title: Cauza T-813/17: Hotărârea Tribunalului din 16 mai 2019 — Nerantzaki/Comisia (Funcție publică — Funcționari — Recrutare — Anunț de concurs — Concursul general EPSO/AD/331/16 — Condiții de admitere — Decizia comisiei de evaluare de neadmitere a reclamantei la etapa următoare a concursului — Eroare de drept)

text:
               8.7.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 230/33

      Hotărârea Tribunalului din 16 mai 2019 — Nerantzaki/Comisia
      (Cauza T-813/17) (1)

      (Funcție publică - Funcționari - Recrutare - Anunț de concurs - Concursul general EPSO/AD/331/16 - Condiții de admitere - Decizia comisiei de evaluare de neadmitere a reclamantei la etapa următoare a concursului - Eroare de drept)
      (2019/C 230/41)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Eleni Nerantzaki (Bruxelles, Belgia) (reprezentanți: inițial N. Korogiannakis, ulterior L. Levi, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: inițial P. Mihaylova și L. Radu Bouyon, ulterior L. Radu Bouyon, D. Milanowska și B. Mongin, agenți)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 270 TFUE și având ca obiect anularea, pe de o parte, a deciziei comisiei de evaluare din 15 mai 2017 de neadmitere a reclamantei la etapa următoare a concursului general EPSO/AD/331/16 și, pe de altă parte, a deciziei autorității împuternicite să facă numiri din 14 septembrie 2017 de respingere a reclamației introduse de reclamantă împotriva deciziei comisiei de evaluare de a nu o admite la etapa următoare a concursului menționat

         Dispozitivul

                  1)

                     Anulează decizia comisiei de evaluare de neadmitere a doamnei Eleni Nerantzaki la etapa următoare a concursului general EPSO/AD/331/16.

                  2)

                     Obligă Comisia Europeană la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 52, 12.2.2018.


title: Cauzele conexate T-3/18 și T-4/18: Hotărârea Tribunalului din 23 mai 2019 — Holzer y Cia/EUIPO — Annco (ANN TAYLOR et AT ANN TAYLOR) („Marcă a Uniunii Europene — Procedură de declarare a nulității — Marca Uniunii Europene verbală ANN TAYLOR și marca Uniunii Europene figurativă AT ANN TAYLOR — Cauză de nulitate absolută — Articolul 59 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001 — Rea-credință”)

text:
               8.7.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 230/34

      Hotărârea Tribunalului din 23 mai 2019 — Holzer y Cia/EUIPO — Annco (ANN TAYLOR et AT ANN TAYLOR)
      (Cauzele conexate T-3/18 și T-4/18) (1)

      („Marcă a Uniunii Europene - Procedură de declarare a nulității - Marca Uniunii Europene verbală ANN TAYLOR și marca Uniunii Europene figurativă AT ANN TAYLOR - Cauză de nulitate absolută - Articolul 59 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001 - Rea-credință”)
      (2019/C 230/42)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Holzer y Cia, SA de CV (Mexico, Mexic) (reprezentanți: N. Fernández Fernández-Pacheco și A. Fernández Fernández-Pacheco, avocați)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentanți: A. Lukošiūtė și H. O’Neill, agenți)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO, intervenientă la Tribunal: Annco, Inc. (New York, New York, Statele Unite) (reprezentanți: D. Rose, J. Warner, E. Preston, solicitors și P. Roberts, QC)

         Obiectul

      Două acțiuni formulate împotriva a două Decizii ale Camerei a doua de recurs a EUIPO din 2 noiembrie 2017 (cauza R 2370/2016-2) și, respectiv, din 8 noiembrie 2017 (cauza R 2371/2016-2), referitoare la două proceduri de declarare a nulității între Annco și Holzer y Cia

         Dispozitivul

                  1)

                     Respinge acțiunile.

                  2)

                     Obligă Holzer y Cia, SA de CV să suporte propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO) și de către Annco, Inc.

         (1)  JO C 72, 26.2.2018.


title: Cauza T-12/18: Hotărârea Tribunalului din 14 mai 2019 — Zweirad-Center Stadler/EUIPO — Triumph Designs (Triumph) („Marcă a Uniunii Europene — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene verbale Triumph — Marca Uniunii Europene verbală anterioară TRIUMPH — Respingere parțială a cererii de înregistrare — Motiv relativ de refuz — Risc de confuzie — Identitatea semnelor — Caracter distinctiv pronunțat al mărcii anterioare dobândit prin utilizare — Similitudinea produselor — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001”)

text:
               8.7.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 230/35

      Hotărârea Tribunalului din 14 mai 2019 — Zweirad-Center Stadler/EUIPO — Triumph Designs (Triumph)
      (Cauza T-12/18) (1)

      („Marcă a Uniunii Europene - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene verbale Triumph - Marca Uniunii Europene verbală anterioară TRIUMPH - Respingere parțială a cererii de înregistrare - Motiv relativ de refuz - Risc de confuzie - Identitatea semnelor - Caracter distinctiv pronunțat al mărcii anterioare dobândit prin utilizare - Similitudinea produselor - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001”)
      (2019/C 230/43)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Zweirad-Center Stadler GmbH (Ratisbonne, Germania) (reprezentanți: inițial P. Ruess și A. Doepner-Thiele, ulterior P. Ruess, avocați)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentanți: D. Walicka și H. O’Neill, agenți)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO, intervenientă la Tribunal: Triumph Designs Ltd (Swadlincote, Regatul Unit) (reprezentant: S. Malynicz, QC)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 2 noiembrie 2017 (cauza R 665/2017-5) privind o procedură de opoziție între Triumph Designs și Zweirad-Center Stadler.

         Dispozitivul

                  1)

                     Respinge acțiunea.

                  2)

                     Zweirad-Center Stadler GmbH suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală.

                  3)

                     Triumph Designs Ltd suportă propriile cheltuieli de judecată.

         (1)  JO C 72, 26.2.2018.


title: Cauza T-37/18: Hotărârea Tribunalului din 8 mai 2019 — Stirlinx Arkadiusz Kamusiński/EUIPO — Heinrich Bauer Verlag (Brave Paper) („Marcă a Uniunii Europene — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene verbale Brave Paper — Marcă națională verbală anterioară BRAVO — Motiv relativ de refuz — Risc de confuzie — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din regulamentul (UE) 2017/1001 — Similitudine conceptuală”)

text:
               8.7.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 230/36

      Hotărârea Tribunalului din 8 mai 2019 — Stirlinx Arkadiusz Kamusiński/EUIPO — Heinrich Bauer Verlag (Brave Paper)
      (Cauza T-37/18) (1)

      („Marcă a Uniunii Europene - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene verbale Brave Paper - Marcă națională verbală anterioară BRAVO - Motiv relativ de refuz - Risc de confuzie - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din regulamentul (UE) 2017/1001 - Similitudine conceptuală”)
      (2019/C 230/44)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamant: Stirlinx Arkadiusz Kamusiński (Varșovia, Polonia) (reprezentant: M. Pruszczyk, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentant: J. Ivanauskas, agent)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO, intervenientă la Tribunal: Heinrich Bauer Verlag KG (Hamburg, Germania) (reprezentanți: U. Grübler, S. Engels și C. Engelmann, avocați)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva deciziei Camerei a patra de recurs a EUIPO din 15 noiembrie 2017 (cauza R 391/2017-4) privind o procedură de opoziție între Heinrich Bauer Verlag și Stirlinx Arkadiusz Kamusiński

         Dispozitivul

                  1)

                     Respinge acțiunea.

                  2)

                     Obligă Stirlinx Arkadiusz Kamusiński la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 104, 19.3.2018.


title: Cauzele conexate T-89/18 și T-90/18: Hotărârea Tribunalului din 14 mai 2019 — Guiral Broto/EUIPO — Gastro & Soul (Café del Sol și CAFE DEL SOL) („Marcă a Uniunii Europene — Procedură de opoziție — Cereri de înregistrare a mărcilor Uniunii Europene verbală și figurativă Café del Sol și CAFE DEL SOL — Marca națională figurativă anterioară Café del Sol — Dovada existenței, a valabilității și a domeniului de protecție a mărcii anterioare — Traducere — Dreptul la apărare — Articolul 95 alineatul (2) din Regulamentul 2017/1001”)

text:
               8.7.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 230/36

      Hotărârea Tribunalului din 14 mai 2019 — Guiral Broto/EUIPO — Gastro & Soul (Café del Sol și CAFE DEL SOL)
      (Cauzele conexate T-89/18 și T-90/18) (1)

      („Marcă a Uniunii Europene - Procedură de opoziție - Cereri de înregistrare a mărcilor Uniunii Europene verbală și figurativă Café del Sol și CAFE DEL SOL - Marca națională figurativă anterioară Café del Sol - Dovada existenței, a valabilității și a domeniului de protecție a mărcii anterioare - Traducere - Dreptul la apărare - Articolul 95 alineatul (2) din Regulamentul 2017/1001”)
      (2019/C 230/45)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamant: Ramón Guiral Broto (Marbella, Spania) (reprezentant: J. L. de Castro Hermida, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentant: P. Sipos, agent)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO: Gastro & Soul GmbH (Hildesheim, Germania)

         Obiectul

      Acțiuni formulate împotriva Deciziilor Camerei a patra de recurs a EUIPO din 4 decembrie 2017 (cauzele R 1095/2017-4 și R 1096/2017-4) privind procedurile de opoziție dintre domnul Guiral Broto și Gastro & Soul

         Dispozitivul

                  1)

                     Anulează Deciziile Camerei a patra de recurs a Oficiului Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO) din 4 decembrie 2017 (cauzele R 1095/2017-4 și R 1096/2017-4) privind procedurile de opoziție dintre domnul Ramón Guiral Broto și Gastro & Soul GmbH.

                  2)

                     Respinge în rest acțiunile.

                  3)

                     EUIPO și domnul Guiral Broto suportă, fiecare, propriile cheltuieli de judecată.

         (1)  JO C 134, 16.4.2018.


title: Cauza T-99/18: Hotărârea Tribunalului din 8 mai 2019 — Stamatopoulos/ENISA („Funcție publică — Agenți temporari — Recrutare — Anunț pentru ocuparea unui post vacant — Numire într-un post de șef de unitate — Respingere a candidaturii — Obligația de motivare — Eroare vădită de apreciere — Egalitate de tratament — Transparență — Răspundere”)

text:
               8.7.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 230/37

      Hotărârea Tribunalului din 8 mai 2019 — Stamatopoulos/ENISA
      (Cauza T-99/18) (1)

      („Funcție publică - Agenți temporari - Recrutare - Anunț pentru ocuparea unui post vacant - Numire într-un post de șef de unitate - Respingere a candidaturii - Obligația de motivare - Eroare vădită de apreciere - Egalitate de tratament - Transparență - Răspundere”)
      (2019/C 230/46)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamant: Grigorios Stamatopoulos (Atena, Grecia) (reprezentant: S. Pappas, avocat)

         Pârâtă: Agenția Uniunii Europene pentru Securitatea Rețelelor și a Informațiilor (ENISA) (reprezentanți: A. Ryan, agent, asistat de D. Waelbroeck și de A. Duron, avocați)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 270 TFUE prin care se urmăresc, pe de o parte, anularea deciziei ENISA din 25 iulie 2017 de respingere a candidaturii reclamantului pentru postul de șef al unității „Finanțe și achiziții publice” și, pe de altă parte, repararea prejudiciului pe care reclamantul pretinde că l-ar fi suferit ca urmare a acestei decizii

         Dispozitivul

                  1)

                     Respinge acțiunea.

