title: Cauza T-315/09: Hotărârea Tribunalului din 9 iunie 2010 — Hoelzer/OAPI (SAFELOAD) [ „Marcă comunitară — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare figurative SAFELOAD — Motiv absolut de refuz — Caracter descriptiv — Articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (CE) nr. 207/20009” ]

text:
               31.7.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 209/38

         Hotărârea Tribunalului din 9 iunie 2010 — Hoelzer/OAPI (SAFELOAD)
   (Cauza T-315/09) (1)

   (Marcă comunitară - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare figurative SAFELOAD - Motiv absolut de refuz - Caracter descriptiv - Articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (CE) nr. 207/20009)
   2010/C 209/58
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamant: Oliver Hoelzer (Remscheid, Germania) (reprezentanți: G. Rother, J. Vogtmeier, P. Mes, C. Graf von der Groeben, J. Bühling, A. Verhauwen, J. M. Künzel, D. Jestaedt și M. Bergermann, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: S. Schäffner, agent)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a patra de recurs a OAPI din 3 iunie 2009 (cauza R 1157/2008-4), privind o cerere de înregistrare a semnului figurativ SAFELOAD ca marcă comunitară

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Îl obligă pe Oliver Hoelzer la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 267, 7.11.2009.


title: Cauza T-344/08: Hotărârea Tribunalului din 22 mai 2012 — EnBW Energie Baden-Württemberg/Comisia [ „Acces la documente — Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 — Dosarul administrativ al unei proceduri în materie de înțelegeri — Respingerea cererii de acces — Excepție referitoare la protecția obiectivelor activităților de anchetă — Excepție referitoare la protecția intereselor comerciale ale unui terț — Excepție referitoare la protecția procesului decizional — Obligația instituției în cauză de a analiza în mod concret și individual conținutul documentelor menționate în cererea de acces” ]

text:
               30.6.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 194/18

         Hotărârea Tribunalului din 22 mai 2012 — EnBW Energie Baden-Württemberg/Comisia
   (Cauza T-344/08) (1)

   (Acces la documente - Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 - Dosarul administrativ al unei proceduri în materie de înțelegeri - Respingerea cererii de acces - Excepție referitoare la protecția obiectivelor activităților de anchetă - Excepție referitoare la protecția intereselor comerciale ale unui terț - Excepție referitoare la protecția procesului decizional - Obligația instituției în cauză de a analiza în mod concret și individual conținutul documentelor menționate în cererea de acces)
   2012/C 194/27
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: EnBW Energie Baden-Württemberg AG (Karlsruhe, Germania) (reprezentanți: A. Bach și A. Hahn, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: inițial P. Costa de Oliveira, A. Antoniadis și O. Weber, ulterior A. Bouquet, P. Costa de Oliveira și A. Antoniadis, agenți)

      Intervenient în susținerea reclamantei: Regatul Suediei (reprezentanți: K. Petkovska, S. Johannesson și A. Falk, agenți)

      Interveniente în susținerea pârâtei: Siemens AG (Berlin și München, Germania) (reprezentanți: I. Brinker, C. Steinle și M. Holm-Hadulla, avocați) și ABB Ltd (Zürich, Elveția) (reprezentanți: inițial J. Lawrence, solicitor și E. Whiteford, barrister, ulterior J. Lawrence și D. Howe, solicitor)

      Obiectul

   Cerere de anulare a deciziei SG.E.3/MV/psi D(2008) 4931 a Comisiei din 16 iunie 2008 prin care s-a respins cererea de acces la dosarul procedurii COMP/F/38.899 — Instalații de comutație cu izolație în gaz

      Dispozitivul

               1.

               Anulează Decizia SG.E.3/MV/psi D(2008) 4931 a Comisiei din 16 iunie 2008 de respingere a cererii de acces la dosarul procedurii COMP/F/38.899 — Instalații de comutație cu izolație în gaz.

               2.

               Comisia Europeană suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și cheltuielile de judecată efectuate de EnBW Energie Baden-Württemberg AG.

               3.

               Regatul Suediei, ABB Ltd și Siemens AG suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 272, 25.10.2008.


title: Cauza C-43/17 P: Recurs introdus la 25 ianuarie 2017 de către Liam Jenkinson împotriva Ordonanței Tribunalului (Camera întâi) pronunțată la 9 noiembrie 2016 în cauza T-602/15, Liam Jenkinson/Serviciul European de Acțiune Externă, Consiliul Uniunii Europene, Comisia Europeană, Eulex Kosovo

text:
               3.4.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 104/36

         Recurs introdus la 25 ianuarie 2017 de către Liam Jenkinson împotriva Ordonanței Tribunalului (Camera întâi) pronunțată la 9 noiembrie 2016 în cauza T-602/15, Liam Jenkinson/Serviciul European de Acțiune Externă, Consiliul Uniunii Europene, Comisia Europeană, Eulex Kosovo
   (Cauza C-43/17 P)
   (2017/C 104/52)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Recurent: Liam Jenkinson (reprezentanți: N. de Montigny, J.-N. Louis, avocați)

      Celelalte părți din procedură: Serviciul European de Acțiune Externă, Consiliul Uniunii Europene, Comisia Europeană, Eulex Kosovo

      Concluziile recurentului

   Recurentul solicită Curții:

               —

               anularea Ordonanței Tribunalului din 9 noiembrie 2016 în cauza T-602/15 în măsura în care respinge acțiunea introdusă de recurent și îl obligă la plata cheltuielilor de judecată aferente procedurii;

               —

               pronunțarea asupra acțiunii;

               —

               obligarea intimatelor la plata cheltuielilor de judecată efectuate în cele două proceduri.

      Motivele și principalele argumente

   Recurentul contestă constatarea de către Tribunalul Uniunii a competenței sale numai cu privire la un litigiu întemeiat pe ultimul contract pe durată determinată semnat de recurent.
   Acesta contestă, presupunând chiar că motivarea Tribunalului în această privință este exactă, quod non, faptul că Tribunalul nu s-a pronunțat cu privire la mai multe dintre cererile sale întemeiate pe încheierea raportului contractual în litigiu și, în consecință, pe ultimul contract pe durata determinată. Astfel, nelegalitatea ordonanței atacate reiese din concizia motivării, care este atât de succintă încât nu permite să se înțeleagă modul în care Tribunalul, fără a analiza dosarul pe fond, a concluzionat în sensul necompetenței sale, cu excepţia litigiului privind ultimul contract pe durată determinată, exclusiv pe baza existenței unei clauze compromisorii, chiar dacă validitatea și legalitatea unei astfel de clauze erau contestate de reclamant.
   Recurentul contestă de asemenea neluarea în considerare în totalitate a argumentației sale privind existența unei erori a instituțiilor în ceea ce privește lipsa cadrului juridic care să ofere recurentului și întregului personal misiuni de drept stabilite de Uniune, garanții ale respectării drepturilor sociale fundamentale, între care garantarea dreptului de acces efectiv la justiție și dreptul la un proces echitabil.
   În susținerea recursului formulat, recurentul invocă în consecință încălcarea de către Tribunalul Uniunii:

               —

               a dreptului european aplicabil în vederea determinării legii aplicabile litigiilor în materie contractuală;

               —

               a dispozițiilor de drept belgian al muncii;

               —

               a cerințelor minime privind munca pe durată determinată aplicabile la nivel comunitar;

               —

               a drepturilor consacrate de Carta drepturilor fundamentale;

               —

               a obligației de motivare;

               —

               a interdicției de a se pronunța ultra petita.


title: Cauza T-43/11: Hotărârea Tribunalului din 16 decembrie 2015 – Singapore Airlines și Singapore Airlines Cargo/Comisia [„Concurență — Înțelegeri — Piața serviciilor de transport aerian de mărfuri — Acorduri și practici concertate cu privire la mai multe elemente ale prețurilor și serviciilor de transport aerian de mărfuri (introducerea unor suprataxe de carburant și a unor suprataxelor de securitate, refuzul de a plăti un comision pe suprataxe) — Articolul 101 TFUE, articolul 53 al Acordului privind SEE și articolul 8 din Acordul dintre Comunitate și Elveția privind transportul aerian — Obligația de motivare”]

text:
               8.2.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 48/35

         Hotărârea Tribunalului din 16 decembrie 2015 – Singapore Airlines și Singapore Airlines Cargo/Comisia
   (Cauza T-43/11) (1)

   ([„Concurență - Înțelegeri - Piața serviciilor de transport aerian de mărfuri - Acorduri și practici concertate cu privire la mai multe elemente ale prețurilor și serviciilor de transport aerian de mărfuri (introducerea unor suprataxe de carburant și a unor suprataxelor de securitate, refuzul de a plăti un comision pe suprataxe) - Articolul 101 TFUE, articolul 53 al Acordului privind SEE și articolul 8 din Acordul dintre Comunitate și Elveția privind transportul aerian - Obligația de motivare”])
   (2016/C 048/39)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamante: Singapore Airlines Ltd (Singapore, Singapore) și Singapore Airlines Cargo Pte Ltd (Singapore, Singapore) (reprezentanți: inițial J. Kallaugher, J. Poitras, solicitors, J. Ruiz Calzado și É. Barbier de La Serre, avocați, ulterior J. Kallaugher, J. Poitras și J. Ruiz Calzado)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: inițial S. Noë, N. von Lingen și J. Bourke, ulterior S. Noë, N. von Lingen și A. Dawes și în cele din urmă M. Dawes, agenți, asistați de C. Brown, barrister)

      Intervenient în susținerea pârâtei: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: F. Florindo Gijón și M. Simm, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare a Deciziei C(2010) 7694 final a Comisiei din 9 noiembrie 2010 privind o procedură de aplicare a articolului 101 TFUE, a articolului 53 din Acordul privind SEE și a articolului 8 din Acordul dintre Comunitatea Europeană și Confederația Elvețiană privind transportul aerian (cazul COMP/39258 – Transport aerian de mărfuri) în măsura în care le privește pe reclamante, și, cu titlu subsidiar, anularea sau reducerea cuantumului amenzii aplicate acestora

      Dispozitivul

               1)

               Anulează Decizia C(2010) 7694 final a Comisiei din 9 noiembrie 2010 privind o procedură de aplicare a articolului 101 TFUE, a articolului 53 din Acordul privind SEE și a articolului 8 din Acordul dintre Comunitatea Europeană și Confederația Elvețiană privind transportul aerian (cazul COMP/39258 – Transport aerian de mărfuri) în măsura în care privește Singapore Airlines Ltd și Singapore Airlines Cargo Pte Ltd.

               2)

               Obligă Comisia Europeană la suportarea propriilor cheltuieli de judecată, precum și a cheltuielilor de judecată efectuate de Singapore Airlines și Singapore Airlines Cargo Pte.

