title: Cauza C-352/11: Hotărârea Curții (Camera a opta) din 24 mai 2012 — Comisia Europeană/Republica Austria (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Mediu — Directiva 2008/1/CE — Prevenirea și controlul integrat al poluării — Condiții de autorizare a instalațiilor existente — Obligație de a asigura exploatarea acestor instalații în conformitate cu cerințele acestei directive)

text:
               7.7.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 200/4

         Hotărârea Curții (Camera a opta) din 24 mai 2012 — Comisia Europeană/Republica Austria
   (Cauza C-352/11) (1)

   (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru - Mediu - Directiva 2008/1/CE - Prevenirea și controlul integrat al poluării - Condiții de autorizare a instalațiilor existente - Obligație de a asigura exploatarea acestor instalații în conformitate cu cerințele acestei directive)
   2012/C 200/07
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: G. Wilms și A. Alcover San Pedro, agenți)

      Pârâtă: Republica Austria (reprezentanți: C. Pesendorfer și A. Posch, agenți)

      Obiectul

   Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Încălcarea articolului 5 alineatul (1) din Directiva 2008/1/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 15 ianuarie 2008 privind prevenirea și controlul integrat al poluării (JO L 24, p. 8) — Condiții de autorizare a instalațiilor existente — Obligație de a asigura exploatarea acestor instalații în conformitate cu cerințele prevăzute în directiva menționată

      Dispozitivul

               1.

               Întrucât a omis să elibereze autorizații în conformitate cu articolele 6 și 8 din Directiva 2008/1/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 15 ianuarie 2008 privind prevenirea și controlul integrat al poluării, să reexamineze și, dacă este cazul, să actualizeze autorizațiile existente și să se asigure că toate instalațiile existente sunt exploatate în conformitate cu cerințele prevăzute la articolele 3, 7, 9, 10, 13, la articolul 14 literele (a) și (b) și la articolul 15 alineatul (2) din această directivă, Republica Austria nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 5 alineatul (1) din directiva menționată.

               2.

               Obligă Republica Austria la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 252, 27.8.2011.


title: Cauza C-211/14: Cerere de decizie preliminară introdusă de Corte suprema di cassazione (Italia) la 25 aprilie 2014 – Procedură penală împotriva lui Di Adamo Massimiliano

text:
               1.9.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 292/11

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Corte suprema di cassazione (Italia) la 25 aprilie 2014 – Procedură penală împotriva lui Di Adamo Massimiliano
   (Cauza C-211/14)
   2014/C 292/14
   Limba de procedură: italiana

      Instanța de trimitere

   Corte suprema di cassazione

      Partea din procedura principală

   Di Adamo Massimiliano

      Întrebările preliminare

               1)

               Articolul 49 și următoarele TFUE și articolul 56 și următoarele TFUE, astfel cum sunt interpretate de Curtea de Justiție a Uniunii Europene în Hotărârea din 16 februarie 2012 în cauzele conexe C-72/10 și C-77/10, trebuie interpretate în sensul că se opun atribuirii printr-o procedură de cerere de ofertă a unor licențe cu o durată mai mică decât cea a licențelor atribuite în trecut în cazul în care procedura de cerere de ofertă menționată a fost inițiată în scopul remedierii consecințelor excluderii ilegale a anumitor operatori din procedura de cerere de ofertă anterioară?

               2)

               Articolul 49 și următoarele TFUE și articolul 56 și următoarele TFUE, astfel cum sunt interpretate de Curtea de Justiție a Uniunii Europene în hotărârea citată anterior, trebuie interpretate în sensul că se opun ca cerința reorganizării sistemului printr-o aliniere temporală a termenelor de expirare ale licențelor să constituie o justificare adecvată pentru o durată redusă a licențelor care fac obiectul procedurii de cerere de ofertă în raport cu durata licențelor atribuite în trecut?

               3)

               Articolul 49 și următoarele TFUE și articolul 56 și următoarele TFUE, astfel cum sunt interpretate de Curtea de Justiție a Uniunii Europene în hotărârea citată anterior, trebuie interpretate în sensul că se opun să se prevadă obligația de transfer cu titlu gratuit a folosinței bunurilor materiale și imateriale deținute în proprietate care constituie rețeaua de gestiune și de colectare a pariurilor în cazul încetării activității pentru motivul expirării duratei concesiunii sau prin efectul deciziilor privind decăderea sau revocarea?


title: Cauza T-427/12: Acțiune introdusă la 26 septembrie 2012 — Austria/Comisia

text:
               1.12.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 373/10

         Acțiune introdusă la 26 septembrie 2012 — Austria/Comisia
   (Cauza T-427/12)
   2012/C 373/16
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Republica Austria (reprezentanți: C. Pesendorfer, agent, asistat de M. Windisch)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea articolului 1 alineatul (1) litera (d) coroborat cu alineatul (2) din Decizia Comisiei Europene din 25 iulie 2012 în cazul privind ajutorul SA.28487 (C 16/2009, ex N 254/2009), potrivit căruia garanția de finanțare acordată de Austria pentru Bayerische Landesbank reprezintă un ajutor de stat acordat de Republica Austria în favoarea Bayerische Landesbank în sensul articolului 107 alineatul (1) TFUE și este compatibil cu piața internă cu luarea în considerare a respectării angajamentelor prevăzute în anexele I și III și a îndeplinirii condițiilor prevăzute în anexa II, precum și

               —

               obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă cinci motive.

               1.

               Primul motiv, întemeiat pe încălcarea dreptului la apărare
               În cadrul acestui motiv, reclamanta susține că, înainte de calificarea măsurii pe care a adoptat-o drept ajutor, Comisia nu a recurs la ascultarea sa, astfel încât reclamanta nu a avut posibilitatea să își expună în mod efectiv opinia juridică cu privire la angajament și nici să formuleze concluzii cu privire la modificările ulterioare ale situației de fapt.

               2.

               Al doilea motiv, întemeiat pe nerespectarea obligației de motivare potrivit articolului 296 TFUE
               În cadrul acestui motiv, reclamanta susține că decizia Comisiei nu este motivată în ceea ce privește calificarea măsurii în litigiu drept ajutor, respectiv în ceea ce privește compatibilitatea acestui ajutor cu piața comună. Astfel, persoanele interesate nu au posibilitatea să cunoască motivele principale care stau la baza adoptării actului, iar instanțele Uniunii nu au posibilitatea să își exercite competența de control.

               3.

               Al treilea motiv, întemeiat pe încălcarea articolelor 107 TFUE și 108 TFUE
               În opinia reclamantei, calificarea măsurii în litigiu drept ajutor compatibil cu piața internă încalcă articolele 107 TFUE și 108 TFUE. Cu privire la acest aspect, reclamanta susține că pentru măsura în litigiu nu se plătește nicio remunerație la ratele obișnuite de pe piață, măsura în litigiu nu produce efecte asupra stabilității financiare și a activității de creditare în statul în care adoptă măsura, în speță Austria, și, de asemenea, Republica Austria nu are posibilitatea unei supravegheri adecvate, într-un alt stat membru, a îndeplinirii oricăruia dintre obiectivele urmărite.

               4.

               Al patrulea motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 125 TFUE
               În acest context, reclamanta susține că, potrivit articolului 125 alineatul (1) TFUE, un stat membru nu răspunde și nu își asumă angajamentele autorităților administrațiilor publice centrale, ale autorităților regionale sau locale din alt stat membru. Întrucât asemenea efecte sunt consecința deciziei atacate a Comisiei, în opinia reclamantei Comisia a încălcat articolul 125 TFUE.

               5.

               Al cincilea motiv, întemeiat pe necompetența Comisiei
               În opinia reclamantei, în speță, Comisia a apreciat o situație de fapt care, în realitate, nu se prezintă sub această formă. În acest fel, Comisia și-a depășit competența materială.


title: Cauza C-494/06 P: Hotărârea Curții (Camera întâi) din 30 aprilie 2009 — Comisia Comunităților Europene/Republica Italiană, Wam SpA (Recurs — Ajutoare de stat — Stabilirea unei întreprinderi în anumite state terțe — Împrumuturi cu dobândă redusă — Afectarea schimburilor comerciale dintre statele membre — Denaturarea concurenței — Schimburi comerciale cu statele terțe — Decizie a Comisiei — Ilegalitatea ajutorului de stat — Obligație de motivare)

text:
               4.7.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 153/4

         Hotărârea Curții (Camera întâi) din 30 aprilie 2009 — Comisia Comunităților Europene/Republica Italiană, Wam SpA
   (Cauza C-494/06 P) (1)

   (Recurs - Ajutoare de stat - Stabilirea unei întreprinderi în anumite state terțe - Împrumuturi cu dobândă redusă - Afectarea schimburilor comerciale dintre statele membre - Denaturarea concurenței - Schimburi comerciale cu statele terțe - Decizie a Comisiei - Ilegalitatea ajutorului de stat - Obligație de motivare)
   2009/C 153/06
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Recurentă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: V. Di Bucci și E. Righini, agenți)

      Celelalte părți în proces: Republica Italiană (reprezentanți: I.M. Braguglia, agent și P. Gentili, avvocato dello Stato), Wam SpA (reprezentant: E. Giliani, avocat)

      Obiectul

   Recurs introdus împotriva Hotărârii Tribunalului de Primă Instanță (Camera a doua) din 6 septembrie 2006, Italia și Wam/Comisia (cauzele conexate T-304/04 și T-316/04) prin care Tribunalul a anulat Decizia 2006/177/CE a Comisiei din 19 mai 2004 privind ajutorul de stat C 4/2003 (ex NN 102/2002) pusă în aplicare de către Italia în favoarea Wam Spa (JO 2006, L 63, p. 11).

      Dispozitivul

               1)

               Respinge recursul.

               2)

               Obligă Comisia Comunităților Europene la plata cheltuielilor de judecată aferente celor două proceduri.

