title: Cauza C-325/20: Hotărârea Curții (Camera a șasea) din 15 iulie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Conseil d'État – Franța) – BEMH, Conseil national des centres commerciaux/Premier ministre, Ministère de l’Économie, des Finances et de la Relance, Ministre de la cohésion des territoires et des relations avec les collectivités territoriales (Trimitere preliminară – Directiva 2006/123/CE – Articolul 14 punctul 6 – Libertatea de stabilire – Autorizație de exploatare comercială eliberată de un organism colegial – Organism compus printre altele din personalități calificate care reprezintă structura economică – Personalități care pot constitui sau reprezenta operatori concurenți ai solicitantului – Interzicere)

text:
               30.8.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 349/11

      Hotărârea Curții (Camera a șasea) din 15 iulie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Conseil d'État – Franța) – BEMH, Conseil national des centres commerciaux/Premier ministre, Ministère de l’Économie, des Finances et de la Relance, Ministre de la cohésion des territoires et des relations avec les collectivités territoriales
      (Cauza C-325/20) (1)

      (Trimitere preliminară - Directiva 2006/123/CE - Articolul 14 punctul 6 - Libertatea de stabilire - Autorizație de exploatare comercială eliberată de un organism colegial - Organism compus printre altele din personalități calificate care reprezintă structura economică - Personalități care pot constitui sau reprezenta operatori concurenți ai solicitantului - Interzicere)
      (2021/C 349/14)
      Limba de procedură: franceza

         Instanța de trimitere

      Conseil d'État

         Părțile din procedura principală

         Reclamante: BEMH, Conseil national des centres commerciaux

         Pârâți: Premier ministre, Ministère de l’Économie, des Finances et de la Relance, Ministre de la cohésion des territoires et des relations avec les collectivités territoriales

         Dispozitivul

      Articolul 14 punctul 6 din Directiva 2006/123/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 12 decembrie 2006 privind serviciile în cadrul pieței interne trebuie interpretat în sensul că se opune unei reglementări naționale care prevede prezența, în cadrul unui organism colegial competent să emită un aviz cu privire la acordarea unei autorizații de exploatare comercială, a unor personalități calificate care reprezintă structura economică a zonei de atracție comercială pertinentă, iar aceasta chiar dacă personalitățile menționate nu iau parte la votul privind cererea de autorizare și se limitează la a prezenta situația acestei structuri economice, precum și impactul proiectului în cauză asupra acesteia din urmă, în măsura în care concurenții actuali sau potențiali ai solicitantului participă la desemnarea personalităților respective.

         (1)  JO C 339, 12.10.2020.


title: Cauza C-267/21: Cerere de decizie preliminară introdusă de Înalta Curte de Casaţie şi Justiţie (România) la data de 23 aprilie 2021 – Uniqa Asigurări SA / Agenţia Naţională de Administrare Fiscală – Direcţia Generală de Soluţionare a Contestaţiilor, Direcţia Generală de Administrare a Marilor Contribuabili

text:
               30.8.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 349/15

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Înalta Curte de Casaţie şi Justiţie (România) la data de 23 aprilie 2021 – Uniqa Asigurări SA / Agenţia Naţională de Administrare Fiscală – Direcţia Generală de Soluţionare a Contestaţiilor, Direcţia Generală de Administrare a Marilor Contribuabili
      (Cauza C-267/21)
      (2021/C 349/19)
      Limba de procedură: română

         Instanţa de trimitere

      Înalta Curte de Casaţie şi Justiţie

         Părţile din acţiunea principală

         Reclamantă: Uniqa Asigurări SA

         Pârâte: Agenţia Naţională de Administrare Fiscală – Direcţia Generală de Soluţionare a Contestaţiilor, Direcţia Generală de Administrare a Marilor Contribuabili

         Întrebarea preliminară

      Dacă, în interpretarea dispozițiilor articolului 59 din Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată (1), serviciile de soluționare a daunelor prestate de către societățile corespondente pentru o societate de asigurare, în numele și pe seama acesteia din urmă, pot fi încadrate în categoria serviciilor prestate de consultanți, ingineri, birouri de consultanță, avocați, contabili și alte servicii similare, precum și prelucrările de date și furnizarea de informații?

         (1)  Directiva 2006/112 a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată (JO 2006 L 347, p. l, Ediție specială, 09/vol. 3, p. 7).


title: Cauza C-320/21 P: Recurs introdus la 21 mai 2021 de Ryanair DAC împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a zecea extinsă) din 14 aprilie 2021 în cauza T-379/20, Ryanair/Comisia (SAS, Suedia; Covid-19)

text:
               30.8.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 349/16

      Recurs introdus la 21 mai 2021 de Ryanair DAC împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a zecea extinsă) din 14 aprilie 2021 în cauza T-379/20, Ryanair/Comisia (SAS, Suedia; Covid-19)
      (Cauza C-320/21 P)
      (2021/C 349/20)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Recurentă: Ryanair DAC (reprezentanți: E. Vahida și F.-C. Laprévote, avocați, S. Rating, abogado, I.-G. Metaxas-Maranghidis, dikigoros, și V. Blanc, avocată)

         Celelalte părți din procedură: Comisia Europeană, Republica Franceză, Regatul Suediei, SAS AB

         Concluziile recurentei

      Recurenta solicită Curții:

                  —

                  anularea hotărârii atacate;

                  —

                  anularea, în temeiul articolelor 263 și 264 TFUE, a Deciziei C(2020) 2784 final a Comisiei din 24 aprilie 2020 privind ajutorul de stat SA.57061 (2020/N) – Suedia – Compensarea pagubelor provocate Scandinavian Airlines de pandemia de COVID-19; și

                  —

                  obligarea Comisiei la plata propriilor cheltuieli de judecată, precum și a celor efectuate de Ryanair, și obligarea intervenienților în primă instanță și în prezentul recurs (dacă este cazul) la plata propriilor cheltuieli de judecată

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea recursului formulat, recurenta invocă șase motive.
      Primul motiv: Tribunalul a săvârșit o eroare de drept prin faptul că a respins critica recurentei întemeiată pe încălcarea de către Comisie a cerinței potrivit căreia ajutorul acordat în temeiul articolului 107 alineatul (2) litera (b) TFUE nu este destinat reparării pagubelor suferite de o singură victimă.
      Al doilea motiv: Tribunalul a săvârșit o eroare de drept și a denaturat în mod vădit faptele în aplicarea articolului 107 alineatul (2) litera (b) TFUE și a principiului proporționalității în raport cu pagubele provocate SAS AB de pandemia de COVID-19.
      Al treilea motiv: Tribunalul a săvârșit o eroare de drept prin faptul că a respins critica recurentei întemeiată pe nerespectarea nejustificată a principiului nediscriminării.
      Al patrulea motiv: Tribunalul a săvârșit o eroare de drept și a denaturat în mod vădit faptele întrucât a respins critica formulată de recurentă privind încălcarea libertății de stabilire și a liberei prestări a serviciilor.
      Al cincilea motiv: Tribunalul a săvârșit o eroare de drept și a denaturat în mod vădit faptele în ceea ce privește neinițierea unei proceduri oficiale de investigare.
      Al șaselea motiv: Tribunalul a săvârșit o eroare de drept și a denaturat în mod vădit faptele în ceea ce privește lipsa motivării.


title: Cauza C-354/21: Cerere de decizie preliminară introdusă de Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Lituania) la 4 iunie 2021 – R.J.R./Valstybės įmonė Registrų centras

text:
               30.8.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 349/19

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Lituania) la 4 iunie 2021 – R.J.R./Valstybės įmonė Registrų centras
      (Cauza C-354/21)
      (2021/C 349/24)
      Limba de procedură: lituaniana

         Instanța de trimitere

      Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas

         Părțile din procedura principală

         Recurent: R.J.R.

         Intimat: Valstybės įmonė Registrų centras

         Întrebarea preliminară

      Articolul 1 alineatul (2) punctul (l) și articolul 69 alineatul (5) din Regulamentul (UE) nr. 650/2012 (1) al Parlamentului European și al Consiliului din 4 iulie 2012 privind competența, legea aplicabilă, recunoașterea și executarea hotărârilor judecătorești și acceptarea și executarea actelor autentice în materie de succesiuni și privind crearea unui certificat european de moștenitor trebuie interpretate în sensul că nu se opun unor norme juridice ale statului membru în care este situat imobilul potrivit cărora dreptul de proprietate poate fi înscris în registrul funciar pe baza unui certificat european de moștenitor numai în cazul în care toate informațiile necesare pentru înscriere sunt indicate în acest certificat european de moștenitor?

         (1)  JO 2012, L 201, p. 107


title: Cauza C-742/19: Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 15 iulie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Vrhovno sodišče Republike Slovenije – Slovenia) – B.K./Republika Slovenija (Ministrstvo za obrambo) [Trimitere preliminară – Protecția securității și a sănătății lucrătorilor – Organizarea timpului de lucru – Membri ai forțelor armate – Aplicabilitatea dreptului Uniunii – Articolul 4 alineatul (2) TUE – Directiva 2003/88/CE – Domeniu de aplicare – Articolul 1 alineatul (3) – Directiva 89/391/CEE – Articolul 2 alineatul (2) – Activități ale militarilor – Noțiunea de „timp de lucru” – Perioadă de gardă – Litigiu privind remunerația lucrătorului]

text:
               30.8.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 349/5

      Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 15 iulie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Vrhovno sodišče Republike Slovenije – Slovenia) – B.K./Republika Slovenija (Ministrstvo za obrambo)
      (Cauza C-742/19) (1)

      (Trimitere preliminară - Protecția securității și a sănătății lucrătorilor - Organizarea timpului de lucru - Membri ai forțelor armate - Aplicabilitatea dreptului Uniunii - Articolul 4 alineatul (2) TUE - Directiva 2003/88/CE - Domeniu de aplicare - Articolul 1 alineatul (3) - Directiva 89/391/CEE - Articolul 2 alineatul (2) - Activități ale militarilor - Noțiunea de „timp de lucru” - Perioadă de gardă - Litigiu privind remunerația lucrătorului)
      (2021/C 349/05)
      Limba de procedură: slovena

         Instanța de trimitere

      Vrhovno sodišče Republike Slovenije

         Părțile din procedura principală

         Recurent: B.K.

