțin 10 000 EUR pentru prejudiciul moral și pentru prejudiciul adus sănătății prin deciziile a căror anulare se solicită în speță; în plus, plata unei dobânzi de întârziere de la data la care a fost formulată acțiunea superioare cu 2 % pe an față de rata stabilită pentru perioada în cauză de Banca Centrală Europeană pentru principalele operațiuni de refinanțare;

               —

               obligarea Comisiei Comunităților Europene la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   În susținerea cererii sale, reclamantul invocă încălcarea obligației de solicitudine, a principiului bunei administrări și a interdicției abuzului de putere, respectiv aprecierea vădit eronată în cadrul deciziilor atacate. În plus, deciziile ar încălca de asemenea articolul 25 alineatul (2) teza a doua, articolul 26 alineatul (7) și articolul 26a din Statutul funcționarilor și ar aduce atingere drepturilor reclamantului prevăzute de articolul 255 CE, de Regulamentul nr. 1049/2001 și dreptului fundamental la autodeterminare privind informația în legătură cu Regulamentul nr. 45/2001.


title: Cauza C-292/08: Hotărârea Curții (Camera întâi) din 10 septembrie 2009 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Hoge Raad der Nederlanden — Țările de Jos) — German Graphics Graphische Maschinen GmbH/Alice van der Schee, agissant en qualité de syndic de la faillite de Holland Binding BV (Insolvență — Aplicarea legii statului membru de deschidere a procedurii — Rezervă a dreptului de proprietate — Situarea bunului)

text:
               7.11.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 267/22

         Hotărârea Curții (Camera întâi) din 10 septembrie 2009 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Hoge Raad der Nederlanden — Țările de Jos) — German Graphics Graphische Maschinen GmbH/Alice van der Schee, agissant en qualité de syndic de la faillite de Holland Binding BV
   (Cauza C-292/08) (1)

   (Insolvență - Aplicarea legii statului membru de deschidere a procedurii - Rezervă a dreptului de proprietate - Situarea bunului)
   2009/C 267/37
   Limba de procedură: olandeza

      Instanța de trimitere

   Hoge Raad der Nederlanden

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: German Graphics Graphische Maschinen GmbH

      Pârâtă: Alice van der Schee, agissant en qualité de syndic de la faillite de Holland Binding BV

      Obiectul

   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Hoge Raad der Nederlanden — Interpretarea articolului 4 alineatul (2) litera (b), a articolului 7 alineatul (1) și a articolului 25 din Regulamentul (CE) nr. 1346/2000 2000 al Consiliului din 29 mai 2000 privind procedurile de insolvență (JO L 160, p. 1, Ediție specială, 19/vol. 1, p. 143), precum și a articolului 1 alineatul (2) litera (b) din Regulamentul nr. 44/2001 2001 al Consiliului din 22 decembrie 2000 privind competența judiciară, recunoașterea și executarea hotărârilor în materie civilă și comercială (JO 2001, L 12, p. 1, Ediție specială, 19/vol. 3, p. 74) — Domeniul material de aplicare al regulamentelor — Drepturile „statului de deschidere” a procedurii — Rezervă a dreptului de proprietate — Locul în care este situat bunul — Excludere din domeniul de aplicare al Regulamentului Bruxelles I

      Dispozitivul

               1.

               Articolul 25 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1346/2000 al Consiliului din 29 mai 2000 privind procedurile de insolvență trebuie să fie interpretat în sensul că expresia „cu condiția ca această convenție să fie aplicabilă” implică faptul că, înainte de a se putea constata că normele privind recunoașterea și executarea hotărârilor cuprinse în Regulamentul (CE) nr. 44/2001 al Consiliului din 22 decembrie 2000 privind competența judiciară, recunoașterea și executarea hotărârilor în materie civilă și comercială se aplică altor hotărâri decât cele menționate la articolul 25 alineatul (1) din Regulamentul nr. 1346/2000, trebuie verificat dacă aceste hotărâri nu sunt excluse din domeniul de aplicare materială al Regulamentului nr. 44/2001.

               2.

               Excepția prevăzută la articolul 1 alineatul (2) litera (b) din Regulamentul nr. 44/2001, coroborat cu articolul 7 alineatul (1) din Regulamentul nr. 1346/2000, trebuie interpretată, ținând seama de dispozițiile articolului 4 alineatul (2) litera (b) din acest din urmă regulament, în sensul că aceasta nu se aplică în privința acțiunii unui vânzător exercitate în temeiul unei clauze de rezervă a dreptului de proprietate și formulate împotriva unui cumpărător aflat în stare de faliment, atunci când bunul care face obiectul acestei clauze se află, la data deschiderii procedurii de insolvență împotriva cumpărătorului menționat, în statul membru în care s a deschis această procedură.

      (1)  JO C 272, 25.10.2008.


title: Cauza T-663/14: Acțiune introdusă la 10 septembrie 2014 – International Gaming Projects/OAPI (BIG BINGO)

text:
               10.11.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 395/57

      Acțiune introdusă la 10 septembrie 2014 – International Gaming Projects/OAPI (BIG BINGO)
      (Cauza T-663/14)
      (2014/C 395/70)
      Limba de procedură: spaniola

         Părțile

         Reclamantă: International Gaming Projects Ltd (Valletta, Malta) (reprezentant: M. D. Garayalde Niño, avocat)

         Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea Deciziei Camerei întâi de recurs a OAPI din 11 iunie 2014 din cauza R 755/2014-1;

                  —

                  admiterea cererii de înregistrare a mărcii comunitare nr. 12 120 325„BIG BINGO” din clasele 9, 28 și 41;

                  —

                  obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată aferente acestei proceduri.