      (1)  JO C 20, 27.1.2007.


title: Cauza T-339/05: Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 12 iunie 2007 — MacLean-Fogg/OAPI ( Marcă comunitară — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale LOKTHREAD — Motive absolute de refuz al înregistrării — Caracter descriptiv — Articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 )

text:
               21.7.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 170/23

         Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 12 iunie 2007 — MacLean-Fogg/OAPI
   (Cauza T-339/05) (1)

   („Marcă comunitară - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale LOKTHREAD - Motive absolute de refuz al înregistrării - Caracter descriptiv - Articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (CE) nr. 40/94’)
   (2007/C 170/45)
   Limba de procedură: engleza
   Părțile

      Reclamantă: MacLean-Fogg Co. (Mundelein, Illinois, Statele Unite) (reprezentanți: S. Prückner și A. Franke, avocats)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: Ó. Mondéjar, agent)
   Obiectul
   Acțiune introdusă împotriva deciziei Camerei întâi de recurs a OAPI din 20 iunie 2005 (cauza R 1122/2004-1) privind înregistrarea mărcii verbale LOKTHREAD ca marcă comunitară.
   Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă MacLean-Fogg Co. la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 296, 26.11.2005.


title: Cauza T-282/10: Acțiune introdusă la 25 iunie 2010 — Milux/OAPI (STOMACONTROL)

text:
               28.8.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 234/47

         Acțiune introdusă la 25 iunie 2010 — Milux/OAPI (STOMACONTROL)
   (Cauza T-282/10)
   ()
   2010/C 234/84
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Milux Holding S. A. (Luxemburg, Luxemburg) (reprezentant: J. Bojs, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Concluziile reclamantei

               —

               Anularea Deciziei Camerei a patra de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 8 iunie 2010 în cauza R 1434/2009-4 și

               —

               obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

      Marca comunitară vizată: marca verbală „STOMACONTROL” pentru produse și servicii din clasele 9, 10 și 44

      Decizia examinatorului: respinge cererea de înregistrare a mărcii comunitare

      Decizia camerei de recurs: respinge calea de atac

      Motivele invocate: încălcarea dispozițiilor Regulamentului nr. 207/2009 al Consiliului, întrucât camera de recurs a aplicat în mod greșit principiul nediscriminării situației de fapt din cauză; în subsidiar, încălcarea articolului 7 alineatul (1) literele (b) și (c) din Regulamentul nr. 207/2009 al Consiliului, întrucât camera de recurs a comis o eroare statuând că marca solicitată nu are un caracter distinctiv intrinsec suficient.


title: Cauza C-227/04 P: Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 11 septembrie 2007 — Maria-Luise Lindorfer/Consiliul Uniunii Europene (Recurs — Funcționari — Transferul drepturilor de pensie — Activități profesionale anterioare intrării în serviciul Comunităților — Calculul anilor de plată a contribuțiilor la sistemul de pensii — Articolul 11 alineatul (2) din anexa VIII la statut — Dispoziții generale de aplicare — Principiul nediscriminării — Principiul egalității de tratament)

text:
               10.11.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 269/3

         Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 11 septembrie 2007 — Maria-Luise Lindorfer/Consiliul Uniunii Europene
   (Cauza C-227/04 P) (1)

   (Recurs - Funcționari - Transferul drepturilor de pensie - Activități profesionale anterioare intrării în serviciul Comunităților - Calculul anilor de plată a contribuțiilor la sistemul de pensii - Articolul 11 alineatul (2) din anexa VIII la statut - Dispoziții generale de aplicare - Principiul nediscriminării - Principiul egalității de tratament)
   (2007/C 269/07)
   Limba de procedură: franceza
   Părțile

      Recurentă: Maria-Luise Lindorfer (reprezentanți: G. Vandersanden și L. Levi, avocats)

      Cealaltă parte în proces: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: F. Anton și M. Sims-Robertson, agenți)
   Obiectul
   Recurs împotriva hotărârii Tribunalului de Primă Instanță (Camera a cincea) din 18 martie 2004, Lindorfer/Consiliul (T-204/01) prin care se respinge acțiunea având ca obiect o cerere de anulare a deciziei Consiliului din 3 noiembrie 2000 de calculare a anilor de plată a contribuțiilor recurentei la sistemul de pensii, ca urmare a transferului spre sistemul comunitar a valorii de răscumpărare a drepturilor de pensie dobândite de aceasta în cadrul sistemului austriac.
   Dispozitivul

               1)

               Anulează hotărârea Tribunalului de Primă Instanță al Comunităților Europene din 18 martie 2004, Lindorfer/Consiliul (T-204/01) în măsura în care a respins acțiunea doamnei Lindorfer pe motiv că nu există o discriminare bazată pe sex.

               2)

               Anulează decizia Consiliului Uniunii Europene din 3 noiembrie 2000 de calculare a numărului de ani de plată a contribuțiilor la sistemul de pensii ai doamnei Lindorfer.

               3)

               Respinge recursul cu privire la celelalte motive.

               4)

               Obligă Consiliul Uniunii Europene la plata cheltuielilor de judecată în fața celor două instanțe.

      (1)  JO C 190, 24.7.2004.


title: Cauza C-15/16: Cerere de decizie preliminară introdusă de Bundesverwaltungsgericht (Germania) la 11 ianuarie 2016 – Bundesanstalt für Finanzdienstleistungsaufsicht/Ewald Baumeister

text:
               29.3.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 111/11

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Bundesverwaltungsgericht (Germania) la 11 ianuarie 2016 – Bundesanstalt für Finanzdienstleistungsaufsicht/Ewald Baumeister
   (Cauza C-15/16)
   (2016/C 111/14)
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Bundesverwaltungsgericht

      Părțile din procedura principală

      Recurent-pârât: Bundesanstalt für Finanzdienstleistungsaufsicht

      Intimat-reclamant: Ewald Baumeister

      Intervenient: Frank Schmitt als Insolvenzverwalter über das Vermögen der Phoenix Kapitaldienst GmbH

      Întrebările preliminare

               1.

                           a)

                           Toate informațiile referitoare la o întreprinderea supravegheată, pe care aceasta le-a transmis autorității de supraveghere, intră, fără vreo altă condiție, în sfera noțiunii „informație confidențială”, în sensul articolului 54 alineatul (1) a doua teză din Directiva 2004/39/CE (1) a Parlamentului European și a Consiliului din 21 aprilie 2004 privind piețele instrumentelor financiare, de modificare a Directivelor 85/611/CEE și 93/6/CEE ale Consiliului și a Directivei 2000/12/CE a Parlamentului European și a Consiliului și de abrogare a Directivei 93/22/CEE a Consiliului (JO L 145, p. 1, Ediție specială, 06/vol. 8, p. 247, denumită în continuare „Directiva 2004/39/CE”), și implicit a noțiunii de secret profesional în sensul articolului 54 alineatul (1) prima teză din Directiva 2004/39/CE?

                           b)

                           „Secretul prudențial”, ca parte a secretului profesional în sensul articolului 54 alineatul (1) prima teză din Directiva 2004/39/CE, acoperă, fără vreo altă condiție, toate susţinerile autorității de supraveghere din dosare, inclusiv din corespondența acesteia cu alte organisme?
                           În cazul unui răspuns negativ la întrebările a) sau b):

                           c)

                           Dispoziția referitoare la secretul profesional de la articolul 54 alineatul (1) din Directiva 2004/39/CE trebuie interpretată în sensul că, pentru a califica informaţiile drept confidențiale, prezintă relevanță:

                                       aa)

                                       dacă informațiile intră sub incidența secretului profesional prin natura lor sau dacă accesul la aceste informații ar putea aduce atingere în mod concret și efectiv interesului de a păstra caracterul confidențial al acestora, sau

                                       bb)

                                       dacă trebuie luate în considerare şi alte împrejurări în prezenţa cărora informațiile intră sub incidența secretului profesional sau

                                       cc)

                                       dacă, în ceea ce privește datele privind întreprinderea supravegheată din dosarele autorității de supraveghere și din înscrisurile acesteia referitoare la respectivele date, autoritatea de supraveghere se poate întemeia pe o prezumție relativă potrivit căreia acestea sunt secrete comerciale sau prudențiale?

               2.

               Noțiunea „informații confidențiale” în sensul articolului 54 alineatul (1) a doua teză din Directiva 2004/39/CE trebuie interpretată în sensul că, pentru ca autoritatea de supraveghere să califice o informație transmisă referitoare la o întreprindere ca secret comercial demn de protecţie sau ca informație demnă de protecţie, prezintă relevanță numai momentul transmiterii către autoritatea de supraveghere?
               În cazul unui răspuns negativ la a doua întrebare:

               3.

               În ceea ce privește problema dacă, indiferent de modificările din contextul economic, o informație referitoare la o întreprindere trebuie protejată ca secret comercial și, prin urmare, trebuie considerată secret profesional în conformitate cu articolul 54 alineatul (1) a doua teză din Directiva 2004/39/CE, trebuie să se accepte, în general, un termen limită, de cinci ani cel mult, după expirarea căruia se prezumă în mod relativ că o informație și-a pierdut valoarea economică? Același lucru este valabil și în ceea ce privește secretul prudențial?

      (1)  JO L 145, p. 1, Ediţie specială, 06/vol. 8, p. 247.


               20.11.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 317/2

         Depunerea jurământului de către un nou membru al Curții
   2010/C 317/02
   Fiind numit judecător la Curtea de Justiție prin decizia guvernelor statelor membre ale Uniunii Europene din 29 septembrie 2010 (1), pentru perioada 7 octombrie 2010-6 octombrie 2012, domnul Jarašiūnas a depus jurământ în fața Curții la 6 octombrie 2010.

      (1)  JO L 261, 5.10.2010, p. 5.


title: Cauza T-405/09: Acțiune introdusă la 9 octombrie 2009 — Deutsche Bahn/OAPI (Combinația culorilor gri și roșu)

text:
               5.12.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 297/32

         Acțiune introdusă la 9 octombrie 2009 — Deutsche Bahn/OAPI (Combinația culorilor gri și roșu)
   (Cauza T-405/09)
   2009/C 297/48
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Deutsche Bahn AG (reprezentanți: U. Hildebrandt, K. Schmidt-Hern și B. Weichhaus, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Concluziile reclamantei

               —

               Anularea Deciziei Camerei întâi de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 23 iulie 2009 (cauza R 372/2009-1);

               —

               obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

      Marca comunitară vizată: o marcă constând în combinația culorilor gri și roșu pentru serviciile din clasa 39 (cererea nr. 6 735 401)

      Decizia examinatorului: respingerea cererii

      Decizia camerei de recurs: respingerea recursului

      Motivele invocate: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne ar fi utilizat, pentru a analiza marca solicitată, un criteriu care nu este conform cu jurisprudența Tribunalului de Primă Instanță; Oficiul ar fi ignorat în special faptul că, în ceea ce privește cererea de înregistrare a mărcilor de culoare pentru servicii, este necesar să se aplice un alt criteriu decât cel aplicabil cererii de înregistrare pentru produse.


title: Cauzele conexate T-64/07-T-66/07: Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 19 noiembrie 2009 — Agencja Wydawnicza Technopol/OAPI (350, 250 și 150) [ Marcă comunitară — Cereri de înregistrare a mărcilor comunitare verbale 350, 250 și 150 — Motiv absolut de refuz — Caracter descriptiv — Articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 [devenit articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009] ]

text:
               16.1.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 11/22

         Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 19 noiembrie 2009 — Agencja Wydawnicza Technopol/OAPI (350, 250 și 150)
   (Cauzele conexate T-64/07-T-66/07) (1)

   („Marcă comunitară - Cereri de înregistrare a mărcilor comunitare verbale 350, 250 și 150 - Motiv absolut de refuz - Caracter descriptiv - Articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 [devenit articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009]”)
   2010/C 11/42
   Limba de procedură: polona

      Părțile

      Reclamantă: Agencja Wydawnicza Technopol sp. z o.o. (Częstochowa, Polonia) (reprezentant: D. Rzążewska, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentanți: O. Montalto și K. Zajfert, agenți)

      Obiectul

   Trei acțiuni formulate împotriva deciziilor Camerei a patra de recurs a OAPI din 21 decembrie 2006 (cauzele R 1033/2006-4, R 1034/2006-4 și R 1035/2006-4) privind cererile de înregistrare a mărcilor verbale 350, 250 și 150 ca mărci comunitare

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunile.

               2.