         Intimată: Republika Slovenija (Ministrstvo za obrambo)

         Dispozitivul

                  1)

                  Articolul 1 alineatul (3) din Directiva 2003/88/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 4 noiembrie 2003 privind anumite aspecte ale organizării timpului de lucru, citit în lumina articolului 4 alineatul (2) TUE, trebuie interpretat în sensul că o activitate de gardă desfășurată de un militar este exclusă din domeniul de aplicare al acestei directive:

                              —

                              fie atunci când activitatea menționată intervine în cadrul formării sale inițiale, al unui antrenament operațional sau al unei operațiuni militare propriu-zise;

                              —

                              fie atunci când constituie o activitate atât de specifică încât nu se pretează unui sistem de rotație a efectivelor care să permită asigurarea respectării cerințelor directivei respective;

                              —

                              fie atunci când rezultă, având în vedere ansamblul împrejurărilor pertinente, că această activitate este executată în cadrul unor evenimente excepționale, a căror gravitate și amploare necesită adoptarea unor măsuri indispensabile protecției vieții, sănătății, precum și securității colectivității și a căror bună executare ar fi compromisă dacă toate normele prevăzute de directiva menționată ar trebui respectate;

                              —

                              fie atunci când aplicarea directivei amintite unei astfel de activități, prin faptul că impune autorităților implicate să instituie un sistem de rotație sau de planificare a timpului de lucru, nu s-ar putea realiza decât în detrimentul bunei desfășurări a operațiunilor militare propriu-zise.

                  2)

                  Articolul 2 din Directiva 2003/88 trebuie interpretat în sensul că nu se opune ca o perioadă de gardă în care un militar este obligat să rămână în cazarma în care este repartizat, dar în care nu efectuează o muncă efectivă, să fie remunerată în mod diferit față de o perioadă de gardă în care efectuează prestații de muncă efectivă.

         (1)  JO C 19, 20.1.2020.


title: Cauza T-527/20: Hotărârea Tribunalului din 14 iulie 2021 – Aldi/EUIPO (CUCINA) [„Marcă a Uniunii Europene – Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurative CUCINA – Motive absolute de refuz – Lipsa caracterului distinctiv – Caracter descriptiv – Articolul 7 alineatul (1) literele (b) și (c) din Regulamentul (UE) 2017/1001”]

text:
               30.8.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 349/37

      Hotărârea Tribunalului din 14 iulie 2021 – Aldi/EUIPO (CUCINA)
      (Cauza T-527/20) (1)

      („Marcă a Uniunii Europene - Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurative CUCINA - Motive absolute de refuz - Lipsa caracterului distinctiv - Caracter descriptiv - Articolul 7 alineatul (1) literele (b) și (c) din Regulamentul (UE) 2017/1001”)
      (2021/C 349/51)
      Limba de procedură: germana

         Părțile

         Reclamantă: Aldi GmbH & Co. KG (Mülheim an der Ruhr, Germania) (reprezentanți: N. Lützenrath, C. Fürsen și M. Minkner, avocați)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentanți: A. Bosse și A. Söder, agenți)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a doua de recurs a EUIPO din 19 iunie 2020 (cauza R 463/2020-2), privind o cerere de înregistrare a semnului figurativ CUCINA ca marcă a Uniunii Europene.

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Obligă Aldi GmbH & Co. KG la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 329, 5.10.2020.


title: Cauza C-272/20 P: Recurs introdus la 19 iunie 2020 de Sebastian Veit împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a zecea) din 2 aprilie 2020 în cauza T-474/18, Sebastian Veit/Banca Centrală Europeană

text:
               3.11.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 371/6

      Recurs introdus la 19 iunie 2020 de Sebastian Veit împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a zecea) din 2 aprilie 2020 în cauza T-474/18, Sebastian Veit/Banca Centrală Europeană
      (Cauza C-272/20 P)
      (2020/C 371/03)
      Limba de procedură: germana

         Părțile

         Recurent: Sebastian Veit (reprezentant: K. Kujath, Rechtsanwalt)

         Cealaltă parte din procedură: Banca Centrală Europeană

         Concluziile recurentului

      Recurentul solicită Curții:

                  —

                  anularea Hotărârii Tribunalului din 2 aprilie 2020 în cauza T-474/18;

                  —

                  anularea Deciziei Băncii Centrale Europene din 3 ianuarie 2018 privind încadrarea recurentului cu începere de la 1 ianuarie 2018, astfel cum s-a stabilit prin decizia Băncii Centrale Europene din 25 mai 2018,

                  —

                  obligarea Băncii Centrale Europene la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      Hotărârea atacată încalcă dreptul Uniunii. Tribunalul a interpretat corect principiul egalității de tratament în temeiul articolelor 20, 51 alineatul (1) și 52 alineatul (1) din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene.
      În hotărârea Tribunalului s-a statuat în mod eronat că tratamentul inechitabil al candidaților interni și externi, aplicat de Banca Central Europeană în temeiul diferitor regimuri de încadrare într-o tranșă salarială, era justificat și proporțional.
      Jurisprudența Curții privind interpretarea dispozițiilor din Statut referitoare la încadrarea în grad a unui funcționar în serviciul activ, pe care Tribunalul a aplicat-o prin analogie, nu corespunde situației de fapt care stă la baza litigiului.


title: Cauza C-430/20 P: Recurs introdus la 11 septembrie 2020 de Christoph Klein împotriva Ordonanţei Tribunalului (Camera a noua) din 2 iulie 2020 în cauza T-562/19, Christoph Klein/Comisia Europeană

text:
               3.11.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 371/7

      Recurs introdus la 11 septembrie 2020 de Christoph Klein împotriva Ordonanţei Tribunalului (Camera a noua) din 2 iulie 2020 în cauza T-562/19, Christoph Klein/Comisia Europeană
      (Cauza C-430/20 P)
      (2020/C 371/04)
      Limba de procedură: germana

         Părțile

         Recurent: Christoph Klein (reprezentant: H.-J. Ahlt, avocat)

         Cealaltă parte din procedură: Comisia Europeană

         Concluziile recurentului

      Recurentul solicită Curții:

                  —

                  anularea Ordonanței Tribunalului (Camera a noua) din 2 iulie 2020 în cauza T-562/19

                  —

                  constatarea admisibilității acțiunii şi a încălcării tratatului de către Comisia Europeană prin inactivitatea sa în procedura de salvgardare introdusă la 7 ianuarie 1998 de Republica Federală Germania privind dispozitivul medical marca CE „Inhaler Broncho-Air” şi prin neadoptarea unei decizii în temeiul articolului 8 alineatul (2) din Directiva 93/42/CEE (1),

                  —

                  cu titlu subsidiar, anularea ordonanței Tribunalului şi trimiterea cauzei spre rejudecare la Tribunal,

                  —

                  obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      Recurentul arată că Tribunalul a denaturat situația de fapt şi mijloacele de probă, că nu a încadrat corect faptele şi a încălcat dreptul Uniunii, în special articolul 265 TFUE şi dreptul de a fi ascultat, întrucât a considerat acțiunea ca fiind tardiv introdusă şi nu i s-a recunoscut calitatea procesuală activă.
      În continuare, Tribunalul a interpretat eronat dreptul Uniunii şi a încălcat articolul 8 alineatul (2) din Directiva 93/42.
      În sfârșit, ordonanța atacată a Tribunalului este viciată pentru nemotivare.

         (1)  Directiva 93/42/CEE a Consiliului din 14 iunie 1993 privind dispozitivele medicale (JO 1993, L 169, p. 1, Ediţie specială, 13/vol. 11, p. 244).


title: Cauzele conexate T-778/16 și T-892/16: Hotărârea Tribunalului din 15 iulie 2020 – Irlanda și alții/Comisia [„Ajutoare de stat – Ajutor pus în aplicare de Irlanda – Decizie prin care ajutorul este declarat incompatibil cu piața internă și nelegal și prin care se dispune recuperarea acestuia – Soluții fiscale anticipate – Avantaje fiscale selective – Principiul concurenței depline”]

text:
               3.11.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 371/8

      Hotărârea Tribunalului din 15 iulie 2020 – Irlanda și alții/Comisia
      (Cauzele conexate T-778/16 și T-892/16) (1)

      („Ajutoare de stat - Ajutor pus în aplicare de Irlanda - Decizie prin care ajutorul este declarat incompatibil cu piața internă și nelegal și prin care se dispune recuperarea acestuia - Soluții fiscale anticipate - Avantaje fiscale selective - Principiul concurenței depline”)
      (2020/C 371/05)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă în cauza T-778/16: Irlanda (reprezentanți: K. Duggan, M. Browne, J. Quaney, M. A. Joyce, agenți, asistați de P. Gallagher, M. Collins, SC, P. Baker, QC, S. Kingston, C. Donnelly, A. Goodman și B. Doherty, barristers)

         Reclamante în cauza T-892/16: Apple Sales International (Cork, Irlanda), Apple Operations Europe (Cork) (reprezentanți: A. von Bonin, E. van der Stok, avocați, D. Beard, QC, A. Bates, L. Osepciu și J. Bourke, barristers)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: P.-J. Loewenthal și R. Lyal, agenți)

         Intervenient în cauza T-778/16 în susținerea reclamantei: Marele Ducat al Luxemburgului (reprezentanți: T. Uri, în calitate de agent, asistat de D. Waelbroeck și S. Naudin, avocați)

         Intervenientă în cauza T-892/16 în susținerea reclamantelor: Irlanda (reprezentanți: K. Duggan, J. Quaney, M. Browne, M. A. Joyce, asistați de P. Gallagher, M. Collins, P. Baker, S. Kingston, C. Donnelly și B. Doherty)

         Intervenientă în cauza T-778/16 în susținerea pârâtei: Republica Polonă (reprezentanți: B. Majczyna, M. Rzotkiewicz și A. Kramarczyk-Szaładzińska, agenți)

         Intervenientă în cauza T-892/16 în susținerea pârâtei: Autoritatea de Supraveghere AELS (reprezentanți: C. Zatschler, M. Sánchez Rydelski și C. Simpson, agenți)

         Obiectul

      Cereri întemeiate pe articolul 263 TFUE prin care se solicită anularea Deciziei (UE) 2017/1283 a Comisiei din 30 august 2016 privind ajutorul de stat SA.38373 (2014/C) (ex 2014/NN) (ex 2014/CP) pus în aplicare de Irlanda în favoarea Apple (JO 2017, L 187, p. 1)

         Dispozitiv

                  1)

                  Conexează cauzele T-778/16 și T-892/16 în vederea pronunțării prezentei hotărâri.

                  2)

                  Anulează Decizia (UE) 2017/1283 a Comisiei din 30 august 2016 privind ajutorul de stat SA.38373 (2014/C) (ex 2014/NN) (ex 2014/CP) pus în aplicare de Irlanda în favoarea Apple.

