title: Cauza C-404/09: Acțiune introdusă la 20 octombrie 2009 — Comisia Comunităților Europene/Regatul Spaniei

text:
               16.1.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 11/15

         Acțiune introdusă la 20 octombrie 2009 — Comisia Comunităților Europene/Regatul Spaniei
   (Cauza C-404/09)
   2010/C 11/26
   Limba de procedură: spaniola

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: F. Castillo de la Torre, D. Recchia și J.-B. Laignelot, agenți)

      Pârât: Regatul Spaniei

      Concluziile reclamantei

               —

               Constatarea faptului că:

                           (a)

                           prin autorizarea exploatărilor miniere de suprafață „Fonfría”, „Nueva Julia” și „Los Ladrones” fără a condiționa această autorizație de o evaluare care să permită identificarea, descrierea și evaluarea în mod adecvat a efectelor directe, indirecte și cumulative ale proiectelor de exploatare minieră de suprafață existente, Regatul Spaniei nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolelor 2, 3 și 5 alineatele (1) și (3) din Directiva 85/337/CEE a Consiliului din 27 iunie 1985 privind evaluarea efectelor anumitor proiecte publice și private asupra mediului, modificată prin Directiva 97/11/CEE;

                           (b)

                           începând din anul 2000, data clasificării sitului „Alto Sil” ca arie de protecție specială (denumită în continuare APS):

                                       —

                                       prin autorizarea exploatărilor miniere de suprafață „Nueva Julia” și „Los Ladrones” fără a le condiționa de realizarea unei evaluări adecvate a efectelor potențiale ale proiectelor menționate și, în orice caz, fără a îndeplini condițiile care permit realizarea unui proiect în pofida riscului pe care proiectele citate anterior le prezintă pentru specia cocoșul de munte care constituie una dintre valorile care au motivat clasarea „Alto Sil” drept APS și, în lipsa altor soluții, pentru motive imperative de interes public major și numai după ce a comunicat Comisiei măsurile compensatorii necesare pentru a garanta coerența rețelei Natura 2000 și,

                                       —

                                       prin neadoptarea, începând de la aceeași dată, a măsurilor necesare pentru a evita deteriorarea habitatelor speciei cocoșul de munte, precum și perturbările importante cauzate de exploatările miniere „Feixolín”, „Salguero-Prégame-Valdesegadas”, „Fonfría”, „Ampliación de Feixolín” și „Nueva Julia” acestei specii pe care clasarea ca APS urmărește să o protejeze,

                                 Regatul Spaniei nu și-a îndeplinit, în ceea ce privește APS, obligațiile care îi revin în temeiul articolului 6 alineatele (2), (3) și (4) coroborate cu articolul 7 din Directiva 92/43/CEE (1);

                           (c)

                           prin neadoptarea, începând cu luna ianuarie 1998, în privința activității miniere a exploatărilor „Feixolín”, „Salguero-Prégame-Valdesegadas”, „Fonfría” și „Nueva Julia”, a măsurilor necesare pentru protejarea interesului ecologic al sitului propus „Alto Sil” la nivel național,
                           Regatul Spaniei nu și-a îndeplinit, în privința sitului propus „Alto Sil”, obligațiile care îi revin în temeiul interpretării Curții din Hotărârea din 13 ianuarie 2005, Società Italiana Dragaggi SpA și alții/Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti et Regione Autonoma Friuli Venezia Giulia (C-117/03), Rec., p. I-00167, și din Hotărârea din 14 septembrie 2006, Bund Naturschutz in Bayern eV și alții/Freistaat Bayern (C-244/05), Rec., p. I-08445;

                           (d)

                           prin autorizarea, începând cu luna decembrie 2004, a activităților miniere de suprafață (în cazul exploatărilor „Feixolín”, „Salguero-Prégame-Valdesegadas”, „Fonfría” și „Nueva Julia”) susceptibile să influențeze valorile care au determinat desemnarea sitului de importanță comunitară (denumit în continuare „SIC”) „Alto Sil” fără a evalua în mod adecvat efectele potențiale ale acestor activități și, în orice caz, fără a îndeplini condițiile care permit realizarea unui proiect, în pofida riscului pe care acestea le prezentau pentru valorile care au motivat desemnarea sitului „Alto Sil” și, în lipsa altor soluții, numai din motive imperative de interes public major, prin faptul că s-a limitat să comunice Comisiei măsurile compensatorii necesare pentru a garanta coerența rețelei Natura 2000 și
                           prin neadoptarea pentru aceste proiecte a măsurilor necesare pentru a evita deteriorarea habitatelor speciilor amenințate, precum și perturbările cauzate speciilor de exploatările „Feixolín”, „Salguero-Prégame-Valdesegadas”, „Fonfría”, „Nueva Julia” și „Ampliación de Feixolín”,
                           Regatul Spaniei nu și-a îndeplinit, în ceea ce privește SIC „Alto Sil”, obligațiile care îi revin în temeiul articolului 6 alineatele (2), (3) și (4) din Directiva 92/43/CEE;

               —

               obligarea Regatului Spaniei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Comisia a aflat că întreprinderea Minero Siderúrgica de Ponferrada (MSP) exploatează mai multe mine de cărbune de suprafață susceptibile să influențeze valorile naturale ale sitului propus ca SIC „Alto Sil” (ES0000210) situat în provincia León din nord-estul Comunității autonome Castilla y León. Informațiile au confirmat nu numai faptul că existau deja mai multe exploatări de cărbune de suprafață, ci și faptul că activitatea minieră de suprafață urma să continue prin intermediul noilor exploatări autorizate sau în curs de autorizare.
   În ceea ce privește Directiva 85/337/CEE, Comisia consideră că nu s-a ținut cont de efectele potențiale indirecte, cumulative sau sinergice, pe care cele trei exploatări contestate sunt susceptibile să le aibă asupra speciilor celor mai vulnerabile.
   Comisia consideră că, având în vedere natura proiectelor în cauză, proximitatea lor și efectele acestora în timp, descrierea impactelor importante pe care le pot avea asupra mediului trebuia în mod obligatoriu să cuprindă „efectele directe, indirecte și cumulative, pe termen scurt, mediu și lung […] permanente și temporare”, astfel cum prevede anexa IV la Directiva 85/337/CEE.
   În ceea ce privește Directiva 92/43 privind habitatele, cererea se referă în principal la speciile cocoșul de munte și ursul brun. Comisia consideră că impactele exploatărilor asupra acestor specii nu pot fi evaluate numai în ceea ce privește distrugerea directă a ariilor de siguranță ale acestor specii, ci este necesar să se țină cont de mai marea fragmentare, de deteriorarea și de distrugerea habitatelor potențial apte pentru recuperarea acestor specii, ca și de creșterea perturbărilor cauzate speciilor, aspecte care nu au fost luate în considerare. La aceasta se adaugă riscul unui efect de barieră din cauza mișcărilor și a fragmentării populațiilor.
   Pe scurt, Comisia consideră că exploatările miniere în cauză agravează ceea ce este considerat drept un factor de declin al acestor specii și că acest lucru nu permite autorităților să concluzioneze în sensul inexistenței unor efecte semnificative ale activităților vizate asupra acestor specii.
   Prin urmare, Comisia consideră că autoritățile spaniole competente nu au efectuat o evaluare a efectelor potențiale asupra speciilor cocoșul de munte și ursul brun care să poată fi considerată corespunzătoare în sensul articolului 6 alineatul (3) și că, în cazul în care o asemenea evaluare ar fi avut loc, ar fi trebuit să se concluzioneze, cel puțin, că nu există certitudinea impusă de jurisprudență în ceea ce privește lipsa efectelor semnificative ale proiectelor autorizate asupra speciilor amenințate. Acest lucru presupune că autoritățile ar fi putut autoriza proiectele de exploatare minieră de suprafață citate anterior numai după verificarea îndeplinirii condițiilor prevăzute la articolul 6 alineatul (4), și anume că, în lipsa unei soluții alternative, inclusiv a „alternativei zero”, trebuie în prealabil să fie identificată existența motivelor cruciale de interes public major care justifică aplicarea regimului derogatoriu instituit prin acest articol și să fie adoptate, dacă este cazul, măsurile compensatorii adecvate.

      (1)  Directiva 92/43/CEE a Consiliului din 21 mai 1992 privind conservarea habitatelor naturale și a speciilor de faună și floră sălbatică, JO L 206, p. 7, Ediție specială, 15/vol. 2, p. 109.


title: Cauza C-281/07: Hotărârea Curții (Camera a doua) din 15 ianuarie 2009 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Bundesfinanzhof — Germania) — Hauptzollamt Hamburg-Jonas/Bayerische Hypotheken- und Vereinsbank AG (Regulamentul (CE, Euratom) nr. 2988/95 — Protecția intereselor financiare ale Comunităților Europene — Articolul 3 — Recuperarea unei restituiri la export — Eroare a administrației naționale — Termen de prescripție)

text:
               21.3.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 69/7

         Hotărârea Curții (Camera a doua) din 15 ianuarie 2009 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Bundesfinanzhof — Germania) — Hauptzollamt Hamburg-Jonas/Bayerische Hypotheken- und Vereinsbank AG
   (Cauza C-281/07) (1)

   (Regulamentul (CE, Euratom) nr. 2988/95 - Protecția intereselor financiare ale Comunităților Europene - Articolul 3 - Recuperarea unei restituiri la export - Eroare a administrației naționale - Termen de prescripție)
   (2009/C 69/10)
   Limba de procedură: germana
   Instanța de trimitere
   Bundesfinanzhof
   Părțile din acțiunea principală

      Reclamant: Hauptzollamt Hamburg-Jonas

      Pârâtă: Bayerische Hypotheken- und Vereinsbank AG
   Obiectul
   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Bundesfinanzhof — Interpretarea articolului 3 alineatul (1) primul paragraf prima teză din Regulamentul (CE, Euratom) nr. 2988/95 al Consiliului din 18 decembrie 1995 privind protecția intereselor financiare ale Comunităților Europene (JO L 312, p. 1, Ediție specială, 01/vol. 1, p. 166) — Aplicabilitatea termenului de prescripție prevăzut de Regulamentul nr. 2988/95 în cazul recuperării unei restituiri la export plătite ca urmare a unei erori a administrației naționale, fără ca actorul economic în cauză să fi săvârșit o abatere
   Dispozitivul
   Termenul de prescripție de 4 ani prevăzut la articolul 3 alineatul (1) primul paragraf din Regulamentul (CE, Euratom) nr. 2988/95 al Consiliului din 18 decembrie 1995 privind protecția intereselor financiare ale Comunităților Europene nu este aplicabil unei proceduri de recuperare a unei restituiri la export plătite nejustificat unui exportator ca urmare a unei erori a autorităților naționale, în cazul în care exportatorul nu a săvârșit nicio abatere în sensul articolului 1 alineatul (2) din acest regulament.