               3)

               Consiliul Uniunii Europene suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 89, 19.3.2011.


title: Cauza T-40/12: Acțiune introdusă la 30 ianuarie 2012 — European Dynamics Luxembourg și Evropaïki Dynamiki-Proïgmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis/Oficiul European de Poliție (Europol)

text:
               14.4.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 109/18

         Acțiune introdusă la 30 ianuarie 2012 — European Dynamics Luxembourg și Evropaïki Dynamiki-Proïgmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis/Oficiul European de Poliție (Europol)
   (Cauza T-40/12)
   2012/C 109/40
   Limba de procedură: greaca

      Părțile

      Reclamante: European Dynamics Luxembourg SA (Ettelbrück, Luxemburg) și Evropaïki Dynamiki-Proïgmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Atena, Grecia) (reprezentant: V. Khristianos, avocat)

      Pârât: Oficiul European de Poliție (Europol)

      Concluziile

   Reclamantele solicită Tribunalului:

               —

               anularea Deciziei Oficiului European de Poliție (Europol) din 22 noiembrie 2011 prin care acesta a exclus oferta consorțiului prin intermediul căruia reclamantele au participat la procedura deschisă de atribuire a contractelor de achiziții nr. D/C3/1104, și

               —

               obligarea EUROPOL la plata integrală a cheltuielilor de judecată efectuate de reclamante.

      Motivele și principalele argumente

   Potrivit reclamantelor, decizia atacată trebuie anulată, potrivit articolului 263 TFUE, pentru următorul motiv, care cuprinde trei aspecte:

               1.

               Primul aspect, întemeiat pe faptul că Europol a exclus în mod neîntemeiat oferta reclamantelor, susținând că acestea și-au modificat oferta tehnică și financiară, care are drept consecință faptul că Europol nu se întemeiază pe nicio bază legală pentru excluderea reclamantelor.

               2.

               Al doilea aspect, întemeiat pe faptul că Europol a susținut în mod nefondat că oferta reclamantelor era inexactă și a exclus-o, în timp ce Europol însuși a provocat și a acceptat sau a tolerat existența unei inexactități și a unei lipse de claritate în ceea ce privește sensul termenilor „out of the box” și „customisation”, încălcând principiul transparenței.

               3.

               Al treilea aspect, întemeiat pe faptul că, prin excluderea ofertei reclamantelor din procedura de atribuire, Europol a încălcat principiul proporționalității în aplicarea prevederilor documentelor contractuale.


title: Cauza C-266/07: Ordonanța președintelui Curții din 21 noiembrie 2007 — Comisia Comunităților Europene/Republica Portugheză

text:
               23.2.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 51/39

         Ordonanța președintelui Curții din 21 noiembrie 2007 — Comisia Comunităților Europene/Republica Portugheză
   (Cauza C-266/07) (1)

   (2008/C 51/72)

      Limba de procedură: portugheza

   Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 183, 4.8.2007.


title: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 16 februarie 2012 — Consiliul Uniunii Europene (C-191/09 P), Comisia Europeană (C-200/09 P)/Interpipe Nikopolsky Seamless Tubes Plant Niko Tube ZAT (Interpipe Niko Tube ZAT), fostă Nikopolsky Seamless Tubes Plant „Niko Tube” ZAT, Interpipe Nizhnedneprovsky Tube Rolling Plant VAT (Interpipe NTRP VAT), fostă Nizhnedneprovsky Tube-Rolling Plant VAT (Cauze conexe C-191/09 P și C-200/09 P) [Recurs — Taxa antidumping — Regulamentul (CE) nr. 954/2006 — Importul anumitor tuburi și țevi obținute fără sudură, din fier sau din oțel, originare din Croația, din România, din Rusia și din Ucraina — Regulamentul (CE) nr. 384/96 — Articolul 2 alineatul (10) litera (i), articolul 3 alineatele (2), (3) și (5)-(7), articolul 18 alineatul (3) și articolul 19 alineatul (3) — Calcularea valorii normale și a prejudiciului — Noțiunea „entitate economică unică” — Dreptul la apărare — Nemotivare]

text:
               31.3.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 98/2

         Hotărârea Curții (Camera a treia) din 16 februarie 2012 — Consiliul Uniunii Europene (C-191/09 P), Comisia Europeană (C-200/09 P)/Interpipe Nikopolsky Seamless Tubes Plant Niko Tube ZAT (Interpipe Niko Tube ZAT), fostă Nikopolsky Seamless Tubes Plant „Niko Tube” ZAT, Interpipe Nizhnedneprovsky Tube Rolling Plant VAT (Interpipe NTRP VAT), fostă Nizhnedneprovsky Tube-Rolling Plant VAT
   (Cauze conexe C-191/09 P și C-200/09 P) (1)

   (Recurs - Taxa antidumping - Regulamentul (CE) nr. 954/2006 - Importul anumitor tuburi și țevi obținute fără sudură, din fier sau din oțel, originare din Croația, din România, din Rusia și din Ucraina - Regulamentul (CE) nr. 384/96 - Articolul 2 alineatul (10) litera (i), articolul 3 alineatele (2), (3) și (5)-(7), articolul 18 alineatul (3) și articolul 19 alineatul (3) - Calcularea valorii normale și a prejudiciului - Noțiunea „entitate economică unică” - Dreptul la apărare - Nemotivare)
   2012/C 98/02
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Recurenți: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: J.-P. Hix și B. Driessen, G. Berrisch, avocați), Comisia Europeană (reprezentanți: H. van Vliet și C. Clyne, agenți)

      Celelalte părți în proces: Interpipe Nikopolsky Seamless Tubes Plant Niko Tube ZAT (Interpipe Niko Tube ZAT), fostă Nikopolsky Seamless Tubes Plant „Niko Tube” ZAT, Interpipe Nizhnedneprovsky Tube Rolling Plant VAT (Interpipe NTRP VAT), fostă Nizhnedneprovsky Tube-Rolling Plant VAT, Comisia Europeană (reprezentanți: P. Vander Schueren, avocat, N. Mizulin, solicitor)

      Obiectul

   Recurs formulat împotriva Hotărârii Tribunalului de Primă Instanță (Camera a doua) din 10 martie 2009 în cauza T-249/06, Interpipe Nikopolsky Seamless Tubes Plant Niko Tube ZAT (Interpipe Niko tube ZAT) și Interpipe Nizhnedneprovsky Tube Rolling Plant VAT (Interpipe NTRP VAT) împotriva Consiliului Uniunii Europene, prin care se anulează articolul 1 din Regulamentul (CE) nr. 945/2006 al Consiliului din 27 iunie 2006 de instituire a unui drept antidumping definitiv la importurile anumitor tuburi și țevi obținute fără sudură, din fier sau din oțel, originare din Croația, România, Rusia și Ucraina, de abrogare a Regulamentelor (CE) nr. 2320/97 și (CE) nr. 348/2000 (JO L 175, p. 4, Ediție specială, 11/vol. 46, p. 138)

      Dispozitivul

               1.

               Respinge recursul principal al Consiliului Uniunii Europene.

               2.

               Respinge recursul principal al Comisiei Europene.

               3.

               Respinge recursul incident al Interpipe Nikopolsky Seamless Tubes Plant Niko Tube ZAT (Interpipe Niko Tube ZAT) și al Interpipe Nizhnedneprovsky Tube Rolling Plant VAT (Interpipe NTRP VAT).

               4.

               Fiecare parte suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 193, 15.8.2009.


title: Cauza C-227/11: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Rechtbank Haarlem (Țările de Jos) la 16 mai 2011 — DHL Danzas Air & Ocean (Netherlands) BV/Inspecteur van de Belastingdienst/Douane West, kantoor Hoofddorp Saturnusstraat

text:
               30.7.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 226/12

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Rechtbank Haarlem (Țările de Jos) la 16 mai 2011 — DHL Danzas Air & Ocean (Netherlands) BV/Inspecteur van de Belastingdienst/Douane West, kantoor Hoofddorp Saturnusstraat
   (Cauza C-227/11)
   2011/C 226/23
   Limba de procedură: olandeza

      Instanța de trimitere

   Rechtbank Haarlem

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: DHL Danzas Air & Ocean (Netherlands) BV

      Pârât: Inspecteur van de Belastingdienst/Douane West, kantoor Hoofddorp Saturnusstraat

      Întrebările preliminare

               1.

               Analizorii de rețea activi [de tipul J6801B] trebuie clasificați la poziția 9030 40 din NC sau la poziția 9031 80 din NC?

               2.

               Regulamentul (CE) nr. 129/2005 al Comisiei din 20 ianuarie 2005 […] (1) nu este valabil deoarece Comisia a clasificat în mod greșit analizorii de rețea menționați la punctele 3 și 4 la poziția 9031 80 39 din NC în loc la poziția 9030 40 din NC?

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 129/2005 a Comisiei din 20 ianuarie 2005 privind clasificarea anumitor măsuri în Nomenclatura combinată și de modificare a Regulamentului (CE) nr. 955/98 (JO L 25, p. 37, Ediție specială, vol. 02/17, p. 175).


title: Cauza C-186/12: Hotărârea Curții (Camera a noua) din 20 iunie 2013 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunal Judicial de Braga — Portugalia) — Impacto Azul, Lda/BPSA 9 — Promoção e Desenvolvimento de Investimentos Imobiliários, SA, Bouygues Imobiliária, SGPS, Lda, Bouygues Immobilier SA, Aniceto Fernandes Viegas, Óscar Cabanez Rodriguez (Libertatea de stabilire — Restricții — Răspunderea solidară a societăților-mamă față de creditorii filialelor lor — Excluderea societăților-mamă care au sediul în alt stat membru — Restricție — Lipsă)

text:
               3.8.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 225/32

         Hotărârea Curții (Camera a noua) din 20 iunie 2013 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunal Judicial de Braga — Portugalia) — Impacto Azul, Lda/BPSA 9 — Promoção e Desenvolvimento de Investimentos Imobiliários, SA, Bouygues Imobiliária, SGPS, Lda, Bouygues Immobilier SA, Aniceto Fernandes Viegas, Óscar Cabanez Rodriguez
   (Cauza C-186/12) (1)

   (Libertatea de stabilire - Restricții - Răspunderea solidară a societăților-mamă față de creditorii filialelor lor - Excluderea societăților-mamă care au sediul în alt stat membru - Restricție - Lipsă)
   2013/C 225/53
   Limba de procedură: portugheza

      Instanța de trimitere

   Tribunal Judicial de Braga

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Impacto Azul, Lda

      Pârâți: BPSA 9 — Promoção e Desenvolvimento de Investimentos Imobiliários, SA, Bouygues Imobiliária, SGPS, Lda, Bouygues Immobilier SA, Aniceto Fernandes Viegas, Óscar Cabanez Rodriguez

      Obiectul

   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Tribunal Judicial de Braga — Interpretarea articolului 49 TFUE — Restricții privind libertatea de stabilire — Reglementare națională care exclude răspunderea solidară a societăților-mamă față de creditorii filialelor lor în privința societăților-mamă care își au sediul într-un alt stat membru.

