title: Cauza T-758/14: Acțiune introdusă la 13 noiembrie 2014 – Infineon Technologies/Comisia

text:
               30.3.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 107/28

      Acțiune introdusă la 13 noiembrie 2014 – Infineon Technologies/Comisia
      (Cauza T-758/14)
      (2015/C 107/38)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Infineon Technologies AG (Neubiberg, Germania) (reprezentanți: I. Brinker, U. Soltész, P. Linsmeier, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea Deciziei Comisiei Europene în cauza AT.39574 – Smart Card Chips din 3 septembrie 2014 (notificată reclamantei la 5 septembrie 2014), în special a articolului 1 litera (a), a articolului 2 litera (a) și a articolului 4 al doilea paragraf;

                  —

                  cu titlu subsidiar, dispunerea unei reduceri semnificative a amenzii aplicate Infineon Technologies AG conform articolului 2 litera (a) din decizie și

                  —

                  obligarea Comisiei Europene la plata cheltuielilor de judecată efectuate de reclamantă în prezenta procedură.

         Motivele și principalele argumente

      Prin prezenta acțiune, reclamanta solicită anularea Deciziei Comisiei C(2014) 6250 final din 3 septembrie 2014, dată în cauza AT.39574 – Smart Card Chips (cipuri de memorie pentru carduri inteligente).
      În susținerea acțiunii, reclamanta invocă șase motive.

                  1.

                  Primul motiv, întemeiat pe încălcarea de către Comisie a dreptului reclamantei de a fi ascultată, în special prin neadoptarea unei noi comunicări privind obiecțiunile. Reclamanta susține că:

                              —

                              Comisia nu a prezentat nicio dovadă care să permită reclamantei să identifice comportamentul care i se impută și să se apere în mod corespunzător;

                              —

                              Comisia a încălcat drepturile procedurale ale Infineon administrând elemente de probă esențiale într-o etapă foarte târzie, astfel încât Infineon nu s-a putut apăra printr-un răspuns cuprinzător la comunicarea privind obiecțiunile și a fost privată de ocazia de a combate elementele de probă invocate împotriva sa în cadrul unei ședințe și

                              —

                              unele dintre documentele pe care s-a bazat Comisia nu au fost comunicate Infineon și nu pot fi folosite împotriva sa.

                  2.

                  Al doilea motiv, întemeiat pe încălcarea de către Comisie a principiului bunei administrări și a dreptului la apărare al Infineon, prin aplicarea unei „proceduri accelerate”.

                  3.

                  Al treilea motiv, întemeiat pe faptul că raporturile dintre Infineon și concurenții săi menționați în decizie nu au încălcat articolul 101 alineatul (1) TFUE. Reclamanta susține că:

                              —

                              probele pe care s-a bazat Comisia sunt lipsite de credibilitate și prin urmare nu sunt suficiente pentru a dovedi faptele descrise în decizie dincolo de orice îndoială rezonabilă (in dubio pro reo) și

                              —

                              faptele descrise de către Comisie nu constituie o „restrângere prin obiect”, așa cum a susținut Comisia.

                  4.

                  Al patrulea motiv, întemeiat pe eroarea vădită a Comisiei în aplicarea noțiunii de „încălcare unică și continuă” având în vedere că, în primul rând, Infineon nu era răspunzătoare decât pentru șapte contacte bilaterale (dintr-un total de 41 de contacte), în al doilea rând nu avea cunoștință despre acestea, iar în ultimul rând nu putea nici să prevadă contactele bilaterale dintre ceilalți concurenți.

                  5.

                  Al cincilea motiv, întemeiat pe erorile vădite ale Comisiei în calcularea amenzii, prin omisiunea de a exclude cifra de afaceri rezultată din „valoarea vânzărilor” (baza de calcul a amenzii), care în mod cert nu a fost afectată de încălcare.

                  6.

                  Al șaselea motiv, întemeiat pe încălcarea de către Comisie a propriilor Orientări privind calcularea amenzilor și a principiului proporționalității, în special prin fixarea „coeficientului de gravitate” la același nivel pentru toate părțile.


title: Cauza T-211/10: Acțiune introdusă la 3 mai 2010 — Strålfors Aktiebolag/OAPI — (ID SOLUTIONS)

text:
               17.7.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 195/21

         Acțiune introdusă la 3 mai 2010 — Strålfors Aktiebolag/OAPI — (ID SOLUTIONS)
   (Cauza T-211/10)
   2010/C 195/34
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Strålfors AB (Malmö, Suedia) (reprezentant: M. Nielsen, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Concluziile reclamantei

               —

               Anularea Deciziei Camerei a doua de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 25 ianuarie 2010 în cauza R 1111/2009-2;

               —

               admiterea cererii de înregistrare a mărcii comunitare nr. 8235202 „ID SOLUTIONS” pentru „etichete și cutii din hârtie și carton (nu pentru identificarea persoanelor fizice); articole de legătorie; adezivi pentru papetărie sau menaj, materiale pentru artiști; pensule; mașini de scris și articole de birou (cu excepția mobilierului); material didactic sau pentru învățământ (cu excepția aparatelor); materiale plastice pentru ambalaj (neincluse în alte clase); caractere tipografice; forme de tipar” din clasa 16 și

               —

               obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

      Marca comunitară vizată: Marca verbală „ID SOLUTIONS” pentru produse din clasa 16 — cererea de înregistrare a mărcii comunitare nr. 8235202

      Decizia examinatorului: respinge în parte cererea de înregistrare a mărcii comunitare

      Decizia camerei de recurs: respinge calea de atac și confirmă decizia atacată

      Motivele invocate: reclamanta susține că cererea de înregistrare a mărcii comunitare nr. 8235202 „ID SOLUTIONS” trebuie admisă în ceea ce privește înregistrarea mărcii respective pentru produse din clasa 16 întrucât „ID SOLUTIONS” are un caracter distinctiv pentru aceste produse și așadar îndeplinește cerințele prevăzute de articolul 4 din Regulamentul nr. 207/2009 al Consiliului.


title: Cauza T-472/08: Hotărârea Tribunalului din 3 septembrie 2010 — Companhia Muller de Bebidas/OAPI — Missiato Industria e Comercio (61 A NOSSA ALEGRIA) [ „Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare figurative 61 A NOSSA ALEGRIA — Marca națională verbală anterioară CACHAÇA 51 și mărcile naționale figurative anterioare Cachaça 51 și Pirassununga 51 — Motiv relativ de refuz — Risc de confuzie — Similitudinea semnelor — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 [devenit articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009]” ]

text:
               23.10.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 288/36

      Hotărârea Tribunalului din 3 septembrie 2010 — Companhia Muller de Bebidas/OAPI — Missiato Industria e Comercio (61 A NOSSA ALEGRIA)
      (Cauza T-472/08) (1)

      (Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare figurative 61 A NOSSA ALEGRIA - Marca națională verbală anterioară CACHAÇA 51 și mărcile naționale figurative anterioare Cachaça 51 și Pirassununga 51 - Motiv relativ de refuz - Risc de confuzie - Similitudinea semnelor - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 [devenit articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009])
      (2010/C 288/68)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Companhia Muller de Bebidas (reprezentanți: G. Da Cunha Ferreira și I. Bairrão, avocați)

         Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: A. Folliard-Monguiral, agent)

         Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: Missiato Industria e Comercio Ltda (Santa Rita Do Passa Quatro, Brazilia)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva Deciziei R 1687/2007-1 pronunțate de Camera întâi de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (OAPI) din 4 iulie 2008 privind o procedură de opoziție între Companhia Muller de Bebidas și Missiato Industria e Comercio Ltda.

         Dispozitivul

                  1.

                  Anulează Decizia Camerei întâi de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI) din 4 iulie 2008 (cauza R 1687/2007-1).

                  2.

                  Obligă OAPI la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 6, 10.1.2009.


title: Cauza T-61/15: Hotărârea Tribunalului din 1 martie 2016 – 1&1 Internet/OAPI – Unoe Bank (1e1) [„Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale 1e1 — Marca națională verbală anterioară UNO E și marca națională figurativă anterioară unoe — Motiv relativ de refuz — Risc de confuzie — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009”]

text:
               18.4.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 136/33

         Hotărârea Tribunalului din 1 martie 2016 – 1&1 Internet/OAPI – Unoe Bank (1e1)
   (Cauza T-61/15) (1)

   ([„Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale 1e1 - Marca națională verbală anterioară UNO E și marca națională figurativă anterioară unoe - Motiv relativ de refuz - Risc de confuzie - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009”])
   (2016/C 136/47)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: 1&1 Internet AG (Montabaur, Germania) (reprezentant: G. Klopp, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: L. Rampini, agent)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: Unoe Bank, SA (Madrid, Spania) (reprezentant: N. González-Alberto Rodríguez, avocat)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a cincea de recurs a OAPII din 4 decembrie 2014 (cauza R 101/2014-5) privind o procedură de opoziție între Unoe Bank, SA și 1&1 Internet AG

      Dispozitivul

               1)

               Anulează Decizia Camerei a cincea de recurs a OAPI din 4 decembrie 2014 (cauza R 101/2014-5) privind o procedură de opoziție între Unoe Bank, SA și 1&1 Internet AG.

               2)

               OAPI suportă, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, pe cele efectuate de 1&1 Internet AG.

               3)

               Unoe Bank, SA suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 107, 30.3.2015.


title: Cauza C-102/15: Cerere de decizie preliminară introdusă de Fővárosi Ítélőtábla (Ungaria) la 2 martie 2015 – Gazdasági Versenyhivatal/Siemens Aktiengesellschaft Österreich

text:
               26.5.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 171/19

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Fővárosi Ítélőtábla (Ungaria) la 2 martie 2015 – Gazdasági Versenyhivatal/Siemens Aktiengesellschaft Österreich
   (Cauza C-102/15)
   (2015/C 171/22)
   Limba de procedură: maghiara

      Instanța de trimitere

   Fővárosi Ítélőtábla

      Părțile din procedura principală

      Reclamant: Gazdasági Versenyhivatal

      Pârâtă: Siemens Aktiengesellschaft Österreich

      Întrebarea preliminară

   Se consideră acțiune „în materie cvasidelictuală”, în conformitate cu articolul 5 punctul 3 din Regulamentul (CE) nr. 44/2001 (1) al Consiliului din 22 decembrie 2000 privind competența judiciară, recunoașterea și executarea hotărârilor în materie civilă și comercială, cererea rezultată din rambursarea unei amenzi impuse în cadrul unei proceduri în materie de înțelegeri, plătită de o parte cu sediul social în alt stat membru – căreia i s-a admis rambursarea, declarată ulterior nejustificată – pe care autoritatea de protecție a concurenței o formulează împotriva părții menționate pentru a obține recuperarea dobânzilor prevăzute de reglementare în beneficiul său în caz de rambursare și care au fost plătite de respectiva autoritate?

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 44/2001 al Consiliului din 22 decembrie 2000 privind competența judiciară, recunoașterea și executarea hotărârilor în materie civilă și comercială (JO L 12, p. 1, Ediţie specială, 19/vol. 3, p. 74).


title: Cauza C-204/08: Hotărârea Curții (Camera a patra) din 9 iulie 2009 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Bundesgerichtshof — Germania) — Peter Rehder/Air Baltic Corporation [Regulamentul (CE) nr. 44/2001 — Articolul 5 punctul 1 litera (b) a doua liniuță — Regulamentul (CE) nr. 261/2004 — Articolul 5 alineatul (1) litera (c) și articolul 7 alineatul (1) litera (a) — Convenția de la Montréal — Articolul 33 alineatul (1) — Transporturi aeriene — Cereri de compensații ale pasagerilor împotriva companiilor aeriene în eventualitatea anulării zborurilor — Locul furnizării serviciului — Competența judiciară în cazul unui transport aerian dintr-un stat membru într-un alt stat membru efectuat de o companie aeriană stabilită într-un stat membru terț]

text:
               29.8.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 205/8

         Hotărârea Curții (Camera a patra) din 9 iulie 2009 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Bundesgerichtshof — Germania) — Peter Rehder/Air Baltic Corporation
   (Cauza C-204/08) (1)

   (Regulamentul (CE) nr. 44/2001 - Articolul 5 punctul 1 litera (b) a doua liniuță - Regulamentul (CE) nr. 261/2004 - Articolul 5 alineatul (1) litera (c) și articolul 7 alineatul (1) litera (a) - Convenția de la Montréal - Articolul 33 alineatul (1) - Transporturi aeriene - Cereri de compensații ale pasagerilor împotriva companiilor aeriene în eventualitatea anulării zborurilor - Locul furnizării serviciului - Competența judiciară în cazul unui transport aerian dintr-un stat membru într-un alt stat membru efectuat de o companie aeriană stabilită într-un stat membru terț)
   2009/C 205/13
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Bundesgerichtshof

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamant: Peter Rehder

      Pârâtă: Air Baltic Corporation

      Obiectul

   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Bundesgerichtshof — Interpretarea articolului 5 punctul 1 litera (b) a doua liniuță din Regulamentul (CE) nr. 44/2001 al Consiliului din 22 decembrie 2000 privind competența judiciară, recunoașterea și executarea hotărârilor în materie civilă și comercială (JO L 12, p. 1, Ediție specială 19/vol. 3, p. 74) — Compensație solicitată în temeiul articolului 7 punctul 1 litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 261/2004 de către un pasager care își are reședința într-un stat membru de la un operator de transport aerian cu sediul într-un alt stat membru în urma anulării unui zbor între primul stat membru și un al treilea stat membru — Competența aparține instanțelor din statul membru în care pasagerul își are reședința? — Determinarea „locului dintr-un stat membru în care, în temeiul contractului, au fost sau ar fi trebuit să fie furnizate serviciile”

      Dispozitivul

   Articolul 5 punctul 1 litera (b) a doua liniuță din Regulamentul (CE) nr. 44/2001 al Consiliului din 22 decembrie 2000 privind competența judiciară, recunoașterea și executarea hotărârilor în materie civilă și comercială trebuie interpretat în sensul că, în cazul unui transport aerian de persoane dintr-un stat membru cu destinația într-un alt stat membru, efectuat în temeiul unui contract încheiat cu o singură companie aeriană, care este operatorul de transport efectiv, instanța competentă să judece o cerere de compensații întemeiată pe acest contract de transport și pe Regulamentul (CE) nr. 261/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 11 februarie 2004 de stabilire a unor norme comune în materie de compensare și de asistență a pasagerilor în eventualitatea refuzului la îmbarcare și anulării sau întârzierii prelungite a zborurilor și de abrogare a Regulamentului (CEE) nr. 295/91 este, la alegerea reclamantului, instanța în circumscripția căreia se găsește locul de plecare sau locul de sosire a avionului, astfel cum aceste locuri sunt convenite în contractul respectiv.

      (1)  JO C 197, 2.8.2008.


title: Cauzele conexate T-234/00 R, T-235/00 R și T-283/00 R: Ordonanța președintelui Tribunalului de Primă Instanță din 8 iulie 2008 — Fondazione Opera S. Maria della Carità și alții/Comisia Comunităților Europene ( Măsuri provizorii — Cerere de suspendare a executării — Admisibilitate )

text:
               15.8.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 209/52

         Ordonanța președintelui Tribunalului de Primă Instanță din 8 iulie 2008 — Fondazione Opera S. Maria della Carità și alții/Comisia Comunităților Europene
   (Cauzele conexate T-234/00 R, T-235/00 R și T-283/00 R)
   („Măsuri provizorii - Cerere de suspendare a executării - Admisibilitate’)
   (2008/C 209/92)
   Limba de procedură: italiana
   Părțile

      Reclamante: Fondazione Opera S. Maria della Carità (Veneția, Italia); Codess Sociale Cooperativa sociale Soc. Coop. rl și alții (Veneția, Italia) (reprezentanți: F. G. Gaiulli și I. Gianniotti, avocats), și Metropolitan Srl e Comitato „Venezia Vuole Vivere” (Veneția, Italia) (reprezentant: A. Bianchini, avocat)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: E. Righini și V. Di Bucci, agenți)
   Obiectul
   Cerere de suspendare a executării Deciziei 2000/394/CE a Comisiei din 25 noiembrie 1999 privind măsurile de ajutor în favoarea întreprinderilor stabilite pe teritoriul orașelor Veneția și Chioggia, prevăzute de Legile nr. 30/1997 și nr. 206/1995 privind instituirea reducerilor contribuțiilor sociale (JO L 150, p. 50).
   Dispozitivul

               1)

               Separă cauzele T-234/00 R, T-235/00 R și T-283/00 R, care rămân conexate între ele, de celelalte cauze la care se referă Ordonanța președintelui Tribunalului din 2 iulie 2008.

               2)

               Respinge cererile privind măsurile provizorii.

               3)

               Cererea privind cheltuielile de judecată se soluționează odată cu fondul.


title: Cauza T-219/09: Ordonanța Tribunalului din 18 decembrie 2009 — Balfe și alții/Parlamentul European

text:
               27.2.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 51/48

         Ordonanța Tribunalului din 18 decembrie 2009 — Balfe și alții/Parlamentul European
   (Cauza T-219/09) (1)

   2010/C 51/86

      Limba de procedură: franceza

   Președintele Camerei a doua a dispus radierea parțială a cauzei.

      (1)  JO C 205, 29.8.2009.


title: Cauza T-146/09: Hotărârea Tribunalului din 17 mai 2013 — Parker ITR și Parker-Hannifin/Comisia ( „Concurență — Înțelegeri — Piața europeană a conductelor marine — Decizie prin care se constată o încălcare a articolului 81 CE și a articolului 53 din Acordul privind SEE — Stabilirea prețurilor, împărțirea pieței și schimburi de informații sensibile din punct de vedere comercial — Imputabilitatea comportamentului ilicit — Amenzi — Orientările din 2006 privind calcularea amenzilor — Încredere legitimă — Plafon de 10 % — Circumstanțe atenuante — Cooperare” )

text:
               29.6.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 189/16

         Hotărârea Tribunalului din 17 mai 2013 — Parker ITR și Parker-Hannifin/Comisia
   (Cauza T-146/09) (1)

   (Concurență - Înțelegeri - Piața europeană a conductelor marine - Decizie prin care se constată o încălcare a articolului 81 CE și a articolului 53 din Acordul privind SEE - Stabilirea prețurilor, împărțirea pieței și schimburi de informații sensibile din punct de vedere comercial - Imputabilitatea comportamentului ilicit - Amenzi - Orientările din 2006 privind calcularea amenzilor - Încredere legitimă - Plafon de 10 % - Circumstanțe atenuante - Cooperare)
   2013/C 189/29
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamante: Parker ITR Srl (Veniano, Italia) și Parker-Hannifin Corp. (Mayfield Heights, Ohio, Statele Unite) (reprezentanți: B. Amory, F. Marchini Càmia și F. Amato, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: inițial N. Khan, V. Bottka și S. Noë, ulterior S. Noë și R. Sauer, agenți)

      Obiectul

   Cu titlu principal, o cerere de anulare în parte a Deciziei C(2009) 428 final a Comisiei din 28 ianuarie 2009 privind o procedură de aplicare a articolului 81 [CE] și a articolului 53 din Acordul privind SEE (cazul COMP/39406 — Conducte marine), în măsura în care această decizie privește reclamantele, și, în subsidiar, o cerere de anulare sau de reducere substanțială a amenzii care le-a fost aplicată prin decizia menționată

      Dispozitivul

               1.

               Anulează articolul 1 litera (i) din Decizia C(2009) 428 final a Comisiei din 28 ianuarie 2009 privind o procedură de aplicare a articolului 81 [CE] și a articolului 53 din Acordul privind SEE (cazul COMP/39406 — Conducte marine), în măsura în care Comisia Europeană a constatat că Parker ITR Srl luase parte la încălcare în perioada anterioară datei de 1 ianuarie 2002.

               2.

               Anulează articolul 2 litera (e) din Decizia C(2009) 428 final.

               3.

               Stabilește cuantumul amenzii aplicate Parker ITR la 6 400 000 de euro, sumă la a cărei plată Parker-Hannifin este obligată în solidar în limita a 6 300 000 de euro.

               4.

               Respinge în rest acțiunea.

               5.

               Comisia suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și cheltuielile de judecată efectuate de Parker ITR și de Parker-Hannifin.

      (1)  JO C 141, 20.6.2009.


title: Cauza T-504/10: Acțiune introdusă la 22 octombrie 2010 — Prima TV/Comisia

text:
               18.12.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 346/55

         Acțiune introdusă la 22 octombrie 2010 — Prima TV/Comisia
   (Cauza T-504/10)
   ()
   2010/C 346/107
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Reclamantă: Prima TV SpA (Milano, Italia) (reprezentanți: L. Fossati, avocat, L. Perfetti, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile reclamantei

               —

               Anularea deciziei atacate;

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Decizia atacată în prezenta cauză este aceeași precum în cauza T-501/10, TI Media Broadcasting și TI Media/Comisia.
   În susținerea pretențiilor formulate, reclamanta invocă trei motive.
   Prin intermediul primului motiv, reclamanta solicită anularea deciziei, invocând încălcarea prevederilor legale sub forma unei erori vădite de apreciere, întrucât Comisia a reținut în mod nejustificat că a avut loc o modificare a condițiilor de pe piața italiană a televiziunii cu plată în raport cu anul 2003 într-o asemenea măsură încât a devenit posibilă revizuirea angajamentelor asumate de Newscorp în cazul COMP/M.2876. Toate dovezile arată că, dimpotrivă, condițiile pieței în temeiul cărora angajamentele au fost asumate și acceptate de Comisie în 2003 nu s-au modificat în mod semnificativ și permanent. În special, Sky Italia deține în continuare o poziție dominantă absolută pe piața italiană a televiziunii cu plată.
   Prin intermediul celui de al doilea motiv, reclamanta solicită anularea deciziei, invocând încălcarea prevederilor legale și abuzul de putere, inclusiv ca urmare a unei erori vădite de apreciere și încălcarea principiului proporționalității, întrucât Comisia ar fi modificat angajamentele asumate de Newscorp în cazul COMP/M.2876 în temeiul prezumției incorecte potrivit căreia, întrucât Sky Italia nu urma să participe la următoarea procedură de alocare a frecvențelor digitale terestre, aceasta nu și-ar putea desfășura activitatea în domeniul televiziunii cu acces liber în Italia. În această privință, reclamanta susține că, dimpotrivă, Sky Italia este deja activă în domeniul televiziunii cu acces liber, transmite pe frecvențe digitale terestre și va putea dobândi capacități de transmisie și în cazul în care angajamentele respective nu vor fi modificate.
   Prin intermediul celui de al treilea motiv, reclamanta solicită anularea deciziei, invocând încălcarea prevederilor legale și eroarea vădită de apreciere, întrucât, la cererea Sky Italia, Comisia ar fi modificat angajamentele asumate de Newscorp în cazul COMP/M.2876, fără lua în considerare că răspunsurile primite în cursul investigației privitoare la piață care a avut loc în timpul procedurii administrative — inclusiv cele trimise de organismele publice italiene — cuprindeau indicii clare în sensul impactului negativ pe care urma să îl aibă modificarea angajamentelor respective în raport cu concurența la nivel național.


title: Cauza T-359/13: Ordonanța Tribunalului din 7 mai 2014 – Spain Doce 13/OAPI – Ovejero Jiménez şi Becerra Guibert (VICTORIA DELEF) ( „Marcă comunitară — Refuz parțial de înregistrare — Lipsa necesității de a se pronunța” )

text:
               7.7.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 212/31

         Ordonanța Tribunalului din 7 mai 2014 – Spain Doce 13/OAPI – Ovejero Jiménez şi Becerra Guibert (VICTORIA DELEF)
   (Cauza T-359/13) (1)

   ((„Marcă comunitară - Refuz parțial de înregistrare - Lipsa necesității de a se pronunța”))
   2014/C 212/39
   Limba de procedură: spaniola

      Părțile

      Reclamantă: Spain Doce 13, SL (Crevillente, Spania) (reprezentant: S. Rizzo, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: O. Mondéjar Ortuño, agent)

      Celelalte părți din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, interveniente în faţa Tribunalului: Gregorio Ovejero Jiménez (Alicante, Spania) şi María Luisa Cristina Becerra Guibert (Alicante) (reprezentant: M. Veiga Serrano, avocat)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a cincea de recurs a OAPI din 10 aprilie 2013 (cauza R 1046/2012-5), privind o procedură de opoziție între Gregorio Ovejero Jiménez și María Luisa Cristina Becerra Guibert, pe de o parte, și Spain Doce 13, pe de altă parte.

      Dispozitivul

               1)

               Constată că nu mai este necesar să se pronunțe asupra fondului.

               2)

               Obligă reclamanta să suporte propriile cheltuieli de judecată, precum și jumătate din cheltuielile de judecată efectuate de pârât.

               3)

               Obligă intervenienții să suporte propriile cheltuieli de judecată, precum și jumătate din cheltuielile de judecată efectuate de pârât.

      (1)  JO C 252, 31.8.2013.


title: Cauza C-507/07: Acțiune introdusă la 20 noiembrie 2007 — Comisia Comunităților Europene/Republica Franceză

text:
               12.1.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 8/10

         Acțiune introdusă la 20 noiembrie 2007 — Comisia Comunităților Europene/Republica Franceză
   (Cauza C-507/07)
   (2008/C 8/18)
   Limba de procedură: franceza
   Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentant: H. Kraemer, agent)

      Pârâtă: Republica Franceză
   Concluziile reclamantei

               —

               Constatarea faptului că, în lipsa comunicării către Comisie a instanțelor competente în domeniul desenelor sau modelelor industriale comunitare, Republica Franceză nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 80 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 6/2002 al Consiliului din 12 decembrie 2001 privind desenele sau modelele industriale comunitare (1);

               —

               obligarea Republicii Franceze la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   Republica Franceză nu și-a îndeplinit obligația prevăzută la articolul 80 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 6/2002 potrivit căruia fiecare stat membru comunică Comisiei, până la 6 martie 2005, o listă a instanțelor competente în domeniul desenelor sau modelelor industriale comunitare, conținând o mențiune privind denumirea și competența teritorială a acestora.

      (1)  JO 2002, L 3, p. 1, Ediție specială, 13/vol. 33, p. 70.


title: Cauza F-71/08: Acțiune introdusă la 22 august 2008 — N/Parlamentul European

text:
               25.10.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 272/51

         Acțiune introdusă la 22 august 2008 — N/Parlamentul European
   (Cauza F-71/08)
   (2008/C 272/98)
   Limba de procedură: franceza
   Părțile

      Reclamant: N (Bruxelles, Belgia) (reprezentant: E. Boigelot, avocat)

      Pârât: Parlamentul European
   Obiectul și descrierea litigiului
   Anularea raportului de evaluare al reclamantului pentru perioada cuprinsă între 16 august 2006 și 31 decembrie 2006
   Concluziile reclamantului

               —

               Anularea Deciziei din 12 septembrie 2007 prin care se confirmă și se aprobă definitiv raportul de evaluare al reclamantului pentru perioada cuprinsă între 16 august 2006 și 31 decembrie 2006;

               —

               anularea raportului în litigiu;

               —

               anularea Deciziei președintelui Parlamentului European din 22 mai 2008 de respingere a reclamației reclamantului prin care se urmărea anularea deciziei atacate;

               —

               obligarea Parlamentului European la plata cheltuielilor de judecată.


title: Cauza T-266/16: Acțiune introdusă la 27 mai 2016 – Capsugel Belgium/Comisia

text:
               1.8.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 279/34

         Acțiune introdusă la 27 mai 2016 – Capsugel Belgium/Comisia
   (Cauza T-266/16)
   (2016/C 279/48)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Capsugel Belgium (Bornem, Belgia) (reprezentanți: H. Vanhulle, B. van de Walle de Ghelcke, C. Borgers și N. Baeten, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea Deciziei Comisiei C(2015)9837 final din 11 ianuarie 2016 privind schema de ajutoare de stat referitoare la scutirea aplicabilă profitului excedentar pusă în aplicare de Belgia [SA.37667 (2015/C)];

               —

               în subsidiar, anularea articolelor 2-4 din decizia atacată;

               —

               în orice caz, obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă patru motive.

               1.

               Primul motiv este întemeiat pe susținerea că Comisia a săvârșit o eroare de drept și o eroare vădită de apreciere în identificarea pretinsei măsuri de ajutor de stat și în calificarea sa drept schemă de ajutor în sensul articolului 1 litera (d) din Regulamentul (UE) 2015/1589 al Consiliului din 13 iulie 2015 de stabilire a normelor de aplicare a articolului 108 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene și al articolului 107 TFUE.

               2.

               Al doilea motiv este întemeiat pe susținerea că Comisia a încălcat articolul 107 TFUE, nu a furnizat o motivare și a săvârșit o eroare vădită de apreciere considerând că sistemul belgian de decizii fiscale anticipate privind profitul excedentar constituie o măsură de ajutor de stat.

               3.

               Al treilea motiv este întemeiat pe susținerea că Comisia a încălcat articolul 16 alineatul (1) din Regulamentul (UE) 2015/1589 al Consiliului din 13 iulie 2015 de stabilire a normelor de aplicare a articolului 108 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene și principiile generale ale securității juridice și încrederii legitime, prin dispunerea recuperării pretinsului ajutor de stat.

               4.

               Al patrulea motiv este întemeiat pe susținerea că Comisia a încălcat articolul 2 alineatul (6) TFUE și principiul egalității de tratament și a comis un exces de putere, utilizând normele privind ajutorul de stat pentru a interzice sistemul belgian de decizii fiscale anticipate privind profitul excedentar.


title: Cauza C-416/15: Hotărârea Curții (Camera a noua) din 30 iunie 2016 (cerere de decizie preliminară formulată de Curtea de Apel Bucureşti – Roumânia) – Selena România Srl/Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice (DGRFP) București [Trimitere preliminară — Politică comercială — Regulamentul (CE) nr. 1225/2009 — Articolul 13 — Circumvenție — Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 791/2011 — Țesături cu ochiuri deschise din fibră de sticlă originare din Republica Populară Chineză — Taxe antidumping — Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 437/2012 — Expediere din Taiwan — Deschiderea unei anchete — Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 21/2013 — Extindere a taxei antidumping — Domeniu de aplicare temporal — Principiul neretroactivității — Codul vamal comunitar — Recuperare ulterioară a taxelor la import]

text:
               12.9.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 335/24

         Hotărârea Curții (Camera a noua) din 30 iunie 2016 (cerere de decizie preliminară formulată de Curtea de Apel Bucureşti – Roumânia) – Selena România Srl/Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice (DGRFP) București
   (Cauza C-416/15) (1)

   ([Trimitere preliminară - Politică comercială - Regulamentul (CE) nr. 1225/2009 - Articolul 13 - Circumvenție - Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 791/2011 - Țesături cu ochiuri deschise din fibră de sticlă originare din Republica Populară Chineză - Taxe antidumping - Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 437/2012 - Expediere din Taiwan - Deschiderea unei anchete - Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 21/2013 - Extindere a taxei antidumping - Domeniu de aplicare temporal - Principiul neretroactivității - Codul vamal comunitar - Recuperare ulterioară a taxelor la import])
   (2016/C 335/32)
   Limba de procedură: româna

      Instanța de trimitere

   Curtea de Apel Bucureşti

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Selena România Srl

      Pârâtă: Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice (DGRFP) București

      Dispozitivul

   Articolul 1 alineatul (1) din Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 21/2013 al Consiliului din 10 ianuarie 2013 de extindere a taxei antidumping definitive instituite prin Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 791/2011 asupra importurilor de anumite țesături cu ochiuri deschise din fibră de sticlă originare din Republica Populară Chineză la importurile anumitor țesături cu ochiuri deschise din fibră de sticlă expediate din Taiwan sau Thailanda, indiferent dacă au fost sau nu declarate ca fiind originare din Taiwan sau Thailanda, trebuie interpretat în sensul că taxa antidumping definitivă extinsă prin această dispoziție nu este aplicabilă retroactiv unor produse expediate din Taiwan, puse în liberă circulație în Uniune ulterior datei de intrare în vigoare a Regulamentului de punere în aplicare (UE) nr. 791/2011 al Consiliului din 3 august 2011 de instituire a unei taxe antidumping definitive și de percepere definitivă a taxei provizorii instituite asupra importurilor de anumite țesături cu ochiuri deschise din fibră de sticlă originare din Republica Populară Chineză, însă anterior datei de intrare în vigoare a Regulamentului (UE) nr. 437/2012 al Comisiei din 23 mai 2012 de deschidere a unei anchete privind eventuala eludare a măsurilor antidumping instituite prin Regulamentul de punere în aplicare nr. 791/2011 și de supunere a acestor importuri la înregistrare. Cu toate acestea, taxa antidumping instituită prin articolul 1 alineatul (1) din Regulamentul nr. 791/2011 este aplicabilă importului unor astfel de produse dacă se stabilește că, deși expediate din Taiwan și declarate ca fiind originare din această țară, produsele respective sunt originare în realitate din Republica Populară Chineză.

      (1)  JO C 346 du 19.10.2015


title: Cauza C-340/07: Acțiune introdusă la 19 iulie 2007 — Comisia Comunităților Europene/Marele Ducat al Luxemburgului

text:
               8.9.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 211/29

         Acțiune introdusă la 19 iulie 2007 — Comisia Comunităților Europene/Marele Ducat al Luxemburgului
   (Cauza C-340/07)
   (2007/C 211/56)
   Limba de procedură: franceza
   Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: G. Rozet și M. van Beek, agenți)

      Pârât: Marele Ducat al Luxemburgului
   Concluziile reclamantei

               —

               constatarea faptului că, prin neadoptarea tuturor actelor administrative și a actelor cu putere de lege necesare pentru a se conforma Directivei 2002/73/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 23 septembrie 2002 de modificare a Directivei 76/207/CEE a Consiliului privind punerea în aplicare a principiului egalității de tratament între bărbați și femei în ceea ce privește accesul la încadrarea în muncă, la formarea și la promovarea profesională, precum și condițiile de muncă (1) sau, în orice caz, prin necomunicarea respectivelor acte Comisiei, Marele Ducat al Luxemburgului nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 2 din această directivă;

               —

               obligarea Marelui Ducat al Luxemburgului la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   Termenul pentru transpunerea Directivei 2002/73/CE a expirat la 5 octombrie 2005.

      (1)  JO L 269, p. 15.


title: Cauza C-113/12: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Supreme Court (Irlanda) la 1 martie 2012 — Donal Brady/Environmental Protection Agency

text:
               26.5.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 151/18

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Supreme Court (Irlanda) la 1 martie 2012 — Donal Brady/Environmental Protection Agency
   (Cauza C-113/12)
   2012/C 151/31
   Limba de procedură: engleza

      Instanța de trimitere

   Supreme Court, Ireland

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamant: Donal Brady

      Pârâtă: Environmental Protection Agency

      Întrebările preliminare

   În lipsa unei interpretări definitive a semnificației noțiunii „deșeuri” în sensul dreptului Uniunii, un stat membru poate să impună producătorilor de gunoi de grajd de origine porcină, în temeiul legislației interne, obligația de a stabili dacă acesta reprezintă sau nu reprezintă deșeu prin aplicarea unor criterii obiective de tipul celor menționate în jurisprudența Curții de Justiție a Uniunii Europene:

               1.

               În cazul în care pentru constatarea existenței unui deșeu trebuie să se aplice criterii obiective de tipul celor menționate în jurisprudența Curții de Justiție a Uniunii Europene, ce grad de certitudine trebuie să existe în ceea ce privește reutilizarea gunoiului de grajd de origine porcină pe care titularul unei autorizații îl colectează și îl depozitează sau îl poate depozita pentru o perioadă de maximum 12 luni înainte de a-l transfera către utilizatori?

               2.

               În cazul în care gunoiul de grajd de origine porcină este un deșeu sau se constată că este un deșeu în urma aplicării criteriilor adecvate, este legal ca un stat membru să impună producătorilor — care nu utilizează gunoiul de grajd pe propriile terenuri, ci îl furnizează unor terți proprietari de terenuri în vederea utilizării ca îngrășământ pe terenurile lor — să răspundă personal pentru respectarea de către acești utilizatori a legislației Uniunii privind controlul deșeurilor și/sau al îngrășămintelor, pentru a asigura că utilizarea de către terți a gunoiului de grajd de origine porcină prin împrăștiere pe pământ nu dă naștere unui risc de poluare semnificativă a mediului?

               3.

               Gunoiul de grajd de origină porcină menționat anterior este exclus din domeniul de aplicare al definiției „deșeuri” în temeiul articolului 2 alineatul (1) litera (b) punctul (iii) din Directiva 75/442/CEE (1), astfel cum a fost modificată prin Directiva 91/156 a Consiliului (2), pentru motivul că intră „deja sub incidența altor prevederi legale” și, în special, sub incidența Directivei 91/676/CEE a Consiliului (3), în condițiile în care, până la momentul acordării autorizației, Irlanda nu transpusese Directiva 91/676/CEE a Consiliului, în care nu exista nicio altă dispoziție legislativă internă care să prevadă controlul împrăștierii gunoiului de grajd de origine porcină ca îngrășământ, iar Regulamentul (CE) nr. 1774/2002 al Consiliului (4) nu fusese încă adoptat?

      (1)  Directiva 75/442/CEE a Consiliului din 15 iulie 1975 privind deșeurile (JO L 194, p. 39).

      (2)  Directiva 91/156/CEE a Consiliului din 18 martie 1991 de modificare a Directivei 75/442/CEE privind deșeurile (JO L 78, p. 32).

      (3)  Directiva 91/676/CEE a Consiliului din 12 decembrie 1991 privind protecția apelor împotriva poluării cu nitrați proveniți din surse agricole (JO L 375, p. 1).

      (4)  Regulamentul (CE) nr. 1774/2002 al Parlamentului European și al Consiliului din 3 octombrie 2002 de stabilire a normelor sanitare privind subprodusele de origine animală care nu sunt destinate consumului uman (JO L 273, p. 1, Ediție specială, 03/vol. 44, p. 133).


title: Cauza T-52/07: Ordonanța Tribunalului din 25 aprilie 2012 — Movimondo Onlus/Comisia ( „Cooperare pentru dezvoltare — ECHO — EuropeAid — Excluderea contractelor și a subvențiilor finanțate din bugetul comunitar și din FED — Intrare în lichidare și încetarea activității organizației umanitare — Nepronunțare asupra fondului” )

text:
               23.6.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 184/12

         Ordonanța Tribunalului din 25 aprilie 2012 — Movimondo Onlus/Comisia
   (Cauza T-52/07) (1)

   (Cooperare pentru dezvoltare - ECHO - EuropeAid - Excluderea contractelor și a subvențiilor finanțate din bugetul comunitar și din FED - Intrare în lichidare și încetarea activității organizației umanitare - Nepronunțare asupra fondului)
   2012/C 184/22
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Reclamantă: Movimondo Onlus — Organizzazione non governativa di cooperazione e solidarietà internazionale (Roma, Italia) (reprezentanți: P. Vitali, G. Verusio, G. M. Roberti și A. Franchi, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: M. Wilderspin, C. Hermes și F. Moro, agenți, asistați de A. Dal Ferro, avocat)

      Obiectul

   Cerere de anulare a Deciziei C(2006) 5802 final a Comisiei din 1 decembrie 2006 de aplicare a unei sancțiuni administrative organizației neguvernamentale (ONG) Movimondo Onlus — Organizzazione non governativa di cooperazione e solidarietà internazionale

      Dispozitivul

               1.

               Constată că nu mai este necesar să se pronunțe asupra fondului cauzei.

               2.

               Movimondo Onlus — Organizzazione non governativa di cooperazione e solidarietà internazionale și Comisia Europeană suportă fiecare propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 82, 14.4.2007.


title: Cauza C-203/05: Ordonanța președintelui Curții din 20 august 2008 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Special Commissioner of Income Tax, London — Regatul Unit) — Vodafone 2/Her Majesty's Revenue and Customs

text:
               6.12.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 313/21

         Ordonanța președintelui Curții din 20 august 2008 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Special Commissioner of Income Tax, London — Regatul Unit) — Vodafone 2/Her Majesty's Revenue and Customs
   (Cauza C-203/05) (1)

   (2008/C 313/32)

      Limba de procedură: engleza

   Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 182, 23.7.2005.


title: Cauza T-177/15: Ordonanța Tribunalului din 15 februarie 2016 – Grandel/OAPI – Beautyge Beauty Group (Beautygen)

text:
               18.4.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 136/45

         Ordonanța Tribunalului din 15 februarie 2016 – Grandel/OAPI – Beautyge Beauty Group (Beautygen)
   (Cauza T-177/15) (1)

   (2016/C 136/64)
   Limba de procedură: germana
   Președintele Camerei a noua a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 198, 15.6.2015.


title: Cauza F-46/14: Acțiune introdusă la 20 mai 2014 – ZZ/Comisia

text:
               7.7.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 212/47

         Acțiune introdusă la 20 mai 2014 – ZZ/Comisia
   (Cauza F-46/14)
   2014/C 212/61
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: ZZ (reprezentant: J-N. Louis, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Obiectul și descrierea litigiului

   Anularea deciziei referitoare la transferul drepturilor de pensie ale reclamantului în regimul de pensii al Uniunii care aplică noile DGPA privind articolele 11 și 12 din anexa VIII la Statutul funcționarilor

      Concluziile reclamantului

               —

               Anularea deciziei din 8 noiembrie 2013 privind calculul sporului drepturilor de pensie dobândite anterior intrării în serviciu a reclamantului la Comisie;

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.


title: Cauza T-215/13: Hotărârea Tribunalului din 15 iulie 2015 – Deutsche Rockwool Mineralwoll/OAPI – Recticel (λ) [„Marcă comunitară — Procedură de decădere — Marca comunitară figurativă λ — Utilizare serioasă — Utilizare ca parte a unei mărci complexe — Dovada utilizării — Articolul 15 și articolul 51 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009”]

text:
               14.9.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 302/46

         Hotărârea Tribunalului din 15 iulie 2015 – Deutsche Rockwool Mineralwoll/OAPI – Recticel (λ)
   (Cauza T-215/13) (1)

   ([„Marcă comunitară - Procedură de decădere - Marca comunitară figurativă λ - Utilizare serioasă - Utilizare ca parte a unei mărci complexe - Dovada utilizării - Articolul 15 și articolul 51 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009”])
   (2015/C 302/58)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Deutsche Rockwool Mineralwoll GmbH & Co. OHG (Gladbeck, Germania) (reprezentant: J. Krenzel, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentanți: inițial L. Rampini, ulterior P. Bullock și N. Bambara, agenți)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI: Recticel SA (Bruxelles, Belgia)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a cincea de recurs a OAPI din 4 februarie 2013 (cauza R 112/2012-5) privind o procedură de anulare între Deutsche Rockwool Mineralwoll GmbH & Co. OHG și Recticel SA.

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă Deutsche Rockwool Mineralwoll GmbH & Co. OHG la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 178, 22.6.2013.


title: Cauza F-8/12: Acțiune introdusă la 20 ianuarie 2012 — ZZ/AESA

text:
               3.3.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 65/28

         Acțiune introdusă la 20 ianuarie 2012 — ZZ/AESA
   (Cauza F-8/12)
   2012/C 65/56
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: ZZ (reprezentant: B.-H. Vincent, avocat)

      Pârâtă: Agenția Europeană pentru Siguranța Aeriană

      Obiectul și descrierea litigiului

   Anularea deciziei de concediere a reclamantului și repararea prejudiciului moral pe care pretinde că l-a suferit în urma acestei concedieri și al pretinsei hărțuiri

      Concluziile reclamantului

               —

               Obligarea AESA la plata sumei de 1 514 257,48 euro cu titlu de despăgubire pentru prejudiciul economic și neeconomic legat de pierderea postului său de agent temporar, cuantum majorat cu dobânzi la o rată legală care încep să curgă de la data exigibilității;

               —

               obligarea AESA la plata sumei zilnice stabilite ex aequo et bono la 500,00 euro pe zi între 31 mai 2010 și ziua notificării hotărârii care urmează a fi pronunțată pentru repararea prejudiciului integral care rezultă din hărțuirea săvârșită de agenții săi, cuantum majorat cu dobânzi la o rată legală care încep să curgă de la data exigibilității;

               —

               obligarea AESA la plata cheltuielilor de judecată.


title: Cauza C-438/14: Cerere de decizie preliminară introdusă de Amtsgericht Karlsruhe (Germania) la 23 septembrie 2014 – Nabiel Peter Bogendorff von Wolffersdorff

text:
               22.12.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 462/13

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Amtsgericht Karlsruhe (Germania) la 23 septembrie 2014 – Nabiel Peter Bogendorff von Wolffersdorff
   (Cauza C-438/14)
   (2014/C 462/22)
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Amtsgericht Karlsruhe

      Părțile din procedura principală

      Reclamant: Nabiel Peter Bogendorff von Wolffersdorff

      Pârâţi: Standesamt der Stadt Karlsruhe, Zentraler Juristischer Dienst der Stadt Karlsruhe

      Întrebările preliminare

   Articolele 18 TFUE și 21 TFUE trebuie interpretate în sensul că autoritățile unui stat membru sunt obligate să recunoască schimbarea de nume a unui resortisant al acelui stat membru în situația în care resortisantul respectiv, care este în același timp și resortisant al altui stat membru, a dobândit în timpul unei reședințe obișnuite în cel de al doilea stat membru un nume liber ales și care conține mai multe titluri nobiliare, fără ca această schimbare de nume să fie asociată unei modificări a statutului din perspectiva dreptului familiei, în cazul în care este posibil ca respectiva persoană să nu mai aibă în viitor o legătură substanțială cu cel de al doilea stat membru, iar în primul stat membru, potrivit Constituției, titlurile nobiliare au fost abolite, existând posibilitatea de a păstra în continuare în componența numelui respectivele elemente nobiliare deținute anterior?


title: Cauza C-199/07: Hotărârea Curții (Camera a patra) din 12 noiembrie 2009 — Comisia Comunităților Europene/Republica Elenă (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Contracte de achiziții publice — Directiva 93/38/CEE — Anunț de participare — Efectuarea unui studiu — Criterii de excludere automată — Criterii de selecție calitativă și de atribuire)

text:
               16.1.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 11/2

         Hotărârea Curții (Camera a patra) din 12 noiembrie 2009 — Comisia Comunităților Europene/Republica Elenă
   (Cauza C-199/07) (1)

   (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru - Contracte de achiziții publice - Directiva 93/38/CEE - Anunț de participare - Efectuarea unui studiu - Criterii de excludere automată - Criterii de selecție calitativă și de atribuire)
   2010/C 11/02
   Limba de procedură: greaca

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: M. Patakia și D. Kukovec, agenți)

      Pârâtă: Republica Elenă (reprezentanți: D. Tsagkaraki și K. Christodoulou, agenți)

      Obiectul

   Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Încălcarea articolelor 4 alineatul (2), 31 alineatele (1) și (2) și 34 alineatul (1) litera (a) din Directiva 93/38/CEE a Consiliului din 14 iunie 1993 de coordonare a procedurilor de atribuire a contractelor de achiziții în sectoarele apei, energiei, transporturilor și telecomunicațiilor (JO L 199, p. 84), precum și a articolelor 12 CE și 49 CE — Selecția candidaților pentru o procedură restrânsă sau negociată — Criterii de excludere

      Dispozitivul

               1.

               Întrucât, pe de o parte, a exclus, în temeiul secțiunii III punctul 2.1.3 litera b) al doilea paragraf din anunțul difuzat de ERGA OSE AE la 16 octombrie 2003, cu numerele 2003/S 205-185214 și 2003/S 206-186119, birourile de consultanță străine sau proiectanții străini care și au manifestat interesul pentru un concurs de proiecte lansat de ERGA OSE AE în decursul ultimelor șase luni care precedă data manifestării interesului pentru concursul care face obiectul anunțului menționat și care au declarat calificări corespunzătoare unor categorii de certificate diferite de cele necesare pentru acest concurs și întrucât, pe de altă parte, a omis instituirea unei distincții, în cadrul secțiunii IV punctul 2 din anunțul menționat, între criteriile de selecție calitative și criteriile de atribuire a contractului în cauză, Republica Elenă nu și a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 4 alineatul (2) și al articolului 34 alineatul (1) litera (a) din Directiva 93/38/CEE a Consiliului din 14 iunie 1993 privind coordonarea procedurilor de achiziție publică ale entităților care operează în sectoarele apă, energie, transport și telecomunicații.

               2.

               Respinge acțiunea cu privire la restul motivelor.

               3.

               Comisia Comunităților Europene și Republica Elenă suportă fiecare propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 197, 2.8.2008.


title: Cauza C-154/08: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 12 noiembrie 2009 — Comisia Comunităților Europene/Regatul Spaniei [Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — A șasea directivă TVA — Articolul 2 și articolul 4 alineatele (1), (2) și (5) — Armonizarea legislațiilor statelor membre referitoare la impozitele pe cifra de afaceri — Sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată: baza unitară de evaluare — Persoane impozabile — Activități sau operațiuni efectuate de registradores de la propiedad în calitate de lichidatori titulari ai birourilor de lichidare în domeniul ipotecar — Activități economice — Activitate exercitată în mod independent — Organisme de drept public care efectuează activități în cadrul exercitării de funcții publice — Încălcare a dreptului comunitar imputabilă unei instanțe naționale]

text:
               16.1.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 11/2

         Hotărârea Curții (Camera a treia) din 12 noiembrie 2009 — Comisia Comunităților Europene/Regatul Spaniei
   (Cauza C-154/08) (1)

   (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru - A șasea directivă TVA - Articolul 2 și articolul 4 alineatele (1), (2) și (5) - Armonizarea legislațiilor statelor membre referitoare la impozitele pe cifra de afaceri - Sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată: baza unitară de evaluare - Persoane impozabile - Activități sau operațiuni efectuate de „registradores de la propiedad” în calitate de lichidatori titulari ai birourilor de lichidare în domeniul ipotecar - Activități economice - Activitate exercitată în mod independent - Organisme de drept public care efectuează activități în cadrul exercitării de funcții publice - Încălcare a dreptului comunitar imputabilă unei instanțe naționale)
   2010/C 11/03
   Limba de procedură: spaniola

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: M. Afonso și F. Jimeno Fernández, agenți)

      Pârât: Regatul Spaniei (reprezentant: J.M. Rodríguez Cárcamo, agent)

      Obiectul

   Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Încălcarea articolului 2 și a articolului 4 alineatele (1) și (2) din A șasea directivă 77/388/CEE a Consiliului din 17 mai 1977 privind armonizarea legislațiilor statelor membre referitoare la impozitele pe cifra de afaceri — sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată: baza unitară de evaluare (JO L 145, p. 1) — Persoane impozabile — Activități sau operațiuni îndeplinite de „registradores de la propiedad”

      Dispozitivul

               1.

               Prin faptul că a considerat că serviciile furnizate unei comunități autonome de „registradores de la propiedad” în calitate de lichidatori titulari ai unui birou de lichidare în domeniul ipotecar („oficina liquidadora de distrito hipotecario”) nu sunt supuse la plata taxei pe valoarea adăugată, Regatul Spaniei nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 2 și al articolului 4 alineatele (1) și (2) din A șasea directivă 77/388/CEE a Consiliului din 17 mai 1977 privind armonizarea legislațiilor statelor membre referitoare la impozitele pe cifra de afaceri — sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată: baza unitară de evaluare.

               2.

               Obligă Regatul Spaniei la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 171, 5.7.2008.


title: Cauza T-581/08: Acțiune introdusă la 29 decembrie 2009 — Perusahaan Otomobil Nasional/OAPI — Proton Motor Fuel Cell (PM PROTON MOTOR)

text:
               21.3.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 69/42

         Acțiune introdusă la 29 decembrie 2009 — Perusahaan Otomobil Nasional/OAPI — Proton Motor Fuel Cell (PM PROTON MOTOR)
   (Cauza T-581/08)
   (2009/C 69/95)
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza
   Părțile

      Reclamant: Perusahaan Otomobil Nasional Sdn. BHD (Shah Alam, Malaezia) (reprezentanți: J. Blind, C. Kleiner și S. Ziegler, lawyers)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Proton Motor Fuel Cell GmbH (Starnberg, Germania)
   Concluziile reclamantului

               —

               Anularea Deciziei Camerei întâi de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 9 octombrie 2008 în cauza R 1675/2007-1, admiterea opoziției nr. 501 306 pentru toate produsele și serviciile și respingerea cererii de înregistrare de marcă comunitară nr. 2 296 408; și

               —

               obligarea pârâtului și, eventual, a celeilalte părți în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs la plata cheltuielilor de judecată aferente prezentei proceduri și a celor efectuate în procedura de recurs la OAPI.

         Motivele și principalele argumente

      Persoana care solicită înregistrarea mărcii comunitare: cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs.

      Marca comunitară vizată: marca figurativă „PM PROTON MOTOR”, pentru produse și servicii din clasele 7, 9 și 42 — cererea nr. 2 296 408.

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în sprijinul opoziției: reclamanta.

      Marca sau semnul invocat în sprijinul opoziției: marca comunitară verbală „PROTON”, înregistrată sub nr. 198 564 pentru produse și servicii din clasele 12 și 37; marca comunitară figurativă „PROTON” înregistrată sub nr. 1 593 201 pentru produse și servicii din clasele 12 și 37; marca figurativă „PROTON” înregistrată în Regatul Unit sub nr. 2 227 660 pentru produse și servicii din clasele 12 și 37; marca verbală „PROTON DIRECT” înregistrată în Regatul Unit sub nr. 2 182 057 pentru produse din clasa 12; marca verbală „PROTON”, înregistrată în Benelux, Danemarca, Finlanda, Germania, Grecia, Irlanda, Portugalia și Spania

      Decizia diviziei de opoziție: admite opoziția în totalitate.

      Decizia camerei de recurs: anulează decizia atacată și respinge opoziția.

      Motivele invocate: încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 40/94 al Consiliului, întrucât camera de recurs a apreciat în mod eronat că nu exista niciun risc de confuzie între mărcile în discuție; încălcarea articolului 8 alineatul (5) din Regulamentul nr. 40/94 întrucât camera de recurs nu a constatat că marca menționată în procedura de opoziție se bucură de renume în Regatul Unit.


title: Cauza C-544/15: Cerere de decizie preliminară introdusă de Verwaltungsgericht Berlin (Germania) la 19 octombrie 2015 – Sahar Fahimian/Republica Federală Germania

text:
               21.12.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 429/13

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Verwaltungsgericht Berlin (Germania) la 19 octombrie 2015 – Sahar Fahimian/Republica Federală Germania
   (Cauza C-544/15)
   (2015/C 429/17)
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Verwaltungsgericht Berlin

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Sahar Fahimian

      Pârâtă: Republica Federală Germania

      Cu participarea: Stadt Darmstadt

      Întrebările preliminare

               1

                           a.

                           Articolul 6 alineatul (1) litera (d) din Directiva 2004/114/EG a Consiliului din 13 decembrie 2004 privind condițiile de admisie a resortisanților țărilor terțe pentru studii, schimb de elevi, formare profesională neremunerată sau servicii de voluntariat (1) trebuie interpretat în sensul că autoritățile competente ale statelor membre, atunci când examinează dacă un resortisant al unei țări terțe care solicită admisia în scopurile stabilite la articolele 7-11 din directivă trebuie considerat o amenințare pentru ordinea publică, siguranța publică sau sănătatea publică, de o marjă de apreciere în temeiul căreia evaluarea autorităților este supusă numai unui control jurisdicțional limitat?

                           b.

                           În cazul unui răspuns afirmativ la întrebarea 1a:
                           Căror limite juridice le sunt supuse autoritățile competente ale statelor membre atunci când evaluează dacă un resortisant al unei țări terțe, care solicită admisia în scopurile stabilite la articolele 7-11 din Directiva 2004/114/EG a Consiliului din 13 decembrie 2004 privind condițiile de admisie a resortisanților țărilor terțe pentru studii, schimb de elevi, formare profesională neremunerată sau servicii de voluntariat, trebuie considerat o amenințare pentru ordinea publică, siguranța publică sau sănătatea publică, în special în raport cu faptele pe care se bazează evaluarea lor și aprecierea acestora?

               2.

               Indiferent de răspunsul la întrebările 1a și 1b:
               Articolul 6 alineatul (1) litera (d) din Directiva 2004/114/CE a Consiliului din 13 decembrie 2004 privind condițiile de admisie a resortisanților țărilor terțe pentru studii, schimb de elevi, formare profesională neremunerată sau servicii de voluntariat trebuie interpretat în sensul că, într-o situație precum cea de față, în care un resortisant al unei țări terțe, în speță Iran, care a obținut diploma de studii universitare la Universitatea de Tehnologie Sharif (Teheran) din Iran cu specializare în tehnică, inginerie și fizică, a solicitat intrarea în scopul urmării unor studii doctorale în domeniul cercetării securității informatice în cadrul proiectului „Sisteme fiabile integrate și mobile”, în special dezvoltarea mecanismelor de protecție efectivă pentru smartphone, statele membre pot refuza admisia pe teritoriul lor pentru motivul că nu ar putea fi exclus ca competențele dobândite în contextul proiectului de cercetare să fie utilizate impropriu în Iran, de exemplu pentru obținerea de informații confidențiale din țările occidentale, în scopul represiunii interne sau în general în legătură cu încălcarea drepturilor omului?

      (1)  JO L 375, p. 12, Ediție specială, 19/vol. 7, p. 94.


title: Cauza T-341/05: Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 23 septembrie 2009 — Spania/Comisia ( Agricultură — Organizarea comună a pieței în sectorul laptelui și produselor lactate — Eliminarea restituirilor la export pentru toate produsele lactate cu destinația Ceuta și Melilla — Condiții — Principiul nediscriminării — Proporționalitate )

text:
               7.11.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 267/53

         Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 23 septembrie 2009 — Spania/Comisia
   (Cauza T-341/05) (1)

   („Agricultură - Organizarea comună a pieței în sectorul laptelui și produselor lactate - Eliminarea restituirilor la export pentru toate produsele lactate cu destinația Ceuta și Melilla - Condiții - Principiul nediscriminării - Proporționalitate”)
   2009/C 267/89
   Limba de procedură: spaniola

      Părțile

      Reclamant: Regatul Spaniei (reprezentanți: J. Cárcamo și M. Muñoz Pérez, abogados del Estado)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: C. Cattabriga și F. Jimeno Fernández, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare a Regulamentului (CE) nr. 909/2005 al Comisiei din 16 iunie 2005 de stabilire a restituirilor la export în sectorul laptelui și produselor lactate (JO L 154, p. 10), în măsura în care prin acesta sunt menționate Ceuta et Melilla printre destinațiile clasificate la codul de destinații L 01 din anexa la acesta.

      Dispozitivul

               1.

               Anulează anexa la Regulamentul (CE) nr. 909/2005 al Comisiei din 16 iunie 2005 de stabilire a restituirilor la export în sectorul laptelui și produselor lactate în măsura în care în acesta sunt menționate Ceuta et Melilla printre destinațiile clasificate la codul de destinații L 01.

               2.

               Obligă Comisia Comunităților Europene la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 271, 27.10.2005.


title: Cauza T-88/08: Acțiune introdusă la 18 februarie 2008 — Republica Cipru/Comisia Comunităților Europene

text:
               7.6.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 142/27

         Acțiune introdusă la 18 februarie 2008 — Republica Cipru/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza T-88/08)
   (2008/C 142/49)
   Limba de procedură: greaca
   Părțile

      Reclamantă: Republica Cipru (reprezentant: P. Kliridis)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene
   Concluziile reclamantei

               —

               Anularea anunțului de participare EuropeAid/125242/C/SER/CY pentru atribuirea contractului de achiziții publice denumit „Technical assistance to support implementation of the rural development sector programme”, care a fost publicat numai în limba engleză pe pagina de internet http://ec.europa.eu/europaid/tender/data/ la 6 decembrie 2007 sau în jurul acestei date și anularea articolelor 5 și 28.2 din anunț;

               —

               obligarea Comisiei Comunităților Europene la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   Reclamanta susține că anunțul atacat este ilegal pentru următoarele motive:

               —

               în primul rând, întrucât Comisia a publicat anunțul săvârșind un abuz de putere și/sau încălcând temeiul juridic, în special Regulamentul (CE) nr. nr. 389/2006 al Consiliului din 27 februarie 2006 privind crearea unui instrument de sprijin financiar în scopul de a încuraja dezvoltarea economică a comunității cipriote turce și de modificare a Regulamentului (CE) nr. nr. 2667/2000 privind Agenția Europeană pentru Reconstrucție (1),

               —

               în al doilea rând, întrucât anunțul în cauză este contrar și/sau nu este confrom cu articolul 299 CE, astfel cum a fost modificat prin articolul 19 din Actul privind condițiile de aderare la Uniunea Europeană a Republicii Cehe, a Republicii Estonia, a Republicii Cipru, a Republicii Letonia, a Republicii Lituania, a Republicii Ungare, a Republicii Malta, a Republicii Polone, a Republicii Slovenia și a Republicii Slovace (2) (denumit în continuare „Actul de aderare din 2003”), precum și prin Protocolul nr. nr. 10 referitor la Cipru din Actul de aderare din 2003 (3),

               —

               în al treilea rând, întrucât este contrar și/sau nu este conform nici obligațiilor care rezultă din normele imperative de drept internațional, și nici Rezoluțiilor 541(1983) și 550 (1984) ale Consiliului de Securitate al Organizației Națiunilor Unite,

               —

               în al patrulea rând, întrucât nu a fost publicat în Jurnalul Oficial.

      (1)  JO L 65, p. 5, Ediție specială, 11/vol. 45, p. 147.

      (2)  JO 2003, L 236, p. 33.

      (3)  JO 2003, L 236, p. 955.


title: Cauza C-604/12: Cerere de decizie preliminară formulată de Supreme Court (Irlanda) la 27 decembrie 2012 — HN/Minister for Justice, Equality and Law Reform, Irlanda și Attorney General

text:
               23.3.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 86/9

         Cerere de decizie preliminară formulată de Supreme Court (Irlanda) la 27 decembrie 2012 — HN/Minister for Justice, Equality and Law Reform, Irlanda și Attorney General
   (Cauza C-604/12)
   2013/C 86/14
   Limba de procedură: engleza

      Instanța de trimitere

   Supreme Court

      Părțile din cauza principală

      Recurent: HN

      Intimați: Minister for Justice, Equality and Law Reform, Irlanda și Attorney General

      Întrebarea preliminară

   Directiva 2004/83/CE a Consiliului (1), interpretată în lumina principiului bunei administrări prevăzut în dreptul Uniunii Europene, în special la articolul 41 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, permite unui stat membru să prevadă în legislația sa că o cerere de acordare a statutului conferit prin protecție subsidiară poate fi examinată numai dacă solicitantul a formulat o cerere de acordare a statutului de refugiat, iar aceasta a fost respinsă în conformitate cu dreptul național?

      (1)  Directiva 2004/83/CE a Consiliului din 29 aprilie 2004 privind standardele minime referitoare la condițiile pe care trebuie să le îndeplinească resortisanții țărilor terțe sau apatrizii pentru a putea beneficia de statutul de refugiat sau persoanele care, din alte motive, au nevoie de protecție internațională și referitoare la conținutul protecției acordate (JO L 304, p. 2, Ediție specială, 19/vol. 7, p. 52).


title: Cauza T-295/10: Ordonanța Tribunalului din 14 septembrie 2011 — Camara/Consiliul

text:
               12.11.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 331/28

         Ordonanța Tribunalului din 14 septembrie 2011 — Camara/Consiliul
   (Cauza T-295/10) (1)

   2011/C 331/55
   Limba de procedură: franceza
   Președintele Camerei a șasea a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 234, 28.8.2010.


title: Cauza C-615/10: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Korkein hallinto-oikeus (Suedia) la 23 decembrie 2010 — Insinööritoimisto InsTiimi Oy

text:
               5.3.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 72/14

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Korkein hallinto-oikeus (Suedia) la 23 decembrie 2010 — Insinööritoimisto InsTiimi Oy
   (Cauza C-615/10)
   2011/C 72/23
   Limba de procedură: Finlandeza

      Instanța de trimitere

   Korkein hallinto-oikeus

      Părțile din acțiunea principală

      Recurentă: Insinööritoimisto InsTiimi Oy

      Alte parte interesată: Puolustusvoimat

      Întrebarea preliminară

   Articolul 10 din Directiva 2004/18/CE (1) a Parlamentului European și a Consiliului din 31 martie 2004 privind coordonarea procedurilor de atribuire a contractelor de achiziții publice de lucrări, de bunuri și de servicii se aplică, având în vedere articolul 346 alineatul (1) litera (b) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene și lista de arme, muniții și material de război adoptată prin decizia Consiliului din 15 aprilie 1958, unui contract de achiziții publice care, pe de altă parte, intră în domeniul de aplicare al directivei, în cazul în care, potrivit autorității contractante, obiectul contractului este destinat unor scopuri specific militare însă există și aplicații tehnice ale acestuia fundamental similare în domeniul civil?

      (1)  JO L 134, p. 114, Ediție specială, 06/vol. 8, p. 116.


title: Cauza C-243/09: Hotărârea Curții (Camera a doua) din 14 octombrie 2010 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Verwaltungsgericht Halle — Germania) — Günter Fuß/Stadt Halle [Politica socială — Protecția securității și a sănătății lucrătorilor — Directiva 2003/88/CE — Organizarea timpului de lucru — Pompieri angajați în sectorul public — Serviciu de intervenție — Articolul 6 litera (b) și articolul 22 alineatul (1) primul paragraf litera (b) — Timpul de lucru maxim săptămânal — Refuzul de a efectua o muncă ce depășește acest timp de lucru — Transfer forțat în cadrul unui alt serviciu — Efect direct — Consecințe pentru instanțele naționale]

text:
               18.12.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 346/16

         Hotărârea Curții (Camera a doua) din 14 octombrie 2010 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Verwaltungsgericht Halle — Germania) — Günter Fuß/Stadt Halle
   (Cauza C-243/09) (1)

   (Politica socială - Protecția securității și a sănătății lucrătorilor - Directiva 2003/88/CE - Organizarea timpului de lucru - Pompieri angajați în sectorul public - Serviciu de intervenție - Articolul 6 litera (b) și articolul 22 alineatul (1) primul paragraf litera (b) - Timpul de lucru maxim săptămânal - Refuzul de a efectua o muncă ce depășește acest timp de lucru - Transfer forțat în cadrul unui alt serviciu - Efect direct - Consecințe pentru instanțele naționale)
   2010/C 346/26
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Verwaltungsgericht Halle

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamant: Günter Fuß

      Pârâtă: Stadt Halle

      Obiectul

   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Verwaltungsgericht Halle — Interpretarea articolului 22 alineatul (1) litera (b) din Directiva 2003/88/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 4 noiembrie 2003 privind anumite aspecte ale organizării timpului de lucru (JO L 299, 18.9.2003, p. 9, Ediție specială, 05/vol. 7, p. 3) — Reglementare națională care, încălcând directiva, prevede un timp de lucru mai mare de 48 de ore într o perioadă de șapte zile pentru funcționarii care lucrează în serviciul de intervenție al pompierilor profesioniști — Repartizarea la un birou într un post cu același grad în administrație a unui funcționar care a refuzat acest timp de lucru — Noțiunea „prejudiciu”

      Dispozitivul

   Articolul 6 litera (b) din Directiva 2003/88/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 4 noiembrie 2003 privind anumite aspecte ale organizării timpului de lucru trebuie interpretat în sensul că se opune unei reglementări naționale, precum cea în discuție în acțiunea principală, care permite unui angajator din sectorul public să transfere forțat într un alt serviciu un lucrător angajat în calitate de pompier în cadrul unui serviciu de intervenție, pentru motivul că acesta a solicitat ca media timpului de lucru maxim săptămânal prevăzută de dispoziția menționată să fie respectată în cadrul acestui din urmă serviciu. Împrejurarea că un astfel de lucrător nu suferă din cauza acestui transfer niciun prejudiciu specific, în afara celui care rezultă din încălcarea respectivului articol 6 litera (b), este, în această privință, lipsită de relevanță.

      (1)  JO C 233, 26.9.2009.


title: Cauza T-257/07: Hotărârea Tribunalului din 9 septembrie 2011 — Franța/Comisia [ Sănătate animală — Regulamentul (CE) nr. 999/2001 — Protecție împotriva formelor transmisibile de encefalopatie spongiformă — Ovine și caprine — Regulamentul (CE) nr. 746/2008 — Adoptarea unor măsuri de eradicare mai puțin stricte decât cele prevăzute anterior — Principiul precauției ]

text:
               22.10.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 311/33

         Hotărârea Tribunalului din 9 septembrie 2011 — Franța/Comisia
   (Cauza T-257/07) (1)

   (Sănătate animală - Regulamentul (CE) nr. 999/2001 - Protecție împotriva formelor transmisibile de encefalopatie spongiformă - Ovine și caprine - Regulamentul (CE) nr. 746/2008 - Adoptarea unor măsuri de eradicare mai puțin stricte decât cele prevăzute anterior - Principiul precauției)
   2011/C 311/58
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: Republica Franceză (reprezentanți: inițial E. Belliard, G. de Bergues, R. Loosli-Surrans și A.-L. During, ulterior E. Belliard, G. de Bergues, R. Loosli-Surrans și B. Cabouat, agenți)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentant: M. Nolin, agent)

      Intervenient în susținerea pârâtei: Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord (reprezentanți: inițial I. Rao și C. Gibbs, ulterior I. Rao și L. Seeboruth și în final L. Seeboruth și F. Penlington, agenți, asistați de T. Ward, barrister)

      Obiectul

   Cerere de anulare a Regulamentului (CE) nr. 746/2008 al Comisiei din 17 iunie 2008 de modificare a anexei VII la Regulamentul (CE) nr. 999/2001 al Parlamentului European și al Consiliului de stabilire a unor reglementări pentru prevenirea, controlul și eradicarea anumitor forme transmisibile de encefalopatie spongiformă (JO L 202, p. 11), în măsura în care autorizează măsuri de supraveghere și de eradicare mai puțin stricte decât cele prevăzute anterior pentru turmele de ovine și caprine

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Obligă Republica Franceză la suportarea propriilor cheltuieli de judecată, precum și a cheltuielilor de judecată efectuate de Comisia Europeană în cadrul procedurii principale și a procedurilor referitoare la măsurile provizorii.

               3.

               Obligă Regatul Unit al Marii Britanii și al Irlandei de Nord la suportarea propriilor cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 211, 8.9.2007.


title: Cauza C-229/14: Hotărârea Curții (Camera întâi) din 9 iulie 2015 (cerere de decizie preliminară formulată de Arbeitsgericht Verden – Germania) – Ender Balkaya/Kiesel Abbruch- und Recycling Technik GmbH (Trimitere preliminară — Directiva 98/59/CE — Articolul 1 alineatul (1) litera (a) — Concedieri colective — Noțiunea „lucrător” — Membru al conducerii unei societăți de capital — Persoană care lucrează în cadrul unei măsuri de învățare și de reinserție profesională și care beneficiază de un ajutor public pentru formare fără a primi vreo remunerație de la angajator)

text:
               7.9.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 294/11

         Hotărârea Curții (Camera întâi) din 9 iulie 2015 (cerere de decizie preliminară formulată de Arbeitsgericht Verden – Germania) – Ender Balkaya/Kiesel Abbruch- und Recycling Technik GmbH
   (Cauza C-229/14) (1)

   ((Trimitere preliminară - Directiva 98/59/CE - Articolul 1 alineatul (1) litera (a) - Concedieri colective - Noțiunea „lucrător” - Membru al conducerii unei societăți de capital - Persoană care lucrează în cadrul unei măsuri de învățare și de reinserție profesională și care beneficiază de un ajutor public pentru formare fără a primi vreo remunerație de la angajator))
   (2015/C 294/14)
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Arbeitsgericht Verden

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Eder Balkaya

      Pârâtă: Kiesel Abbruch- und Recycling Technik GmbH

      Dispozitivul

               1)

               Articolul 1 alineatul (1) litera (a) din Directiva 98/59/CE a Consiliului din 20 iulie 1998 privind apropierea legislațiilor statelor membre cu privire la concedierile colective trebuie interpretat în sensul că se opune unei reglementări sau unei practici naționale care nu ia în considerare, în calculul numărului lucrătorilor angajați prevăzut de această dispoziție, un membru al conducerii unei societăți de capital cum este cel în discuție în litigiul principal, care își desfășoară activitatea sub conducerea și sub controlul unui alt organ al acestei societăți, care primește o remunerație în schimbul activității sale și care nu deține el însuși participații în cadrul societății respective.

               2)

               Articolul 1 alineatul (1) litera (a) din Directiva 98/59 trebuie interpretat în sensul că o persoană cum este cea în discuție în litigiul principal, care exercită o activitate practică într-o întreprindere sub forma unui stagiu, fără a fi remunerată de angajatorul său, dar care beneficiază de sprijinul financiar al organismului public însărcinat cu promovarea muncii, pentru această activitate recunoscută de organismul menționat pentru a dobândi sau pentru a și aprofunda cunoștințele ori pentru a urma o formare profesională, trebuie să se considere că are calitatea de lucrător în sensul acestei dispoziții.

      (1)  JO C 303, 8.9.2014.


title: Cauza F-42/14: Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera a doua) din 19 noiembrie 2014 – EH/Comisia (Funcție publică – Funcționar – Remunerație – Alocații familiale – Regulă împotriva cumulului alocațiilor naționale și statutare – Perceperea de către soțul funcționarului a unor alocații familiale naționale – Lipsa declarației funcționarului cu privire la schimbarea situației personale către administrația sa – Procedură disciplinară – Sancțiune disciplinară – Scădere de treaptă – Proporționalitate – Motivare – Circumstanțe atenuante – Lipsa de diligență a administrației)

text:
               19.1.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 16/49

      Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera a doua) din 19 noiembrie 2014 – EH/Comisia
      (Cauza F-42/14) (1)

      (Funcție publică - Funcționar - Remunerație - Alocații familiale - Regulă împotriva cumulului alocațiilor naționale și statutare - Perceperea de către soțul funcționarului a unor alocații familiale naționale - Lipsa declarației funcționarului cu privire la schimbarea situației personale către administrația sa - Procedură disciplinară - Sancțiune disciplinară - Scădere de treaptă - Proporționalitate - Motivare - Circumstanțe atenuante - Lipsa de diligență a administrației)
      (2015/C 016/73)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamant: EH (reprezentanți: S. Rodrigues și A. Blot, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: J. Currall și C. Ehrbar, agenți)

         Obiectul

      Cerere de anulare a deciziei Comisiei de a aplica reclamantului sancțiunea retrogradării cu trei trepte pentru încălcarea normei care interzice cumulul alocațiilor familiale naționale și statutare

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  EH suportă propriile cheltuieli de judecată și este obligată să suporte cheltuielile de judecată efectuate de Comisia Europeană.

         (1)  JO C 212, 7.7.2014, p. 45.


title: Cauza C-280/11 P: Hotărârea Curții (Camera întâi) din 17 octombrie 2013 — Consiliul Uniunii Europene/Access Info Europe, Republica Elenă, Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord [Recurs — Dreptul de acces la documentele instituțiilor — Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 — Articolul 4 alineatul (3) primul paragraf — Protecția procesului decizional al instituțiilor — Notă a Secretariatului General al Consiliului cu privire la propunerile prezentate în cadrul procedurii legislative de revizuire a Regulamentului nr. 1049/2001 — Acces parțial — Refuzul acordării accesului la datele referitoare la identitatea statelor membre autoare ale propunerilor]

text:
               14.12.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 367/2

         Hotărârea Curții (Camera întâi) din 17 octombrie 2013 — Consiliul Uniunii Europene/Access Info Europe, Republica Elenă, Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord
   (Cauza C-280/11 P) (1)

   (Recurs - Dreptul de acces la documentele instituțiilor - Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 - Articolul 4 alineatul (3) primul paragraf - Protecția procesului decizional al instituțiilor - Notă a Secretariatului General al Consiliului cu privire la propunerile prezentate în cadrul procedurii legislative de revizuire a Regulamentului nr. 1049/2001 - Acces parțial - Refuzul acordării accesului la datele referitoare la identitatea statelor membre autoare ale propunerilor)
   2013/C 367/02
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Recurent: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: B. Driessen și C. Fekete, agenți)

      Intervenienți în susținerea recurentului: Republica Cehă (reprezentanți: M. Smolek și D. Hadroušek, agenți), Regatul Spaniei (reprezentant: S. Centeno Huerta, agent), Republica Franceză (reprezentanți: G. de Bergues și N. Rouam, agenți)

      Celelalte părți din procedură: Access Info Europe (reprezentanți: O. Brouwer și J. Blockx, advocaten), Republica Elenă (reprezentanți: E. M. Mamouna și K. Boskovits, agenți), Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord

      Intervenient în susținerea celeilaltei părți din procedură, Access Info Europe: Parlamentul European (reprezentanți: A. Caiola și M. Dean, agenți)

      Obiectul

   Recurs formulat împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a treia) din 22 martie 2011 — Access Info Europe/Consiliul (T-233/09) prin care Tribunalul a anulat Decizia Consiliului din 26 februarie 2009 de respingere în parte a cererii reclamantei de acces la o notă întocmită de Secretariatul General al Consiliului pentru Grupul de lucru „Informare” (documentul nr. 16338/08), referitoare la o propunere de regulament al Parlamentului European și al Consiliului privind accesul public la documentele Parlamentului European, ale Consiliului și ale Comisiei

      Dispozitivul

               1.

               Respinge recursul.

               2.

               Obligă Consiliul Uniunii Europene la plata cheltuielilor de judecată efectuate de Access Info Europe.

               3.

               Republica Cehă, Republica Elenă, Regatul Spaniei, Republica Franceză și Parlamentul European suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 238, 13.8.2011.


title: Cauza C-463/09: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Tribunal Superior de Justicia de Castilla La Mancha (Spania) la 25 noiembrie 2009 — CLECE, S.A./María Socorro Martín Valor și Ayuntamiento de Cobisa

text:
               13.3.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 63/20

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Tribunal Superior de Justicia de Castilla La Mancha (Spania) la 25 noiembrie 2009 — CLECE, S.A./María Socorro Martín Valor și Ayuntamiento de Cobisa
   (Cauza C-463/09)
   2010/C 63/31
   Limba de procedură: spaniola

      Instanța de trimitere

   Tribunal Superior de Justicia de Castilla La Mancha

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: CLECE, S.A.

      Pârâți: María Socorro Martín Valor și Ayuntamiento de Cobisa

      Întrebarea preliminară

   Trebuie considerată ca intrând în domeniul de aplicare al Directivei 2001/23/CE (1), astfel cum este definit la articolul 1 alineatul (1) literele (a) și (b), o ipoteză în care o comună preia sau ia în administrare activitatea de curățenie a diferitelor sale localuri, care era prestată anterior de o întreprindere contractantă și pentru care comuna angajează personal nou?

      (1)  a Consiliului din 12 martie 2001 privind apropierea legislației statelor membre referitoare la menținerea drepturilor lucrătorilor în cazul transferului de întreprinderi, unități sau părți de întreprinderi sau unități (JO L 82, p. 16, Ediție specială, 05/vol. 6, p. 20)


title: Cauza T-69/16: Acțiune introdusă la 16 februarie 2016 – Ateknea Solutions Catalonia/Comisia

text:
               10.5.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 165/14

         Acțiune introdusă la 16 februarie 2016 – Ateknea Solutions Catalonia/Comisia
   (Cauza T-69/16)
   (2016/C 165/15)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Ateknea Solutions Catalonia, SA (Barcelona, Spania) (reprezentanți: M. Troncoso Ferrer, C. Ruixó Claramunt și S. Moya Izquierdo, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               declararea acțiunii ca admisibilă și fondată;

               —

               constatarea încălcării de către Comisie a obligațiilor sale contractuale și obligarea sa la plata către reclamantă a sumei totale de 1 634 990,62 euro [din care i) 943 046,54 euro pentru declararea costurilor CTT drept costuri ale consultaților interni, precum și a costurilor indirecte ale acestora; ii) 96 358,10 euro, reprezentând despăgubiri pretinse în mod neîntemeiat; și iii) 595 585,98 euro, reprezentând daune interese contractuale], sumă la care se adaugă dobânzi în temeiul articolului II.28.7 din contract la rata aplicată de Banca Centrală Europeană pentru principalele sale operațiuni de refinanțare, astfel cum a fost publicată în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene, seria C, în vigoare în prima zi calendaristică a lunii în care intervine scadența, la care se adaugă 3,5 puncte procentuale, până la plata integrală;

               —

               cu titlu subsidiar, obligarea Comisiei la plata către reclamantă a sumei totale de 1 303 303,98 euro [din care i) 753 533,00 euro pentru declararea costurilor CTT drept costuri de resurse puse la dispoziție de terți, precum și a costurilor indirecte ale acestora; ii) 73 873,27 euro, reprezentând despăgubiri pretinse în mod neîntemeiat; și iii) 475 897,71 euro, reprezentând daune interese contractuale], sumă la care se adaugă dobânzi în temeiul articolului II.28.7 din contract la rata aplicată de Banca Centrală Europeană pentru principalele sale operațiuni de refinanțare, astfel cum a fost publicată în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene, seria C, în vigoare în prima zi calendaristică a lunii în care intervine scadența, la care se adaugă 3,5 puncte procentuale, până la plata integrală și

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Acțiunea formulată de reclamantă se întemeiază pe articolul 272 TFUE, având în vedere clauza compromisorie conținută în mai multe contracte semnate între reclamantă și Comisia Europeană în cadrul celui de al șaselea program-cadru pentru acțiuni de cercetare și de dezvoltare tehnologică (denumit în continuare „cel de al șaselea program-cadru”).
   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă patru motive.

               1.

               Primul motiv este întemeiat pe faptul că Comisia a săvârșit erori vădite de apreciere privind situația de fapt, ceea ce a determinat încălcarea condițiilor generale aplicabile contractelor din cel de al șaselea program-cadru și încălcarea Orientărilor financiare.

               2.

               Al doilea motiv este întemeiat pe încălcarea principiului încrederii legitime.

               3.

               Al treilea motiv este întemeiat pe încălcarea principiului egalității de tratament.

               4.

               Al patrulea motiv este întemeiat pe încălcarea principiilor care guvernează executarea contractelor de către Comisie, și anume principiul bunei-credințe și principiul bunei administrări.


title: Cauza T-512/10: Acțiune introdusă la 26 octombrie 2010 — Nike International/OAPI (DYNAMIC SUPPORT)

text:
               18.12.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 346/58

         Acțiune introdusă la 26 octombrie 2010 — Nike International/OAPI (DYNAMIC SUPPORT)
   (Cauza T-512/10)
   ()
   2010/C 346/112
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Nike International Ltd (Beaverton, USA) (reprezentant: M. de Justo Bailey, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Concluziile reclamantei

               —

               Anularea Deciziei Camerei a patra de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (OAPI) din 25 august 2010 în cauza R 640/2010-4 și

               —

               obligarea OAPI la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

      Marca comunitară vizată: marca verbală „DYNAMIC SUPPORT”, pentru produse din clasa 25 — cererea de înregistrare a mărcii comunitare nr. 8299869

      Decizia examinatorului: respinge cererea de înregistrare a mărcii comunitare

      Decizia camerei de recurs: respinge calea de atac

      Motivele invocate: reclamanta consideră că decizia contestată încalcă articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 al Consiliului, întrucât camera de recurs a făcut o apreciere eronată a acestuia și a considerat, în mod greșit, că articolul respectiv împiedică înregistrarea mărcii solicitate


title: Cauza C-528/11: Hotărârea Curții (Camera a patra) din 30 mai 2013 (cerere de decizie preliminară formulată de Administrativen sad Sofia-grad — Bulgaria) — Zuheyr Frayeh Halaf/Darzhavna agentsia za bezhantsite pri Ministerskia savet [Azil — Regulamentul (CE) nr. 343/2003 — Determinare a statului membru responsabil de examinarea unei cereri de azil prezentate în unul dintre statele membre de către un resortisant al unei țări terțe — Articolul 3 alineatul (2) — Putere de apreciere a statelor membre — Rolul Înaltului Comisariat al Națiunilor Unite pentru Refugiați — Obligația statelor membre de a invita această instituție să prezinte o opinie — Inexistență]

text:
               3.8.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 225/12

         Hotărârea Curții (Camera a patra) din 30 mai 2013 (cerere de decizie preliminară formulată de Administrativen sad Sofia-grad — Bulgaria) — Zuheyr Frayeh Halaf/Darzhavna agentsia za bezhantsite pri Ministerskia savet
   (Cauza C-528/11) (1)

   (Azil - Regulamentul (CE) nr. 343/2003 - Determinare a statului membru responsabil de examinarea unei cereri de azil prezentate în unul dintre statele membre de către un resortisant al unei țări terțe - Articolul 3 alineatul (2) - Putere de apreciere a statelor membre - Rolul Înaltului Comisariat al Națiunilor Unite pentru Refugiați - Obligația statelor membre de a invita această instituție să prezinte o opinie - Inexistență)
   2013/C 225/19
   Limba de procedură: bulgara

      Instanța de trimitere

   Administrativen sad Sofia-grad

      Părțile din procedura principală

      Reclamant: Zuheyr Frayeh Halaf

      Pârâtă: Darzhavna agentsia za bezhantsite pri Ministerskia savet

      Obiectul

   Cerere de decizie preliminară — Administrativen sad Sofia-grad — Interpretarea articolului 3 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 343/2003 al Consiliului din 18 februarie 2003 de stabilire a criteriilor și mecanismelor de determinare a statului membru responsabil de examinarea unei cereri de azil prezentate într-unul dintre statele membre de către un resortisant al unei țări terțe (JO L 50, p. 1, Ediție specială, 19/vol. 6, p. 56) — Cerere de azil deja prezentată într-un alt stat membru — Obligația statului membru solicitat de a-și asuma responsabilitatea privind examinarea unei cereri de azil, în temeiul clauzei de suveranitate prevăzute la articolul 3 alineatul (2) din regulamentul menționat, în cazul neconformității cu normele internaționale privind drepturile omului și cu articolul 18 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene a legislației și a practicilor privind azilul ale statului membru responsabil — Legislația statului membru solicitat care nu prevede nici criterii, nici norme de procedură pentru aplicarea clauzei de suveranitate — Probe admisibile privind neconformitatea cu dreptul Uniunii în materie de azil, în ipoteza în care nu există hotărâri ale Curții de Justiție prin care să se constate că prin săvârșirea acestor încălcări, statul membru responsabil în materie de azil nu și-a îndeplinit obligațiile.

      Dispozitivul

               1.

               Articolul 3 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 343/2003 al Consiliului din 18 februarie 2003 de stabilire a criteriilor și mecanismelor de determinare a statului membru responsabil de examinarea unei cereri de azil prezentate într-unul dintre statele membre de către un resortisant al unei țări terțe trebuie interpretat în sensul că permite unui stat membru, pe care criteriile prevăzute în capitolul III din acest regulament nu îl desemnează responsabil, să examineze o cerere de azil chiar în cazul în care nu există nicio împrejurare care să justifice aplicarea clauzei umanitare prevăzute la articolul 15 din regulament. Această posibilitate nu este subordonată împrejurării că statul membru responsabil în temeiul criteriilor menționate nu a răspuns unei cereri de reprimire a solicitantului de azil în cauză.

               2.

               Statul membru în care se află solicitantul de azil nu este obligat, în cadrul procesului de determinare a statului membru responsabil, să solicite o opinie a Înaltului Comisariat al Națiunilor Unite pentru Refugiați în cazul în care din documentele acestei organizații rezultă că statul membru pe care criteriile prevăzute în capitolul III din Regulamentul nr. 343/2003 îl desemnează responsabil ar încălca normele dreptului Uniunii în materie de azil.

      (1)  JO C 370, 17.12.2011.