               Obligă Agencja Wydawnicza Technopol sp. z o.o. la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 95, 28.4.2007.


title: Cauza C-153/07: Cerere având ca obiect pronunțarea unei hotărâri preliminare introdusă de Bundesverwaltungsgericht (Germania) la 20 martie 2007 — Communication Services TELE2 GmbH/Republica Federală Germania

text:
               23.6.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 140/8

         Cerere având ca obiect pronunțarea unei hotărâri preliminare introdusă de Bundesverwaltungsgericht (Germania) la 20 martie 2007 — Communication Services TELE2 GmbH/Republica Federală Germania
   (Cauza C-153/07)
   (2007/C 140/13)
   Limba de procedură: germana
   Instanța de trimitere
   Bundesverwaltungsgericht
   Părțile din acțiunea principală

      Reclamant: Communication Services TELE2 GmbH

      Pârât: Republica Federală Germania
   Întrebare preliminară
   Directiva 90/388/CEE a Comisiei din 28 iunie 1990 privind concurenta pe piețele serviciilor de telecomunicații — directiva privind concurența (1) — și Directiva 97/33/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 30 iunie 1997 privind interconectarea în domeniul telecomunicațiilor în ceea ce privește asigurarea serviciului universal și a interoperabilității prin aplicarea principiilor furnizării unei rețele deschise (FRD) — directiva privind interconectarea (2) — trebuie interpretate în sensul că acestea împiedică autoritatea națională de reglementare să oblige operatorul unei rețele conectate la rețeaua publică de telecomunicații să plătească pentru anul 2003, în favoarea operatorului rețelei de abonați aflat în poziție dominantă, o contribuție financiară destinată să compenseze pierderile la care se expune operatorul rețelei de abonați prin permiterea accesului la bucla locală?
   În cazul în care răspunsul la prima întrebare este afirmativ:
   Faptul că o astfel de obligație, care corespunde unei dispoziții de drept național, este contrară dreptului comunitar, trebuie luat în considerare de instanța națională într-o cauză având ca obiect aprobarea impunerii unei contribuții în sarcina operatorului rețelei de conectare?

      (1)  JO L 192, p. 10.

      (2)  JO L 199, p. 32.


title: Cauza T-234/00: Ordonanța Tribunalului din 6 octombrie 2011 — Fondazione Opera S. Maria della Carità/Comisia

text:
               26.11.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 347/44

         Ordonanța Tribunalului din 6 octombrie 2011 — Fondazione Opera S. Maria della Carità/Comisia
   (Cauza T-234/00) (1)

   2011/C 347/77
   Limba de procedură: italiana
   Președintele Camerei a patra a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 4, 6.1.2001.


title: Cauza C-576/14 P: Ordonanța Curții (Camera a noua) din 4 iunie 2015 – Mirelta Ingatlanhasznosító kft/Comisia Europeană, Ombudsmanul European (Recurs — Acțiune în anulare — Refuzul Comisiei de a iniția o procedură de constatare a neîndeplinirii obligațiilor — Inadmisibilitate și necompetența Tribunalului — Recurs în parte vădit nefondat și în parte vădit inadmisibil)

text:
               28.9.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 320/13

         Ordonanța Curții (Camera a noua) din 4 iunie 2015 – Mirelta Ingatlanhasznosító kft/Comisia Europeană, Ombudsmanul European
   (Cauza C-576/14 P) (1)

   ((Recurs - Acțiune în anulare - Refuzul Comisiei de a iniția o procedură de constatare a neîndeplinirii obligațiilor - Inadmisibilitate și necompetența Tribunalului - Recurs în parte vădit nefondat și în parte vădit inadmisibil))
   (2015/C 320/18)
   Limba de procedură: maghiara

      Părțile

      Recurentă: Mirelta Ingatlanhasznosító kft (reprezentant: K. Pap, avocat)

      Celelalte părți din procedură: Comisia Europeană, Ombudsmanul European

      Dispozitivul

               1)

               Respinge recursul.

               2)

               Mirelta Ingatlanhasznosító kft suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 73, 2.3.2015.


title: Cauza C-557/10: Hotărârea Curții (Camera întâi) din 25 octombrie 2012 — Comisia Europeană/Republica Portugheză [Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Transporturi — Dezvoltarea căilor ferate comunitare — Directiva 91/440/CEE — Articolul 5 alineatul (3) — Întreprinderi de transport feroviar — Independență administrativă — Decizii privind personalul, activele și achizițiile proprii — Articolul 7 alineatul (3) — Acordarea de finanțare administratorului infrastructurii — Directiva 2001/14/CE — Articolul 6 alineatul (1) — Echilibrul conturilor — Condiții corespunzătoare — Transpunere incompletă]

text:
               22.12.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 399/3

         Hotărârea Curții (Camera întâi) din 25 octombrie 2012 — Comisia Europeană/Republica Portugheză
   (Cauza C-557/10) (1)

   (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru - Transporturi - Dezvoltarea căilor ferate comunitare - Directiva 91/440/CEE - Articolul 5 alineatul (3) - Întreprinderi de transport feroviar - Independență administrativă - Decizii privind personalul, activele și achizițiile proprii - Articolul 7 alineatul (3) - Acordarea de finanțare administratorului infrastructurii - Directiva 2001/14/CE - Articolul 6 alineatul (1) - Echilibrul conturilor - Condiții corespunzătoare - Transpunere incompletă)
   2012/C 399/03
   Limba de procedură: portugheza

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: H. Støvlbæk și M. França, agenți)

      Pârâtă: Republica Portugheză (reprezentanți: L. Inez Fernandes și A. Pereira de Miranda, agenți)

      Obiectul

   Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Neadoptarea, în termenul prevăzut, a tuturor dispozițiilor necesare pentru a se conforma articolului 5 alineatul (3) din Directiva 91/440/CEE a Consiliului din 29 iulie 1991 privind dezvoltarea căilor ferate comunitare (JO L 237, p. 25, Ediție specială, 07/vol. 2, p. 86), astfel cum a fost modificată prin Directiva 2001/12/CE (JO L 75, p. 1, Ediție specială, 07/vol. 8, p. 38), articolului 7 alineatul (3) din Directiva 91/440 și articolului 6 alineatul (1) din Directiva 2001/14/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 26 februarie 2001 privind alocarea capacităților de infrastructură feroviară, tarifarea utilizării infrastructurii feroviare și certificarea în materie de siguranță (JO L 75, p. 29, Ediție specială, 07/vol. 8, p. 66).

      Dispozitivul

               1.

               Prin condiționarea oricărei decizii individuale de achiziționare sau de cesionare a unor participații la capitalul unor societăți de către întreprinderea publică de transport feroviar CP Comboios de Portugal EPE de obținerea unei aprobări a guvernului și prin neadoptarea măsurilor naționale necesare pentru a se conforma obligației de a stabili condițiile corespunzătoare pentru a garanta echilibrul conturilor gestionarului infrastructurii, Rede Ferroviária Nacional — REFER EP, Republica Portugheză nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul, pe de o parte, al articolului 5 alineatul (3) din Directiva 91/440/CEE a Consiliului din 29 iulie 1991 privind dezvoltarea căilor ferate comunitare, astfel cum a fost modificată prin Directiva 2001/12/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 26 februarie 2001, și, pe de altă parte, al articolului 7 alineatul (3) din Directiva 91/440, astfel cum a fost modificată prin Directiva 2001/12, precum și al articolului 6 alineatul (1) din Directiva 2001/14/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 26 februarie 2001 privind alocarea capacităților de infrastructură feroviară, tarifarea utilizării infrastructurii feroviare și certificarea în materie de siguranță, astfel cum a fost modificată prin Directiva 2007/58/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 23 octombrie 2007.

               2.

               Obligă Republica Portugheză la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 38, 5.2.2011.


title: Cauza T-51/08 P: Hotărârea Tribunalului din 30 noiembrie 2011 — Comisia/Dittert ( „Recurs — Funcție publică — Funcționari — Promovare — Exercițiul de promovare 2005 — Puncte de prioritate — Neatribuire ca urmare a unui incident tehnic — Comitetul de promovare A* — Atribuirea unui număr de puncte de prioritate suplimentar mai mic decât cel propus de ierarhie — Neînscriere pe lista funcționarilor promovați” )

text:
               28.1.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 25/47

      Hotărârea Tribunalului din 30 noiembrie 2011 — Comisia/Dittert
      (Cauza T-51/08 P) (1)

      (Recurs - Funcție publică - Funcționari - Promovare - Exercițiul de promovare 2005 - Puncte de prioritate - Neatribuire ca urmare a unui incident tehnic - Comitetul de promovare A* - Atribuirea unui număr de puncte de prioritate suplimentar mai mic decât cel propus de ierarhie - Neînscriere pe lista funcționarilor promovați)
      (2012/C 25/89)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Recurentă: Comisia Europeană (reprezentanți: G. Berscheid și K. Herrmann, agenți)

         Cealaltă parte în proces: Daniel Dittert (Luxemburg, Luxemburg) (reprezentanți: B. Cortese și C. Cortese, avocați)

         Obiectul

      Recurs formulat împotriva Hotărârii Tribunalului Funcției Publice a Uniunii Europene (Camera a doua) din 22 noiembrie 2007, Dittert/Comisia (F-109/06, nepublicată încă în Repertoriu), având ca obiect anularea acestei hotărâri

         Dispozitivul

                  1.

                  Respinge recursul.

                  2.

                  Comisia Europeană suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și cheltuielile de judecată efectuate de domnul Daniel Dittert.

         (1)  JO C 92, 12.4.2008.


title: Cauza T-407/07: Hotărârea Tribunalului din 15 septembrie 2011 — CMB și Christof/Comisia ( Contracte de achiziții publice de bunuri — Procedură de cerere de ofertă a AER — Furnizare de echipamente de gestionare a deșeurilor medicale — Respingere a ofertei — Acțiune în anulare — Competența Tribunalului — Termen de introducere a acțiunii — Plângere administrativă prealabilă — Eroare scuzabilă — Criterii de atribuire — Norme de procedură — Obligația de motivare — Principiul bunei administrări — Răspundere extracontractuală )

text:
               22.10.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 311/34

         Hotărârea Tribunalului din 15 septembrie 2011 — CMB și Christof/Comisia
   (Cauza T-407/07) (1)

   (Contracte de achiziții publice de bunuri - Procedură de cerere de ofertă a AER - Furnizare de echipamente de gestionare a deșeurilor medicale - Respingere a ofertei - Acțiune în anulare - Competența Tribunalului - Termen de introducere a acțiunii - Plângere administrativă prealabilă - Eroare scuzabilă - Criterii de atribuire - Norme de procedură - Obligația de motivare - Principiul bunei administrări - Răspundere extracontractuală)
   2011/C 311/60
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamante: CMB Maschinenbau & Handels GmbH (Gratkorn, Austria) și J. Christof GmbH (Graz, Austria) (reprezentanți: inițial A. Petsche, N. Niejahr, avocați, F. Young, solicitor și Q. Azau, avocat, ulterior A. Petsche, N. Niejahr și Q. Azau)

      Pârâtă: Comisia Europeană, în calitate de succesor legal al Agenției Europene pentru Reconstrucție (AER) (reprezentanți: P. van Nuffel, F. Erlbacher și T. Scharf, agenți)

      Obiectul

   Pe de o parte, anularea deciziei Agenției Europene pentru Reconstrucție de respingere a ofertei depuse de reclamante în cadrul unei cereri de ofertă privind furnizarea unui echipament de gestionare a deșeurilor medicale (JO 2006, S 233-248823), precum și decizia de atribuire a contractului unui alt ofertant, iar, pe de altă parte, o cerere de despăgubiri

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               CMB Maschinenbau & Handels GmbH și J. Christof GmbH suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de Comisia Europeană.