         Motivele și principalele argumente

         Marca comunitară vizată: marca figurativă care conține elementele verbale „BIG BINGO” pentru produse și servicii din clasele 9, 28 și 41 – Cerere de înregistrare a mărcii comunitare nr. 12 120 325

         Decizia examinatorului: respinge cererea

         Decizia camerei de recurs: respinge calea de atac

         Motivele invocate:

                  —

                  încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul nr. 207/2009;

                  —

                  încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009.


20150731065617152015/C 270/392802015TC27020150817RO01ROINFO_JUDICIAL20150526323211Cauza T-280/15: Acțiune introdusă la 26 mai 2015 – Pirelli Tyre/OAPI (Bandă de rulare)
 ---documentbreak--- C2702015RO3210120150526RO0039321321Acțiune introdusă la 26 mai 2015 – Pirelli Tyre/OAPI (Bandă de rulare)
   (Cauza T-280/15)2015/C 270/39Limba de procedură: italiana
      Părțile

      Reclamantă: Pirelli Tyre SpA (Milano, Italia) (reprezentanți: D. Caneva și G. Fucci, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI)

      Datele privind procedura în fața OAPI

      Desenul sau modelul industrial în litigiu: Model industrial comunitar (Bandă de rulare) – Modelul industrial comunitar nr. 4 692-0002

      Decizia atacată: Decizia Camerei a treia de recurs a OAPI din 8 ianuarie 2015 în cauza R 1286/2014-3

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

            —

            anularea deciziei atacate;

            —

            admiterea cererii de restitutio in integrum formulate de Pirelli Tyre SpA în temeiul articolului 67 din Regulamentul (CE) nr. 6/2002 privind desenele sau modelele industriale comunitare, declarând că plata taxei de reînnoire a înregistrării pentru a doua perioadă de cinci ani, efectuată prin debitarea contului curent nr. 000069 al cărui titular este Bugnion SpA, este valabilă și că, în consecință, titlul în discuție este valabil în prezent;

            —

            obligarea OAPI la plata cheltuielilor de judecată efectuate de Pirelli Tyre SpA în prezenta procedură.

      Motivul invocat

            —

            Încălcarea articolului 67 din Regulamentul (CE) nr. 6/2002 privind desenele sau modelele industriale comunitare.


title: Cauza T-150/07: Acțiune introdusă la 7 mai 2007 — ThyssenKrupp/Comisia Comunităților Europene

text:
               7.7.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 155/33

         Acțiune introdusă la 7 mai 2007 — ThyssenKrupp/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza T-150/07)
   (2007/C 155/61)
   Limba de procedură: germana
   Părțile

      Reclamantă: ThyssenKrupp AG (Duisburg și Essen, Germania) (reprezentanți: M. Klusmann și S. Thomas, Rechtsanwälte)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene
   Concluziile reclamantei

               —

               anularea deciziei atacate în măsura în care se referă la reclamantă;

               —

               în subsidiar, reducerea corespunzătoare a cuantumului amenzii la plata căreia reclamanta este obligată solidar prin decizia atacată;

               —

               obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   Reclamanta contestă Decizia C(2007) 512 final a Comisiei din 21 februarie 2007 în cauza COMP/E-1/38.823 — PO/Ascensoare și scări rulante. În decizia atacată au fost aplicate amenzi reclamantei și altor întreprinderi pentru participarea acestora la o înțelegere referitoare la instalarea și întreținerea unor ascensoare și scări rulante în Belgia, Germania, Luxemburg și Țările de Jos. În opinia Comisiei, întreprinderile respective au încălcat articolul 81 CE.
   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă următoarele motive:

               —

               lipsa de competență a Comisiei în absența relevanței internaționale a încălcării locale imputate;

               —

               încălcarea principiului ne bis in idem, întrucât Comisia nu a ținut cont de decizia de amnistiere adoptată de autoritatea luxemburgheză de control al înțelegerilor în favoarea reclamantei înainte de începerea prezentei proceduri;

               —

               absența pentru răspunderea solidară a reclamantei cu filialele sale, deoarece nu era ea însăși implicată în săvârșirea încălcării, filialele sale sunt independente din punct de vedere juridic și economic și nu există nicio justificare pentru a extinde răspunderea asupra reclamantei;

               —

               lipsa proporționalității în stabilirea cuantumurilor de bază utilizate pentru calcularea amenzii în comparație cu volumul de piață real avut în vedere;

               —

               lipsa proporționalității factorului de multiplicare, deoarece acesta diferă în mod semnificativ de tratamentul acordat altor întreprinderi de mărime comparabilă în cazuri comparabile decise în același timp;

               —

               lipsa justificării unei majorări pentru încălcare repetată în contextul calculării amenzii, motivată de erori de drept în includerea amenzilor anterioare;

               —

               încălcarea articolului 23 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1/2003 (1), întrucât, în ceea ce privește limita superioară a amenzii, care este de 10 % din cifra de afaceri a întreprinderii, amenda ar fi trebuit calculată numai pe baza cifrei de afaceri a filialelor avute în vedere;

               —

               aplicarea greșită a Comunicării privind imunitatea la amendă și reducerea amenzilor (2), deoarece nu s-a ținut cont în mod suficient de valoarea adăugată reprezentată de cooperarea reclamantei în toate cele patru țări avute în vedere.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 1/2003 al Comisiei din 16 decembrie 2002 privind punerea în aplicare a normelor de concurenţă prevăzute la articolele 81 și 82 din tratat (JO 2003, L 1, p. 1).

