title: Cauza T-303/21: Acțiune introdusă la 31 mai 2021 – FC/EASO

text:
               19.7.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 289/46

      Acțiune introdusă la 31 mai 2021 – FC/EASO
      (Cauza T-303/21)
      (2021/C 289/62)
      Limba de procedură: greaca

         Părțile

         Reclamant: FC (reprezentant: V. Christianos, avocat)

         Pârât: Biroul European de Sprijin pentru Azil (EASO)

         Concluziile

      Reclamantul solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate, prin care se respinge reclamația formulată de reclamant la 26 martie 2021 în temeiul articolului 90 alineatul (2) din Statutul funcționarilor Uniunii Europene și

                  —

                  obligarea pârâtului la plata tuturor cheltuielilor de judecată efectuate de reclamant.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamantul invocă următoarele motive:
      Decizia atacată este afectată de încălcarea principiului economiei de procedură și de încălcarea dreptului la o protecție jurisdicțională efectivă a reclamantului, pe baza următoarelor argumente:

                  1.

                  încălcarea dreptului la apărare al reclamantului, în măsura în care pârâtul continuă procedura fără a lega procedura disciplinară de erorile și încălcările drepturilor fundamentale săvârșite de pârât într-o fază anterioară, și anume în faza inițială a procedurii disciplinare, care continuă să își producă efectele și în a doua fază a procedurii disciplinare;

                  2.

                  încălcarea dreptului reclamantului de a fi ascultat.


title: Cauza T-313/21: Acțiune introdusă la 3 iunie 2021 – SAS Cargo Group și alții/Comisia Europeană

text:
               19.7.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 289/49

      Acțiune introdusă la 3 iunie 2021 – SAS Cargo Group și alții/Comisia Europeană
      (Cauza T-313/21)
      (2021/C 289/66)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamante: SAS Cargo Group A/S (Kastrup, Danemarca), Scandinavian Airlines System Denmark-Norway-Sweden (Stockholm, Suedia), SAS AB (Stockholm) (reprezentanți: B. Creve, M. Kofmann, J. Killick și G. Forwood, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Concluziile

      Reclamantele solicită Tribunalului:

                  —

                  Obligarea Uniunii Europene, reprezentată de Comisia Europeană:

                              a)

                              la plata către reclamante a unei despăgubiri în cuantum de 14 438 793,21 euro pentru prejudiciul cauzat de neplata de către Comisie a cuantumului corect al dobânzilor la amenda rambursată pentru perioada cuprinsă între 15 februarie 2011 și 8 martie 2016, conform articolului 266 primul paragraf TFUE, în conformitate cu Hotărârea din 16 decembrie 2015, SAS Cargo Group A/S și alții/Comisia (Case T-56/11) sau, în caz contrar, o despăgubire pentru perioada și la o rată a dobânzii pe care Tribunalul le consideră adecvate;

                              b)

                              la plata către reclamante a dobânzilor la rata stabilită de Banca Centrală Europeană (BCE) pentru principalele sale operațiuni de refinanțare, majorată cu 3,5 puncte procentuale, la despăgubirea menționată la litera a), începând cu data de 8 martie 2016 și până la plata integrală, dobânda fiind simplă până la data de 4 februarie 2021 și compusă de la data de 5 februarie 2021, sau, în caz contrar, la plata dobânzilor la despăgubirea menționată la litera a), pentru perioada, la o rată a dobânzii și potrivit metodei de calcul (simple sau compuse) pe care Tribunalul le consideră adecvate.

                  —

                  Anularea Deciziei Comisiei Europene din 25 martie 2021 de respingere a cererii reclamantelor de despăgubire pentru prejudicii extracontractuale.

                  —

                  Obligarea Comisiei Europene la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii în despăgubire, reclamantele invocă un singur motiv, arătând că Comisia nu le-a plătit cuantumul corect al dobânzilor ca urmare a anulării Deciziei C(2010) 7694 final a Comisiei din 9 noiembrie 2010 privind o procedură în temeiul articolului 101 TFUE, al articolului 53 din Acordul privind SEE și al articolului 8 din Acordul între Comunitatea Europeană și Confederația Elvețiană privind transportul aerian (cazul A.39258 – Transport aerian de mărfuri).
      În susținerea acțiunii în anulare, reclamantele invocă două motive:

                  1.

                  Primul motiv, întemeiat pe susținerea că decizia atacată este afectată de o eroare de drept prin aceea că a stabilit că cererea reclamantelor privind răspunderea extracontractuală în temeiul articolului 340 TFUE era prescrisă conform articolului 46 din statut.

                  2.

                  Al doilea motiv, întemeiat pe susținerea că decizia atacată este afectată de o eroare de drept prin aceea că s-a întemeiat pe articolul 85a alineatul (2) din Regulamentul nr. 2342/2002 pentru a respinge cererea de despăgubire a reclamantelor, în condițiile în care (i) Regulamentul nr. 2342/2002 nu era aplicabil la momentul relevant, iar (ii) conformitatea cu articolul 90 din Regulamentul nr. 1268/2012 [și mutatis mutandis cu articolul 85a alineatul (2) din Regulamentul nr. 2342/2002] nu scutește Comisia de obligația sa de a plăti dobânzi moratorii în conformitate cu articolul 266 primul paragraf TFUE.


title: Cauza T-316/21: Acțiune introdusă la 6 iunie 2021 – Worldwide Machinery/EUIPO – Scaip (SUPERIOR MANUFACTURING)

text:
               19.7.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 289/51

      Acțiune introdusă la 6 iunie 2021 – Worldwide Machinery/EUIPO – Scaip (SUPERIOR MANUFACTURING)
      (Cauza T-316/21)
      (2021/C 289/69)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Worldwide Machinery Ltd (Channelview, Texas, Statele Unite) (reprezentant: B. Woltering, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Scaip SpA (Parma, Italia)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Titularul mărcii în litigiu: cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

         Marca în litigiu: marca Uniunii Europene figurativă SUPERIOR MANUFACTURING – marca Uniunii Europene nr. 11 385 333

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de declarare a nulității

         Decizia atacată: Decizia Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 25 martie 2021 în cauza R 873/2020-5

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea în totalitate a deciziei atacate și a Deciziei diviziei de anulare din 12 martie 2020 în procedura de declarare a nulității nr. 28 762 C, în măsura în care cererea de decădere din drepturile asupra mărcii Uniunii Europene (nr. 11 385 333) a fost respinsă;

                  —

                  pronunțarea decăderii din drepturile asupra mărcii Uniunii Europene contestate pentru următoarele produse: clasa 12: mașini autopropulsate pentru crearea de conducte de petrol, de gaz și de apă; vehicule terestre, și anume echipamente autopropulsate pentru plasarea de țevi; kituri de convertire a vehiculelor terestre cu șenile în vehicule terestre care conțin echipamente autopropulsate pentru plasarea de țevi; cupe cu scurgere; ventuze de ridicare; mandrine hidraulice; mașini autopropulsate pentru îndoirea țevilor;

                  —

                  dispunerea rambursării cheltuielilor sale de judecată în cadrul procedurii în fața Tribunalului.

         Motivul invocat

                  —

                  Încălcarea articolului 58 din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.


title: Cauza C-597/19: Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 17 iunie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Ondernemingsrechtbank Antwerpen – Belgia) – Mircom International Content Management & Consulting (M.I.C.M.) Limited/Telenet BVBA [Trimitere preliminară – Proprietate intelectuală – Drept de autor și drepturi conexe – Directiva 2001/29/CE – Articolul 3 alineatele (1) și (2) – Noțiunea de „punere la dispoziția publicului” – Descărcare prin intermediul unei rețele de la utilizator la utilizator (peer-to-peer) a unui fișier care conține o operă protejată și punerea la dispoziție concomitentă a unor segmente ale acestui fișier pentru a fi încărcate – Directiva 2004/48/CE – Articolul 3 alineatul (2) – Utilizare abuzivă a măsurilor, a procedurilor și a mijloacelor de reparație – Articolul 4 – Persoane îndreptățite să solicite aplicarea măsurilor, a procedurilor și a mijloacelor de reparație – Articolul 8 – Dreptul la informare – Articolul 13 – Noțiunea de „prejudiciu” – Regulamentul (UE) 2016/679 – Articolul 6 alineatul (1) primul paragraf litera (f) – Protecția persoanelor fizice în ceea ce privește prelucrarea datelor cu caracter personal – Legalitatea prelucrării – Directiva 2002/58/CE – Articolul 15 alineatul (1) – Măsuri legislative prin care se urmărește limitarea domeniului de aplicare al drepturilor și obligațiilor – Drepturi fundamentale – Articolele 7 și 8, articolul 17 alineatul (2), precum și articolul 47 primul paragraf din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene]

text:
               2.8.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 310/2

      Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 17 iunie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Ondernemingsrechtbank Antwerpen – Belgia) – Mircom International Content Management & Consulting (M.I.C.M.) Limited/Telenet BVBA
      (Cauza C-597/19) (1)

      (Trimitere preliminară - Proprietate intelectuală - Drept de autor și drepturi conexe - Directiva 2001/29/CE - Articolul 3 alineatele (1) și (2) - Noțiunea de „punere la dispoziția publicului” - Descărcare prin intermediul unei rețele de la utilizator la utilizator (peer-to-peer) a unui fișier care conține o operă protejată și punerea la dispoziție concomitentă a unor segmente ale acestui fișier pentru a fi încărcate - Directiva 2004/48/CE - Articolul 3 alineatul (2) - Utilizare abuzivă a măsurilor, a procedurilor și a mijloacelor de reparație - Articolul 4 - Persoane îndreptățite să solicite aplicarea măsurilor, a procedurilor și a mijloacelor de reparație - Articolul 8 - Dreptul la informare - Articolul 13 - Noțiunea de „prejudiciu” - Regulamentul (UE) 2016/679 - Articolul 6 alineatul (1) primul paragraf litera (f) - Protecția persoanelor fizice în ceea ce privește prelucrarea datelor cu caracter personal - Legalitatea prelucrării - Directiva 2002/58/CE - Articolul 15 alineatul (1) - Măsuri legislative prin care se urmărește limitarea domeniului de aplicare al drepturilor și obligațiilor - Drepturi fundamentale - Articolele 7 și 8, articolul 17 alineatul (2), precum și articolul 47 primul paragraf din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene)
      (2021/C 310/02)
      Limba de procedură: neerlandeza

         Instanța de trimitere

      Ondernemingsrechtbank Antwerpen

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: Mircom International Content Management & Consulting (M.I.C.M.) Limited

         Pârâtă: Telenet BVBA

         cu participarea: Proximus NV, Scarlet Belgium NV

         Dispozitivul

                  1)

                  Articolul 3 alineatele (1) și (2) din Directiva 2001/29/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 22 mai 2001 privind armonizarea anumitor aspecte ale dreptului de autor și drepturilor conexe în societatea informațională trebuie interpretat în sensul că reprezintă o punere la dispoziția publicului, în sensul acestei dispoziții, încărcarea, de la echipamentul terminal al unui utilizator al unei rețele de la utilizator la utilizator (peer-to-peer) către astfel de echipamente ale altor utilizatori ai acestei rețele, a unor segmente, descărcate în prealabil de utilizatorul respectiv, ale unui fișier media care conține o lucrare protejată, deși aceste segmente pot fi utilizate ca atare numai după o anumită rată de descărcare. Este lipsit de relevanță faptul că, din cauza configurațiilor programului informatic de partajare BitTorrent client, încărcarea respectivă este generată în mod automat de acesta, atunci când utilizatorul, de la echipamentul terminal în care se produce încărcarea menționată, a subscris la acest program informatic dându-și consimțământul pentru aplicarea sa după ce a fost informat în mod corespunzător cu privire la caracteristicile acestuia.