      (1)  JO C 8, 12.1.2008.


title: Cauza C-379/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Bundesgerichtshof (Germania) la 26 iunie 2017 – Società Immobiliare Al Bosco Srl

text:
               25.9.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 318/6

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Bundesgerichtshof (Germania) la 26 iunie 2017 – Società Immobiliare Al Bosco Srl
   (Cauza C-379/17)
   (2017/C 318/09)
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Bundesgerichtshof

      Partea din procedura principală

      Reclamantă: Società Immobiliare Al Bosco Srl

      Întrebarea preliminară

   Este compatibil cu articolul 38 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 44/2001 al Consiliului din 22 decembrie 2000 privind competența judiciară, recunoașterea și executarea hotărârilor în materie civilă și comercială (1) să se aplice termenul limită prevăzut în legislația statului solicitat, în temeiul căruia un titlu executoriu nu mai poate fi executat după scurgerea unui anumit interval de timp, cu privire la un titlu cu rol similar, dar care a fost emis în alt stat membru și care a fost recunoscut și declarat executoriu în statul solicitat?

      (1)  JO 2001, L 12, p. 1, Ediție specială, 19/vol. 3, p. 74.


title: Cauza C-147/07: Hotărârea Curții (Camera a șaptea) din 31 ianuarie 2008 — Comisia Comunităților Europene/Republica Franceză (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Directivele 80/778/CEE și 98/83/CE — Calitatea apei destinate consumului uman — Concentrație maximă de nitrați și pesticide — Aplicare incorectă)

text:
               29.3.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 79/8

         Hotărârea Curții (Camera a șaptea) din 31 ianuarie 2008 — Comisia Comunităților Europene/Republica Franceză
   (Cauza C-147/07) (1)

   (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru - Directivele 80/778/CEE și 98/83/CE - Calitatea apei destinate consumului uman - Concentrație maximă de nitrați și pesticide - Aplicare incorectă)
   (2008/C 79/14)
   Limba de procedură: franceza
   Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: S. Pardo Quintillán, J. Hottiaux și J.-B. Laignelot, agenți)

      Pârâtă: Republica Franceză (reprezentanți: G. de Bergues și S. Gasri, agenți)
   Obiectul
   Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Neadoptarea, în termenul prevăzut, a dispozițiilor necesare pentru a se conforma articolului 4 din Directiva 98/83/CE a Consiliului din 3 noiembrie 1998 privind calitatea apei destinate consumului uman (JO L 330, p. 32, Ediție specială 15/vol. 4, p. 255 — Depășirea, în anumite departamente, a parametrilor chimici stabiliți în anexa I partea B din Directiva 98/83 — Nitrați și pesticide
   Dispozitivul

               1)

               Prin neadoptarea tuturor măsurilor necesare pentru a se conforma articolului 4 din Directiva 98/83/CE a Consiliului din 3 noiembrie 1998 privind calitatea apei destinate consumului uman, Republica Franceză nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul dispozițiilor acestei directive

               2)

               Obligă Republica Franceză la plata cheltuielilor de judecată

      (1)  JO C 95, 28.4.2007.


title: Cauza C-52/07: Cerere având ca obiect pronunțarea unei hotărâri preliminare introdusă de Marknadsdomstolen (Suedia) la data de 6 februarie 2007 — Kanal 5 Ltd și TV 4 AB/Föreningen Svenska Tonsättares Internationella Musikbyrå (STIM)

text:
               28.4.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 95/17

         Cerere având ca obiect pronunțarea unei hotărâri preliminare introdusă de Marknadsdomstolen (Suedia) la data de 6 februarie 2007 — Kanal 5 Ltd și TV 4 AB/Föreningen Svenska Tonsättares Internationella Musikbyrå (STIM)
   (Cauza C-52/07)
   (2007/C 95/28)
   Limba de procedură: suedeza
   Instanța de trimitere
   Marknadsdomstolen
   Părțile din acțiunea principală

      Reclamante: Kanal 5 Ltd și TV 4 AB

      Pârât: Föreningen Svenska Tonsättares Internationella Musikbyrå (STIM)
   Întrebările preliminare

               (A)

               Articolul 82 CE trebuie interpretat în sensul că anumite practici constituie abuz de poziție dominantă dacă un organism de gestiune colectivă a drepturilor de autor, care deține un monopol de facto într-un stat membru, aplică sau impune canalelor comerciale de televiziune un sistem de remunerație pentru dreptul de a difuza opere muzicale în cadrul emisiunilor de televiziune adresate publicului larg, în baza căruia remunerația se calculează ca un procent din veniturile canalelor de televiziune obținute din astfel de emisiuni de televiziune adresate publicului larg?

               (B)

               Articolul 82 CE trebuie interpretat în sensul că anumite practici constituie abuz de poziție dominantă dacă un organism de gestiune colectivă a drepturilor de autor, care deține un monopol de facto într-un stat membru, aplică sau impune canalelor comerciale de televiziune un sistem de remunerație pentru dreptul de a difuza opere muzicale în cadrul emisiunilor de televiziune adresate publicului larg, în baza căruia remunerația se calculează ca un procent din veniturile canalelor de televiziune obținute din astfel de emisiuni de televiziune adresate publicului larg, atunci când nu există o legătură clară între venituri și ceea ce pune la dispoziție organismul de gestiune colectivă a drepturilor de autor, și anume, acordarea dreptului de a difuza opere muzicale protejate prin dreptul de autor, cum este cazul deseori, spre exemplu, cu emisiunile de știri și cele sportive, și atunci când veniturile cresc ca urmare a modificărilor grilei de programe, investițiilor tehnologice și soluțiilor de adaptare la nevoile clientelei?

               (C)

               Răspunsul la prima sau la a doua întrebare este influențat de faptul că pot fi determinate și cuantificate atât muzica difuzată cât și audiența?

               (D)

               Răspunsul la prima sau la a doua întrebare este influențat de faptul că sistemul de remunerație (sistemul de venituri) nu se aplică în mod similar în privința societăților de servicii publice?


title: Cauza C-403/09: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Višje sodišče v Mariboru (Republica Slovenia) la 20 octombrie 2009 — Jasna Detiček/Maurizio Sgueglia

text:
               19.12.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 312/24

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Višje sodišče v Mariboru (Republica Slovenia) la 20 octombrie 2009 — Jasna Detiček/Maurizio Sgueglia
   (Cauza C-403/09)
   2009/C 312/39
   Limba de procedură: slovena

      Instanța de trimitere

   Višje sodišče v Mariboru

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Jasna Detiček

      Pârât: Maurizio Sgueglia

      Întrebările preliminare

               1.

               O instanță din Republica Slovenia este competentă în temeiul articolului 20 din Regulamentul (CE) nr. 2201/2003 al Consiliului (1) să adopte măsuri asigurătorii atunci când o instanță din alt stat membru, competentă pentru soluționarea cauzei pe fond în temeiul acestui regulament, a adoptat deja o măsură asigurătorie declarată executorie în Republica Slovenia?

               2.

               În cazul unui răspuns afirmativ la această întrebare,
               O instanță slovenă poate adopta în temeiul dreptului național (întrucât articolul 20 din regulament autorizează o astfel de aplicare) o măsură asigurătorie în temeiul articolului 20 din regulament, de modificare sau de anulare a unei măsuri asigurătorii definitive și executorii adoptate de o instanță dintr-un alt stat membru care este competentă pentru soluționarea cauzei pe fond în temeiul regulamentului?

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 2201/2003 al Consiliului din 27 noiembrie 2003 privind competența, recunoașterea și executarea hotărârilor judecătorești în materie matrimonială și în materia răspunderii părintești, de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 1347/2000 (JO L 338, p. 1, Ediție specială, 19/vol. 6, p. 183).


title: Cauza C-520/07 P: Recurs introdus la 22 noiembrie 2007 de Comisia Comunităților Europene împotriva hotărârii Tribunalului de Primă Instanță (Camera a patra extinsă) pronunțate la 12 septembrie 2007 în cauza T-196/02, MTU Friedrichshafen GmbH/Comisia Comunităților Europene

text:
               26.1.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 22/34

         Recurs introdus la 22 noiembrie 2007 de Comisia Comunităților Europene împotriva hotărârii Tribunalului de Primă Instanță (Camera a patra extinsă) pronunțate la 12 septembrie 2007 în cauza T-196/02, MTU Friedrichshafen GmbH/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza C-520/07 P)
   (2008/C 22/62)
   Limba de procedură: germana
   Părțile

      Recurentă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: K. Gross, B. Martenczuk, agenți)

      Cealaltă parte în proces: MTU Friedrichshafen GmbH
   Concluziile recurentei

               —

               anularea hotărârii Tribunalului de Primă Instanță din 12 septembrie 2007 în cauza T-196/02, MTU Friedrichshafen GmbH/Comisia Comunităților Europene;

               —

               pronunțarea cu titlu definitiv asupra cauzei și respingerea acțiunii ca neîntemeiată;

               —

               obligarea reclamantei din acțiunea principală la plata cheltuielilor de judecată aferente atât procedurii de recurs, cât și procedurii în primă instanță în cauza T-196/02.

         Motivele și principalele argumente
   Tribunalul de Primă Instanță ar fi săvârșit o eroare prin faptul că a apreciat că posibilitatea de a adopta o decizie pe baza informațiilor disponibile nu ar putea fi utilizată pentru determinarea beneficiarului efectiv al ajutorului. Determinarea beneficiarului efectiv ar fi în mod regulat un element component al deciziilor Comisiei care impun restituirea unor ajutoare ilegale. Această determinare ar fi într-adevăr indispensabilă pentru a garanta o restituire eficientă a ajutorului ilegal. Prin urmare, excluderea posibilității de a determina beneficiarul efectiv al ajutorului pe baza informațiilor disponibile nu ar fi conformă cu articolul 13 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 659/1999.
   În al doilea rând, Tribunalul a fi apreciat în mod greșit că decizia Comisiei s-ar baza pe o simplă ipoteză care nu ar satisface cerințele unei decizii adoptate pe baza informațiilor disponibile. Pe de o parte, nu ar fi necesară o certitudine absolută în cazul unei decizii adoptate pe baza informațiilor disponibile. Pe de altă parte, decizia Comisiei s-ar fi bazat pe informații referitoare la cheltuielile de dezvoltare a know-how-ului comunicate de administratorul judiciar al SKL-M. În consecință, Comisia ar fi avut la dispoziție elemente suficiente care să îi permită să concluzioneze că transferul know-how-ului către MTU ar reprezenta un avantaj pentru această întreprindere.


title: Cauza T-549/08: Hotărârea Tribunalului din 18 iunie 2010 — Luxemburg/Comisia [ „FSE — Suspendarea unei asistențe financiare — Luptă împotriva discriminărilor și inegalităților pe piața muncii — Insuficiențe grave în sistemele de gestionare sau de control care pot conduce la nereguli sistematice — Articolul 39 alineatul (2) litera (c) din Regulamentul (CE) nr. 1260/1999 — Încredere legitimă” ]

text:
               31.7.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 209/37

         Hotărârea Tribunalului din 18 iunie 2010 — Luxemburg/Comisia
   (Cauza T-549/08) (1)

   (FSE - Suspendarea unei asistențe financiare - Luptă împotriva discriminărilor și inegalităților pe piața muncii - Insuficiențe grave în sistemele de gestionare sau de control care pot conduce la nereguli sistematice - Articolul 39 alineatul (2) litera (c) din Regulamentul (CE) nr. 1260/1999 - Încredere legitimă)
   2010/C 209/55
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: Marele Ducat al Luxemburgului (reprezentanți: M. Fisch, agent, asistat de P. Kinsch, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: A. Steiblytė și B. Conte, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare a Deciziei C(2008) 5383 a Comisiei din 24 septembrie 2008 privind suspendarea plăților intermediare din Fondul Social European (FSE) către documentul unic de programare pentru intervențiile structurale comunitare care se încadrează în Obiectivul nr. 3 în Luxemburg, și a Deciziei C(2008) 5730 a Comisiei din 6 octombrie 2008 privind suspendarea plăților intermediare din programul de inițiativă comunitară de luptă împotriva discriminărilor și a inegalităților pe piața muncii (EQUAL) din Luxemburg.