      Dispozitivul

   Articolul 49 TFUE trebuie interpretat în sensul că nu se opune unei reglementări naționale, precum cea în discuție în litigiul principal, care exclude aplicarea principiului răspunderii solidare a societăților-mamă față de creditorii filialelor lor în cazul societăților-mamă care au sediul pe teritoriul altui stat membru.

      (1)  JO C 217, 21.7.2012.


title: Cauza C-158/12: Acțiune introdusă la 30 martie 2012 — Comisia Europeană/Irlanda

text:
               16.6.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 174/18

         Acțiune introdusă la 30 martie 2012 — Comisia Europeană/Irlanda
   (Cauza C-158/12)
   2012/C 174/28
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentant: S. Petrova, K. Mifsud-Bonnici, agenți)

      Pârâtă: Irlanda

      Reclamanta solicită Curții:

               —

               să constate că, prin neeliberarea autorizațiilor în conformitate cu articolele 6 și 8 din Directiva 2008/1/CE (1) sau, după caz, prin nerevizuirea și, dacă este necesar, prin neactualizarea cerințelor autorizațiilor privind 13 instalații existente în Irlanda pentru creșterea porcilor și a păsărilor și, așadar, prin neluarea măsurilor pentru funcționarea instalațiilor existente în conformitate cu articolele 3, 7, 9, 10 și 13, cu articolul 14 literele (a) și (b) și cu articolul 15 alineatul (2) din Directiva PCIP până la data de 30 octombrie 2007, Irlanda a încălcat obligațiile care îi revin în temeiul articolului 5 alineatul (1) din Directiva PCIP.

               —

               să oblige Irlanda la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În temeiul articolului 5 alineatul (1) din Directiva PCIP, statele membre erau obligate să garanteze că autoritățile competente eliberează autorizațiile în conformitate cu articolele 6 și 8 sau, după caz, revizuiesc și, dacă este necesar, actualizează condițiile pentru autorizațiile existente până la data de 30 octombrie 2007.
   Potrivit informațiilor de care dispune, Comisia consideră că instalațiile existente în Irlanda pentru creșterea porcilor și a păsărilor funcționează în continuare fără autorizația PCIP și, așadar, concluzionează în sensul că Irlanda a încălcat obligațiile care îi revin potrivit articolului 5 alineatul (1) din Directivă.

      (1)  Directiva 2008/1/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 15 ianuarie 2008 privind prevenirea și controlul integrat al poluării (JO L 24, p. 8).


title: Cauza C-500/07 P: Recurs introdus la 19 noiembrie 2007 de Territorio Energia Ambiente SpA (TEA) împotriva ordonanței Tribunalului de Primă Instanță (Camera a patra) pronunțate la 17 septembrie 2007 în cauza T-175/07, Territorio Energia Ambiente SpA/Comisia Comunităților Europene

text:
               9.2.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 37/3

         Recurs introdus la 19 noiembrie 2007 de Territorio Energia Ambiente SpA (TEA) împotriva ordonanței Tribunalului de Primă Instanță (Camera a patra) pronunțate la 17 septembrie 2007 în cauza T-175/07, Territorio Energia Ambiente SpA/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza C-500/07 P)
   (2008/C 37/04)
   Limba de procedură: italiana
   Părțile

      Recurentă: Territorio Energia Ambiente SpA (TEA) (reprezentanți: E. Coffrini și F. Tesauro, avvocati)

      Cealaltă parte în proces: Comisia Comunităților Europene
   Concluziile recurentei

               —

               Anularea și/sau modificarea în totalitate a hotărârii Tribunalului de Primă Instanță care face obiectul prezentului recurs în al doilea grad de jurisdicție, și, în consecință, pronunțarea oricărei hotărâri întemeiate pe lege și conformă cu normele de drept.

               —

               admiterea concluziilor prezentate deja în acțiunea în primă instanță.

         Motivele și principalele argumente
   Prin decizia Comisiei din 5 iunie 2002 (1) privind „ajutorul de stat constând în scutiri fiscale și în împrumuturi în condiții preferențiale acordate în favoarea unor întreprinderi de servicii publice având capital majoritar public”, regimul de scutire fiscală acordat în temeiul articolului 3 alineatul 70 din Legea nr. 549/1995, al articolului 66 alineatul 14 din D. L. nr. 331/1993, astfel cum a fost transformat în lege și modificat, în favoarea societăților pe acțiuni cu participație majoritar publică care prestează servicii publice locale, a fost declarat ajutor de stat incompatibil cu piața comună. Decizia Comisiei nu a avut în vedere anumite societăți, ci a fost extinsă la societățile constituite potrivit articolului 22 din Legea nr. 241/1990, cu capital majoritar public. Cu toate acestea, decizia nu a fost notificată niciunei societăți (și nici recurentei) neavând destinatari individualizați în mod specific. Statul italian a pus în aplicare decizia sus-menționată prin D. L. nr. 10 din 15 februarie 2007, repartizând sarcina recuperării către Agenzia delle Entrate. În consecință, la data de 29 martie 2007 Agenzia delle Entrate din Mantova a notificat societății recurente o comunicare-somație pentru suma de 1 748 289,75 euro reprezentând capitalul, pe lângă dobânzi de 912 180,64 euro.
   Cu toate acestea, societatea recurentă nu are capital majoritar public, ci are capital integral public, motiv pentru care „considerentele Comisiei și decizia acesteia” nu se pot referi la aceasta.
   Aceasta este concesionară in house a serviciilor publice locale acordate deja de Comune di Mantova (Primăria Mantova) în gestiunea societății „municipalizzata” (ASM) [întreprindere de servicii publice cu acționariat majoritar public], transformată în societatea recurentă, conform Legii nr. 127/97.
   Aceeași societate gestionează serviciile publice în regim de monopol, la nivel în principal local, fără a putea influența libera concurență, care nu poate exista întrucât nu există piața.
   O societate având capital integral public nu este altceva decât un organ indirect al primăriilor asociate, care sunt adevăratele destinatare ale ajutorului fiscal, contestat de către Comisie.
   În consecință, pentru motive obiective și subiective, scutirea fiscală acordată recurentei nu poate fi clasificată drept ajutor de stat nelegal, contrar prevederilor articolului 87 din tratat.
   Pentru motivele sintetizate s-a formulat o acțiune la Tribunalul de Primă Instanță împotriva deciziei Comisiei sus-menționate, radiindu-se cauza T-175/07, repartizată Camerei a patra, care a fost soluționată prin ordonanța de inadmisibilitate a Tribunalului din 17 septembrie 2007, motivată prin nerespectarea termenului prevăzut la articolul 230 al cincilea paragraf din Tratatul CE, conform căruia acțiunea în anulare ar fi trebuit să fie formulată în termen de două luni, după caz, de la publicarea actului atacat, de la notificarea acestuia reclamantului sau, în lipsă, de la data la care reclamantul a luat cunoștință de actul respectiv, conform articolului 102 alineatul (1) din Regulamentul de procedură CE.
   Acest aspect se consideră ca fiind neîntemeiat, și din perspectiva hotărârii din 17 septembrie 1980 (730/79) (2), a hotărârii din 14 noiembrie 1984 (323/82) (3), a hotărârii din 12 decembrie 1996 (T-358/94) (4) și mai ales a hotărârii Camerei a treia din 23 februarie 2006, pronunțată în cauza C-346/03 (5), motiv pentru care prin recursul declarat se solicită modificarea acesteia.
   Într-adevăr, acțiunea în fața Tribunalului de Primă Instanță a fost introdusă imediat ce societatea recurentă a avut cunoștință de faptul că se afla printre destinatarii deciziei Comisiei, mai exact atunci când a primit notificarea deciziilor de impunere emise de Agenzia delle Entrate.
   În continuare se reține ca alt motiv de atacare a ordonanței Tribunalului de Primă Instanță faptul că aceasta este concretizarea aplicării greșite a articolului 225 din Tratat.
   Într-adevăr, cererea de anulare a deciziei Comisiei trebuie considerată strâns legată de cererea privind neaplicarea aceleiași decizii, motiv pentru care se solicită modificarea ordonanței pronunțate în primă instanță și sub aspectul necompetenței ratione materiae, declarată de același organ judecătoresc.

      (1)  JO 2003, L 77, p. 21.

      (2)  Rec. 1980, p. 2671.

      (3)  Rec. 1984, p. 3809.

      (4)  Rec. 1996, p.II-2109.

      (5)  Rec. 2005, p. I-6159.


title: Cauze conexate C-37/06 și C-58/06: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 17 ianuarie 2008 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Finanzgericht Hamburg — Germania) — Viamex Agrar Handels GmbH (C-37/06), Zuchtvieh-Kontor GmbH (ZVK) (C-58/06)/Hauptzollamt Hamburg-Jonas (Regulamentul (CE) nr. 615/98 — Directiva 91/628/CEE — Restituiri la export — Protecția bovinelor în cursul transportului — Condiționarea plății restituirilor la exportul de bovine de respectarea dispozițiilor Directivei 91/628/CEE — Principiul proporționalității — Pierderea dreptului la restituire)

text:
               8.3.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 64/6

         Hotărârea Curții (Camera a treia) din 17 ianuarie 2008 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Finanzgericht Hamburg — Germania) — Viamex Agrar Handels GmbH (C-37/06), Zuchtvieh-Kontor GmbH (ZVK) (C-58/06)/Hauptzollamt Hamburg-Jonas
   (Cauze conexate C-37/06 și C-58/06) (1)

   (Regulamentul (CE) nr. 615/98 - Directiva 91/628/CEE - Restituiri la export - Protecția bovinelor în cursul transportului - Condiționarea plății restituirilor la exportul de bovine de respectarea dispozițiilor Directivei 91/628/CEE - Principiul proporționalității - Pierderea dreptului la restituire)
   (2008/C 64/06)
   Limba de procedură: germana
   Instanța de trimitere
   Finanzgericht Hamburg
   Părțile din acțiunea principală

      Reclamante: Viamex Agrar Handels GmbH (C-37/06), Zuchtvieh-Kontor GmbH (ZVK) (C-58/06)

      Pârât: Hauptzollamt Hamburg-Jonas
   Obiectul
   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Finanzgericht Hamburg — Validitatea articolului 1 și a articolului 5 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 615/98 al Comisiei din 18 martie 1998 de stabilire a normelor specifice de aplicare a regimului restituirilor la export în ceea ce privește bunăstarea animalelor vii din specia bovină în cursul transportului (JO L 82, p. 19) — Condiționarea plății restituirilor la exportul de bovine de respectarea dispozițiilor Directivei 91/628/CEE a Consiliului din 19 noiembrie 1991 privind protecția animalelor în cursul transportului și de modificare a Directivelor 90/425/CEE și 91/496/CEE (JO L 340, p. 17, Ediție specială, 03/vol. 10, p. 182) — Pierderea dreptului la restituire din cauza nerespectării în cursul transportului bovinelor a duratei de odihnă prevăzute
   Dispozitivul

               1)

               Examinarea primei întrebări nu a evidențiat niciun element de natură să afecteze validitatea articolului 1 din Regulamentul (CE) nr. 615/98 al Comisiei din 18 martie 1998 de stabilire a normelor specifice de aplicare a regimului restituirilor la export în ceea ce privește bunăstarea animalelor vii din specia bovină în cursul transportului.