      (1)  JO C 211, 8.9.2007.


title: Cauza T-27/05: Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 25 octombrie 2007 — Lo Giudice/Comisia Comunităților Europene ( Funcționari — Raport asupra evoluției carierei — Exercițiul de evaluare 2003 — Nereguli de procedură — Articolul 43 din Statutul funcționarilor — Dreptul de a fi audiat — Concediu medical — Certificat medical )

text:
               8.12.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 297/39

         Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 25 octombrie 2007 — Lo Giudice/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza T-27/05) (1)

   („Funcționari - Raport asupra evoluției carierei - Exercițiul de evaluare 2003 - Nereguli de procedură - Articolul 43 din Statutul funcționarilor - Dreptul de a fi audiat - Concediu medical - Certificat medical’)
   (2007/C 297/79)
   Limba de procedură: franceza
   Părțile

      Reclamantă: Carmela Lo Giudice (Grimbergen, Belgia) (reprezentanți: inițial F. Frabetti și G. Bounéou, ulterior F. Frabetti, avocats)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: J. Currall și H. Kraemer, agenți)
   Obiectul
   Cerere de anulare a exercițiului de evaluare pentru perioada 1 ianuarie-31 decembrie 2003 și, în subsidiar, de anulare a deciziei din 4 mai 2004 privind stabilirea formei finale a raportului asupra evoluției carierei reclamantei pentru perioada respectivă.
   Dispozitivul

               1)

               Anulează decizia Comisiei din 4 mai 2004 privind stabilirea formei finale a raportului asupra evoluției carierei reclamantei pentru exercițiul de evaluare 2003.

               2)

               Obligă Comisia Comunităților Europene la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 82, 2.4.2005.


title: Cauza T-522/08: Acțiune introdusă la 28 noiembrie 2008 — Agatha Ruiz de la Prada de Sentmenat/OAPI — Mary Quant (AGATHA RUIZ DE LA PRADA)

text:
               7.2.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 32/45

         Acțiune introdusă la 28 noiembrie 2008 — Agatha Ruiz de la Prada de Sentmenat/OAPI — Mary Quant (AGATHA RUIZ DE LA PRADA)
   (Cauza T-522/08)
   (2009/C 32/87)
   Limba în care a fost formulată acțiunea: spaniola
   Părțile

      Reclamantă: Agatha Ruiz de la Prada de Sentmenat (Madrid, Spania) (reprezentant: R. Bercovitz Álvarez, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Mary Quant Ltd (Birmingham, Regatul Unit)
   Concluziile reclamantei

               —

               Anularea punctelor 1 și 3 din decizia atacată și înlocuirea acestora cu o altă decizie prin care să se admită înregistrarea mărcii comunitare nr. 3 291 234 pentru toate produsele solicitate din clasa 3 din clasificare (inclusiv „săpunuri, parfumerie, uleiuri esențiale, cosmetice, loțiuni pentru păr”) și obligarea MARY QUANT Cosmetics Japan Ltd. la plata cheltuielilor de judecată aferente procedurii de opoziție, și

               —

               obligarea pârâtului și a oricărui intervenient la plata cheltuielilor de judecată aferente prezentei proceduri.

         Motivele și principalele argumente

      Persoana care solicită înregistrarea mărcii comunitare: Agatha Ruiz de la Prada de Sentmenat

      Marca comunitară vizată: marca figurativă reprezentând o floare roz cu centrul galben, pe un fond verde deschis cu mențiunea AGATHA RUIZ DE LA PRADA (cererea de înregistrare nr. 3 291 234) pentru produse din clasele 3, 4, 5, 8, 9, 11, 12, 14, 16, 18, 19, 20, 21, 24, 25, 27 și 28.

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în sprijinul opoziției: MARY QUANT Cosmetics Japan Ltd.

      Marca sau semnul invocat în sprijinul opoziției: marca figurativă reprezentând o floare neagră cu centrul de aceeași culoare delimitat de o circumferință albă: mărcile britanică, pentru produse din clasele 9, 14, 16, 18, 20, 21, 24, 25 și 26, și comunitară pentru produse din clasele 9, 14, 16, 18, 20, 24, 25 și 26.

      Decizia diviziei de opoziție: respinge opoziția.

      Decizia camerei de recurs: admite recursul în parte.

      Motivele invocate: aplicarea în mod neîntemeiat a articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 privind marca comunitară.


title: Cauza C-207/14: Cerere de decizie preliminară introdusă de Vrhovno sodišče Republike Slovenije (Slovenia) la 25 aprilie 2014 – Hotel Sava Rogaška, Gostinstvo, turizem in storitve, d.o.o./Republica Slovenia – Ministrstvo za kmetijstvo in okolje

text:
               30.6.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 202/15

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Vrhovno sodišče Republike Slovenije (Slovenia) la 25 aprilie 2014 – Hotel Sava Rogaška, Gostinstvo, turizem in storitve, d.o.o./Republica Slovenia – Ministrstvo za kmetijstvo in okolje
   (Cauza C-207/14)
   2014/C 202/17
   Limba de procedură: slovena

      Instanța de trimitere

   Vrhovno sodišče Republike Slovenije

      Părțile din procedura principală

      Reclamant: Hotel Sava Rogaška, Gostinstvo, turizem in storitve, d.o.o.

      Pârâtă: Republica Slovenia – Ministrstvo za kmetijstvo in okolje

      Întrebările preliminare

               1)

               Dispozițiile articolului 8 alineatul (2) din Directiva 2009/54/CE (1) trebuie să fie interpretate în sensul că prin „ape minerale naturale de la una și aceeași sursă”:

                           a)

                           se înțelege apa care provine din unul și același punct de emergență, în schimb nu se înțelege apa care este captată din puncte de emergență diferite, deși este vorba despre apă a cărei sursă se află în cadrul aceluiași acvifer, din același corp de apă subterană, potrivit definițiilor noțiunilor „acvifer” și „corp de apă subterană” prevăzute de Directiva 2000/60/CE (2);

                           b)

                           se înțelege apa care provine din unul și același punct de emergență, în schimb nu se înțelege apa care este captată din alte puncte de emergență, deși este vorba despre apă a cărei sursă se află în același acvifer, din același corp de apă subterană, potrivit definițiilor noțiunilor „acvifer” și „corp de apă subterană” prevăzute de Directiva 2000/60/CE, în timp ce, cu privire la aceste definiții, trebuie să se ia în considerare și împrejurări precum distanța dintre punctele de emergență, adâncimea acestora, calitatea specifică a apei care provine din unicul punct de emergență (de exemplu, compoziția chimică și microbiologică), legătura hidraulică dintre punctele de emergență, deschiderea sau închiderea acviferului?

                           c)

                           se înțelege toată apa a cărei sursă se află în același acvifer, din același corp de apă subterană, potrivit definițiilor noțiunilor „acvifer” și „corp de apă subterană” prevăzute de Directiva 2000/60/CE, independent de faptul că ajunge la suprafață din mai multe puncte de emergență?

                           d)

                           se înțelege toată apa a cărei sursă se află în același acvifer, din același corp de apă subterană, potrivit definițiilor noțiunilor „acvifer” și „corp de apă subterană” prevăzute de Directiva 2000/60/CE, independent de faptul că ajunge la suprafață din mai multe puncte de emergență, deși, în ceea ce privește aceste definiții, trebuie să se ia în considerare și împrejurări precum distanța dintre punctele de emergență, adâncimea acestora, calitatea specifică a apei care provine din unicul punct de emergență (de exemplu, compoziția chimică și microbiologică), legătura hidraulică dintre punctele de emergență, deschiderea sau închiderea acviferului?

               2)

               În cazul în care nu este posibil să se răspundă afirmativ la niciuna dintre soluțiile propuse la prima întrebare, interpretarea noțiunii „ape minerale naturale de la una și aceeași sursă” trebuie să se bazeze pe împrejurări precum distanța dintre punctele de emergență, adâncimea acestora, calitatea specifică a apei care provine din unicul punct de emergență, legătura hidraulică dintre punctele de emergență, deschiderea sau închiderea acviferului?

      (1)  JO L 164, 26.6.2009, p. 45.

      (2)  JO L 327, 22.12.2000, p. 1.


title: Cauza C-571/12: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 27 februarie 2014 (cerere de decizie preliminară formulată de Augstākās tiesas Senāts – Letonia) – SIA Greencarrier Freight Services Latvia/Valsts ieņēmumu dienests [Trimitere preliminară — Codul vamal comunitar — Articolul 70 alineatul (1) și articolul 78 — Declarații vamale — Examinare parțială a mărfurilor — Prelevare de mostre — Cod incorect — Extinderea rezultatelor la mărfurile identice cuprinse în declarații vamale anterioare, după acordarea liberului de vamă — Control ulterior — Imposibilitate de a solicita o examinare suplimentară a mărfurilor]

text:
               14.4.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 112/10

         Hotărârea Curții (Camera a treia) din 27 februarie 2014 (cerere de decizie preliminară formulată de Augstākās tiesas Senāts – Letonia) – SIA Greencarrier Freight Services Latvia/Valsts ieņēmumu dienests
   (Cauza C-571/12) (1)

   ([Trimitere preliminară - Codul vamal comunitar - Articolul 70 alineatul (1) și articolul 78 - Declarații vamale - Examinare parțială a mărfurilor - Prelevare de mostre - Cod incorect - Extinderea rezultatelor la mărfurile identice cuprinse în declarații vamale anterioare, după acordarea liberului de vamă - Control ulterior - Imposibilitate de a solicita o examinare suplimentară a mărfurilor])
   2014/C 112/11
   Limba de procedură: letona

      Instanța de trimitere

   Augstākās tiesas Senāts

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: SIA Greencarrier Freight Services Latvia

      Pârâtă: Valsts ieņēmumu dienests

      Obiectul

   Cerere de decizie preliminară – Augstākās tiesas Senāts – Interpretarea articolului 70 alineatul (1) primul paragraf şi a articolului 78 alineatul (2) din Regulamentul (CEE) nr. 2913/92 al Consiliului din 12 octombrie 1992 de instituire a Codului vamal comunitar (JO L 302, p. 1, Ediţie specială, 02/vol. 5, p. 58) – Aplicarea rezultatelor unor verificări parţiale cu privire la mărfurile cuprinse în declaraţii vamale la mărfuri identice cuprinse în alte declaraţii vamale – Admisibilitatea unei astfel de practici a autorităţilor vamale – Control a posteriori – Extinderea rezultatelor verificărilor la declaraţii care nu mai pot fi verificate

      Dispozitivul

   Articolul 70 alineatul (1) din Regulamentul (CEE) nr. 2913/92 al Consiliului din 12 octombrie 1992 de instituire a Codului vamal comunitar trebuie interpretat în sensul că, fiind aplicabil numai mărfurilor care au făcut obiectul „aceleiași declarații”, atunci când aceste mărfuri sunt examinate de autoritățile vamale în cursul perioadei care precedă acordarea de către acestea din urmă a liberului de vamă cu privire la mărfurile respective, dispoziția menționată nu permite acestor autorități, într-o cauză precum cea din litigiul principal, să extindă rezultatele unei examinări parțiale a mărfurilor cuprinse într-o declarație vamală la mărfuri cuprinse în declarații vamale anterioare care au făcut deja obiectul acordării unui liber de vamă de către aceste autorități.
   În schimb, articolul 78 din regulamentul menţionat trebuie interpretat în sensul că permite autorităților vamale să extindă rezultatele examinării parțiale a mărfurilor cuprinse într-o declarație vamală, prezentată pe baza prelevării unor mostre din acestea, la mărfuri cuprinse în declarații anterioare depuse de același declarant vamal, care nu au făcut obiectul și nu mai pot face obiectul unei astfel de examinări, întrucât liberul de vamă a fost acordat, atunci când aceste mărfuri sunt identice, aspect care trebuie verificat de instanța de trimitere.