                  2)

                  Directiva 2004/48/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 29 aprilie 2004 privind respectarea drepturilor de proprietate intelectuală trebuie interpretată în sensul că o persoană titular contractual al anumitor drepturi de proprietate intelectuală, care însă nu le utilizează ea însăși, ci se limitează să solicite daune interese unor contravenienți prezumați, poate beneficia, în principiu, de măsurile, de procedurile și de mijloacele de reparație prevăzute în capitolul II din această directivă, cu excepția cazului în care se stabilește, în temeiul obligației generale prevăzute la articolul 3 alineatul (2) din aceasta și pe baza unei examinări globale și circumstanțiate, că cererea sa este abuzivă. În special, în ceea ce privește o cerere de informații întemeiată pe articolul 8 din directiva menționată, aceasta trebuie să fie de asemenea respinsă dacă este nejustificată sau neproporțională, aspect a cărui verificare este de competența instanței de trimitere.

                  3)

                  Articolul 6 alineatul (1) primul paragraf litera (f) din Regulamentul (UE) 2016/679 al Parlamentului European și al Consiliului din 27 aprilie 2016 privind protecția persoanelor fizice în ceea ce privește prelucrarea datelor cu caracter personal și privind libera circulație a acestor date și de abrogare a Directivei 95/46/CE (Regulamentul general privind protecția datelor) coroborat cu articolul 15 alineatul (1) din Directiva 2002/58/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 12 iulie 2002 privind prelucrarea datelor personale și protejarea confidențialității în sectorul comunicațiilor publice (Directiva asupra confidențialității și comunicațiilor electronice), astfel cum a fost modificată prin Directiva 2009/136/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 25 noiembrie 2009, trebuie interpretat în sensul că nu se opune, în principiu, nici înregistrării sistematice, de către titularul unor drepturi de proprietate intelectuală, precum și de către un terț în numele acestuia, a unor adrese IP ale utilizatorilor de rețele de la utilizator la utilizator (peer-to-peer) ale căror conexiuni la internet ar fi fost utilizate în activități de contrafacere, nici comunicării numelor și a adreselor poștale ale acestor utilizatori către acest titular sau către un terț pentru a-i permite să introducă o acțiune în despăgubire în fața unei instanțe civile pentru un prejudiciu pretins cauzat de utilizatorii menționați, cu condiția însă ca inițiativele și solicitările în acest sens din partea titularului respectiv sau a unui astfel de terț să fie justificate, proporționale și neabuzive și să își găsească temeiul juridic într-o măsură legislativă națională, în sensul articolului 15 alineatul (1) din Directiva 2002/58, astfel cum a fost modificată prin Directiva 2009/136, care limitează domeniul de aplicare al normelor prevăzute la articolele 5 și 6 din această directivă, astfel cum a fost modificată.

         (1)  JO C 383, 11.11.2019.


title: Cauzele conexate C-58/20 și C-59/20: Hotărârea Curții (Camera întâi) din 17 iunie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Bundesfinanzgericht – Germania) – K (C-58/20), DBKAG (C-59/20)/Finanzamt Österreich, fostă Finanzamt Linz [Trimitere preliminară – Taxa pe valoarea adăugată (TVA) – Directiva 2006/112/CE – Articolul 135 alineatul (1) – Scutiri – Gestionarea de fonduri comune de plasament – Externalizare – Prestații furnizate de un terț]

text:
               2.8.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 310/7

      Hotărârea Curții (Camera întâi) din 17 iunie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Bundesfinanzgericht – Germania) – K (C-58/20), DBKAG (C-59/20)/Finanzamt Österreich, fostă Finanzamt Linz
      (Cauzele conexate C-58/20 și C-59/20) (1)

      (Trimitere preliminară - Taxa pe valoarea adăugată (TVA) - Directiva 2006/112/CE - Articolul 135 alineatul (1) - Scutiri - Gestionarea de fonduri comune de plasament - Externalizare - Prestații furnizate de un terț)
      (2021/C 310/07)
      Limba de procedură: germana

         Instanța de trimitere

      Bundesfinanzgericht

         Părțile din procedura principală

         Recurente: K (C-58/20), DBKAG (C-59/20)

         Autoritate intimată: Finanzamt Österreich, fostă Finanzamt Linz

         Dispozitivul

      Articolul 135 alineatul (1) litera (g) din Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată trebuie interpretat în sensul că prestările de servicii furnizate de terți unor societăți de gestionare de fonduri comune de plasament, precum unele atribuții fiscale care constau în asigurarea impozitării conform legii naționale a veniturilor fondului obținute de participanți și acordarea unui drept de folosință a unui software care servește exclusiv la efectuarea unor calcule esențiale pentru gestionarea riscurilor și pentru măsurarea performanțelor, intră sub incidența scutirii prevăzute de această dispoziție, dacă ele prezintă o legătură intrinsecă cu gestionarea de fonduri comune de plasament și dacă sunt furnizate exclusiv pentru gestionarea unor astfel de fonduri, chiar dacă aceste prestări de servicii nu ar fi externalizate în totalitate.

         (1)  JO C 191, 8.6.2020.


title: Cauza C-153/20 P: Hotărârea Curții (Camera a noua) din 17 iunie 2021 – Republica Lituania/Comisia Europeană, Republica Cehă [Recurs – Fondul european de garantare agricolă (FEGA) și Fondul european agricol pentru dezvoltare rurală (FEADR) – Cheltuieli excluse de la finanțarea Uniunii Europene – Cheltuieli efectuate de Republica Lituania – Regulamentul (UE) nr. 65/2011 – Control administrativ – Control la fața locului – Calitatea controalelor – Calitatea solicitanților – Condiții create în mod artificial – Cheltuieli efectuate în cadrul proiectelor]

text:
               2.8.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 310/8

      Hotărârea Curții (Camera a noua) din 17 iunie 2021 – Republica Lituania/Comisia Europeană, Republica Cehă
      (Cauza C-153/20 P) (1)

      (Recurs - Fondul european de garantare agricolă (FEGA) și Fondul european agricol pentru dezvoltare rurală (FEADR) - Cheltuieli excluse de la finanțarea Uniunii Europene - Cheltuieli efectuate de Republica Lituania - Regulamentul (UE) nr. 65/2011 - Control administrativ - Control la fața locului - Calitatea controalelor - Calitatea solicitanților - Condiții create în mod artificial - Cheltuieli efectuate în cadrul proiectelor)
      (2021/C 310/08)
      Limba de procedură: lituaniana

         Părțile

         Recurentă: Republica Lituania (reprezentanți: R. Dzikovič și K. Dieninio, agenți)

         Celelalte părți din procedură: Comisia Europeană (reprezentanți: A. Sauka și A. Steiblytė, agenți), Republica Cehă (reprezentanți: M. Smolek, J. Pavliš și J. Vláčil, agenți)

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge recursul.

                  2)

                  Obligă Republica Lituania la suportarea propriilor cheltuieli de judecată, precum și a cheltuielilor de judecată efectuate de Comisia Europeană.

                  3)

                  Republica Cehă suportă propriile cheltuieli de judecată.

         (1)  JO C 215, 29.6.2020.


title: Cauza C-641/20: Ordonanța Curții (Camera a noua) din 5 mai 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunal du travail de Liège – Belgia) – VT/Centre public d’action sociale de Liège (CPAS) („Trimitere preliminară – Spațiul de libertate, securitate și justiție – Directiva 2008/115/CE – Returnarea resortisanților țărilor terțe aflați în situație de ședere ilegală – Decizie de returnare – Cale de atac jurisdicțională – Drept de ședere provizoriu și dreptul la ajutoare sociale în perioada în care este pendinte calea de atac”)

text:
               2.8.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 310/8

      Ordonanța Curții (Camera a noua) din 5 mai 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunal du travail de Liège – Belgia) – VT/Centre public d’action sociale de Liège (CPAS)
      (Cauza C-641/20) (1)

      („Trimitere preliminară - Spațiul de libertate, securitate și justiție - Directiva 2008/115/CE - Returnarea resortisanților țărilor terțe aflați în situație de ședere ilegală - Decizie de returnare - Cale de atac jurisdicțională - Drept de ședere provizoriu și dreptul la ajutoare sociale în perioada în care este pendinte calea de atac”)
      (2021/C 310/09)
      Limba de procedură: franceza

         Instanța de trimitere

      Tribunal du travail de Liège

         Părțile din procedura principală

         Reclamant: VT

         Pârât: Centre public d’action sociale de Liège (CPAS)

         Dispozitivul

      Articolele 5 și 13 din Directiva 2008/115/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 16 decembrie 2008 privind standardele și procedurile comune aplicabile în statele membre pentru returnarea resortisanților țărilor terțe aflați în situație de ședere ilegală coroborate cu articolul 19 alineatul (2) și cu articolul 47 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, precum și articolul 14 alineatul (1) litera (b) din această directivă trebuie să fie interpretate în sensul că se opun unei legislații naționale care nu conferă un efect suspensiv de plin drept căii de atac formulate de un resortisant al unei țări terțe împotriva unei decizii de returnare, în sensul articolului 3 punctul 4 din directiva menționată, luată împotriva sa ca urmare a retragerii de către autoritatea competentă a statutului său de refugiat, în temeiul articolului 11 din Directiva 2011/95/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 13 decembrie 2011 privind standardele referitoare la condițiile pe care trebuie să le îndeplinească resortisanții țărilor terțe sau apatrizii pentru a putea beneficia de protecție internațională, la un statut uniform pentru refugiați sau pentru persoanele eligibile pentru obținerea de protecție subsidiară și la conținutul protecției acordate și, în mod corelativ, nici un drept provizoriu de ședere și la acoperirea nevoilor sale de bază până la soluționarea acestei căi de atac, în cazul excepțional în care acest resortisant, afectat de o boală gravă, poate să fie expus, ca urmare a executării acestei decizii, unui risc serios de deteriorare gravă și ireversibilă a stării sale de sănătate. În acest context, instanța națională sesizată cu un litigiu a cărui soluționare este legată de o eventuală suspendare a efectelor deciziei de returnare trebuie să considere că, din moment ce calea de atac introdusă împotriva deciziei respective conține o argumentație care nu este vădit nefondată, prin care se urmărește să se demonstreze că executarea acestei decizii l-ar expune pe resortisantul unei țări terțe unui risc serios de deteriorare gravă și ireversibilă a stării sale de sănătate, această cale de atac are, de plin drept, un efect suspensiv.