                  2)

                     Îl obligă pe domnul Grigorios Stamatopoulos la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 134, 16.4.2018.


title: Cauza T-104/18: Hotărârea Tribunalului din 20 mai 2019 — Fundación Tecnalia Research & Innovation/REA („Clauză compromisorie — Acord de grant încheiat în cadrul celui de Al șaptelea program-cadru pentru activități de cercetare, de dezvoltare tehnologică și demonstrative (2007-2013) — Dezvoltarea unui sistem de control al procesului și al calității în sectorul producției industriale de alimente — Proiectul Food-Watch — Suprapunerea proiectului cu un alt proiect finanțat în temeiul aceluiași program — Obligații de informare în sarcina beneficiarilor — Decizie de a solicita rambursarea contribuției financiare plătite în executarea acordului de grant”)

text:
               8.7.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 230/38

      Hotărârea Tribunalului din 20 mai 2019 — Fundación Tecnalia Research & Innovation/REA
      (Cauza T-104/18) (1)

      („Clauză compromisorie - Acord de grant încheiat în cadrul celui de Al șaptelea program-cadru pentru activități de cercetare, de dezvoltare tehnologică și demonstrative (2007-2013) - Dezvoltarea unui sistem de control al procesului și al calității în sectorul producției industriale de alimente - Proiectul Food-Watch - Suprapunerea proiectului cu un alt proiect finanțat în temeiul aceluiași program - Obligații de informare în sarcina beneficiarilor - Decizie de a solicita rambursarea contribuției financiare plătite în executarea acordului de grant”)
      (2019/C 230/47)
      Limba de procedură: spaniola

         Părțile

         Reclamantă: Fundación Tecnalia Research & Innovation (San Sebastián, Spania) (reprezentanți: P. Palacios Pesquera și M. Rius Coma, avocați)

         Pârâtă: Agenția Executivă pentru Cercetare (reprezentanți: S. Payan-Lagrou și V. Canetti, agenți, asistați de J. Rivas Andrés, avocat)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 272 TFUE, având ca obiect în esență constatarea faptului că reclamanta nu este obligată să ramburseze grantul acordat pentru proiectul FP7-SME 2013 605879 (Food-Watch)

         Dispozitivul

                  1)

                     Respinge acțiunea.

                  2)

                     Obligă Fundación Tecnalia Research & Innovation la plata cheltuielilor de judecată, inclusiv a celor aferente procedurii de măsuri provizorii.

         (1)  JO C 134, 16.4.2018.


title: Cauza T-269/18: Hotărârea Tribunalului din 8 mai 2019 — Inditex/EUIPO — Ffauf Italia (ZARA) („Marcă a Uniunii Europene — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene verbale ZARA — Marcă verbală națională anterioară și marcă figurativă națională anterioară LE DELIZIE ZARA și ZARA — Dovada utilizării serioase a mărcilor anterioare — Articolul 47 alineatele (2) și (3) din Regulamentul (UE) 2017/1001 — Articolul 18 alineatul (1) din Regulamentul 2017/1001 — Obligația de motivare”)

text:
               8.7.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 230/40

      Hotărârea Tribunalului din 8 mai 2019 — Inditex/EUIPO — Ffauf Italia (ZARA)
      (Cauza T-269/18) (1)

      („Marcă a Uniunii Europene - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene verbale ZARA - Marcă verbală națională anterioară și marcă figurativă națională anterioară LE DELIZIE ZARA și ZARA - Dovada utilizării serioase a mărcilor anterioare - Articolul 47 alineatele (2) și (3) din Regulamentul (UE) 2017/1001 - Articolul 18 alineatul (1) din Regulamentul 2017/1001 - Obligația de motivare”)
      (2019/C 230/50)
      Limba de procedură: spaniola

         Părțile

         Reclamantă: Industria de Diseño Textil, SA (Inditex) (Arteixo, Spania) (reprezentanți: G. Macías Bonilla, G. Marín Raigal și E. Armero Lavie, avocați)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentant: J. Crespo Carrillo, agent)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO, intervenientă la Tribunal: Ffauf Italia SpA (Riese Pio X, Italia) (reprezentanți: P. Creta, A. Lanzarini, B. Costa, A. Sponzilli și M. Lazzarotto, avocați)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 2 februarie 2018 (cauzele conexate R 359/2015-5 și R 409/2015-5) referitoare la o procedură de opoziție între Ffauf Italia și Inditex

         Dispozitivul

                  1)

                     Anulează Decizia Camerei a cincea de recurs a Oficiului Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO) din 2 februarie 2018 (cauzele conexate R 359/2015-5 și R 409/2015-5) referitoare la o procedură de opoziție între Ffauf Italia SA și Industria de Diseño Textil, SA (Inditex) în ceea ce privește „fructele și legumele, verdețurile în conservă, congelate, uscate și preparate; jeleurile, dulcețurile, compoturile; produsele lactate, uleiurile și grăsimile comestibile”, care fac parte din clasa 29 în sensul Aranjamentului de la Nisa din 15 iunie 1957 privind clasificarea internațională a produselor și serviciilor în vederea înregistrării mărcilor, cu modificările și revizuirile ulterioare, precum și produsele „orez, tapioca, sago, făină și preparate din cereale, pâine, produse de patiserie și cofetărie; drojdie, praf de copt; sare, muștar, oțet, sosuri (condimente); mirodenii; gustări pe bază de orez”, care fac parte din clasa 30, „legumele proaspete”, care fac parte din clasa 31, „sucurile proaspete”, care fac parte din clasa 32, „serviciile de vânzare cu amănuntul și cu ridicata, prin intermediul rețelelor informatice mondiale, prin catalog, prin poștă, prin telefon, prin radio și televiziune și prin intermediul altor mijloace electronice, de legume conservate, congelate, uscate și preparate, uleiuri comestibile, orez, făină și preparate din cereale, pâine, oțet, sosuri (condimente)”, care fac parte din clasa 35, și „serviciile de alimentație publică, restaurante cu autoservire, cafenele”, care fac parte din clasa 43.

                  2)

                     EUIPO și Ffauf Italia suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de Industria de Diseño Textil, SA (Inditex) în procedura în fața Tribunalului.

         (1)  JO C 231, 2.7.2018.


title: Cauza T-325/18: Hotărârea Tribunalului din 8 mai 2019 — VI.TO./EUIPO — Bottega (Forma unei sticle roz) („Marcă a Uniunii Europene — Procedură de nulitate — Marcă a Uniunii Europene tridimensională — Forma unei sticle roz — Motive absolute de refuz — Articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 [devenit articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) nr. 2017/1001] — Caracter distinctiv — Articolul 7 alineatul (1) litera (e) punctele (i)-(iii) din Regulamentul nr. 207/2009 [devenit articolul 7 alineatul (1) litera (e) punctele (i)-(iii) din Regulamentul (UE) nr. 2017/1001]”)

text:
               8.7.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 230/42

      Hotărârea Tribunalului din 8 mai 2019 — VI.TO./EUIPO — Bottega (Forma unei sticle roz)
      (Cauza T-325/18) (1)

      („Marcă a Uniunii Europene - Procedură de nulitate - Marcă a Uniunii Europene tridimensională - Forma unei sticle roz - Motive absolute de refuz - Articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 [devenit articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) nr. 2017/1001] - Caracter distinctiv - Articolul 7 alineatul (1) litera (e) punctele (i)-(iii) din Regulamentul nr. 207/2009 [devenit articolul 7 alineatul (1) litera (e) punctele (i)-(iii) din Regulamentul (UE) nr. 2017/1001]”)
      (2019/C 230/52)
      Limba de procedură: italiana

         Părțile

         Reclamantă: Vinicola Tombacco (VI.TO.) Srl (Trebaseleghe, Italia) (reprezentant: L. Giove, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentanți: S. Scardocchia și A. Folliard-Monguiral, agenți)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO, intervenientă la Tribunal: Sandro Bottega (Colle Umberto, Italia) (reprezentant: R. Galli, avocat)

         Obiectul

      Acțiune introdusă împotriva deciziei Camerei întâi de recurs a EUIPO din 14 martie 2018 (cauza R 1037/2017-1), privind o procedură de nulitate între VI.TO. și domnul Bottega

         Dispozitivul

                  1)

                     Respinge acțiunea.

                  2)

                     Obligă Vinicola Tombacco (VI.TO) Srl. la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 268, 30.7.2018.


title: Cauza T-354/18: Hotărârea Tribunalului din 16 mai 2019 — KID-Systeme/EUIPO — Sky (SKYFi) („Marcă a Uniunii Europene — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene verbale SKYFi — Mărcile Uniunii Europene și națională verbale anterioare SKY — Motiv relativ de refuz — Risc de confuzie — Similitudinea semnelor — Identitatea produselor și a serviciilor — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001 — Obligația de motivare — Articolul 94 din Regulamentul 2017/1001 — Utilizare serioasă a mărcii anterioare — Articolul 47 alineatele (2) și (3) din Regulamentul 2017/1001 — Suspendarea procedurii administrative — Norma 20 alineatul (7) litera (c) din Regulamentul (CE) nr. 2868/95 [devenită articolul 71 alineatul (1) din Regulamentul delegat (UE) 2018/625] — Abuz de putere — Dreptul la un proces echitabil — Articolul 47 din Carta drepturilor fundamentale — Procedură orală în fața camerei de recurs — Articolul 96 din Regulamentul 2017/1001”)

text:
               8.7.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 230/43

      Hotărârea Tribunalului din 16 mai 2019 — KID-Systeme/EUIPO — Sky (SKYFi)
      (Cauza T-354/18) (1)

      („Marcă a Uniunii Europene - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene verbale SKYFi - Mărcile Uniunii Europene și națională verbale anterioare SKY - Motiv relativ de refuz - Risc de confuzie - Similitudinea semnelor - Identitatea produselor și a serviciilor - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001 - Obligația de motivare - Articolul 94 din Regulamentul 2017/1001 - Utilizare serioasă a mărcii anterioare - Articolul 47 alineatele (2) și (3) din Regulamentul 2017/1001 - Suspendarea procedurii administrative - Norma 20 alineatul (7) litera (c) din Regulamentul (CE) nr. 2868/95 [devenită articolul 71 alineatul (1) din Regulamentul delegat (UE) 2018/625] - Abuz de putere - Dreptul la un proces echitabil - Articolul 47 din Carta drepturilor fundamentale - Procedură orală în fața camerei de recurs - Articolul 96 din Regulamentul 2017/1001”)
      (2019/C 230/53)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: KID-Systeme GmbH (Buxtehude, Germania) (reprezentanți: R. Kunze, G. Würtenberger și T. Wittmann, avocați)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO) (reprezentant: E. Markakis și H. O’Neill, agenți)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO, intervenientă la Tribunal: Sky Ltd, fostă Sky plc (Isleworth, Regatul Unit) (reprezentanți: K. Saliger, solicitor, și P. Roberts, QC, avocați)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a patra de recurs a EUIPO din 15 martie 2018 (cauza R 106/2017-4), privind o procedură de opoziție între Sky și KID-Systeme

         Dispozitivul

                  1)

                     Respinge acțiunea.

                  2)

                     Obligă KID-Systeme GmbH la plata cheltuielilor de judecată aferente prezentei proceduri.