                  3)

                  Comisia Europeană suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de Irlanda, în cauza T-778/16, și pe cele efectuate de Apple Sales International și de Apple Operations Europe.

                  4)

                  Irlanda, în cauza T-892/16 și Marele Ducat al Luxemburgului, Republica Polonă și Autoritatea de Supraveghere AELS suportă propriile cheltuieli de judecată.

         (1)  JO C 38, 6.2.2017.


title: Cauza T-371/19: Hotărârea Tribunalului din 15 iulie 2020 – Itinerant Show Room/EUIPO – Save the Duck (FAKE DUCK) [„Marcă a Uniunii Europene – Procedură de opoziție – Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurative FAKE DUCK – Marca Uniunii Europene figurativă anterioară SAVE THE DUCK – Motiv relativ de refuz – Risc de confuzie – Public relevant – Similitudinea produselor și serviciilor – Similitudinea semnelor – Apreciere globală a riscului de confuzie – Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001”]

text:
               3.11.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 371/9

      Hotărârea Tribunalului din 15 iulie 2020 – Itinerant Show Room/EUIPO – Save the Duck (FAKE DUCK)
      (Cauza T-371/19) (1)

      („Marcă a Uniunii Europene - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurative FAKE DUCK - Marca Uniunii Europene figurativă anterioară SAVE THE DUCK - Motiv relativ de refuz - Risc de confuzie - Public relevant - Similitudinea produselor și serviciilor - Similitudinea semnelor - Apreciere globală a riscului de confuzie - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001”)
      (2020/C 371/07)
      Limba de procedură: italiana

         Părțile

         Reclamantă: Itinerant Show Room Srl (San Giorgio in Bosco, Italia) (reprezentanți: A. Visentin, M. Cartella și B. Cartella, avocați)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentant: M. Capostagno, agent)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO, intervenientă la Tribunal: Save the Duck SpA (Milano, Italia) (reprezentant: M. De Vietro, avocată)

         Obiectul

      Acţiune formulată împotriva Deciziei Camerei întâi de recurs a EUIPO din 5 aprilie 2019 (cauza R 1117/2018-1) privind o procedură de opoziție între Forest Srl și Itinerant Show Room

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Obligă Itinerant Show Room S.r.l. la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 263, 5.8.2019.


title: Cauza T-376/17: Ordonanța Tribunalului din 17 august 2020 – Polonia/Comisia („FEGA și FEADR – Suspendarea unei asistențe financiare – Ajutoare pentru recunoașterea preliminară a grupurilor de producători din sectorul fructelor și legumelor – Dispariția interesului de a exercita acțiunea – Nepronunțare asupra fondului”)

text:
               3.11.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 371/10

      Ordonanța Tribunalului din 17 august 2020 – Polonia/Comisia
      (Cauza T-376/17) (1)

      („FEGA și FEADR - Suspendarea unei asistențe financiare - Ajutoare pentru recunoașterea preliminară a grupurilor de producători din sectorul fructelor și legumelor - Dispariția interesului de a exercita acțiunea - Nepronunțare asupra fondului”)
      (2020/C 371/08)
      Limba de procedură: polona

         Părțile

         Reclamantă: Republica Polonă (reprezentanți: B. Majczyna, B. Paziewska, M. Pawlicka și K. Straś, agenți)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: X. Lewis, M. Kaduczak și A. Stobiecka-Kuik, agenți)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE prin care se solicită anularea Deciziei de punere în aplicare C(2017) 2104 final a Comisiei din 4 aprilie 2017 de prelungire a suspendării plăților lunare în favoarea Republicii Polone în ceea ce privește ajutoarele pentru recunoașterea preliminară a grupurilor de producători din sectorul fructelor și legumelor, din cadrul Fondului European de Garantare Agricolă.

         Dispozitivul

                  1)

                  Constată că nu este necesar să se pronunțe asupra acțiunii.

                  2)

                  Fiecare parte suportă propriile cheltuieli de judecată.

         (1)  JO C 269, 14.8.2017.


title: Cauza T-755/18: Ordonanța Tribunalului din 20 august 2020 – FL Brüterei M-V și alții/Comisia („Acțiune în anulare și în despăgubire – Agricultură ecologică – Producție animalieră – Reguli excepționale de producție aplicabile în cazul indisponibilității inputurilor agricole ecologice – Utilizarea animalelor neecologice – Prelungirea perioadei de aplicare a regulilor excepționale de producție – Lipsa afectării directe – Lipsa unei încălcări suficient de grave a unei norme de drept care conferă drepturi particularilor – Acțiune în parte vădit inadmisibilă și în parte vădit nefondată”)

text:
               3.11.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 371/10

      Ordonanța Tribunalului din 20 august 2020 – FL Brüterei M-V și alții/Comisia
      (Cauza T-755/18) (1)

      („Acțiune în anulare și în despăgubire - Agricultură ecologică - Producție animalieră - Reguli excepționale de producție aplicabile în cazul indisponibilității inputurilor agricole ecologice - Utilizarea animalelor neecologice - Prelungirea perioadei de aplicare a regulilor excepționale de producție - Lipsa afectării directe - Lipsa unei încălcări suficient de grave a unei norme de drept care conferă drepturi particularilor - Acțiune în parte vădit inadmisibilă și în parte vădit nefondată”)
      (2020/C 371/09)
      Limba de procedură: germana

         Părțile

         Reclamante: FL Brüterei M-V GmbH (Finkenthal, Germania), Erdegut GmbH (Finkenthal), Ökofarm Groß Markow GmbH (Lelkendorf, Germania) (reprezentant: H. Schmidt, avocat)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: A. Dawes, B. Eggers și B. Hofstötter, agenți)

         Obiectul

      Pe de o parte, cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE prin care se solicită anularea articolului 1 alineatul (4) din Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2018/1584 al Comisiei din 22 octombrie 2018 de modificare a Regulamentului (CE) nr. 889/2008 de stabilire a normelor de aplicare a Regulamentului (CE) nr. 834/2007 al Consiliului privind producția ecologică și etichetarea produselor ecologice în ceea ce privește producția ecologică, etichetarea și controlul (JO 2018, L 264, p. 1) și, pe de altă parte, cerere întemeiată pe articolul 268 TFUE prin care se solicită repararea, în primul rând, a prejudiciului pretins suferit de reclamante ca urmare a adoptării articolului menționat și, în al doilea rând, a prejudiciului pretins suferit de FL Brüterei M-V ca urmare a omisiunii Comisiei de a asigura respectarea de către autoritățile din Țările de Jos a articolului 42 din Regulamentul (CE) nr. 889/2008 al Comisiei din 5 septembrie 2008 de stabilire a normelor de aplicare a Regulamentului (CE) nr. 834/2007 al Consiliului privind producția ecologică și etichetarea produselor ecologice în ceea ce privește producția ecologică, etichetarea și controlul (JO 2008, L 250, p. 1).

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Obligă FL Brüterei M-V GmbH, Erdegut GmbH și Ökofarm Groß Markow GmbH la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 93, 11.3.2019.


title: Cauza T-22/19: Ordonanța Tribunalului din 25 iunie 2020 – Roser Noguer Enríquez și alții/Comisia („Acțiune în despăgubire – Acordul monetar dintre Uniune și Principatul Andorra – Pretinsă neglijență a Comisiei cu privire la conținutul acordului – Pretinsă neglijență a Comisiei în monitorizarea punerii în aplicare a acordului – Acțiune vădit nefondată”)

text:
               3.11.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 371/11

      Ordonanța Tribunalului din 25 iunie 2020 – Roser Noguer Enríquez și alții/Comisia
      (Cauza T-22/19) (1)

      („Acțiune în despăgubire - Acordul monetar dintre Uniune și Principatul Andorra - Pretinsă neglijență a Comisiei cu privire la conținutul acordului - Pretinsă neglijență a Comisiei în monitorizarea punerii în aplicare a acordului - Acțiune vădit nefondată”)
      (2020/C 371/10)
      Limba de procedură: spaniola

         Părțile

         Reclamanți: Roser Noguer Enríquez (Andorra-la-Vella, Andora), TB, Successors d’Higini Cierco García, SA (Andorra-la-Viella, Cierco Martínez 2 2003, SL (Andorra-la-Viella) (reprezentanți: J. Álvarez González și S. San Felipe Menéndez, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: D. Triantafyllou și J. Baquero Cruz, agenți)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 268 TFUE prin care se urmărește repararea prejudiciului pretins suferit de reclamanți ca urmare, pe de o parte, a neglijenței Comisiei în monitorizarea punerii în aplicare a Acordului monetar încheiat la 30 iunie 2011 între Uniunea Europeană și Principatul Andorra și, pe de altă parte, a neglijenței de care a dat dovadă Comisia cu privire la conținutul acestui acord.

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  O obligă pe doamna Roser Noguer Enríquez, pe TB, Successors d’Higini Cierco García, SA și Cierco Martínez 2 2003, SL, la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 82, 4.3.2019.


title: Cauza T-190/19: Ordonanța Tribunalului din 17 august 2020 – BF/Comisia [„Acțiune în constatarea abținerii de a acționa – Ajutoare de stat – Exploatarea instalațiilor de aprovizionare cu apă și de canalizare – Examinare preliminară a unui pretins ajutor de stat acordat de autoritățile germane – A doua invitație de a acționa – Luare de poziție a Comisiei – Articolul 12 alineatul (1) al doilea paragraf din Regulamentul (UE) 2015/1589 – Articolul 24 alineatul (2) din Regulamentul 2015/1589 – Termen de introducere a acțiunii – Inadmisibilitate vădită”]

text:
               3.11.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 371/12

      Ordonanța Tribunalului din 17 august 2020 – BF/Comisia
      (Cauza T-190/19) (1)

      („Acțiune în constatarea abținerii de a acționa - Ajutoare de stat - Exploatarea instalațiilor de aprovizionare cu apă și de canalizare - Examinare preliminară a unui pretins ajutor de stat acordat de autoritățile germane - A doua invitație de a acționa - Luare de poziție a Comisiei - Articolul 12 alineatul (1) al doilea paragraf din Regulamentul (UE) 2015/1589 - Articolul 24 alineatul (2) din Regulamentul 2015/1589 - Termen de introducere a acțiunii - Inadmisibilitate vădită”)
      (2020/C 371/11)
      Limba de procedură: germana

         Părțile

         Reclamantă: BF (reprezentanți: S. Gesterkamp, avocat, și C. Koenig, profesor)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: P. Němečková și K.-P. Wojcik, agenți)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 265 TFUE prin care se solicită constatarea faptului că Comisia s-a abținut în mod nelegal să adopte o decizie de închidere a procedurii de examinare preliminară privind un pretins ajutor de stat acordat de autoritățile germane în favoarea societății A, pe de o parte, și a societății B, pe de altă parte.