         (1)  JO C 44, 8.2.2021.


title: Cauza C-699/20: Cerere de decizie preliminară introdusă de Sąd Rejonowy w Nysie (Polonia) la 21 decembrie 2020 – Centraal Justitieel Incassobureau, Ministerie van Veiligheid en Justitie (CJIB)/AP

text:
               2.8.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 310/10

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Sąd Rejonowy w Nysie (Polonia) la 21 decembrie 2020 – Centraal Justitieel Incassobureau, Ministerie van Veiligheid en Justitie (CJIB)/AP
      (Cauza C-699/20)
      (2021/C 310/12)
      Limba de procedură: polona

         Instanța de trimitere

      Sąd Rejonowy w Nysie

         Părțile din procedura principală

         Reclamant: Centraal Justitieel Incassobureau, Ministerie van Veiligheid en Justitie (CJIB)

         Pârât: AP
      Prin Ordonanța din 8 iunie 2021, Curtea (Camera a șasea) a stabilit că cererea de decizie preliminară prezentată de Sąd Rejonowy w Nysie, II Wydział Karny (Tribunalul Districtual din Nysa, Secția a doua penală, Polonia), este vădit inadmisibilă.


title: Cauza T-415/20: Hotărârea Tribunalului din 16 iunie 2021 – KT/BEI („Funcție publică – Personalul BEI – Procedură disciplinară – Concediere pentru motive grave – Drept la apărare – Audierea martorilor – Delegare de competențe – Pregătirea deciziei atacate – Termen rezonabil – Imparțialitate – Protecția datelor cu caracter personal – Proporționalitate”)

text:
               2.8.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 310/25

      Hotărârea Tribunalului din 16 iunie 2021 – KT/BEI
      (Cauza T-415/20) (1)

      („Funcție publică - Personalul BEI - Procedură disciplinară - Concediere pentru motive grave - Drept la apărare - Audierea martorilor - Delegare de competențe - Pregătirea deciziei atacate - Termen rezonabil - Imparțialitate - Protecția datelor cu caracter personal - Proporționalitate”)
      (2021/C 310/32)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamantă: KT (reprezentant: L. Levi, avocată)

         Pârâtă: Banca Europeană de Investiții (reprezentanți: K. Carr și M. Loizou, agenți, asistați de A. Duron, avocată)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 270 TFUE și pe articolul 50a din Statutul Curții de Justiție a Uniunii Europene, având ca obiect anularea deciziei BEI din 24 martie 2020 de dispunere în privința reclamantei, ca sancțiune disciplinară, a unei concedieri pentru motive grave, fără preaviz, însă cu indemnizație de plecare.

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  KT suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și cheltuielile de judecată efectuate de Banca Europeană de Investiții (BEI).

         (1)  JO C 297, 7.9.2020.


title: Cauza T-198/20: Ordonanța Tribunalului din 8 iunie 2021 – Shindler și alții/Consiliul („Acțiune în anulare – Spațiul de libertate, securitate și justiție – Acordul privind retragerea Regatului Unit din Uniune și din Euratom – Decizia Consiliului referitoare la încheierea Acordului privind retragerea – Resortisanți ai Regatului Unit – Pierderea cetățeniei Uniunii – Lipsa afectării individuale – Act fără caracter normativ – Inadmisibilitate”)

text:
               2.8.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 310/27

      Ordonanța Tribunalului din 8 iunie 2021 – Shindler și alții/Consiliul
      (Cauza T-198/20) (1)

      („Acțiune în anulare - Spațiul de libertate, securitate și justiție - Acordul privind retragerea Regatului Unit din Uniune și din Euratom - Decizia Consiliului referitoare la încheierea Acordului privind retragerea - Resortisanți ai Regatului Unit - Pierderea cetățeniei Uniunii - Lipsa afectării individuale - Act fără caracter normativ - Inadmisibilitate”)
      (2021/C 310/35)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamanți: Harry Shindler (Porto d’Ascoli, Italia) și ceilalți reclamanți ale căror nume figurează în anexa ordonanței (reprezentant: J. Fouchet, avocat)

         Pârât: Consiliului Uniunii Europene (reprezentanți: M. Bauer, R. Meyer și J. Ciantar, agenți)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE prin care se solicită anularea, în tot sau în parte, a Acordului privind retragerea Regatului Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord din Uniunea Europeană și din Comunitatea Europeană a Energiei Atomice (JO 2020, L 29, p. 7) și, pe de altă parte, a Deciziei (UE) 2020/135 a Consiliului din 30 ianuarie 2020 referitoare la încheierea Acordului privind retragerea Regatului Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord din Uniunea Europeană și din Comunitatea Europeană a Energiei Atomice (JO 2020, L 29, p. 1).

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea ca inadmisibilă.

                  2)

                  Constată că nu mai este necesar să se pronunțe cu privire la cererile de intervenție formulate de Comisia Europeană și de British in Europe.

                  3)

                  Domnul Harry Shindler și ceilalți reclamanți ale căror nume figurează în anexă suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și cheltuielile de judecată efectuate de Consiliul Uniunii Europene, cu excepția celor aferente cererilor de intervenție.

                  4)

                  Domnul Shindler și ceilalți reclamanți ale căror nume figurează în anexă, Consiliul, Comisia și British in Europe suportă fiecare propriile cheltuieli de judecată aferente cererilor de intervenție.

         (1)  JO C 201, 15.6.2020.


title: Cauza T-565/20: Ordonanța Tribunalului din 14 iunie 2021 – TrekStor/EUIPO – Zagg (Husă de protecție pentru echipamente informatice) [„Desen sau model industrial comunitar – Procedură de declarare a nulității – Desen sau model industrial comunitar înregistrat care reprezintă o husă de protecție pentru echipamente informatice – Motiv de nulitate – Utilizare neautorizată a unei opere protejate de legislația în domeniul dreptului de autor dintr-un stat membru – Articolul 25 alineatul (1) litera (f) din Regulamentul (CE) nr. 6/2002 – Cerere de audiere a unor martori – Acțiune vădit nefondată”]

text:
               2.8.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 310/34

      Ordonanța Tribunalului din 14 iunie 2021 – TrekStor/EUIPO – Zagg (Husă de protecție pentru echipamente informatice)
      (Cauza T-565/20) (1)

      („Desen sau model industrial comunitar - Procedură de declarare a nulității - Desen sau model industrial comunitar înregistrat care reprezintă o husă de protecție pentru echipamente informatice - Motiv de nulitate - Utilizare neautorizată a unei opere protejate de legislația în domeniul dreptului de autor dintr-un stat membru - Articolul 25 alineatul (1) litera (f) din Regulamentul (CE) nr. 6/2002 - Cerere de audiere a unor martori - Acțiune vădit nefondată”)
      (2021/C 310/45)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: TrekStor GmbH (Bensheim, Germania) (reprezentanți: O. Spieker, A. Schönfleisch și N. Willich, avocați]

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentant: A. Folliard-Monguiral, agent)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO, intervenientă în faţa Tribunalului: Zagg Inc. (Midvale, Utah, Statele Unite) (reprezentanți: T. Schmitz și M. Breuer, avocați)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a treia de recurs a EUIPO din 17 iunie 2020 (cauza R 297/2019-3) privind o procedură de declarare a nulității între TrekStor și Zagg

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Obligă TrekStor GmbH la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 378, 9.11.2020.


title: Cauza T-312/21: Acțiune introdusă la 2 iunie 2021 – SY/Comisia

text:
               2.8.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 310/36

      Acțiune introdusă la 2 iunie 2021 – SY/Comisia
      (Cauza T-312/21)
      (2021/C 310/48)
      Limba de procedură: germana

         Părțile

         Reclamant: SY (reprezentant: T. Walberer, avocat)

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Concluziile

      Reclamantul solicită Tribunalului, în temeiul articolului 270 TFUE, al articolului 91 alineatul (1) din Statutul funcționarilor și al articolelor 263 și 265 TFUE:

                  —

                  anularea listei de rezervă a concursului EPSO/AD/374/19-1, a deciziilor de angajare a candidaților înscriși pe lista de rezervă, a deciziilor comisiei de evaluare din 21 aprilie 2021 și din 14 ianuarie 2021 de a nu îl înscrie pe reclamant pe lista de rezervă din domeniul concurenței, a „addendumului” la anunțul de concurs EPSO/AD/374/19-1 din 5 noiembrie 2020 și a convocării reclamantului din 20 noiembrie 2020;

                  —

                  în subsidiar, anularea deciziilor comisiei de evaluare din 21 aprilie 2021 și din 14 ianuarie 2021 referitoare la reclamant și formularea în hotărâre a unor orientări concrete pentru pârâtă, necesare pentru a restabili în mod corespunzător situația juridică a reclamantului dinainte de încălcările dreptului, care să îi permită pârâtei înscrierea reclamantului pe lista de rezervă, direct sau după o nouă apreciere a prestației sale, anularea „addendumului” la anunțul de concurs EPSO/AD/374/19-1 din 5 noiembrie 2020 și a convocării reclamantului din 20 noiembrie 2020;

                  —

                  constatarea faptului că pârâta a încălcat articolul 265 TFUE întrucât nu a emis o decizie adresată reclamantului ca urmare a reclamației sale administrative din 17 ianuarie 2021;

                  —

                  obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiuni, reclamantul invocă patru motive.

                  1.

                  Primul motiv: modificarea ulterioară și retroactivă a concursului ar fi nelegală, în lipsa unui temei juridic și din cauza unor drepturi care se opun acestei modificări, precum și a încălcării clarității juridice, a obligației de motivare și a drepturilor de participare.

                  2.

                  Al doilea motiv: interzicerea discriminării ar fi fost încălcată în legătură cu boala preexistentă a reclamantului, întrucât pârâta ar fi omis să îi acorde adaptările speciale pentru examen.

                  3.

                  Al treilea motiv: reclamantul ar fi fost discriminat din cauza unui decalaj în raport cu ceilalți participanți în cadrul centrului de evaluare pur electronic.

                  4.