               2)

               Examinarea celei de a doua întrebări nu a evidențiat niciun element de natură să afecteze validitatea articolului 5 alineatul (3) din Regulamentul nr. 615/98 prin prisma principiului proporționalității. Este de competența instanței de trimitere să verifice dacă autoritățile competente au aplicat dispozițiile relevante din Regulamentul nr. 615/98 în conformitate cu principiul menționat.

      (1)  JO C 96, 22.4.2006.


title: Cauza C-418/11: Hotărârea Curții (Camera a patra) din 26 septembrie 2013 (cerere de decizie preliminară formulată de Oberlandesgericht Innsbruck — Austria) — TEXDATA Software GmbH (Dreptul societăților — Libertatea de stabilire — A unsprezecea directivă 89/666/CEE — Publicitatea documentelor contabile — Sucursală a unei societăți de capitaluri stabilită în alt stat membru — Sancțiune pecuniară în cazul neîndeplinirii obligației de publicitate în termenul prevăzut — Dreptul la o protecție jurisdicțională efectivă — Principiul respectării dreptului la apărare — Caracterul adecvat, efectiv, proporțional și disuasiv al sancțiunii)

text:
               23.11.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 344/10

         Hotărârea Curții (Camera a patra) din 26 septembrie 2013 (cerere de decizie preliminară formulată de Oberlandesgericht Innsbruck — Austria) — TEXDATA Software GmbH
   (Cauza C-418/11) (1)

   (Dreptul societăților - Libertatea de stabilire - A unsprezecea directivă 89/666/CEE - Publicitatea documentelor contabile - Sucursală a unei societăți de capitaluri stabilită în alt stat membru - Sancțiune pecuniară în cazul neîndeplinirii obligației de publicitate în termenul prevăzut - Dreptul la o protecție jurisdicțională efectivă - Principiul respectării dreptului la apărare - Caracterul adecvat, efectiv, proporțional și disuasiv al sancțiunii)
   2013/C 344/14
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Oberlandesgericht Innsbruck

      Partea din procedura principală

   TEXDATA Software GmbH

      Obiectul

   Cerere de decizie preliminară — Oberlandesgericht Innsbruck — Interpretarea articolelor 49 și 54 TFUE, a articolului 47 alineatul (2) și a articolului 50 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, a principiului general al dreptului la o cale de atac efectivă, a articolului 6 din Prima directivă 68/151/CEE a Consiliului din 9 martie 1968 de coordonare, în vederea echivalării, a garanțiilor impuse societăților în statele membre, în înțelesul articolului 58 al doilea paragraf din tratat, pentru protejarea intereselor asociaților sau terților (JO L 65, p. 8, Ediție specială, 17/vol. 1, p. 3), a articolului 60a din A patra directivă 78/660/CEE a Consiliului din 25 iulie 1978 în temeiul articolului 54 alineatul (3) litera (g) din tratat, privind conturile anuale ale anumitor forme de societăți comerciale, cu modificările ulterioare (JO L 222, p. 11, Ediție specială, 17/vol. 1, p. 21), precum și a articolului 38 alineatul (6) din A șaptea directivă 83/349/CEE a Consiliului din 13 iunie 1983 în temeiul articolului 54 alineatul (3) litera (g) din tratat, privind conturile consolidate (JO L 193, p. 1, Ediție specială, 17/vol. 1, p. 58) — Publicitatea conturilor anuale consolidate ale anumitor forme de societăți — Reglementare a unui stat membru care prevede, în cazul necomunicării conturilor anuale consolidate tribunalului competent în termen de nouă luni, o sancțiune pecuniară fără ca organele societății să aibă posibilitatea de a fi audiate

      Dispozitivul

   Sub rezerva verificărilor care trebuie efectuate de instanța de trimitere, articolele 49 TFUE și 54 TFUE, principiile protecției jurisdicționale efective și respectării dreptului la apărare, precum și articolul 12 din A unsprezecea directivă 89/666/CEE a Consiliului din 21 decembrie 1989 privind publicitatea sucursalelor înființate într-un stat membru de anumite forme de societăți comerciale care intră sub incidența legislației unui alt stat trebuie interpretate în sensul că nu se opun unei reglementări naționale precum cea în discuție în litigiul principal, potrivit căreia, în cazul depășirii termenului de nouă luni prevăzut pentru publicitatea documentelor contabile, se aplică imediat o amendă minimă de 700 de euro societății de capitaluri care are o sucursală situată în statul membru în cauză, fără a i se adresa în prealabil o punere în întârziere și fără a i se acorda posibilitatea exprimării punctului de vedere cu privire la neîndeplinirea imputată.

      (1)  JO C 331, 12.11.2011.


title: Cauza C-378/09: Acțiune introdusă la 23 septembrie 2009 — Comisia Comunităților Europene/Republica Cehă

text:
               19.12.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 312/15

         Acțiune introdusă la 23 septembrie 2009 — Comisia Comunităților Europene/Republica Cehă
   (Cauza C-378/09)
   2009/C 312/24
   Limba de procedură: ceha

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: M. Šimerdová, J.-B. Laignelot, agenți)

      Pârâtă: Republica Cehă

      Concluziile reclamantei

               —

               Declararea faptului că, prin netranspunerea adecvată, în dreptul intern, a articolului 10a primul, al doilea și al treilea paragraf din Directiva Consiliului din 27 iunie 1985 privind evaluarea efectelor anumitor proiecte publice și private asupra mediului (85/337/CEE) (1), astfel cum a fost modificată prin Directiva 97/11/CE a Consiliului (2) și prin Directiva 2003/35/CE a Parlamentului European și a Consiliului (3), Republica Cehă nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 10a primul, al doilea și al treilea paragraf din directiva menționată,

               —

               obligarea Republicii Cehe la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Termenul de transpunere a directivei în dreptul intern a expirat la 25 iunie 2005.

      (1)  JO L 175, p. 40 Ediție specială, 15/vol. 1, p. 174.

      (2)  Directiva 97/11/CE a Consiliului din 3 martie 1997 de modificare a Directivei 85/337/CEE privind evaluarea efectelor anumitor proiecte publice și private asupra mediului; JO L 73, p. 5, Ediție specială, 15/vol. 3, p. 254.

      (3)  Directiva 2003/35/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 26 mai 2003 de instituire a participării publicului la elaborarea anumitor planuri și programe privind mediul și de modificare a directivelor 85/337/CEE și 96/61/CE ale Consiliului în ceea ce privește participarea publicului și accesul la justiție; JO 2003, L 156, p. 17, Ediție specială, 15/vol. 10, p. 8.


title: Cauza F-94/08: Ordonanța Tribunalului Funcției Publice din 29 octombrie 2009 — Marcuccio/Comisia (Funcție publică — Funcționari — Executarea unei hotărâri — Rambursarea cheltuielilor — Intenție a administrației de a efectua o reținere din prestația de invaliditate a funcționarului — Absența unui act care lezează — Acțiune în despăgubiri — Inadmisibilitate vădită)

text:
               30.1.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 24/78

         Ordonanța Tribunalului Funcției Publice din 29 octombrie 2009 — Marcuccio/Comisia
   (Cauza F-94/08) (1)

   (Funcție publică - Funcționari - Executarea unei hotărâri - Rambursarea cheltuielilor - Intenție a administrației de a efectua o reținere din prestația de invaliditate a funcționarului - Absența unui act care lezează - Acțiune în despăgubiri - Inadmisibilitate vădită)
   2010/C 24/147
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Reclamant: Luigi Marcuccio (Tricase, Italia) (reprezentant: G. Cipressa, avocat)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: J. Currall și C. Berardis-Kayser, agenți, A. Dal Ferro, avocat)

      Obiectul

   Anularea deciziei Comisiei prin care se solicită restituirea cheltuielilor de judecată efectuate în cauza T-241/03, precum și o cerere de reparare a prejudiciului suferit de reclamant din acest motiv

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea domnului Marcuccio ca vădit inadmisibilă.

               2.

               Obligă pe domnul Marcuccio la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 6, 10.1.2009, p. 46.


title: Cauza C-289/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Tartu Maakohus (Estonia) la 19 mai 2017 – Collect Inkasso OÜ, ITM Inkasso OÜ, Bigbank AS/Rain Aint, Lauri Palm, Raiko Oikimus, Egle Noor, Artjom Konjarov

text:
               31.7.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 249/20

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Tartu Maakohus (Estonia) la 19 mai 2017 – Collect Inkasso OÜ, ITM Inkasso OÜ, Bigbank AS/Rain Aint, Lauri Palm, Raiko Oikimus, Egle Noor, Artjom Konjarov
   (Cauza C-289/17)
   (2017/C 249/31)
   Limba de procedură: estona

      Instanța de trimitere

   Tartu Maakohus

      Părțile din procedura principală

      Reclamante: Collect Inkasso OÜ, ITM Inkasso OÜ, Bigbank AS

      Pârâți: Rain Aint, Lauri Palm, Raiko Oikimus, Egle Noor, Artjom Konjarov

      Întrebările preliminare

               1)

               Articolul 17 litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 805/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 21 aprilie 2004 privind crearea unui Titlu Executoriu European pentru creanțele necontestate (1) trebuie interpretat în sensul că într-un act de sesizare a instanței, într-un act echivalent, în orice citație de prezentare în fața instanței sau în documentele de asistență juridică conexe trebuie să se menționeze în mod expres toate datele prevăzute la articolul 17 litera (a) din regulament? În special, potrivit articolului 3 alineatul (1) litera (b), articolului 6 alineatul (1) litera (c) și articolului 17 litera (a), certificarea unei hotărâri judecătorești ca titlu executoriu european este exclusă în cazul în care debitorului nu i-a fost adusă la cunoștință adresa instituției către care trebuie transmis răspunsul, însă i-au fost comunicate toate celelalte date prevăzute la articolul 17 litera (a) din regulament?

               2)

               Articolul 18 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 805/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 21 aprilie 2004 privind crearea unui Titlu Executoriu European pentru creanțele necontestate trebuie interpretat în sensul că în cazul în care procedura din statul membru de origine nu îndeplinește cerințele stabilite la articolul 17 din Regulamentul (CE) nr. 805/2004, remedierea neregularității presupune comunicarea în mod corespunzător către debitor prin sau odată cu hotărârea adoptată a tuturor datelor prevăzute la articolul 18 alineatul (1) litera (b)? În special, emiterea unui titlu executoriu european este exclusă în cazul în care debitorului nu i-a fost notificată adresa instituției unde trebuie formulată calea de atac, însă i-au fost aduse la cunoștință toate celelalte date prevăzute la articolul 18 alineatul (1) litera (b)?