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea ca fiind vădit inadmisibilă.

                  2)

                  BF suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și cheltuielile de judecată efectuate de Comisia Europeană.

         (1)  JO C 213, 24.6.2019.


title: Cauza T-272/19: Ordonanța Tribunalului din 31 iulie 2020 – TO/SEAE („Acțiune în anulare și în despăgubire – Funcție publică – Agenți contractuali – Refuzul angajării ca urmare a inaptitudinii pentru exercitarea atribuțiilor – Termene de introducere a acțiunii – Caracter de ordine publică – Tardivitate – Calculul termenului – Stabilirea datei de la care persoana interesată putea lua cunoștință de conținutul deciziei – Inadmisibilitate vădită”)

text:
               3.11.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 371/12

      Ordonanța Tribunalului din 31 iulie 2020 – TO/SEAE
      (Cauza T-272/19) (1)

      („Acțiune în anulare și în despăgubire - Funcție publică - Agenți contractuali - Refuzul angajării ca urmare a inaptitudinii pentru exercitarea atribuțiilor - Termene de introducere a acțiunii - Caracter de ordine publică - Tardivitate - Calculul termenului - Stabilirea datei de la care persoana interesată putea lua cunoștință de conținutul deciziei - Inadmisibilitate vădită”)
      (2020/C 371/12)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamantă: TO (reprezentant: É. Boigelot, avocat)

         Pârât: Serviciului European de Acțiune Externă (reprezentanți: S. Marquardt și R. Spac, agenți)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 270 TFUE prin care se solicită, pe de o parte, anularea, în primul rând, a deciziei SEAE din 15 iunie 2018 prin care reclamanta era informată că nu îndeplinea toate condițiile de angajare prevăzute la articolul 82 din Regimul aplicabil celorlalți agenți ai Uniunii Europene și că nu putea fi recrutată ca agent contractual la SEAE și, în al doilea rând, a deciziei aceleiași autorități din 14 ianuarie 2019 de respingere a reclamației sale din 14 septembrie 2018 și, pe de altă parte, obținerea reparării prejudiciului pe care reclamanta pretinde că l-ar fi suferit.

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea ca vădit inadmisibilă.

                  2)

                  O obligă pe TO la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 213, 24.6.2019.


title: Cauza T-604/19: Ordonanța Tribunalului din 3 august 2020 – Inova Semiconductors GmbH/EUIPO – Venta Servicio LED (ISELED) („Marcă a Uniunii Europene – Renunțare la desemnarea Uniunii Europene cu titlu de înregistrare internațională – Dispariția obiectului litigiului – Nepronunțare asupra fondului”)

text:
               3.11.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 371/13

      Ordonanța Tribunalului din 3 august 2020 – Inova Semiconductors GmbH/EUIPO – Venta Servicio LED (ISELED)
      (Cauza T-604/19) (1)

      („Marcă a Uniunii Europene - Renunțare la desemnarea Uniunii Europene cu titlu de înregistrare internațională - Dispariția obiectului litigiului - Nepronunțare asupra fondului”)
      (2020/C 371/14)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Inova Semiconductors GmbH (München, Germania) (reprezentant: T. Schmidpeter, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentant: S. Palmero Cabezas, agent)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO: Venta Servicio LED, SL (Martorell, Spania)

         Obiectul

      Acţiune formulată împotriva Deciziei Camerei întâi de recurs a EUIPO din 25 iunie 2019 (cauza R 2149/2018-1) privind o procedură de opoziție între Venta Servicio LED și Inova Semiconductors

         Dispozitivul

                  1)

                  Constată că nu este necesar să se pronunțe asupra acțiunii.

                  2)

                  Inova Semiconductors GmbH suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO).

         (1)  JO C 363, 28.10.2019.


title: Cauza T-613/19: Ordonanța Tribunalului din 2 septembrie 2020 – ENIL Brussels Office și alții/Comisia [„Acțiune în anulare – FEDR – Programul operațional «Regiuni în dezvoltare» – Axa prioritară nr. 5 (Infrastructură socială regională) – Subvenție pentru a sprijini dezinstituționalizarea serviciilor pentru adulți și persoanele cu dizabilități – Refuzul suspendării cererii de propuneri la solicitarea unor organizații pentru apărarea și reprezentarea persoanelor cu dizabilități – Act care nu este supus căilor de atac – Inadmisibilitate”]

text:
               3.11.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 371/14

      Ordonanța Tribunalului din 2 septembrie 2020 – ENIL Brussels Office și alții/Comisia
      (Cauza T-613/19) (1)

      („Acțiune în anulare - FEDR - Programul operațional «Regiuni în dezvoltare» - Axa prioritară nr. 5 (Infrastructură socială regională) - Subvenție pentru a sprijini dezinstituționalizarea serviciilor pentru adulți și persoanele cu dizabilități - Refuzul suspendării cererii de propuneri la solicitarea unor organizații pentru apărarea și reprezentarea persoanelor cu dizabilități - Act care nu este supus căilor de atac - Inadmisibilitate”)
      (2020/C 371/15)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamante: European Network on Independent Living Brussels Office (ENIL Brussels Office) (Bruxelles, Belgia), Validity Foundation-Mental Disability Advocacy Centre (Budapesta, Ungaria), Center for Independent Living Association (Sofia, Bulgaria) (reprezentanți: B. Van Vooren și L. Gorywoda, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: S. Pardo Quintillán și J. Hradil, agenți)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE prin care se solicită anularea scrisorii Comisiei din 24 mai 2019 prin care această instituție s-a poziționat cu privire la invitația de a acționa care i-a fost adresată de reclamante în temeiul articolului 265 TFUE prin scrisoarea din 26 aprilie 2019 și care urmărea în esență suspendarea de către Comisie a cererii de propuneri pentru acordarea de subvenții în cadrul procedurii „Sprijin pentru dezinstituționalizarea serviciilor sociale pentru persoanele în vârstă și pentru persoanele cu dizabilități” (BG16RFOP0001-5.002) și a tuturor plăților aferente acesteia.

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea ca inadmisibilă.

                  2)

                  Obligă European Network on Independent Living Brussels Office (ENIL Brussels Office), Validity Foundation-Mental Disability Advocacy Centre și Center for Independent Living Association la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 413, 9.12.2019.


title: Cauza T-801/19: Ordonanța Tribunalului din 2 septembrie 2020 – DTE Systems/EUIPO – Speed-Buster (PedalBox +) [„Acțiune în anulare – Marcă a Uniunii Europene – Procedură de declarare a nulității – Marca Uniunii Europene verbală PedalBox + – Motiv absolut de refuz – Caracter descriptiv – Abuz de drept – Articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 – Acțiune vădit nefondată”]

text:
               3.11.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 371/15

      Ordonanța Tribunalului din 2 septembrie 2020 – DTE Systems/EUIPO – Speed-Buster (PedalBox +)
      (Cauza T-801/19) (1)

      („Acțiune în anulare - Marcă a Uniunii Europene - Procedură de declarare a nulității - Marca Uniunii Europene verbală PedalBox + - Motiv absolut de refuz - Caracter descriptiv - Abuz de drept - Articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 - Acțiune vădit nefondată”)
      (2020/C 371/16)
      Limba de procedură: germana

         Părțile

         Reclamantă: DTE Systems GmbH (Recklinghausen, Germania) (reprezentant: U. Vietmeyer, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentant: S. Hanne, agent)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO, intervenientă la Tribunal: Speed-Buster GmbH & Co. KG (Sinzig, Germania) (reprezentant: C. Gries, avocat)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei întâi de recurs a EUIPO din 5 septembrie 2019 (cauza R 1934/2018-1) privind o procedură de declarare a nulității între Speed-Buster și DTE Systems

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Obligă DTE Systems GmbH la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 27, 27.1.2020.


title: Cauza T-162/20 R: Ordonanța președintelui Tribunalului din 12 august 2020 – Indofil Industries (Netherlands)/EFSA [„Măsuri provizorii – Produse fitosanitare – Regulamentul (CE) nr. 1107/2009 – Publicarea concluziilor examinării efectuate de EFSA cu privire la reexaminarea aprobării substanței active mancozeb – Cerere de aplicare a regimului de confidențialitate cu privire la anumite fragmente – Refuzul de a aplica regimul de confidențialitate – Cerere de măsuri provizorii – Lipsa fumus boni iuris”]

text:
               3.11.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 371/15

      Ordonanța președintelui Tribunalului din 12 august 2020 – Indofil Industries (Netherlands)/EFSA
      (Cauza T-162/20 R)
      („Măsuri provizorii - Produse fitosanitare - Regulamentul (CE) nr. 1107/2009 - Publicarea concluziilor examinării efectuate de EFSA cu privire la reexaminarea aprobării substanței active mancozeb - Cerere de aplicare a regimului de confidențialitate cu privire la anumite fragmente - Refuzul de a aplica regimul de confidențialitate - Cerere de măsuri provizorii - Lipsa fumus boni iuris”)
      (2020/C 371/17)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Indofil Industries (Netherlands) BV (Amsterdam, Țările de Jos) (reprezentanți: C. Mereu și S. Englebert, avocați)

         Pârâtă: Autoritatea Europeană pentru Siguranța Alimentară (reprezentanți: D. Detken și S. Gabbi, agenți, asistați de G. Rusconi și O. Cesana, avocați)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolele 278 și 279 TFUE prin care se solicită suspendarea executării Deciziei EFSA/LA/DEC/22911258/2020 a EFSA din 28 ianuarie 2020 privind cererea de reexaminare internă a deciziei referitoare la cererile reclamantei de aplicare a regimului de confidențialitate în privința concluziilor examinării inter pares a riscului asociat substanței active mancozeb.

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge cererea de măsuri provizorii.

                  2)

                  Revocă ordonanța din 7 aprilie 2020 dată în cauza T-162/20 R.