         (1)  JO C 268, 30.7.2018.


title: Cauza T-465/18: Hotărârea Tribunalului din 14 mai 2019 — Eurolamp/EUIPO (EUROLAMP pioneers in new technology) („Marcă a Uniunii Europene — Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene verbale EUROLAMP pioneers in new technology — Motiv absolut de refuz — Lipsa caracterului distinctiv — Marcă constituită dintr-un slogan publicitar — Articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001”)

text:
               8.7.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 230/44

      Hotărârea Tribunalului din 14 mai 2019 — Eurolamp/EUIPO (EUROLAMP pioneers in new technology)
      (Cauza T-465/18) (1)

      („Marcă a Uniunii Europene - Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene verbale EUROLAMP pioneers in new technology - Motiv absolut de refuz - Lipsa caracterului distinctiv - Marcă constituită dintr-un slogan publicitar - Articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001”)
      (2019/C 230/54)
      Limba de procedură: greaca

         Părțile

         Reclamantă: Eurolamp AVEE Eisagogis kai Emporias Lamptiron (Thessalonique, Grèce) (reprezentant: A. Argyriadis, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO) (reprezentant: K. Markakis, agent)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei întâi de recurs a EUIPO din 23 mai 2018 (cauza R 1358/2017-1) privind o cerere de înregistrare a semnului verbal EUROLAMP pioneers in new technology ca marcă a Uniunii Europene

         Dispozitivul

                  1)

                     Respinge acțiunea.

                  2)

                     Obligă Eurolamp AVEE Eisagogis kai Emporias Lamptiron la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 341, 24.9.2018.


title: Cauza T-466/18: Hotărârea Tribunalului din 14 mai 2019 — Eurolamp/EUIPO (EUROLAMP pioneers in new technology) („Marca Uniunii Europene — Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurative EUROLAMP pioneers in new technology — Motiv absolut de refuz — Lipsa caracterului distinctiv — Marcă constituită dintr-un slogan publicitar — Articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001”)

text:
               8.7.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 230/44

      Hotărârea Tribunalului din 14 mai 2019 — Eurolamp/EUIPO (EUROLAMP pioneers in new technology)
      (Cauza T-466/18) (1)

      („Marca Uniunii Europene - Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurative EUROLAMP pioneers in new technology - Motiv absolut de refuz - Lipsa caracterului distinctiv - Marcă constituită dintr-un slogan publicitar - Articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001”)
      (2019/C 230/55)
      Limba de procedură: greaca

         Părțile

         Reclamantă: Eurolamp AVEE Eisagogis kai Emporias Lamptiron (Thessalonique, Grecia) (reprezentant: A. Argyriadis, avocat)

         Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant K. Markakis, agent)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei întâi de recurs a EUIPO din 23 mai 2018 (cauza R 1359/2017-1) privind o cerere de înregistrare a semnului figurativ EUROLAMP pioneers in new technology ca marcă a Uniunii Europene

         Dispozitivul

                  1)

                     Respinge acțiunea.

                  2)

                     Obligă Eurolamp AVEE Eisagogis kai Emporias Lamptiron la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 341, 24.9.2018.


title: Cauza T-469/18: Hotărârea Tribunalului din 8 mai 2019 — Battelle Memorial Institute/EUIPO (HEATCOAT) („Marcă a Uniunii Europene — Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene verbale HEATCOAT — Motiv absolut de refuz — Caracter descriptiv — Articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (UE) 2017/1001 — Egalitate de tratament — Principiul bunei administrări)

text:
               8.7.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 230/45

      Hotărârea Tribunalului din 8 mai 2019 — Battelle Memorial Institute/EUIPO (HEATCOAT)
      (Cauza T-469/18) (1)

      („Marcă a Uniunii Europene - Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene verbale HEATCOAT - Motiv absolut de refuz - Caracter descriptiv - Articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (UE) 2017/1001 - Egalitate de tratament - Principiul bunei administrări)
      (2019/C 230/56)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Battelle Memorial Institute (Columbus, Ohio, Statele Unite) (reprezentant: B. Brandreth, QC)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentanți: P. Sipos și H. O’Neill, agenți)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a doua de recurs a EUIPO din 16 mai 2018 (cauza R 36/2018-2) privind o cerere de înregistrare a semnului verbal HEATCOAT ca marcă a Uniunii Europene

         Dispozitivul

                  1)

                     Respinge acțiunea.

                  2)

                     Obligă Battelle Memorial Institute la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 341, 24.9.2018.


title: Cauza T-629/18: Hotărârea Tribunalului din 7 mai 2019 — mobile.de/EUIPO (reprezentarea unui automobil într-o bulă de dialog) (Marcă a Uniunii Europene — Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurative care reprezintă un automobil într-o bulă de dialog — Admisibilitatea căii de atac în fața camerei de recurs — Articolul 49 alineatul (1) din Regulamentul (UE) 2017/1001 — Restrângerea listei produselor sau serviciilor vizate de marca solicitată — Articolul 27 alineatul (5) din Regulamentul delegat (UE) 2018/625 — Întinderea examinării care trebuie efectuată de camera de recurs — Obligația de a decide asupra unei cereri de restrângere)

text:
               8.7.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 230/46

      Hotărârea Tribunalului din 7 mai 2019 — mobile.de/EUIPO (reprezentarea unui automobil într-o bulă de dialog)
      (Cauza T-629/18) (1)

      (Marcă a Uniunii Europene - Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurative care reprezintă un automobil într-o bulă de dialog - Admisibilitatea căii de atac în fața camerei de recurs - Articolul 49 alineatul (1) din Regulamentul (UE) 2017/1001 - Restrângerea listei produselor sau serviciilor vizate de marca solicitată - Articolul 27 alineatul (5) din Regulamentul delegat (UE) 2018/625 - Întinderea examinării care trebuie efectuată de camera de recurs - Obligația de a decide asupra unei cereri de restrângere)
      (2019/C 230/57)
      Limba de procedură: germana

         Părțile

         Reclamantă: mobile.de GmbH (Dreilinden, Germania) (reprezentant: T. Lührig, avocat)

         Pârât: Oficiului Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO) (reprezentant: M. Fischer, agent)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a patra de recurs a EUIPO din 7 august 2018 (cauza R 2653/2017-4) privind o cerere de înregistrare a unui semn figurativ care reprezintă un automobil într-o bulă de dialog ca marcă a Uniunii Europene

         Dispozitivul

                  1)

                     Anulează Decizia Camerei a patra de recurs a Oficiului Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO) din 7 august 2018 (cauza R 2653/2017-4).

                  2)

                     Obligă EUIPO la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 445, 10.12.2018.


title: Cauza T-237/18: Ordonanța Tribunalului din 17 mai 2019 — Martini-Sportswear/EUIPO — Olympique de Marseille (M) („Marcă a Uniunii Europene — Procedură de opoziție — Înregistrare internațională care desemnează Uniunea Europeană — Marca figurativă M — Retragerea actului atacat — Dispariția obiectului litigiului — Nepronunțare asupra fondului”)

text:
               8.7.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 230/46

      Ordonanța Tribunalului din 17 mai 2019 — Martini-Sportswear/EUIPO — Olympique de Marseille (M)
      (Cauza T-237/18) (1)

      („Marcă a Uniunii Europene - Procedură de opoziție - Înregistrare internațională care desemnează Uniunea Europeană - Marca figurativă M - Retragerea actului atacat - Dispariția obiectului litigiului - Nepronunțare asupra fondului”)
      (2019/C 230/58)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Martini-Sportswear GmbH (Annaberg, Austria) (reprezentant: W. Lang, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentanți: A. Folliard-Monguiral și H. O’Neill, agenți)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO, intervenientă în fața Tribunalului: Olympique de Marseille SASP (Marsilia, Franța)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a patra de recurs a EUIPO din 29 ianuarie 2017 (cauza R 1755/2017-4) privind o procedură de opoziție între Olympique de Marseille și Martini-Sportswear

         Dispozitivul

                  1)

                  Nu mai este necesară pronunțarea asupra fondului.

                  2)

                     Martini-Sportswear GmbH suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de Oficiul European pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO).

         (1)  JO C 221, 25.6.2018.


title: Cauza T-281/18: Ordonanța Tribunalului din 6 mai 2019 — ABLV Bank/BCE („Acțiune în anulare — Uniunea economică și monetară — Uniunea bancară — Mecanismul unic de rezoluție a instituțiilor de credit și a anumite firme de investiții (MUR) — Procedură de rezoluție aplicabilă în cazul în care o entitate se află sau este susceptibilă de a se afla în dificultate — Societate-mamă și filială — Declarare de către BCE a unei situații de dificultate sau de susceptibilitate de a se afla în dificultate — Regulamentul (UE) nr. 806/2014 — Acte pregătitoare — Acte care nu sunt supuse căilor de atac — Inadmisibilitate”)

text:
               8.7.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 230/47

      Ordonanța Tribunalului din 6 mai 2019 — ABLV Bank/BCE
      (Cauza T-281/18) (1)

      („Acțiune în anulare - Uniunea economică și monetară - Uniunea bancară - Mecanismul unic de rezoluție a instituțiilor de credit și a anumite firme de investiții (MUR) - Procedură de rezoluție aplicabilă în cazul în care o entitate se află sau este susceptibilă de a se afla în dificultate - Societate-mamă și filială - Declarare de către BCE a unei situații de dificultate sau de susceptibilitate de a se afla în dificultate - Regulamentul (UE) nr. 806/2014 - Acte pregătitoare - Acte care nu sunt supuse căilor de atac - Inadmisibilitate”)
      (2019/C 230/59)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: ABLV Bank AS (Riga, Letonia) (reprezentanți: O. Behrends, M. Kirchner și L. Feddern, avocați)

         Pârâtă: Banca Centrală Europeană (reprezentanți: G. Marafioti și E. Koupepidou, agenți, asistați de J. Rodríguez Cárcamo, avocat)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE și prin care se urmărește anularea deciziilor BCE din 23 februarie 2018 prin care aceasta a declarat că reclamanta și filiala sa, ABLV Bank Luxembourg SA, se află sau sunt susceptibile de a se afla în dificultate, în sensul articolului 18 alineatul (1) din Regulamentul (UE) nr. 806/2014 al Parlamentului European și al Consiliului din 15 iulie 2014 de stabilire a unor norme uniforme și a unei proceduri uniforme de rezoluție a instituțiilor de credit și a anumitor firme de investiții în cadrul unui mecanism unic de rezoluție și al unui fond unic de rezoluție și de modificare a Regulamentului (UE) nr. 1093/2010 (JO 2014, L 225, p. 1)

         Dispozitivul

                  1)

                     Respinge acțiunea ca inadmisibilă.

                  2)

                     ABLV Bank AS suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de Banca Centrală Europeană (BCE).

         (1)  JO C 259, 23.7.2018.


title: Cauza T-283/18: Ordonanța Tribunalului din 6 mai 2019 — Bernis și alții/BCE („Acțiune în anulare — Uniune economică și monetară — Uniune bancară — Mecanismul unic de rezoluție a instituțiilor de credit și a anumite firme de investiții (MUR)- Procedură de rezoluție aplicabilă în cazul în care o entitate se află sau este susceptibilă de a se afla în dificultate — Societate-mamă și filială — Declarare de către BCE a unei situații de dificultate sau a unei susceptibilități de a se afla în dificultate — Regulamentul (UE) nr. 806/2014 — Acte preparatorii — Acte care nu sunt supuse căilor de atac — Inadmisibilitate”)

text:
               8.7.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 230/48

      Ordonanța Tribunalului din 6 mai 2019 — Bernis și alții/BCE
      (Cauza T-283/18) (1)

      („Acțiune în anulare - Uniune economică și monetară - Uniune bancară - Mecanismul unic de rezoluție a instituțiilor de credit și a anumite firme de investiții (MUR)- Procedură de rezoluție aplicabilă în cazul în care o entitate se află sau este susceptibilă de a se afla în dificultate - Societate-mamă și filială - Declarare de către BCE a unei situații de dificultate sau a unei susceptibilități de a se afla în dificultate - Regulamentul (UE) nr. 806/2014 - Acte preparatorii - Acte care nu sunt supuse căilor de atac - Inadmisibilitate”)
      (2019/C 230/60)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamanți: Ernests Bernis (Jurmala, Letonia), Oļegs Fiļs (Jurmala), OF Holding SIA (Riga, Letonia), Cassandra Holding Company SIA (Jurmala) (reprezentanți: O. Behrends, M. Kirchner și L. Feddern, avocați)

         Pârâtă: Banca Centrală Europeană (reprezentanți: G. Marafioti și E. Koupepidou, agenți, asistați de J. Rodríguez Cárcamo, avocat)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE având ca obiect anularea deciziilor BCE din 23 februarie 2018 prin care aceasta a declarat că ABLV Bank AS și filiala sa, ABLV Bank Luxembourg SA se aflau sau erau susceptibile de a se afla în dificultate în sensul articolului 18 alineatul (1) din Regulamentul (UE) nr. 806/2014 al Parlamentului European și al Consiliului din 15 iulie 2014 de stabilire a unor norme uniforme și a unei proceduri uniforme de rezoluție a instituțiilor de credit și a anumitor firme de investiții în cadrul unui mecanism unic de rezoluție și al unui fond unic de rezoluție și de modificare a Regulamentului (UE) nr. 1093/2010 (JO 2014, L 225, p. 1)

         Dispozitivul

                  1)

                     Respinge acțiunea ca inadmisibilă.

                  2)

                     Obligă Ernests Bernis, Oļegs Fiļs, OF Holding SIA și Cassandra Holding Company SIA la suportarea propriilor cheltuieli de judecată, precum și la plata cheltuielilor de judecată efectuate de Banca Centrală Europeană (BCE).

         (1)  JO C 259, 23.7.2018.


title: Cauza T-330/18: Ordonanța Tribunalului din 8 mai 2019 — Carvalho și alții/Parlamentul și Consiliul („Acțiune în anulare și în despăgubire — Mediu — Emisii de gaze cu efect de seră — Pachetul climat-energie 2030 — Directiva (UE) 2018/410 — Regulamentul (UE) 2018/842 — Regulamentul (UE) 2018/841 — Lipsa afectării individuale — Inadmisibilitate”)

text:
               8.7.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 230/49

      Ordonanța Tribunalului din 8 mai 2019 — Carvalho și alții/Parlamentul și Consiliul
      (Cauza T-330/18) (1)

      („Acțiune în anulare și în despăgubire - Mediu - Emisii de gaze cu efect de seră - Pachetul climat-energie 2030 - Directiva (UE) 2018/410 - Regulamentul (UE) 2018/842 - Regulamentul (UE) 2018/841 - Lipsa afectării individuale - Inadmisibilitate”)
      (2019/C 230/61)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamanți: Armando Carvalho (Santa Comba Dão, Portugalia) și ceilalți reclamanți ale căror nume figurează în anexa la ordonanță (reprezentanți: G. Winter, profesor, R. Verheyen, avocat, și H. Leith, barrister)

         Pârâte: Parlamentul European (reprezentanți: L. Darie și A. Tamás, agenți) și Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: M. Moore și M. Simm, agenți)

         Obiectul

      Pe de o parte, cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE și având ca obiect anularea în parte a Directivei (UE) 2018/410 a Parlamentului European și a Consiliului din 14 martie 2018 de modificare a Directivei 2003/87/CE în vederea rentabilizării reducerii emisiilor de dioxid de carbon și a sporirii investițiilor în acest domeniu și a Deciziei (UE) 2015/1814 (JO 2018, L 76, p. 3), în special a articolului 1 din aceasta, a Regulamentului (UE) 2018/842 al Parlamentului European și al Consiliului din 30 mai 2018 privind reducerea anuală obligatorie a emisiilor de gaze cu efect de seră de către statele membre în perioada 2021-2030 în vederea unei contribuții la acțiunile climatice de respectare a angajamentelor asumate în temeiul Acordului de la Paris și de modificare a Regulamentului (UE) nr. 525/2013 (JO 2018, L 156, p. 26), în special a articolului 4 alineatul (1) și a anexei I la acesta, și a Regulamentului (UE) 2018/841 al Parlamentului European și al Consiliului din 30 mai 2018 cu privire la includerea emisiilor de gaze cu efect de seră și a absorbțiilor rezultate din activități legate de exploatarea terenurilor, schimbarea destinației terenurilor și silvicultură în cadrul de politici privind clima și energia pentru 2030 și de modificare a Regulamentului (UE) nr. 525/2013 și a Deciziei nr. 529/2013/UE (JO 2018, L 156, p. 1), în special a articolului 4 din acesta, și, pe de altă parte, cerere întemeiată pe articolele 268 și 340 TFUE și având ca obiect obținerea reparării sub forma unei somații a prejudiciului pe care reclamanții pretind că l-au suferit

         Dispozitivul

                  1)

                     Respinge acțiunea ca inadmisibilă.

                  2)

                     Nu mai este necesară pronunțarea cu privire la cererile de intervenție formulate de Climate Action Network Europe, de WeMove Europe SCE mbH, de Arbeitsgemeinschaft Bäuerliche Landwirtschaft și de Comisia Europeană.

                  3)

                     Domnul Armando Carvalho și ceilalți reclamanți ale căror nume figurează în anexă suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de Parlamentul European și de Consiliul Uniunii Europene.

                  4)

                     Climate Action Network Europe, WeMove Europe, Arbeitsgemeinschaft Bäuerliche Landwirtschaft și Comisia suportă fiecare propriile cheltuieli de judecată aferente cererilor de intervenție.

         (1)  JO C 285, 13.8.2018.


title: Cauza T-396/18: Ordonanța Tribunalului din 16 mai 2019 — ITSA/Comisia („Acțiune în anulare — Apropierea legislațiilor — Fabricarea, prezentarea și vânzarea produselor din tutun și a produselor conexe — Instituirea și funcționarea unui sistem de trasabilitate a produselor din tutun — Regulament delegat și acte de punere în aplicare — Lipsa afectării directe — Inadmisibilitate”)

text:
               8.7.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 230/50

      Ordonanța Tribunalului din 16 mai 2019 — ITSA/Comisia
      (Cauza T-396/18) (1)

      („Acțiune în anulare - Apropierea legislațiilor - Fabricarea, prezentarea și vânzarea produselor din tutun și a produselor conexe - Instituirea și funcționarea unui sistem de trasabilitate a produselor din tutun - Regulament delegat și acte de punere în aplicare - Lipsa afectării directe - Inadmisibilitate”)
      (2019/C 230/62)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamantă: International Tax Stamp Association Ltd (ITSA) (Sunbury-on-Thames, Regatul Unit) (reprezentant: F. Scanvic, avocat)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: I. Rubene și C. Valero, agenți)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE și privind anularea Regulamentului delegat (UE) 2018/573 al Comisiei din 15 decembrie 2017 privind elementele principale ale contractelor de stocare de date care urmează să fie încheiate ca parte a unui sistem de trasabilitate pentru produsele din tutun (JO 2018, L 96, p. 1), a Regulamentului de punere în aplicare (UE) 2018/574 al Comisiei din 15 decembrie 2017 privind standardele tehnice pentru instituirea și operarea unui sistem de trasabilitate pentru produsele din tutun (JO 2018, L 96, p. 7) și a Deciziei de punere în aplicare (UE) 2018/576 a Comisiei din 15 decembrie 2017 privind standardele tehnice pentru elementele de securitate aplicate produselor din tutun (JO 2018, L 96, p. 57).

         Dispozitivul

                  1)

                     Respinge acțiunea ca inadmisibilă.

                  2)

                     Nu mai este necesară pronunțarea cu privire la cererea de intervenție a Consiliului Uniunii Europene.

                  3)

                     International Tax Stamp Association Ltd (ITSA) suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de Comisia Europeană.

                  4)

                     Consiliul suportă propriile cheltuieli de judecată aferente cererii de intervenție.

         (1)  JO C 352, 1.10.2018.


title: Cauza T-422/18: Ordonanța Tribunalului din 14 mai 2019 — RATP/Comisia („Acțiune în anulare — Acces la documente — Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 — Documente referitoare la o procedură inițiată de Comisie împotriva unui stat membru — Documente emise de reclamantă — Cerere de acces formulată de un terț — Decizie inițială de a acorda parțial dreptul de acces — Lipsa obiectului — Inadmisibilitate”)

text:
               8.7.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 230/50

      Ordonanța Tribunalului din 14 mai 2019 — RATP/Comisia
      (Cauza T-422/18) (1)

      („Acțiune în anulare - Acces la documente - Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 - Documente referitoare la o procedură inițiată de Comisie împotriva unui stat membru - Documente emise de reclamantă - Cerere de acces formulată de un terț - Decizie inițială de a acorda parțial dreptul de acces - Lipsa obiectului - Inadmisibilitate”)
      (2019/C 230/63)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamantă: Régie autonome des transports parisiens (RATP) (Paris, Franța) (reprezentanți: inițial E. Morgan de Rivery, P. Delelis și C. Lavin, ulterior P. Delelis și C. Lavin, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: A. Buchet, W. Mölls și C. Ehrbar, agenți)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE având ca obiect anularea deciziei Direcției generale pentru mobilitate și transport din cadrul Comisiei, din 5 martie 2018 privind o cerere de acces la documente emise de RATP în sensul acordării parțiale a dreptului de acces la respectivele documente

         Dispozitivul

                  1)

                     Respinge acțiunea ca inadmisibilă.

                  2)

                     Obligă Régie autonome des transports parisiens (RATP) la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 364, 8.10.2018.


title: Cauza T-473/18: Ordonanța Tribunalului din 8 mai 2019 — Getsmarter Online/EUIPO (getsmarter) („Marcă a Uniunii Europene — Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurative getsmarter — Marcă constituită dintr-un slogan publicitar — Motiv absolut de refuz — Lipsa caracterului distinctiv — Articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 [devenit articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001] — Lipsa caracterului distinctiv dobândit prin utilizare — Articolul 7 alineatul (3) din Regulamentul nr. 207/2009 [devenit articolul 7 alineatul (3) din Regulamentul 2017/1001] — Acțiune vădit nefondată”)

text:
               8.7.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 230/51

      Ordonanța Tribunalului din 8 mai 2019 — Getsmarter Online/EUIPO (getsmarter)
      (Cauza T-473/18) (1)

      („Marcă a Uniunii Europene - Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurative getsmarter - Marcă constituită dintr-un slogan publicitar - Motiv absolut de refuz - Lipsa caracterului distinctiv - Articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 [devenit articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001] - Lipsa caracterului distinctiv dobândit prin utilizare - Articolul 7 alineatul (3) din Regulamentul nr. 207/2009 [devenit articolul 7 alineatul (3) din Regulamentul 2017/1001] - Acțiune vădit nefondată”)
      (2019/C 230/64)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Getsmarter Online Ltd (Londra, Regatul Unit) (reprezentant: I. Silcock, barrister]

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentanți: G. Schneider, A. Folliard-Monguiral și H. O’Neill, agenți)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei întâi de recurs a EUIPO din 10 mai 2018 (cauza R 2632/2017-1) privind o cerere de înregistrare a semnului figurativ getsmarter ca marcă a Uniunii Europene

         Dispozitivul

                  1)

                     Respinge acțiunea.

                  2)

                     Obligă Getsmarter Online Ltd la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 352, 1.10.2018.


title: Cauza T-517/18: Ordonanța Tribunalului din 10 mai 2019 — Zott/EUIPO — TSC Food Products (Tort dreptunghiular gata de mâncat) („Desen sau model industrial comunitar — Procedură de declarare a nulității — Desen sau model industrial comunitar reprezentând un tort dreptunghiular gata de mâncat — Desene sau modele industriale comunitare anterioare — Motiv de nulitate — Lipsa caracterului individual — Lipsa unei impresii globale diferite — Gradul de libertate al autorului — Utilizator avizat — Articolul 4 alineatul (1), articolul 6 alineatul (1) litera (b) și articolul 25 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 6/2002 — Acțiune vădit lipsită de orice temei de drept”)

text:
               8.7.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 230/52

      Ordonanța Tribunalului din 10 mai 2019 — Zott/EUIPO — TSC Food Products (Tort dreptunghiular gata de mâncat)
      (Cauza T-517/18) (1)

      („Desen sau model industrial comunitar - Procedură de declarare a nulității - Desen sau model industrial comunitar reprezentând un tort dreptunghiular gata de mâncat - Desene sau modele industriale comunitare anterioare - Motiv de nulitate - Lipsa caracterului individual - Lipsa unei impresii globale diferite - Gradul de libertate al autorului - Utilizator avizat - Articolul 4 alineatul (1), articolul 6 alineatul (1) litera (b) și articolul 25 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 6/2002 - Acțiune vădit lipsită de orice temei de drept”)
      (2019/C 230/65)
      Limba de procedură: germana

         Părțile

         Reclamantă: Zott SE & Co. KG (Mertingen, Germania) (reprezentanți: E. Schalast, R. Lange și C. Böhler, avocați)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentant: D. Walicka, agent)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO, intervenientă la Tribunal: TSC Food Products GmbH (Wels, Austria) (reprezentant: M. Gaderer, avocat)

         Obiectul

      Acțiune introdusă împotriva Deciziei Camerei a treia de recurs a EUIPO din 27 iunie 2018 (cauza R 1341/2017-3) privind o procedură privind declararea nulității între TSC Food Products și Zott

         Dispozitivul

                  1)

                     Respinge acțiunea.

                  2)

                     Obligă Zott SE & Co. KG la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 373, 15.10.2018.


title: Cauza T-806/17: Acțiune introdusă la 11 decembrie 2017 – BASF și REACH & colours/ECHA

text:
               12.2.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 52/37

         Acțiune introdusă la 11 decembrie 2017 – BASF și REACH & colours/ECHA
   (Cauza T-806/17)
   (2018/C 052/49)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamante: BASF SE (Ludwigshafen am Rhein, Germania) și REACH & colours Kereskedelmi és Szolgáltató Kft. (REACH & colours Kft.) (Budapesta, Ungaria) (reprezentanți: R. Cana, E. Mullier și H. Widemann, lawyers, și D. Abrahams, Barrister)

      Pârâtă: Agenția Europeană pentru Produse Chimice

      Concluziile

   Reclamantele solicită Tribunalului:

               —

               declararea admisibilității și temeiniciei acțiunii;

               —

               anularea Deciziei DSH-30-3-D-0122-2017 a Agenției Europene pentru Produse Chimice din 2 octombrie 2017 prin care s-a acordat accesul la transmiterea în comun pentru substanța hexasodiu 2,2’- [vinilenbis [(3-sulfonato-4,1-fenil)imino [6-(dietilamino) -1,3,5-triazin-4,2- diil]imino]] bis(benzen-1,4-disulfonat) (Nr. CE. 255-217-5);

               —

               obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată;

               —

               dispunerea oricărei alte măsuri care s-ar dovedi necesară.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamantele invocă patru motive.

               1.

               Primul motiv, întemeiat pe faptul că Agenția Europeană pentru Produse Chimice (denumită în continuare „Agenția”) a săvârșit o eroare de fapt fundamentală prin faptul că a exclus fapte pertinente din temeiurile deciziei în litigiu

                           —

                           Reclamantele susțin că, prin neluarea în considerare deloc a eforturilor făcute de părți înainte de 2017 și prin efectuarea unor constatări de fapt eronate în ceea ce privește identitatea primei reclamante și data prezentării răspunsului la cererea sa de informații, Agenția se întemeiază pe o apreciere eronată a faptelor, ceea ce contravine principiului bunei administrări și afectează decizia în litigiu, astfel încât aceasta trebuie anulată.

               2.

               Al doilea motiv, întemeiat pe faptul că Agenția a săvârșit erori vădite de apreciere prin faptul că nu a apreciat toate faptele și împrejurările pertinente, că a concluzionat că solicitantul a făcut mai multe eforturi decât reclamantele și că nu a ținut seama de articolul 25 din Regulamentul REACH (1)

                           —

                           Reclamantele susțin că Agenția a săvârșit o eroare vădită de apreciere prin faptul că nu a luat în considerare toate faptele și împrejurările pertinente în situația pe care decizia în litigiu urmărește să o guverneze, că a concluzionat că solicitantul a făcut mai multe eforturi decât reclamantele, prin faptul că nu a luat în considerare faptele specifice litigiului cu care este sesizată și prin faptul că nu a ținut seama de preocupările reclamantelor cu privire la duplicarea de către solicitant a unor teste pe animalele vertebrate, cu încălcarea articolului 25 din Regulamentul REACH.

               3.

               Al treilea motiv, întemeiat pe încălcarea de către Agenție a principiului securității juridice, întrucât a pus reclamantele într-o situație de insecuritate juridică inacceptabilă în ceea ce privește posibilitatea solicitantului de a se baza pe datele reclamantelor și calitatea și conformitatea datelor solicitantului

                           —

                           Reclamantele consideră că, prin adoptarea deciziei în litigiu, Agenția a încălcat principiul securității juridice, întrucât aceasta nu limitează accesul acordat la transmiterea în comun a reclamantelor, deși solicitantul efectuează o înregistrare cu retragere integrală, iar Agenția nu a examinat aspectele privind dosarul de retragere integrală (calitatea și posibila duplicare a studiilor privind animalele vertebrate). Reclamantele se află așadar într-o situație de insecuritate juridică în ceea ce privește modul de protejare a drepturilor lor, din moment ce conținutul și întinderea drepturilor conferite solicitantului rămân opace.

               4.

               Al patrulea motiv, întemeiat pe încălcarea de către Agenție a obligației sale de motivare, întrucât aceasta nu a explicat de ce nu a considerat pertinentă corespondența anterioară anului 2017

                           —

                           Agenția a adoptat decizia în litigiu întemeindu-se doar pe o parte din negocierile care au avut loc între părți și a limitat în mod arbitrar revizuirea sa la cele câteva schimburi care au avut loc între părți începând cu luna ianuarie 2017. Reclamantele au prezentat întreaga corespondență pe care au schimbat-o cu solicitantul în ceea ce privește substanța, subliniind de ce această corespondență este pertinentă. În pofida explicațiilor reclamantelor cu privire la pertinența corespondenței, Agenția nu a furnizat niciun motiv pentru care nu a luat în considerare și în fapt a ignorat complet comunicările dintre reclamante și SSS anterioare lunii ianuarie 2017.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 1907/2006 al Parlamentului European și al Consiliului din 18 decembrie 2006 privind înregistrarea, evaluarea, autorizarea și restricționarea substanțelor chimice (REACH) (JO 2006 L 396, p. 1, Ediție specială, 13/vol. 60, p. 3).


title: Cauza C-675/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Consiglio di Stato (Italia) la 30 noiembrie 2017 – Ministero della Salute/Hannes Preindl

text:
               12.2.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 52/23

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Consiglio di Stato (Italia) la 30 noiembrie 2017 – Ministero della Salute/Hannes Preindl
   (Cauza C-675/17)
   (2018/C 052/33)
   Limba de procedură: italiana

      Instanța de trimitere

   Consiglio di Stato

      Părțile din procedura principală

      Reclamant: Ministero della Salute

      Pârât: Hannes Preindl

      Întrebările preliminare

               1)

               Articolele 21, 22 și 24 din Directiva [2005/36/CE] (1) impun unui stat membru, în care se aplică obligația de formare cu frecvenţă integrală și interdicția corespunzătoare privind înscrierea simultană la două cursuri universitare finalizate cu licență, recunoașterea automată a titlurilor care sunt în schimb obținute în statul membru de proveniență în același timp sau în perioade parțial suprapuse?

               2)

               În cazul unui răspuns afirmativ, articolul 22 litera (a) și articolul 21 din directivă pot fi interpretate în sensul că acestea îi permit totuși autorității statului membru căruia i se solicită recunoașterea să verifice condiția ca durata totală, nivelul și calitatea respectivei formări să nu fie inferioare celor ale formărilor continue cu frecvenţă integrală?

      (1)  Directiva 2005/36/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 7 septembrie 2005 privind recunoașterea calificărilor profesionale (JO L 255, p. 22, Ediţie specială, 05/vol. 8, p. 3).


title: Cauza C-508/17 P: Recurs introdus la 19 august 2017 de CBA Spielapparate- und Restaurantbetriebs GmbH împotriva Ordonanţei Tribunalului (Camera a treia) din 19 iunie 2017 în cauza T-906/16, CBA Spielapparate- und Restaurantbetriebs GmbH/Comisia Europeană

text:
               9.4.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 123/7

         Recurs introdus la 19 august 2017 de CBA Spielapparate- und Restaurantbetriebs GmbH împotriva Ordonanţei Tribunalului (Camera a treia) din 19 iunie 2017 în cauza T-906/16, CBA Spielapparate- und Restaurantbetriebs GmbH/Comisia Europeană
   (Cauza C-508/17 P)
   (2018/C 123/09)
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Recurentă: CBA Spielapparate- und Restaurantbetriebs GmbH (reprezentant: A. Schuster, Rechtsanwalt)

      Cealaltă parte din procedură: Comisia Europeană
   Curtea de Justiție a Uniunii Europene (Camera a zecea), prin Ordonanța din 8 februarie 2017, a respins recursul și a dispus ca recurenta să suporte propriile cheltuieli de judecată.


title: Cauza C-16/18: Cerere de decizie preliminară introdusă de Verwaltungsgerichtshof (Austria) la 9 ianuarie 2018 – Michael Dobersberger

text:
               9.4.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 123/10

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Verwaltungsgerichtshof (Austria) la 9 ianuarie 2018 – Michael Dobersberger
   (Cauza C-16/18)
   (2018/C 123/15)
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Verwaltungsgerichtshof

      Părțile din procedura principală

      Recurent: Michael Dobersberger

      Pârâtă: Magistrat der Stadt Wien

      Întrebările preliminare

               1)

               Domeniul de aplicare al Directivei 96/71/CE (1) a Parlamentului European și a Consiliului din 16 decembrie 1996 privind detașarea lucrătorilor în cadrul prestării de servicii (denumită în continuare, pe scurt și „directiva”), în special articolul 1 alineatul (3) litera (a) din aceasta, include și prestarea de servicii precum servirea pasagerilor cu mâncare și băutură, serviciul la bord sau serviciile de curățenie prestate de lucrători ai unei întreprinderi de prestări servicii cu sediul în statul membru de origine (Ungaria), în scopul executării unui contract încheiat cu operatorul de transport feroviar cu sediul în statul membru gazdă (Austria), atunci când aceste servicii sunt prestate în trenuri internaționale care circulă și pe teritoriul statului membru gazdă?

               2)

               Articolul 1 alineatul (3) litera (a) din directivă include și cazul în care întreprinderea de prestări servicii cu sediul în statul membru de origine nu prestează serviciile menționate la prima întrebare în cadrul unui contract încheiat cu un operator de transport feroviar stabilit în statul membru gazdă, care beneficiază de aceste servicii (destinatarul serviciilor), ci în cadrul unui contract încheiat cu altă întreprindere stabilită în statul membru gazdă, care a încheiat la rândul său un contract (lanț de subcontractare) cu operatorul de transport feroviar?

               3)

               Articolul 1 alineatul (3) litera (a) din directivă se referă și la situația în care întreprinderea de prestări servicii cu sediul în statul membru de origine nu utilizează lucrători proprii pentru prestarea serviciilor menționate la prima întrebare, ci lucrători ai unei alte întreprinderi care i-au fost puși la dispoziție în statul membru de origine?

               4)

               Indiferent de răspunsurile la primele trei întrebări: Dreptul Uniunii, în special libera circulație a serviciilor (articolele 56 și 57 TFUE), se opune unei reglementări naționale care impune unor întreprinderilor care, în scopul prestării unui serviciu, detașează lucrători pe teritoriul unui alt stat membru, obligația de a respecta condițiile de muncă și de încadrare în muncă în sensul articolului 3 alineatul (1) din directivă, precum și obligații accesorii (în special obligația de a declara detașarea cu caracter transfrontalier a lucrătorilor la o autoritate din statul membru gazdă și obligația de a deține documente privind cuantumul remunerației și afilierea acestor lucrători la sistemele de securitate sociale) și în cazurile în care (în primul rând) personalul detașat peste frontieră face parte din personalul navigant al unui operator de transport feroviar, care desfășoară o activitate la transfrontalieră sau din personalul unei întreprinderi care prestează servicii tipice pentru un operator de transport feroviar (servirea pasagerilor cu mâncare și băutură; servicii la bord) pe trenurile acestui operator care traversează frontierele statelor membre, în cazurile în care (în al doilea rând) detașarea fie nu se întemeiază pe un contract de prestări servicii, fie nu se întemeiază pe un contract de prestări servicii încheiat între întreprinderea care face detașările și destinatarul serviciilor care își desfășoară activitatea în celălalt stat membru, pentru motivul că obligația de prestare de servicii a întreprinderii care face detașările în raport cu destinatarul serviciilor care își desfășoară activitatea în celălalt stat membru rezultă din subcontracte (un lanț de subcontractare) și în care (în al treilea rând) forța de muncă detașată nu a încheiat un contract de muncă cu întreprinderea care face detașările, ci cu o întreprindere terță care și-a pus la dispoziție lucrătorii întreprinderii care face detașările în statul membru în care se află sediul întreprinderii care face detașările?

      (1)  Directiva 96/71/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 16 decembrie 1996 privind detașarea lucrătorilor în cadrul prestării de servicii (JO 1997, L 18, p. 1, Ediție specială, 05/vol. 4, p. 29).


title: Cauza C-590/16: Hotărârea Curții (Camera a șasea) din 8 februarie 2018 – Comisia Europeană/Republica Elenă (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Directiva 2008/118/CE — Articolul 7 — Regimul general al accizelor — Aprovizionare cu produse petroliere fără aplicarea accizelor — Stații de benzină la frontierele Republicii Elene cu țări terțe — Exigibilitatea accizelor — Noțiunea „eliberare pentru consum” a produselor accizabile — Noțiunea „ieșire dintr-un regim suspensiv de accize”)

text:
               9.4.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 123/4

         Hotărârea Curții (Camera a șasea) din 8 februarie 2018 – Comisia Europeană/Republica Elenă
   (Cauza C-590/16) (1)

   ((Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru - Directiva 2008/118/CE - Articolul 7 - Regimul general al accizelor - Aprovizionare cu produse petroliere fără aplicarea accizelor - Stații de benzină la frontierele Republicii Elene cu țări terțe - Exigibilitatea accizelor - Noțiunea „eliberare pentru consum” a produselor accizabile - Noțiunea „ieșire dintr-un regim suspensiv de accize”))
   (2018/C 123/05)
   Limba de procedură: greaca

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: F. Tomat și A. Kyratsou, agenți)

      Pârâtă: Republica Elenă (reprezentanți: E.-M. Mamouna și M. Tassopoulou, agenți)

      Dispozitivul

               1)

               Prin adoptarea și prin menținerea în vigoare a unei legislații care autorizează vânzarea de produse petroliere scutite de taxe de stațiile de benzină ale Katastimata Aforologiton Eidon AE la punctele de frontieră Kipoi Evrou (Grecia), Kakavia (Grecia) și Evzonoi (Grecia), care se găsesc toate în zone limitrofe unor țări terțe – și anume Republica Turcia, Republica Albania și, respectiv, fosta Republică iugoslavă a Macedoniei –, Republica Elenă nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 7 alineatul (1) din Directiva 2008/118/CE a Consiliului din 16 decembrie 2008 privind regimul general al accizelor și de abrogare a Directivei 92/12/CEE.

               2)

               Obligă Republica Elenă la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 30, 30.1.2017.


title: Cauza T-711/14: Ordonanța Tribunalului din 9 februarie 2018 – Arcofin și alții/Comisia („Acțiune în anulare — Ajutoare de stat — Ajutor pus în aplicare de către Belgia în favoarea societăților cooperative financiare din grupul ARCO — Regim de garantare care protejează participațiile persoanelor fizice cu calitatea de asociați ai acestor societăți — Decizie prin care ajutorul este declarat incompatibil cu piața internă — Avantaj selectiv — Măsură care poate denatura sau poate amenința să denatureze concurența și să afecteze schimburile dintre statele membre — Măsură destinată să remedieze o perturbare gravă a economiei unui stat membru — Încredere legitimă — Acțiune în parte vădit inadmisibilă și în parte vădit lipsită de orice temei juridic”)

text:
               9.4.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 123/20

         Ordonanța Tribunalului din 9 februarie 2018 – Arcofin și alții/Comisia
   (Cauza T-711/14) (1)

   ((„Acțiune în anulare - Ajutoare de stat - Ajutor pus în aplicare de către Belgia în favoarea societăților cooperative financiare din grupul ARCO - Regim de garantare care protejează participațiile persoanelor fizice cu calitatea de asociați ai acestor societăți - Decizie prin care ajutorul este declarat incompatibil cu piața internă - Avantaj selectiv - Măsură care poate denatura sau poate amenința să denatureze concurența și să afecteze schimburile dintre statele membre - Măsură destinată să remedieze o perturbare gravă a economiei unui stat membru - Încredere legitimă - Acțiune în parte vădit inadmisibilă și în parte vădit lipsită de orice temei juridic”))
   (2018/C 123/27)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamante: Arcofin SCRL (Bruxelles, Belgia), Arcopar SCRL (Bruxelles), Arcoplus (Bruxelles) (reprezentanți: R. Martens, A. Verlinden și C. Maczkovics, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: L. Flynn și B. Stromsky, agenți)

      Obiectul

   Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE și prin care se urmărește anularea Deciziei 2014/686/UE a Comisiei din 3 iulie 2014 privind ajutorul de stat SA.33927 (12/C) (ex 11/NN) pus în aplicare de Belgia – Schemă de garantare care protejează acțiunile membrilor persoane fizice ai cooperativelor financiare (JO 2014, L 284, p. 53)

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea ca fiind în parte vădit inadmisibilă și în parte vădit lipsită de orice temei juridic.

               2)

               Arcofin SCRL, Arcopar SCRL și Arcoplus sunt obligate la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 409, 17.11.2014.


201806150361954842018/C 231/142252018CJC23120180702RO01ROINFO_JUDICIAL20180328111222Cauza C-225/18: Cerere de decizie preliminară introdusă de Naczelny Sąd Administracyjny (Polonia) la 28 martie 2018 – Grupa Lotos S.A.
 ---documentbreak--- C2312018RO1120120180328RO0014112122Cerere de decizie preliminară introdusă de Naczelny Sąd Administracyjny (Polonia) la 28 martie 2018 – Grupa Lotos S.A.
   (Cauza C-225/18)2018/C 231/14Limba de procedură: polona
      Instanța de trimitere

   Naczelny Sąd Administracyjny

      Părțile din procedura principală

      Recurentă: Grupa Lotos S.A.

      Intimat: Minister Finansów

      Întrebarea preliminară

   Articolul 168 din Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată (
         1
      ) precum și principiul neutralității și cel al proporționalității se opun unei reglementări precum cea cuprinsă în articolul 88 alineatul 1 punctul 4 din Legea din 11 martie 2004 privind taxa pe valoarea adăugată (Dz.U. 2011, nr. 177, poziția 1054 cu modificările ulterioare; actual Dz.U. 2017, poziția 1221 cu modificările ulterioare), conform căreia în cazul serviciilor de cazare și de restaurant achiziționate de persoana impozabilă nu se aplică o diminuare a cuantumului sau o rambursare a diferenței taxei datorate, cu excepția cazului în care sunt achiziționate mâncăruri gata preparate pentru pasageri de persoane impozabile care prestează servicii de transport de persoane, chiar dacă această reglementare a fost introdusă în lege în temeiul articolului 17 alineatul (6) din A Șasea Directivă 77/388/CEE a Consiliului din 17 mai 1977 privind armonizarea legislațiilor statelor membre referitoare la impozitele pe cifra de afaceri – sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată: baza unitară de evaluare (
         2
      )?
   (
         1
      )	JO L 347, p. 1, Ediție specială, 09/vol. 3, p. 7.
   (
         2
      )	JO 1977, L 145, p. 1.


201806150421954802018/C 231/162282018CJC23120180702RO01ROINFO_JUDICIAL20180403131421Cauza C-228/18: Cerere de decizie preliminară introdusă de Kúria (Ungaria) la 3 aprilie 2018 – Gazdasági Versenyhivatal/Budapest Bank Nyrt. și alții
 ---documentbreak--- C2312018RO1310120180403RO0016131142Cerere de decizie preliminară introdusă de Kúria (Ungaria) la 3 aprilie 2018 – Gazdasági Versenyhivatal/Budapest Bank Nyrt. și alții
   (Cauza C-228/18)2018/C 231/16Limba de procedură: maghiara
      Instanța de trimitere

   Kúria

      Părțile din procedura principală

      Recurentă: Gazdasági Versenyhivatal

      Intimate: Budapest Bank Nyrt., ING Bank N.V. Magyarországi Fióktelepe, OTP Bank Nyrt., Kereskedelmi és Hitelbank Zrt., Magyar Külkereskedelmi Bank Zrt., ERSTE Bank Hungary Nyrt., Visa Europe Ltd, MasterCard Europe SA

      Întrebările preliminare

            1)

            Articolul 81 alineatul (1) CE [articolul 101 alineatul (1) TFUE] poate fi interpretat în sensul că poate fi încălcat de un singur comportament, atât prin obiectul său anticoncurențial, cât și prin efectul său anticoncurențial, ambele fiind considerate temeiuri juridice independente?

            2)

            Articolul 81 alineatul (1) CE [articolul 101 alineatul (1) TFUE] poate fi interpretat în sensul că reprezintă o restrângere a concurenței prin obiect acordul în litigiu, încheiat între bănci maghiare, și care stabilește, în relația cu cele două societăți de carduri bancare, MasterCard și Visa, o valoare unitară a comisionului interbancar pe care trebuie să îl suporte băncile emitente pentru utilizarea cardurilor acestor societăți?

            3)

            Articolul 81 alineatul (1) CE [articolul 101 alineatul (1) TFUE] poate fi interpretat în sensul că sunt considerate părți la un acord interbancar societățile de carduri de credit care nu au participat în mod direct la definirea conținutului acordului, dar care au făcut posibilă adoptarea acestuia, l-au acceptat și l-au aplicat, sau trebuie să se considere că respectivele societăți doar și-au concertat comportamentul cu cel al băncilor între care s-a încheiat acordul?

            4)

            Articolul 81 alineatul (1) CE [articolul 101 alineatul (1) TFUE] poate fi interpretat în sensul că, dat fiind obiectul litigiului, pentru a se constata existența unei încălcări a dreptului concurenței nu este necesar să se stabilească dacă a fost vorba despre o participare la acord sau despre o concertare cu comportamentul băncilor participante la acord?


201806150311954892018/C 231/053762016CJC23120180702RO01ROINFO_JUDICIAL201805036611Cauza C-376/16 P: Hotărârea Curții (Camera a patra) din 3 mai 2018 – Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)/European Dynamics Luxembourg SA, European Dynamics Belgium SA, Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE [Recurs — Contracte de achiziții publice de servicii — Prestare de servicii externe referitoare la gestionarea de programe și de proiecte, precum și de consultanță tehnică în domeniul tehnologiilor informației — Procedură în cascadă — Articolul 21 din Statutul Curții de Justiție a Uniunii Europene — Articolul 76 și articolul 84 alineatul (1) din Regulamentul de procedură al Tribunalului — Interdicție de a statua ultra petita — Ponderarea subcriteriilor în cadrul criteriilor de atribuire — Erori vădite de apreciere — Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1605/2002 – Articolul 100 alineatul (2) — Decizie de respingere a ofertei — Nemotivare — Pierdere a unei șanse — Răspunderea extracontractuală a Uniunii Europene — Cerere de despăgubire]
 ---documentbreak--- C2312018RO610120180503RO00056161Hotărârea Curții (Camera a patra) din 3 mai 2018 – Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)/European Dynamics Luxembourg SA, European Dynamics Belgium SA, Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE
   (Cauza C-376/16 P) (
         1
      )
   „[Recurs — Contracte de achiziții publice de servicii — Prestare de servicii externe referitoare la gestionarea de programe și de proiecte, precum și de consultanță tehnică în domeniul tehnologiilor informației — Procedură în cascadă — Articolul 21 din Statutul Curții de Justiție a Uniunii Europene — Articolul 76 și articolul 84 alineatul (1) din Regulamentul de procedură al Tribunalului — Interdicție de a statua ultra petita — Ponderarea subcriteriilor în cadrul criteriilor de atribuire — Erori vădite de apreciere — Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1605/2002 – Articolul 100 alineatul (2) — Decizie de respingere a ofertei — Nemotivare — Pierdere a unei șanse — Răspunderea extracontractuală a Uniunii Europene — Cerere de despăgubire]”2018/C 231/05Limba de procedură: engleza
      Părțile

      Recurent: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO) (reprezentanți: N. Bambara, agent, asistat de P. Wytinck și B. Hoorelbeke, avocați)

      Celelalte părți din procedură: European Dynamics Luxembourg SA, European Dynamics Belgium SA, Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (reprezentanți: M. Sfyri, C.-N. Dede și V. Alevizopoulou, dikigoroi)

      Dispozitivul

            1)

            Anulează punctele 2-5 din dispozitivul Hotărârii Tribunalului Uniunii Europene din 27 aprilie 2016, European Dynamics Luxembourg și alții/EUIPO (T-556/11, EU:T:2016:248).

            2)

            Respinge în rest recursul.

            3)

            Respinge cererea de despăgubire formulată de European Dynamics Luxembourg SA, European Dynamics Belgium SA și Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE în cauza T-556/11.

            4)

            Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO), precum și European Dynamics Luxembourg SA, European Dynamics Belgium SA și Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE suportă propriile cheltuieli de judecată aferente atât procedurii de recurs, cât și procedurii în primă instanță.

      (
         1
      )	JO C 402, 31.10.2016.


201806150701955312018/C 231/392432018TC23120180702RO01ROINFO_JUDICIAL20180420313111Cauza T-243/18: Acțiune introdusă la 20 aprilie 2018 – VW/Comisia
 ---documentbreak--- C2312018RO3110120180420RO0039311311Acțiune introdusă la 20 aprilie 2018 – VW/Comisia
   (Cauza T-243/18)2018/C 231/39Limba de procedură: franceza
      Părțile

      Reclamantă: VW (reprezentant: N. de Montigny, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:
   să declare și să hotărască

            —

            anularea deciziei AIPN din 26 iunie 2017;

            —

            în măsura în care este necesar, anularea deciziei explicite de respingere a reclamației din data de 19 ianuarie 2018;

            —

            obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă două motive.

            1.

            Primul motiv, invocat cu titlu principal, întemeiat pe excepția de nelegalitate îndreptată împotriva articolului 20 din anexa VIII la statut, întrucât acesta încalcă principiul egalității de tratament consacrat la articolul 20 din Carta drepturilor fundamentale, precum și la articolul 52 din carta menționată.

            2.

            Al doilea motiv, invocat cu titlu subsidiar, în ipoteza în care reclamanta nu trebuie să poată beneficia de articolul 20 din anexa VIII la statut, întemeiat pe eroarea de drept săvârșită de instituția pârâtă în interpretarea articolului 27 din anexa VIII la statut și, cu titlu mai subsidiar, presupunând că nu există o eroare de drept, întemeiat pe încălcarea principiului egalității de tratament consacrat printre altele la articolul 20 din Carta drepturilor fundamentale și pe încălcarea principiului proporționalității consacrat la articolul 52 din carta menționată.


201806150671955252018/C 231/452632018TC23120180702RO01ROINFO_JUDICIAL20180426353622Cauza T-263/18: Acțiune introdusă la 26 aprilie 2018 – Meblo Trade/EUIPO – Meblo Int (MEBLO)
 ---documentbreak--- C2312018RO3520120180426RO0045352362Acțiune introdusă la 26 aprilie 2018 – Meblo Trade/EUIPO – Meblo Int (MEBLO)
   (Cauza T-263/18)2018/C 231/45Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza
      Părțile

      Reclamantă: Meblo Trade d.o.o. (Zagreb, Croația) (reprezentant: A. Ivanova, avocat)

      Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Meblo Int, proizvodnja izdelkov za spanje d.o.o. (Nova Gorica, Slovenia)

      Datele privind procedura în fața EUIPO

      Titularul mărcii în litigiu: cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

      Marca în litigiu: marca Uniunii Europene figurativă în culorile negru și roșu MEBLO – marca Uniunii Europene nr. 3 431 731

      Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de declarare a nulității

      Decizia atacată: Decizia Camerei a patra de recurs a EUIPO din 27 februarie 2018 în cauza R 883/2017-4

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

            —

            anularea deciziei atacate.

      Motivul invocat

            —

            încălcarea articolului 58 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul nr. 2017/1001.


201808030592050772018/C 294/713932018TC29420180820RO01ROINFO_JUDICIAL20180628575821Cauza T-393/18: Acțiune introdusă la 28 iunie 2018 – Mellifera/Comisia
 ---documentbreak--- C2942018RO5710120180628RO0071571582Acțiune introdusă la 28 iunie 2018 – Mellifera/Comisia
   (Cauza T-393/18)2018/C 294/71Limba de procedură: germana
      Părțile

      Reclamantă: Mellifera e. V., Vereinigung für wesensgemäße Bienenhaltung (Rosenfeld, Germania) (reprezentant: A. Willand, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

            —

            anularea Deciziei Ares (2018) 2087165 a Comisiei din 19 aprilie 2018 notificată reclamantei în aceeași zi;

            —

            obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă următorul motiv:
   Încălcarea articolului 10 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 1367/2006 (
         1
      ), coroborat cu articolul 2 alineatul (1) litera (g) din regulamentul menționat și cu Convenția Aarhus (
         2
      )

            —

            Reclamanta susține că reînnoirea aprobării substanței active „glifosat” reprezintă un act administrativ care poate face obiectul unei reexaminări în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 10 alineatul (1) din Regulamentul nr. 1367/2006.

            —

            Aceasta susține, pe de altă parte, că reînnoirea aprobării constituie o „măsură cu un domeniu de aplicare individual” întrucât, în cadrul procedurii de aprobare, se adoptă o decizie cu privire la solicitant.

            —

            Reclamanta mai susține că, în aplicarea reglementării în vigoare, aprobarea substanței active „glifosat” ar fi trebuit acordată numai împreună cu restricțiile și în condițiile corespunzătoare pentru protejarea biodiversității.

            —

            În cele din urmă, aceasta critică viciile procedurale care afectează reînnoirea aprobării substanței active „glifosat”.

      (
         1
      )	Regulamentul (CE) nr. 1367/2006 al Parlamentului European și al Consiliului din 6 septembrie 2006 privind aplicarea, pentru instituțiile și organismele comunitare, a dispozițiilor Convenției de la Aarhus privind accesul la informație, participarea publicului la luarea deciziilor și accesul la justiție în domeniul mediului (JO 2006, L 264, p. 13).
   (
         2
      )	Convenția Comisiei Economice pentru Europa a Organizației Națiunilor Unite (CEE-ONU) privind accesul la informație, participarea publicului la luarea deciziei și accesul la justiție în probleme de mediu.


201808030372050302018/C 294/363732018CJC29420180820RO01ROINFO_JUDICIAL20180607272711Cauza C-373/18: Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunal Administrativo e Fiscal de Penafiel (Portugalia) la 7 iunie 2018 – Prosa – Produtos e Serviços Agrícolas/Autoridade Tributária e Aduaneira
 ---documentbreak--- C2942018RO2710120180607RO0036271271Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunal Administrativo e Fiscal de Penafiel (Portugalia) la 7 iunie 2018 – Prosa – Produtos e Serviços Agrícolas/Autoridade Tributária e Aduaneira
   (Cauza C-373/18)2018/C 294/36Limba de procedură: portugheza
      Instanța de trimitere

   Tribunal Administrativo e Fiscal de Penafiel

      Părțile din procedura principală

      Apelantă: Prosa – Produtos e Serviços Agrícolas

      Intimată: Autoridade Tributária e Aduaneira

      Întrebarea preliminară

   Rubrica 26.1 din Tabelul general al taxelor de timbru, astfel cum a fost modificată prin articolul 3 din Decretul-lege nr. 322-B/2001 din 14 decembrie, care prevede aplicarea taxei de timbru la constituirea societăților comerciale (în special a unei societăți pe acțiuni) al căror capital este vărsat integral în numerar, este contrară articolului 7 alineatul (1) din Directiva 69/335/CEE (
         1
      ) a Consiliului din 17 iulie 1969, astfel cum a fost modificată prin Directiva 85/303/CEE (
         2
      ) a Consiliului din 10 iunie 1985?
   (
         1
      )	Directiva 69/335/CEE a Consiliului din 17 iulie 1969 privind taxele indirecte aplicate majorării capitalului (JO 1969, L 249, p. 25, Ediție specială, 09/vol. 1, p. 9).
   (
         2
      )	JO 1985, L 156, p. 23, Ediție specială, 09/vol. 1, p. 75.


201808030352049952018/C 294/534432018CJC29420180820RO01ROINFO_JUDICIAL20180704394021Cauza C-443/18: Acțiune introdusă la 4 iulie 2018 – Comisia Europeană/Republica Italiană
 ---documentbreak--- C2942018RO3910120180704RO0053391402Acțiune introdusă la 4 iulie 2018 – Comisia Europeană/Republica Italiană
   (Cauza C-443/18)2018/C 294/53Limba de procedură: italiana
      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: B. Eggers și D. Bianchi, agenți)

      Pârâtă: Republica Italiană

      Concluziile reclamantei

   Reclamanta solicită Curții:

            1)

            Să constate că Republica Italiană:

                     —

                     prin faptul că a omis să garanteze în zona de izolare eliminarea imediată cel puțin a tuturor plantelor infectate de Xylella fastidiosa în cazul în care se situează în zona infectată în interiorul unui segment de 20 km de la frontiera zonei infectate cu restul teritoriului Uniunii, nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 7 alineatul (2) litera (c) din Decizia de punere în aplicare (UE) 2015/789 (
                           1
                        );

                     —

                     prin faptul că a omis să garanteze, atât în zona de izolare, monitorizarea prezenței Xylella fastidiosa prin anchete anuale efectuate la momentele oportune din cursul anului, nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 7 alineatul (7) din Decizia de punere în aplicare (UE) 2015/789;

                     —

                     prin faptul că a omis, în plus, să intervină imediat pentru prevenirea răspândirii Xylella fastidiosa, prin încălcări succesive ale obligațiilor specifice prevăzute în Decizia (UE) 2015/789 referitoare la zonele infectate, fapt care a permis răspândirea ulterioară a maladiei, nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 6 alineatele (2), (7) și (9) și al articolului 7 alineatul (2) litera (c) și alineatul (7) din Decizia de punere în aplicare (UE) 2015/789, obligațiile care îi revin în temeiul articolului 16 alineatul (1) din Directiva 2000/29/CE (
                           2
                        ) și obligația de cooperare loială prevăzută la articolul 4 alineatul (3) din Tratatul privind Uniunea Europeană.

            2)

            obligarea Republicii Italiene la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Elementele aflate în posesia Comisiei, care se bazează pe informațiile furnizate de Republica Italiană, pe auditurile efectuate de Comisie, pe opiniile științifice ale EFSA și ale altor organisme, indică anchete tardive, întârzieri considerabile și deficiențe în tăierea plantelor infectate nu doar la data trimiterii avizului motivat, ci și la data introducerii prezentei acțiuni. Comisia consideră, așadar, demonstrată neîndeplinirea persistentă și generală de către Italia a obligației de a împiedica răspândirea bolii prevăzute în articolele menționate mai sus.
   (
         1
      )	Decizia de punere în aplicare (UE) 2015/789 a Comisiei din 18 mai 2015 privind măsuri de prevenire a introducerii în Uniune și a răspândirii în interiorul acesteia a Xylella fastidiosa (Wells et al.) [notificată cu numărul C(2015) 3415] (JO L 125, p. 36).
   (
         2
      )	Directiva 2000/29/CE a Consiliului din 8 mai 2000 privind măsurile de protecție împotriva introducerii în Comunitate a unor organisme dăunătoare plantelor sau produselor vegetale și împotriva răspândirii lor în Comunitate (JO L 169, p. 1)


201808030212050082018/C 294/373772018CJC29420180820RO01ROINFO_JUDICIAL20180531272822Cauza C-377/18: Cerere de decizie preliminară introdusă de Spetsializiran nakazatelen sad (Bulgaria) la 8 iunie 2018 – Procedură penală împotriva AH, PB, CX, KM, PH
 ---documentbreak--- C2942018RO2720120180531RO0037272282Cerere de decizie preliminară introdusă de Spetsializiran nakazatelen sad (Bulgaria) la 8 iunie 2018 – Procedură penală împotriva AH, PB, CX, KM, PH
   (Cauza C-377/18)2018/C 294/37Limba de procedură: bulgara
      Instanța de trimitere

   Spetsializiran nakazatelen sad

      Părțile din procedura principală

   AH, PB, CX, KM, PH

      Întrebarea preliminară

   O jurisprudență națională care impune ca, în textul unui acord (încheiat în cadrul unei proceduri penale), să fie indicate ca autori ai infracțiunii în cauză nu numai persoana acuzată, care și-a recunoscut vinovăția cu privire la infracțiunea menționată și a încheiat acest acord, ci și alte persoane acuzate, coautori ai infracțiunii, care nu au încheiat acest acord, care nu și-au recunoscut vinovăția și împotriva cărora cauza continuă potrivit procedurii penale ordinare, dar care sunt de acord ca prima persoană acuzată să încheie acordul, este conformă cu articolul 4 alineatul (1) prima teză coroborat cu considerentul (16) prima teză și cu considerentul (17) ale Directivei 2016/343 (
         1
      )?
   (
         1
      )	Directiva (UE) 2016/343 a Parlamentului European și a Consiliului din 9 martie 2016 privind consolidarea anumitor aspecte ale prezumției de nevinovăție și a dreptului de a fi prezent la proces în cadrul procedurilor penale (JO 2016, L 65, p. 1).


201808030312049832018/C 294/253502018CJC29420180820RO01ROINFO_JUDICIAL20180530181922Cauza C-350/18: Cerere de decizie preliminară introdusă de Vredegerecht te Antwerpen (Belgia) la 30 mai 2018 – Nationale Maatschappij der Belgische Spoorwegen (NMBS)/Larissa Nijs
 ---documentbreak--- C2942018RO1820120180530RO0025182192Cerere de decizie preliminară introdusă de Vredegerecht te Antwerpen (Belgia) la 30 mai 2018 – Nationale Maatschappij der Belgische Spoorwegen (NMBS)/Larissa Nijs
   (Cauza C-350/18)2018/C 294/25Limba de procedură: neerlandeza
      Instanța de trimitere

   Vredegerecht te Antwerpen

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Nationale Maatschappij der Belgische Spoorwegen (NMBS)

      Pârâtă: Larissa Nijs

      Întrebările preliminare

            1)

            Articolul 9 alineatul (4) [din Regulamentul (CE) nr. 1371/2007] (
                  1
               ) din 23 octombrie 2007 privind drepturile și obligațiile călătorilor din transportul feroviar, coroborat cu articolul 2 litera (a) și cu articolul 3 din Directiva nr. 93/13 (
                  2
               ), trebuie interpretat în sensul că între societatea de transport și călător ia naștere un raport juridic contractual, chiar și atunci când acesta utilizează serviciile operatorului de transport fără a deține o legitimație de transport?

            2)

            În cazul unui răspuns negativ la prima întrebare, protecția prevăzută în doctrină în materia clauzelor abuzive se extinde și asupra unui călător care utilizează un mijloc de transport public, fără o legitimație de transport și care, ca acționând astfel, este obligat să plătească o suprataxă, în plus față de prețul călătoriei, în conformitate cu condițiile generale ale operatorului de transport care sunt considerate de aplicabilitate generală dat fiind caracterul lor normativ sau publicarea lor într-un buletin oficial al statului?

            3)

            Articolul 6 din Directiva 93/13 privind clauzele abuzive în contractele încheiate cu consumatorii, care prevede că „statele membre stabilesc că clauzele abuzive utilizate într-un contract încheiat cu un consumator de către un vânzător sau un furnizor, nu creează obligații pentru consumator” și stabilesc condiții în acest sens în legislația internă, precum și că „contractul continuă să angajeze părțile prin aceste clauze, în cazul în care poate continua să existe fără clauzele abuzive” se opune, în orice situație, ca instanța să modereze clauza considerată abuzivă sau să aplice, în locul acestei clauze, dreptul comun?

            4)

            În cazul unui răspuns negativ la întrebarea de mai sus, în ce condiții poate instanța națională să modereze clauza considerată abuzivă sau să o înlocuiască cu dreptul comun?

            5)

            În cazul în care nu se poate răspunde in abstracto la întrebările de mai sus, se pune întrebarea dacă, în cazul în care întreprinderea feroviară națională sancționează potrivit dreptului civil un călător fără legitimație de transport, prin aplicarea unei suprataxe adăugate la prețul călătoriei, iar instanța ajunge la concluzia că suprataxa solicitată este abuzivă în sensul articolului 2 litera (a) coroborat cu articolul 3 din Directiva 93/13, articolul 6 din directivă se opune anulării clauzei în instanță și aplicării dreptului comun în materia răspunderii pentru repararea prejudiciului suferit de întreprinderea feroviară națională.

      (
         1
      )	JO 2007, L 315, p. 14.
   (
         2
      )	Directiva 93/13/CEE a Consiliului din 5 aprilie 1993 privind clauzele abuzive în contractele încheiate cu consumatorii (JO 1993, L 95, p. 29, Ediție specială 15/vol. 2, p. 273)


201808030802050942018/C 294/723992018TC29420180820RO01ROINFO_JUDICIAL20180627585811Cauza T-399/18: Acțiune introdusă la 27 iunie 2018 – TrekStor/EUIPO (Theatre)
 ---documentbreak--- C2942018RO5810120180627RO0072581581Acțiune introdusă la 27 iunie 2018 – TrekStor/EUIPO (Theatre)
   (Cauza T-399/18)2018/C 294/72Limba de procedură: germana
      Părțile

      Reclamantă: TrekStor Ltd (Hongkong, China) (reprezentanți: O. Spieker, Rechtsanwalt, A. Schönfleisch, Rechtsanwältin, M. Alber, Rechtsanwalt)

      Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

      Datele privind procedura în fața EUIPO

      Marca în litigiu: marca Uniunii Europene verbală Theatre – cererea de înregistrare nr. 16 374 886

      Decizia atacată: Decizia Camerei a doua de recurs a EUIPO din 26 aprilie 2018 în cauza R 2238/2017-2

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

            —

            anularea deciziei atacate;

            —

            obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele invocate

            —

            încălcarea articolului 7 alineatul (1) literele (b) şi (c) şi alineatul (2) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European şi al Consiliului.


201808030792050882018/C 294/543792010TC29420180820RO01ROINFO_JUDICIAL20180703414111Cauzele conexate T-379/10 RENV și T-381/10 RENV: Hotărârea Tribunalului din 3 iulie 2018 – Keramag Keramische Werke și alții/Comisia („Concurență – Înțelegeri – Piața franceză a produselor și accesoriilor pentru baie – Decizie de constatare a unei încălcări a articolului 101 TFUE și a articolului 53 din Acordul privind SEE – Participarea la înțelegere a anumitor entități – Reevaluarea elementelor de probă”)
 ---documentbreak--- C2942018RO4110120180703RO0054411411Hotărârea Tribunalului din 3 iulie 2018 – Keramag Keramische Werke și alții/Comisia
   (Cauzele conexate T-379/10 RENV și T-381/10 RENV) (
         1
      )
   „(„Concurență — Înțelegeri — Piața franceză a produselor și accesoriilor pentru baie — Decizie de constatare a unei încălcări a articolului 101 TFUE și a articolului 53 din Acordul privind SEE — Participarea la înțelegere a anumitor entități — Reevaluarea elementelor de probă”)”2018/C 294/54Limba de procedură: engleza
      Părțile

      Reclamanți în cauza T-379/10 RENV: Keramag Keramische Werke GmbH, fostă Keramag Keramische Werke AG (Ratingen, Germania) și ceilalți cinci reclamanți ale căror nume figurează în anexa la hotărâre. Reclamantă în cauza T-381/10 RENV: Sanitec Europe Oy (Helsinki, Finlanda) (reprezentanți: P. Lindfelt, K. Struckmann, avocați, și J. Killick, barrister)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: F. Castillo de la Torre, F. Ronkes Agerbeek și J. Norris-Usher, agenți)

      Obiectul

   Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE prin care se solicită, pe de o parte, anularea în parte a Deciziei C(2010) 4185 final a Comisiei din 23 iunie 2010 privind o procedură în temeiul articolului 101 TFUE și al articolului 53 din Acordul privind SEE (Cazul COMP/39092 – Produse și accesorii pentru baie) și, pe de altă parte, reducerea cuantumului amenzii aplicate reclamantelor prin această decizie

      Dispozitivul

            1)

            Respinge acțiunea.

            2)

            Keramag Keramische Werke GmbH și ceilalți reclamanți ale căror nume figurează în anexă suportă, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, pe cele efectuate de Comisia Europeană în cauzele C-613/13 P, T-379/10 RENV și T-381/10 RENV.

      (
         1
      )	JO C 301, 6.11.2010.