      (1)  JO 2004, L 143, p. 15, Ediție specială, 19/vol. 7, p. 3.


title: Cauza C-515/07: Hotărârea Curții (Camera a patra) din 12 februarie 2009 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Hoge Raad der Nederlanden Den Haag — Țările de Jos) — Vereniging Noordelijke Land- en Tuinbouw Organisatie/Staatssecretaris van Financiën (A șasea directivă TVA — Bunuri și servicii afectate întreprinderii pentru operațiuni taxabile și pentru alte operațiuni decât cele taxabile — Dreptul de deducere imediată și integrală a taxei pe valoarea adăugată aferente achiziționării unor astfel de bunuri și de servicii)

text:
               4.4.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 82/6

         Hotărârea Curții (Camera a patra) din 12 februarie 2009 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Hoge Raad der Nederlanden Den Haag — Țările de Jos) — Vereniging Noordelijke Land- en Tuinbouw Organisatie/Staatssecretaris van Financiën
   (Cauza C-515/07) (1)

   (A șasea directivă TVA - Bunuri și servicii afectate întreprinderii pentru operațiuni taxabile și pentru alte operațiuni decât cele taxabile - Dreptul de deducere imediată și integrală a taxei pe valoarea adăugată aferente achiziționării unor astfel de bunuri și de servicii)
   (2009/C 82/10)
   Limba de procedură: olandeza
   Instanța de trimitere
   Hoge Raad der Nederlanden Den Haag
   Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Vereniging Noordelijke Land- en Tuinbouw Organisatie

      Pârât: Staatssecretaris van Financiën
   Obiectul
   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Hoge Raad der Nederlanden Den Haag — Interpretarea articolului 6 alineatul (2) și a articolului 17 alineatele (1), (2) și (6) din A șasea directivă 77/388/CEE a Consiliului din 17 mai 1977 privind armonizarea legislațiilor statelor membre referitoare la impozitele pe cifra de afaceri — sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată: baza unitară de evaluare (JO L 145, p. 1) — Bunuri și servicii (nu numai bunuri de capital utilizate în parte pentru nevoile întreprinderii și în parte pentru folosul propriu) — Integrarea completă în patrimonial profesional al persoanei impozabile — Posibilitatea de deducere imediată și integrală a taxei aferente achiziționării unor astfel de bunuri și servicii
   Dispozitivul
   Articolul 6 alineatul (2) litera (a) și articolul 17 alineatul (2) din A șasea directivă 77/388/CEE a Consiliului din 17 mai 1977 privind armonizarea legislațiilor statelor membre referitoare la impozitele pe cifra de afaceri — sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată: baza unitară de evaluare trebuie interpretate în sensul că nu se aplică utilizării de bunuri și de servicii afectate întreprinderii pentru alte operațiuni decât operațiunile taxabile ale persoanei impozabile, taxa pe valoarea adăugată datorată pentru achiziționarea acestor bunuri și servicii, având legătură cu astfel de operațiuni, nefiind deductibilă.

      (1)  JO C 22, 26.1.2008.


title: Cauza T-45/11: Acțiune introdusă la 21 ianuarie 2011 — Italia/Comisia

text:
               12.3.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 80/30

         Acțiune introdusă la 21 ianuarie 2011 — Italia/Comisia
   (Cauza T-45/11)
   2011/C 80/55
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Reclamantă: Republica Italiană (reprezentant: P. Gentili, avvocato dello Stato)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile reclamantei

               —

               Anularea Deciziei C(2010) 7893 final a Comisiei din 10 noiembrie 2010, notificată Republicii Italiene prin nota SG-Greffe (2010) D/18018 din 11 noiembrie 2010, prin care a fost respinsă trimiterea către autoritățile italiene a cazului COMP/M.5960 — Crédit Agricole/Cassa di Risparmio della Spezia/Agenzie Intesa Sanpaolo;

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Prezenta acțiune este îndreptată împotriva deciziei Comisiei prin care a fost respinsă cererea autorității italiene în domeniul concurenței de a i se trimite spre investigare, în temeiul articolului 9 din Regulamentul (CE) nr. 139/2004 al Consiliului din 20 ianuarie 2004 privind controlul concentrărilor economice între întreprinderi (JO L 24, p. 1, Ediție specială, 08/vol. 1, p. 201), operațiunea de concentrare notificată Comisiei prin care Crédit Agricole S.A. a dobândit, prin intermediul filialei Cassa di Risparmio di Parma e Piacenza S.p.A., controlul exclusiv asupra societății Cassa di Risparmio della Spezia S.p.A., care este în prezent controlată de Intesa Sanpaolo.
   În susținerea acțiunii sale, reclamanta invocă cinci motive:

               1.

               Primul motiv se întemeiază pe încălcarea articolului 9 din Regulamentul (CE) n. 139/2004, în măsura în care Comisia ar fi considerat cererea de trimitere drept tardivă și nemotivată.

               2.

               Al doilea motiv se întemeiază pe încălcarea articolului 9 alineatul (2) literele (a) și (b), alineatul (3) primul paragraf litera (b) și al doilea paragraf din Regulamentul (CE) nr. 139/2004, precum și pe lipsa motivării.
               În această privință, se susține că în mod eronat Comisia a acordat importanță faptului că după realizarea concentrării, cotele de piață nu s-ar fi modificat. Astfel, Crédit Agricole va atinge aceste cote datorită concentrării, iar nu, precum Intesa Sanpaolo, înainte de realizarea concentrării, prin dezvoltare internă. Piața cu amănuntul a serviciilor bancare de la nivelul provinciei a fost așadar afectată.

               3.

               Al treilea motiv se întemeiază pe încălcarea articolului 9 alineatul (2) literele (a) și (b), alineatul (3) primul paragraf litera (b) și al doilea paragraf din Regulamentul (CE) n. 139/2004, precum și pe lipsa motivării.
               Contrar susținerilor Comisiei, reclamanta apreciază că există o piață a serviciilor bancare la nivelul provinciei: în realitate, utilizatorii acestor servicii nu sunt dispuși să se deplaseze, iar intrarea altor operatori pe o piață de provincie saturată se dovedește dificilă. Exista așadar un caz de piață restrânsă, care nu constituie o parte esențială a pieței comune.

               4.

               Al patrulea motiv se întemeiază pe încălcarea articolului 9 alineatul (2) literele (a) și (b), alineatul (3) primul paragraf litera (b) și al doilea paragraf din Regulamentul (CE) n. 139/2004, precum și pe lipsa motivării.
               Cu privire la acest aspect, potrivit reclamantei Comisia nu a ținut seama de procedura privind neîndeplinirea obligațiilor inițiată de autoritatea în domeniul concurenței împotriva societăților Crédit Agricole și Intesa Sanpaolo, care trebuiau să fie considerate așadar, din perspectiva impactului asupra pieței, părți afiliate, iar nu concurente.

               5.

               Al cincilea motiv se întemeiază pe încălcarea articolului 1 și a articolului 9 alineatele (2) și (3) din Regulamentul (CE) nr. 139/2004 și a principiilor subsidiarității și proporționalității.
               Reclamanta apreciază că această concentrare era lipsită de relevanță la nivel comunitar și că autoritatea în domeniul concurenței se afla într-o poziție mai potrivită pentru a o examina. Comisia ar fi trebuit să trimită autorităților italiene spre investigare în orice caz partea operațiunii care privea piețele de provincie menționate în decizie.


title: Cauza C-225/09: Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 2 decembrie 2010 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Giudice di pace di Cortona — Italia) — Edyta Joanna Jakubowska/Alessandro Maneggia (Normele Uniunii privind exercitarea profesiei de avocat — Directiva 98/5/CE — Articolul 8 — Prevenirea conflictelor de interese — Reglementare națională privind interzicerea exercitării profesiei de avocat concomitent cu desfășurarea, în calitate de funcționar, a unei activități cu normă redusă — Radierea înscrierii în tabloul ordinului avocaților)

text:
               29.1.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 30/5

         Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 2 decembrie 2010 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Giudice di pace di Cortona — Italia) — Edyta Joanna Jakubowska/Alessandro Maneggia
   (Cauza C-225/09) (1)

   (Normele Uniunii privind exercitarea profesiei de avocat - Directiva 98/5/CE - Articolul 8 - Prevenirea conflictelor de interese - Reglementare națională privind interzicerea exercitării profesiei de avocat concomitent cu desfășurarea, în calitate de funcționar, a unei activități cu normă redusă - Radierea înscrierii în tabloul ordinului avocaților)
   2011/C 30/08
   Limba de procedură: italiana

      Instanța de trimitere

   Giudice di pace di Cortona

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Edyta Joanna Jakubowska

      Pârât: Alessandro Maneggia

      Obiectul

   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Giudice di pace di Cortona — Interpretarea articolului 6 din Directiva 77/249/CEE a Consiliului din 22 martie 1977 de facilitare a exercitării efective a libertății de a presta servicii de către avocați (JO L 78, p. 17, Ediție specială 06/vol. 1, p. 46), a articolului 8 din Directiva 98/5/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 16 februarie 1998 de facilitare a exercitării cu caracter permanent a profesiei de avocat într-un stat membru, altul decât cel în care s-a obținut calificarea (JO L 77, p. 36, Ediție specială 06/vol. 3, p. 24) și a articolelor 3 CE, 4 CE, 10 CE, 91 CE și 88 CE — Reglementare națională care prevede incompatibilitatea între exercitarea profesiei liberale de avocat și calitatea de salariat cu normă redusă în administrația publică — Radierea înscrierii în ordinul profesional a avocaților care nu au optat între profesia liberală și calitatea de salariat cu normă redusă

      Dispozitivul

               1.

               Articolul 3 alineatul (1) litera (g) CE și articolele 4 CE, 10 CE, 81 CE și 98 CE nu se opun unei reglementări naționale care îi împiedică pe funcționarii care își desfășoară activitatea în cadrul unui raport de muncă cu normă redusă să exercite profesia de avocat, chiar dacă sunt titulari ai unei abilitări de a exercita această profesie, impunând radierea lor din tabloul ordinului avocaților.

               2.

               Articolul 8 din Directiva 98/5/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 16 februarie 1998 de facilitare a exercitării cu caracter permanent a profesiei de avocat într-un stat membru, altul decât cel în care s-a obținut calificarea, trebuie interpretat în sensul că statului membru gazdă îi este permis să impună avocaților înscriși pe teritoriul acestuia și în care își desfășoară activitatea — fie cu normă întreagă, fie cu normă redusă — în serviciul altui avocat, al unei asocieri ori al unei societăți de avocați sau al unei întreprinderi publice sau private restricții privind exercitarea profesiei de avocat concomitent cu desfășurarea activității menționate, cu condiția ca aceste restricții să nu depășească ceea ce este necesar pentru atingerea obiectivului de prevenire a conflictului de interese și să se aplice tuturor avocaților înscriși în acest stat membru.

      (1)  JO C 205, 29.8.2009.


title: Cauza T-499/12: Acțiune introdusă la 13 noiembrie 2012 — HSH Investment Holdings Coinvest-C și HSH Investment Holdings FSO/Comisia

text:
               26.1.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 26/59

         Acțiune introdusă la 13 noiembrie 2012 — HSH Investment Holdings Coinvest-C și HSH Investment Holdings FSO/Comisia
   (Cauza T-499/12)
   2013/C 26/119
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamante: HSH Investment Holdings Coinvest-C Sàrl (Luxemburg, Luxemburg) și HSH Investment Holdings FSO Sàrl (Luxemburg) (reprezentanți: H. Niemeyer și H. Ehlers, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamantele solicită Tribunalului:

               —

               anularea Deciziei pârâtei din 20 septembrie 2011 în cazul C 29/2009 (ex N 264/2009) — HSH Nordbank AG;

               —

               obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamantele invocă următoarele motive pentru a contesta obligațiile impuse acționarilor minoritari:

               1.

               Primul motiv, întemeiat pe inexistența unui ajutor autonom în favoarea acționarilor minoritari
               Reclamantele invocă aplicarea eronată de către Comisie a noțiunii de ajutor, prevăzută la articolul 107 alineatul (1) TFUE, prin faptul că le-a identificat în mod incorect pe reclamante ca fiind beneficiare ale ajutorului. Creșterea valorii acțiunilor lor reprezintă pentru acționarii minoritari un simplu reflex economic rezultat ca urmare a ajutorului în favoarea HSH Nordbank, iar nu un ajutor indirect în favoarea acționarilor minoritari.

               2.

               Al doilea motiv, întemeiat pe motivarea insuficientă privind constatarea conform căreia reclamantele au obținut un avantaj
               În această privință, reclamantele invocă încălcarea de către Comisie a obligației de motivare prevăzută la articolul 296 al doilea paragraf TFUE prin faptul că nu a precizat în mod suficient motivul pentru care s-a presupus că reclamantele au primit un ajutor de stat indirect și nici motivele pentru care se consideră că valoarea întreprinderii HSH Nordbank a fost calculată incorect. În plus, Comisia nu a cuantificat suma pretinsului ajutor în favoarea acționarilor minoritari și a făcut o confuzie între examinarea acestui ajutor și examinarea repartizării obligațiilor.

               3.

               Al treilea motiv, întemeiat pe constatarea eronată a faptelor efectuată cu ocazia examinării aspectului dacă reclamantele au primit un avantaj financiar
               În cadrul acestui motiv, este criticată aprecierea eronată a Comisiei asupra situației de fapt. În opinia reclamantelor, societatea care a evaluat HSH Nordbank nu a supraevaluat valoarea întreprinderii HSH Nordbank și, astfel, prețul de emitere a noilor acțiuni ordinare, ci a realizat evaluarea în conformitate cu metoda de evaluare recunoscută.

               4.

               Al patrulea motiv, întemeiat pe neluarea în considerare, în cadrul repartizării obligațiilor, a plăților anticipate efectuate de reclamante
               Reclamantele invocă aplicarea eronată de către Comisie a cerințelor privind repartizarea obligațiilor care rezultă din articolul 107 alineatul (3) litera (b) TFUE și din Comunicarea privind restructurarea (1) prin faptul că nu a luat în considerare plățile anticipate efectuate de reclamante atunci când a examinat aspectul dacă acestea sunt implicate suficient în repartizarea obligațiilor.

               5.

               Al cincilea motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 7 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 659/1999 (2) și a principiului securității juridice ca urmare a închiderii nelegale a procedurii oficiale de investigare
               În această privință, reclamantele invocă încălcarea de către Comisie a articolului 7 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 659/1999 și a principiului securității juridice prin faptul că a închis procedura oficială de investigare în ceea ce le privește pe reclamante fără a adopta o decizie de tipul celor prevăzute la articolul 7 din Regulamentul nr. 659/1999.

               6.

               Al șaselea motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 7 alineatul (4) din Regulamentul nr. 659/1999, a articolului 107 alineatul (3) litera (b) TFUE și a Comunicării privind restructurarea ca urmare a impunerii unor condiții neadecvate
               În cadrul acestui motiv, reclamantele invocă încălcarea de către Comisie a articolului 7 alineatul (4) din Regulamentul nr. 659/1999 și a Comunicării privind restructurarea prin faptul că a impus condiții care nu aveau legătură cu restructurarea HSH Nordbank, dar care reprezentau o autorizare disimulată a unui ajutor indirect supus unor condiții.

               7.

               Al șaptelea motiv, întemeiat pe încălcarea principiului proporționalității ca urmare a impunerii unei obligații excesive reclamantelor
               Reclamantele critică încălcarea de către Comisie a principiului proporționalității prin faptul că le-a impus acestora o sarcină excesivă în contextul repartizării obligațiilor.

               8.

               Al optulea motiv, întemeiat pe încălcarea principiului egalității de tratament ca urmare a discriminării reclamantelor
               În această privință, reclamantele invocă încălcarea de către Comisie a principiului egalității de tratament prin impunerea, în cadrul deciziei sale, în sarcina reclamantelor a unor condiții pe care nu le-a impus în alte situații comparabile.

         Reclamantele invocă următoarele motive suplimentare împotriva deciziei atacate:

               1.

               Primul motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 107 alineatul (3) litera (b) TFUE și a Comunicării privind tratarea activelor depreciate (3) ca urmare a calculării eronate a elementului de ajutor incompatibil
               În cadrul acestui motiv, reclamantele invocă încălcarea de către Comisie a articolului 107 alineatul (3) litera (b) TFUE și a Comunicării privind tratarea activelor depreciate prin faptul că a calculat în mod eronat așa-numitul element de ajutor incompatibil aferent garanției în favoarea HSH Nordbank.

               2.

               Al doilea motiv, întemeiat pe motivarea insuficientă privind calcularea valorii economice reale
               În această privință, reclamantele susțin că Comisia a motivat insuficient modul în care s-a realizat calculul valorii economice reale a portofoliului acoperit de garanție.

               3.

               Al treilea motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 107 alineatul (3) litera (b) TFUE și a Comunicării privind tratarea activelor depreciate ca urmare a calculării eronate a claw-back (recuperare)
               Reclamantele critică încălcarea de către Comisie a articolului 107 alineatul (3) litera (b) TFUE și a Comunicării privind tratarea activelor depreciate prin faptul că a calculat în mod eronat claw-back.

               4.

               Al patrulea motiv, întemeiat pe încălcarea principiului egalității de tratament săvârșită cu ocazia calculării claw-back
               În al patrulea rând, în contextul în cauză Comisia este criticată pentru încălcarea principiului egalității de tratament prin prejudicierea HSH Nordbank cu ocazia calculării claw-back, în raport cu alte situații comparabile.

               5.

               Al cincilea motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 107 alineatul (3) litera (b) TFUE și a principiului proporționalității ca urmare a condiționării autorizării de o reducere excesiv de ridicată a bilanțului
               În sfârșit, reclamantele invocă încălcarea de către Comisie a articolului 107 alineatul (3) litera (b) TFUE și a principiului proporționalității și prin faptul că a condiționat autorizarea acordată HSH Nordbank de o reducere excesiv de ridicată a bilanțului.

      (1)  Comunicarea Comisiei privind restabilirea viabilității și evaluarea măsurilor de restructurare luate în sectorul financiar, în contextul crizei actuale, în conformitate cu normele privind ajutoarele de stat (JO 2009, C 195, p. 9).

      (2)  Regulamentul (CE) nr. 659/1999 al Consiliului din 22 martie 1999 de stabilire a normelor de aplicare a articolului [88 CE] (JO L 83, p. 1, Ediție specială, 08/vol. 1, p. 41).

      (3)  Comunicarea Comisiei privind tratarea activelor depreciate în sectorul bancar comunitar (JO 2009, C 72, p. 1).


title: Cauza T-24/16: Acțiune introdusă la 21 ianuarie 2016 – Sovena Portugal – Consumer Goods/OAPI – Mueloliva (FONTOLIVA)

text:
               21.3.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 106/38

         Acțiune introdusă la 21 ianuarie 2016 – Sovena Portugal – Consumer Goods/OAPI – Mueloliva (FONTOLIVA)
   (Cauza T-24/16)
   (2016/C 106/44)
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Sovena Portugal – Consumer Goods, SA (Lisabona, Portugalia) (reprezentant: D. Martins Pereira, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Mueloliva, SL (Cordoba, Spania)

      Datele privind procedura în fața OAPI

      Solicitantul: reclamanta

      Marca în litigiu: înregistrarea internațională care desemnează Uniunea Europeană a mărcii verbale „FONTOLIVA” – înregistrarea internațională care desemnează Uniunea Europeană nr. 1 107 792

      Procedura care s-a aflat pe rolul OAPI: procedură de opoziție

      Decizia atacată: Decizia Camerei a doua de recurs a OAPI din 4 noiembrie 2015 în cauza R 1813/2014-2

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               admiterea acestei acțiuni;

               —

               anularea în totalitate a deciziei atacate;

               —

               rectificarea deciziei atacate, pe baza motivelor invocate în prezenta acțiune, și declararea acordării protecției în Uniunea Europeană în favoarea mărcii internaționale nr. 1 107 792 FONTOLIVA;

               —

               obligarea OAPI la plata cheltuielilor de judecată efectuate de reclamantă, inclusiv a celor efectuate în procedura în fața OAPI;

               —

               obligarea celeilalte părți din procedură la suportarea cheltuielilor de judecată efectuate de reclamantă în procedura în fața OAPI.

      Motivele invocate

               —

               expirarea înregistrării mărcii anterioare spaniole nr. 780 071 FUENOLIVA;

               —

               caracterul insuficient al probei utilizării efective a mărcii anterioare;

               —

               inexistența riscului de confuzie – articolul 8 alineatul (1) litera (b) RMC;

               —

               existența a două mărci anterioare FONTOLIVA în Spania.


title: Cauza C-566/07: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 18 iunie 2009 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Hoge Raad der Nederlanden Den Haag -Țările de Jos) — Staatssecretaris van Financiën/Stadeco BV [A șasea directivă TVA — Articolul 21 alineatul (1) litera (c) — Taxă datorată exclusiv ca urmare a menționării sale pe factură — Corectarea taxei facturate fără a fi datorată — Îmbogățire fără justă cauză]

text:
               1.8.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 180/11

         Hotărârea Curții (Camera a treia) din 18 iunie 2009 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Hoge Raad der Nederlanden Den Haag -Țările de Jos) — Staatssecretaris van Financiën/Stadeco BV
   (Cauza C-566/07) (1)

   (A șasea directivă TVA - Articolul 21 alineatul (1) litera (c) - Taxă datorată exclusiv ca urmare a menționării sale pe factură - Corectarea taxei facturate fără a fi datorată - Îmbogățire fără justă cauză)
   2009/C 180/17
   Limba de procedură: olandeza

      Instanța de trimitere

   Hoge Raad der Nederlanden Den Haag

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamant: Staatssecretaris van Financiën

      Pârâtă: Stadeco BV

      Obiectul

   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Hoge Raad der Nederlanden Den Haag — Interpretarea articolului 21 alineatul (1) litera (c) din A șasea directivă 77/388/CEE a Consiliului din 17 mai 1977 privind armonizarea legislațiilor statelor membre referitoare la impozitele pe cifra de afaceri — sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată: baza unitară de evaluare (JO L 145, p. 1) — Taxă nedatorată în statul membru de reședință al persoanei care emite o factură pentru o operațiune efectuată într-un alt stat membru sau într-un stat terț — Regularizarea taxei facturate fără a fi datorată

      Dispozitivul

               1)

               Articolul 21 alineatul (1) litera (c) din A șasea directivă 77/388/CEE a Consiliului din 17 mai 1977 privind armonizarea legislațiilor statelor membre referitoare la impozitele pe cifra de afaceri — sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată: baza unitară de evaluare, astfel cum a fost modificată prin Directiva 91/680/CEE a Consiliului din 16 decembrie 1991, trebuie interpretat în sensul că, în temeiul acestei dispoziții, taxa pe valoarea adăugată este datorată în statul membru căruia îi corespunde taxa pe valoarea adăugată menționată pe factură sau pe alt document care servește ca factură, deși operațiunea în cauză nu era impozabilă în acest stat membru. Instanța de trimitere are obligația să verifice, luând în considerare toate împrejurările relevante, cărui stat membru este datorată taxa pe valoarea adăugată menționată pe factura în discuție. Cu privire la acest aspect, pot fi relevante în special cota menționată, moneda în care este exprimată suma ce urmează a fi plătită, limba de redactare, conținutul și contextul facturii în cauză, locul de stabilire al emitentului acestei facturi și al beneficiarului serviciilor efectuate, precum și comportamentul acestora.

               2)

               Principiul neutralității fiscale nu se opune, în principiu, ca un stat membru să supună corectarea taxei pe valoarea adăugată datorate în acest stat membru numai ca urmare a menționării acesteia din eroare pe factura trimisă condiției ca persoana impozabilă să fi trimis beneficiarului serviciilor efectuate o factură rectificată care să nu includă taxa respectivă, dacă această persoană impozabilă nu a eliminat complet, în timp util, riscul de pierdere a unor venituri fiscale.

      (1)  JO C 64, 8.3.2008.


title: Cauza F-16/15: Acțiune introdusă la 30 ianuarie 2014 – ZZ și alții/Comisia

text:
               23.3.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 96/27

         Acțiune introdusă la 30 ianuarie 2014 – ZZ și alții/Comisia
   (Cauza F-16/15)
   (2015/C 096/35)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamanți: ZZ și alții (reprezentanți: T. Bontinck și A. Guillerme, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Obiectul și descrierea litigiului

   Anularea deciziilor de modificare a descrierii postului tip al reclamanților în aplicația sysper 2 și de a nu-i include în lista funcționarilor propuși pentru promovarea în gradul AST10 în cadrul exercițiului de promovare al anului 2014

      Concluziile reclamanților

   Cu titlu principal:

               —

               constatarea nelegalității articolului 45 din Statut și a anexei I, precum și a măsurilor tranzitorii care se raportează la acestea;

               —

               anularea Deciziei AIPN din 14 aprilie 2014 de modificare a dosarului de promovare al reclamanților cuprins în sistemul „Sysper 2” pentru a bloca orice posibilitate a promovării lor;

               —

               anularea deciziei subsecvente a AIPN, notificată la 24 iunie 2014, de a nu-i include pe reclamanți pe lista funcționarilor propuși pentru promovarea în gradul AST 10, în cadrul exercițiului anual de promovare 2014 prevăzut la articolul 45 din Statut;

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

         Cu titlu subsidiar:

               —

               anularea Deciziei AIPN din 14 aprilie 2014 de modificare a dosarului de promovare a reclamanților cuprins în sistemul „Sysper 2” pentru a bloca orice posibilitate a promovării lor;

               —

               anularea deciziei subsecvente a AIPN, notificată la 24 iunie 2014, de a nu-i include pe reclamanți pe lista funcționarilor propuși pentru promovarea în gradul AST 10, în cadrul exercițiului anual de promovare 2014 prevăzut la articolul 45 din Statut;

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.


title: Cauza C-169/10: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio (Italia) la 2 aprilie 2010 — Sandra Castronovo/Ministero dell’Interno

text:
               19.6.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 161/31

      Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio (Italia) la 2 aprilie 2010 — Sandra Castronovo/Ministero dell’Interno
      (Cauza C-169/10)
      (2010/C 161/43)
      Limba de procedură: italiana

         Instanța de trimitere

      Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio

         Părțile din acțiunea principală

         Reclamantă: Sandra Castronovo

         Pârât: Ministero dell’Interno

         Întrebarea preliminară

      Reglementarea națională (introdusă de Decretul Bersani, Decretul lege nr. 223 din 4 iulie 2006, transformat în Legea nr. 248 din 4 august 2006), respectiv un sistem național care prevede printre altele:

                  a)

                  existența unei tendințe generale de protejare a titularilor concesiunilor acordate anterior, în urma unei licitații de la care o parte dintre operatori fuseseră excluși în mod nelegal;

                  b)

                  existența unor dispoziții care garantează în fapt menținerea pozițiilor comerciale dobândite (de exemplu interdicția, în ceea ce îi privește pe noii concesionari, de a-și instala ghișeele la mai puțin de o distanță determinată de ghișeele existente);

                  c)

                  cazuri de decădere din beneficiul concesiunii în ipoteza în care concesionarul gestionează în mod direct sau indirect activități transfrontaliere de joc care pot fi asimilate celor care fac obiectul concesiunii,

            este compatibilă cu articolele 43 și 49 din Tratatul CE?


title: Cauza T-635/15: Acțiune introdusă la 13 noiembrie 2015 – Tuum/OAPI – Thun (TUUM)

text:
               18.1.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 16/48

         Acțiune introdusă la 13 noiembrie 2015 – Tuum/OAPI – Thun (TUUM)
   (Cauza T-635/15)
   (2016/C 016/58)
   Limba în care a fost formulată acțiunea: italiana

      Părțile

      Reclamantă: Tuum Srl (San Giustino, Italia) (reprezentant: B. Saguatti, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Thun SpA (Bolzano, Italia)

      Datele privind procedura în fața OAPI

      Solicitantul mărcii în litigiu: reclamanta

      Marca în litigiu: marca comunitară figurativă care cuprinde elementul verbal „TUUM” – cererea de înregistrare nr. 11 939 774

      Procedura care s-a aflat pe rolul OAPI: procedură de opoziție

      Decizia atacată: Decizia Camerei întâi de recurs a OAPI din 3 septembrie 2015 în cauza R 2624/2014-1

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei atacate;

               —

               respingerea definitivă și în totalitate a opoziției îndreptate împotriva înregistrării mărcii solicitate pentru produse din clasa 14;

               —

               obligarea OAPI la înregistrarea mărcii solicitate;

               —

               obligarea OAPI la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivul invocat (Motivele invocate)

               —

               încălcarea și greșita aplicare a articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009


title: Cauza C-484/12: Cerere de decizie preliminară introdusă de Rechtbank 's-Gravenhage (Țările de Jos) la 31 octombrie 2012 — Georgetown University/Octrooicentrum Nederland, handelend onder de naam NL Octrooicentrum

text:
               26.1.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 26/23

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Rechtbank 's-Gravenhage (Țările de Jos) la 31 octombrie 2012 — Georgetown University/Octrooicentrum Nederland, handelend onder de naam NL Octrooicentrum
   (Cauza C-484/12)
   2013/C 26/43
   Limba de procedură: olandeza

      Instanța de trimitere

   Rechtbank 's-Gravenhage

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Georgetown University

      Pârât: Octrooicentrum Nederland, handelend onder de naam NL Octrooicentrum

      Întrebările preliminare

               1.

               Regulamentul (CE) nr. 469/2009 al Parlamentului European și al Consiliului din 6 mai 2009 privind certificatul suplimentar de protecție pentru medicamente (1) și, în special, articolul 3 litera (c), se opune eliberării către titularul brevetului de bază a câte unui certificat pentru fiecare dintre produsele protejate, în cazul în care există deja un brevet de bază în vigoare care protejează mai multe produse?

               2.

               În măsura în care răspunsul la prima întrebare este afirmativ, cum trebuie interpretat articolul 3 litera (c) din Regulamentul nr. 469/2009 în ipoteza în care un brevet de bază în vigoare protejează mai multe produse și la data cererii de eliberare a certificatului pentru unul dintre produsele protejate de brevetul de bază (A) nu fusese eliberate nicuin certificat pentru alte produse protejate de același brevet de bază (B, C), dar au fost eliberate certificate pentru produsele (B, C) înainte de a se soluționa cererea de certificat pentru primul dintre produsele menționate (A)?

               3.

               Pentru a răspunde la întrebarea precedentă este relevant aspectul dacă cererea de certificat pentru unul dintre produsele protejate de brevetul de bază (A) a fost prezentată în aceeași zi în care au fost prezentate și cererile de certificat pentru alte produse protejate prin același brevet de bază (B, C)?

               4.

               În cazul la prima întrebare trebuie să se răspundă afirmativ: poate fi eliberat un certificat pentru un produs protejat printr-un brevet de bază în vigoare, în cazul în care anterior fusese eliberat deja un certificat pentru un alt produs protejat prin același brevet de bază, dacă solicitantul a renunțat la primul certificat pentru ca pe baza aceluiași brevet de bază să poată solicita un nou certificat?

               5.

               În măsura în care pentru răspunsul la întrebarea precedentă este relevant aspectul dacă renunțarea are sau nu are efect retroactiv: problema privind efectul retroactiv al unei renunțări trebuie apreciată din perspectiva articolului 14 litera (b) din Regulamentul nr. 469/2009 sau din perspectiva dreptului național? În cazul în care problema efectului retroactiv al unei renunțări trebuie apreciată din perspectiva articolului 14 litera (b) din Regulamentul nr. 469/2009, această dispoziție trebuie interpretată în sensul că o eventuală renunțare are efect retroactiv?