                  3)

                  Cererea privind cheltuielile de judecată se soluționează odată cu fondul.


title: Cauza T-358/20 R: Ordonanța președintelui Tribunalului din 18 august 2020 – Net Technologies Finland Oy/REA („Măsuri provizorii – Acord de grant încheiat în cadrul celui de Al șaptelea program-cadru pentru activități de cercetare, de dezvoltare tehnologică și demonstrative (2007-2013) – Rambursarea sumelor plătite – Note de debit – Cerere de suspendare a executării – Lipsa urgenței”)

text:
               3.11.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 371/16

      Ordonanța președintelui Tribunalului din 18 august 2020 – Net Technologies Finland Oy/REA
      (Cauza T-358/20 R)
      („Măsuri provizorii - Acord de grant încheiat în cadrul celui de Al șaptelea program-cadru pentru activități de cercetare, de dezvoltare tehnologică și demonstrative (2007-2013) - Rambursarea sumelor plătite - Note de debit - Cerere de suspendare a executării - Lipsa urgenței”)
      (2020/C 371/18)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Net Technologies Finland Oy (Helsinki, Finlanda) (reprezentanți: S. Pappas și N. Kyriazopoulou, avocați)

         Pârâtă: Agenția Executivă pentru Cercetare (reprezentanți: S. Payan-Lagrou și V. Canetti, agenți, asistați de M. Le Berre, avocat)

         Obiectul

      Demande fondée sur les articles 278 et 279 TFUE et tendant au sursis à l’exécution de deux notes de débit de la REA du 7 mai 2020 concernant le versement par la requérante d’un montant total de 188 477,27 euros à échéance le 22 juin 2020.

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge cererea de măsuri provizorii.

                  2)

                  Revocă ordonanța din 18 iunie 2020, Net Technologies Finland/REA (T-358/20 R).

                  3)

                  Cererea privind cheltuielile de judecată se soluționează odată cu fondul.


title: Cauza T-494/20: Acțiune introdusă la 27 iulie 2020 – Satabank/BCE

text:
               3.11.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 371/16

      Acțiune introdusă la 27 iulie 2020 – Satabank/BCE
      (Cauza T-494/20)
      (2020/C 371/19)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Satabank plc (St. Julians, Malta) (reprezentant: O. Behrends, avocat)

         Pârâtă: Banca Centrală Europeană (BCE)

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei din 15 mai 2020 prin care BCE a refuzat să preia supravegherea directă și să dea instrucțiuni persoanei competente pentru a se asigura că băncii nu i se mai refuză accesul la spațiile, informațiile, sistemele, dosarele, documentele, personalul și resursele sale;

                  —

                  obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamanta invocă opt motive.

                  1.

                  Primul motiv, întemeiat pe faptul că BCE a reținut în mod eronat că acțiunea solicitată depășește competențele sale și de asemenea nu a prezentat o motivare suficientă a deciziei sale.

                  2.

                  Al doilea motiv, întemeiat pe faptul că decizia atacată încalcă dreptul reclamantei în temeiul articolului 47 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene.

                  3.

                  Al treilea motiv, întemeiat pe faptul că BCE a încălcat dreptul reclamantei în temeiul articolului 41 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene.

                  4.

                  Al patrulea motiv, întemeiat pe faptul că BCE a încălcat dreptul reclamantei în temeiul articolului 17 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene.

                  5.

                  Al cincilea motiv, întemeiat pe faptul că BCE a încălcat dreptul reclamantei în temeiul articolului 16 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene.

                  6.

                  Al șaselea motiv, întemeiat pe faptul că BCE și-a încălcat obligațiile în temeiul articolului 6 alineatul (5) litera (b) din Regulamentul (UE) nr. 1024/2013 al Consiliului (1) și al articolului 67 din Regulamentul (UE) nr. 468/2014 (2) al Băncii Centrale Europene.

                  7.

                  Al șaptelea motiv, întemeiat pe faptul că BCE a încălcat principiul potrivit căruia trebuia să acționeze într-un mod în care să facă posibilă respectarea obligațiilor de natură reglementară.

                  8.

                  Al optulea motiv, prin care se invocă faptul că BCE a săvârșit un abuz de putere (détournement de pouvoir).

         (1)  Regulamentul (UE) nr. 1024/2013 al Consiliului din 15 octombrie 2013 de conferire a unor atribuții specifice Băncii Centrale Europene în ceea ce privește politicile legate de supravegherea prudențială a instituțiilor de credit (JO 2013, L 287, p. 63).

         (2)  Regulamentul (UE) nr. 468/2014 al Băncii Centrale Europene din 16 aprilie 2014 de instituire a cadrului de cooperare la nivelul Mecanismului unic de supraveghere între Banca Centrală Europeană și autoritățile naționale competente și cu autoritățile naționale desemnate (Regulamentul-cadru privind MUS) (JO 2014, L 141, p. 1).


title: Cauza T-533/20: Acțiune introdusă la 24 august 2020 – Green Power Technologies/Comisia și Grupul ECSEL

text:
               3.11.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 371/17

      Acțiune introdusă la 24 august 2020 – Green Power Technologies/Comisia și Grupul ECSEL
      (Cauza T-533/20)
      (2020/C 371/20)
      Limba de procedură: spaniola

         Părțile

         Reclamantă: Green Power Technologies, S.L. (Bollullos de la Mitación, Spania) (reprezentanți: A. León González și A. Martínez Solís, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană şi Grupul ECSEL

         Concluziile

      Reclamantul solicită Tribunalului:

                  —

                  să se constate că, prin raportul său din 9.7.2018, prin decizia de ratificare a acestui raport prin e-mailul din 12.6.2020 şi prin comportamentul său din prezenta cauză, OLAF a încălcat acquis-ul Uniunii Europene şi, în consecință, să se anuleze raportul menționat;

                  —

                  să se constate că GPTECH şi-a îndeplinit în mod corect obligațiile contractuale care îi reveneau în temeiul proiectelor POLLUX (100205), IoE (269374), MOTORBRAIN (270693) şi AGATE (325630); în consecință, să fie declarate drept eligibile cheltuielile a căror recuperare se solicită prin nota de debit 4440200016 emisă de ECSEL;

                  —

                  în temeiul celor de mai sus, să se constate că reclamația formulată de ECSEL privind suma de 200 930,35 euro este nefondată şi inadmisibilă şi, din acest motiv, să se anuleze nota de debit emisă de ECSEL, precum şi scrisoarea de preinformare din 20.1.2019 care stă la baza ei;

                  —

                  în subsidiar, în cazul în care nu se dispune anularea notei de debit, constatarea răspunderii Comisiei pentru îmbogățire fără justă cauză;

                  —

                  obligarea Comisiei şi a ECSEL la plata cheltuielilor de judecată sau, în cazul în care nu sunt admise pretențiile, neobligarea reclamantei la plata cheltuielilor de judecată, ținând cont de complexitatea prezentei cauze, precum şi de îndoielile de fapt şi de drept pe care le ridică aceasta.

         Motivele și principalele argumente

      Prezentul recurs conține solicitări de anulare şi de despăgubire întemeiate pe articolul 272 TFUE. Pentru respectarea acestei ultime pretenții, se solicită Tribunalului recunoașterea imposibilității de a obliga rambursarea cuantumurilor prezumat datorate şi daunele şi dobânzile indicate în nota de debit emisă de ECSEL.
      În susținerea acțiunii, reclamantul invocă cinci motive.

                  1.

                  Primul motiv întemeiat pe încălcarea drepturilor fundamentale ale Uniunii Europene de către OLAF şi ECSEL, în sensul că aplicabilitatea generală a respectivelor drepturi are drept consecință faptul că niciunul dintre aceste organisme nu poate avea comportamente care ar încălca drepturile fundamentale şi acquis-ul ale Uniunii.

                  2.

                  Al doilea motiv, întemeiat pe faptul că OLAF ignoră modul de operare curentă a GPTECH şi nu a recurs la experţi tehnici în i + d care să permită înțelegerea acestui mod de operare.

                  3.

                  Al treilea motiv, întemeiat pe faptul că OLAF nu a ținut cont de susținerile formulate de GPTECH şi nu a remis anexele pe care şi-a întemeiat decizia, ceea ce constituie o încălcare a dreptului la bună administrare (articolul 41 din Cartă) şi a dreptului la apărare (articolele 47 şi 48 din Cartă).

                  4.

                  Al patrulea motiv, întemeiat pe eligibilitatea cheltuielilor a căror recuperare se solicită prin intermediul notei de debit în discuție şi pe încălcarea articolelor II.4, II.7 alineatul 1, II.14 alineatul 1 literele a), b), c) şi f) şi a articolului II.15 din Convenția de subvenționare a celui de al șaptelea program-cadru de cercetare.

                  5.

                  Al cincilea motiv, întemeiat pe îmbogățirea fără justă cauză a ECSEL, în măsura în care proiectele au fost finalizat în mod corespunzător cerințelor legale.


title: Cauza T-552/20: Acțiune introdusă la 2 septembrie 2020 – MD/Comisia

text:
               3.11.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 371/18

      Acțiune introdusă la 2 septembrie 2020 – MD/Comisia
      (Cauza T-552/20)
      (2020/C 371/21)
      Limba de procedură: italiana

         Părțile

         Reclamant: MD (reprezentant: A. Ricci, avocat)

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Concluziile

      Reclamantul solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                  obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      Prezenta acțiune se îndreaptă împotriva deciziei de nepromovare a reclamantului în gradul AD14 în cadrul exercițiului de promovare 2019 (Informare administrativă nr. 32-2019 din 14.11.2019).
      În susținerea acțiunii, reclamantul invocă patru motive.

                  1.

                  Primul motiv întemeiat pe motivarea insuficientă a deciziei de respingere a reclamației sale. Se invocă în această privință:

                              —

                              În decizia de respingere a reclamației, AIPN nu indică motivul individual și pertinent care să justifice decizia de a nu-l promova.

                              —

                              Motivare total omisă în raport cu cea de a doua critică a reclamației (încălcarea egalității de tratament (mai ales în cadrul analizei comparative);

                              —

                              Motivare insuficientă în raport cu cea de a treia critică a reclamației [încălcarea articolului 6 alineatul (2) din statut].

                  2.

                  Al doilea motiv întemeiat pe încălcarea articolului 45 din statut, în special lipsa unei analize comparative a meritelor funcționarilor. Se invocă în această privință:

                              —

                              Eroarea vădită de apreciere în ceea ce privește nivelul de răspundere exercitat de reclamant în întreaga perioadă de referință față de cel al altor persoane promovate indicate în acțiune;

                              —

                              Eroarea vădită de apreciere în ceea ce privește criteriul utilizării, în exercițiul propriilor funcții, a unor limbi diferite de limba maternă în raport cu utilizarea de către alte persoane promovate indicate în acțiune.

                  3.