      (1)  JO C 38, 9.2.2013.


title: Cauza T-196/14: Ordonanța Tribunalului din 22 iulie 2015 – Swedish Match North Europe/OAPI – Skruf Snus (Pachete de tutun pentru uz oral)

text:
               16.11.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 381/58

         Ordonanța Tribunalului din 22 iulie 2015 – Swedish Match North Europe/OAPI – Skruf Snus (Pachete de tutun pentru uz oral)
   (Cauza T-196/14) (1)

   (2015/C 381/71)
   Limba de procedură: engleza
   Președintele Camerei întâi a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 151, 19.5.2014.


title: Cauza C-153/09: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Verwaltungsgericht Schwerin (Germania) la 4 mai 2009 — Agrargut Bäbelin GmbH & Co KG/Amt für Landwirtschaft Bützow

text:
               1.8.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 180/25

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Verwaltungsgericht Schwerin (Germania) la 4 mai 2009 — Agrargut Bäbelin GmbH & Co KG/Amt für Landwirtschaft Bützow
   (Cauza C-153/09)
   2009/C 180/42
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Verwaltungsgericht Schwerin

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Agrargut Bäbelin GmbH & Co KG

      Pârât: Amt für Landwirtschaft Bützow

      Întrebările preliminare

               1)

               Un agricultor nu poate activa drepturile aferente unor pășuni permanente dacă nu a activat în prealabil toate drepturile la plată întemeiate pe scoaterea temporară a terenurilor din circuitul agricol, chiar dacă nu deține niciun alt teren arabil care poate beneficia de ajutorul pentru scoaterea temporară a terenurilor din circuitul agricol?

               2)

               Sancțiunile prevăzute la articolul 51 din Regulamentul (CE) nr. 796/2004 (1) sunt aplicabile și în cazul unui agricultor care, înainte de 29 decembrie 2006 (în condițiile în care nu dispunea de suprafețe care să poată beneficia de ajutorul pentru scoaterea temporară a terenurilor din circuitul agricol), a încălcat obligația prealabilă de a activa în întregime drepturile la plată aferente scoaterii temporare a terenurilor din circuitul agricol?

      (1)  JO L 141, p. 18, Ediție specială, 03/vol. 56, p. 210.


title: Cauza C-573/13: Cerere de decizie preliminară introdusă de Bundesgerichtshof (Germania) la 12 noiembrie 2013 — Air Berlin PLC & Co. Luftverkehrs KG/Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände — Verbraucherzentrale Bundesverband eV

text:
               8.3.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 71/2

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Bundesgerichtshof (Germania) la 12 noiembrie 2013 — Air Berlin PLC & Co. Luftverkehrs KG/Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände — Verbraucherzentrale Bundesverband eV
      (Cauza C-573/13)
      (2014/C 71/03)
      Limba de procedură: germana

         Instanța de trimitere

      Bundesgerichtshof

         Părțile din procedura principală

         Pârâtă și recurentă: Air Berlin PLC & Co. Luftverkehrs KG

         Reclamant și intimat: Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände — Verbraucherzentrale Bundesverband eV

         Întrebările preliminare

                  1.

                  Articolul 23 alineatul (1) a doua teză din Regulamentul (CE) nr. 1008/2008 (1) trebuie interpretat în sensul că prețul final care urmează să fie plătit în cadrul unui sistem de rezervare electronic trebuie indicat la prima afișare a tarifelor pentru servicii aeriene?

                  2.

                  Articolului 23 alineatul (1) a doua teză din Regulamentul (CE) nr. 1008/2008 trebuie interpretat în sensul că prețul final care urmează să fie plătit în cadrul unui sistem de rezervare electronic trebuie indicat doar pentru serviciul aerian pentru care clientul a optat efectiv sau pentru fiecare serviciu aerian afișat?

         (1)  Regulamentul (CE) nr. 1008/2008 al Parlamentului European și al Consiliului din 24 septembrie 2008 privind normele comune pentru operarea serviciilor aeriene în Comunitate, JO L 293, p. 3.


title: Cauza T-340/09: Hotărârea Tribunalului din 10 aprilie 2014 – Evropaïki Dynamiki/Comisia [ „Achiziții publice de servicii — Procedură de cerere de ofertă a Oficiului pentru Publicații — Asistență în prestarea de servicii de publicare și de comunicare în legătură cu site-ul internet al CORDIS — Respingere a ofertelor unui ofertant și decizie de atribuire a contractelor către alți ofertanți — Clasificarea ofertei unui ofertant — Obligația de motivare — Articolul 148 alineatele (1) și (3) din normele de aplicare — Eroare vădită de apreciere — Răspundere extracontractuală” ]

text:
               10.6.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 175/35

         Hotărârea Tribunalului din 10 aprilie 2014 – Evropaïki Dynamiki/Comisia
   (Cauza T-340/09) (1)

   ([„Achiziții publice de servicii - Procedură de cerere de ofertă a Oficiului pentru Publicații - Asistență în prestarea de servicii de publicare și de comunicare în legătură cu site-ul internet al CORDIS - Respingere a ofertelor unui ofertant și decizie de atribuire a contractelor către alți ofertanți - Clasificarea ofertei unui ofertant - Obligația de motivare - Articolul 148 alineatele (1) și (3) din normele de aplicare - Eroare vădită de apreciere - Răspundere extracontractuală”])
   2014/C 175/45
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Atena, Grecia) (reprezentanți: N. Korogiannakis și M. Dermitzakis, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: inițial S. Delaude și N. Bambara, ulterior S. Delaude, agenți, asistați de C. Erkelens, avocat)

      Obiectul

   Pe de o parte, o cerere de anulare a deciziei Oficiului pentru Publicații al Uniunii Europene comunicate reclamantei prin scrisoarea din 9 iunie 2009 de a nu reține ofertele sale, prezentate în urma cererii de ofertă nr. 10 017 (CORDIS), pentru lotul B, intitulat „Servicii de redactare și de publicare” și, respectiv, pentru lotul C, intitulat „Prestarea de noi servicii de informare digitale”, și de a reține oferta sa, prezentată în urma aceleiași cereri de ofertă, pe poziția a treia pentru lotul E, intitulat „Dezvoltarea și întreținerea serviciilor de bază”, și, pe de altă parte, o cerere de daune interese

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE suportă 90 % din propriile cheltuieli de judecată și 90 % din cheltuielile de judecată efectuate de Comisia Europeană. Aceasta din urmă suportă 10 % din propriile cheltuieli de judecată și 10 % din cheltuielile de judecată efectuate de Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis.

      (1)  JO C 267, 7.11.2009.


title: Cauza C-165/08: Hotărârea Curții (Camera a doua) din 16 iulie 2009 — Comisia Comunităților Europene/Republica Polonă (Organisme modificate genetic — Semințe — Interdicție de introducere pe piață — Interdicție de înscriere în catalogul național al soiurilor — Directivele 2001/18/CE și 2002/53/CE — Invocare a unor motive de ordin etic și religios — Sarcina probei)

text:
               12.9.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 220/10

         Hotărârea Curții (Camera a doua) din 16 iulie 2009 — Comisia Comunităților Europene/Republica Polonă
   (Cauza C-165/08) (1)

   (Organisme modificate genetic - Semințe - Interdicție de introducere pe piață - Interdicție de înscriere în catalogul național al soiurilor - Directivele 2001/18/CE și 2002/53/CE - Invocare a unor motive de ordin etic și religios - Sarcina probei)
   2009/C 220/16
   Limba de procedură: poloneza

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: B. Doherty și A. Szmytkowska, agenți)

      Pârâtă: Republica Polonă (reprezentant: M. Dowgielewicz, agent)

      Obiectul

   Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Încălcarea articolelor 22 și 23 din Directiva 2001/18/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 12 martie 2001 privind diseminarea deliberată în mediu a organismelor modificate genetic și de abrogare a Directivei 90/220/CEE a Consiliului (JO L 106, p. 1), precum și a articolului 4 alineatul (4) și a articolului 16 din Directiva 2002/53/CE a Consiliului din 13 iunie 2002 privind Catalogul comun al soiurilor de plante agricole (JO L 193, p. 1) — Legislație națională care interzice comercializarea semințelor de soiuri modificate genetic, precum și înscrierea acestora în catalogul național al soiurilor

      Dispozitivul

               1)

               Prin interzicerea liberei circulații a semințelor soiurilor modificate genetic, precum și a înscrierii soiurilor modificate genetic în catalogul național al soiurilor, Republica Polonă nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolelor 22 și 23 din Directiva 2001/18/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 12 martie 2001 privind diseminarea deliberată în mediu a organismelor modificate genetic și de abrogare a Directivei 90/220/CEE a Consiliului, precum și în temeiul articolului 4 alineatul (4) și al articolului 16 din Directiva 2002/53/CE a Consiliului din 13 iunie 2002 privind Catalogul comun al soiurilor de plante agricole.

               2)

               Respinge acțiunea cu privire la restul motivelor.

               3)

               Republica Polonă suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și două treimi din cheltuielile de judecată efectuate de Comisie.

               4)

               Comisia suportă o treime din propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 183, 19.7.2008.


title: Cauza C-337/09 P: Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 19 iulie 2012 — Consiliul Uniunii Europene/Zhejiang Xinan Chemical Industrial Group Co. Ltd, Comisia Europeană, Association des Utilisateurs et Distributeurs de l'AgroChimie Européenne (Audace) [Recurs — Politică comercială — Dumping — Importuri de glifosat originar din China — Regulamentul (CE) nr. 384/96 — Articolul 2 alineatul (7) literele (b) și (c) — Statutul de societate care funcționează în condițiile economiei de piață — Noțiunea „intervenție semnificativă din partea statului” în sensul articolului 2 alineatul (7) litera (c) prima liniuță — Acționar public care controlează de facto adunarea generală a acționarilor producătorului — Asimilarea unui astfel de control cu o „intervenție semnificativă” — Aprecierea unui mecanism de vizare a contractelor de export — Limitele controlului jurisdicțional — Aprecierea elementelor de probă furnizate]

text:
               29.9.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 295/2

         Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 19 iulie 2012 — Consiliul Uniunii Europene/Zhejiang Xinan Chemical Industrial Group Co. Ltd, Comisia Europeană, Association des Utilisateurs et Distributeurs de l'AgroChimie Européenne (Audace)
   (Cauza C-337/09 P) (1)

   (Recurs - Politică comercială - Dumping - Importuri de glifosat originar din China - Regulamentul (CE) nr. 384/96 - Articolul 2 alineatul (7) literele (b) și (c) - Statutul de societate care funcționează în condițiile economiei de piață - Noțiunea „intervenție semnificativă din partea statului” în sensul articolului 2 alineatul (7) litera (c) prima liniuță - Acționar public care controlează de facto adunarea generală a acționarilor producătorului - Asimilarea unui astfel de control cu o „intervenție semnificativă” - Aprecierea unui mecanism de vizare a contractelor de export - Limitele controlului jurisdicțional - Aprecierea elementelor de probă furnizate)
   2012/C 295/02
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Recurent: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: J.-P. Hix, agent și G. Berrisch, Rechtsanwalt)

      Celelalte părți în proces: Zhejiang Xinan Chemical Industrial Group Co. Ltd (reprezentanți: inițial D. Horovitz, avocat, ulterior F. Graafsma, J. Cornelis și A. Woolich, advocaten, precum și K. Adamantopoulos, dikigoros, și M. D. Moulis, barrister), Comisia Europeană (reprezentanți: T. Scharf și N. Khan precum și K. Talabér-Ritz, agenți), Association des utilisateurs et distributeurs de l’agrochimie européenne (Audace) (reprezentant: J. Flynn, QC)

      Obiectul

   Recurs introdus împotriva Hotărârii Tribunalului de Primă Instanță (Camera a patra) din 17 iunie 2009, Zhejiang Xinan Chemical Industrial Group/Consiliul (T-498/04), prin care Tribunalul a anulat, în ceea ce privește Zheijiang Xinan Chemical Industrial Group Co. Ltd., articolul 1 din Regulamentul (CE) nr. 1683/2004 al Consiliului din 24 septembrie 2004, de instituire a dreptului antidumping definitiv la importurile de glifosat originar din Republica Populară Chineză (JO L 303 p. 1, Ediție specială, 11/vol. 36, p. 144) — Interpretarea articolului 2 alineatul (7) litera (c) din Regulamentul (CE) nr. 384/96 al Consiliului din 22 decembrie 1995 privind protecția împotriva importurilor care fac obiectul unui dumping din partea țărilor care nu sunt membre ale Comunității Europene (JO 1996, L 56, p. 1, Ediție specială, 11/vol. 12, p. 223) — Statutul de societate care funcționează în condițiile economiei de piață

      Dispozitivul

               1.