                  Al patrulea motiv: reclamantul ar fi fost discriminat în raport cu colaboratorii pârâtei.


title: Cauza C-249/20 P: Hotărârea Curții (Camera a zecea) din 25 noiembrie 2021 – Comisia Europeană/UG (Recurs – Funcție publică – Agent contractual – Contract cu durată nedeterminată – Reziliere – Motive de concediere – Denaturare – Prejudiciu moral – Admisibilitate – Omisiune de a se pronunța asupra unui capăt de cerere)

text:
               31.1.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 51/9

      Hotărârea Curții (Camera a zecea) din 25 noiembrie 2021 – Comisia Europeană/UG
      (Cauza C-249/20 P) (1)

      (Recurs - Funcție publică - Agent contractual - Contract cu durată nedeterminată - Reziliere - Motive de concediere - Denaturare - Prejudiciu moral - Admisibilitate - Omisiune de a se pronunța asupra unui capăt de cerere)
      (2022/C 51/10)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Recurentă: Comisia Europeană (reprezentanți: B. Mongin și L. Radu Bouyon, agenți)

         Cealaltă parte din procedură: UG (reprezentanți: inițial M. Richard și P. Junqueira de Oliveira, ulterior M. Richard, avocați)

         Dispozitivul

                  1)

                  Anulează Hotărârea Tribunalului Uniunii Europene din 2 aprilie 2020, UG/Comisia (T-571/17, nepublicată, EU:T:2020:141) în măsura în care aceasta a dispus anularea deciziei Comisiei Europene din 17 octombrie 2016 de reziliere a contractului de muncă pe durată nedeterminată al UG, a constatat existența unei ilegalități susceptibile să angajeze răspunderea acestei instituții și a respins ca inadmisibil capătul de cerere formulat de UG referitor la repararea prejudiciului moral.

                  2)

                  Trimite cauza spre rejudecare Tribunalului Uniunii Europene.

                  3)

                  Cererile privind cheltuielile de judecată se soluționează o dată cu fondul.

         (1)  JO C 348, 19.10.2020.


title: Cauza C-96/22: Cerere de decizie preliminară introdusă de Supremo Tribunal Administrativo (Portugalia) la 11 februarie 2022 – Companhia de Distribuição Integral Logista Portugal, S.A./Autoridade Tributária e Aduaneira

text:
               16.5.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 198/24

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Supremo Tribunal Administrativo (Portugalia) la 11 februarie 2022 – Companhia de Distribuição Integral Logista Portugal, S.A./Autoridade Tributária e Aduaneira
      (Cauza C-96/22)
      (2022/C 198/35)
      Limba de procedură: portugheza

         Instanța de trimitere

      Supremo Tribunal Administrativo

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: Companhia de Distribuição Integral Logista Portugal, S.A.

         Pârâtă: Autoridade Tributária e Aduaneira

         Întrebările preliminare

                  1)

                  Limitele cantitative impuse cu privire la eliberarea pentru consum, prevăzute la articolul 106 din Código dos Impostos Especiais do Consumo (Codul privind accizele, denumit în continuare „CIEC”, reprezintă restricții cantitative la import sau măsuri cu efect echivalent în sensul articolului 34 TFUE, având în vedere că determină comercianții să introducă pe piață, în ultimele patru luni ale fiecărui an, cantități de țigarete care nu depășesc cantitatea medie lunară de țigarete eliberate pentru consum în cursul celor douăsprezece luni imediat anterioare?

                  2)

                  Este contrară normelor privind exigibilitatea accizelor, introduse prin articolele 7 și 9 din Directiva 2008/118/CE a Consiliului (1), impozitarea, la cota în vigoare la data depunerii declarației de impunere, a cantităților de țigarete care depășesc limita cantitativă privind eliberarea pentru consum prevăzută la articolul 106 alineatul 2 din CIEC, în conformitate cu alineatul 7 al aceluiași articol?

         (1)  Directiva 2008/118/CE a Consiliului din 16 decembrie 2008 privind regimul general al accizelor și de abrogare a Directivei 92/12/CEE (JO 2009, L 9, p. 12).


title: Cauza C-61/22: Cerere de decizie preliminară introdusă de Verwaltungsgericht Wiesbaden (Germania) la 1 februarie 2022 – RL/Landeshauptstadt Wiesbaden

text:
               30.5.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 213/22

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Verwaltungsgericht Wiesbaden (Germania) la 1 februarie 2022 – RL/Landeshauptstadt Wiesbaden
      (Cauza C-61/22)
      (2022/C 213/30)
      Limba de procedură: germana

         Instanța de trimitere

      Verwaltungsgericht Wiesbaden

         Părțile din procedura principală

         Reclamant: RL

         Pârâtă: Landeshauptstadt Wiesbaden

         Întrebarea preliminară

      Obligația privind includerea și stocarea amprentelor digitale în cărțile de identitate, în conformitate cu articolul 3 alineatul (5) din Regulamentul (UE) 2019/1157 (1), încalcă dreptul Uniunii de rang superior și, în special:

                  a)

                  articolul 77 alineatul (3) TFUE;

                  b)

                  articolele 7 și 8 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene;

                  c)

                  articolul 35 alineatul (10) din Regulamentul general privind protecția datelor (2)

            , și, din această cauză, este nevalidă pentru unul dintre motive?

         (1)  Regulamentul Parlamentului European și al Consiliului din 20 iunie 2019 privind consolidarea securității cărților de identitate ale cetățenilor Uniunii și a documentelor de ședere eliberate cetățenilor Uniunii și membrilor de familie ai acestora care își exercită dreptul la liberă circulație (JO 2019, L 188, p. 67).

         (2)  Regulamentul (UE) 2016/679 al Parlamentului European și al Consiliului din 27 aprilie 2016 privind protecția persoanelor fizice în ceea ce privește prelucrarea datelor cu caracter personal și privind libera circulație a acestor date și de abrogare a Directivei 95/46/CE (Regulamentul general privind protecția datelor) (JO 2016, L 119, p. 1).


title: Cauza T-196/20: Acțiune introdusă la 10 aprilie 2020 – Chanel/EUIPO – Innovative Cosmetic Concepts (INCOCO)

text:
               15.6.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 201/40

      Acțiune introdusă la 10 aprilie 2020 – Chanel/EUIPO – Innovative Cosmetic Concepts (INCOCO)
      (Cauza T-196/20)
      (2020/C 201/53)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: franceza

         Părțile

         Reclamantă: Chanel (Neuilly-sur-Seine, Franţa) (reprezentant: J. Passa, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Innovative Cosmetic Concepts LLC (Clifton, New Jersey, Statele Unite)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Titularul mărcii în litigiu: cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

         Marca în litigiu: înregistrarea internațională care desemnează Uniunea Europeană a mărcii verbale INCOCO – înregistrarea internațională care desemnează Uniunea Europeană nr. 1 189 828

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție

         Decizia atacată: Decizia Camerei întâi de recurs a EUIPO din 16 ianuarie 2020 în cauza R 194/2019-1

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                  obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele invocate

                  —

                  încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului;

                  —

                  încălcarea principiului bunei administrări.


title: Cauza T-20/20: Ordonanța Tribunalului din 23 aprilie 2020 – Intertranslations (Intertransleïsions) Metafraseis /Parlamentul

text:
               15.6.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 201/56

      Ordonanța Tribunalului din 23 aprilie 2020 – Intertranslations (Intertransleïsions) Metafraseis /Parlamentul
      (Cauza T-20/20) (1)

      (2020/C 201/73)
      Limba de procedură: engleza
      Președintele Camerei a treia a dispus radierea cauzei.

         (1)  JO C 95, 23.3.2020.


title: Cauza C-803/19: Cerere de decizie preliminară introdusă de Oberster Gerichtshof (Austria) la 31 octombrie 2019 – TN/WWK Lebensversicherung auf Gegenseitigkeit, VP

text:
               27.7.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 247/2

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Oberster Gerichtshof (Austria) la 31 octombrie 2019 – TN/WWK Lebensversicherung auf Gegenseitigkeit, VP
      (Cauza C-803/19)
      (2020/C 247/02)
      Limba de procedură: germana

         Instanța de trimitere

      Oberster Gerichtshof

         Părțile din procedura principală

         Recurent: TN

         Pârâtă: WWK Lebensversicherung auf Gegenseitigkeit, VP

         Altă parte din procedură: UO
      Prin Ordonanța din 28 mai 2020, Curtea de Justiție a Uniunii Europene (Camera a opta) s-a pronunțat după cum urmează:
      Articolul 35 alineatul (1) din Directiva 2002/83/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 5 noiembrie 2002 privind asigurarea pe viață coroborat cu articolul 36 alineatul (1) din această directivă și articolul 185 alineatul (1) din Directiva 2009/138/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 25 noiembrie 2009 privind accesul la activitate și desfășurarea activității de asigurare și reasigurare (Solvabilitate II) coroborat cu articolul 186 alineatul (1) din această directivă trebuie interpretate în sensul că nu se opun unei legislații naționale potrivit căreia, în cazul retragerii asiguratului din contractul de asigurare, taxa pe primele de asigurare datorate de acesta, pe care întreprinderea de asigurare o percepe și o plătește statului, nu poate în niciun caz să facă parte din sumele pe care această întreprindere trebuie să le ramburseze asiguratului, acesta din urmă trebuind să solicite recuperarea taxei pe asigurare de la administrația fiscală sau, dacă este cazul, să solicite despăgubiri de la întreprinderea de asigurare, în măsura în care modalitățile procedurale prevăzute de dreptul aplicabil contractului de asigurare pentru a obține recuperarea sumelor plătite ca taxă pe asigurare nu sunt de natură să repună în discuție efectivitatea dreptului de retragere pe care dreptul Uniunii îl conferă asiguratului, aspect a cărui verificare revine instanței de trimitere.


title: Cauza C-52/20 P: Recurs introdus la 30 ianuarie 2020 de K.A. Schmersal Holding GmbH & Co. KG împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera întâi) din 21 noiembrie 2019 în cauza T-527/18, K.A. Schmersal Holding/EUIPO – Tecnium (tec.nicum)

text:
               27.7.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 247/3

      Recurs introdus la 30 ianuarie 2020 de K.A. Schmersal Holding GmbH & Co. KG împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera întâi) din 21 noiembrie 2019 în cauza T-527/18, K.A. Schmersal Holding/EUIPO – Tecnium (tec.nicum)
      (Cauza C-52/20 P)
      (2020/C 247/03)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Recurentă: K.A. Schmersal Holding GmbH & Co. KG (reprezentant: A. Haudan, avocat)

         Cealaltă parte din procedură: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală
      Prin Ordonanța din 28 mai 2020, Curtea de Justiùie (Camera de admitere în principiu a recursurilor) a decis ca recursul să nu fie admis în principiu și a dispus ca K. A. Schmersal Holding GmbH & Co. KG să suporte propriile cheltuieli de judecată.


title: Cauza C-83/20: Cerere de decizie preliminară introdusă de Supremo Tribunal Administrativo (Portugalia) la 17 februarie 2020 (regularizare din 16 aprilie 2020) – BPC Lux 2 Sàrl şi alţii/Banco de Portugal şi alţii

text:
               27.7.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 247/4

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Supremo Tribunal Administrativo (Portugalia) la 17 februarie 2020 (regularizare din 16 aprilie 2020) – BPC Lux 2 Sàrl şi alţii/Banco de Portugal şi alţii
      (Cauza C-83/20)
      (2020/C 247/06)
      Limba de procedură: portugheza

         Instanța de trimitere

      Supremo Tribunal Administrativo

         Părțile din procedura principală

         Recurente: BPC Lux 2 Sarl, BPC UKI LP, Bennett Offshore Restructuring Fund Inc., Bennett Restructuring Fund LP, Queen Street Limited, BTG Pactual Global Emerging Markets and Macro Master Fund LP, BTG Pactual Absolute Return II Master Fund LP, CSS LLC, Beltway Strategic Opportunities Fund LP, EJF Debt Opportunities Master Fund LP, TP Lux HoldCo Sarl, VR Global Partners LP, CenturyLink Inc. Defined Benefit Master Trust, City of New York Group Trust, Dignity Health, GoldenTree Asset Management Lux Sarl, GoldenTree High Yield Value Fund Offshore 110 Two Ltd, San Bernardino County Employees Retirement Association, EJF DO Fund (Cayman) LP, Massa Insolvente da Espírito Santo Financial Group S.A.