                  Al treilea motiv referitor la discriminarea întemeiată pe vârstă în raport cu pretinsul „efect util” al fiecărei promovări. Se invocă în această privință;

                              —

                              Presupusa justificare a nepromovării prin absența unui avantaj economic al promovării înseși ca urmare a vârstei reclamantului, apropiată în prezent de pensionare;

                              —

                              Interzicerea discriminării întemeiate pe vârstă și introducerea, printre criteriile subsidiare pentru promovare, a unui criteriu economic nelegal.

                  4.

                  Al patrulea motiv întemeiat pe încălcarea articolului 6 alineatul (2) din statut. Se invocă în această privință:

                              —

                              Nerespectarea ratei medii de promovare în gradul AD14 pe bază cincinală;

                              —

                              Necomunicarea nici către personalul Comisiei, nici către reclamant, ca răspuns la reclamația sa, a datelor referitoare la respectarea articolului 6 alineatul (2);

                              —

                              Având în vedere contextul specific, sarcina probei revine administrației pârâte.


title: Cauza T-556/20: Acțiune introdusă la 4 septembrie 2020 – D&A Pharma/Comisia și EMA

text:
               3.11.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 371/19

      Acțiune introdusă la 4 septembrie 2020 – D&A Pharma/Comisia și EMA
      (Cauza T-556/20)
      (2020/C 371/22)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamantă: Debregeas et associés Pharma (D&A Pharma) (Paris, Franța) (reprezentanți: N. Viguié și D. Krzisch, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană și Agenția Europeană pentru Medicamente

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei de punere în aplicare a Comisiei din 6 iulie 2020 privind refuzul autorizării introducerii pe piață a medicamentului de uz uman „Hopveus – oxibat de sodiu” în temeiul Regulamentului (CE) nr. 726/2004 al Parlamentului European și al Consiliului;

                  —

                  obligarea Comisiei Europene și a EMA la plata cheltuielilor de judecată efectuate în prezenta acțiune.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamanta invocă șase motive.

                  1.

                  Primul motiv, întemeiat pe încălcarea, pe de o parte, a articolului 62 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 726/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 31 martie 2004 de stabilire a procedurilor comunitare privind autorizarea și supravegherea medicamentelor de uz uman și veterinar și de instituire a unei Agenții Europene pentru Medicamente și, pe de altă parte, a articolului 11 din Regulamentul de procedură al Comitetului permanent pentru medicamente de uz uman (denumit în continuare „CHMP”). Reclamanta susține că procedura care a condus la avizul CHMP este nelegală întrucât CHMP trebuia, întrucât i s-a solicitat în cadrul procedurii de reexaminare a cererii de autorizare a introducerii pe piață (denumită în continuare „AIP”) condiționate pentru Hopveus, să consulte grupul științific consultativ „Scientific Advisory Group on Psychiatry”, organism competent și independent. Or, acest lucru nu a fost făcut.

                  2.

                  Al doilea motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 63 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 726/2004, întrucât procedura în fața CHMP a fost viciată de o lipsă de imparțialitate ca urmare a conflictelor de interese ale anumitor experți ai comitetului ad hoc convocat de CHMP. Reclamanta consideră că experții care muncesc în special în calitate de consilieri de societate farmaceutică în cadrul dezvoltării de tratamente care pot fi concurente ale Hopveus nu pot participa la grupuri de experți ad hoc. Prin urmare, participarea acestora nu a respectat principiul imparțialității obiective, astfel cum este definit de instanța Uniunii și de Curtea Europeană a Drepturilor Omului, și a dat naștere unei bănuieli rezonabile privind examinarea neutră și obiectivă a cererii de AIP condiționată prezentată de reclamantă.

                  3.

                  Al treilea motiv, întemeiat pe faptul că procesul-verbal al reuniunii comitetului ad hoc din 6 aprilie 2020 nu respectă dispozițiile articolului 3.7 din documentul EMA „Mandat, obiective și regulament de procedură al grupurilor științifice consultative (SAG) și al grupurilor de experți ad hoc”.

                  4.

                  Al patrulea motiv, întemeiat pe faptul că, prin refuzul acordării unei AIP condiționate pentru motivul că „raportul beneficiu/risc al Hopveus nu [era] favorabil”, Comisia Europeană nu a respectat cadrul stabilit de Regulamentul nr. 507/2006 al Comisiei din 29 martie 2006 privind autorizația de introducere pe piață condiționată pentru medicamente de uz uman care se încadrează în domeniul de aplicare al Regulamentului (CE) nr. 726/2004 al Parlamentului European și al Consiliului și a viciat astfel decizia atacată prin încălcarea principiului egalității de tratament și nediscriminării. Potrivit reclamantei, această concluzie se bazează pe o eroare de drept și pe o eroare vădită de apreciere, întrucât Regulamentul nr. 507/2006 nu subordonează acordarea unei AIP condiționate prezentării de către candidat a unor date clinice exhaustive și scutite de limitări metodologice. AIP condiționate se bazează „pe date mai puțin complete decât este cazul în mod normal” și sunt supuse unor obligații speciale. În speță, aceste studii au fost chiar revăzute de Comitetul pentru evaluarea riscurilor în materie de farmacovigilență (denumit în continuare „PRAC”) și de CHMP în cadrul evaluării anuale a medicamentelor pe bază de oxibat de sodiu, iar validitatea lor a fost așadar confirmată de această instituție și de Comisia Europeană pentru medicamentul bioechivalent Alcover. Reclamanta concluzionează că EMA nu putea, prin urmare, să considere că limitările studiilor prezentate de reclamantă, dintre care unele au fost validate într-un aviz științific din 2010, erau majore și determinante, fiind cazul unei AIP condiționale, chiar dacă nu au fost formulate critici similare în cadrul autorizațiilor necondiționate acordate unor concurenți.

                  5.

                  Al cincilea motiv, întemeiat pe faptul că, prin refuzul acordării unei AIP condiționate pentru motivul că „raportul beneficiu/risc al Hopveus nu [era] favorabil”, Comisia Europeană și-a viciat decizia prin încălcarea principiului egalității de tratament și nediscriminării, dublată de o eroare vădită de apreciere și de încălcarea articolului 16 din Regulamentul nr. 726/2004. Reclamanta susține că entitățile EMA (CHMP și PRAC) au emis avize contrare privind raportul beneficiu/risc al Alcover și, respectiv, al Hopveus, în timp ce bioechivalența acestor medicamente este recunoscută și amândouă vizează tratarea aceleiași patologii. Aceste avize divergente nu se explică prin nicio diferență obiectivă, în special cu privire la obiectivele legislației europene privind medicamentele. În plus, raportul beneficiu/risc nu poate fi diferit între analizele pre-AIP și post-AIP.

                  6.

                  Al șaselea motiv, întemeiat pe faptul că decizia atacată nu a respectat principiile egalității de tratament și coerenței avizelor entităților EMA, precum și principiul bunei administrări, întrucât CHMP și PRAC au emis în mod constant avize contradictorii privind cadrul de administrare în ambulatoriu sau spitalicesc ale Hopveus și Alcover.


title: Cauza T-558/20: Acțiune introdusă la 8 septembrie 2020 – Sony Interactive Entertainment Europe/EUIPO – Huawei Technologies (GT10)

text:
               3.11.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 371/21

      Acțiune introdusă la 8 septembrie 2020 – Sony Interactive Entertainment Europe/EUIPO – Huawei Technologies (GT10)
      (Cauza T-558/20)
      (2020/C 371/23)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Sony Interactive Entertainment Europe Ltd (Londra, Regatul Unit) (reprezentanți: S. Malynicz, QC, și M. Maier, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Huawei Technologies Co. Ltd (Shenzhen, China)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Solicitantul mărcii în litigiu: cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

         Marca în litigiu: cererea de înregistrare a mărcii Uniunii Europene verbale „GT10” – cererea de înregistrare nr. 14 738 306

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție

         Decizia atacată: Decizia Camerei a patra de recurs a EUIPO din 8 iulie 2020 în cauza R 2554/2019-4

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                  obligarea EUIPO și a celeilalte părți la plata propriilor cheltuieli de judecată și a celor efectuate de reclamantă.

         Motivele invocate

                  —

                  încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) și alineatul (5) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului prin neidentificarea în mod specific a publicului relevant;

                  —

                  încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) și alineatul (5) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului prin neluarea în considerare a probelor referitoare a percepția probabilă a publicului relevant în ceea ce privește marca Uniunii Europene anterioară;

                  —

                  neluarea în considerare a celorlalte aspecte ale criticilor întemeiate pe articolul 8 alineatul (1) litera (b) și alineatul (5) menționate mai sus;

                  —

                  neaplicarea normelor naționale în conformitate cu articolul 8 alineatul (4) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului;

                  —

                  încălcarea articolului 8 alineatul (4) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului prin neluarea în considerare a celorlalte aspecte ale reglementării referitoare la utilizarea abuzivă a unei denumiri.


title: Cauza T-559/20: Acțiune introdusă la 7 septembrie 2020 – Yadex International/EUIPO – Sütas süt ürünleri (PINAR Süzme Peynir)

text:
               3.11.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 371/22

      Acțiune introdusă la 7 septembrie 2020 – Yadex International/EUIPO – Sütas süt ürünleri (PINAR Süzme Peynir)
      (Cauza T-559/20)
      (2020/C 371/24)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: germana

         Părțile

         Reclamantă: Yadex International (Frankfurt am Main, Germania) (reprezentant: N. Johnson, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Sütas süt ürünleri AS (Bursa, Turcia)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Solicitantul mărcii în litigiu: reclamanta

         Marca în litigiu: înregistrarea internațională care desemnează Uniunea Europeană a mărcii figurative PINAR Süzme Peynir – înregistrarea internațională nr. 1 394 295

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție

         Decizia atacată: Decizia Camerei întâi de recurs a EUIPO din 2 iulie 2020 în cauza 2127/2019-1

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate și admiterea pretențiilor formulate de reclamantă în calea de atac din 23 septembrie 2019 împotriva deciziei diviziei de opoziție din 23 iulie 2019,

                  —

                  obligarea celeilalte părți din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs la plata cheltuielilor de judecată, inclusiv a celor efectuate în procedura de la camera de recurs.