               Respinge recursul.

               2.

               Obligă Consiliul Uniunii Europene la plata cheltuielilor de judecată, inclusiv a cheltuielilor de judecată aferente procedurii privind măsurile provizorii.

               3.

               Comisia Europeană suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 282, 21.11.2009.


title: Cauza T-544/15: Ordonanța Tribunalului din 13 septembrie 2016 – Terna/Comisia („Acțiune în anulare — Proiecte de interes comun ale Uniunii — Contribuție financiară a Uniunii în două proiecte în domeniul rețelelor energetice transeuropene — Reducerea contribuției financiare acordate inițial în urma unui audit — Act pregătitor — Act care nu este supus căilor de atac — Inadmisibilitate”)

text:
               31.10.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 402/46

         Ordonanța Tribunalului din 13 septembrie 2016 – Terna/Comisia
   (Cauza T-544/15) (1)

   ((„Acțiune în anulare - Proiecte de interes comun ale Uniunii - Contribuție financiară a Uniunii în două proiecte în domeniul rețelelor energetice transeuropene - Reducerea contribuției financiare acordate inițial în urma unui audit - Act pregătitor - Act care nu este supus căilor de atac - Inadmisibilitate”))
   (2016/C 402/54)
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Reclamantă: Terna – Rete elettrica nazionale SpA (Roma, Italia) (reprezentanți: A. Police, L. Di Via, F. Covone și D. Carria, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: O. Beynet, L. Di Paolo și A. Tokár, agenți)

      Obiectul

   Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE și având ca obiect anularea deciziei care ar fi cuprinsă în scrisoarea Comisiei din 6 iulie 2015, de reducere a contribuției financiare acordate inițial în cadrul a două proiecte (2009-E255/09-ENER/09/TEN-E-S12.564583 și 2007-E 221/07/2007-TREN/07TEN-E-S07.91403) în domeniul rețelelor energetice transeuropene.

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă Terna – Rete elettrica nazionale SpA la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 363, 3.11.2015.


title: Cauza C-231/12: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italia) la 14 mai 2012 — Vodafone Omnitel Nv/Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni, Presidenza del Consiglio dei Ministri

text:
               21.7.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 217/10

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italia) la 14 mai 2012 — Vodafone Omnitel Nv/Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni, Presidenza del Consiglio dei Ministri
   (Cauza C-231/12)
   2012/C 217/20
   Limba de procedură: italiana

      Instanța de trimitere

   Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Vodafone Omnitel Nv

      Pârâți: Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni, Presidenza del Consiglio dei Ministri

      Întrebarea preliminară

   Dispozițiile comunitare în domeniu, în special dispozițiile prevăzute de Directiva 2002/20/CE (1) trebuie interpretate în sensul că se opun normelor naționale indicate de asemenea, în special Legea nr. 266 din 2005, inclusiv în ceea ce privește modul concret de aplicare al acestor norme prin regulament?

      (1)  Directiva 2002/20/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 7 martie 2002 privind autorizarea rețelelor și serviciilor de comunicații electronice (Directiva privind autorizarea) (JO L 108, p. 21, Ediție specială, 13/vol. 35, p. 183).


title: Cauza C-334/17 P: Recurs introdus la 5 iunie 2017 de Republica Estonia împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera întâi extinsă) din 24 martie 2017 în cauza T-117/15, Republica Estonia/Comisia Europeană

text:
               7.8.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 256/18

         Recurs introdus la 5 iunie 2017 de Republica Estonia împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera întâi extinsă) din 24 martie 2017 în cauza T-117/15, Republica Estonia/Comisia Europeană
   (Cauza C-334/17 P)
   (2017/C 256/17)
   Limba de procedură: estona

      Părțile

      Recurentă: Republica Estonia (reprezentant: N. Grünberg)

      Celelalte părți din procedură: Comisia Europeană, Republica Letonia

      Concluziile recurentei

               —

               Anularea Hotărârii Tribunalului din 24 martie 2017 în cauza T-117/15, în măsura în care prin aceasta s-a respins acțiunea Republicii Estonia din 4 martie 2015 ca fiind inadmisibilă;

               —

               Trimiterea cauzei la Tribunal pentru ca acesta să se pronunțe asupra cererilor formulate de Estonia în cererea sa din 4 martie 2015;

               —

               Obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

               1.

               Tribunalul a încălcat dreptul Uniunii în măsura în care a statuat că hotărârile pronunțate în cauzele Pimix (1), Republica Cehă/Comisia (2) și Lituania/Comisia (3) nu pot fi considerate drept elemente noi și esențiale în sensul jurisprudenței și întrucât, prin urmare, trebuia să se considere inadmisibilă acțiunea formulată la 4 martie 2015 de Republica Estonia împotriva deciziei cuprinse în scrisoarea Ares (2014) 4324235 a Comisiei Europene din 22 decembrie 2014.

               2.

               În al doilea rând, Tribunalul a indicat în mod eronat, la punctele 13 și 84 din Hotărârea din 24 martie 2017, că Regulamentul nr. 60/2004 (4) a fost publicat în limba estonă în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene la 4 iulie 2004, în timp ce, în realitate, această publicare a intervenit la 4 iulie 2005. Prin urmare, Tribunalul, întemeindu-se pe elemente de fapt eronate, a ajuns la o concluzie privind posibilitatea de a se impune operatorilor plata unei taxe pentru neeliminarea stocurilor excedentare de zahăr exclusiv în temeiul dreptului național.

               3.

               În al treilea rând, Tribunalul a încălcat obligația de motivare. Mai precis, Tribunalul nu a examinat obligația declarării stocurilor excedentare de zahăr deținute la 1 mai 2004, motiv pentru care nu este de înțeles concluzia Tribunalului potrivit căreia nepublicarea la termen a Regulamentului nr. 60/2004 în Jurnalul Oficial în limba estonă nu a împiedicat Republica Estonia să se întemeieze pe legislația națională pentru a impune operatorilor plata unei taxe ca urmare a neeliminării stocurilor excedentare de zahăr.

      (1)  Hotărârea din 12 iulie 2012, Pimix, C-146/11, EU:C:2012:450.

      (2)  Hotărârea din 29 martie 2012, Republica Cehă/Comisiei, T-248/07, EU:T:2012:170.

      (3)  Hotărârea din 29 martie 2012, Lituania/Comisia, T-262/07, EU:T:2012:171.

      (4)  Regulamentul (CE) nr. 60/2004 al Comisiei din 14 ianuarie 2004 de instituire a unor măsuri tranzitorii în sectorul zahărului în vederea aderării Republicii Cehe, Estoniei, Ciprului, Letoniei, Lituaniei, Ungariei, Maltei, Poloniei, Sloveniei și Slovaciei la Uniunea Europeană (JO 2004, L 9, p. 8, Ediție specială, 03/vol. 52, p. 202).


title: Cauza T-292/11: Acțiune introdusă la 9 iunie 2011 — Cemex și alții/Comisia

text:
               13.8.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 238/23

         Acțiune introdusă la 9 iunie 2011 — Cemex și alții/Comisia
   (Cauza T-292/11)
   2011/C 238/42
   Limba de procedură: spaniola

      Părțile

      Reclamante: Cemex S.A.B. de C.V. (Monterrey, Mexic), New Sunward Holding BV (Amsterdam, Țările de Jos), Cemex España, SA (Madrid, Spania), CEMEX Deutschland AG (Düsseldorf, Germania), Cemex UK (Egham, Regatul Unit), CEMEX Czech Operations s.r.o. (Praga, Republica Cehă), Cemex France Gestion (Rungis, Franța), CEMEX Austria AG (Langenzersdorf, Austria) (reprezentant: J. Folguera Crespo, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamantele solicită Tribunalului:

               —

               Anularea articolului 1 din Decizia Comisiei din 30 martie 2011; în subsidiar, anularea în parte a acestei dispoziții în vederea scutirii reclamantelor de obligația de a prezenta informațiile menționate în întrebările din anexa I la decizie în măsura în care depășesc limitele pe care normele și principiile dreptului Uniunii Europene le impun Comisiei;

               —

               Obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Prezenta acțiune este îndreptată împotriva Deciziei Comisiei din 30 martie 2011 privind o procedură de aplicare a articolului 18 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 1/2003 al Consiliului, adoptată în cazul COMP/39.520 — Ciment și produse conexe cimentului
   În susținerea acțiunii, reclamantele invocă șase motive.

               1.

               Primul motiv întemeiat pe încălcarea articolului 18 din Regulamentul (CE) nr. 1/2003

                           —

                           Se afirmă în această privință că Comisia a depășit limitele stabilite prin dispoziția menționată și prin jurisprudența Curții de Justiție referitoare la exercitarea atribuțiilor sale. Comisia a solicitat chiar furnizarea de către reclamante a unor informații, deși cunoștea faptul că acestea nu le dețin. Comisia solicită ca reclamantele nu numai să îi furnizeze, dar și să proceseze milioane de date cu conținut economic, transferându-le astfel acestora sarcina efectuării unor cercetări, competență care îi revine Comisiei.

               2.

               Al doilea motiv întemeiat pe încălcarea articolului 18 din Regulamentul (CE) nr. 1/2003

                           —

                           Potrivit reclamantelor, Comisia solicită prezentarea de informații care nu sunt necesare pentru controlul practicilor despre care se prezumă că restrâng concurența și pe care aceasta le denunță în decizie. Este vorba despre infgormații care nu prezintă niciun raport cu obiectul investigației sau despre informațiil accesibile publicului, despre informații care au fost deja furnizate drept răspuns la cereri de informații anterioare sau despre lucrări de procesare a datelor.

               3.

               Al treilea motiv întemeiat pe încălcarea principiului proporționalității

                           —

                           Se susține în această privință că s-a solicitat reclamantelor de Comisie prezentarea de informații, a căror strângere și procesare, pe lângă că nu este necesară în multe cazuri, presupune un efort excesiv și disproporționat. În plus, s-a stabilit în acest scop un termen extrem de scurt de răspuns și s-au respins cererile de prelungire a termenului.

               4.

               Al patrulea motiv, bazat pe încălcarea articolului 296 TFUE, în măsura în care, potrivit reclamantelor, Comisia nu a motivat suficient necesitatea și proporționalitatea informației solicitate cu obiectivul urmărit.

               5.

               Al cincilea motiv, bazat pe încălcarea principiului securității juridice, în măsura în care modul de redactare al deciziei atacate este afectat de lipsă de certitudine și de precizie.

               6.