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Obligă Marele Ducat al Luxemburgului la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 44, 21.2.2009.


title: Cauza C-477/07: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Hof van beroep te Antwerpen (Belgia) la 29 octombrie 2007 — Gerlach & Co NV/Belgische Staat

text:
               12.1.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 8/6

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Hof van beroep te Antwerpen (Belgia) la 29 octombrie 2007 — Gerlach & Co NV/Belgische Staat
   (Cauza C-477/07)
   (2008/C 8/11)
   Limba de procedură: olandeza
   Instanța de trimitere
   Hof van beroep te Antwerpen
   Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Gerlach & Co NV

      Pârât: Belgische Staat
   Întrebările preliminare

               1)

               Înscrierea în evidența contabilă în sensul articolului 221 alineatul (1) din Codul Vamal Comunitar [instituit prin Regulamentul (CEE) nr. 2913/92 al Consiliului din 12 octombrie 1992 (1), denumit în continuare „Codul Vamal”] reprezintă înscrierea în evidența contabilă în sensul articolului 217 din Codul Vamal care constă în înregistrarea valorii drepturilor efectuată de autoritățile vamale în evidențele contabile sau pe orice alt suport echivalent, iar această înscriere trebuie diferențiată de înregistrarea valorii drepturilor în contabilitatea resurselor proprii în sensul articolului 6 din Regulamentul (CEE, Euratom) nr. 1552/89 al Consiliului din 29 mai 1989 de punere în aplicare a Deciziei 88/376/CEE, Euratom privind resursele proprii ale Comunităților (2) [în prezent articolul 6 din Regulamentul (CEE, Euratom) nr. 1150/2000 al Consiliului din 22 mai 2000 privind punerea în aplicare a Deciziei 2000/597/CE, Euratom privind sistemul de resurse proprii ale Comunităților (3)]?

               2)

               Articolul 221 alineatul (1) din Codul Vamal trebuie interpretat în sensul potrivit căruia comunicarea pe care autoritățile vamale o fac debitorului cu privire la valoarea drepturilor în conformitate cu procedurile corespunzătoare poate fi considerată drept comunicarea către debitor a valorii drepturilor astfel cum prevede articolul 221 alineatul (1) din Codul Vamal numai în cazul în care valoarea drepturilor a fost înscrisă în evidența contabilă de către autoritățile vamale înainte de a fi comunicată debitorului?

               3)

               Articolul 221 alineatul (1) din Codul Vamal trebuie interpretat în sensul că nu se poate solicita plata valorii drepturilor în cazul în care această valoare a fost comunicată debitorului de către autoritățile vamale în conformitate cu procedurile corespunzătoare, însă fără ca, înainte de a fi comunicată, să fi fost înscrisă de acestea în evidența contabilă, astfel încât autoritățile vamale ar putea să perceapă aceste drepturi numai după ce valoarea drepturilor a fost comunicată din nou debitorului în conformitate cu procedurile corespunzătoare, ulterior înscrierii acesteia în evidența contabilă, cu condiția ca înscrierea să aibă loc în termenul aplicabil?

      (1)  Regulamentul de instituire a Codului Vamal Comunitar (JO L 302, p. 1, Ediție specială, 02/vol. 5, p. 58).

      (2)  JO L 155, p. 1.

      (3)  JO L 130, p. 1, Ediție specială, 01/vol. 2, p. 184.


title: Cauza F-81/09: Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera întâi) din 15 februarie 2011 — Marcuccio/Comisia (Funcție publică — Funcționari — Alocație de invaliditate — Eroare de calcul — Plata restanțelor — Dobânzi de întârziere datorate — Rata aplicabilă — Capitalizare anuală — Prejudiciu material și moral)

text:
               26.3.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 95/13

         Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera întâi) din 15 februarie 2011 — Marcuccio/Comisia
   (Cauza F-81/09) (1)

   (Funcție publică - Funcționari - Alocație de invaliditate - Eroare de calcul - Plata restanțelor - Dobânzi de întârziere datorate - Rata aplicabilă - Capitalizare anuală - Prejudiciu material și moral)
   2011/C 95/20
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Reclamant: Luigi Marcuccio (Tricase, Italia) (reprezentant: G. Cipressa, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: J. Currall și C. Berardis-Kayser, agenți, asistați de A. Dal Ferro, avocat)

      Obiectul

   Cerere de anulare a deciziei Comisiei de respingere în parte a cererii reclamantului de obținere a dobânzilor de întârziere aferente plății alocației de invaliditate care i-a fost acordată

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Comisia Europeană suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și un sfert din cheltuielile de judecată efectuate de domnul Marcuccio.

               3.

               Domnul Marcuccio suportă trei sferturi din propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 312, 19.12.2009, p. 44.


title: Cauza C-282/13: Cerere de decizie preliminară introdusă de Verwaltungsgerichtshof (Austria) la 24 mai 2013 — T-Mobile Austria GmbH/Telekom-Control-Kommission

text:
               7.9.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 260/21

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Verwaltungsgerichtshof (Austria) la 24 mai 2013 — T-Mobile Austria GmbH/Telekom-Control-Kommission
   (Cauza C-282/13)
   2013/C 260/35
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Verwaltungsgerichtshof

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: T-Mobile Austria GmbH

      Pârâtă: Telekom-Control-Kommission

      Interveniente: Hutchison 3 G Austria Holdings GmbH, Hutchinson 3G Austria GmbH, Orange Austria Telecommunication GmbH, Stubai SCA, Orange Belgium SA, A1 Telekom Austria AG

      Alte părți din procedură: Bundesministerin für Verkehr, Innovation und Technologie

      Întrebarea preliminară

   Articolele 4 și 9b din Directiva 2002/21/CE (1) a Parlamentului European și a Consiliului din 7 martie 2002 privind un cadru de reglementare comun pentru rețelele și serviciile de comunicații electronice (Directivă-cadru) (JO L 108, p. 33, Ediție specială, 13/vol. 35, p. 195) și articolul 5 alineatul (6) din Directiva 2002/20/CE (2) a Parlamentului European și a Consiliului din 7 martie 2002 privind autorizarea rețelelor și serviciilor de comunicații electronice (Directiva privind autorizarea) (JO L 108, p. 21, Ediție specială, 13/vol. 35, p. 183) trebuie interpretate în sensul că conferă unui concurent în cadrul unei proceduri naționale potrivit articolului 5 alineatul (6) din Directiva privind autorizarea calitatea de entitate afectată în sensul articolului 4 alineatul (1) din Directiva-cadru?

      (1)  JO L 108, p. 33, Ediție specială, 13/vol. 35, p. 195.

      (2)  JO L 108, p. 21, Ediție specială, 13/vol. 35, p. 183, astfel cum a fost modificată prin Directiva 2009/140/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 25 noiembrie 2009 de modificare a Directivelor 2002/21/CE privind un cadru de reglementare comun pentru rețelele și serviciile de comunicații electronice, 2002/19/CE privind accesul la rețelele de comunicații electronice și la infrastructura asociată, precum și interconectarea acestora și 2002/20/CE privind autorizarea rețelelor și serviciilor de comunicații electronice (JO L 337, p. 37).


title: Cauza C-12/15: Hotărârea Curții (Camera a doua) din 16 iunie 2016 (cerere de decizie preliminară formulată de Hoge Raad der Nederlanden – Țările de Jos) – Universal Music International Holding BV/Michael Tétreault Schilling, Irwin Schwartz, Josef Brož [Trimitere preliminară — Cooperare judiciară în materie civilă — Regulamentul (CE) nr. 44/2001 — Competențe speciale — Articolul 5 punctul 3 — Materie delictuală sau cvasidelictuală — Faptă prejudiciabilă — Neglijența avocatului la redactarea unui contract — Locul în care s-a produs fapta prejudiciabilă]

text:
               22.8.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 305/7

         Hotărârea Curții (Camera a doua) din 16 iunie 2016 (cerere de decizie preliminară formulată de Hoge Raad der Nederlanden – Țările de Jos) – Universal Music International Holding BV/Michael Tétreault Schilling, Irwin Schwartz, Josef Brož
   (Cauza C-12/15) (1)

   ([Trimitere preliminară - Cooperare judiciară în materie civilă - Regulamentul (CE) nr. 44/2001 - Competențe speciale - Articolul 5 punctul 3 - Materie delictuală sau cvasidelictuală - Faptă prejudiciabilă - Neglijența avocatului la redactarea unui contract - Locul în care s-a produs fapta prejudiciabilă])
   (2016/C 305/10)
   Limba de procedură: neerlandeza

      Instanța de trimitere

   Hoge Raad der Nederlanden

      Părțile din procedura principală

      Recurentă: Universal Music International Holding BV

      Intimați: Michael Tétreault Schilling, Irwin Schwartz, Josef Brož

      Dispozitivul

               1)

               Articolul 5 punctul 3 din Regulamentul (CE) nr. 44/2001 al Consiliului din 22 decembrie 2000 privind competența judiciară, recunoașterea și executarea hotărârilor în materie civilă și comercială trebuie interpretat în sensul că, într-o situație cum este cea în discuție în litigiul principal, „locul unde s-a produs fapta prejudiciabilă” nu poate, în lipsa altor factori de legătură, să fie considerat locul, situat într-un stat membru, în care a survenit un prejudiciu, atunci când acest prejudiciu constă exclusiv într-o pierdere financiară care se materializează direct în contul bancar al reclamantului și care rezultă în mod direct dintr-un act ilicit săvârșit în alt stat membru.

               2)

               În cadrul verificării competenței potrivit Regulamentului nr. 44/2001, instanța sesizată cu un litigiu trebuie să aprecieze toate elementele de care dispune, inclusiv, dacă este cazul, obiecțiile formulate de pârât.

      (1)  JO C 89, 16.3.2015.


title: Cauza T-90/07 P: Recurs introdus la 26 martie 2007 de către Regatul Belgiei împotriva hotărârii pronunțate la 16 martie 2007 de Tribunalul Funcției Publice în cauza F-92/05, Genette/Comisie

text:
               26.5.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 117/29

         Recurs introdus la 26 martie 2007 de către Regatul Belgiei împotriva hotărârii pronunțate la 16 martie 2007 de Tribunalul Funcției Publice în cauza F-92/05, Genette/Comisie
   (Cauza T-90/07 P)
   (2007/C 117/46)
   Limba de procedură: franceza
   Părțile

      Recurent: Regatul Belgiei (reprezentant: L. Van den Broeck, agent)

      Celelalte părți în proces: Emmanuel Genette, Comisia Comunităților Europene
   Concluziile recurentului

               —

               Anularea hotărârii Tribunalului Funcției Publice din 1 ianuarie 2007 în cauza F-92/05.