      (2)  Comunicarea Comisiei privind imunitatea la amendă și reducerea amenzilor în cazurile cartelurilor (JO 2002, C 45, p. 3).


title: Cauza C-294/11: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Corte suprema di cassazione (Italia) la 9 iunie 2011 — Ministero dell’Economia e delle Finanze și Agenzia delle Entrate/Elsacom NV

text:
               27.8.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 252/19

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Corte suprema di cassazione (Italia) la 9 iunie 2011 — Ministero dell’Economia e delle Finanze și Agenzia delle Entrate/Elsacom NV
   (Cauza C-294/11)
   2011/C 252/35
   Limba de procedură: italiana

      Instanța de trimitere

   Corte suprema di cassazione

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamanți: Ministero dell’Economia e delle Finanze și Agenzia delle Entrate

      Pârâtă: Elsacom NV

      Întrebarea preliminară

   Termenul de șase luni de la încheierea anului calendaristic în care taxa devine exigibilă, care este prevăzut, pentru înaintarea cererii de restituire a taxei pe valoarea adăugată de către persoanele impozabile care nu sunt stabilite pe teritoriul țării, la articolul 7 alineatul (1) primul paragraf ultima teză din A opta directivă 79/1072/CEE (1) a Consiliului din 6 decembrie 1979 este un termen de decădere, cu alte cuvinte, este stabilit sub sancțiunea decăderii din dreptul la restituire?

      (1)  JO L 331, p. 11, Ediție specială, 9/vol. 1, p. 34.


title: Cauza C-589/10: Hotărârea Curții (Camera întâi) din 16 mai 2013 (cerere de decizie preliminară formulată de Sąd Apelacyjny — Sąd Pracy i Ubezpieczeń Społecznych w Białymstoku — Polonia) — Janina Wencel/Zakład Ubezpieczeń Społecznych w Białymstoku [Articolul 45 TFUE — Regulamentul (CEE) nr. 1408/71 — Articolul 10 — Prestații pentru limită de vârstă — Reședință obișnuită în două state membre diferite — Dreptul la o pensie de urmaș în unul dintre aceste state și dreptul la o pensie pentru limită de vârstă în celălalt stat — Retragere a uneia dintre aceste prestații — Recuperarea prestațiilor pretins nedatorate]

text:
               3.8.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 225/3

         Hotărârea Curții (Camera întâi) din 16 mai 2013 (cerere de decizie preliminară formulată de Sąd Apelacyjny — Sąd Pracy i Ubezpieczeń Społecznych w Białymstoku — Polonia) — Janina Wencel/Zakład Ubezpieczeń Społecznych w Białymstoku
   (Cauza C-589/10) (1)

   (Articolul 45 TFUE - Regulamentul (CEE) nr. 1408/71 - Articolul 10 - Prestații pentru limită de vârstă - Reședință obișnuită în două state membre diferite - Dreptul la o pensie de urmaș în unul dintre aceste state și dreptul la o pensie pentru limită de vârstă în celălalt stat - Retragere a uneia dintre aceste prestații - Recuperarea prestațiilor pretins nedatorate)
   2013/C 225/05
   Limba de procedură: polona

      Instanța de trimitere

   Sąd Apelacyjny — Sąd Pracy i Ubezpieczeń Społecznych w Białymstoku

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Janina Wencel

      Pârâtă: Zakład Ubezpieczeń Społecznych w Białymstoku

      Obiectul

   Cerere de decizie preliminară — Sąd Apelacyjny w Białymstoku — Interpretarea articolului 20 alineatul (2) și a articolului 21 TFUE, precum și a articolului 10 din Regulamentul (CEE) nr. 1408/71 al Consiliului din 14 iunie 1971 privind aplicarea regimurilor de securitate socială în raport cu lucrătorii salariați și cu familiile acestora care se deplasează în cadrul Comunității (JO L 149, p. 2, Ediție specială, 05/vol. 1, p. 26) — Prestație de limită de vârstă — Eliminarea clauzelor de reședință — Interdicția de suprimare a unei prestații ca urmare a faptului că beneficiarul are reședința pe teritoriul unui alt stat membru decât cel în care se află instituția debitoare — Cetățean al Uniunii care are reședința în același timp în două state membre, fără să fi optat pentru un domiciliu unic și care beneficiază de o pensie de soț supraviețuitor într-un stat și de o pensie pentru limită de vârstă în alt stat — Reglementare națională care permite într-un astfel de caz reanalizarea dreptului la pensie și rambursarea pensiei plătite în cursul ultimilor trei ani.