               Al șaselea motiv, bazat pe încălcarea articolului 3 din Regulamentul (CEE) nr. 1/1958 de stabilire a regimului lingvistic al Comunității Economice Europene

                           —

                           În această privință, se afirmă că Comisia a refuzat transmiterea deciziei atacate către filialele cărora le este adresată aceasta în limba statelor membre


title: Cauza C-314/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Varhoven administrativen sad (Bulgaria) la 29 mai 2017 – Geocycle Bulgaria EOOD/Direktor na Direktsia „Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika” Veliko Tarnovo pri Tsentralno upravlenie na Natsionalnata agentsia za prihodite

text:
               7.8.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 256/15

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Varhoven administrativen sad (Bulgaria) la 29 mai 2017 – Geocycle Bulgaria EOOD/Direktor na Direktsia „Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika” Veliko Tarnovo pri Tsentralno upravlenie na Natsionalnata agentsia za prihodite
   (Cauza C-314/17)
   (2017/C 256/13)
   Limba de procedură: bulgara

      Instanța de trimitere

   Varhoven administrativen sad

      Părțile din procedura principală

      Recurentă: Geocycle Bulgaria EOOD

      Intimat: Direktor na direktsia „Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika” – Veliko Tarnovo, pri Tsentralno upravlenie na Natsionalnata agentsia za prihodite

      Întrebarea preliminară

   Se încalcă principiile neutralității fiscale și efectivității sistemului comun al taxei pe valoarea adăugată în temeiul dispozițiilor Directivei 2006/112/CE (1) a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată atunci când, într-o situație precum cea din procedura principală, unei livrări i se aplică TVA-ul de două ori: o dată în temeiul normelor generale, prin menționarea TVA-ului în factura de vânzare emisă de furnizor, și a doua oară prin facturarea către destinatar prin intermediul unei decizii de impunere rectificativă în temeiul mecanismului de taxare inversă, în condițiile în care, în practică, se refuză dreptul la deducerea TVA-ului în amonte, iar dreptul național nu prevede nicio posibilitate de a rectifica TVA-ul menționat în factura furnizorului după încheierea procedurii de control fiscal?

      (1)  JO 2006, L 347, p. 1, Ediție specială, 09/vol. 3, p. 7.


title: Cauza C-427/06: Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 23 septembrie 2008 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Bundesarbeitsgericht — Germania) — Birgit Bartsch/Bosch und Siemens Hausgeräte (BSH) Altersfürsorge GmbH (Egalitate de tratament în ceea ce privește încadrarea în muncă și ocuparea forței de muncă — Articolul 13 CE — Directiva 2000/78/CE — Sistem profesional de pensii care exclude dreptul la pensie pentru limită de vârstă în favoarea soțului supraviețuitor cu mai mult de 15 ani mai tânăr decât fostul angajat decedat — Discriminare pe motive de vârstă — Legătură cu dreptul comunitar)

text:
               22.11.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 301/6

         Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 23 septembrie 2008 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Bundesarbeitsgericht — Germania) — Birgit Bartsch/Bosch und Siemens Hausgeräte (BSH) Altersfürsorge GmbH
   (Cauza C-427/06) (1)

   (Egalitate de tratament în ceea ce privește încadrarea în muncă și ocuparea forței de muncă - Articolul 13 CE - Directiva 2000/78/CE - Sistem profesional de pensii care exclude dreptul la pensie pentru limită de vârstă în favoarea soțului supraviețuitor cu mai mult de 15 ani mai tânăr decât fostul angajat decedat - Discriminare pe motive de vârstă - Legătură cu dreptul comunitar)
   (2008/C 301/10)
   Limba de procedură: germana
   Instanța de trimitere
   Bundesarbeitsgericht
   Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Birgit Bartsch

      Pârâtă: Bosch und Siemens Hausgeräte (BSH) Altersfürsorge GmbH
   Obiectul
   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Bundesarbeitsgericht — Interpretarea principiului nediscriminării pe motive de vârstă, a articolului 13 CE și a Directivei 2000/78/CE a Consiliului din 27 noiembrie 2000 de creare a unui cadru general în favoarea egalității de tratament în ceea ce privește încadrarea în muncă și ocuparea forței de muncă (JO L 303, p. 16, Ediție specială, 05/vol. 6, p. 7) — Sistem profesional de pensii (betriebliche Altersversorgung) care exclude dreptul la pensie pentru limită de vârstă (Ruhegeld) în favoarea soțului supraviețuitor cu mai mult de 15 ani mai tânăr decât fostul angajat decedat — Aplicarea principiului nediscriminării pe motive de vârstă în lipsa unui element de legătură cu o situație prevăzută de alte dispoziții de drept comunitar
   Dispozitivul
   Dreptul comunitar nu conține o interdicție a oricărei discriminări pe motive de vârstă a cărei aplicare trebuie garantată de instanțele statelor membre atunci când conduita eventual discriminatorie nu prezintă nicio legătură cu dreptul comunitar. O astfel de legătură nu este stabilită nici prin articolul 13 CE și nici — în circumstanțe precum cele din cauza principală — prin Directiva 2000/78 a Consiliului din 27 noiembrie 2000 de creare a unui cadru general în favoarea egalității de tratament în ceea ce privește încadrarea în muncă și ocuparea forței de muncă, dinainte de expirarea termenului acordat statului membru în cauză pentru transpunerea acestei directive.

      (1)  JO C 326, 30.12.2006.


title: Cauza T-461/11: Hotărârea Tribunalului din 13 decembrie 2012 — Natura Selection/OAPI — Ménard (natura) [ „Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare figurative natura — Marcă comunitară verbală anterioară NATURA — Motiv relativ de refuz — Risc de confuzie — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009” ]

text:
               9.2.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 38/20

         Hotărârea Tribunalului din 13 decembrie 2012 — Natura Selection/OAPI — Ménard (natura)
   (Cauza T-461/11) (1)

   (Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare figurative natura - Marcă comunitară verbală anterioară NATURA - Motiv relativ de refuz - Risc de confuzie - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009)
   2013/C 38/35
   Limba de procedură: spaniola

      Părțile

      Reclamantă: Natura Selection, SL (Barcelona, Spania) (reprezentant: E. Sugrañes Coca, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentanți: J. García Murillo și D. Botis, agenți)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: Ernest Ménard SA (Bourseul, Franța)

      Obiectul

   Acțiune introdusă împotriva Deciziei Camerei a doua de recurs a OAPI din 8 iunie 2011 (cauza R 2454/2010-2), privind o procedură de opoziție între Ernest Ménard SA și Natura Selection, SL.

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Obligă Natura Selection, SL la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 340, 19.11.2011.


title: Cauza C-254/06: Ordonanța președintelui Curții din 18 aprilie 2007 (cerere având ca obiect pronunțarea unei hotărâri preliminare formulată de Cour d'appel de Bruxelles — Belgia) — Zürich Versicherungs-Gesellschaft/Office Benelux de la propriété intellectuelle, fost Bureau Benelux des Marques

text:
               28.4.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 96/28

         Ordonanța președintelui Curții din 18 aprilie 2007 (cerere având ca obiect pronunțarea unei hotărâri preliminare formulată de Cour d'appel de Bruxelles — Belgia) — Zürich Versicherungs-Gesellschaft/Office Benelux de la propriété intellectuelle, fost Bureau Benelux des Marques
   (Cauza C-254/06) (1)

   (2007/C 96/56)

      Limba de procedură: franceza

   Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 212, 2.9.2006.


title: Cauza C-52/08: Acțiune introdusă la 12 februarie 2008 — Comisia Comunităților Europene/Republica Portugheză

text:
               26.4.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 107/15

         Acțiune introdusă la 12 februarie 2008 — Comisia Comunităților Europene/Republica Portugheză
   (Cauza C-52/08)
   (2008/C 107/22)
   Limba de procedură: portugheza
   Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: H. Støvlbæk și P. Andrade, agenți)

      Pârâtă: Republica Portugheză
   Concluziile reclamantei

               —

               Constatarea faptului că prin netranspunerea, în ceea ce privește accesul la profesia de notar, a Directivei 2005/36/CE (1) care a abrogat și a înlocuit Directiva 89/48/CEE (2), Republica Portugheză nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul Directivei 2005/36/CE;

               —

               obligarea Republicii Portugheze la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   Comisia consideră că prin faptul că nu a permis notarilor din alte state membre exercitarea profesiei în Portugalia, chiar dacă aceștia aveau dreptul să o exercite într-un stat membru în care este o profesie reglementată sau chiar dacă au exercitat-o, în condițiile prevăzute, într-un stat membru în care nu este o profesie reglementată, statul portughez nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 13 din Directiva 2005/36.
   În orice caz, prin faptul că a solicitat candidaților la profesia de notar licența în drept la o universitate portugheză sau o atestare academică echivalentă conform legii portugheze, statul portughez nu și-a îndeplinit de asemenea obligațiile care îi revin în temeiul articolelor 13 și 14 din aceeași directivă.
   Pe de altă parte, prin faptul că a solicitat candidaților la profesia de notar, anterior efectuării perioadei de stagiu, promovarea probelor publice destinate verificării cunoștințelor generale de drept ale acestora, statul portughez nu și-a îndeplinit de asemenea obligațiile care îi revin în temeiul articolului 14 alineatul (3) și al articolului 3 litera (h) din Directiva 2005/36.
   În consecință, Comisia consideră că în ceea ce privește profesia de notar, statul portughez nu a transpus Directiva 2005/36.

      (1)  Directiva 2005/36/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 7 septembrie 2005 privind recunoașterea calificărilor profesionale (JO L 255, p. 22, Ediție specială, 05/vol. 8, p. 3).

      (2)  JO L 19, p. 16, Ediție specială, 05/vol. 2, p. 76.


title: Cauza C-616/12 P: Recurs introdus la 31 decembrie 2012 de Ellinika Nafpigeia și 2. Hoern Beteiligungs GmbH împotriva Ordonanței Tribunalului (Camera a șaptea) din 19 octombrie 2012 în cauza T-466/11, Ellinika Nafpigeia și 2. Hoern Beteiligungs GmbH/Comisia Europeană

text:
               23.2.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 55/7

         Recurs introdus la 31 decembrie 2012 de Ellinika Nafpigeia și 2. Hoern Beteiligungs GmbH împotriva Ordonanței Tribunalului (Camera a șaptea) din 19 octombrie 2012 în cauza T-466/11, Ellinika Nafpigeia și 2. Hoern Beteiligungs GmbH/Comisia Europeană
   (Cauza C-616/12 P)
   2013/C 55/11
   Limba de procedură: greaca

      Părțile

      Recurente: Ellinika Nafpigeia și 2. Hoern Beteiligungs GmbH (reprezentanți: K. Chrysogonos și A. Kaidatzis, avocați)

      Cealaltă parte din procedură: Comisia Europeană

      Concluziile recurentelor

               —

               Anularea Ordonanței Tribunalului din 19 octombrie 2012;

               —

               admiterea recursului formulat, conform motivelor expuse;

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată efectuate de recurente.

      Motivele și principalele argumente

               —

               Tribunalul a interpretat în mod greșit cererea de sesizare a instanței, având drept consecință faptul că a modificat în mod inadmisibil obiectul cauzei, întrucât a considerat drept acte atacate împreună, sau drept parte a actului atacat, documentele și celelalte elemente cuprinse în dosarul privind decizia din 1 decembrie 2012, care, în realitate, este singurul act atacat.