         Intimate: Banco de Portugal, Banco Espírito Santo S.A., Novo Banco S.A., DO

         Întrebările preliminare

                  1.

                  Dreptul Uniunii, în special art[icolul] 17 din [Carta Drepturilor Fundamentale a Uniunii Europene] și Directiva 2014/59/UE a Parlamentului European și a Consiliului (1) din 15 mai 2014 de instituire a unui cadru pentru redresarea și rezoluția instituțiilor de credit și a firmelor de investiții și de modificare a Directivei 82/891/CEE a Consiliului și a Directivelor 2001/24/CE, 2002/47/CE, 2004/25/CE, 2005/56/CE, 2007/36/CE, 2011/35/UE, 2012/30/UE și 2013/36/UE ale Parlamentului European și ale Consiliului, precum și a Regulamentelor (UE) nr. 1093/2010 și (UE) nr. 648/2012 ale Parlamentului European și ale Consiliului, și în special articolele 36, 73 și 74 din aceasta, trebuie interpretate în sensul că se opun unei legislații naționale precum cea menționată anterior, care s-a aplicat în contextul unei măsuri de rezoluție constând în înființarea unei instituții-punte și în separarea activelor și care, atunci când a transpus parțial directiva menționată, înainte de finalizarea termenului de transpunere a acesteia:

                              a)

                              nu a prevăzut realizarea unei evaluări juste, prudente și realiste a activelor și a pasivelor instituției de credit aflate în rezoluție înaintea adoptării sale;

                              b)

                              nu a prevăzut plata unei eventuale despăgubiri întemeiate pe evaluarea menționată la litera a) anterioară în favoarea instituției aflate în rezoluție sau, după caz, în favoarea titularilor de acțiuni sau de alte titluri de proprietate și, în schimb, s-a limitat să prevadă că eventualul sold rezultat din vânzarea băncii-punte trebuie restituit instituției de credit inițiale sau masei sale credale;

                              c)

                              nu a prevăzut că acționarii instituției aflate în rezoluție au dreptul să primească o sumă care nu poate fi mai mică decât cea pe care ar fi primit-o în cazul lichidării totale în cadrul unei proceduri obișnuite de insolvență, ci a prevăzut acest mecanism de siguranță numai pentru creditorii ale căror creanțe nu au fost transferate și

                              d)

                              nu a prevăzut o evaluare, diferită de cea menționată la litera a), care să vizeze stabilirea aspectului dacă acționarii și creditorii ar fi beneficiat de un tratament mai favorabil în cazul în care instituția de credit aflată în rezoluție ar fi făcut obiectul unei proceduri obișnuite de insolvență?

                  2.

                  În lumina jurisprudenței Curții rezultate din Hotărârea din 18 decembrie 1997, Inter Environnement Wallonie, [C-129/96 (2), jurisprudență confirmată ulterior de Curte], o reglementare națională precum cea descrisă în prezenta cauză, care transpune parțial Directiva 2014/59/UE, poate compromite grav rezultatul prevăzut de directiva respectivă, în special la articolele 36, 73 și 74 din aceasta, în contextul aplicării măsurii de rezoluție?

         (1)  JO 2014, L 173, p. 190.

         (2)  EU:C:1997:628.


title: Cauza C-97/20 P: Recurs introdus la 24 februarie 2020 de Société des produits Nestlé SA împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a patra) din 19 decembrie 2019 în cauza T-40/19, Amigüitos pets & life/EUIPO – Société des produits Nestlé

text:
               27.7.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 247/5

      Recurs introdus la 24 februarie 2020 de Société des produits Nestlé SA împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a patra) din 19 decembrie 2019 în cauza T-40/19, Amigüitos pets & life/EUIPO – Société des produits Nestlé
      (Cauza C-97/20 P)
      (2020/C 247/07)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Recurentă: Société des produits Nestlé SA (reprezentanți: A. Jaeger-Lenz, C. Elkemann şi A. Lambrecht, avocați)

         Celelalte părţi din procedură: Amigüitos pets & life SA (reprezentant: N.A. Fernández Fernández-Pacheco, avocat), Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală
      Prin Ordonanța din 4 iunie 2020, Curtea de Justiție (Camera de admitere în principiu a recursurilor) a decis ca recursul să nu fie admis în principiu și a dispus ca recurenta să suporte propriile cheltuieli de judecată.


title: Cauza C-110/20: Cerere de decizie preliminară introdusă de Consiglio di Stato (Italia) la 27 februarie 2020 – Regione Puglia/Ministero dell’Ambiente e della Tutela del Territorio e del Mare şi alţii

text:
               27.7.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 247/5

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Consiglio di Stato (Italia) la 27 februarie 2020 – Regione Puglia/Ministero dell’Ambiente e della Tutela del Territorio e del Mare şi alţii
      (Cauza C-110/20)
      (2020/C 247/08)
      Limba de procedură: italiana

         Instanța de trimitere

      Consiglio di Stato

         Părțile din procedura principală

         Apelantă: Regione Puglia

         Intimaţi: Ministero dell’Ambiente e della Tutela del Territorio e del Mare, Ministero dei beni e delle attività culturali e del turismo, Ministero dello Sviluppo Economico, Presidenza del Consiglio dei Ministri, Commissione tecnica di verifica dell’impatto ambientale

         Întrebarea preliminară

      Directiva 94/22/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 30 mai 1994 (1) trebuie interpretată în sensul că o legislație națională precum cea descrisă, care, pe de o parte, definește ca fiind optimă în vederea acordării unei autorizații pentru explorarea hidrocarburilor o zonă de o anumită întindere pusă la dispoziție pentru o perioadă determinată – în speță, o zonă de 750 de kilometri pătrați pentru o perioadă de șase ani – și, pe de altă parte, permite depășirea acestor limite prin acordarea în favoarea aceleiași entități a mai multor autorizații de explorare similare, cu condiția ca acestea să fie acordate în urma unor proceduri administrative distincte?

         (1)  Directiva 94/22/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 30 mai 1994 privind condițiile de acordare și folosire a autorizațiilor de prospectare, explorare și extracție a hidrocarburilor (JO 1994, L 164, p. 3, Ediție specială, 06/vol. 2, p. 173).


title: Cauza C-131/20: Cerere de decizie preliminară introdusă de Landesgericht Linz (Austria) la 9 martie 2020 – ZK, AL/Deutsche Lufthansa AG

text:
               27.7.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 247/6

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Landesgericht Linz (Austria) la 9 martie 2020 – ZK, AL/Deutsche Lufthansa AG
      (Cauza C-131/20)
      (2020/C 247/09)
      Limba de procedură: germana

         Instanța de trimitere

      Landesgericht Linz (Austria)

         Părțile din procedura principală

         Reclamanți și apelanți: ZK, AL

         Pârâtă și intimată: Deutsche Lufthansa AG
      Prin Ordonanța din 14 mai 2020, cauza a fost radiată din registrul Curții.


title: Cauza C-163/20: Cerere de decizie preliminară introdusă de Bundesfinanzgericht (Austria) la 16 aprilie 2020 – AZ/Finanzamt Hollabrunn Korneuburg Tulln

text:
               27.7.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 247/7

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Bundesfinanzgericht (Austria) la 16 aprilie 2020 – AZ/Finanzamt Hollabrunn Korneuburg Tulln
      (Cauza C-163/20)
      (2020/C 247/11)
      Limba de procedură: germana

         Instanța de trimitere

      Bundesfinanzgericht

         Părțile din procedura principală

         Recurentă: AZ

         Autoritate pârâtă: Finanzamt Hollabrunn Korneuburg Tulln

         Întrebarea preliminară

      Articolul 18 și articolul 45 alineatul (1) TFUE, articolul 7 alineatele (1) și (2) din Regulamentul (UE) nr. 492/2011 (1), articolul 4, articolul 5 litera (b), articolul 7 și articolul 67 din Regulamentul (CE) nr. 883/2004 (2), precum și articolul 60 alineatul (1) a doua teză din Regulamentul (CE) nr. 987/2009 (3) trebuie să fie interpretate în sensul că se opun aplicării unei reglementări naționale care prevede că prestațiile familiale acordate pentru un copil care nu se află efectiv în permanență în statul membru care plătește prestațiile familiale, ci se află efectiv într-un alt stat membru al Uniunii Europene, într-un alt stat contractant al Acordului privind Spațiul Economic European sau în Elveția trebuie să fie ajustate pe baza nivelului comparativ al prețurilor publicat de Oficiul de Statistică al Uniunii Europene pentru statul respectiv, în raport cu statul membru care plătește prestațiile familiale?

         (1)  Regulamentul (UE) nr. 492/2011 al Parlamentului European și al Consiliului din 5 aprilie 2011 privind libera circulație a lucrătorilor în cadrul Uniunii (JO 2011, L 141, p. 1).

         (2)  Regulamentul (CE) nr. 883/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 29 aprilie 2004 privind coordonarea sistemelor de securitate socială (JO 2004, L 166, p. 1, Ediție specială, 05/vol. 7, p. 82).

         (3)  Regulamentul (CE) nr. 987/2009 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 septembrie 2009 de stabilire a procedurii de punere în aplicare a Regulamentului (CE) nr. 883/2004 privind coordonarea sistemelor de securitate socială (JO 2009, L 284, p. 1).


title: Cauza T-83/19: Hotărârea Tribunalului din 10 iunie 2020 – AL/Comisia („Funcție publică – Consilieri speciali – Numirea într-un post de reprezentare a Uniunii într-o instanță internațională de parteneriat – Numirea unei alte persoane care să reprezinte Uniunea – Încredere legitimă – Dreptul de a fi ascultat – Principiul bunei administrări și obligația de solicitudine – Răspundere”)

text:
               27.7.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 247/9

      Hotărârea Tribunalului din 10 iunie 2020 – AL/Comisia
      (Cauza T-83/19) (1)

      („Funcție publică - Consilieri speciali - Numirea într-un post de reprezentare a Uniunii într-o instanță internațională de parteneriat - Numirea unei alte persoane care să reprezinte Uniunea - Încredere legitimă - Dreptul de a fi ascultat - Principiul bunei administrări și obligația de solicitudine - Răspundere”)
      (2020/C 247/14)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamant: AL (reprezentanți: S. Rodrigues şi A. Blot, avocaţi)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: L. Vernier şi I. Melo Sampaio, agenţi)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 270 TFUE prin care se urmărește, pe de o parte, anularea deciziei implicite de respingere a cererii de despăgubire introduse de reclamant la 19 decembrie 2017 și a deciziei de respingere a reclamației sale din 12 noiembrie 2018 și, pe de altă parte, repararea prejudiciilor material și moral pe care reclamantul pretinde că le-ar fi suferit.