      Dispozitivul

   Articolul 10 din Regulamentul (CEE) nr. 1408/71 al Consiliului din 14 iunie 1971 de aplicare a regimurilor de securitate socială în raport cu lucrătorii salariați, cu lucrătorii care desfășoară activități independente și cu membrii familiilor acestora care se deplasează în cadrul Comunității, în versiunea modificată și actualizată prin Regulamentul (CE) nr. 118/97 al Consiliului din 2 decembrie 1996, astfel cum a fost modificat ultima dată prin Regulamentul (CE) nr. 592/2008 al Parlamentului European și al Consiliului din 17 iunie 2008, trebuie interpretat în sensul că, în vederea aplicării regulamentului menționat, o persoană nu poate să aibă concomitent două reședințe obișnuite, pe teritoriul a două state membre diferite.
   În temeiul dispozițiilor Regulamentului nr. 1408/71 menționat, în special al articolului 12 alineatul (2) și al articolului 46a, o instituție competentă dintr-un stat membru nu poate în mod valabil, în împrejurări precum cele în discuție în litigiul principal, să procedeze la retragerea retroactivă a dreptului beneficiarului la o pensie pentru limită de vârstă și să îi solicite rambursarea pensiilor plătite pretins fără drept, pentru motivul că acesta primește o pensie de urmaș în alt stat membru, pe al cărui teritoriu a avut de asemenea o reședință. Cu toate acestea, cuantumul acestei pensii pentru limită de vârstă primită în primul stat membru poate să sufere o reducere în limita cuantumului prestațiilor primite în celălalt stat membru, în temeiul aplicării unei eventuale norme naționale de interzicere a cumulului.
   Articolul 45 TFUE trebuie interpretat în sensul că nu se opune, în împrejurări precum cele în discuție în litigiul principal, unei decizii prin care se dispune reducerea cuantumului pensiei pentru limită de vârstă primite în primul stat membru în limita cuantumului prestațiilor primite în celălalt stat membru, în temeiul aplicării unei eventuale norme de interzicere a cumulului, cu condiția ca decizia menționată să nu determine, pentru beneficiarul acestor prestații, o situație defavorabilă în raport cu cea în care se găsește o persoană a cărei situație nu prezintă niciun element transfrontalier și, în cazul în care s-ar constata existența unui astfel de dezavantaj, ca aceasta să fie justificată de considerente obiective și să fie proporțională cu obiectivul urmărit în mod legitim de dreptul național, situație care trebuie verificată de instanța de trimitere.

      (1)  JO C 89, 19.3.2011.


title: Avizul 1/14: Avizul Curții (Marea Cameră) din 1 septembrie 2015 – Republica Malta

text:
               30.11.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 398/22

         Avizul Curții (Marea Cameră) din 1 septembrie 2015 – Republica Malta
   (Avizul 1/14) (1)

   (2015/C 398/27)
   Limba de procedură: toate limbile oficiale

      Solicitant

   Republica Malta (reprezentanți: domnii A. Buhagiar și P. Grech, agenți)
   Avizul 1/14 este radiat din registrul Curții.

      (1)  JO C 315, 15.9.2014.


title: Cauza T-145/07: Acțiune introdusă la 7 mai 2007 — OTIS și alții/Comisia Comunităților Europene

text:
               7.7.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 155/30

         Acțiune introdusă la 7 mai 2007 — OTIS și alții/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza T-145/07)
   (2007/C 155/56)
   Limba de procedură: engleza
   Părțile

      Reclamante Otis SA (Dilbeek, Belgia), Otis GmbH & Co. OHG (Berlin, Germania), Otis BV (Amersfoort, Țările de Jos) și Otis Elevator Co. (Farmington, Statele Unite) (reprezentanți: A. Winckler, lawyer, și J. Temple Lang, solicitor)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene
   Concluziile reclamanților

               —

               anularea sau reducerea substanțială a amenzii care a fost aplicată Otis prin decizie;

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată și a celorlalte cheltuieli ale Otis în legătură cu această cauză;

               —

               luarea oricăror măsuri pe care Curtea le consideră adecvate.

         Motivele și principalele argumente
   Prin cererea lor, reclamantele solicită anularea parțială, în temeiul articolului 230 CE, a Deciziei C(2007) 512 final a Comisiei din 21 februarie 2007 (cauza COMP/E-1/38.823 — PO/Ascensoare și scări rulante), în temeiul căreia reclamantele, alături de alte întreprinderi, au fost considerați responsabili de participarea la patru încălcări simple, complexe și continuate ale articolului 81 alineatul (1) CE prin împărțirea piețelor pe baza unor acorduri și/sau practici concertate având la bază alocarea cererilor de ofertă și a contractelor de vânzare, de instalare, de întreținere și de modernizare a ascensoarelor și scărilor rulante.
   În susținerea cererii lor, reclamantele invocă următoarele nouă motive, fără a contesta împrejurările de fapt menționate în decizia atacată.
   Comisia nu a aplicat în mod corect criteriile legale relevante când a considerat că Otis Elevator Company este responsabilă pentru comportamentul entităților locale, întrucât Otis Elevator Company nu a exercitat o influență decisivă asupra comportamentului comercial obișnuit al acestor filiale locale și nu ar fi putut avea cunoștință de comportamentul lor ilegal.
   Comisia a aplicat în mod greșit liniile directoare (1) cu privire la amenzi și a încălcat principiul proporționalității:

               —

               prin majorarea amenzii cu caracter disuasiv pe baza cifrei de afaceri a întregului grup și

               —

               prin determinarea cuantumului inițial referitor la Germania, întrucât Comisia nu a luat în considerare faptul că înțelegerile ilegale aveau ca obiect numai scările rulante și ascensoarele de valoare ridicată/de mare viteză, care constituie o mică parte din numărul total de ascensoare.

         Comisia nu a respectat comunicarea privind cooperarea (2):

               —

               prin neacordarea imunității în favoarea Otis pentru înțelegerile ilegale din Germania, întrucât Otis a fost singura companie care a furnizat probe și informații în legătură cu întregul scop și durata înțelegerilor privind ascensoarele și scările rulante sau

               —

               prin neacordarea imunității parțiale cu privire la scările rulante și, respectiv, ascensoare în anumite perioade și prin nerespectarea obligației de motivare cu privire la acestea.

         În schimb, Comisia ar fi trebuit să acorde o reducere de 50 % și, în orice caz, o reducere substanțial mai mare de 25 %. Reclamantele susțin că au fost apreciate în mod greșit de către Comisie întinderea și importanța semnificativă a probelor furnizate de Otis.
   În continuare, Comisia a încălcat așteptările legitime ale Otis și principiul proporționalității:

               —

               prin neacordarea reducerii obișnuite de 10 % pentru necontestarea faptelor referitoare la Belgia, Germania și Luxemburg; și

               —

               prin neacordarea unei reduceri pentru furnizarea de informații suplimentare și clarificatoare.