         Motivul invocat

                  —

                  încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.


title: Cauza T-560/20: Acțiune introdusă la 7 septembrie 2020 – Yadex International/EUIPO – Sütas süt ürünleri (PINAR Tam kivaminda Süzme Peynir Yumusacik ve Leziz)

text:
               3.11.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 371/22

      Acțiune introdusă la 7 septembrie 2020 – Yadex International/EUIPO – Sütas süt ürünleri (PINAR Tam kivaminda Süzme Peynir Yumusacik ve Leziz)
      (Cauza T-560/20)
      (2020/C 371/25)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: germana

         Părțile

         Reclamantă: Yadex International (Frankfurt am Main, Germania) (reprezentant: Rechtsanwalt N. Johnson)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Sütas süt ürünleri AS (Bursa, Turcia)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Solicitantul mărcii în litigiu: reclamanta

         Marca în litigiu: înregistrarea internațională care desemnează Uniunea Europeană a mărcii figurative PINAR Tam kivaminda Süzme Peynir Yumusacik ve Leziz – înregistrarea internațională nr. 1 396 036

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție

         Decizia atacată: Decizia Camerei întâi de recurs a EUIPO din 2 iulie 2020 în cauza R 2126/2019-1

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate şi admiterea pretențiilor formulate de reclamantă în calea de atac din 23 septembrie 2019 împotriva deciziei diviziei de opoziție din 23 iulie 2019;

                  —

                  obligarea celeilalte părți din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs la plata cheltuielilor de judecată, inclusiv a celor efectuate în procedura de la camera de recurs.

         Motivul invocat

                  —

                  încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European şi al Consiliului.


title: Cauza T-561/20: Acțiune introdusă la 8 septembrie 2020 – Sony Interactive Entertainment Europe/EUIPO – Vieta Audio (Vita)

text:
               3.11.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 371/23

      Acțiune introdusă la 8 septembrie 2020 – Sony Interactive Entertainment Europe/EUIPO – Vieta Audio (Vita)
      (Cauza T-561/20)
      (2020/C 371/26)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Sony Interactive Entertainment Europe Ltd (Londra, Regatul Unit) (reprezentanți: S. Malynicz, QC, și P. Ruess, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Vieta Audio, SA (Barcelona, Spania)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Titularul mărcii în litigiu: reclamanta

         Marca în litigiu: marca Uniunii Europene verbală „Vita” – marca Uniunii Europene nr. 9 993 361

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de declarare a nulității

         Decizia atacată: Decizia Camerei a doua de recurs a EUIPO din 22 iunie 2020 în cauza R 425/2020-2

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                  obligarea EUIPO și a celeilalte părți la plata propriilor cheltuieli de judecată și a celor efectuate de reclamantă.

         Motivul invocat

                  —

                  încălcarea articolului 58 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.


title: Cauza T-562/20: Acțiune introdusă la 10 septembrie 2020 – Upper Echelon Products/EUIPO (Everlasting Comfort)

text:
               3.11.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 371/24

      Acțiune introdusă la 10 septembrie 2020 – Upper Echelon Products/EUIPO (Everlasting Comfort)
      (Cauza T-562/20)
      (2020/C 371/27)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Upper Echelon Products LLC (Austin, Texas, Statele Unite) (reprezentant: M. Izquierdo Blanco, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Marca în litigiu: înregistrarea internațională care desemnează Uniunea Europeană a mărcii verbale „Everlasting Comfort” – cererea de înregistrare nr. 11 429 637

         Decizia atacată: Decizia Camerei întâi de recurs a EUIPO din 14 iulie 2020 în cauza R 952/2020-1

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate și înregistrarea mărcii nr. 11 429 637 pentru toate produsele solicitate;

                  —

                  obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată.

         (Motivele invocate

                  —

                  încălcarea articolului 75 din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 al Consiliului;

                  —

                  încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (c) coroborat cu articolul 7 alineatul (2) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.


title: Cauza T-566/20: Acțiune introdusă la 11 septembrie 2020 – Residencial Palladium/EUIPO – Fiesta Hotels & Resorts (PALLADIUM HOTEL GARDEN BEACH)

text:
               3.11.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 371/24

      Acțiune introdusă la 11 septembrie 2020 – Residencial Palladium/EUIPO – Fiesta Hotels & Resorts (PALLADIUM HOTEL GARDEN BEACH)
      (Cauza T-566/20)
      (2020/C 371/28)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: spaniola

         Părțile

         Reclamantă: Residencial Palladium, SL (Ibiza, Spania) (reprezentant: D. Solana Giménez, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Fiesta Hotels & Resorts, SL (Ibiza, Spania)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Titularul mărcii în litigiu: cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

         Marca în litigiu: marca figurativă PALLADIUM HOTEL GARDEN BEACH – Marca Uniunii Europene nr. 8 564 701

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de declarare a nulității

         Decizia atacată: Decizia Camerei a patra de recurs a EUIPO din 30 iunie 2020 în cauza R 1542/2019-4

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea și declararea fără efect a deciziei atacate; declararea nulității mărcii Uniunii Europene nr. 8 564 701;

                  —

                  obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivul invocat

      În susținerea acțiunii formulate, reclamanta susține că în speță camera de recurs a săvârșit o eroare atunci când și-a întemeiat decizia pe faptul că reclamanta nu a dovedit corespunzător cerințelor legale utilizarea și domeniul de aplicare, nu doar local, al semnului anterior neînregistrat GRAND HOTEL PALLADIUM.


title: Cauza T-570/20: Acțiune introdusă la 11 septembrie 2020 – Kedrion/EMA

text:
               3.11.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 371/26

      Acțiune introdusă la 11 septembrie 2020 – Kedrion/EMA
      (Cauza T-570/20)
      (2020/C 371/30)
      Limba de procedură: italiana

         Părțile

         Reclamantă: Kedrion SpA (Barga, Italia) (reprezentant:: V. Salvatore, avocat)

         Pârâtă: Agenția Europeană pentru Medicamente

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                  obligarea Agenției Europene pentru Medicamente la plata cheltuielilor de judecată efectuate de reclamantă în cadrul prezentei proceduri.

         Motivele și principalele argumente

      Prezenta acțiune este îndreptată împotriva deciziei de respingere a cererii de confirmare a accesului la documente formulată de reclamantă, adoptată de Agenția Europeană pentru Medicamente în temeiul articolului 8 din Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 al Parlamentului European și al Consiliului din 30 mai 2001 privind accesul public la documentele Parlamentului European, ale Consiliului și ale Comisiei (1) (doc.: EMA/336464/2020). Această cerere avea ca obiect documentele prezentate de un nou prestator de servicii recoltarea și fragmentarea plasmei în Italia, efectuate de centre italiene.
      În completarea motivelor de refuz al accesului la documentele solicitate, deja formulate în decizia de respingere a cererii inițiale, reluate în parte în decizia atacată, EMA a precizat ulterior că refuzul accesului trebuia să fie considerat justificat având în vedere împrejurarea că documentul solicitat conține informații care sunt incluse și în formularul 3.2.S al cererii de acordare a autorizației de introducere pe piață („AIP”) a unui medicament și, în plus, informații referitoare la contractele și înțelegerile dintre titularul PMF (Plasma Master File) și centre, reiterând astfel necesitatea ca aceste informații să fie protejate în măsura în care ele sunt clasificate drept informații comerciale confidențiale.
      În susținerea acțiunii, reclamanta invocă două motive.

                  1.

                  Primul motiv, care se întemeiază pe încălcarea articolului 4 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1049/2001

                              —

                              Se susține în această privință că dreptul de acces la documente reprezintă una dintre modalitățile prin intermediul cărora este pus în aplicare și garanta principiul transparenței, unul dintre principiile fundamentale pe care se întemeiază Uniunea însăși, dat fiind că acesta este enunțat în primul articol al Tratatului privind Uniunea Europeană. Prin urmare, instituția solicitată nu se poate limita la a afirma că nu acordă accesul la document întrucât conține informații confidențiale, ci trebuie să conducă la o examinare punctuală și precisă a conținutului acestuia pentru a acorda apoi accesul la document eventual după redactarea părților sau a informațiilor considerate ca fiind confidențiale din punct de vedere comercial pentru a proteja confidențialitatea acestora. Agenția nu poate invoca la modul general protecția unor acorduri sau înțelegeri comerciale care ar putea fi reflectate în PMF, riscând să aducă atingere interesului titularului în cazul în care această obiecție nu e pertinentă din perspectiva cererii de acces la partea din document care conține lista centrelor de recoltare.

                  2.

                  Al doilea motiv, care se întemeiază pe nelegalitatea deciziei atacate din cauza unui abuz de putere și a absenței motivării, precum și a caracterului ilogic și contradictoriu al acestei motivări.

                              —

                              Se susține în această privință că articolul 4 alineatul (2) din Regulamentul nr. 1049/2001 prevede că, inclusiv în cazul în care documentul solicitat conține informații comerciale confidențiale, accesul poate fi acordat atunci când există un interes public superior care justifică divulgarea informațiilor conținute în acesta. În această privință, pârâta afirmă, invocând jurisprudența, că reclamanta este cea căreia îi revine sarcina de a invoca în mod concret împrejurările pe care se întemeiază interesul public superior care justifică divulgarea documentelor care conțin informații comerciale confidențiale. Aceasta nu poate însă pe de o parte să degreveze instituția solicitată de obligația de a avea în vedere un interes public superior care să justifice divulgarea în cazul în care acest interes este ușor de identificat și nici nu legitimează, pe de altă parte, în urma împrejurărilor invocate de solicitant, concluzia bazată pe observarea faptului că, întrucât nu au exista constatări cu ocazia inspecțiilor efectuate în trecut, trebuie să se rețină că rotația întreprinderilor implicate în gestionarea serviciului de extragere a plasmei produse în centrele de transfuzii, precum și în producerea, stocarea și distribuția de medicamente derivate din plasmă poate avea loc în mod legal fără a aduce atingere interesului public.

         (1)  JO 2001, L 145, p. 43, Ediție specială, 01/vol. 3, p. 76.


title: Cauza T-572/20: Acțiune introdusă la 7 septembrie 2020 – Spisto/Comisia

text:
               3.11.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 371/27

      Acțiune introdusă la 7 septembrie 2020 – Spisto/Comisia
      (Cauza T-572/20)
      (2020/C 371/31)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamantă: Amanda Spisto (Amsterdam, Țările de Jos) (reprezentant: N. de Montigny, avocată)

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei de respingere din 24 septembrie 2019 a cererii sale de reexaminare a concursului EPSO/AD/371/19 – Field 1;

                  —

                  anularea, în măsura în care este necesar, a deciziei de respingere a reclamației, din data de 26 mai 2020;

                  —

                  obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamanta invocă trei motive.

                  1.