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Îl obligă pe AL la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 122, 1.4.2019.


title: Cauza T-100/19: Hotărârea Tribunalului din 10 iunie 2020 – L. Oliva Torras/EUIPO – Mecánica del Frío (Cuplaje pentru vehicule) [„Desen sau model industrial comunitar – Procedură de declarare a nulității – Desen sau model industrial comunitar înregistrat reprezentând un cuplaj pentru racordarea echipamentelor de răcire sau de climatizare la un autovehicul – Capăt de cerere unic în sensul modificării – Cerere implicită de anulare – Admisibilitate – Cauză de nulitate – Nerespectarea condițiilor de protecție – Articolele 4-9 și articolul 25 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 6/2002 – Întinderea examinării efectuate de camera de recurs – Luare de poziție a camerei de recurs cu privire la nerespectarea unei condiții de protecție în cursul procedurii – Concluzie divergentă în decizia atacată – Obligația de motivare – Articolul 62 și articolul 63 alineatul (1) a doua teză din Regulamentul (CE) nr. 6/2002”]

text:
               27.7.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 247/10

      Hotărârea Tribunalului din 10 iunie 2020 – L. Oliva Torras/EUIPO – Mecánica del Frío (Cuplaje pentru vehicule)
      (Cauza T-100/19) (1)

      („Desen sau model industrial comunitar - Procedură de declarare a nulității - Desen sau model industrial comunitar înregistrat reprezentând un cuplaj pentru racordarea echipamentelor de răcire sau de climatizare la un autovehicul - Capăt de cerere unic în sensul modificării - Cerere implicită de anulare - Admisibilitate - Cauză de nulitate - Nerespectarea condițiilor de protecție - Articolele 4-9 și articolul 25 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 6/2002 - Întinderea examinării efectuate de camera de recurs - Luare de poziție a camerei de recurs cu privire la nerespectarea unei condiții de protecție în cursul procedurii - Concluzie divergentă în decizia atacată - Obligația de motivare - Articolul 62 și articolul 63 alineatul (1) a doua teză din Regulamentul (CE) nr. 6/2002”)
      (2020/C 247/15)
      Limba de procedură: spaniola

         Părţile

         Reclamantă: L. Oliva Torras, S.A. (Manresa, Spania) (reprezentanți: E. Sugrañes Coca și M. D. Caballero Pérez, avocate)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentanți: J. Crespo Carrillo și H. O’Neill, agenți)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO, intervenientă la Tribunal: Mecánica del Frío, S.L. (Cornellá de Llobregat, Spania) (reprezentant: J. Torras Toll, avocat)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a treia de recurs a EUIPO din 19 noiembrie 2018 (cauza R 1397/2017-3) privind o procedură de declarare a nulității între L. Oliva Torras și Mecánica del Frío

         Dispozitivul

                  1)

                  Anulează Decizia Camerei a treia de recurs a Oficiului Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO) din 19 noiembrie 2018 (cauza R 1397/2017-3).

                  2)

                  Respinge în rest acțiunea.

                  3)

                  EUIPO suportă, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, pe cele efectuate de L. Oliva Torras, S.A.

                  4)

                  Mecánica del Frío, S.L. suportă propriile cheltuieli de judecată.

         (1)  JO C 139, 15.4.2019.


title: Cauza T-131/19: Hotărârea Tribunalului din 10 iunie 2020 – Oosterbosch/Parlamentul („Funcție publică – Agenți contractuali – Remunerare – Indemnizație pentru program continuu sau în schimburi – Articolul 56 a din statut – Securitate juridică – Principiul legalității – Noțiunea de muncă de noapte”)

text:
               27.7.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 247/10

      Hotărârea Tribunalului din 10 iunie 2020 – Oosterbosch/Parlamentul
      (Cauza T-131/19) (1)

      („Funcție publică - Agenți contractuali - Remunerare - Indemnizație pentru program continuu sau în schimburi - Articolul 56 a din statut - Securitate juridică - Principiul legalității - Noțiunea de muncă de noapte”)
      (2020/C 247/16)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamant: Marc Oosterbosch (Bruxelles, Belgia) (reprezentant: M. Casado García-Hirschfeld, avocată)

         Pârât: Parlamentul European (reprezentanți: M. Windisch și C. González Argüelles, agenți)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 270 TFUE prin care se urmărește anularea fișelor de salarizare ale reclamantului aferente lunilor martie, aprilie și iunie 2018.

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Îl obligă pe domnul Marc Oosterbosch la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 148, 29.4.2019.


title: Cauza T-646/19: Hotărârea Tribunalului din 10 iunie 2020 – eSky Group IP/EUIPO – Gröpel (e) [„Marcă a Uniunii Europene – Procedură de opoziție – Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurative e – Marca internațională figurativă anterioară e – Motiv relativ de refuz – Risc de confuzie – Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001”]

text:
               27.7.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 247/11

      Hotărârea Tribunalului din 10 iunie 2020 – eSky Group IP/EUIPO – Gröpel (e)
      (Cauza T-646/19) (1)

      („Marcă a Uniunii Europene - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurative e - Marca internațională figurativă anterioară e - Motiv relativ de refuz - Risc de confuzie - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001”)
      (2020/C 247/17)
      Limba de procedură: engleza

         Părţile

         Reclamantă: eSky Group IP sp. z o.o. (Varşovia, Polonia) (reprezentant: P. Kurcman, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentanţi: L. Rampini şi V. Ruzek, agenţi)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO, intervenientă la Tribunal: Gerhard Gröpel (Passau, Germania) (reprezentant: N. Maenz, avocată)

         Obiectul

      Acţiune formulată împotriva Deciziei Camerei a patra de recurs a EUIPO din 24 iulie 2019 (cauza R 223/2019-4) privind o procedură de opoziție între domnul Gröpel și eSky Group IP

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Obligă eSky Group IP sp. z o.o. la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 383, 11.11.2019.


title: Cauza T-707/19: Hotărârea Tribunalului din 10 iunie 2020 – FF&GB/EUIPO (ONE-OFF) [„Marcă a Uniunii Europene – Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurative ONE-OFF – Motiv absolut de refuz – Lipsa caracterului distinctiv – Articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001”]

text:
               27.7.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 247/12

      Hotărârea Tribunalului din 10 iunie 2020 – FF&GB/EUIPO (ONE-OFF)
      (Cauza T-707/19) (1)

      („Marcă a Uniunii Europene - Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurative ONE-OFF - Motiv absolut de refuz - Lipsa caracterului distinctiv - Articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001”)
      (2020/C 247/18)
      Limba de procedură: italiana

         Părțile

         Reclamantă: FF&GB Srl (Mantova, Italia) (reprezentant: M. Locatelli, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentant: M. L. Capostagno, agent)

         Obiectul

      Acţiune formulată împotriva Deciziei Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 12 august 2019 (cauza R 239/2019-5) privind o cerere de înregistrare a semnului figurativ ONE-OFF ca marcă a Uniunii Europene

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Obligă FF&GB Srl la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 413, 9.12.2019.


title: Cauza T-738/18: Ordonanța Tribunalului din 12 mai 2020 – Dragnea/Comisia („Acțiune în anulare – Fondul European de Dezvoltare Regională – Programul operațional regional român 2007-2013 – Investigații externe ale OLAF – Rapoarte finale și recomandări ale OLAF – Decizie națională de deschidere a unei anchete penale – Refuzul OLAF de a deschide o anchetă cu privire la desfășurarea investigațiilor anterioare – Refuzul accesului la dosarul investigațiilor OLAF – Act care nu este supus căilor de atac – Inadmisibilitate”)

text:
               27.7.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 247/12

      Ordonanța Tribunalului din 12 mai 2020 – Dragnea/Comisia
      (Cauza T-738/18) (1)

      („Acțiune în anulare - Fondul European de Dezvoltare Regională - Programul operațional regional român 2007-2013 - Investigații externe ale OLAF - Rapoarte finale și recomandări ale OLAF - Decizie națională de deschidere a unei anchete penale - Refuzul OLAF de a deschide o anchetă cu privire la desfășurarea investigațiilor anterioare - Refuzul accesului la dosarul investigațiilor OLAF - Act care nu este supus căilor de atac - Inadmisibilitate”)
      (2020/C 247/19)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamant: Liviu Dragnea (București, România) (reprezentanți: B. O’Connor, Solicitor, şi S. Gubel, avocat)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: J.-P. Keppenne și J. Baquero Cruz, agenți)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE prin care se urmărește anularea scrisorii Oficiului European de Luptă Antifraudă (OLAF) din 1 octombrie 2018

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Îl obligă pe domnul Dragnea la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 65, 18.2.2019.


title: Cauza T-526/19: Ordonanța Tribunalului din 20 mai 2020 – Nord Stream 2/Parlamentul și Consiliul [„Acțiune în anulare – Energie – Piața internă în sectorul gazelor naturale – Directiva (UE) 2019/692 – Aplicarea Directivei 2009/73/CE în privința conductelor de gaz înspre sau dinspre țări terțe – Lipsa afectării directe – Inadmisibilitate – Prezentarea de documente obținute în mod nelegal”]

text:
               27.7.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 247/13

      Ordonanța Tribunalului din 20 mai 2020 – Nord Stream 2/Parlamentul și Consiliul
      (Cauza T-526/19) (1)

      („Acțiune în anulare - Energie - Piața internă în sectorul gazelor naturale - Directiva (UE) 2019/692 - Aplicarea Directivei 2009/73/CE în privința conductelor de gaz înspre sau dinspre țări terțe - Lipsa afectării directe - Inadmisibilitate - Prezentarea de documente obținute în mod nelegal”)
      (2020/C 247/20)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Nord Stream 2 AG (Zug, Elveția) (reprezentanți: L. Van den Hende, J. Penz-Evren, avocați, și M. Schonberg, solicitor-advocate)

         Pârâte: Parlamentul European (reprezentanți: L. Visaggio, J. Etienne și I. McDowell, agenți), Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: A. Lo Monaco, S. Boelaert și K. Pavlaki, agenți)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE prin care se solicită anularea Directivei (UE) 2019/692 a Parlamentului European și a Consiliului din 17 aprilie 2019 de modificare a Directivei 2009/73/CE privind normele comune pentru piața internă în sectorul gazelor naturale (JO 2019, L 117, p. 1)

         Dispozitivul

                  1)

                  Retrage din dosar documentele prezentate de Nord Stream 2 AG ca anexele A. 14 și O. 20 și constată că nu este necesar să se țină seama de pasajele din cererea introductivă și din anexe în care sunt reproduse extrase din aceste documente.