         Motivele și principalele argumente
   Prin hotărârea din 16 ianuarie 2007, pronunțată în cauza F-92/05, Genette/Comisie, Tribunalul Funcției Publice (TFP) a admis acțiunea introdusă de dl Genette având ca obiect anularea deciziei Comisiei din 25 ianuarie 2005 prin care i s-a refuzat, pe de o parte, autorizarea de a retrage cererea de transfer a drepturilor sale de pensie dobândite în cadrul sistemelor belgiene de pensii, introdusă în 2001, și, pe de altă parte, autorizarea de a solicita un nou transfer.
   În motivarea recursului său, Regatul Belgiei, intervenient în primă instanță în susținerea concluziilor Comisiei, susține, în primul rând, că TFP nu este competent să aprecieze admisibilitatea, în raport cu dreptul belgian, a solicitării de retragere a unei cereri având ca obiect transferul, către sistemul comunitar, a drepturilor de pensie dobândite în cadrul sistemelor belgiene de pensii. Potrivit recurentului, TFP și-a depășit competențele pronunțându-se asupra domeniului de aplicare a prevederilor din dreptul intern belgian care ar fi aplicabile în speță.
   În al doilea rând, Regatul Belgiei susține că TFP ar fi încălcat dreptul comunitar, în special dispozițiile din Statutul funcționarilor, în evaluarea sa asupra admisibilității introducerii unei noi cereri de transfer.
   În plus, Regatul Belgiei arată că TFP ar fi încălcat dreptul comunitar prin aprecierea eronată a existenței unui fapt nou, ceea ce, potrivit acestuia, nu ar trebui să se aprecieze în raport cu intrarea în vigoare a reformei Statutului funcționarilor, ci în raport cu prevederile legii belgiene.
   În sfârșit, Regatul Belgiei invocă un motiv întemeiat pe încălcarea principiului securității juridice.


title: Cauza T-200/11: Hotărârea Tribunalului din 28 mai 2013 — Al Matri/Consiliul ( „Politica externă și de securitate comună — Măsuri restrictive adoptate împotriva anumitor persoane și entități având în vedere situația din Tunisia — Înghețarea fondurilor — Lipsa temeiului juridic” )

text:
               3.8.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 225/69

         Hotărârea Tribunalului din 28 mai 2013 — Al Matri/Consiliul
   (Cauza T-200/11) (1)

   (Politica externă și de securitate comună - Măsuri restrictive adoptate împotriva anumitor persoane și entități având în vedere situația din Tunisia - Înghețarea fondurilor - Lipsa temeiului juridic)
   2013/C 225/152
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamant: Fahed Mohamed Sakher Al Matri (Doha, Qatar) (reprezentanți: M. Lester, barrister, și G. Martin, solicitor)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: M. Bishop și I. Gurov, agenți)

      Interveniente în susținerea pârâtului: Comisia Europeană (reprezentanți: A. Bordes și M. Konstantinidis, agenți) și Republica Tunisiană (reprezentant: W. Bourdon, avocat)

      Obiectul

   Cerere de anulare, în primul rând, a Deciziei de punere în aplicare 2011/79/PESC a Consiliului din 4 februarie 2011 privind punerea în aplicare a Deciziei 2011/72/PESC privind măsuri restrictive îndreptate împotriva anumitor persoane și entități având în vedere situația din Tunisia (JO L 31, p. 40), în al doilea rând, a Regulamentului (UE) nr. 101/2011 al Consiliului din 4 februarie 2011 privind măsuri restrictive împotriva anumitor persoane, entități și organisme având în vedere situația din Tunisia (JO L 31, p. 1) și, în al treilea rând, a Deciziei 2012/50/PESC a Consiliului din 27 ianuarie 2012 de modificare a Deciziei 2011/72 (JO L 27, p. 11), în măsura în care aceste acte îl privesc pe reclamant

      Dispozitivul

               1.

               Anulează Decizia de punere în aplicare 2011/79/PESC a Consiliului din 4 februarie 2011 privind punerea în aplicare a Deciziei 2011/72/PESC privind măsuri restrictive îndreptate împotriva anumitor persoane și entități având în vedere situația din Tunisia și Regulamentul (UE) nr. 101/2011 al Consiliului din 4 februarie 2011 privind măsuri restrictive împotriva anumitor persoane, entități și organisme având în vedere situația din Tunisia, în măsura în care îl privesc pe domnul Fahed Mohamed Sakher Al Matri.

               2.

               Menține efectele Deciziei de punere în aplicare 2011/79 față de domnul Al Matri până când anularea Regulamentului nr. 101/2011 în măsura în care îl privește pe domnul Al Matri începe să producă efecte.

               3.

               Constată că nu este necesar să se pronunțe asupra restului acțiunii.

               4.

               Consiliul Uniunii Europene suportă, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, cheltuielile de judecată efectuate de domnul Al Matri.

               5.

               Comisia Europeană și Republica Tunisiană suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 160, 28.5.2011.


title: Cauza T-331/06: Hotărârea Tribunalului din 8 iulie 2010 — Evropaïki Dynamiki/AEE ( „Contracte de achiziții publice de servicii — Procedură de cerere de ofertă a AEM — Prestare de servicii de consiliere în domeniul informaticii — Respingerea ofertei — Acțiune în anulare — Competența Tribunalului — Criterii de atribuire stabilite în caietul de sarcini — Subcriterii — Eroare vădită de apreciere — Obligație de motivare” )

text:
               28.8.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 234/31

         Hotărârea Tribunalului din 8 iulie 2010 — Evropaïki Dynamiki/AEE
   (Cauza T-331/06) (1)

   (Contracte de achiziții publice de servicii - Procedură de cerere de ofertă a AEM - Prestare de servicii de consiliere în domeniul informaticii - Respingerea ofertei - Acțiune în anulare - Competența Tribunalului - Criterii de atribuire stabilite în caietul de sarcini - Subcriterii - Eroare vădită de apreciere - Obligație de motivare)
   2010/C 234/52
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamanți: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Atena, Grecia) (reprezentanți: N. Korogiannakis și N. Keramidas, avocați)

      Pârâtă: Agenția Europeană pentru Mediu (AEM) (reprezentanți: M. Hofstötter, agent, asistat de J. Stuyck, avocat)

      Obiectul

   Cerere de anulare a Deciziei AEM din 14 septembrie 2006 de respingere a ofertei prezentate de reclamantă în cadrul procedurii de cerere de cerere de ofertă EEA/IDS/06/002 privind prestarea de servicii de consiliere în domeniul informaticii (JO S 118-125101) și de atribuire a contractului de achiziții publice unor alți ofertanți.

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Obligă pe Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 326, 30.12.2006.


title: Cauza T-621/15: Acțiune introdusă la 9 noiembrie 2015 – Tractel Greifzug/OAPI – Jiangsu Shenxi Construction Machinery (Forma unui troliu cu comandă motorizată)

text:
               18.1.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 16/44

         Acțiune introdusă la 9 noiembrie 2015 – Tractel Greifzug/OAPI – Jiangsu Shenxi Construction Machinery (Forma unui troliu cu comandă motorizată)
   (Cauza T-621/15)
   (2016/C 016/52)
   Limba în care a fost formulată acțiunea: germana

      Părțile

      Reclamantă: Tractel Greifzug GmbH (Bergisch Gladbach, Germania) (reprezentanți: U. Lüken și C. Maierhöfer, Rechtsanwälte)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Jiangsu Shenxi Construction Machinery Co. Ltd (Wuxi, China)

      Datele privind procedura în fața OAPI

      Titularul mărcii în litigiu: reclamanta

      Marca în litigiu: marca comunitară tridimensională (Forma unui troliu cu comandă motorizată) – marca comunitară nr. 7 033 061

      Procedura care s-a aflat pe rolul OAPI: procedură de declarare a nulității

      Decizia atacată: decizia Camerei întâi de recurs a OAPI din 03/09/2015 în cauza R 1658/2014-1

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei atacate și respingerea în întregime a cererii de anulare;

               —

               obligarea OAPI la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele invocate

               —

               încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009;

               —

               încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (e) punctul (ii) din Regulamentul nr. 207/2009.


title: Cauza T-11/13: Hotărârea Tribunalului din 23 septembrie 2014 – Tegometall International/OAPI – Irega (MEGO) ( „Marcă comunitară — Procedură de declarare a nulității — Marca comunitară verbală MEGO — Motiv relativ de refuz — Procedură de opoziție anterioară — Lipsa autorității de lucru judecat” )

text:
               3.11.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 388/13

         Hotărârea Tribunalului din 23 septembrie 2014 – Tegometall International/OAPI – Irega (MEGO)
   (Cauza T-11/13) (1)

   ((„Marcă comunitară - Procedură de declarare a nulității - Marca comunitară verbală MEGO - Motiv relativ de refuz - Procedură de opoziție anterioară - Lipsa autorității de lucru judecat”))
   2014/C 388/15
   Limba de procedură: germana

      Părţile

      Reclamantă: Tegometall International AG (Lengwil, Elveția) (reprezentanţi: H. Timmann și E. Schaper, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: D. Walicka, agent)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: Irega AG (Zuchwil, Elveția)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei întâi de recurs a OAPI din 25 octombrie 2012 (cauza R 1522/2011-1) privind o procedură de declarare a nulității între Tegometall International AG și Irega AG

      Dispozitivul

               1)

               Anulează Decizia Camerei întâi de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI) din 25 octombrie 2012 (cauza R 1522/2011-1).

               2)

               OAPI suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și cheltuielile de judecată efectuate de Tegometall International AG în fața Tribunalului, precum și în fața camerei de recurs.

      (1)  JO C 55, 23.2.2013.


title: Cauza T-245/09: Acțiune introdusă la 24 iunie 2009 — Shell Hellas/Comisia

text:
               15.8.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 193/29

         Acțiune introdusă la 24 iunie 2009 — Shell Hellas/Comisia
   (Cauza T-245/09)
   2009/C 193/47
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: Shell Hellas Oil and Chemical SA (Shell Hellas AE) (Attica, Grecia) (reprezentant: P. Hubert, avocat)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene

      Concluziile reclamantei

               —

               Anularea, în tot sau în parte, a răspunsului negativ implicit al Comisiei din 16 aprilie 2009 la cererea de acordare a accesului la documentele deținute de Comisie (număr de referință: GESTDEM 6159/2008) și stabilirea tuturor consecințelor care se impun în ceea ce privește accesul reclamantei la documentele solicitate;

               —

               în subsidiar, în cazul în care Tribunalul ar considera că este o decizie, anularea, în tot sau în parte, a scrisorii din 15 aprilie 2009 a Secretariatului General al Comisiei în care s-a menționat imposibilitatea de a se răspunde la cererea sa de acordare a accesului la documentele Comisiei (număr de referință: GESTEDEM 6159/2008) și stabilirea tuturor consecințelor care se impun în ceea ce privește accesul reclamantei la documentele solicitate;

               —

               obligarea Comisiei Comunităților Europene la plata tuturor cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Prin intermediul prezentei acțiuni, reclamanta solicită anularea deciziei implicite a Comisiei de a refuza să îi acorde accesul la ansamblul documentelor referitoare la ancheta privind piața carburanților, care au făcut obiectul unei corespondențe între Comisie și autoritatea elenă pentru concurență, în temeiul articolului 11 alineatul (4) din Regulamentul nr. 1/2003. În subsidiar, în cazul în care Tribunalul ar considera că este o decizie explicită de refuz, reclamanta solicită anularea scrisorii Secretariatului General potrivit căreia Comisia nu este în măsură să furnizeze un răspuns la cererea de acordare a accesului la documente formulată de reclamantă.
   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă trei motive.
   Prin intermediul primului motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 253 CE, reclamanta susține că, întrucât refuzul a fost implicit, pârâta, prin chiar natura deciziei, nu a oferit o motivare care ar fi permis reclamantei cunoașterea motivelor de refuz.
   Prin intermediul celui de al doilea motiv, invocat cu titlu subsidiar, dacă Tribunalul ar considera fie că scrisoarea Secretariatului General al Comisiei este decizia atacabilă, fie că noua scrisoare a Secretariatului General din 18 iunie 2009 oferă motivele reale ale deciziei implicite, reclamanta arată că motivarea oferită nu răspunde cerințelor de motivare ale articolului 253 CE și contravine literei și spiritului Regulamentului nr. 1049/2001 (1).
   Prin intermediul celui de al treilea motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 255 CE și a Regulamentului nr. 1049/2001, reclamanta susține că documentele la care a fost solicitat accesul nu intră în domeniul de aplicare al excepțiilor de la principiul transparenței prevăzute de Regulamentul nr. 1049/2001. În această privință, reclamanta arată că:

               —

               Comisia nu a efectuat o analiză document cu document, ci a apreciat în mod general excepțiile regulamentului în privința categoriilor de documente;

               —

               Comisia nu putea consulta în mod direct autoritatea pentru concurență elenă în temeiul articolului 4 alineatul (5) din Regulamentul nr. 1049/2001 pentru a obține poziția acesteia cu privire la comunicarea documentelor, statul membru fiind singurul abilitat să refuze comunicarea de documente în acest temei;

               —

               Comisia s-a prevalat în mod eronat de excepția referitoare la protecția intereselor comerciale [articolul 4 alineatul (2) prima liniuță din Regulamentul nr. 1049/2001] pentru a refuza comunicarea documentelor în integralitatea lor întrucât ar fi în măsură să cenzureze documentele de informațiile confidențiale;

               —

               Comisia nu se putea prevala de excepția referitoare la protecția activităților de anchetă [articolul 4 alineatul (2) a treia liniuță din Regulamentul nr. 1049/2001] din moment ce autoritatea elenă pentru concurență adoptase deja decizia sa finală în cauza respectivă;

               —

               aceasta nu putea nici să se prevaleze de excepția referitoare la protecția procesului decizional, fie pentru că documentele la care a fost solicitat accesul nu intră în domeniul de aplicare al unui proces decizional, fie pentru că atingerea nu poate fi caracterizată.

         În sfârșit, reclamanta susține că, în orice caz, ar exista un interes public superior în obținerea comunicării documentelor în cauză, și anume cel de a permite în mod eficace o aplicare uniformă a dreptului comunitar.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 al Parlamentului European și al Consiliului din 30 mai 2001 privind accesul public la documentele Parlamentului European, ale Consiliului și ale Comisiei (JO L 145, p. 43, Ediție specială, 01/vol. 3, p. 76).


title: Cauza C-372/14: Cerere de decizie preliminară introdusă de Krajský súd v Prešove (Slovacia) la 1 august 2014 – Provident Financial s.r.o./Zdeněk Sobotka

text:
               27.10.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 380/2

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Krajský súd v Prešove (Slovacia) la 1 august 2014 – Provident Financial s.r.o./Zdeněk Sobotka
   (Cauza C-372/14)
   2014/C 380/02
   Limba de procedură: slovaca

      Instanța de trimitere

   Krajský súd v Prešove

      Părțile din procedura principală

      Apelantă: Provident Financial s. r. o.

      Intimat: Zdeněk Sobotka

      Întrebările preliminare

               1)

               Directiva 2005/29/CE (1) a Parlamentului European și a Consiliului din 11 mai 2005 privind practicile comerciale neloiale ale întreprinderilor de pe piața internă față de consumatori și de modificare a Directivei 84/450/CEE a Consiliului, a Directivelor 97/7/CE, 98/27/CE și 2002/65/CE ale Parlamentului European și ale Consiliului și a Regulamentului (CE) nr. 2006/2004 al Parlamentului European și al Consiliului (Directiva privind practicile comerciale neloiale) trebuie interpretată în sensul că constituie o practică comercială neloială comportamentul unei entități care acordă un credit de consum care prezintă consumatorului condițiile contractuale în așa fel încât îi dă impresia falsă că este liber să aleagă un serviciu accesoriu de garantare a rambursării în rate a creditului, deși, în realitate, exercită o influență nejustificată asupra consumatorului pentru ca acesta să accepte prestația?

               2)

               Directiva privind practicile comerciale neloiale trebuie interpretată în sensul că constituie o practică comercială neloială comportamentul creditorului constând în a prezenta consumatorului condițiile contractuale în așa fel încât să i se furnizeze o informație despre dobânda anuală efectivă (DAE) care nu include costurile serviciului accesoriu în discuție?

               3)

               Directiva privind practicile comerciale neloiale trebuie interpretată în sensul că constituie o practică comercială neloială comportamentul creditorului constând în a aplica consumatorilor, pe piața creditelor de consum, un preț considerabil mai mare, pentru serviciul accesoriu, comparativ cu costurile reale ale acestuia și, prin neincluderea în DAE a costurilor pentru serviciul accesoriu, se eludează obligația de transparență a costurilor totale efective ale creditului de consum?

               4)

               Directiva 93/13/CEE (2) a Consiliului din 5 aprilie 1993 privind clauzele abuzive în contractele încheiate cu consumatorii [denumită în continuare „Directiva 93/13”] trebuie interpretată în sensul că serviciul de garantare a rambursării în rate a creditului de consum, al cărui obiect este încasarea în numerar a ratelor creditului achitate de consumator, reprezintă obiectul principal al prestației în creditul de consum?

               5)

               Directiva 87/102/CEE (3) a Consiliului din 22 decembrie 1986 de apropiere a actelor cu putere de lege și a actelor administrative ale statelor membre privind creditul de consum, astfel cum a fost modificată și completată prin Directiva 98/7/CE (4) a Parlamentului European și a Consiliului din 16 februarie 1998 trebuie interpretată în sensul că DAE include și remunerația pentru încasarea în numerar a ratelor creditului sau a unei părți a acestuia, în cazul în care remunerația depășește considerabil costurile necesare ale unui astfel de serviciu accesoriu, iar articolul 14 din directiva menționată trebuie interpretat în sensul că instituția DAE este eludată în cazul în care remunerația serviciului accesoriu depășește considerabil costurile acestuia și nu este inclusă în calculul DAE?

               6)

               [Directiva 93/13] trebuie interpretată în sensul că, în vederea satisfacerii cerinței transparenței unui serviciu accesoriu pentru care sunt achitate taxe administrative, este suficient ca prețul serviciului administrativ menționat să fie clar și inteligibil (taxe administrative), chiar dacă nu este specificat obiectul prestației corespunzătoare acestui serviciu?

               7)

               Articolul 4 alineatele (1) și (2) din [Directiva 93/13] trebuie interpretat în sensul că simpla împrejurare că taxele administrative sunt incluse în calculul DAE se opune controlului jurisdicțional al acestora în scopurile directivei menționate?

               8)

               [Directiva 93/13] trebuie interpretată în sensul că simplul cuantum al taxelor administrative se opune controlului jurisdicțional în scopurile directivei menționate?

               9)

               În cazul în care răspunsul la întrebarea 6 este în sensul că obiectul serviciului administrativ pentru care trebuie achitate taxele administrative este suficient de transparent, serviciul administrativ, împreună cu toate măsurile potențiale pe care acesta le presupune, reprezintă, în acest caz, obiectul principal al creditului de consum?

               10)

               Articolul 4 alineatul (1) din [Directiva 93/13] trebuie interpretat în sensul că, în scopurile acestei directive, este relevantă, printre altele, împrejurarea că pentru taxele serviciului accesoriu consumatorul beneficiază de o prestație care, în general, nu este în interesul său, ci în cel al creditorului creditului de consum?

      (1)  JO L 149, p. 22, Ediție specială, 15/vol. 14, p. 260.

      (2)  JO L 95, p. 29, Ediție specială, 15/vol. 2, p. 273.

      (3)  JO L 42, 1987, p. 48, Ediție specială, 15/vol. 1, p. 252.

      (4)  JO L 101, p. 17, Ediție specială,15/vol. 4 p. 210.


title: Cauza C-166/08: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Amtsgerichts Büdingen (Germania) la 18 aprilie 2008 — Procedură penală împotriva lui Guido Weber

text:
               19.7.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 183/11

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Amtsgerichts Büdingen (Germania) la 18 aprilie 2008 — Procedură penală împotriva lui Guido Weber
   (Cauza C-166/08)
   (2008/C 183/21)
   Limba de procedură: germana
   Instanța de trimitere
   Amtsgericht Büdingen
   Părțile din acțiunea principală

      Reclamant: Staatsanwaltschaft b.d. LG Gießen

      Pârâtă: G. Weber
   Întrebarea preliminară
   Noțiunea de persoană impozabilă cuprinsă la articolului 7 alineatul (1) a doua teză din Directiva 89/397/CEE a Consiliului din 14 iunie 1989 privind controlul oficial al alimentelor (1) trebuie interpretată în sensul că are în vedere nu numai fabricantul ci și orice persoană care comercializează alimentul respectiv, în măsura în care aceasta ar putea răspunde penal sau administrativ de starea și etichetarea alimentului?

      (1)  JO L 186, p. 23.


title: Cauza C-43/11: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Tribunale di Milano (Italia) la 31 ianuarie 2011 — Procedură penală împotriva lui Assane Samb

text:
               9.4.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 113/7

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Tribunale di Milano (Italia) la 31 ianuarie 2011 — Procedură penală împotriva lui Assane Samb
   (Cauza C-43/11)
   2011/C 113/12
   Limba de procedură: italiana

      Instanța de trimitere

   Tribunale di Milano

      Partea din acțiunea principală

   Assane Samb

      Întrebarea preliminară

   În lumina principiilor cooperării loiale și efectului util al directivelor, articolele 15 și 16 din Directiva 2008/115/CE (1) exclud posibilitatea ca un resortisant al unei țări terțe, aflat în situație de ședere ilegală pentru statul membru, să fie sancționat cu pedeapsa închisorii de până la patru ani în cazul nerespectării primului ordin al Questore și cu pedeapsa închisorii de până la cinci ani pentru nerespectarea ordinelor ulterioare (cu obligația corelativă a poliției judiciare de a proceda la arestarea în flagrant) ca urmare a simplei lipse de cooperare a acestuia în cadrul procedurii de expulzare și în special ca urmare a simplei nerespectări a unui ordin de returnare emis de autoritatea administrativă?