         În fine, Comisia a aplicat în mod greșit comunicarea privind cooperarea și liniile directoare privind amenzile când a fixat amenda în legătură cu Belgia, Germania și Luxemburg.

      (1)  Comunicarea Comisiei din 14 ianuarie 1998 intitulată „Linii directoare privind metoda de stabilire a amenzilor aplicate în temeiul articolului 15 alineatul (2) din Regulamentul nr. 17 și articolului 65 alineatul (5) din Tratatul CECO (JO 1998, C 9, p. 3)”.

      (2)  Comunicarea Comisiei privind imunitatea la amendă și reducerea amenzilor în cazurile cartelurilor (JO 2002, C 45, p. 3).


title: Cauza F-89/09: Acțiune introdusă la 26 octombrie 2009 — Gagalis/Consiliul

text:
               19.12.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 312/45

         Acțiune introdusă la 26 octombrie 2009 — Gagalis/Consiliul
   (Cauza F-89/09)
   2009/C 312/75
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: Spyridon Gagalis (Kraainem, Belgia) (reprezentant: N. Lhoëst, avocat)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene

      Obiectul și descrierea litigiului

   O acțiune prin care se urmărește anularea deciziei pârâtului prin care se refuză reclamantului rambursarea tuturor cheltuielilor legate de o cură termală în limita a 75 % în temeiul articolului 73 din statut

      Concluziile reclamantului

               —

               anularea Deciziei pârâtului din 9 decembrie 2008, adusă la cunoștința reclamantului la 22 decembrie 2008, prin care acestuia din urmă i se refuză rambursarea tuturor cheltuielilor legate de cura termală în limita a 75 % în temeiul articolului 73 din statut;

               —

               anularea Deciziei din 15 iulie 2009, adusă la cunoștința reclamantului la 17 iulie 2009, prin care se respinge contestația reclamantului referitoare la rambursarea tuturor cheltuielilor legate de cura termală în limita a 75 % în temeiul articolului 73 din statut;

               —

               obligarea Consiliului la plata către reclamant a unei sume suplimentare de 1 551,38 euro, majorată cu dobânzi;

               —

               obligarea Consiliului Uniunii Europene la plata cheltuielilor de judecată.


title: Cauza C-7/15: Ordonanța președintelui Curții din 10 martie 2015 (cerere de decizie preliminară formulată de Landgericht Essen – Germania) – Staatsanwaltschaft Essen/Kanapathippilai Kanageswaran

text:
               29.6.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 213/23

         Ordonanța președintelui Curții din 10 martie 2015 (cerere de decizie preliminară formulată de Landgericht Essen – Germania) – Staatsanwaltschaft Essen/Kanapathippilai Kanageswaran
   (Cauza C-7/15) (1)

   (2015/C 213/42)
   Limba de procedură: germana
   Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 127, 20.4.2015.


title: Cauza C-571/13: Cerere de decizie preliminară introdusă de Bundesgerichtshof (Germania) la 7 noiembrie 2013 — Annegret Weitkämper-Krug/NRW Bank, Anstalt des öffentlichen Rechts

text:
               25.1.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 24/6

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Bundesgerichtshof (Germania) la 7 noiembrie 2013 — Annegret Weitkämper-Krug/NRW Bank, Anstalt des öffentlichen Rechts
   (Cauza C-571/13)
   2014/C 24/10
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Bundesgerichtshof

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Annegret Weitkämper-Krug

      Pârâtă: NRW Bank, Anstalt des öffentlichen Rechts

      Întrebarea preliminară

   Articolul 27 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 44/2001 (1) al Consiliului din 22 decembrie 2000 privind competența judiciară, recunoașterea și executarea hotărârilor în materie civilă și comercială (JO 2001, L 12, p. 1, Ediție specială, 19/vol. 3, p. 74) trebuie interpretat în sensul că instanța sesizată ulterior, care, potrivit articolului 22 din regulamentul menționat, are competență exclusivă, trebuie totuși să suspende procedura până la clarificarea competenței primei instanțe sesizate, care, potrivit aceluiași articol, nu dispune de competență exclusivă?

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 44/2001 al Consiliului din 22 decembrie 2000 privind competența judiciară, recunoașterea și executarea hotărârilor în materie civilă și comercială (JO L 12, p. 1, Ediție specială, 19/vol. 3, p. 74).


20150731041616782015/C 270/591422014TFPC27020150817RO01ROINFO_JUDICIAL20150709444411Cauza F-142/14: Ordonanța Tribunalului Funcției Publice (Camera a treia) din 9 iulie 2015 – De Almeida Pereira/Eurojust (Funcție publică – Personalul Eurojust – Agent temporar – Anunț pentru ocuparea unui post vacant – Procedura de selecție a candidaților – Examinarea candidaturilor de către un comitet de selecție – Admitere în etapa următoare a procedurii de selecție – Condiții – Evaluarea criteriilor de selecție – Pragul punctelor necesare – Respingerea candidaturii – Acțiune vădit nefondată – Articolul 81 din regulamentul de procedură)
 ---documentbreak--- C2702015RO4410120150709RO0059441441Ordonanța Tribunalului Funcției Publice (Camera a treia) din 9 iulie 2015 – De Almeida Pereira/Eurojust
   (Cauza F-142/14) (
         1
      )
   „(Funcție publică — Personalul Eurojust — Agent temporar — Anunț pentru ocuparea unui post vacant — Procedura de selecție a candidaților — Examinarea candidaturilor de către un comitet de selecție — Admitere în etapa următoare a procedurii de selecție — Condiții — Evaluarea criteriilor de selecție — Pragul punctelor necesare — Respingerea candidaturii — Acțiune vădit nefondată — Articolul 81 din regulamentul de procedură)”2015/C 270/59Limba de procedură: engleza
      Părțile

      Reclamant: Manuel Antonio De Almeida Pereira (Voorburg, Țările de Jos) (reprezentant: E. H. Schulze, avocat)

      Pârât: Eurojust (reprezentanți: C. Deboyser și J. Carmona-Bermejo, agenți, B. Wägenbaur, avocat)

      Obiectul

   Cererea de anulare a deciziei de a nu îl admite pe reclamant în etapa evaluării prin interviu în cadrul candidaturii sale la postul de consilier pe lângă președintele Eurojust

      Dispozitivul

            1)

            Respinge acțiunea ca vădit nefondată.