               —

               Tribunalul a aplicat greșit articolul 44 alineatul (1) din Regulamentul de procedură, apreciind că actul atacat nu a fost identificat în întregime, întrucât nu au fost individualizate documentele și celelalte elemente cuprinse în dosarul privind decizia din 1 decembrie 2010, care, totuși, în realitate, nu fac parte din actul atacat și nu sunt nici acte atacate împreună. Ca urmare a acestui raționament al Tribunalului, dreptul recurentelor la protecție jurisdicțională a fost limitat în mod inadmisibil și s-a încălcat principiul fundamental la un proces echitabil.

               —

               Tribunalul a aplicat greșit articolul 263 al șaselea paragraf TFUE, respingând pentru motivul că a fost introdusă după expirarea termenului, acțiunea formulată împotriva deciziei din 1 decembrie 2010, despre care însă recurentele nu au avut — și continuă să nu aibă — deplină cunoștință și, în consecință, la momentul introducerii acțiunii nici nu începuse să curgă termenul de formulare a acțiunii de două luni. Ca urmare a acestui raționament al Tribunalului, dreptul la protecție jurisdicțională și dreptul la o cale de atac efectivă în fața unui organ jurisdicțional au fost limitate în mod inadmisibil.

               —

               Tribunalul a aplicat greșit articolele 64 și 65 din Regulamentul de procedură, respingând cererea de adoptare a unor măsuri de organizare a procedurii și a unor măsuri de cercetare judecătorească, întrucât a considerat că documentele și elementele din dosarul privind decizia din 1 decembrie 2010, a căror prezentare a fost solicitată, ar face parte din actul atacat, în timp ce în realitate constituie simple elemente care fac parte din motivarea acestuia. Ca urmare a acestui raționament al Tribunalului, dreptul recurentelor la protecție jurisdicțională a fost limitat în mod inadmisibil și s-a încălcat principiul fundamental la un proces echitabil.


title: Cauza T-153/15: Acţiune introdusă la 27 martie 2015 – Hamcho şi Hamcho International/Consiliul

text:
               8.6.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 190/22

         Acţiune introdusă la 27 martie 2015 – Hamcho şi Hamcho International/Consiliul
   (Cauza T-153/15)
   (2015/C 190/25)
   Limba de procedură: franceza

      Părţile

      Reclamanţi: Mohamad Hamcho (Damasc, Siria) şi Hamcho International (Damasc) (reprezentanţi: A. Boesch, D. Amaudruz şi M. Ponsard, avocaţi)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene

      Concluziile

   Reclamanţii solicită Tribunalului:

               —

               să dispună anexarea dosarului din cauza T-43/12;

               —

               să rezerve reclamanţilor dreptul de replică şi, cu această ocazie, dreptul de a prezenta noi probe şi de a cita martori;

               —

               să anuleze, în măsura în care aceste acte îi privesc pe reclamanţi:

                           —

                           Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2015/108 al Consiliului din 26 ianuarie 2015 şi

                           —

                           Decizia de punere în aplicare (PESC) 2015/117 a Consiliului din 26 ianuarie 2015,

               —

               să oblige Consiliului la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele şi principalele argumente

   În susţinerea acţiunii, reclamanţii invocă două motive care sunt în esenţă identice sau similare cu cele invocate în cauza T-653/11, Jaber/Consiliul (1).

      (1)  JO 2012, C 58, p. 12.


title: Cauza T-28/05: Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 18 octombrie 2007 — Ekabe International/OAPI — Ebro Puleva (OMEGA 3) ( Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare figurative OMEGA 3 — Marca verbală națională anterioară PULEVA OMEGA 3 — Risc de confuzie — Similitudine a semnelor — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 )

text:
               8.12.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 297/39

         Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 18 octombrie 2007 — Ekabe International/OAPI — Ebro Puleva (OMEGA 3)
   (Cauza T-28/05) (1)

   („Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare figurative OMEGA 3 - Marca verbală națională anterioară PULEVA OMEGA 3 - Risc de confuzie - Similitudine a semnelor - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 40/94’)
   (2007/C 297/80)
   Limba de procedură: franceza
   Părțile

      Reclamant: Ekabe International SCA (Luxemburg, Luxemburg) (reprezentant: C. de Haas, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: A. Folliard-Monguiral, agent)

      Cealaltă parte în procedura în fața camerei de recurs a OAPI, intervenientă în fața Tribunalului: Ebro Puleva, SA (Madrid, Spania) (reprezentant: P. Casamitjana Lleonart)
   Obiectul
   Acțiune formulată împotriva deciziei Camerei a patra de recurs a OAPI din 6 octombrie 2004 (cauza R 117/2001 4) privind o procedură de opoziție între Puleva SA (devenită Ebro Puleva, SA) și Ekabe International SCA
   Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă Ekabe International SCA la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 82, 2.4.2005.


title: Cauza T-18/14: Acțiune introdusă la 6 ianuarie 2014 — Aguas de Valencia/Comisia

text:
               1.3.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 61/18

         Acțiune introdusă la 6 ianuarie 2014 — Aguas de Valencia/Comisia
   (Cauza T-18/14)
   2014/C 61/33
   Limba de procedură: spaniola

      Părțile

      Reclamantă: Aguas de Valencia, SA (Valencia, Spania) (reprezentanți: J. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro, R. Calvo Salinero și A. Lamadrid de Pablo, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei atacate în măsura în care în cadrul acesteia se califică ansamblul de măsuri care, potrivit deciziei, constituie așa-numitul sistem spaniol în materie de leasing fiscal drept ajutor de stat nou și incompatibil cu piața internă;

               —

               în subsidiar, anularea articolelor 1 și 4 din decizia atacată, care identifică investitorii grupurilor de interes economic (GIE) ca fiind beneficiarii pretinselor ajutoare și singurii destinatari ai ordinelor de recuperare;

               —

               în subsidiar, anularea articolului 4 din decizia atacată, în măsura în care prin acesta se dispune recuperarea pretinselor ajutoare;

               —

               anularea articolului 4 din decizia atacată, în măsura în care se pronunță cu privire la legalitatea unor contracte private încheiate între investitori și alte entități și

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Motivele și principalele argumente sunt cele deja invocate în cauza T-700/13, Bankia/Comisia.


title: Cauza T-430/12: Hotărârea Tribunalului din 13 martie 2014 – Heinrich/OAPI – Comisia (European Network Rapid Manufacturing) ( „Marcă comunitară — Procedură de declarare a nulității — Marca comunitară figurativă European Network Rapid Manufacturing — Motiv absolut de refuz — Imitarea emblemei unei organizații internaționale interguvernamentale — Articolul 7 alineatul (1) litera (h) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 — Articolul 6 ter din Convenția de la Paris” )

text:
               28.4.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 129/20

         Hotărârea Tribunalului din 13 martie 2014 – Heinrich/OAPI – Comisia (European Network Rapid Manufacturing)
   (Cauza T-430/12) (1)

   ((„Marcă comunitară - Procedură de declarare a nulității - Marca comunitară figurativă European Network Rapid Manufacturing - Motiv absolut de refuz - Imitarea emblemei unei organizații internaționale interguvernamentale - Articolul 7 alineatul (1) litera (h) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 - Articolul 6 ter din Convenția de la Paris”))
   2014/C 129/26
   Limba de procedură: germana

      Părţile

      Reclamantă: Heinrich Beteiligungs GmbH (Witten, Germania) (reprezentant: A. Theis, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieţei Interne (mărci, desene şi modele industriale) (reprezentant: D. Walicka, agent)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: Comisia Europeană

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei întâi de recurs a OAPI din 5 iulie 2012 (cauza R 793/2011-1) privind o procedură de declarare a nulității între Comisia Europeană și Heinrich Beteiligungs GmbH

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Heinrich Beteiligungs GmbH suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI).

      (1)  JO C 355, 17.11.2012.


title: Cauza T-9/14: Ordonanța Tribunalului din 27 iunie 2014 – Mogyi/OAPI (Just crunch it...) ( „Marcă comunitară — Revocarea deciziei camerei de recurs — Nepronunțare asupra fondului” )

text:
               15.9.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 315/63

         Ordonanța Tribunalului din 27 iunie 2014 – Mogyi/OAPI (Just crunch it...)
   (Cauza T-9/14) (1)

   ((„Marcă comunitară - Revocarea deciziei camerei de recurs - Nepronunțare asupra fondului”))
   2014/C 315/106
   Limba de procedură: maghiara

      Părțile

      Reclamantă: Mogyi Kft (Csávoly, Ungaria) (reprezentant: Zs. J. Klauber, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentanți: P. Sipos și A. Folliard-Monguiral, agenți)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei întâi de recurs a OAPI din 19 septembrie 2013 (cauza R 1922/2012-1) privind o cerere de înregistrare a semnului figurativ Just crunch it... ca marcă comunitară

      Dispozitivul

               1)

               Nu mai este necesar să se pronunţe asupra fondului cauzei.

               2)

               Reclamanta suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și cheltuielile de judecată efectuate de pârât.

      (1)  JO C 71, 8.3.2014.


title: Cauza C-117/06: Hotărârea Curții (Camera a doua) din 11 octombrie 2007 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Kammergericht Berlin) — Procedură inițiată de Gerda Möllendorf, Christiane Möllendorf-Niehuus (Politica externă și de securitate comună — Măsuri restrictive specifice împotriva persoanelor și entităților care au legătură cu Osama ben Laden, cu rețeaua Al-Qaida și cu talibanii — Înghețarea de fonduri și de resurse economice — Regulamentul (CE) nr. 881/2002 — Articolul 2 alineatul (3) și articolul 4 alineatul (1) — Interdicția de a pune resurse economice la dispoziția persoanelor enumerate în anexa I la acest regulament — Domeniu de aplicare — Vânzarea unui bun imobil — Contract încheiat înainte de înscrierea unui dobânditor pe lista care figurează în anexa I menționată — Cerere de transcriere a transferului de proprietate în registrul cadastral ulterioară acestei înscrieri)

text:
               8.12.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 297/9

         Hotărârea Curții (Camera a doua) din 11 octombrie 2007 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Kammergericht Berlin) — Procedură inițiată de Gerda Möllendorf, Christiane Möllendorf-Niehuus
   (Cauza C-117/06) (1)

   (Politica externă și de securitate comună - Măsuri restrictive specifice împotriva persoanelor și entităților care au legătură cu Osama ben Laden, cu rețeaua Al-Qaida și cu talibanii - Înghețarea de fonduri și de resurse economice - Regulamentul (CE) nr. 881/2002 - Articolul 2 alineatul (3) și articolul 4 alineatul (1) - Interdicția de a pune resurse economice la dispoziția persoanelor enumerate în anexa I la acest regulament - Domeniu de aplicare - Vânzarea unui bun imobil - Contract încheiat înainte de înscrierea unui dobânditor pe lista care figurează în anexa I menționată - Cerere de transcriere a transferului de proprietate în registrul cadastral ulterioară acestei înscrieri)
   (2007/C 297/13)
   Limba de procedură: germana
   Instanța de trimitere
   Kammergericht Berlin
   Părțile din acțiunea principală

      Reclamante: Gerda Möllendorf, Christiane Möllendorf-Niehuus
   Obiectul
   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Kammergericht Berlin — Interpretarea articolului 2 alineatul (3) și a articolului 4 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 881/2002 al Consiliului din 27 mai 2002 de instituire a unor măsuri restrictive specifice împotriva anumitor persoane și entități care au legătură cu Osama ben Laden, cu rețeaua Al-Qaida și cu talibanii și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 467/2001 al Consiliului de interzicere a exportului anumitor mărfuri și servicii către Afganistan, de întărire a interdicției de zbor și de extindere a înghețării fondurilor și a altor resurse financiare în ceea ce-i privește pe talibanii din Afganistan (JO L 139, p. 9) — Interdicția de a pune resurse economice la dispoziția persoanelor enumerate în anexa I — Refuzul de a se proceda la înscrierea în cartea funciară necesară pentru transferul proprietății unui bun imobil ca urmare a unui contract de vânzare încheiat anterior înscrierii dobânditorului în anexa I
   Dispozitivul
   Articolul 2 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 881/2002 al Consiliului din 27 mai 2002 de instituire a unor măsuri restrictive specifice împotriva anumitor persoane și entități care au legătură cu Osama ben Laden, cu rețeaua Al-Qaida și cu talibanii și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 467/2001 al Consiliului de interzicere a exportului anumitor mărfuri și servicii către Afganistan, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (CE) nr. 561/2003 al Consiliului din 23 martie 2003 de întărire a interdicției de zbor și de extindere a înghețării fondurilor și a altor resurse financiare în ceea ce-i privește pe talibanii din Afganistan, trebuie interpretat în sensul că, într-o situație în care atât contractul de vânzare a unui bun imobil, cât și acordul cu privire la transferul proprietății asupra acestui bun au fost încheiate înainte de data înscrierii dobânditorului pe lista care figurează în anexa I la Regulamentul nr. 881/2002, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul nr. 561/2003 și în care prețul de vânzare a fost plătit de asemenea înainte de această dată, dispoziția în cauză interzice transcrierea definitivă în executarea contractului menționat a transferului de proprietate în registrul cadastral ulterior datei menționate.