                  2)

                  Respinge în rest cererea incidentală formulată de Consiliul Uniunii Europene.

                  3)

                  Retrage din dosar documentele prezentate de Nord Stream 2 ca anexele M. 26 și M. 30.

                  4)

                  Respinge acțiunea ca inadmisibilă.

                  5)

                  Constată că nu mai este necesar să se pronunțe cu privire la cererile de intervenție formulate de Republica Estonia, de Republica Letonia, de Republica Lituania, de Republica Polonă și de Comisia Europeană.

                  6)

                  Obligă Nord Stream 2 la plata cheltuielilor de judecată efectuate de Parlamentul European și de Consiliu, cu excepția celor aferente cererilor de intervenție.

                  7)

                  Nord Stream 2, Parlamentul și Consiliul, precum și Republica Estonia, Republica Letonia, Republica Lituania, Republica Polonă și Comisia suportă propriile cheltuieli de judecată aferente cererilor de intervenție.

         (1)  JO C 305, 9.9.2019.


title: Cauza T-530/19: Ordonanța Tribunalului din 20 mai 2020 – Nord Stream/Parlamentul şi Consiliul [„Acțiune în anulare – Energie – Piața internă în sectorul gazelor naturale – Directiva (UE) 2019/692 – Adăugarea articolului 49a la Directiva 2009/73/CE, cu privire la adoptarea de decizii de derogare de la anumite dispoziții ale directivei – Aplicarea Directivei 2009/73 în privința conductelor de gaz înspre sau dinspre țări terțe – Contestarea termenului stabilit la 24 mai 2020 pentru acordarea de derogări de la obligațiile Directivei 2009/73 – Lipsa afectării directe – Lipsa afectării individuale – Inadmisibilitate”]

text:
               27.7.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 247/14

      Ordonanța Tribunalului din 20 mai 2020 – Nord Stream/Parlamentul şi Consiliul
      (Cauza T-530/19) (1)

      („Acțiune în anulare - Energie - Piața internă în sectorul gazelor naturale - Directiva (UE) 2019/692 - Adăugarea articolului 49a la Directiva 2009/73/CE, cu privire la adoptarea de decizii de derogare de la anumite dispoziții ale directivei - Aplicarea Directivei 2009/73 în privința conductelor de gaz înspre sau dinspre țări terțe - Contestarea termenului stabilit la 24 mai 2020 pentru acordarea de derogări de la obligațiile Directivei 2009/73 - Lipsa afectării directe - Lipsa afectării individuale - Inadmisibilitate”)
      (2020/C 247/21)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Nord Stream AG (Zoug, Elveţia) (reprezentanți: M. Raible, C. von Köckritz şi J. von Andreae, avocaţi)

         Pârâte: Parlamentul European (reprezentanți: L. Visaggio, J. Etienne şi I. McDowell, agenţi), Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: A. Lo Monaco şi S. Boelaert, agenţi)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE prin care se solicită anularea parțială a Directivei (UE) 2019/692 a Parlamentului European și a Consiliului din 17 aprilie 2019 de modificare a Directivei 2009/73/CE privind normele comune pentru piața internă în sectorul gazelor naturale (JO 2019, L 117, p. 1)

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea ca inadmisibilă.

                  2)

                  Constată că nu mai este necesar să se pronunțe cu privire la cererile de intervenție formulate de Republica Estonia, de Republica Letonia, de Republica Lituania, de Republica Polonă și de Comisia Europeană.

                  3)

                  Obligă Nord Stream AG la plata cheltuielilor de judecată efectuate de Parlamentul European și de Consiliul Uniunii Europene, cu excepția celor aferente cererilor de intervenție.

                  4)

                  Nord Stream, Parlamentul și Consiliul, precum și Republica Estonia, Republica Letonia, Republica Lituania, Republica Polonă și Comisia suportă propriile cheltuieli de judecată aferente cererilor de intervenție.

         (1)  JO C 312, 16.9.2019.


title: Cauza T-797/19 R-II: Ordonanța președintelui Tribunalului din 15 aprilie 2020 – Anglo Austrian AAB şi Belegging-Maatschappij „Far-East”/BCE [„Măsuri provizorii – Regulamentul (UE) nr. 1024/2013 – Supravegere prudențială a instituțiilor de credit – Decizie de retragere a licenței unei instituții de credit – Cererea nouă – Articolul 160 din Regulamentul de procedură”]

text:
               27.7.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 247/15

      Ordonanța președintelui Tribunalului din 15 aprilie 2020 – Anglo Austrian AAB şi Belegging-Maatschappij „Far-East”/BCE
      (Cauza T-797/19 R-II)
      („Măsuri provizorii - Regulamentul (UE) nr. 1024/2013 - Supravegere prudențială a instituțiilor de credit - Decizie de retragere a licenței unei instituții de credit - Cererea nouă - Articolul 160 din Regulamentul de procedură”)
      (2020/C 247/22)
      Limba de procedură: germana

         Părțile

         Reclamante: Anglo Austrian AAB AG, fostă Anglo Austrian AAB Bank AG (Viena, Austria) şi Belegging-Maatschappij „Far-East” BV (Velp, Ţările de Jos) (reprezentanți: M. Fischer, J. Willheim, M. Ketzer şi O. H. Behrends, avocaţi)

         Pârâtă: Banca Centrală Europeană (reprezentanți: C. Hernández Saseta, E. Yoo şi V. Hümpfner, agenţi)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolele 278 și 279 TFUE prin care se urmărește suspendarea executării Deciziei din 14 noiembrie 2019, ref.: ECB-SSM-2019-AT-8, WHD-2019-0009, prin care Banca Centrală Europeană a retras licența de instituție de credit a Anglo Austrian AAB Bank AG începând de la data notificării deciziei

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge cererea.

                  2)

                  Cererea privind cheltuielile de judecată se soluționează odată cu fondul.


title: Cauza T-163/20 R și T-163/20 R II: Ordonanța președintelui Tribunalului din 25 mai 2020 – Isopix/Parlamentul („Măsuri provizorii – Contracte de achiziții publice de servicii – Prestare de servicii fotografice – Cerere de suspendare a executării – Inadmisibilitate vădită parțială a acțiunii principale – Inadmisibilitate – Urgență – Fumus boni juris – Evaluare comparativă a intereselor”)

text:
               27.7.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 247/15

      Ordonanța președintelui Tribunalului din 25 mai 2020 – Isopix/Parlamentul
      (Cauza T-163/20 R și T-163/20 R II)
      („Măsuri provizorii - Contracte de achiziții publice de servicii - Prestare de servicii fotografice - Cerere de suspendare a executării - Inadmisibilitate vădită parțială a acțiunii principale - Inadmisibilitate - Urgență - Fumus boni juris - Evaluare comparativă a intereselor”)
      (2020/C 247/23)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamantă: Isopix SA (Ixelles, Belgia) (reprezentanți: P. Van den Bulck și J. Fahner, avocați)

         Pârât: Parlamentul European (reprezentant: K. Wójcik și E. Taneva, agenți)

         Obiectul

      Cereri întemeiate pe articolele 278 și 279 TFUE și având ca obiect, în cauza T-163/20 R, suspendarea executării actului Parlamentului din 24 martie 2020 prin care reclamanta este informată că oferta sa pentru contractul de achiziții publice COMM/DG/AWD/2019/854 nu a fost reținută, iar contractul în cauză a fost atribuit unui alt ofertant, precum și obligarea Parlamentului de către Tribunal la prezentarea raportului de analiză a ofertelor și, în cauza T-163/20 R II, suspendarea executării actului Parlamentului din 17 aprilie 2020 prin care reclamanta este informată că oferta sa pentru contractul de achiziții publice COMM/DG/AWD/2019/854 a fost respinsă pentru motivul că nu îndeplinea criteriile de selecție privind capacitatea financiară și economică.

         Dispozitivul

                  1)

                  Suspendă executarea Deciziei Parlamentului European din 24 martie 2020 prin care Isopix SA este informată că oferta sa pentru contractul de achiziții publice COMM/DG/AWD/2019/854 nu a fost reținută, iar contractul în cauză a fost atribuit unui alt ofertant.

                  2)

                  Dispune comunicarea de către Parlament către Isopix a raportului de analiză a ofertelor în versiunea sa neconfidențială.

                  3)

                  Respinge ca inadmisibilă cererea de măsuri provizorii din cauza T-163/20 R II.

                  4)

                  Revocă Ordonanțele din 3 aprilie 2020, Isopix/Parlamentul (T-163/20 R), și din 22 aprilie 2020, Isopix/Parlamentul (T-163/20 R II).

                  5)

                  Cererea privind cheltuielile de judecată se soluționează odată cu fondul.


title: Cauza T-224/20: Acțiune introdusă la 17 aprilie 2020 – FT şi alţii/Comisia

text:
               27.7.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 247/16

      Acțiune introdusă la 17 aprilie 2020 – FT şi alţii/Comisia
      (Cauza T-224/20)
      (2020/C 247/24)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamanţi: FT și alți 22 de reclamanți (reprezentant: J.-N. Louis, avocat)

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Concluziile

      Reclamanţii solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei Comisiei de stabilire a fișei de salarizare aferentă lunii iunie 2019 a reclamanților, în măsura în care în aceasta se aplică pentru prima dată noii coeficienți corectori aplicabili remunerației acestora, cu efect retroactiv de la 1 august 2018;

                  —

                  obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamanţii invocă două motive.

                  1.

                  Primul motiv, prin care se invocă încălcarea articolelor 64 și 65 din Statutul funcționarilor Uniunii Europene (denumit în continuare „statutul”), a principiului egalității de tratament și o eroare vădită de apreciere. Reclamanții consideră, în această privință, că Comisia nu a reușit să le furnizeze elementele care să le permită să înțeleagă nu numai diminuarea coeficientului corector aplicat renumerației acestora, ci și aplicarea cu efect retroactiv care generează o datorie deosebit de importantă.

                  2.

                  Al doilea motiv, prin care se invocă încălcarea articolului 85 din statut, a principiului securității juridice și a obligației de solicitudine. Reclamanții susțin că nu puteau să prevadă scăderea excepțională a coeficientului corector aplicat remunerației acestora, pentru perioada de referință, cu efect retroactiv. În opinia lor, întrucât condițiile prevăzute la articolul 85 din statut nu sunt îndeplinite, Comisia nu le poate solicita rambursarea mai multor luni din remunerația lor, ca urmare a modificării coeficientului corector cu efect retroactiv.


title: Cauza T-225/20: Acțiune introdusă la 17 aprilie 2020 – FJ şi alţii/SEAE

text:
               27.7.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 247/17

      Acțiune introdusă la 17 aprilie 2020 – FJ şi alţii/SEAE
      (Cauza T-225/20)
      (2020/C 247/25)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamanţi: FJ şi alți 7 reclamanți (reprezentant: J.-N. Louis, avocat)

         Pârât: Serviciul European de Acțiune Externă

         Concluziile

      Reclamanţii solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei Comisiei de stabilire a fișei de salarizare aferentă lunii iunie 2019 a reclamanților, în măsura în care în aceasta se aplică pentru prima dată noii coeficienți corectori aplicabili remunerației acestora, cu efect retroactiv de la 1 august 2018;

                  —

                  obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamanţii invocă două motive.