            2)

            Domnul De Almeida Pereira suportă propriile cheltuieli de judecată și este obligată să suporte cheltuielile de judecată efectuate de Eurojust.

      (
         1
      )	JO C 81, 9.3.2015, p. 30.


title: Cauza T-376/09: Hotărârea Tribunalului din 18 mai 2011 — Glenton España/OAPI — Polo/Lauren (POLO SANTA MARIA) [ „Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii figurative POLO SANTA MARIA — Marca figurativă anterioară din Benelux care reprezintă o siluetă de jucător de polo — Motiv relativ de refuz — Risc de confuzie — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009” ]

text:
               2.7.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 194/14

         Hotărârea Tribunalului din 18 mai 2011 — Glenton España/OAPI — Polo/Lauren (POLO SANTA MARIA)
   (Cauza T-376/09) (1)

   (Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii figurative POLO SANTA MARIA - Marca figurativă anterioară din Benelux care reprezintă o siluetă de jucător de polo - Motiv relativ de refuz - Risc de confuzie - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009)
   2011/C 194/20
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Glenton España, SA (Madrid, Spania) (reprezentanți: E. Armijo Chávarri și A. Castán Pérez-Gómez, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: D. Botis, agent)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: The Polo/Lauren Company, LP (New York, New York, Statele Unite) (reprezentanți: R. Black, R. Guthrie, solicitors și S. Malynicz, barrister)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva deciziei Camerei a doua de recurs a OAPI din 18 iunie 2009 (cauza R 594/2008-2), privind o procedură de opoziție între The Polo/Lauren Company, LP, și Glenton España, SA.

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Obligă Glenton España, SA la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 282, 21.11.2009.


title: Cauza T-272/09: Ordonanța Tribunalului din 24 august 2010 — Pineapple Trademarks/OHMI — Dalmau Salmons (KUSTOM)

text:
               9.10.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 274/30

         Ordonanța Tribunalului din 24 august 2010 — Pineapple Trademarks/OHMI — Dalmau Salmons (KUSTOM)
   (Cauza T-272/09) (1)

   ()
   2010/C 274/45
   Limba de procedură: engleza
   Președintele Camerei a doua a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 220, 12.9.2009.


title: Cauza T-359/10: Ordonanța Tribunalului din 3 februarie 2012 — Ecologistas en Acción-CODA/Comisia [ „Acțiune în anulare — Acces la documente — Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 — Documente privind planul de dezvoltare a cartierului Cabanyal din Valencia (Spania) — Documente care provin de la un stat membru — Respingerea accesului — Excepție privind protecția obiectivelor activităților de inspecție, de anchetă și de audit — Excepție privind protecția procedurilor judiciare și a consultanței juridice — Informații privind mediul — Regulamentul (CE) nr. 1367/2006 — Acțiune vădit nefondată” ]

text:
               24.3.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 89/23

         Ordonanța Tribunalului din 3 februarie 2012 — Ecologistas en Acción-CODA/Comisia
   (Cauza T-359/10) (1)

   (Acțiune în anulare - Acces la documente - Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 - Documente privind planul de dezvoltare a cartierului Cabanyal din Valencia (Spania) - Documente care provin de la un stat membru - Respingerea accesului - Excepție privind protecția obiectivelor activităților de inspecție, de anchetă și de audit - Excepție privind protecția procedurilor judiciare și a consultanței juridice - Informații privind mediul - Regulamentul (CE) nr. 1367/2006 - Acțiune vădit nefondată)
   2012/C 89/38
   Limba de procedură: spaniola

      Părțile

      Reclamantă: Ecologistas en Acción-CODA (Madrid, Spania) (reprezentant: J. Ramos Segarra, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: I. Martínez del Peral și P. Costa de Oliveira, agenți)

      Intervenient în susținerea pârâtei: Regatul Spaniei (reprezentanți: inițial M. Muñoz Pérez, ulterior S. Centeno Huerta, abogados del Estado)

      Obiectul

   Cerere de anulare a deciziei Comisiei din 30 iunie 2010 prin care s-a respins acordarea accesului reclamantei la anumite documente privind investigația desfășurată de autoritățile spaniole cu privire la dosarul EU-PILOT 724/09/02 ENVI referitor la planul special de protecție și de renovare a cartierului Cabanyal din orașul Valencia (Spania)

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Ecologistas en Acción-CODA suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele suportate de Comisia Europeană.

               3.

               Regatul Spaniei suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 288, 23.10.2010.


title: Cauza T-225/10: Ordonanța Tribunalului din 21 martie 2012 — Banco Bilbao Vizcaya Argentaria/Comisia ( „Acțiune în anulare — Ajutoare de stat — Schemă de ajutoare care permite amortizarea fiscală a Fondului comercial financiar în cazul achiziționării unor titluri de participare străine — Decizie prin care schema de ajutoare este declarată incompatibilă cu piața comună și care nu dispune recuperarea ajutoarelor — Lipsa afectării individuale — Inadmisibilitate” )

text:
               5.5.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 133/25

         Ordonanța Tribunalului din 21 martie 2012 — Banco Bilbao Vizcaya Argentaria/Comisia
   (Cauza T-225/10) (1)

   (Acțiune în anulare - Ajutoare de stat - Schemă de ajutoare care permite amortizarea fiscală a Fondului comercial financiar în cazul achiziționării unor titluri de participare străine - Decizie prin care schema de ajutoare este declarată incompatibilă cu piața comună și care nu dispune recuperarea ajutoarelor - Lipsa afectării individuale - Inadmisibilitate)
   2012/C 133/48
   Limba de procedură: spaniola

      Părțile

      Reclamantă: Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, SA (Bilbao, Spania) (reprezentanți: J. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro, M. Muñoz de Juan și R. Calvo Salinero, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: R. Lyal și C. Urraca Caviedes, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare a articolului 1 alineatul (1) din Decizia 2011/5/CE a Comisiei din 28 octombrie 2009 privind amortizarea fiscală a Fondului comercial financiar în cazul achiziționării unor titluri de participare străine C 45/07 (ex NN 51/07, ex CP 9/07) pusă în aplicare de Spania (JO L 2011, L 7, p. 48)

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Obligă Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, SA la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 179, 3.7.2010.


title: Cauza T-30/08: Ordonanța Tribunalului de Primă Instanță din 14 mai 2008 — Winzer Pharma/OAPI — Oftaltech (OFTASIL)

text:
               5.7.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 171/49

         Ordonanța Tribunalului de Primă Instanță din 14 mai 2008 — Winzer Pharma/OAPI — Oftaltech (OFTASIL)
   (Cauza T-30/08) (1)

   (2008/C 171/97)

      Limba de procedură: germana

   Președintele Camerei a cincea a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 79, 29.3.2008.


title: Cauza C-666/13: Cerere de decizie preliminară introdusă de Finanzgericht Düsseldorf (Germania) la 16 decembrie 2013 — Rohm Semiconductor GmbH/Hauptzollamt Krefeld

text:
               22.3.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 85/12

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Finanzgericht Düsseldorf (Germania) la 16 decembrie 2013 — Rohm Semiconductor GmbH/Hauptzollamt Krefeld
   (Cauza C-666/13)
   2014/C 85/22
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Finanzgericht Düsseldorf

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Rohm Semiconductor GmbH

      Pârât: Hauptzollamt Krefeld

      Întrebările preliminare
       (1)

               1.

               Faptul că o marfă are funcție proprie în sensul poziției 8543 din Nomenclatura combinată conduce la situația ca această marfă, în pofida compoziției sale, să nu mai poată fi clasificată la poziția 8541?

               2.

               În cazul unui răspuns afirmativ la prima întrebare: în ce condiții trebuie considerate modulele emițătoare/receptoare [care servesc la transferul de date, prin intermediul razelor infraroșii, de pe un telefon mobil pe un alt telefon mobil sau un alt aparat electronic precum un computer portabil, o imprimantă sau o cameră foto digitală], care au funcție proprie în sensul poziției 8543, drept părți de mașini, de aparate sau de echipamente de la poziția 8543?

      (1)  Privind interpretarea Regulamentului (CE) nr. 1832/2002 al Comisiei din 1 august 2002 de modificare a anexei I la Regulamentul (CEE) nr. 2658/87 al Consiliului privind Nomenclatura tarifară și statistică și Tariful vamal comun (JO L 290, p. 1).


20150731006616582015/C 270/07292014CJC27020150817RO01ROINFO_JUDICIAL201506116611Cauza C-29/14: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 11 iunie 2015 – Comisia Europeană/Republica Polonă (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru – Sănătate publică – Directiva 2004/23/CE – Directiva 2006/17/CE – Directiva 2006/86/CE – Excluderea celulelor de reproducere, a țesuturilor fetale și a țesuturilor embrionare din domeniul de aplicare al unei reglementări naționale de transpunere a directivelor menționate)
 ---documentbreak--- C2702015RO610120150611RO00076161Hotărârea Curții (Camera a treia) din 11 iunie 2015 – Comisia Europeană/Republica Polonă
   (Cauza C-29/14) (
         1
      )
   „(Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Sănătate publică — Directiva 2004/23/CE — Directiva 2006/17/CE — Directiva 2006/86/CE — Excluderea celulelor de reproducere, a țesuturilor fetale și a țesuturilor embrionare din domeniul de aplicare al unei reglementări naționale de transpunere a directivelor menționate)”2015/C 270/07Limba de procedură: polona
      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: C. Gheorghiu și M. Owsiany-Hornung, agenți)

      Pârâtă: Republica Polonă (reprezentant: B. Majczyna, agent)

      Dispozitivul

            1)

            Prin neincluderea celulelor de reproducere și a țesuturilor fetale și embrionare în domeniul de aplicare al dispozițiilor de drept național de transpunere a Directivei 2004/23/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 31 martie 2004 privind stabilirea standardelor de calitate și securitate pentru donarea, obținerea, controlul, prelucrarea, conservarea, stocarea și distribuirea țesuturilor și a celulelor umane, a Directivei 2006/17/CE a Comisiei din 8 februarie 2006 de punere în aplicare a Directivei 2004/23/CE a Parlamentului European și a Consiliului privind anumite cerințe tehnice pentru donarea, obținerea și controlul țesuturilor și a celulelor umane și a Directivei 2006/86/CE a Comisiei din 24 octombrie 2006 de punere în aplicare a Directivei 2004/23/CE a Parlamentului European și a Consiliului cu privire la cerințele de trasabilitate, notificarea reacțiilor și a incidentelor adverse grave, precum și la anumite cerințe tehnice pentru codificarea, prelucrarea, conservarea, stocarea și distribuirea țesuturilor și a celulelor umane, Republica Polonă nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 31 din Directiva 2004/23, al articolului 3 litera (b), al articolului 4 alineatul (2) și al articolului 7 din Directiva 2006/17, al anexei III la această din urmă directivă, precum și al articolului 11 din Directiva 2006/86.