      (1)  JO C 108, 6.5.2006.


title: Cauza C-485/07: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Centrale Raad van Beroep (Tările de Jos) la 5 noiembrie 2007 — Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen/M. H. Akdas și alții

text:
               26.1.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 22/24

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Centrale Raad van Beroep (Tările de Jos) la 5 noiembrie 2007 — Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen/M. H. Akdas și alții
   (Cauza C-485/07)
   (2008/C 22/46)
   Limba de procedură: olandeza
   Instanța de trimitere
   Centrale Raad van Beroep
   Părțile din acțiunea principală

      Reclamant: Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen

      Pârâți: M. H. Akdas și alții
   Întrebările preliminare

               1.

               Având în vedere cuprinsul articolului 6 alineatul (1) din Decizia nr. 3/80 (1) și obiectivul și natura Deciziei nr. 3/80 și ale acordului de asociere (2), acest articol cuprinde o obligație clară și precisă a cărei îndeplinire sau al cărei efect nu sunt condiționate de vreun act ulterior, astfel încât această dispoziție poate avea un efect direct?

               2.

               În cazul unui răspuns afirmativ la prima întrebare:

                           2.1.

                           În aplicarea articolului 6 alineatul (1) din Decizia nr. 3/80 trebuie să se țină cont într-un fel oarecare de modificările aduse Regulamentului nr. 1408/71 (3) precum cele care au fost adoptate după 19 septembrie 1980 cu privire la prestații speciale care nu sunt condiționate de contribuții?

                           2.2.

                           Articolul 59 din protocolul adițional (4) la acordul de asociere este relevant în acest sens?

               3.

               Articolul 9 din acordul de asociere trebuie interpretat în sensul că se opune aplicării unei dispoziții legale a unui stat membru, precum articolul 4a din TW din Țările de Jos care determină un tratament diferit indirect pe motive legate de cetățenie,

                           —

                           în primul rând, deoarece prin aceasta numărul de persoane cu o altă cetățenie decât cea olandeză, printre care un grup mare de resortisanți turci, care nu (mai) au dreptul la o prestație suplimentară întrucât nu mai locuiesc în Țările de Jos este mai mare decât numărul persoanelor cu cetățenia olandeză și

                           —

                           în al doilea rând, deoarece prin aceasta prestațiile suplimentare pentru cetățenii turci care locuiesc în Turcia sunt înlăturate de la 1 iulie 2003, în timp ce prestațiile suplimentare pentru persoanele cu cetățenia unui stat membru al UE sau a unui stat terț, în măsura în care aceste persoane rămân pe teritoriul UE, sunt înlăturate (treptat) numai de la 1 ianuarie 2007?

      (1)  Decizia nr. 3/80 a Consiliului de asociere din 19 septembrie 1980 privind aplicarea regimurilor de securitate socială ale statelor membre ale Comunităților Europene în raport cu lucrătorii turci și cu membrii familiilor acestora (JO 1983, C 110, p. 60).

      (2)  Acordul de asociere dintre Comunitatea Economică Europeană și Turcia, semnat la Ankara la 12 septembrie 1963 de către Republica Turcă pe de o parte, precum și de către statele membre ale CEE și de către Comunitate, pe de altă parte, și încheiat, aprobat și confirmat în numele Comunității prin Decizia 64/732/CEE a Consiliului din 23 decembrie 1963 (JO 1964, 217, p. 3685, Ediție specială, 11/vol. 1, p. 10).

      (3)  Regulamentul (CEE) nr. 1408/71 al Consiliului din 14 iunie 1971 privind aplicarea regimurilor de securitate socială în raport cu lucrătorii salariați și cu familiile acestora care se deplasează în cadrul Comunității (JO L 149, p. 2, Ediție specială, 05/vol. 1, p. 26).

      (4)  Protocolul adițional, semnat la 23 noiembrie 1979 la Bruxelles și încheiat, aprobat și confirmat în numele Comunității prin Regulamentul (CEE) nr. 2760/72 al Consiliului din 19 decembrie 1972 (JO L 293, p. 1, Ediție specială, 11/vol. 1, p. 37).


title: Cauza T-628/14: Acțiune introdusă la 20 august 2014 – Hewlett Packard Development Company/OAPI (FORTIFY)

text:
               13.10.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 361/26

         Acțiune introdusă la 20 august 2014 – Hewlett Packard Development Company/OAPI (FORTIFY)
   (Cauza T-628/14)
   2014/C 361/39
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Hewlett Packard Development Company LP (Dallas, Statele Unite) (reprezentanți: T. Raab şi H. Lauf, avocaţi)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea Deciziei Camerei a doua de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 2 iunie 2014, pronunțată în cauza R 249/2014-2.

      Motivele și principalele argumente

      Marca comunitară vizată: marca verbală „FORTIFY” pentru produse din clasa 9 – cererea de înregistrare a unei mărci comunitare nr. 11 771 037.

      Decizia examinatorului: respinge în totalitate cererea de înregistrare a unei mărci comunitare.

      Decizia camerei de recurs:respinge calea de atac.

      Motivele invocate: încălcarea articolului 7 alineatul (1) literele (b) și (c) și alineatul (2) din RMC.


title: Cauza C-34/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de High Court (Irlanda) la 24 ianuarie 2017 – Eamonn Donnellan/The Revenue Commissioners

text:
               3.4.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 104/35

         Cerere de decizie preliminară introdusă de High Court (Irlanda) la 24 ianuarie 2017 – Eamonn Donnellan/The Revenue Commissioners
   (Cauza C-34/17)
   (2017/C 104/51)
   Limba de procedură: engleza

      Instanța de trimitere

   High Court (Irlanda)

      Părțile din procedura principală

      Reclamant: Eamonn Donnellan

      Pârât: The Revenue Commissioners

      Întrebările preliminare

   Pentru stabilirea caracterului executoriu în Irlanda a unui „instrument uniform care permite executarea” emis la 14 noiembrie 2012 de biroul vamal din Patras având ca obiect sancțiuni și amenzi în cuantum de 1 097 505,00 euro[, care ajung la 1 507 971,88 euro cu dobânzi și penalități], aplicate la 15 iulie 2009 pentru pretinse fapte de contrabandă săvârșite la 26 iulie 2002, articolul 14 alineatele (1) și (2) din Directiva 2010/24/UE (1) se opun ca High Court of Ireland [Înalta Curte din Irlanda]:

               (i)

               să aplice, cu privire la cererea de executare, dreptul la o cale de atac efectivă și la un proces echitabil într-un termen rezonabil pentru un cetățean irlandez și al Uniunii [(a se vedea articolul 47 din Cartă, precum și articolele 6 și 13 din CEDO care corespund drepturilor conferite cetățenilor în temeiul articolelor 34, 38 și 40 alineatul 3 din Constituția Irlandei), în condițiile în care procedura în cauză a fost explicată pentru prima dată [reclamantului] printr-o „traducere neoficială” în engleză (una dintre limbile oficiale în Irlanda, unde [reclamantul] a avut mereu reședința) într-o scrisoare datată [29 decembrie 2015] adresată de Ministerul de Finanțe al Republicii Elene de la Pireu către administrația fiscală irlandeză și avocaților din Irlanda ai [reclamantului];

               (ii)

               să țină seama de obiectivele Directivei 2010/24/UE de acordare de asistență reciprocă [considerentul (20) al Directivei 2010/24] și de îndeplinire a obligației de a furniza asistența mai extinsă care decurge din CEDO [considerentul (17) al Directivei 2010/24], precum dreptul cetățenilor la o cale de atac efectivă în conformitate cu articolul 47 din Cartă și cu articolul 13 din CEDO;

               (iii)

               să ia în considerare deplina eficacitate a dreptului comunitar pentru cetățenii săi și, în special, punctul 63 din [Hotărârea din 14 ianuarie 2010, Kyrian/Celní úřad Tábor, C-233/08, EU:C:2010:11]?

      (1)  Directiva 2010/24/UE a Consiliului din 16 martie 2010 privind asistența reciprocă în materie de recuperare a creanțelor legate de impozite, taxe și alte măsuri (JO 2010, L 84, p. 1).


title: Cauza C-437/12: Cerere de decizie preliminară introdusă de Gerechtshof te 's-Hertogenbosch (Țările de Jos) la 1 octombrie 2012 — X/Voorzitter van het managementteam van het onderdeel Belastingdienst/Z van de rijksbelastingdienst

text:
               22.12.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 399/11

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Gerechtshof te 's-Hertogenbosch (Țările de Jos) la 1 octombrie 2012 — X/Voorzitter van het managementteam van het onderdeel Belastingdienst/Z van de rijksbelastingdienst
   (Cauza C-437/12)
   2012/C 399/19
   Limba de procedură: olandeza

      Instanța de trimitere

   Gerechtshof te 's-Hertogenbosch

      Părțile din acțiunea principală

   Reclamant: X

      Pârâtă: Voorzitter van het managementteam van het onderdeel Belastingdienst/Z van de rijksbelastingdienst

      Întrebările preliminare

               1.

               Pentru a răspunde la întrebarea, formulată în contextul articolului 110 TFUE, dacă cuantumul taxei percepute pentru înmatricularea autoturismului [în discuție] în anul 2010 depășește (sau nu depășește) valoarea reziduală a taxei care este încorporată în valoarea vehiculelor de ocazie similare deja înmatriculate pe teritoriul național, în vederea stabilirii acestei valori reziduale trebuie să se considere ca fiind similar:

                           —

                           un autoturism comparabil care a fost în matriculat ca autoturism nou în anul (2006) primei puneri în circulație a autoturismului în discuție; sau

                           —

                           în plus, și (celelalte) autoturisme, care erau disponibile pe piața autovehiculelor de ocazie în anul 2010 și care, la fel ca autoturismul [în discuție], au fost puse în circulație pentru prima dată la 30 mai 2006, dar care după 30 mai 2006 (între 30 mai 2006 și 2009) au fost (importate și) înmatriculate ca autovehicule de ocazie și/sau

                           —

                           și (celelalte) autoturisme care erau disponibile pe piața autovehiculelor de ocazie în anul 2010 și care, spre deosebire de autoturismul [în discuție], au fost puse în circulație pentru prima dată după 30 mai 2006, însă altfel sunt comparabile cu acesta, iar după 30 mai 2006 (între 30 mai 2006 și 2009) au fost (importate și) înmatriculate fie ca autovehicule noi, fie ca autovehicule de ocazie?