                  Primul motiv, întemeiat pe excepția de nelegalitate a anunțului de concurs pe baza căruia a fost adoptată decizia atacată, pentru motivul că acesta încalcă principiile securității juridice, transparenței și previzibilității, nu numai în aprecierea criteriilor de selecție, ci și a „relevanței” care trebuie să fie apreciată și reținută de membrii comisiei de evaluare a EPSO în cadrul probei de „evaluare a talentului”.

                  2.

                  Al doilea motiv, întemeiat pe lipsa motivării deciziei atacate. Reclamanta susține că decizia atacată nu permitea, după decizia comisiei de evaluare a EPSO, să se aprecieze în ce mod a fost făcută evaluarea, criteriile reținute și maniera în care a fost judecată relevanța întrebărilor.

                  3.

                  Al treilea motiv, întemeiat pe eroarea vădită de apreciere care ar vicia decizia atacată.


title: Cauza T-573/20: Acțiune introdusă la 14 septembrie 2020 – MG/BEI

text:
               3.11.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 371/28

      Acțiune introdusă la 14 septembrie 2020 – MG/BEI
      (Cauza T-573/20)
      (2020/C 371/32)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamant: MG (reprezentanți: L. Levi și A. Blot, avocate)

         Pârâtă: Banca Europeană de Investiții

         Concluziile

      Reclamantul solicită Tribunalului:

                  —

                  declararea prezentei acțiuni drept admisibilă și întemeiată;

            în consecință:

                  —

                  anularea deciziei BEI din 11 octombrie 2018 prin care reclamantul a fost privat de beneficiul alocațiilor familiale (inclusiv în special al cheltuielilor pentru structurile de îngrijire a copiilor școlarizați și pentru CPE [Centrul polivalent interinstituțional pentru copii] reținute în mod necuvenit de BEI din salariul reclamantului până în noiembrie 2019) și de drepturile financiare derivate (incluzând în special avantajele fiscale și rambursarea cheltuielilor medicale ale copiilor suportate de reclamant);

                  —

                  în măsura necesară, anularea scrisorii/deciziei din 7 ianuarie 2019 de respingere a tuturor cererilor reclamantului;

                  —

                  în măsura necesară, anularea deciziei BEI din 30 iulie 2020 de declarare a lipsei concilierii și de confirmare a deciziei din 11 octombrie 2018;

                  —

                  repararea prejudiciului material și a prejudiciului moral ale reclamantului;

                  —

                  obligarea pârâtei la plata tuturor cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamantul invocă șase motive.

                  1.

                  Primul motiv, întemeiat pe încălcarea dreptului de a fi ascultat.

                  2.

                  Al doilea motiv, întemeiat pe încălcarea obligației de motivare.

                  3.

                  Al treilea motiv, întemeiat pe eroarea vădită de apreciere. În subsidiar, reclamantul invocă o excepție de nelegalitate a dispozițiilor administrative referitoare la alocațiile familiale, pentru motivul că acestea ar fi contrare principiilor egalității de tratament și proporționalității.

                  4.

                  Al patrulea motiv, întemeiat, pe de o parte, pe încălcarea articolului 3 alineatul (4) din Regulamentul CEE, Euratom, CECO) nr. 260/68 al Consiliului din 29 februarie 1968 de stabilire a condițiilor și a procedurii de aplicare a impozitului stabilit în beneficiul Comunităților Europene (JO 1968, L 56, p. 8, Ediție specială, 1/vol. 08, p. 165) și, pe de altă parte, pe eroarea vădită de apreciere.

                  5.

                  Al cincilea motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 4 alineatul (1) din Regulamentul (UE) 2018/1725 al Parlamentului European și al Consiliului din 23 octombrie 2018 privind protecția persoanelor fizice în ceea ce privește prelucrarea datelor cu caracter personal de către instituțiile, organele, oficiile și agențiile Uniunii și privind libera circulație a acestor date și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 45/2001 și a Deciziei nr. 1247/2002/CE (JO 2018, L 295, p. 39), pe încălcarea articolului 12 din Statutul personalului și pe încălcarea principiului bunei administrări și a obligației de solicitudine. În susținerea acestui motiv, reclamantul invocă accesul nelegal la datele sale personale, refuzul pârâtei de a deschide o anchetă și susținerea nedatorată a acesteia din urmă față de fosta lui soție.

                  6.

                  Al șaselea motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 41 din Statutul personalului, pe încălcarea principiului bunei administrări și a obligației de solicitudine.


title: Cauza T-581/20: Acțiune introdusă la 21 septembrie 2020 – YP/Comisia

text:
               3.11.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 371/29

      Acțiune introdusă la 21 septembrie 2020 – YP/Comisia
      (Cauza T-581/20)
      (2020/C 371/33)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamantă: YP (reprezentanți: J. Van Rossum și J.-N. Louis, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei Comisiei din 14 noiembrie 2019 de nepromovare a reclamantei în gradul AD 14 în cadrul exercițiului de promovare 2019;

                  —

                  obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamanta invocă patru motive.

                  1.

                  Primul motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 45 din Statutul funcționarilor Uniunii Europene (denumit în continuare „statutul”). Reclamanta susține că Comisia nu a luat în considerare bogata sa combinație lingvistică în analiza comparativă a meritelor.

                  2.

                  Al doilea motiv, întemeiat pe încălcarea principiului prezumției de nevinovăție. Reclamanta critică decizia atacată pentru motivul că a exclus-o automat dintre funcționarii promovabili prin aplicarea unei practici administrative constând în retragerea automată de pe lista de promovare a numelui tuturor membrilor personalului care fac obiectul unei anchete sau care au fost sancționați administrativ sau disciplinar. Potrivit reclamantei, o asemenea practică încalcă principiul prezumției de nevinovăție.

                  3.

                  Al treilea motiv, întemeiat pe încălcarea acordului de soluționare amiabilă din 18 septembrie 2019 intervenit în cauzele T-562/18, YP/Comisia și T-563/18, YP/Comisia. Reclamanta consideră că acordul respectiv angajează părțile și că acestea sunt obligate să îi respecte toate clauzele.

                  4.

                  Al patrulea motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 9 alineatul (3) din anexa IX la statut. Reclamanta consideră că, în temeiul acestui articol, pentru o abatere disciplinară nu se poate aplica decât o singură sancțiune disciplinară. Or, deși excluderea automată de pe lista persoanelor propuse și de pe lista funcționarilor promovați nu constituie în sine o sancțiune disciplinară, ea este, cu toate acestea, o consecință directă a deschiderii unei anchete, a unei proceduri disciplinare sau a unei sancțiuni disciplinare.


title: Cauza T-299/19: Ordonanța Tribunalului din 24 iulie 2020 – VG/Comisia

text:
               3.11.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 371/30

      Ordonanța Tribunalului din 24 iulie 2020 – VG/Comisia
      (Cauza T-299/19) (1)

      (2020/C 371/34)
      Limba de procedură: franceza
      Președintele Camerei a cincea a dispus radierea cauzei.

         (1)  JO C 230, 8.7.2019.


title: Cauza T-8/20: Ordonanța Tribunalului din 25 august 2020 – Republica Cehă/Comisia

text:
               3.11.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 371/30

      Ordonanța Tribunalului din 25 august 2020 – Republica Cehă/Comisia
      (Cauza T-8/20) (1)

      (2020/C 371/35)
      Limba de procedură: ceha
      Președintele Camerei a zecea a dispus radierea cauzei.

         (1)  JO C 77, 9.3.2020.


title: Cauza T-76/20: Ordonanța Tribunalului din 25 august 2020 – Republica Cehă/Comisia

text:
               3.11.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 371/30

      Ordonanța Tribunalului din 25 august 2020 – Republica Cehă/Comisia
      (Cauza T-76/20) (1)

      (2020/C 371/36)
      Limba de procedură: ceha
      Președintele Camerei a treia a dispus radierea cauzei.

         (1)  JO C 103, 30.3.2020.


title: Cauza T-450/20: Ordonanța Tribunalului din 25 august 2020 – Tempora/Parlamentul

text:
               3.11.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 371/30

      Ordonanța Tribunalului din 25 august 2020 – Tempora/Parlamentul
      (Cauza T-450/20) (1)

      (2020/C 371/37)
      Limba de procedură: franceza
      Președintele Camerei a patra a dispus radierea cauzei.

         (1)  JO C 279, 24.8.2020.


title: Hotărârea Curții din 16 iulie 2020 în cauza E-7/19 Tak – Malbik ehf./Administrația Islandeză a Drumurilor și a Litoralului și Þróttur ehf. (Achiziții publice – Directiva 2014/24/UE – Contract de achiziții publice de lucrări – Contract de achiziții publice de servicii) 2020/C 374/07

text:
               5.11.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 374/44

      HOTĂRÂREA CURȚII
      din 16 iulie 2020
      în cauza E-7/19
      Tak – Malbik ehf./Administrația Islandeză a Drumurilor și a Litoralului și Þróttur ehf.

            (Achiziții publice – Directiva 2014/24/UE – Contract de achiziții publice de lucrări – Contract de achiziții publice de servicii)

      (2020/C 374/07)
      În cauza E-7/19, Tak – Malbik ehf./Administrația Islandeză a Drumurilor și a Litoralului și Þróttur ehf. – CERERE adresată Curții de către Comitetul de soluționare a contestațiilor în materie de achiziții publice (Kærunefnd útboðsmála) în temeiul articolului 34 din Acordul dintre statele AELS privind instituirea unei Autorități de Supraveghere și a unei Curți de Justiție în ceea ce privește interpretarea Directivei 2014/24/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 26 februarie 2014 privind achizițiile publice și de abrogare a Directivei 2004/18/CE, în special a articolului 2 alineatul (1) punctele 6, 7 și 9, Curtea, compusă din Páll Hreinsson, președinte, Per Christiansen și Bernd Hammermann (judecător-raportor), judecători, a pronunțat hotărârea la 16 iulie 2020, a cărei motivare prevede următoarele:
      În împrejurări precum cele din cauza principală, nu există un contract de achiziții publice de lucrări în sensul articolului 2 alineatul (1) punctul 6 din Directiva 2014/24/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 26 februarie 2014 privind achizițiile publice și de abrogare a Directivei 2004/18/CE. Un contract de achiziții publice care are ca obiect prestarea de servicii, altele decât cele menționate la articolul 2 alineatul (1) punctul 6 din Directiva 2014/24/UE, constituie un contract de achiziții publice de servicii în sensul articolului 2 alineatul (1) punctul 9 din directiva menționată.