            2)

            Obligă Republica Polonă la plata cheltuielilor de judecată.

      (
         1
      )	JO C 85, 22.3.2014.


title: Cauza T-437/11: Acțiune introdusă la 5 august 2011 — Golden Balls/OAPI — Intra-Presse (GOLDEN BALLS)

text:
               8.10.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 298/22

         Acțiune introdusă la 5 august 2011 — Golden Balls/OAPI — Intra-Presse (GOLDEN BALLS)
   (Cauza T-437/11)
   2011/C 298/42
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Golden Balls Ltd (Londra, Regatul Unit) (reprezentanți: M. Edenborough, QC și S. Smith, Solicitor)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Intra-Presse (Boulogne-Billancourt, Franța)

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea Deciziei Camerei întâi de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 26 mai 2011 în cauza R 1310/2010-1, în măsura în care prin aceasta s-a admis calea de atac în privința anumitor produse din clasa 16 și

               —

               obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată efectuate de reclamantă sau, cu titlu alternativ, obligarea celeilalte părți în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs la plata cheltuielilor de judecată efectuate de reclamantă.

      Motivele și principalele argumente

      Solicitantul mărcii comunitare: reclamanta.

      Marca comunitară vizată: marca verbală „GOLDEN BALLS” pentru produse din clasele 9, 21 și 24 — cererea de înregistrare a unei mărci comunitare nr. 6324164

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în procedura opoziției: cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs.

      Marca sau semnul invocat: înregistrarea comunitară nr. 4226148 a mărcii „BALLON D’OR” pentru, între altele, produse și servicii din clasele 9, 14, 16, 25 și 41.

      Decizia diviziei de opoziție: respinge opoziția.

      Decizia camerei de recurs: anulează decizia diviziei de opoziție și admite în parte opoziția și calea de atac.

      Motivele invocate: încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009 al Consiliului, întrucât camera de recurs a considerat în mod greșit că există o aparență de conflict între înregistrarea mărcii comunitare și marca anterioară.


title: Cauza C-263/14: Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 14 iunie 2016 – Parlamentul European/Consiliul Uniunii Europene [Acțiune în anulare — Politica externă și de securitate comună (PESC) — Decizia 2014/198/PESC — Acord între Uniunea Europeană și Republica Unită Tanzania privind condițiile pentru transferul persoanelor suspectate de piraterie și al bunurilor confiscate asociate de la forțele navale aflate sub comanda Uniunii Europene către Republica Unită Tanzania — Alegerea temeiului juridic — Obligația de a informa Parlamentul European de îndată și pe deplin pe parcursul tuturor etapelor procedurii de negociere și de încheiere a acordurilor internaționale — Menținerea efectelor deciziei în caz de anulare]

text:
               22.8.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 305/3

         Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 14 iunie 2016 – Parlamentul European/Consiliul Uniunii Europene
   (Cauza C-263/14) (1)

   ([Acțiune în anulare - Politica externă și de securitate comună (PESC) - Decizia 2014/198/PESC - Acord între Uniunea Europeană și Republica Unită Tanzania privind condițiile pentru transferul persoanelor suspectate de piraterie și al bunurilor confiscate asociate de la forțele navale aflate sub comanda Uniunii Europene către Republica Unită Tanzania - Alegerea temeiului juridic - Obligația de a informa Parlamentul European de îndată și pe deplin pe parcursul tuturor etapelor procedurii de negociere și de încheiere a acordurilor internaționale - Menținerea efectelor deciziei în caz de anulare])
   (2016/C 305/04)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamant: Parlamentul European (reprezentanți: R. Passos, A. Caiola și M. Allik, agenți)

      Intervenientă în susținerea reclamantului: Comisia Europeană (reprezentanți: M. Konstantinidis, R. Troosters și D. Gauci, agenți)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: F. Naert, G. Étienne, M. Bishop și M.-M. Joséphidès, agenți)

      Interveniente în susținerea pârâtului: Republica Cehă (reprezentanți: M. Smolek, E. Ruffer, J. Vláčil, J. Škeřik și M. Hedvábná, agenți), Regatul Suediei (reprezentanți: A. Falk, C. Meyer-Seitz, U. Persson, M. Rhodin, E. Karlsson și L. Swedenborg, agenți), Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord (reprezentanți: J. Kraehling și V. Kaye, agenți, asistate de G. Facenna, barrister)

      Dispozitivul

               1)

               Anulează Decizia 2014/198/PESC a Consiliului din 10 martie 2014 privind semnarea și încheierea Acordului dintre Uniunea Europeană și Republica Unită Tanzania privind condițiile pentru transferul persoanelor suspectate de piraterie și al bunurilor confiscate asociate de la forțele navale aflate sub comanda Uniunii Europene către Republica Unită Tanzania.

               2)

               Menține în vigoare efectele Deciziei 2014/198.

               3)

               Parlamentul European și Consiliul Uniunii Europene suportă fiecare propriile cheltuieli de judecată.

               4)

               Republica Cehă, Regatul Suediei, Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord, precum și Comisia Europeană suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 235, 21.7.2014.