               2.

               Pentru a răspunde la întrebarea dacă articolul 110 TFUE se opune perceperii BPM la înmatricularea autoturismului în anul 2010, în măsura în care această taxă depinde de emisiile de dioxid de carbon [conform tabelelor de la articolul 9 alineatul (1) din Legea BPM], acest element al taxei trebuie considerat o taxă nouă, diferită de taxa calculată exclusiv în funcție de prețul de catalog aplicabilă până la 1 februarie 2008, astfel încât, în măsura în care această taxă depinde de emisiile de dioxid de carbon, orice comparație cu autoturismele de ocazie (similare) înmatriculate înainte de 1 ianuarie 2010 este irelevantă?

               3.

               În cazul în care nu este vorba despre o taxă nouă în sensul celei de a doua întrebări: perceperea BPM la înmatricularea autoturismului în anul 2010, în măsura în care această taxă depinde de emisiile de dioxid de carbon [conform tabelelor de la articolul 9 alineatul (1) din Legea BPM], se opune, conform articolului 110 TFUE, faptului că pentru autoturismele comparabile cu cel [în discuție] care au fost puse în circulație pentru prima dată înainte de 1 februarie 2008 și care au fost importate și înmatriculate ca autovehicule de ocazie în perioada 1 februarie 2008-31 decembrie 2009 nu se aplică taxa calculată în funcție de emisiile de dioxid de carbon (conform articolului 9ba din Legea BPM în vigoare la acea dată), în timp ce această taxă calculată în funcție de emisiile de dioxid de carbon a fost percepută în perioada amintită anterior la înmatricularea autoturismelor care au fost puse în circulație pentru prima dată după 1 februarie 2008, care sunt de altfel comparabile cu autoturismul [în discuție]?


title: Cauza T-398/10: Acțiune introdusă la 8 septembrie 2010 — Fapricela — Indústria de Trefilaria/Comisia

text:
               6.11.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 301/52

         Acțiune introdusă la 8 septembrie 2010 — Fapricela — Indústria de Trefilaria/Comisia
   (Cauza T-398/10)
   ()
   2010/C 301/83
   Limba de procedură: portugheza

      Părțile

      Reclamantă: Fapricela — Indústria de Trefilaria, SA (Ançã, Portugalia) (reprezentanți: M. Gorjão-Henriques și S. Roux., avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile reclamantei

               —

               Anularea articolelor 1 și 2 din Decizia C(2010) 4387 final a Comisiei Europene din 30 iunie 2010 privind o procedură de aplicare a articolului 101 TFUE și a articolului 53 din Acordul SEE (cazul COMP/38344 — Oțel pentru precomprimare), în ceea ce o privește pe reclamantă;

               —

               reducerea substanțială a amenzii aplicate;

               —

               obligarea Comisiei Europene la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Decizia atacată de reclamantă este aceeași ca și cea care face obiectul cauzei T-385/10, ArcelorMittal Wire France și alții/Comisia
   Reclamanta invocă următoarele motive:

               (i)

               decizia atacată este afectată de vicii de motivare, care au efect negativ asupra dreptului la apărare al Fapricela și care au impus o rectificare a deciziei. În această privință, reclamanta susține că este necesar să se considere că rectificarea nu a produs niciun efect, în măsura în care recunoașterea erorilor materiale de către Comisie aduce atingere exercitării depline a dreptului la apărare al Fapricela, pune sub semnul întrebării obiectul prezentei cauze și permite, în plus, Comisiei Europene să pună în aplicare decizia rectificativă ținând seama de argumentele de drept și de fapt invocate de întreprinderile care au formulat prezenta acțiune;

               (ii)

               Comisia Europeană nu a dovedit că Fapricela cunoștea sau trebuia să fi cunoscut în mod rezonabil existența cartelurilor ce depășesc granițele spațiului iberic, astfel încât Fapricela nu putea să fie considerată vinovată de încălcarea unică și continuată prevăzută în decizia atacată.
               Cu titlu subsidiar,

               (iii)

               Comisia a încălcat principiile proporționalității și egalității de tratament stabilind, astfel cum a decis, valoarea amenzii aplicate, care trebuie redusă proporțional;

               (iv)

               Comisia nu a calculat corect durata participării Fapricela în cadrul încălcării legislației, întrucât nu a ținut seama de perioada în cursul căreia întreprinderea s-a delimitat voluntar de cartel;

               (v)

               Comisia a comis o serie de erori de fapt și a încălcat principiul egalității de tratament întrucât a refuzat să recunoască faptul că Fapricela nu deține capacitatea de a plăti amenda.


title: Cauza T-493/14: Hotărârea Tribunalului din 17 februarie 2017 – Mayer/EFSA [„Expert național detașat — Norme EFSA privind END — Decizie de a nu prelungi detașarea — Acces la documente — Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 — Refuzul accesului — Excepție referitoare la protecția vieții private și a integrității individului — Protecția datelor cu caracter personal — Regulamentul (CE) nr. 45/2001 — Cereri de constatare și de emitere a unei somații — Memoriu suplimentar în raport cu cererea introductivă — Modificarea capetelor de cerere — Admisibilitate”]

text:
               3.4.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 104/41

         Hotărârea Tribunalului din 17 februarie 2017 – Mayer/EFSA
   (Cauza T-493/14) (1)

   ([„Expert național detașat - Norme EFSA privind END - Decizie de a nu prelungi detașarea - Acces la documente - Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 - Refuzul accesului - Excepție referitoare la protecția vieții private și a integrității individului - Protecția datelor cu caracter personal - Regulamentul (CE) nr. 45/2001 - Cereri de constatare și de emitere a unei somații - Memoriu suplimentar în raport cu cererea introductivă - Modificarea capetelor de cerere - Admisibilitate”])
   (2017/C 104/57)
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Ingrid Alice Mayer ((Ellwangen, Germania) (reprezentant: T. Mayer, avocat)

      Pârâtă: Autoritatea Europeană pentru Siguranța Alimentară (reprezentanți: D. Detken, agent, asistat de R. Van der Hout șit A. Köhler, avocați)

      Obiectul

   Acțiune întemeiată pe articolul 263 TFUE, prin care se urmărește contestarea deciziilor EFSA de respingere, pe de o parte, a cererii reclamantei de prelungire a detașării sale ca expert național în cadrul EFSA și, pe de altă parte, a cererii de acces a reclamantei la documente deținute de EFSA

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea ca inadmisibilă.

               2)

               O obligă pe doamna Ingrid Alice Mayer la plata cheltuielilor de judecată, inclusiv a celor aferente procedurii măsurilor provizorii.

      (1)  JO C 329, 22.9.2014.


title: Cauza C-76/08: Hotărârea Curții (Camera a doua) din 10 septembrie 2009 — Comisia Comunităților Europene/Republica Malta (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Admisibilitate — Conservarea păsărilor sălbatice — Directiva 79/409/CEE — Vânătoare de primăvară — Interzicere — Derogare de la regimul de protecție — Condiție privind lipsa unei alte soluții satisfăcătoare — Încredere legitimă)

text:
               7.11.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 267/16

         Hotărârea Curții (Camera a doua) din 10 septembrie 2009 — Comisia Comunităților Europene/Republica Malta
   (Cauza C-76/08) (1)

   (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru - Admisibilitate - Conservarea păsărilor sălbatice - Directiva 79/409/CEE - Vânătoare de primăvară - Interzicere - Derogare de la regimul de protecție - Condiție privind lipsa unei «alte soluții satisfăcătoare» - Încredere legitimă)
   2009/C 267/27
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: D. Recchia, D. Lawunmi și P. Oliver, agenți)

      Pârâtă: Republica Malta (reprezentanți: S. Camilleri, D. Mangion, agenți și J. Bouckaert, avocați)

      Obiectul

   Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Încălcarea articolului 9 din Directiva 79/409/CEE a Consiliului din 2 aprilie 1979 privind conservarea păsărilor sălbatice (JO L 103, p. 1, Ediție specială, 15/vol. 1, p. 77) — Nerespectarea criteriilor stabilite de directivă pentru acordarea unei derogări prin care se autorizează vânătoarea de primăvară a prepelițelor și a turturelelor

      Dispozitivul

               1.

               Prin autorizarea deschiderii vânătorii la prepeliță (Coturnix coturnix) și la turturea (Streptopelia turtur) în perioada migrației de primăvară în anii 2004-2007, fără respectarea condițiilor stabilite la articolul 9 alineatul (1) din Directiva 79/409/CEE a Consiliului din 2 aprilie 1979 privind conservarea păsărilor sălbatice, astfel cum a fost modificată, pentru anii 2004-2006, prin Regulamentul (CE) nr. 807/2003 al Consiliului din 14 aprilie 2003 și, pentru anul 2007, prin Directiva 2006/105/CE a Consiliului din 20 noiembrie 2006, Republica Malta nu și a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul acestei directive.

               2.

               Obligă Republica Malta la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO 92, 12.4.2008.


title: Cauza F-46/07: Acțiune introdusă la 18 mai 2007 — Tzirani/Comisia Comunităților Europene

text:
               21.7.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 170/42

         Acțiune introdusă la 18 mai 2007 — Tzirani/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza F-46/07)
   (2007/C 170/81)
   Limba de procedură: franceza
   Părțile

      Reclamantă: Maria Tzirani (Bruxelles, Belgia) (reprezentant: E. Boigelot, avocat)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene
   Concluziile reclamantei

               —

               anularea deciziei adoptate de Comisie la 30 august 2006 de numire a domnului X în postul de director al Direcției „Statutul funcționarilor: politică, gestiune și consiliere” din Direcția generală „Administrație și Personal” și prin urmare de respingere a candidaturii reclamantei la acest post;

               —

               obligarea pârâtei la plata, cu titlu de despăgubiri pentru prejudiciul material și moral suferit și pentru prejudiciul adus carierei reclamantei, a unei sume de 25 000 de euro, suplimentată cu o rată a dobânzii de 7 % pe an începând cu 29 noiembrie 2006, data reclamației;

               —

               obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   După ce a solicitat și a obținut, în cauza T-45/04 (1), anularea deciziei Comisiei din 21 ianuarie 2003 de numire a domnului X în postul menționat mai sus, reclamanta contestă în prezent legitimitatea procedurii prin care, după această anulare, Comisia a numit din nou aceeași persoană în postul respectiv.
   În susținerea acțiunii sale, reclamanta invocă în primul rând încălcarea articolului 233 CE, în măsura în care Comisia nu ar fi luat măsurile necesare pentru executarea hotărârii Tribunalului de Primă Instanță. Într-adevăr, potrivit reclamantei, procedura ar fi trebuit redeschisă nu doar în stadiul final al interviului cu comisarul, ci chiar din stadiul evaluării eligibilității candidaților cu privire la criteriile stabilite în anunțul pentru ocuparea unui post vacant.
   Reclamanta invocă în plus încălcarea articolelor 7, 14, 29 și 45 din Statutul funcționarilor Comunităților Europene, nerespectarea mai multor principii generale de drept, precum și existența unui abuz de putere.

      (1)  Hotărârea Tribunalului de Primă Instanţă din 4 iulie 2006, Tzirani/Comisie (nepublicată încă în Recueil).