      (1)  JO L 348, p. 98.


title: Cauza C-66/13: Hotărârea Curții (Camera a patra) din 26 noiembrie 2014 (cerere de decizie preliminară formulată de Consiglio di Stato – Italia) – Green Network SpA/Autorità per l'energia elettrica e il gas (Trimitere preliminară — Sistem național de sprijin al consumului de energie electrică produsă din surse de energie regenerabile — Obligația producătorilor și a importatorilor de energie electrică de a introduce în rețeaua națională o anumită cantitate de energie electrică produsă din surse de energie regenerabile sau, în lipsă, de a achiziționa „certificate verzi” de la autoritatea competentă — Dovada acestei introduceri, care impune prezentarea de certificate care atestă originea verde a energiei electrice produse sau importate — Acceptarea certificatelor emise într un stat terț, condiționată de încheierea unui acord bilateral între acest stat terț și statul membru vizat sau a unui acord între administratorul rețelei naționale a acestui stat membru și o autoritate omologă din statul terț menționat — Directiva 2001/77/CE — Competența externă a Comunității — Cooperare loială)

text:
               26.1.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 26/4

         Hotărârea Curții (Camera a patra) din 26 noiembrie 2014 (cerere de decizie preliminară formulată de Consiglio di Stato – Italia) – Green Network SpA/Autorità per l'energia elettrica e il gas
   (Cauza C-66/13) (1)

   ((Trimitere preliminară - Sistem național de sprijin al consumului de energie electrică produsă din surse de energie regenerabile - Obligația producătorilor și a importatorilor de energie electrică de a introduce în rețeaua națională o anumită cantitate de energie electrică produsă din surse de energie regenerabile sau, în lipsă, de a achiziționa „certificate verzi” de la autoritatea competentă - Dovada acestei introduceri, care impune prezentarea de certificate care atestă originea verde a energiei electrice produse sau importate - Acceptarea certificatelor emise într un stat terț, condiționată de încheierea unui acord bilateral între acest stat terț și statul membru vizat sau a unui acord între administratorul rețelei naționale a acestui stat membru și o autoritate omologă din statul terț menționat - Directiva 2001/77/CE - Competența externă a Comunității - Cooperare loială))
   (2015/C 026/04)
   Limba de procedură: italiana

      Instanța de trimitere

   Consiglio di Stato

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Green Network SpA

      Pârâtă: Autorità per l'energia elettrica e il gas

      Cu participarea: Gestore dei Servizi Energetici SpA – GSE

      Dispozitivul

               1)

               Tratatul CE trebuie interpretat în sensul că, având în vedere dispozițiile Directivei 2001/77/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 27 septembrie 2001 privind promovarea electricității produse din surse de energie regenerabile pe piața internă a electricității, Comunitatea Europeană dispune de o competență externă exclusivă care se opune unei dispoziții naționale precum cea în discuție în litigiul principal, care prevede acordarea unei scutiri de obligația de achiziționare a certificatelor verzi ca urmare a introducerii, pe piața națională a consumului, a unei cantități de energie electrică importată dintr-un stat terț, în urma încheierii prealabile, între acel stat membru și statul terț vizat, a unui acord în temeiul căruia se garantează că energia electrică astfel importată este produsă din surse de energie regenerabile, potrivit unor modalități identice cu cele prevăzute la articolul 5 din directiva menționată.

               2)

               Dreptul Uniunii se opune ca, după ce o dispoziție națională precum cea vizată la punctul 1 din dispozitivul prezentei hotărâri a fost înlăturată de o instanță națională ca urmare a neconformității sale cu acest drept, instanța menționată să aplice, prin substituție, o dispoziție națională anterioară, în esență analogă cu dispoziția menționată, care prevede acordarea unei scutiri de obligația de achiziționare a certificatelor verzi ca urmare a introducerii, pe piața națională a consumului, a unei cantități de energie electrică importată dintr-un stat terț, în urma încheierii prealabile, între administratorul rețelei naționale și o autoritate locală omologă din statul terț vizat, a unei convenții prin care se determină modalitățile de verificare necesare în vederea certificării faptului că energia electrică astfel importată este energie electrică produsă din surse de energie regenerabile.

      (1)  JO C 147, 25.5.2013.


title: Cauza F-71/14: Acțiune introdusă la 22 iulie 2014 – ZZ/Serviciul European de Acțiune Externă (SEAE)

text:
               3.11.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 388/29

         Acțiune introdusă la 22 iulie 2014 – ZZ/Serviciul European de Acțiune Externă (SEAE)
   (Cauza F-71/14)
   2014/C 388/35
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: ZZ (reprezentanți: L. F. de Castro şi J.-L. Gillain, avocaţi)

      Pârât: Serviciul European de Acțiune Externă (SEAE)

      Obiectul și descrierea litigiului

   Anularea deciziei de a nu mai plăti indemnizația pentru condiții de viață (ICV), indemnizația suplimentară (IS) având în vedere condițiile de viață de la locul de repartizare a reclamantului și o diurnă (D), plata a 49 de zile de concediu aferent anului 2012 neefectuate, precum și o cerere de reparare a prejudiciului pentru lipsire de asistență și abandon în urma unui accident de muncă suferit de reclamant.

      Concluziile reclamantului

               —

               Plata ICV și a IS pentru perioada cuprinsă între 1 mai 2012 și 31 octombrie 2013 și, în orice caz, plata pentru aceeași perioadă a D;

               —

               plata celor 49 de zile de concediu neefectuate în cursul anului 2012;

               —

               repunerea în vigoare a contractului sau încheierea unui nou contract pe durată nedeterminată sau care urmează, în timp, să fie confirmat drept contract pe durată nedeterminată sau o reparație a prejudiciului legat de faptul că, în lipsa accidentului, între reclamant și pârât s-ar fi încheiat un alt contract;

               —

               repararea prejudiciului suferit în urma accidentului. i) în cuantum de 10  000 de euro în ceea ce privește lipsa asistenței în Iordania și la Bruxelles la nivel medical, administrativ și pecuniar; ii) în cuantum egal cu toate salariile, indemnizațiile și avantajele neprimite și pierdute și cu cheltuielile efectuate, medicale și de altă natură, de către reclamant ca urmare a accidentului, estimate provizoriu la 50  000 de euro, pentru accidentul pentru care responsabilitatea revine Națiunilor Unite și SEAE; acesta din urmă va trebui să sprijine și să finanțeze acest litigiu în răspundere împotriva Națiunilor Unite și toți intervenienții în organizarea acestui stagiu; iii) într-un cuantum provizoriu de 50  000 de euro pentru utilizarea abuzivă a contractelor pe durată determinată, care conțin de fiecare dată clauze referitoare la o perioadă de probă, în special ultimul și refuzul reînnoirii sale.


title: Cauza C-648/15: Acțiune introdusă la 3 decembrie 2015 – Republica Austria/Republica Federală Germania

text:
               1.2.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 38/45

         Acțiune introdusă la 3 decembrie 2015 – Republica Austria/Republica Federală Germania
   (Cauza C-648/15)
   (2016/C 038/57)
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Republica Austria (reprezentant: C. Pesendorfer, agent)

      Pârâtă: Republica Federală Germania

      Concluziile reclamantei

   Cerere formulată în temeiul articolului 25 alineatul 5 din Convenția încheiată între Republica Austria și Republica Federală Germania pentru evitarea dublei impuneri în domeniul impozitului pe venit și pe avere (öBGBl III 182/2002, respectiv dBGBl II 2002, 735, dBStBl I 2002, 584, denumită în continuare, Convenția pentru evitarea dublei impuneri Germania-Austria), coroborat cu articolul 273 TFUE, privind divergențele dintre Republica Austria și Republica Federală Germania referitoare la interpretarea și aplicarea articolului 11 din Convenția pentru evitarea dublei impuneri Germania-Austria
   Reclamanta solicită Curții:

               —

               constatarea și declararea faptului că veniturile din certificatele de participare la profit în litigiu nu trebuie calificate drept „creanțe cu participare la beneficii” în sensul articolului 11 alineatul 2 din Convenția pentru evitarea dublei impuneri Germania-Austria. Astfel, potrivit articolului 11 alineatul 1 din Convenția pentru evitarea dublei impuneri Germania-Austria, competența de impozitare exclusivă a veniturilor din certificatele de participare revine Austriei, ca stat pe teritoriul căruia se află sediul Bank Austria;

               —

               declararea faptului că Republica Federală Germania nu poate să impoziteze și trebuie să permită Bank Austria să impoziteze veniturile din certificatele de participare la profit în litigiu și să restituie impozitul reținut până în prezent;

               —

               obligarea Republicii Federale Germania la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Republica Austria critică calificarea pe care Republica Federală Germania a dat-o veniturilor în litigiu drept dobânzi „cu participare la beneficii” în sensul articolului 11 alineatul 2 din Convenția pentru evitarea dublei impuneri Germania-Austria. Potrivit acestui articol, venitul se calculează, într-adevăr, în principiu în procent fix. Cu toate acestea, venitul depinde de necesitatea unui profit contabil suficient.
   Republica Austria consideră, în schimb, că certificatele de participare la profit în litigiu dau dreptul numai la o remunerare într-un procent fix din valoarea nominală. Această interpretare ar rezulta și numai din înțelesul comun al termenilor și este confirmată de comparația cu formele de finanțare enumerate exemplificativ la articolul 11 alineatul 2 din Convenția pentru evitarea dublei impuneri Germania-Austria.
   În prezentul litigiu, ar fi vorba numai despre o amânare acordată de creditor, deoarece, pe durata sa de valabilitate, certificatul de participare la profit garantează, în principiu, un drept de plată în anii următori. Prin urmare, certificatele de participare la profit ar corespunde în privința rezultatului cu valorile mobiliare cu venit fix, care depind în oarecare măsură de pierderi.


title: Cauza C-355/09: Ordonanța președintelui Curții din 2 septembrie 2010 — Comisia Europeană/Irlanda

text:
               18.12.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 346/38

         Ordonanța președintelui Curții din 2 septembrie 2010 — Comisia Europeană/Irlanda
   (Cauza C-355/09) (1)

   ()
   2010/C 346/67
   Limba de procedură: engleza
   Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 256, 24.10.2009.


title: Cauza C-9/10: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Raad van State (Țările de Jos) la 8 ianuarie 2010 — Staatssecretaris van Justitie, cealaltă parte: O. Inan

text:
               13.3.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 63/37

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Raad van State (Țările de Jos) la 8 ianuarie 2010 — Staatssecretaris van Justitie, cealaltă parte: O. Inan
   (Cauza C-9/10)
   2010/C 63/59
   Limba de procedură: olandeza

      Instanța de trimitere

   Raad van State

      Părțile din acțiunea principală

   Staatssecretaris van Justitie
   O. Inan

      Întrebările preliminare

               1.

               Articolul 7 din Decizia nr. 1/80 trebuie să fie interpretat în sensul că membrii familiei unui lucrător turc care este încadrat pe piața legală a muncii într-un stat membru nu pot invoca această dispoziție după ce lucrătorul a dobândit cetățenia statului membru gazdă, păstrându-și în același timp cetățenia turcă?

               2.

               Momentul la care lucrătorul turc în cauză dobândește cetățenia statului membru gazdă are incidență asupra răspunsului la prima întrebare?


title: Cauza F-91/14: Acțiune introdusă la 5 septembrie 2014 – ZZ și ZZ/Consiliul

text:
               24.11.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 421/63

         Acțiune introdusă la 5 septembrie 2014 – ZZ și ZZ/Consiliul
   (Cauza F-91/14)
   2014/C 421/92
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamanți: ZZ și ZZ (reprezentanți: D. de Abreu Caldas și M. de Abreu Caldas, avocați)

      Pârât: Consiliul

      Obiectul și descrierea litigiului

   Anularea deciziilor privind transferul drepturilor de pensie ale reclamanților în sistemul de pensii al Uniunii care aplică noile DGA privind articolele 11 și 12 din anexa VIII la Statutul funcționarilor

      Concluziile reclamanților

               —

               Anularea deciziei privind calculul sporului de ani de plată a contribuțiilor la sistemul de pensii dobândiți de prima reclamantă anterior intrării în serviciul Consiliului și a deciziei de stabilire a numărului de ani de contribuție la sistemul de pensii dobândiți definitiv de al doilea reclamant în temeiul articolului 11 alineatul (2) din anexa VIII la statut;

               —

               obligarea Consiliului la plata cheltuielilor de judecată.


               4.8.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 235/12

         Ordonanța președintelui Curții din 24 aprilie 2012 — ThyssenKrupp Liften BV/Comisia Europeană
   (CauzaC-519/11) (1)

   2012/C 235/29
   Limba de procedură: olandeza
   Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 355, 3.12.2011.