                  1.

                  Primul motiv, prin care se invocă încălcarea articolelor 64 și 65 din Statutul funcționarilor Uniunii Europene (denumit în continuare „statutul”), a principiului egalității de tratament și o eroare vădită de apreciere. Reclamanții consideră, în această privință, că Comisia nu a reușit să le furnizeze elementele care să le permită să înțeleagă nu numai diminuarea coeficientului corector aplicat renumerației acestora, ci și aplicarea cu efect retroactiv care generează o datorie deosebit de importantă.

                  2.

                  Al doilea motiv, prin care se invocă încălcarea articolului 85 din statut, a principiului securității juridice și a obligației de solicitudine. Reclamanții susțin că nu puteau să prevadă scăderea excepțională a coeficientului corector aplicat remunerației acestora, pentru perioada de referință, cu efect retroactiv. În opinia lor, întrucât condițiile prevăzute la articolul 85 din statut nu sunt îndeplinite, Comisia nu le poate solicita rambursarea mai multor luni din remunerația lor, ca urmare a modificării coeficientului corector cu efect retroactiv.


title: Cauza T-251/20: Acțiune introdusă la 4 mai 2020 – KG/Parlamentul

text:
               27.7.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 247/17

      Acțiune introdusă la 4 mai 2020 – KG/Parlamentul
      (Cauza T-251/20)
      (2020/C 247/26)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: KG (reprezentanţi: S. Rodrigues şi A. Champetier, avocaţi)

         Pârât: Parlamentul European

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei Parlamentului din 4 februarie 2020 de respingere a reclamației acesteia din 29 noiembrie 2019;

                  —

                  anularea, dacă este cazul, a deciziei Parlamentului din 30 august 2019 de respingere a cererii inițiale formulate de aceasta la 4 aprilie 2019;

                  —

                  obligarea pârâtului la repararea prejudiciului moral suferit de reclamantă, estimat ex æquo et bono la suma de 5 000 de euro;

                  —

                  obligarea pârâtului la plata tuturor cheltuielilor de judecată efectuate de reclamantă, inclusiv a cheltuielilor de reprezentare efectuate de aceasta.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamanta invocă trei motive.

                  1.

                  Primul motiv, întemeiat pe interpretarea eronată a articolului 20 alineatul (3) din Anexa XIII la Statutul funcționarilor Uniunii Europene și pe încălcarea principiului continuității serviciului.

                  2.

                  Al doilea motiv, întemeiat pe încălcarea principiilor încrederii legitime și al drepturilor dobândite.

                  3.

                  Al treilea motiv, întemeiat pe încălcarea dreptului la o bună administrare și a obligației de diligență.


title: Cauza T-265/20: Acțiune introdusă la 4 mai 2020 – JR/Comisia

text:
               27.7.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 247/19

      Acțiune introdusă la 4 mai 2020 – JR/Comisia
      (Cauza T-265/20)
      (2020/C 247/28)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamantă: JR (reprezentanţi: L. Levi şi A. Champetier, avocate)

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  declararea prezentei acțiuni ca fiind admisibilă și întemeiată;

                  —

                  anularea deciziilor Comisiei de refuz al comunicării datelor cu caracter personal care o privesc pe reclamantă, adoptate la 28 februarie 2020 și la 9 aprilie 2020;

                  —

                  obligarea pârâtei la plata tuturor cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamanta invocă două motive.

                  1.

                  Primul motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 41 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, pe încălcarea Regulamentului (UE) nr. 2018/1725 al Parlamentului European și al Consiliului din 23 octombrie 2018 privind protecția persoanelor fizice în ceea ce privește prelucrarea datelor cu caracter personal de către instituțiile, organele, oficiile și agențiile Uniunii și privind libera circulație a acestor date și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 45/2001 și a Deciziei nr. 1247/2002/CE (JO 2018, L 295, p. 39) și, în special, a articolului 17 din acesta. În sfârșit, reclamanta consideră că deciziile atacate încalcă dreptul fundamental de acces la datele personale.

                  2.

                  Al doilea motiv, întemeiat pe încălcarea principiului bunei administrări, pe încălcarea Regulamentului nr. 2018/1725, în special a articolului 14 alineatele (1) și (2) și a articolului 17 alineatul (3) din regulamentul menționat.


title: Cauza T-270/20: Acțiune introdusă la 7 mai 2020 – JS/SRB

text:
               27.7.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 247/19

      Acțiune introdusă la 7 mai 2020 – JS/SRB
      (Cauza T-270/20)
      (2020/C 247/29)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

         Părțile

         Reclamant: JS (reprezentanţi: L. Levi şi A. Champetier, avocaţi)

         Pârât: Comitetul unic de rezoluție (SRB)

         Concluziile

      Reclamantul solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea raportului de evaluare pentru 2018, comunicat acestuia la 12 iunie 2019;

                  —

                  anularea, de asemenea, în măsura în care este necesar, a deciziei din 22 ianuarie 2020, notificată la 28 ianuarie 2020, de respingere a reclamației sale din 12 septembrie 2019;

                  —

                  obligarea la plata unei despăgubiri financiare pentru prejudiciul moral, care poate fi estimată, ex aequo et bono, la suma de 15 000 de euro;

                  —

                  obligarea la plata unei despăgubiri pentru prejudiciul material în valoare de 2 322 de euro cauzat de înghețarea salariului la nivelul AD6/treapta 3 pentru o perioadă de 12 luni începând din august 2019;

                  —

                  obligarea pârâtului la plata tuturor cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamantul invocă patru motive.

                  1.

                  Primul motiv, întemeiat pe erori vădite de apreciere și pe acuzații calomnioase.

                  2.

                  Al doilea motiv, întemeiat pe lipsa unor obiective profesionale și pe lipsa unei fișe a postului aplicabile.

                  3.

                  Al treilea motiv, întemeiat pe încălcarea principiului imparțialității și pe încălcarea deciziei SRB adoptate în sesiunea plenară din 25 martie 2015 (1).

                  4.

                  Al patrulea motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 5 din decizia menționată a SRB din 25 martie 2015 și pe încălcarea obligației de solicitudine.
                  În ceea ce privește cererea de despăgubiri, reclamantul invocă eroarea săvârșită de pârât, prejudiciul suferit și legătura dintre eroare și prejudiciu.

         (1)  Decizia Comitetului din 25 martie 2015 de stabilire a prevederilor generale pentru punerea în aplicare a articolului 43 din Statutul funcționarilor și de punere în aplicare a articolului 44 primul paragraf din Statutul personalului temporar.


title: Cauza T-271/20: Acțiune introdusă la 8 mai 2020 – JS/SRB

text:
               27.7.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 247/20

      Acțiune introdusă la 8 mai 2020 – JS/SRB
      (Cauza T-271/20)
      (2020/C 247/30)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

         Părțile

         Reclamant: JS (reprezentanţi: L. Levi şi A. Champetier, avocaţi)

         Pârât: Comitetul unic de rezoluție (SRB)

         Concluziile

      Reclamantul solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei din 14 iunie 2019, care i-a fost comunicată reclamantului la 17 iunie 2019, de respingere a cererii sale de asistență din 2 mai 2019;

                  —

                  anularea, în plus, în măsura în care este necesar, a deciziei comunicate reclamantului la 29 ianuarie 2020, de respingere a reclamației sale din 14 septembrie 2019;

                  —

                  obligarea la plata unei despăgubiri financiare pentru prejudiciul moral suferit de reclamant, care poate fi estimată, ex aequo et bono, la 20 000 de euro;

                  —

                  obligarea, în plus, la repararea prejudiciului său material cuantificat și demonstrat, evaluat la 77 408 de euro;

                  —

                  obligarea pârâtului la plata tuturor cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamantul invocă trei motive.

                  1.

                  Primul motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 12 a alineatul (3) din Statutul funcționarilor și a articolului 2.1 din politica SRB adoptată prin decizia sesiunii plenare a SRB din 29 noiembrie 2017 (1).

                  2.

                  Al doilea motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 24 din Statutul funcționarilor și a articolului 7.3 din politica SRB menționată.

                  3.

                  Al treilea motiv, întemeiat pe încălcarea obligației de solicitudine.
                  În ceea ce privește cererea de despăgubire, reclamantul invocă culpa pârâtului, prejudiciul suferit și legătura dintre culpă și prejudiciu.

         (1)  Politica de protecție a demnității persoanei și de prevenire a hărțuirii psihologice și a hărțuirii sexuale.


title: Cauza T-274/20: Acțiune introdusă la 11 mai 2020 – MHCS /EUIPO – Lidl Stiftung (Nuanțe ale culorii portocaliu)

text:
               27.7.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 247/21

      Acțiune introdusă la 11 mai 2020 – MHCS /EUIPO – Lidl Stiftung (Nuanțe ale culorii portocaliu)
      (Cauza T-274/20)
      (2020/C 247/31)
      Limba în care a fost introdusă acțiunea: engleza

         Părțile

         Reclamantă: MHCS (Épernay, Franţa) (reprezentant: O. Vrins, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Lidl Stiftung & Co. KG (Neckarsulm, Germania)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Titularul mărcii în litigiu: reclamanta în fața Tribunalului

         Marca în litigiu: marca Uniunii Europene figurativă (Culoare constând în anumite nuanțe ale culorii portocaliu) – marca Uniunii Europene nr. 747 949

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de declarare a nulității

         Decizia atacată: Decizia Camerei întâi de recurs a EUIPO din 24 februarie 2020 în cauza R 2392/2018-1

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                  obligarea EUIPO și a intervenientei la plata cheltuielilor de judecată;

                  —

                  obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată efectuate de reclamantă.

         Motivele invocate

                  —

                  încălcarea articolului 95 alineatul (1) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului;

                  —

                  încălcarea articolului 26 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 al Consiliului din 26 februarie 2009 privind marca comunitară și/sau a Normei 1 alineatul (1) litera (d) coroborată cu Norma 3 alineatele (2), (3) și (5) din Regulamentul (CE) nr. 2868/95 al Comisiei din 13 decembrie 1995 de punere în aplicare a Regulamentului (CE) nr. 40/94 al Consiliului privind marca comunitară;

                  —

                  încălcarea principiului general al protecției încrederii legitime și a principiilor securității juridice și al bunei administrări (inclusiv a obligației de motivare);

                  —

                  încălcarea articolului 94 alineatul (1) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului;

                  —

                  încălcarea articolului 41 alineatul (2) din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene.