title: Cauza C-568/19: Hotărârea Curții (Camera a șasea) din 8 octombrie 2020 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha – Spania) – MO/Subdelegación del Gobierno en Toledo [Trimitere preliminară – Spațiul de libertate, securitate și justiție – Directiva 2008/115/CE – Standarde și proceduri comune în materie de returnare a resortisanților țărilor terțe aflați în situație de ședere ilegală – Articolul 6 alineatul (1) și articolul 8 alineatul (1) – Ședere ilegală – Reglementare națională care prevede impunerea, în funcție de circumstanțe, fie a unei amenzi, fie a îndepărtării – Consecințe ale Hotărârii din 23 aprilie 2015, Zaizoune (C-38/14, EU:C:2015:260) – Legislație națională mai favorabilă pentru persoana în cauză – Efectul direct al directivelor – Limite]

text:
               30.11.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 414/12

      Hotărârea Curții (Camera a șasea) din 8 octombrie 2020 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha – Spania) – MO/Subdelegación del Gobierno en Toledo
      (Cauza C-568/19) (1)

      (Trimitere preliminară - Spațiul de libertate, securitate și justiție - Directiva 2008/115/CE - Standarde și proceduri comune în materie de returnare a resortisanților țărilor terțe aflați în situație de ședere ilegală - Articolul 6 alineatul (1) și articolul 8 alineatul (1) - Ședere ilegală - Reglementare națională care prevede impunerea, în funcție de circumstanțe, fie a unei amenzi, fie a îndepărtării - Consecințe ale Hotărârii din 23 aprilie 2015, Zaizoune (C-38/14, EU:C:2015:260) - Legislație națională mai favorabilă pentru persoana în cauză - Efectul direct al directivelor - Limite)
      (2020/C 414/14)
      Limba de procedură: spaniola

         Instanța de trimitere

      Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha

         Părțile din procedura principală

         Recurent: MO

         Pârâtă: Subdelegación del Gobierno en Toledo

         Dispozitivul

      Directiva 2008/115/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 16 decembrie 2008 privind standardele și procedurile comune aplicabile în statele membre pentru returnarea resortisanților țărilor terțe aflați în situație de ședere ilegală trebuie interpretată în sensul că, atunci când o reglementare națională prevede, în caz de ședere ilegală a unui resortisant al țări terțe pe teritoriul unui stat membru, impunerea fie a unei amenzi, fie a îndepărtării, această din urmă măsură putând să fie adoptată numai în prezența unor circumstanțe agravante în privința acestui resortisant, care se adăugă la șederea ilegală a acestuia, autoritatea națională nu se poate întemeia direct pe dispozițiile acestei directive pentru adoptarea unei decizii de returnare și executarea acestei decizii chiar și în lipsa unor asemenea circumstanțe agravante.

         (1)  JO C 363, 28.10.2019.


title: Cauza C-320/18 P: Ordonanța Curții (Camera a cincea) din 10 septembrie 2020 – Crocs, Inc./Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO), Gifi Diffusion (Recurs – Desen sau model industrial comunitar – Procedură de declarare a nulității – Declarare a nulității – Recurs rămas fără obiect – Nepronunțare asupra fondului – Cheltuieli de judecată)

text:
               30.11.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 414/16

      Ordonanța Curții (Camera a cincea) din 10 septembrie 2020 – Crocs, Inc./Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO), Gifi Diffusion
      (Cauza C-320/18 P) (1)

      (Recurs - Desen sau model industrial comunitar - Procedură de declarare a nulității - Declarare a nulității - Recurs rămas fără obiect - Nepronunțare asupra fondului - Cheltuieli de judecată)
      (2020/C 414/20)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Recurentă: Crocs, Inc. (reprezentanți: J. Guise, D. Knight, Solicitors, H. Haouideg, avocat)

         Celelalte părţi din procedură: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentanți: J. Ivanauskas și H. O’Neill, agenți), Gifi Diffusion (reprezentant: C. de Chassey, avocată)

         Dispozitivul

                  1)

                  Constată că nu mai este necesar să se pronunțe asupra recursului.

                  2)

                  Crocs Inc. suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO) în cadrul prezentului recurs.

                  3)

                  Gifi Diffusion suportă propriile cheltuieli de judecată efectuate în cadrul prezentei proceduri.

         (1)  JO C 319, 10.9.2019.


title: Cauza C-827/19: Ordonanța președintelui Marii Camere a Curții din 4 septembrie 2020 (cerere de decizie preliminară formulată de Audiencia Provincial de Pontevedra – Spania) – D.A.T.A., L.F.A., A.M.A.G., L.F.A., J.G.C., S.C.C., A.C.V., A.A.G., A.C.A., L.C.A., N.P.B., P.C.A./Ryanair DAC

text:
               30.11.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 414/26

      Ordonanța președintelui Marii Camere a Curții din 4 septembrie 2020 (cerere de decizie preliminară formulată de Audiencia Provincial de Pontevedra – Spania) – D.A.T.A., L.F.A., A.M.A.G., L.F.A., J.G.C., S.C.C., A.C.V., A.A.G., A.C.A., L.C.A., N.P.B., P.C.A./Ryanair DAC
      (Cauza C-827/19) (1)

      (2020/C 414/39)
      Limba de procedură: spaniola
      Președintele Marii Camere a dispus radierea cauzei.

         (1)  JO C 45, 10.2.2020.


title: Cauza C-945/19: Ordonanța președintelui Curții din 7 septembrie 2020 [cerere de decizie preliminară formulată de Augstākā tiesa (Senāts) – Letonia] – SIA „OC Finance”/Patērētāju tiesību aizsardzības centrs

text:
               30.11.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 414/27

      Ordonanța președintelui Curții din 7 septembrie 2020 [cerere de decizie preliminară formulată de Augstākā tiesa (Senāts) – Letonia] – SIA „OC Finance”/Patērētāju tiesību aizsardzības centrs
      (Cauza C-945/19) (1)

      (2020/C 414/43)
      Limba de procedură: letona
      Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

         (1)  JO C 137, 27.4.2020.


title: Cauza T-606/20: Acțiune introdusă la 30 septembrie 2020 – Austrian Power Grid și alții/ACER

text:
               30.11.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 414/41

      Acțiune introdusă la 30 septembrie 2020 – Austrian Power Grid și alții/ACER
      (Cauza T-606/20)
      (2020/C 414/63)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Austrian Power Grid AG (Viena, Austria) și alte șapte reclamante (reprezentanți: M. Levitt, avocat, B. Byrne și D. Jubrail, Solicitors)

         Pârâtă: Agenția Uniunii Europene pentru Cooperarea Autorităților de Reglementare din Domeniul Energiei (ACER)

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate, în măsura în care afectează reclamantele;

                  —

                  anularea articolului 1 din Decizia nr. 02/2020 a ACER din 24 ianuarie 2020 și a articolului 3 alineatul (3), a articolului 3 alineatul (4) litera (b), a articolului 4 alineatul (6), a articolelor 6, 11 alineatul (1) litera (c) și a articolului 12 din Cadrul de punere în aplicare a platformei europene pentru schimbul de energie de echilibrare din rezervele pentru restabilirea frecvenței cu activare automată;

                  —

                  obligarea ACER la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      Prin intermediul prezentei acțiuni, reclamantele urmăresc anularea Deciziei Comisiei de apel a ACER din 16 iulie 2020 în cazul A-001-2020 (consolidat) de respingere a apelurilor formulate împotriva Deciziei nr. 02/2020 a ACER din 24 ianuarie 2020 privind Cadrul de punere în aplicare a platformei europene pentru schimbul de energie de echilibrare din rezervele pentru restabilirea frecvenței cu activare automată și, în măsura în care este relevantă, a Deciziei nr. 02/2020 a ACER și a Anexei I la respectiva decizie.
      În susținerea acțiunii, reclamanta invocă trei motive.

                  1.

                  Primul motiv, prin care se invocă faptul că decizia atacată este afectată de o eroare de drept, ca urmare a constatărilor Comisiei de apel a pârâtei conform cărora pârâta avea competența de a completa și modifica prevederile actului de punere în aplicare, EBGL (1), prin adoptarea unei decizii care s-a îndepărtat de la poziția comună a autorităților de reglementare naționale, cu încălcarea principiului atribuirii de competențe și a Regulamentului ACER.

                  2.

                  Al doilea motiv, prin care se invocă faptul că decizia atacată este afectată de o eroare de drept, ca urmare a neaplicării în mod corect de către Comisia de apel a pârâtei a cerințelor de proiectare și funcționare a platformei europene pentru schimbul de energie de echilibrare din rezervele pentru restabilirea frecvenței cu activare automată, prin care a fost aprobată modificarea de către ACER a prevederilor unui act de punere în aplicare, EBGL.

                  3.

                  Al treilea motiv, prin care se invocă faptul că decizia atacată încalcă principiul bunei administrări, dreptul la apărare și obligația de motivare și permite Comisiei de apel a pârâtei să nu își îndeplinească obligațiile legale, în calitate de comisie de apel.

         (1)  Regulamentul (UE) 2017/2195 al Comisiei din 23 noiembrie 2017 de stabilire a unei linii directoare privind echilibrarea sistemului de energie electrică (JO 2017, L 312, p. 6).


title: Cauza T-628/20: Acțiune introdusă la 16 octombrie 2020 – Ryanair/Comisia

text:
               30.11.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 414/47

      Acțiune introdusă la 16 octombrie 2020 – Ryanair/Comisia
      (Cauza T-628/20)
      (2020/C 414/69)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Ryanair DAC (Swords, Irlanda) (reprezentant: F. Laprévote, E. Vahida, V. Blanc, I. Metaxas-Maranghidis și S. Rating, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea Deciziei (UE) a Comisiei Europene din 31 iulie 2020 privind ajutorul de stat SA.57659 – Spania – Fond de recapitalizare (1) și

                  —

                  obligarea Comisiei Europene la plata cheltuielilor de judecată.

            Reclamanta a solicitat de asemenea ca acțiunea sa să fie judecată potrivit procedurii accelerate prevăzute la articolul 23 a din Statutul Curții de Justiție.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamanta invocă cinci motive.

                  1.

                  Primul motiv, prin care se invocă faptul că Comisia Europeană a încălcat prevederi specifice ale TFUE și principiile generale ale dreptului european privind interzicerea discriminării, libera prestare a serviciilor și libertatea de stabilire, care au susținut liberalizarea transportului aerian în UE de la sfârșitul anilor 1980. Liberalizarea pieței transportului aerian în UE a permis creșterea companiilor aeriene cu tarife reduse cu adevărat paneuropene. Autorizând Spania să acorde ajutorul unor întreprinderi stabilite în Spania, Comisia Europeană nu a ținut cont de pagubele cauzate de criza COVID-19 unor astfel de companii aeriene paneuropene și de rolul lor în conectivitatea aeriană a Spaniei. Articolul 107 alineatul (3) litera (b) TFUE prevede o excepție de la interzicerea ajutoarelor de stat instituită de articolul 107 alineatul (1) TFUE, însă nu prevede o excepție și de la celelalte norme și principii ale TFUE.

                  2.

                  Al doilea motiv, prin care se invocă faptul că Comisia Europeană a aplicat greșit articolul 107 alineatul (3) litera (b) TFUE, încălcând obligația de a evalua efectele benefice ale ajutorului în raport cu efectele sale negative asupra condițiilor comerciale și a menținerii unei concurențe nedenaturate (altfel spus, „testul comparativ”).

                  3.

                  Al treilea motiv, prin care se invocă faptul că Comisia Europeană s-a privat de puterea sa de apreciere în controlul ajutorului de stat și a săvârșit o eroare de drept permițând Spaniei să exercite puterea discreționară în selectarea beneficiarilor schemei de ajutor.

                  4.

                  Al patrulea motiv, prin care se invocă faptul că Comisia Europeană a omis să inițieze o procedură oficială de investigare, în pofida unor dificultăți serioase, și a încălcat drepturile procedurale ale reclamantei.

                  5.

                  Al cincilea motiv, prin care se invocă faptul că decizia a încălcat obligația de motivare care îi incumbă Comisiei.

         (1)  JO 2020, C 269, p. 8.


title: Cauza C-791/18: Hotărârea Curții (Camera a zecea) din 17 septembrie 2020 (cerere de decizie preliminară formulată de Hoge Raad der Nederlanden – Țările de Jos) – Stichting Schoonzicht/Staatssecretaris van Financiën [Trimitere preliminară – Taxa pe valoarea adăugată (TVA) – Directiva 2006/112/CE – Bunuri imobile achiziționate ca bunuri de capital – Deducerea taxei achitate în amonte – Regularizarea deducerii efectuate inițial – Regularizare, efectuată o singură dată, a cuantumului total al acestei deduceri ca urmare a primei utilizări a bunului în cauză – Perioadă de regularizare]

text:
               7.12.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 423/4

      Hotărârea Curții (Camera a zecea) din 17 septembrie 2020 (cerere de decizie preliminară formulată de Hoge Raad der Nederlanden – Țările de Jos) – Stichting Schoonzicht/Staatssecretaris van Financiën
      (Cauza C-791/18) (1)

      (Trimitere preliminară - Taxa pe valoarea adăugată (TVA) - Directiva 2006/112/CE - Bunuri imobile achiziționate ca bunuri de capital - Deducerea taxei achitate în amonte - Regularizarea deducerii efectuate inițial - Regularizare, efectuată o singură dată, a cuantumului total al acestei deduceri ca urmare a primei utilizări a bunului în cauză - Perioadă de regularizare)
      (2020/C 423/05)
      Limba de procedură: neerlandeza

         Instanța de trimitere

      Hoge Raad der Nederlanden

         Părțile din procedura principală

         Apelantă: Stichting Schoonzicht

         Pârât: Staatssecretaris van Financiën

         Dispozitivul

      Articolele 184-187 din Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată trebuie interpretate în sensul că nu se opun unei reglementări naționale care cuprinde un regim de regularizare aplicabil bunurilor de capital care prevede o eșalonare a regularizării pe o perioadă de mai mulți ani în temeiul căruia, în anul primei utilizări a bunului în cauză, care corespunde în același timp și primului an de regularizare, cuantumul total al deducerii inițiale pentru acest bun face obiectul unei regularizări care se efectuează o singură dată dacă, la data acestei prime utilizări, această deducere se dovedește a fi diferită de cea pe care persoana impozabilă avea dreptul să o opereze pe baza utilizării efective a bunului menționat.

         (1)  JO C 122, 1.4.2019.


title: Cauza C-92/19: Hotărârea Curții (Camera a șaptea) din 17 septembrie 2020 (cerere de decizie preliminară formulată de Consiglio di Stato – Italia) – Burgo Group SpA/Gestore dei Servizi Energetici SpA – GSE (Trimitere preliminară – Mediu – Promovarea cogenerării – Reglementare națională care prevede un program de sprijin – Program de sprijin în favoarea unor instalații de cogenerare fără randament ridicat extins după data de 31 decembrie 2010)

text:
               7.12.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 423/5

      Hotărârea Curții (Camera a șaptea) din 17 septembrie 2020 (cerere de decizie preliminară formulată de Consiglio di Stato – Italia) – Burgo Group SpA/Gestore dei Servizi Energetici SpA – GSE
      (Cauza C-92/19) (1)

      (Trimitere preliminară - Mediu - Promovarea cogenerării - Reglementare națională care prevede un program de sprijin - Program de sprijin în favoarea unor instalații de cogenerare fără randament ridicat extins după data de 31 decembrie 2010)
      (2020/C 423/07)
      Limba de procedură: italiana

         Instanța de trimitere

      Consiglio di Stato

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: Burgo Group SpA

         Pârâtă: Gestore dei Servizi Energetici SpA – GSE

         Cu participarea: Ministero dello Sviluppo economico, Autorità per l’Energia elettrica e il Gas

         Dispozitivul

      Articolul 12 alineatul (3) din Directiva 2004/8/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 11 februarie 2004 privind promovarea cogenerării pe baza cererii de energie termică utilă pe piața internă a energiei și de modificare a Directivei 92/42/CEE trebuie interpretat în sensul că nu se opune unei reglementări naționale care permite unor instalații de cogenerare care nu prezintă caracteristica de a fi instalații cu randament ridicat, în sensul acestei directive, să beneficieze în continuare, chiar și după 31 decembrie 2010, de un program de sprijin pentru cogenerare în temeiul căruia ar fi astfel scutite în special de obligația achiziționării de certificate verzi.

         (1)  JO C 182, 27.5.2019.


title: Cauza C-117/19: Hotărârea Curții (Camera a noua) din 15 octombrie 2020 (cerere de decizie preliminară formulată de Mokestinių ginčų komisija prie Lietuvos Respublikos vyriausybės – Lituania) – „Linas Agro” AB/Muitinės departamentas prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos [Trimitere preliminară – Uniunea vamală – Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 999/2014 – Taxă antidumping definitivă la importurile de îngrășăminte solide cu un conținut de nitrat de amoniu de peste 80 % din greutate – Definiție – Regulamentul (CE) nr. 945/2005 – Stabilirea conținutului de nitrat de amoniu – Prezumție potrivit căreia un produs având un conținut de azot care depășește 28 % din greutate are un conținut de nitrat de amoniu care depășește 80 % din greutate]

text:
               7.12.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 423/6

      Hotărârea Curții (Camera a noua) din 15 octombrie 2020 (cerere de decizie preliminară formulată de Mokestinių ginčų komisija prie Lietuvos Respublikos vyriausybės – Lituania) – „Linas Agro” AB/Muitinės departamentas prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos
      (Cauza C-117/19) (1)

      (Trimitere preliminară - Uniunea vamală - Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 999/2014 - Taxă antidumping definitivă la importurile de îngrășăminte solide cu un conținut de nitrat de amoniu de peste 80 % din greutate - Definiție - Regulamentul (CE) nr. 945/2005 - Stabilirea conținutului de nitrat de amoniu - Prezumție potrivit căreia un produs având un conținut de azot care depășește 28 % din greutate are un conținut de nitrat de amoniu care depășește 80 % din greutate)
      (2020/C 423/08)
      Limba de procedură: lituaniana

         Instanța de trimitere

      Mokestinių ginčų komisija prie Lietuvos Respublikos vyriausybės

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă:„Linas Agro” AB

         Pârât: Muitinės departamentas prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

         Dispozitivul

      Articolul 1 din Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 999/2014 al Comisiei din 23 septembrie 2014 de instituire a unei taxe antidumping definitive la importurile de nitrat de amoniu originar din Rusia în urma unei reexaminări efectuate în perspectiva expirării măsurilor, în conformitate cu articolul 11 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1225/2009 al Consiliului, citit în lumina considerentelor (20)-(23) ale Regulamentului (CE) nr. 945/2005 al Consiliului din 21 iunie 2005 de modificare a Regulamentului (CE) nr. 658/2002 de instituire a unui drept antidumping definitiv la importurile de nitrat de amoniu originar din Rusia și a Regulamentului (CE) nr. 132/2001 privind instituirea unui drept antidumping definitiv la importurile de nitrat de amoniu originar, printre altele, din Ucraina, în urma unei reexaminări intermediare parțiale în temeiul articolului 11 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 384/96, trebuie interpretat în sensul că se poate prezuma, până la proba contrară, că un îngrășământ pe bază de nitrat de amoniu (NA) al cărui conținut de azot (N) depășește 28 % din greutate, al cărui raport dintre azotul nitric și azotul amoniacal este de aproximativ 1:1 și al cărui conținut global de fosfor și de potasiu nu depășește 12 % din greutate, are un conținut de nitrat de amoniu (NA) de peste 80 % din greutate în vederea impunerii taxei antidumping definitive pe care o stabilește, fără a fi necesar să se efectueze un test de laborator pentru a determina acest conținut exact de nitrat de amoniu.

         (1)  JO C 148, 29.4.2019.


title: Cauza C-212/19: Hotărârea Curții (Camera a zecea) din 17 septembrie 2020 (cerere de decizie preliminară formulată de Conseil d'État – Franța) – Ministre de l'Agriculture et de l'Alimentation/Compagnie des pêches de Saint-Malo (Trimitere preliminară – Ajutoare de stat – Noțiune – Naufragiul navei petroliere Erika – Schemă de ajutor în favoarea unor întreprinderi de acvacultură și de pescuit – Decizie prin care schema de ajutor este declarată în parte incompatibilă cu piața comună și se dispune recuperarea ajutoarelor plătite – Aprecierea validității – Examinare din oficiu – Admisibilitate – Neintroducerea unei acțiuni în anulare de către pârâta din litigiul principal – Reducerea contribuțiilor sociale – Contribuții ale salariaților – Avantaj – Stabilirea debitorului obligației de restituire)

text:
               7.12.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 423/7

      Hotărârea Curții (Camera a zecea) din 17 septembrie 2020 (cerere de decizie preliminară formulată de Conseil d'État – Franța) – Ministre de l'Agriculture et de l'Alimentation/Compagnie des pêches de Saint-Malo
      (Cauza C-212/19) (1)

      (Trimitere preliminară - Ajutoare de stat - Noțiune - Naufragiul navei petroliere Erika - Schemă de ajutor în favoarea unor întreprinderi de acvacultură și de pescuit - Decizie prin care schema de ajutor este declarată în parte incompatibilă cu piața comună și se dispune recuperarea ajutoarelor plătite - Aprecierea validității - Examinare din oficiu - Admisibilitate - Neintroducerea unei acțiuni în anulare de către pârâta din litigiul principal - Reducerea contribuțiilor sociale - Contribuții ale salariaților - Avantaj - Stabilirea debitorului obligației de restituire)
      (2020/C 423/09)
      Limba de procedură: franceza

         Instanța de trimitere

      Conseil d'État

         Părțile din procedura principală

         Reclamant: Ministre de l'Agriculture et de l'Alimentation

         Pârâtă: Compagnie des pêches de Saint-Malo

         Dispozitivul

      Decizia 2005/239/CE a Comisiei din 14 iulie 2004 privind anumite măsuri de ajutor puse în aplicare de Republica Franceză în favoarea acvacultorilor și a pescarilor este nevalidă în măsura în care califică drept ajutor de stat incompatibil cu piața comună reducerea contribuțiilor salariaților acordată de Republica Franceză în favoarea pescarilor pentru perioada cuprinsă între 15 aprilie și 15 octombrie 2000.

         (1)  JO C 164, 13.5.2019.


title: Cauza C-540/19: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 17 septembrie 2020 (cerere de decizie preliminară formulată de Bundesgerichtshof – Germania) – WV/Landkreis Harburg [„Trimitere preliminară – Cooperare judiciară în materie civilă – Competență în materie de obligații de întreținere – Regulamentul (CE) nr. 4/2009 – Articolul 3 litera (b) – Instanța de la locul reședinței obișnuite a creditorului obligației de întreținere – Acțiune în regres introdusă de o instituție publică care se subrogă în drepturile creditorului obligației de întreținere”]

text:
               7.12.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 423/10

      Hotărârea Curții (Camera a treia) din 17 septembrie 2020 (cerere de decizie preliminară formulată de Bundesgerichtshof – Germania) – WV/Landkreis Harburg
      (Cauza C-540/19) (1)

      („Trimitere preliminară - Cooperare judiciară în materie civilă - Competență în materie de obligații de întreținere - Regulamentul (CE) nr. 4/2009 - Articolul 3 litera (b) - Instanța de la locul reședinței obișnuite a creditorului obligației de întreținere - Acțiune în regres introdusă de o instituție publică care se subrogă în drepturile creditorului obligației de întreținere”)
      (2020/C 423/14)
      Limba de procedură: germana

         Instanța de trimitere

      Bundesgerichtshof

         Părțile din procedura principală

         Recurent: WV

         Intimat: Landkreis Harburg

         Dispozitivul

      O instituție publică care urmărește, pe calea unei acțiuni în regres, recuperarea unor sume plătite cu titlu de întreținere unui creditor al obligației de întreținere, în drepturile căruia se subrogă în raport cu debitorul obligației de întreținere, este îndreptățită să se prevaleze de competența instanței de la locul reședinței obișnuite a creditorului menționat, prevăzută la articolul 3 litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 4/2009 al Consiliului din 18 decembrie 2008 privind competența, legea aplicabilă, recunoașterea și executarea hotărârilor și cooperarea în materie de obligații de întreținere.

         (1)  JO C 348, 14.10.2019.


title: Cauza C-677/19: Hotărârea Curții (Camera a șasea) din 14 octombrie 2020 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunalul Vâlcea – România) – SC Valoris SRL/Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Craiova – Administraţia Judeţeană a Finanţelor Publice Vâlcea, Administraţia Fondului pentru Mediu (Trimitere preliminară – Principiile dreptului Uniunii – Principiul cooperării loiale – Principiile echivalenței și efectivității – Restituirea unor taxe percepute de un stat membru cu încălcarea dreptului Uniunii – Termen prevăzut pentru introducerea cererilor de restituire a unor astfel de taxe – Lipsa unui termen similar pentru restituirea unor sume încasate de acest stat membru cu încălcarea dreptului național)

text:
               7.12.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 423/13

      Hotărârea Curții (Camera a șasea) din 14 octombrie 2020 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunalul Vâlcea – România) – SC Valoris SRL/Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Craiova – Administraţia Judeţeană a Finanţelor Publice Vâlcea, Administraţia Fondului pentru Mediu
      (Cauza C-677/19) (1)

      (Trimitere preliminară - Principiile dreptului Uniunii - Principiul cooperării loiale - Principiile echivalenței și efectivității - Restituirea unor taxe percepute de un stat membru cu încălcarea dreptului Uniunii - Termen prevăzut pentru introducerea cererilor de restituire a unor astfel de taxe - Lipsa unui termen similar pentru restituirea unor sume încasate de acest stat membru cu încălcarea dreptului național)
      (2020/C 423/19)
      Limba de procedură: româna

         Instanța de trimitere

      Tribunalul Vâlcea

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: SC Valoris SRL

         Pârâte: Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Craiova – Administraţia Judeţeană a Finanţelor Publice Vâlcea, Administraţia Fondului pentru Mediu

         Dispozitivul

      Principiul efectivității coroborat cu principiul cooperării loiale trebuie interpretat în sensul că nu se opune ca o reglementare a unui stat membru să stabilească, sub sancțiunea decăderii, un termen pentru introducerea cererilor de restituire a unor taxe considerate incompatibile cu dreptul Uniunii care are o durată de aproximativ un an și care începe să curgă de la intrarea în vigoare a acestei reglementări ce vizează remedierea încălcării dreptului menționat.
      Principiul echivalenței coroborat cu principiul cooperării loiale trebuie interpretat în sensul că se opune ca o reglementare a unui stat membru să stabilească, sub sancțiunea decăderii, un termen de aproximativ un an pentru introducerea cererilor de restituire a unor taxe considerate incompatibile cu dreptul Uniunii în condițiile în care un astfel de termen nu a fost prevăzut de acest stat membru în ceea ce privește cererile de restituire similare întemeiate pe o încălcare a dreptului intern.

         (1)  JO C 432, 23.12.2019.


title: Cauza C-385/20: Cerere de decizie preliminară introdusă de Juzgado de Primera Instancia n° 49 de Barcelona (Spania) la 12 august 2020 – EL, TP/Caixabank SA

text:
               7.12.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 423/22

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Juzgado de Primera Instancia no 49 de Barcelona (Spania) la 12 august 2020 – EL, TP/Caixabank SA
      (Cauza C-385/20)
      (2020/C 423/32)
      Limba de procedură: spaniola

         Instanța de trimitere

      Juzgado de Primera Instancia no 49 de Barcelona

         Părțile din procedura principală

         Reclamanți: EL, TP

         Pârâtă: Caixabank SA

         Întrebările preliminare

                  1)

                  Interpretarea jurisprudențială a articolului 251, a articolului 394 alineatul 3 și a articolului 411 din [Ley de enjuiciamiento civil] (Legea privind procedura civilă), realizată prin decizia din 1 octombrie 2019, potrivit căreia valoarea litigiului este echivalentă cu interesul economic al acestuia și, în consecință, permite o reducere a onorariilor plătite de consumator avocatului său, pe baza unei sume fixe (18 000 de euro), prevăzută de lege exclusiv pentru cererile neevaluabile în bani, iar nu pentru cele cu valoare nedeterminată, se opune articolului 6 alineatul (1) și articolului 7 alineatul (1) din directivă (1) prin aceea că nu poate repune consumatorul în situația de fapt și de drept în care s-ar afla dacă nu ar fi existat clauza respectivă, în pofida faptului că există în favoarea sa o hotărâre judecătorească prin care s-a constatat caracterul abuziv al clauzei, și că nu înlătură o condiție procedurală nerezonabilă referitoare la o limitare a costurilor, înlăturare care ar garanta consumatorului mijloacele cele mai adecvate și eficiente pentru exercitarea legitimă a drepturilor sale?

                  2)

                  Articolul 394 alineatul 3 din [Ley de enjuiciamiento civil] (Legea privind procedura civilă), în sine, se opune articolului 6 alineatul (1) și articolului 7 alineatul (1) din directivă și face imposibilă sau extrem de dificilă exercitarea judiciară a drepturilor conferite consumatorilor de directiva respectivă, prin aceea că limitarea pe care articolul menționat o impune consumatorului, în sensul că acesta este nevoit să își asume o parte din propriile cheltuieli de judecată, implică faptul că consumatorul nu poate fi repus în situația de fapt și de drept în care s-ar afla dacă nu ar fi existat clauza respectivă, în pofida faptului că există în favoarea sa o hotărâre judecătorească prin care s-a constatat caracterul abuziv al clauzei și că nu înlătură o condiție procedurală nerezonabilă referitoare la o limitare a costurilor, înlăturare care ar garanta consumatorului mijloacele cele mai adecvate și eficiente pentru exercitarea legitimă a drepturilor sale?

         (1)  Directiva 93/13/CEE a Consiliului din 5 aprilie 1993 privind clauzele abuzive în contractele încheiate cu consumatorii (JO 1993, L 95, p. 29, Ediție specială, 15/vol. 2, p. 273).


title: Cauza C-353/19: Ordonanța președintelui Curții din 5 octombrie 2020 (cerere de decizie preliminară formulată de Verwaltungsgericht Köln – Germania) – Interseroh Dienstleistungs GmbH/Land Nordrhein-Westfalen

text:
               7.12.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 423/33

      Ordonanța președintelui Curții din 5 octombrie 2020 (cerere de decizie preliminară formulată de Verwaltungsgericht Köln – Germania) – Interseroh Dienstleistungs GmbH/Land Nordrhein-Westfalen
      (Cauza C-353/19) (1)

      (2020/C 423/48)
      Limba de procedură: germana
      Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

         (1)  JO C 255, 29.7.2019.


title: Cauza T-631/20: Acțiune introdusă la 19 octombrie 2020 – MZ/Comisia

text:
               7.12.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 423/39

      Acțiune introdusă la 19 octombrie 2020 – MZ/Comisia
      (Cauza T-631/20)
      (2020/C 423/57)
      Limba de procedură: italiana

         Părțile

         Reclamantă: MZ (reprezentant: M. Velardo, avocat)

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei din 17 iulie 2019 prin care s-a dispus excluderea acesteia de pe lista de rezervă a concursului EPSO/AD/363/18 (AD7) – 2, administratori în domeniul fiscal;

                  —

                  anularea deciziei din 10 decembrie 2019 prin care s-a confirmat decizia de excludere a reclamantei de pe lista de rezervă a concursului EPSO/AD/363/18 (AD7) – 2, administratori în domeniul fiscal;

                  —

                  anularea deciziei autorității învestite cu puterea de numire din 8 iulie 2020, comunicată reclamantei prin e-mail în aceeași zi, cu obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamanta invocă cinci motive.

                  1.

                  Primul motiv, întemeiat pe încălcarea dispozițiilor normative care reglementează regimul lingvistic al instituțiilor europene, pe interdicția discriminării pe plan lingvistic, pe încălcarea principiului proporționalității, pe încălcarea articolului 27 din Statutul funcționarilor Uniunii Europene, pe încălcarea principiului egalității de tratament între candidați, precum și pe încălcarea articolului 22 din Carta drepturilor fundamentale.

                  2.

                  Al doilea motiv, întemeiat pe încălcarea principiului egalității între candidați și pe nerespectarea obiectivității evaluării din cauza lipsei de stabilitate a comisiei de examinare, pe încălcarea articolului 27 din Statut, precum și pe lipsa vădită de logică și de coerență rațională și pe eroarea vădită de apreciere a comisiei de examinare.

                  3.

                  Al treilea motiv, întemeiat pe încălcarea anunțului de concurs și, pe cale de consecință, a articolului 27 din Statutul funcționarilor, în măsura în care comisia de examinare nu ar fi respectat dispozițiile anunțului de concurs în ceea ce privește evaluarea generală și competențele impuse pentru fiecare domeniu.

                  4.

                  Al patrulea motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 5 din anexa III la Statutul funcționarilor și pe săvârșirea unei erori vădite de apreciere.

                  5.

                  Al cincilea motiv, întemeiat pe încălcarea obligației de motivare de către comisia de examinare din cadrul reexaminării, a dreptului la o cale de atac efectivă, precum și a principiului bunei administrări și a dreptului la apărare, în măsura în care comisia de examinare ar fi adoptat o formulă standard de motivare din care nu ar rezulta dacă competențele reclamantei au fost sau nu evaluate și ce criterii au fost efectiv adoptate în această privință.


title: Cauza C-521/18: Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 28 octombrie 2020 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio – Italia) – Pegaso Srl Servizi Fiduciari, Sistemi di Sicurezza Srl, YW/Poste Tutela SpA (Trimitere preliminară – Achiziții efectuate în sectoarele apei, energiei, transporturilor și serviciilor poștale – Directiva 2014/25/UE – Articolul 13 – Activități legate de punerea la dispoziție a serviciilor poștale – Entități contractante – Întreprinderi publice – Admisibilitate)

text:
               14.12.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 433/6

      Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 28 octombrie 2020 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio – Italia) – Pegaso Srl Servizi Fiduciari, Sistemi di Sicurezza Srl, YW/Poste Tutela SpA
      (Cauza C-521/18) (1)

      (Trimitere preliminară - Achiziții efectuate în sectoarele apei, energiei, transporturilor și serviciilor poștale - Directiva 2014/25/UE - Articolul 13 - Activități legate de punerea la dispoziție a serviciilor poștale - Entități contractante - Întreprinderi publice - Admisibilitate)
      (2020/C 433/04)
      Limba de procedură: italiana

         Instanța de trimitere

      Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

         Părțile din procedura principală

         Reclamante: Pegaso Srl Servizi Fiduciari, Sistemi di Sicurezza Srl, YW

         Pârâtă: Poste Tutela SpA

         cu participarea: Poste Italiane SpA, Services Group

         Dispozitivul

      Articolul 13 alineatul (1) din Directiva 2014/25/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 26 februarie 2014 privind achizițiile efectuate de entitățile care își desfășoară activitatea în sectoarele apei, energiei, transporturilor și serviciilor poștale și de abrogare a Directivei 2004/17/CΕ trebuie interpretat în sensul că se aplică unor activități care constau în furnizarea de servicii de pază, de recepție și de supraveghere a accesului pentru birourile furnizorilor de servicii poștale, din moment ce astfel de activități prezintă o legătură cu activitatea din sectorul poștal, în sensul că servesc efectiv la exercitarea respectivei activități, permițând realizarea acesteia în mod adecvat, având în vedere condițiile sale normale de exercitare.

         (1)  JO C 436, 3.12.2018.


title: Cauza C-313/19 P: Hotărârea Curții (Camera întâi) din 28 octombrie 2020 – Associazione Nazionale GranoSalus – Liberi Cerealicoltori & Consumatori (Associazione GranoSalus)/Comisia Europeană [Recurs – Introducere pe piață a produselor fitosanitare – Regulamentul (CE) nr. 1107/2009 – Reînnoirea aprobării substanței active glifosat – Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2017/2324 – Acțiune în anulare introdusă de o asociație – Admisibilitate – Articolul 263 al patrulea paragraf TFUE – Act normativ care nu presupune măsuri de executare – Persoană vizată în mod direct]

text:
               14.12.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 433/12

      Hotărârea Curții (Camera întâi) din 28 octombrie 2020 – Associazione Nazionale GranoSalus – Liberi Cerealicoltori & Consumatori (Associazione GranoSalus)/Comisia Europeană
      (Cauza C-313/19 P) (1)

      (Recurs - Introducere pe piață a produselor fitosanitare - Regulamentul (CE) nr. 1107/2009 - Reînnoirea aprobării substanței active glifosat - Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2017/2324 - Acțiune în anulare introdusă de o asociație - Admisibilitate - Articolul 263 al patrulea paragraf TFUE - Act normativ care nu presupune măsuri de executare - Persoană vizată în mod direct)
      (2020/C 433/12)
      Limba de procedură: italiana

         Părțile

         Recurentă: Associazione Nazionale GranoSalus – Liberi Cerealicoltori & Consumatori (Associazione GranoSalus) (reprezentant: G. Dalfino, avocat)

         Cealaltă parte din procedură: Comisia Europeană (reprezentanți: F. Castillo de la Torre, D. Bianchi și I. Naglis, agenți)

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge recursul.

                  2)

                  Obligă Associazione Nazionale GranoSalus – Liberi Cerealicoltori & Consumatori la suportarea propriilor cheltuieli de judecată, precum și a celor efectuate de Comisia Europeană.

         (1)  JO C 270, 12.8.2019.


title: Cauza C-388/20: Cerere de decizie preliminară introdusă de Bundesgerichtshof (Germania) la 14 august 2020 – Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände – Verbraucherzentrale Bundesverband e.V./Dr. August Oetker Nahrungsmittel KG

text:
               14.12.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 433/18

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Bundesgerichtshof (Germania) la 14 august 2020 – Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände – Verbraucherzentrale Bundesverband e.V./Dr. August Oetker Nahrungsmittel KG
      (Cauza C-388/20)
      (2020/C 433/21)
      Limba de procedură: germana

         Instanța de trimitere

      Bundesgerichtshof

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände – Verbraucherzentrale Bundesverband e.V.

         Pârâtă: Dr. August Oetker Nahrungsmittel KG

         Întrebările preliminare

                  1)

                  Articolul 31 alineatul (3) al doilea paragraf din Regulamentul nr. 1169/2011 (1) trebuie să fie interpretat în sensul că această dispoziție se aplică numai produselor alimentare pentru care este necesară prepararea și al căror mod de preparare este predeterminat?

                  2)

                  În cazul unui răspuns negativ la prima întrebare: Expresia „per 100 g” menționată la articolul 33 alineatul (2) al doilea paragraf din Regulamentul nr. 1169/2011 desemnează doar 100 de grame de produs astfel cum este vândut sau – cel puțin de asemenea – 100 de grame de produs alimentar preparat?

         (1)  Regulamentul (UE) nr. 1169/2011 al Parlamentului European și al Consiliului din 25 octombrie 2011 privind informarea consumatorilor cu privire la produsele alimentare, de modificare a Regulamentelor (CE) nr. 1924/2006 și (CE) nr. 1925/2006 ale Parlamentului European și ale Consiliului și de abrogare a Directivei 87/250/CEE a Comisiei, a Directivei 90/496/CEE a Consiliului, a Directivei 1999/10/CE a Comisiei, a Directivei 2000/13/CE a Parlamentului European și a Consiliului, a Directivelor 2002/67/CE și 2008/5/CE ale Comisiei și a Regulamentului (CE) nr. 608/2004 al Comisiei (JO 2011, L 304, p. 18).


title: Cauza C-443/20: Cerere de decizie preliminară introdusă de Amtsgericht Nürnberg (Germania) la 21 septembrie 2020 – flightright GmbH/Ryanair Designated Activity Company

text:
               14.12.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 433/22

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Amtsgericht Nürnberg (Germania) la 21 septembrie 2020 – flightright GmbH/Ryanair Designated Activity Company
      (Cauza C-443/20)
      (2020/C 433/27)
      Limba de procedură: germana

         Instanța de trimitere

      Amtsgericht Nürnberg

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: flightright GmbH

         Pârâtă: Ryanair Designated Activity Company

         Întrebările preliminare

                  1)

                  Greva personalului propriu al unui operator efectiv de transport aerian organizată de un sindicat constituie o „împrejurare excepțională”, în sensul articolului 5 alineatul (3) din Regulamentul nr. 261/2004 (1)?

                  2)

                  În această privință, prezintă relevanță aspectul dacă respectiva grevă este organizată ca urmare a unor cereri ale personalului care până în acel moment nu au fost convenite prin contract între personal și operatorul efectiv de transport aerian?

                  3)

                  În această privință, prezintă relevanță aspectul dacă greva respectivă a fost provocată de un anumit comportament al operatorului efectiv de transport aerian pe parcursul negocierilor cu sindicatul?

         (1)  Regulamentul (CE) nr. 261/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 11 februarie 2004 de stabilire a unor norme comune în materie de compensare și de asistență a pasagerilor în eventualitatea refuzului la îmbarcare și anulării sau întârzierii prelungite a zborurilor și de abrogare a Regulamentului (CEE) nr. 295/91 (JO 2004, L 46, p. 1, Ediție specială, 7/vol. 12, p. 218).


title: Cauza C-444/20: Cerere de decizie preliminară introdusă de Amtsgericht Nürnberg (Germania) la 21 septembrie 2020 – flightright GmbH/Ryanair Designated Activity Company

text:
               14.12.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 433/23

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Amtsgericht Nürnberg (Germania) la 21 septembrie 2020 – flightright GmbH/Ryanair Designated Activity Company
      (Cauza C-444/20)
      (2020/C 433/28)
      Limba de procedură: germana

         Instanța de trimitere

      Amtsgericht Nürnberg

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: flightright GmbH

         Pârâtă: Ryanair Designated Activity Company

         Întrebările preliminare

                  1)

                  Greva personalului propriu al unui operator efectiv de transport aerian organizată de un sindicat constituie o „împrejurare excepțională”, în sensul articolului 5 alineatul (3) din Regulamentul nr. 261/2004 (1)?

                  2)

                  În această privință, prezintă relevanță aspectul dacă respectiva grevă este organizată ca urmare a unor cereri ale personalului care până în acel moment nu au fost convenite prin contract între personal și operatorul efectiv de transport aerian?

                  3)

                  În această privință, prezintă relevanță aspectul dacă greva respectivă a fost provocată de un anumit comportament al operatorului efectiv de transport aerian pe parcursul negocierilor cu sindicatul?

         (1)  Regulamentul (CE) nr. 261/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 11 februarie 2004 de stabilire a unor norme comune în materie de compensare și de asistență a pasagerilor în eventualitatea refuzului la îmbarcare și anulării sau întârzierii prelungite a zborurilor și de abrogare a Regulamentului (CEE) nr. 295/91 (JO 2004, L 46, p. 1, Ediție specială, 07/vol. 12, p. 218).


title: Cauza C-454/20: Cerere de decizie preliminară introdusă de Lukovit District Court (Bulgaria) la 23 septembrie 2020 – Procedură penală privind pe AZ

text:
               14.12.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 433/25

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Lukovit District Court (Bulgaria) la 23 septembrie 2020 – Procedură penală privind pe AZ
      (Cauza C-454/20)
      (2020/C 433/32)
      Limba de procedură: bulgara

         Instanța de trimitere

      Lukovit District Court

         Partea din procedura principală

      AZ

         Întrebările preliminare

                  1)

                  Principiul legalității incriminării și a pedepsei se opune unei reglementări naționale care prevede, în același timp, răspunderea administrativă și răspunderea penală pentru aceeași faptă, și anume conducerea unui autovehicul neînmatriculat în mod legal, fără să existe criterii care să permită o calificare obiectivă a pericolului social?

                  2)

                  În cazul în care Curtea de Justiție a Uniunii Europene răspunde negativ la prima întrebare, care sunt atribuțiile instanței naționale pentru a asigura o aplicare eficientă a principiilor juridice fundamentale ale Uniunii Europene?

                  3)

                  Posibilitatea de natură procedurală a instanței de a achita o persoană acuzată de săvârșirea unei infracțiuni, atunci când aceasta îi aplică o sancțiune administrativă, constituie o garanție suficientă împotriva unei aplicări arbitrare a legii?

                  4)

                  Sancționarea cu o pedeapsă privativă de libertate de până la un an pentru infracțiunea de conducere a unui autovehicul neînmatriculat în mod legal este proporțională în sensul articolului 49 alineatul (3) din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene?


title: Cauza C-464/20 P: Recurs introdus la 26 septembrie 2020 de KF împotriva Ordonanței Tribunalului (Camera a șaptea) din 10 iulie 2020 în cauza T-619/19, KF/SATCEN

text:
               14.12.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 433/29

      Recurs introdus la 26 septembrie 2020 de KF împotriva Ordonanței Tribunalului (Camera a șaptea) din 10 iulie 2020 în cauza T-619/19, KF/SATCEN
      (Cauza C-464/20 P)
      (2020/C 433/37)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Recurentă: KF (reprezentant: A. Kunst, avocat)

         Cealaltă parte din procedură: Centrul Satelitar al Uniunii Europene (SATCEN)

         Concluziile recurentei

      Recurenta solicită Curții:

                  —

                  anularea ordonanței atacate (primul capăt de cerere);

                  —

                  admiterea acțiunii, cu excepția celui de al patrulea capăt de cerere (al doilea capăt de cerere); și, în consecință

                  —

                  anularea deciziei din 3 iulie 2019 a directorului SATCEN privind redeschiderea anchetei administrative și a deciziei directorului prin care a fost confirmată decizia respectivă ca urmare a unei reclamații interne;

                  —

                  obligarea SATCEN la plata către recurentă a unei despăgubiri echitabile, ca urmare a Hotărârii Tribunalului în cauza T-286/15, KF/SATCEN („hotărârea care trebuie executată”), singura posibilitate pentru a opri nelegalitățile în această privință, pentru a restabili situația juridică a recurentei, pentru executarea hotărârii;

                  —

                  obligarea SATCEN la despăgubirea recurentei pentru prejudiciul material și moral suferit ca urmare a redeschiderii anchetei administrative, evaluat în mod provizoriu, ex aequo et bono, la 30 000 de euro;

                  —

                  în subsidiar, trimiterea cauzei spre rejudecare la Tribunal;

                  —

                  obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată efectuate în acțiunea în primă instanță și în recurs.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea recursului, recurenta se întemeiază pe trei motive.

                  1.

                  Primul motiv, întemeiat pe o încălcare a articolului 266 TFUE și a dreptului recurentei la respectarea deplină a hotărârii care trebuie executată, întrucât Tribunalul a săvârșit o eroare de drept susținând că decizia de redeschidere a anchetei administrative era un act pregătitor care nu afecta în mod negativ interesele lui KF.
                  Aceasta a fost o decizie de a nu executa în mod corespunzător o hotărâre în temeiul articolului 266 TFUE, luând de asemenea în considerare împrejurările specifice ale cazului lui KF și, prin urmare, i-a afectat interesele acesteia în mod direct și imediat.
                  Tribunalul a săvârșit o eroare de drept întrucât nu a luat în considerare împrejurările specifice ale cazului lui KF, inclusiv nelegalitățile ireversibile din ancheta administrativă inițială.
                  Tribunalul a săvârșit o eroare de drept întrucât nu a recunoscut că:

                              —

                              SATCEN nu are capacitatea din punct de vedere obiectiv de a opri nelegalitățile prin redeschiderea anchetei administrative, având de asemenea în vedere modalitatea în care au fost influențați în mod nejustificat martorii în ancheta administrativă inițială și atacurile grave la buna reputație și la reputația profesională ale lui KF, astfel cum au fost constatate în hotărârea care trebuie executată;

                              —

                              nu pot fi asigurate garanțiile unei proceduri echitabile și

                              —

                              există o încălcare a principiului termenului rezonabil.

                  2.

                  Al doilea motiv, întemeiat pe o încălcare a articolului 266 TFUE și a principiului protecției încrederii legitime, întrucât Tribunalul a săvârșit o eroare de drept neluând în considerare și nestatuând faptul că:

                              —

                              discreția în executarea corespunzătoare a hotărârilor poate fi redusă, ca în cazul lui KF, la o singură măsură posibilă, reprezentată de despăgubirea acesteia în mod echitabil pentru nelegalitățile a căror existență a fost constatată în hotărârea care trebuie executată;

                              —

                              orice decizie finală care ar concluziona întregul proces și orice decizie care ar pregăti terenul pentru aceasta ar crea în mod necesar și obligatoriu aceeași nelegalitate precum cea identificată în hotărârea care trebuie executată;

                              —

                              respectarea hotărârii întâmpină dificultăți speciale;

                              —

                              KF a avut așteptări legitime să fie despăgubită în mod echitabil;

                              —

                              plata unei despăgubiri echitabile este singura cale de a opri nelegalitățile a căror existență a fost constatată.

                  3.

                  Al treilea motiv, întemeiat pe o încălcare a articolelor 268 și 340 alineatul (2) TFUE, întrucât Tribunalul a săvârșit o eroare de drept susținând că acțiunea în despăgubire pentru răspunderea extracontractuală cu privire la decizia de redeschidere a anchetei administrative este inadmisibilă. KF a introdus o acțiune, care este admisibilă, prin urmare acțiunea în despăgubire aflată în legătură cu aceasta este admisibilă.


title: Cauza C-489/20: Cerere de decizie preliminară introdusă de Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Letonia) la 2 octombrie 2020 – UB/Kauno teritorinė muitinė

text:
               14.12.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 433/34

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Letonia) la 2 octombrie 2020 – UB/Kauno teritorinė muitinė
      (Cauza C-489/20)
      (2020/C 433/43)
      Limba de procedură: lituaniana

         Instanța de trimitere

      Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas

         Părțile din procedura principală

         Recurent: UB

         Intimată: Kauno teritorinė muitinė

         Întrebările preliminare

                  1.

                  Articolul 124 alineatul (1) litera (e) din Regulamentul (UE) nr. 952/2013 (1) al Parlamentului European și al Consiliului din 9 octombrie 2013 de instituire a Codului vamal al Uniunii trebuie interpretat în sensul că o datorie vamală se stinge în cazul în care, într-o situație precum cea din speță, mărfurile de contrabandă sunt reținute și ulterior confiscate după ce au fost deja introduse ilegal (eliberate spre consum) pe teritoriul vamal al Uniunii?

                  2.

                  În cazul unui răspuns afirmativ la prima întrebare, articolul 2 litera (b) și articolul 7 (1) din Directiva 2008/118/CE (2) a Consiliului din 16 decembrie 2008 privind regimul general al accizelor și de abrogare a Directivei 92/12/CEE, precum și articolul 2 alineatul (1) litera (d) și articolul 70 din Directiva 2006/112/CE (3) a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată trebuie interpretate în sensul că obligația de plată a accizelor și/sau a TVA-ului nu se stinge în cazul în care, precum în speță, mărfurile de contrabandă sunt reținute și ulterior confiscate după ce au fost deja introduse ilegal (eliberate spre consum) pe teritoriul vamal al Uniunii, chiar dacă datoria vamală s-a stins din motivul prevăzut la articolul 124 alineatul (1) litera (e) din Regulamentul (UE) nr. 952/2013?

         (1)  JO 2013, L 269, p. 1

         (2)  JO 2009, L 9, p. 12

         (3)  JO 2006, L 347, p. 1


title: Cauza C-497/20: Cerere de decizie preliminară introdusă de Corte suprema di cassazione (Italia) la 30 septembrie 2020 – Randstad Italia SpA/Umana SpA și alții

text:
               14.12.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 433/36

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Corte suprema di cassazione (Italia) la 30 septembrie 2020 – Randstad Italia SpA/Umana SpA și alții
      (Cauza C-497/20)
      (2020/C 433/45)
      Limba de procedură: italiana

         Instanța de trimitere

      Corte suprema di cassazione

         Părțile din procedura principală

         Recurentă: Randstad Italia SpA

         Intimate: Umana SpA, Azienda USL Valle d’Aosta, IN. VA SpA, Synergie Italia agenzia per il lavoro SpA

         Întrebările preliminare

                  1)

                  Articolul 4 alineatul (3) și articolul 19 alineatul (1) TUE, articolul 2 alineatele (1) și (2) și articolul 267 TFUE, interpretate inclusiv în lumina articolului 47 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, se opun unei practici de interpretare precum cea referitoare la articolul 111 al optulea paragraf din Constituție, la articolul 360 primul paragraf punctul 1 și la articolul 362 primul paragraf din Codul de procedură civilă și la articolul 110 din Codul de procedură administrativă – în măsura în care aceste dispoziții prevăd că hotărârile pronunțate de Consiglio di Stato [Consiliul de Stat] pot fi atacate cu recurs pentru „motive întemeiate pe un conflict de competență” –, astfel cum reiese din hotărârea Corte costituzionale [Curtea Constituțională] nr. 6/2018 și din jurisprudența națională ulterioară care a modificat orientarea anterioară și potrivit căreia calea de atac a recursului, sub aspectul așa-numitei „necompetențe jurisdicționale”, nu poate fi utilizată pentru atacarea hotărârilor Consiglio di Stato [Consiliul de Stat] prin care se face aplicarea unor practici de interpretare elaborate pe plan național și care sunt contrare unor hotărâri ale Curții de Justiție, în domenii reglementate de dreptul Uniunii Europene (în speță, în materia atribuirii contractelor de achiziții publice) în care statele membre au renunțat la exercitarea puterii lor suverane într-un sens care să fie incompatibil cu acest drept, având ca efect determinarea consolidării încălcărilor dreptului comunitar care ar putea fi corectate prin intermediul căii de atac menționate anterior și afectarea aplicării uniforme a dreptului Uniunii și a protecției jurisdicționale efective a drepturilor subiective cu relevanță comunitară, contrar cerinței ca dreptul Uniunii să fie aplicat pe deplin și rapid de fiecare instanță, în mod obligatoriu conform cu interpretarea corectă a acestuia dată de Curtea de Justiție, ținând seama de limitele „autonomiei procedurale” a statelor membre în ceea ce privește configurarea instituțiilor procedurale?

                  2)

                  Articolul 4 alineatul (3) și articolul 19 alineatul (1) TUE și articolul 267 TFUE, interpretate inclusiv în lumina articolului 47 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, se opun interpretării și aplicării articolului 111 al optulea paragraf din Constituție, ale articolului 360 primul paragraf punctul 1 și ale articolului 362 primul paragraf din Codul de procedură civilă și ale articolului 110 din Codul de procedură administrativă, astfel cum acestea reies din practica jurisprudențială națională potrivit căreia recursul în fața Secțiilor Unite pentru „motive întemeiate pe un conflict de competență”, sub aspectul așa-numitei „necompetențe jurisdicționale”, nu poate fi introdus drept cale de atac împotriva hotărârilor Consiglio di Stato [Consiliul de Stat] prin care, în soluționarea unor litigii având ca obiect chestiuni privind aplicarea dreptului Uniunii, se omite în mod nemotivat efectuarea trimiterii preliminare la Curtea de Justiție, în situația în care nu sunt îndeplinite condițiile de strictă interpretare, indicate în mod exhaustiv de aceasta (începând cu Hotărârea din 6 octombrie 1982, Cilfit, 238/81), care exonerează instanța națională de obligația menționată anterior, contrar principiului potrivit căruia sunt incompatibile cu dreptul Uniunii reglementările sau practicile procedurale naționale, chiar având caracter legislativ sau constituțional, care prevăd privarea, fie și temporară, a instanței naționale (de ultim grad, dar nu numai) de libertatea de a efectua trimiterea preliminară, având ca efect uzurparea competenței exclusive a Curții de Justiție în ceea ce privește interpretarea corectă și cu caracter obligatoriu a dreptului comunitar, determinarea imposibilității de remediere (și favorizarea consolidării) a unei eventuale neconformități a dreptului aplicat de instanța națională cu dreptul Uniunii și afectarea aplicării uniforme a protecției jurisdicționale efective a drepturilor subiective care decurg din dreptul Uniunii?

                  3)

                  Principiile enunțate de Curtea de Justiție în Hotărârea din 5 septembrie 2019, Lombardi, C-333/18, în Hotărârea din 5 aprilie 2016, Puligienica, C-689/13, și în Hotărârea din 4 iulie 2013, Fastweb, C-100/12, în ceea ce privește articolul 1 alineatele (1) și (3) și articolul 2 alineatul (1) din Directiva 89/665/CEE (1), modificată prin Directiva 2007/66/CE (2), sunt aplicabile în situația de fapt care face obiectul litigiului principal, în care, în măsura în care întreprinderea concurentă contestă excluderea dintr-o procedură de cerere de ofertă și atribuirea contractului unei alte întreprinderi, Consiglio di Stato [Consiliul de Stat] examinează pe fond numai motivul acțiunii prin intermediul căruia întreprinderea exclusă contestă punctajul inferior „pragului de excludere” acordat ofertei sale tehnice și, examinând cu prioritate acțiunile incidente formulate de autoritatea contractantă și de întreprinderea declarată câștigătoare, le admite, declarând inadmisibile celelalte motive ale acțiunii principale (pe care omite să le examineze pe fond), prin intermediul cărora se contestă rezultatul procedurii de cerere de ofertă pentru alte motive (caracterul imprecis al criteriilor de evaluare a ofertelor prevăzute în caietul de sarcini, lipsa motivării voturilor acordate și nelegalitatea desemnării și a compunerii comisiei de atribuire), în aplicarea unei practici jurisprudențiale naționale potrivit căreia întreprinderea care a fost exclusă dintr-o procedură de cerere de ofertă nu ar avea calitate procesuală pentru a formula critici în scopul de a contesta atribuirea contractului în favoarea întreprinderii concurente, nici chiar prin invocarea lipsei validității procedurii de cerere de ofertă, fiind necesar să se evalueze dacă este compatibil cu dreptul Uniunii efectul de împiedicare a întreprinderii să își exercite dreptul de a sesiza instanța cu fiecare motiv de contestare a rezultatului procedurii de cerere de ofertă, într-o situație în care excluderea sa nu a fost constatată în mod definitiv și în care fiecare concurent poate invoca un interes legitim analog privind excluderea ofertei celorlalți, ceea ce poate conduce la constatarea imposibilității autorității contractante de a proceda la selecția unei oferte legale și la inițierea unei noi proceduri de atribuire, la care fiecare dintre ofertanți ar putea să participe?

         (1)  Directiva 89/665/CEE a Consiliului din 21 decembrie 1989 privind coordonarea actelor cu putere de lege și a actelor administrative privind aplicarea procedurilor care vizează căile de atac față de atribuirea contractelor de achiziții publice de produse și a contractelor publice de lucrări (JO 1989, L 395, p. 33, Ediție specială, 06/vol. 1, p. 237).

         (2)  Directiva 2007/66/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 11 decembrie 2007 de modificare a Directivelor 89/665/CEE și 92/13/CEE ale Consiliului în ceea ce privește ameliorarea eficacității căilor de atac în materie de atribuire a contractelor de achiziții publice (JO 2007, L 335, p. 31).


title: Cauza C-508/20: Cerere de decizie preliminară introdusă de Landesverwaltungsgerichts Steiermark (Austria) la 9 octombrie 2020 – RM/Landespolizeidirektion Steiermark

text:
               14.12.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 433/38

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Landesverwaltungsgerichts Steiermark (Austria) la 9 octombrie 2020 – RM/Landespolizeidirektion Steiermark
      (Cauza C-508/20)
      (2020/C 433/47)
      Limba de procedură: germana

         Instanța de trimitere

      Landesverwaltungsgericht Steiermark

         Părțile din procedura principală

         Recurent: RM

         Autoritate pârâtă: Landespolizeidirektion Steiermark

                  1)

                  În cadrul unei proceduri contravenționale care are ca obiect protecția unui regim de monopol, instanța națională trebuie să examineze în lumina liberei prestări a serviciilor norma privind sancțiunea contravențională pe care trebuie să o aplice, atunci când anterior a examinat deja regimul de monopol în conformitate cu indicațiile Curții de Justiție a Uniunii Europene, iar din această examinare a rezultat că regimul de monopol este justificat?

                  2)

                  În cazul unui răspuns afirmativ la prima întrebare:

                              2) (a)

                              Articolul 56 TFUE trebuie interpretat în sensul că se opune unei reglementări naționale care prevede în mod obligatoriu, pentru punerea la dispoziție în scop comercial a unor jocuri interzise în temeiul Legii privind jocurile de noroc, aplicarea unei amenzi pentru fiecare automat de jocuri de noroc, fără un plafon absolut al cuantumului total al amenzilor aplicate?

                              2) (b)

                              Articolul 56 TFUE trebuie interpretat în sensul că se opune unei reglementări naționale care prevede în mod obligatoriu, pentru punerea la dispoziție în scop comercial a unor jocuri interzise în temeiul Legii privind jocurile de noroc, aplicarea unei amenzi minime în cuantum de 6 000 de euro pentru fiecare automat de jocuri de noroc?

                              2) (c)

                              Articolul 56 TFUE trebuie interpretat în sensul că se opune unei reglementări naționale care prevede, pentru punerea la dispoziție în scop comercial a unor jocuri interzise în temeiul Legii privind jocurile de noroc, aplicarea unei sancțiuni privative de libertate alternative pentru fiecare automat de jocuri de noroc fără un plafon absolut al duratei totale a sancțiunilor privative de libertate alternative aplicate?

                              2) (d)

                              Articolul 56 TFUE trebuie interpretat în sensul că se opune unei reglementări naționale care prevede, în cazul aplicării unei sancțiuni pentru punerea la dispoziție în scop comercial a unor jocuri interzise în temeiul Legii privind jocurile de noroc, plata unei contribuții la cheltuielile aferente procedurii contravenționale în cuantum de 10 % din amenzile aplicate?

                  3)

                  În cazul unui răspuns negativ la prima întrebare:

                              3) (a)

                              Articolul 49 alineatul (3) din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene (denumită în continuare „carta”) (1) trebuie interpretat în sensul că se opune unei reglementări naționale care prevede în mod obligatoriu, pentru punerea la dispoziție în scop comercial a unor jocuri interzise în temeiul Legii privind jocurile de noroc, aplicarea unei amenzi pentru fiecare automat de jocuri de noroc, fără o limită maximă absolută a cuantumului total al amenzilor aplicate?

                              3) (b)

                              Articolul 49 alineatul (3) din cartă trebuie interpretat în sensul că se opune unei reglementări naționale care prevede în mod obligatoriu, pentru punerea la dispoziție în scop comercial a unor jocuri interzise în temeiul Legii privind jocurile de noroc, aplicarea unei sancțiuni minime în cuantum de 6 000 de euro pentru fiecare automat de jocuri de noroc?

                              3) (c)

                              Articolul 49 alineatul (3) din cartă trebuie interpretat în sensul că se opune unei reglementări naționale care prevede, pentru punerea la dispoziție în scop comercial a unor jocuri interzise în temeiul Legii privind jocurile de noroc, aplicarea unei sancțiuni privative de libertate alternative pentru fiecare automat de jocuri de noroc fără un plafon absolut al duratei totale a sancțiunilor privative de libertate alternative aplicate?

                              3) (d)

                              Articolul 49 alineatul (3) din cartă trebuie interpretat în sensul că se opune unei reglementări naționale care prevede, în cazul aplicării unei sancțiuni pentru punerea la dispoziție în scop comercial a unor jocuri interzise în temeiul Legii privind jocurile de noroc, plata unei contribuții la cheltuielile aferente procedurii contravenționale în cuantum de 10 % din amenzile aplicate?

         (1)  JO 2010, C 83, p. 389.


title: Cauza T-587/20: Acțiune introdusă la 24 septembrie 2020 – MO/Consiliul

text:
               14.12.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 433/55

      Acțiune introdusă la 24 septembrie 2020 – MO/Consiliul
      (Cauza T-587/20)
      (2020/C 433/70)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamantă: MO (reprezentant: A. Guillerme, avocat)

         Pârât: Consiliul Uniunii Europene

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei AIPN din 19 noiembrie 2019 privind schimbarea repartizării MO la unitatea de traducere de limbă română;

                  —

                  anularea raportului de evaluare 2019 al reclamantei;

                  —

                  constatarea comportamentului nelegal al administrației împotriva sa începând cu anul 2016 și obligarea pârâtei la plata sumei de 277 371,36 euro pentru prejudiciul suferit;

                  —

                  obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamanta invocă trei motive.

                  1.

                  Primul motiv, în ceea ce privește anularea deciziei privind schimbarea repartizării sale la unitatea de traducere de limbă română, întemeiat pe încălcarea dreptului de solicitudine. Acest motiv se împarte în două aspecte.

                              —

                              Primul aspect, întemeiat pe faptul că decizia de schimbare a repartizării nu ar respecta nici interesul serviciului, nici interesul reclamantei și nici principiul echivalenței posturilor;

                              —

                              Al doilea aspect, întemeiat pe nerespectarea dreptului de a fi ascultată înainte de adoptarea deciziei de schimbare a repartizării.

                  2.

                  Al doilea motiv, în ceea ce privește anularea deciziei privind schimbarea repartizării sale la unitatea de traducere de limbă română, întemeiat pe încălcarea dreptului de a fi ascultat. Acest motiv se împarte în două aspecte.

                              —

                              Primul aspect, întemeiat pe încălcarea dreptului de a fi ascultat în prealabil, întrucât nu a comunicat reclamantei elemente care să îi permită să se apere în mod util;

                              —

                              Al doilea aspect, întemeiat pe erori de fapt și pe o eroare vădită de apreciere care ar afecta raportul de evaluare 2019 al reclamantei.

                  3.

                  Al treilea motiv, în ceea ce privește repararea prejudiciului evaluat, sub rezerva sporirii sau a diminuării în cursul procedurii, la 277 371,36 euro, întemeiat pe comportamentul și deciziile nelegale ale Consiliului. Acest motiv se împarte în cinci aspecte.

                              —

                              Primul aspect, întemeiat pe nelegalitatea comportamentului administrației în cursul anchetei administrative și ulterior acesteia, cu privire la fapte de hărțuire la adresa reclamantei;

                              —

                              Al doilea aspect, întemeiat pe nelegalitatea deciziei de schimbare a repartizării aflate la originea prejudiciului a cărui reparare este solicitată de reclamantă;

                              —

                              Al treilea aspect, întemeiat pe neatestarea reclamantei cu ocazia reformei statutare din 2014;

                              —

                              Al patrulea aspect, întemeiat pe încălcarea securității datelor medicale ale reclamantei;

                              —

                              Al cincilea aspect, întemeiat pe nelegalitatea exercițiului de evaluare 2019.


title: Cauza T-649/20: Acțiune introdusă la 27 octombrie 2020 – Impresa comune Clean Sky 2/NG

text:
               14.12.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 433/65

      Acțiune introdusă la 27 octombrie 2020 – Impresa comune Clean Sky 2/NG
      (Cauza T-649/20)
      (2020/C 433/80)
      Limba de procedură: italiana

         Părțile

         Reclamantă: Întreprinderea comună Clean Sky 2 (reprezentanți: M. Velardo, avocat și B. Mastantuono, agent)

         Pârâtă: NG

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  Obligarea pârâtei la plata către întreprinderea comună Clean Sky 2 a sumei de 168 062,23 euro în temeiul acordului de grant nr. 632420 „FIMAC, FAST impact cross-analysis methodology for Composite leading edge Structures”, în cadrul celui de al șaptelea program-cadru al Uniunii Europene, majorată cu dobânda de 3,5 % aplicată de Banca Centrală Europeană principalelor operațiuni de refinanțare, începând cu 13 iulie 2019 până la data plății efective.

                  —

                  Obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată aferente prezentei acțiuni.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamanta invocă următorul motiv:
      Pârâta nu și-ar fi îndeplinit obligațiile contractuale, prin nerambursarea sumei corespunzătoare cheltuielilor cu personalul, considerate neeligibile pentru finanțare. În consecință, reclamanta a emis, la 12 iulie 2019, o notă de debit corespunzătoare sumei de 168 062,23 euro, plătită deja societății Alpha Consulting Service Srl, care a fost radiată din registrul comerțului. Astfel, potrivit dreptului italian, pârâta ar fi răspunzătoare de încălcarea obligațiilor contractuale ale societății Alpha Consulting Service Srl, întrucât îndeplinea rolul de asociat și de lichidator, precum și de reprezentant al societății Alpha Consulting Service Srl, care a fost radiată din registrul comerțului. Obiecțiile societății în urma emiterii notei de debit ar fi generice, incomplete și nesusținute de probe, fiind, așadar, total nefondate. În consecință, reclamanta are dreptul de a solicita recuperarea și rambursarea sumei plătite, majorată cu dobânzile de întârziere.


title: Cauza T-621/20: Acțiune introdusă la 3 octombrie 2020 – EMCS/EASO

text:
               21.12.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 443/21

      Acțiune introdusă la 3 octombrie 2020 – EMCS/EASO
      (Cauza T-621/20)
      (2020/C 443/25)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: EMCS ltd. (Msida, Malta) (reprezentanți: P. Kuypers și N. Groot, avocați)

         Pârâtă: Biroul European de Sprijin pentru Azil (EASO)

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea Deciziei EASO din 23 iulie 2020, cu titlul „Procedura de achiziții EASO/2020/789 pentru punerea la dispoziție de lucrători interimari pentru EASO în Malta” din procedura de achiziții reglementată de Regulamentul (UE, Euratom) 2018/1046 (1), în măsura în care a fost respinsă oferta reclamantei în cadrul procedurii de cerere de ofertă EASO/2020/789; şi/sau,

                  —

                  anularea actului/actelor prin care EASO a permis sau permite unei alte părți decât reclamanta să stabilească un contract-cadru după procedura de cerere de ofertă EASO/2020/789;

                  —

                  obligarea EASO la plata unei despăgubiri pentru prejudiciul suferit de reclamantă prin faptul că EASO a împiedicat-o să execute contractul-cadru şi

                  —

                  obligarea EASO la plata cheltuielilor de judecată

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamanta invocă patru motive.

                  1.

                  Primul motiv întemeiat pe faptul că EASO a încălcat principiile egalității de tratament şi transparenței, întrucât documentele cererii de ofertă nu erau suficient de clare, de precise şi de neechivoce şi EASO putea şi trebuia să le fi clarificat. Deși reclamanta a cerut în mai multe rânduri clarificări, EASO a preferat să nu clarifice documentele respective. Prin urmare, EASO în mod voit a permis o încălcare continuă a principiului transparenței.

                  2.

                  Al doilea motiv întemeiat pe faptul că EASO însăși a recalculat în mod nelegal oferta financiară depusă de reclamantă, cu încălcarea propriilor specificații ale caietului de sarcini şi jurisprudența atât a Tribunalului, cât şi a Curții Europene de Justiţie. Ulterior, EASO şi-a întemeiat evaluarea ofertei depuse de reclamantă pe cuantumul modificat. Prin urmare, EASO a acționat împotriva principiilor egalității de tratament şi transparenței. Ca urmare, EASO nu ar fi putut lua decizia de atribuire.

                  3.

                  Al treilea motiv întemeiat pe faptul că EASO a încălcat articolul 170 alineatul (3) din Regulamentul 2018/1046 prin faptul că nu a indicat avantajele relative ale ofertei depuse de consorțiu comparativ cu oferta reclamantei, chiar după ce reclamanta a solicitat EASO în mod expres să facă acest lucru. EASO nu a dezvăluit de ce oferta depusă de consorțiu a întrunit un scor mai mare decât oferta depusă de reclamantă astfel încât aceasta din urmă nu a putut să identifice punctele tari şi cele slabe ale ofertei sale în raport cu cea depusă de consorțiu.

                  4.

                  Al patrulea motiv întemeiat pe faptul că, în ceea ce privește cererea în despăgubire, reclamanta a suferit un prejudiciu determinat de pierderea unui câștig rezultând din pierderea oportunității de a încheia contractul–cadru.

         (1)  Regulamentul (UE, Euratom) 2018/1046 al Parlamentului European şi al Consiliului din 18 iulie privind normele financiare aplicabile bugetului general al Uniunii, de modificare a Regulamentelor (UE) nr. 1296/2013, (UE) nr. 1301/2013, (UE) nr. 1303/2013, (UE) nr. 1304/2013, (UE) nr. 1309/2013, (UE) nr. 1316/2013, (UE) nr. 223/2014, (UE) nr. 283/2014 și a Deciziei nr. 541/2014/UE și de abrogare a Regulamentului (UE, Euratom) nr. 966/2012 (JO 2018, L 193, p. 1).


title: Cauza C-460/20: Cerere de decizie preliminară introdusă de Bundesgerichtshof (Germania) la 24 septembrie 2020 – TU, RE/Google LLC

text:
               21.12.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 443/11

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Bundesgerichtshof (Germania) la 24 septembrie 2020 – TU, RE/Google LLC
      (Cauza C-460/20)
      (2020/C 443/12)
      Limba de procedură: germana

         Instanța de trimitere

      Bundesgerichtshof

         Părțile din procedura principală

         Recurenți: TU, RE

         Intimată: Google LLC

         Întrebările preliminare

                  1)

                  La evaluarea comparativă a drepturilor și intereselor opuse care decurg din articolele 7, 8, 11 și 16 din [Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene], care trebuie efectuată, în temeiul articolului 17 alineatul (3) litera (a) din Regulamentul (UE) 2016/679 (1), în cadrul examinării unei cereri de înlăturare din lista de rezultate formulate împotriva responsabilului unui serviciu de căutare pe internet atunci când linkul a cărui dezindexare se cere face trimitere la un conținut care cuprinde expunerea unor fapte și judecăți de valoare bazate pe susțineri factuale al căror adevăr este contestat de persoana vizată și a cărui legitimitate există sau nu în funcție de veridicitatea sau nu a susținerilor factuale din cuprinsul acestuia, este compatibil cu dreptul persoanei vizate la respectarea vieții sale private (articolul 7 din cartă) și la protecția datelor cu caracter personal care o privesc (articolul 8 din cartă) faptul de a se ține seama în mod decisiv deopotrivă de aspectul dacă persoana vizată ar putea, în mod rezonabil – de exemplu, printr-o ordonanță președințială – să obțină protecție juridică împotriva furnizorului de conținut și, astfel, ar putea clarifica, cel puțin provizoriu, problema adevărului conținutului afișat de responsabilul motorului de căutare?

                  2)

                  În cadrul evaluării comparative a drepturilor și intereselor contradictorii care decurg din articolele 7, 8, 11 și 16 din cartă, care trebuie efectuată în conformitate cu articolul 12 litera (b) și cu articolul 14 alineatul (1) litera (a) din Directiva 95/46/CE (2) sau cu articolul 17 alineatul (3) litera (a) din Regulamentul general privind protecția datelor, în cazul unei cereri de dezindexare formulate împotriva responsabilului unui motor de căutare, care, la introducerea unui nume, caută fotografii de persoane fizice inserate pe internet de terți în legătură cu numele persoanei și afișează fotografiile găsite de el în lista sa de rezultate ca imagini de previzualizare („thumbnails”), trebuie să se țină seama în mod decisiv de contextul publicării inițiale a terțului și atunci când site-ului internet al terțului, la afișarea imaginilor de previzualizare de către motorul de căutare, deși accesibil prin intermediul unui link, nu este identificat în mod concret, iar contextul astfel rezultat nu este afișat concomitent de serviciul de căutare pe internet?

         (1)  Regulamentul (UE) 2016/679 al Parlamentului European și al Consiliului din 27 aprilie 2016 privind protecția persoanelor fizice în ceea ce privește prelucrarea datelor cu caracter personal și privind libera circulație a acestor date și de abrogare a Directivei 95/46/CE (Regulamentul general privind protecția datelor) (JO 2016, L 119, p. 1).

         (2)  Directiva 95/46/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 24 octombrie 1995 privind protecția persoanelor fizice în ceea ce privește prelucrarea datelor cu caracter personal și libera circulație a acestor date (JO 1995, L 281, p. 31, Ediție specială, 13/vol. 17, p. 10).


title: Cauza C-524/20: Cerere de decizie preliminară introdusă de Městský soud v Praze (Republica Cehă) la 20 octombrie 2020 – VÍTKOVICE STEEL și alții/Ministerstvo životního prostředí

text:
               21.12.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 443/15

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Městský soud v Praze (Republica Cehă) la 20 octombrie 2020 – VÍTKOVICE STEEL și alții/Ministerstvo životního prostředí
      (Cauza C-524/20)
      (2020/C 443/16)
      Limba de procedură: ceha

         Instanța de trimitere

      Městský soud v Praze

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: VÍTKOVICE STEEL și alții

         Pârât: Ministerstvo životního prostředí

         Întrebările preliminare

                  1)

                  Articolul 10 alineatul (8) din Decizia 2011/278/UE a Comisiei din 27 aprilie 2011 (1) coroborat cu anexa I la această decizie impune alocarea cu titlu gratuit a unor cote de emisii pentru perioada 2013–2020 unei instalații în care se desfășoară un proces care folosește un convertizor cu oxigen, în care resursa la intrarea procesului este fier lichid saturat cu carbon furnizat dintr-o altă instalație aparținând unui alt operator, dacă, în același timp, se asigură că nu are loc o dublă contabilizare, nici o dublă alocare a cotelor de emisii destinate produsului metal lichid?

                  2)

                  În cazul unui răspuns negativ la prima întrebare – articolul 10 alineatul (8) din Decizia 2011/278/UE a Comisiei din 27 aprilie 2011 coroborat cu anexa I la această decizie nu este valid cu privire la produsul metal lichid din cauza contradicției cu articolul 2 alineatul (1) din Directiva 2003/87/CE a Parlamentului European și a Consiliului coroborat cu anexa I la această directivă, eventual din cauza redactării insuficient de clare?

                  3)

                  În cazul unui răspuns afirmativ la a doua întrebare, având în vedere că temeiul juridic nu mai subzistă, articolul 1 alineatul (1) din Decizia 2013/448/UE a Comisiei din 5 septembrie 2013 (2) este lipsit de validitate și în ceea ce privește instalația cu identificatorul CZ-existing-CZ-52-CZ-0102–05?

                  4)

                  În cazul unui răspuns afirmativ la prima întrebare, articolul 1 alineatul (1) și alineatul (2) al treilea paragraf din Decizia 2013/448/UE a Comisiei din 5 septembrie 2013 în ceea ce privește instalația cu identificatorul CZ-existing-CZ-52-CZ-0102–05 trebuie interpretate în sensul că aceste dispoziții permit alocarea de cote de emisii destinate produsului metal lichid acestei instalații ca urmare a unei noi cereri a Republicii Cehe, dacă se exclud dubla contabilizare și dubla alocare a cotelor de emisii?

                  5)

                  În cazul unui răspuns negativ la a patra întrebare, articolul 1 alineatul (1) din Decizia 2013/448/UE a Comisiei din 5 septembrie 2013, în ceea ce privește instalația cu identificatorul CZ-existing-CZ-52-CZ-0102–05 este lipsit de validitate din cauza contradicției cu articolul 10 alineatul (8) din Decizia 2011/278/UE a Comisiei din 27 aprilie 2011 coroborat cu anexa I la această decizie?

                  6)

                  În cazul unui răspuns afirmativ la a treia, a patra sau a cincea întrebare, cum ar trebui să procedeze în conformitate cu dreptul Uniunii autoritatea din statul membru, care, în mod contrar dreptului Uniunii, nu a alocat cu titlu gratuit cote de emisii operatorului instalației în care se desfășoară un proces care folosește un convertizor cu oxigen, în situația în care instalația respectivă nu mai este exploatată, iar perioada pentru care au fost alocate cotele de emisii s-a încheiat deja?

         (1)  Decizia de stabilire, pentru întreaga Uniune, a normelor tranzitorii privind alocarea armonizată și cu titlu gratuit a cotelor de emisii în temeiul articolului 10a din Directiva 2003/87/CE a Parlamentului European și a Consiliului [notificată cu numărul C(2011) 2772] (JO 2011, L 130, p. 1).

         (2)  Decizia privind măsurile naționale de punere în aplicare pentru alocarea tranzitorie cu titlu gratuit a cotelor de emisii de gaze cu efect de seră în conformitate cu articolul 11 alineatul (3) din Directiva 2003/87/CE a Parlamentului European și a Consiliului [notificată cu numărul C(2013) 5666] (JO 2013, L 240, p. 27).


title: Cauza T-635/20: Acțiune introdusă la 21 octombrie 2020 – Dermavita Company/EUIPO – Allergan Holdings France (JUVÉDERM VYBRANCE)

text:
               21.12.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 443/25

      Acțiune introdusă la 21 octombrie 2020 – Dermavita Company/EUIPO – Allergan Holdings France (JUVÉDERM VYBRANCE)
      (Cauza T-635/20)
      (2020/C 443/29)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Dermavita Company SARL (Beirut, Lebanon) (reprezentant: D. Todorov, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Allergan Holdings France SAS (Courbevoie, Franța)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Titularul mărcii în litigiu: cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

         Marca în litigiu: marca verbală a Uniunii Europene JUVÉDERM VYBRANCE – marca Uniunii Europene nr. 13 541 594

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de declarare a nulității

         Decizia atacată: Decizia Camerei a patra de recurs a EUIPO din 24 august 2020 în cauza R 1014/2020-4

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                  obligarea EUIPO să declare calea de atac admisibilă;

                  —

                  obligarea EUIPO și a celeilalte părți din procedură să își suporte propriile cheltuieli de judecată și la plata cheltuielilor de judecată efectuate de reclamantă în procedura de pe rolul Tribunalului.

         Motivul invocat

                  —

                  încălcarea articolului 101 alineatul (4), a articolelor 104, 106 și 107 din Regulamentul (EU) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.


title: Cauza C-658/19: Hotărârea Curții (Camera a opta) din 25 februarie 2021 – Comisia Europeană/Regatul Spaniei [Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru – Articolul 258 TFUE – Directiva (UE) 2016/680 – Prelucrarea datelor cu caracter personal – Prevenirea, depistarea, investigarea sau urmărirea penală a infracțiunilor – Lipsa transpunerii și a comunicării măsurilor de transpunere – Articolul 260 alineatul (3) TFUE – Cerere de obligare la plata unei sume forfetare și a unei penalități cu titlu cominatoriu]

text:
               19.4.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 138/6

      Hotărârea Curții (Camera a opta) din 25 februarie 2021 – Comisia Europeană/Regatul Spaniei
      (Cauza C-658/19) (1)

      (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru - Articolul 258 TFUE - Directiva (UE) 2016/680 - Prelucrarea datelor cu caracter personal - Prevenirea, depistarea, investigarea sau urmărirea penală a infracțiunilor - Lipsa transpunerii și a comunicării măsurilor de transpunere - Articolul 260 alineatul (3) TFUE - Cerere de obligare la plata unei sume forfetare și a unei penalități cu titlu cominatoriu)
      (2021/C 138/07)
      Limba de procedură: spaniola

         Părțile

         Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: D. Nardi, G. von Rintelen și S. Pardo Quintillán, agenți)

         Pârât: Regatul Spaniei (reprezentant: L. Aguilera Ruiz, agent)

         Intervenientă în susținerea pârâtului: Republica Polonă (reprezentant: B. Majczyna, agent)

         Dispozitivul

                  1)

                  Întrucât nu a adoptat, la expirarea termenului stabilit în avizul motivat, actele cu putere de lege și actele administrative necesare pentru a se conforma Directivei (UE) 2016/680 a Parlamentului European și a Consiliului din 27 aprilie 2016 privind protecția persoanelor fizice referitor la prelucrarea datelor cu caracter personal de către autoritățile competente în scopul prevenirii, depistării, investigării sau urmăririi penale a infracțiunilor sau al executării pedepselor și privind libera circulație a acestor date și de abrogare a Deciziei-cadru 2008/977/JAI a Consiliului și, prin urmare, întrucât nu a comunicat aceste dispoziții Comisiei Europene, Regatul Spaniei nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 63 din această directivă.

                  2)

                  Întrucât, la data examinării faptelor de către Curte, nu a adoptat măsurile necesare pentru a transpune în dreptul său intern dispozițiile Directivei 2016/680 și, prin urmare, nici nu a comunicat Comisiei Europene aceste măsuri, Regatul Spaniei a persistat în neîndeplinirea obligațiilor.

                  3)

                  În cazul în care neîndeplinirea obligațiilor constatată la punctul 1 ar persista la data pronunțării prezentei hotărâri, obligă Regatul Spaniei la plata către Comisia Europeană, de la această dată și până când acest stat membru va fi pus capăt neîndeplinirii obligațiilor constatate, a unei penalități cu titlu cominatoriu zilnice de 89 000 de euro.

                  4)

                  Obligă Regatul Spaniei la plata către Comisia Europeană a unei sume forfetare în cuantum de 15 000 000 de euro.

                  5)

                  Obligă Regatul Spaniei să suporte, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, și pe cele efectuate de Comisia Europeană.

                  6)

                  Republica Polonă suportă propriile cheltuieli de judecată.

         (1)  JO C 357, 21.10.2019.