      (1)  JO L 152, p. 1.


title: Cauza T-305/08: Ordonanța Tribunalului din 14 februarie 2012 — Italia/Comisia [ „Acțiune în anulare — Regulamentul (CE) nr. 530/2008 — Redresarea stocurilor de ton roșu — Stabilirea capturilor totale admisibile (TAC) pentru anul 2008 — Nepronunțare asupra fondului” ]

text:
               14.4.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 109/11

         Ordonanța Tribunalului din 14 februarie 2012 — Italia/Comisia
   (Cauza T-305/08) (1)

   (Acțiune în anulare - Regulamentul (CE) nr. 530/2008 - Redresarea stocurilor de ton roșu - Stabilirea capturilor totale admisibile (TAC) pentru anul 2008 - Nepronunțare asupra fondului)
   2012/C 109/23
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Reclamantă: Republica Italiană (reprezentant: F. Arena, avvocato dello Stato)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: K. Banks și D. Nardi, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare a articolului 1 din Regulamentul (CE) nr. 530/2008 al Comisiei din 12 iunie 2008 de stabilire a unor măsuri de urgență în ceea ce privește navele de pescuit cu plase pungă care pescuiesc ton roșu în Oceanul Atlantic, la est de meridianul de 45° longitudine vestică, și în Marea Mediterană (JO L 155, p. 9)

      Dispozitivul

               1.

               Constată că nu mai este necesar să se pronunțe asupra fondului cauzei.

               2.

               Obligă Comisia Europeană la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 272, 25.10.2008.


title: Cauza C-305/12: Ordonanța președintelui Curții din 28 ianuarie 2013 — Comisia Europeană/Republica Slovacă

text:
               13.4.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 108/19

         Ordonanța președintelui Curții din 28 ianuarie 2013 — Comisia Europeană/Republica Slovacă
   (Cauza C-305/12) (1)

   2013/C 108/47
   Limba de procedură: slovaca
   Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 273, 8.9.2012.


title: Cauza C-234/10: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Tribunal de grande instance de Nanterre (Franța) la 12 mai 2010 — Société Tereos — Union de coopératives agricoles à capital variable/Directeur général des douanes et droits indirects, Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers

text:
               14.8.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 221/17

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Tribunal de grande instance de Nanterre (Franța) la 12 mai 2010 — Société Tereos — Union de coopératives agricoles à capital variable/Directeur général des douanes et droits indirects, Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers
   (Cauza C-234/10)
   ()
   2010/C 221/28
   Limba de procedură: franceza

      Instanța de trimitere

   Tribunal de grande instance de Nanterre.

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Société Tereos — Union de coopératives agricoles à capital variable

      Pârâți: Directeur général des douanes et droits indirects, Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers

      Întrebările preliminare

               1.

               Articolul 15 alineatul (1) litera (d) din Regulamentul nr. 1260/2001 (1) trebuie interpretat în sensul că, pentru calculul pierderii medii, trebuie să se împartă, pentru toate categoriile de zahăr exportate, totalul cheltuielilor reale la totalul cantităților exportate, indiferent dacă au fost sau nu au fost plătite efectiv restituiri pentru aceste cantități?

               2.

               Regulamentul nr. 1193/2009 (2) este nevalid în raport cu articolul 15 din Regulamentul nr. 1260/2001 al Consiliului în măsura în care acesta stabilește o cotizație la producție pentru zahăr calculată pe baza unei pierderi medii în calculul căreia intervine, în ceea ce privește zahărul exportat în produsele transformate, o înmulțire între valoarea unitară a restituirii la export referitoare la aceste produse și cantitățile totale exportate, inclusiv cantitățile exportate fără a beneficia de restituire, iar nu o împărțire a cheltuielilor efectuate în mod real la totalul cantităților exportate, cu sau fără restituire?

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 1260/2001 al Consiliului din 19 iunie 2001 privind organizarea comună a piețelor în sectorul zahărului (JO L 178. p. 1).

      (2)  Regulamentul (CE) nr. 1193/2009 al Comisiei din 3 noiembrie 2009 de rectificare a Regulamentelor (CE) nr. 1762/2003, (CE) nr. 1775/2004, (CE) nr. 1686/2005, (CE) nr. 164/2007 și de stabilire, pentru anii de comercializare 2002/2003, 2003/2004, 2004/2005 și 2005/2006, a valorilor cotizațiilor la producție pentru sectorul zahărului (JO L 321, p. 1).


title: Cauza C-302/10: Ordonanța Curții (camera a treia) din 17 ianuarie 2012 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Højesteret — Danemark) — Infopaq International A/S/Danske Dagblades Forening [Drepturi de autor — Societate informațională — Directiva 2001/29/CE — Articolul 5 alineatele (1) și (5) — Opere literare și artistice — Reproducerea unor scurte extrase din operele literare — Articole de presă — Reproduceri provizorii și tranzitorii — Proces tehnic constând în scanarea unor articole urmată de conversia într un fișier text, de procesarea electronică a reproducerii și de stocarea în memorie a unei părți a acestei reproduceri — Acte provizorii de reproducere care reprezintă o parte integrantă și esențială a unui asemenea proces tehnic — Scopul actelor care constau în utilizarea licită a unei opere sau a unui alt obiect protejat — Semnificație economică de sine stătătoare a actelor respective]

text:
               10.3.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 73/8

         Ordonanța Curții (camera a treia) din 17 ianuarie 2012 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Højesteret — Danemark) — Infopaq International A/S/Danske Dagblades Forening
   (Cauza C-302/10) (1)

   (Drepturi de autor - Societate informațională - Directiva 2001/29/CE - Articolul 5 alineatele (1) și (5) - Opere literare și artistice - Reproducerea unor scurte extrase din operele literare - Articole de presă - Reproduceri provizorii și tranzitorii - Proces tehnic constând în scanarea unor articole urmată de conversia într un fișier text, de procesarea electronică a reproducerii și de stocarea în memorie a unei părți a acestei reproduceri - Acte provizorii de reproducere care reprezintă o parte integrantă și esențială a unui asemenea proces tehnic - Scopul actelor care constau în utilizarea licită a unei opere sau a unui alt obiect protejat - Semnificație economică de sine stătătoare a actelor respective)
   2012/C 73/12
   Limba de procedură: daneza

      Instanța de trimitere

   Højesteret

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Infopaq International A/S

      Pârâtă: Danske Dagblades Forening

      Obiectul

   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Højesteret — Interpretarea articolului 2 și a articolului 5 alineatele (1) și (5) din Directiva 2001/29/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 22 mai 2001 privind armonizarea anumitor aspecte ale dreptului de autor și drepturilor conexe în societatea informațională (JO L 167, p. 10, Ediție specială, 17/vol. 1, p. 230) — Societate a cărei activitate principală constă în realizarea de sinteze ale unor articole de ziar prin intermediul scanării — Stocarea unui extras din articol care constă dintr-un cuvânt-cheie cu cele cinci cuvinte care îl precedă și cele cinci cuvinte care îi urmează — Acte provizorii de reproducere care reprezintă o parte integrantă și esențială a unui proces tehnic

      Dispozitivul

               1.

               Articolul 5 alineatul (1) din Directiva 2001/29/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 22 mai 2001 privind armonizarea anumitor aspecte ale dreptului de autor și drepturilor conexe în societatea informațională trebuie interpretat în sensul că actele provizorii de reproducere efectuate în cadrul unui procedeu denumit „captare de date”, precum cele în discuție în acțiunea principală,

                           —

                           îndeplinesc condiția potrivit căreia aceste acte trebuie să constituie o parte integrantă și esențială a unui proces tehnic, în pofida faptului că inițiază și finalizează acest proces și implică o intervenție a omului;

                           —

                           respectă condiția potrivit căreia actele de reproducere trebuie să urmărească un scop unic, și anume să permită utilizarea licită a unei opere sau a unui alt obiect protejat;

                           —

                           îndeplinesc condiția potrivit căreia aceste acte nu trebuie să aibă o semnificație economică de sine stătătoare în măsura în care, pe de o parte, realizarea acestor acte nu permite obținerea unui beneficiu suplimentar, care să îl depășească pe cel rezultat din utilizarea licită a operei protejate, și, pe de altă parte, actele provizorii de reproducere nu conduc la o modificare a operei.

               2.

               Articolul 5 alineatul (5) din Directiva 2001/29 trebuie interpretat în sensul că actele provizorii de reproducere efectuate în cadrul unui procedeu denumit „captare de date”, precum cele în discuție în acțiunea principală, deși îndeplinesc toate condițiile prevăzute la articolul 5 alineatul (1) din această directivă, trebuie să fie considerate că îndeplinesc condiția potrivit căreia actele de reproducere nu pot nici să intre în conflict cu exploatarea normală a operei, nici să aducă în mod nejustificat atingere intereselor legitime ale titularului dreptului.

      (1)  JO C 221, 14.8.2010.


title: Cauza T-143/15: Hotărârea Tribunalului din 20 iulie 2017 – Spania/Comisia [„FEGA și FEADR — Cheltuieli excluse de la finanțare — Cheltuieli efectuate de Spania — Ajutoare directe decuplate pentru anii de cerere 2008 și 2009 — Deficiențe în sistemul de control — Stabilirea eșantioanelor de control — Sarcina probei — Ajutoare pentru dezvoltarea rurală a comunității autonome Castilia şi León pentru anii de cerere 2009 și 2010 — Controale la fața locului — Controale cheie — Proporționalitate”]

text:
               4.9.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 293/29

         Hotărârea Tribunalului din 20 iulie 2017 – Spania/Comisia
   (Cauza T-143/15) (1)

   ([„FEGA și FEADR - Cheltuieli excluse de la finanțare - Cheltuieli efectuate de Spania - Ajutoare directe decuplate pentru anii de cerere 2008 și 2009 - Deficiențe în sistemul de control - Stabilirea eșantioanelor de control - Sarcina probei - Ajutoare pentru dezvoltarea rurală a comunității autonome Castilia şi León pentru anii de cerere 2009 și 2010 - Controale la fața locului - Controale cheie - Proporționalitate”])
   (2017/C 293/33)
   Limba de procedură: spaniola

      Părțile

      Reclamant: Regatul Spaniei (reprezentanți: M. Sampol Pucurull și M. J. García-Valdecasas Dorrego, agenți)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: D. Triantafyllou și I. Galindo Martín, agenți)

      Obiectul

   Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE prin care se solicită anularea în parte a Deciziei de punere în aplicare (UE) 2015/103 a Comisiei din 16 ianuarie 2015 de excludere de la finanțarea de către Uniunea Europeană a anumitor cheltuieli efectuate de statele membre în cadrul Fondului european de garantare agricolă (FEGA) și al Fondului european agricol pentru dezvoltare rurală (FEADR) (JO 2015, L 16, p. 33).

      Dispozitivul

               1)

               Anulează Decizia de punere în aplicare (UE) 2015/103 a Comisiei din 16 ianuarie 2015 de excludere de la finanțarea de către Uniunea Europeană a anumitor cheltuieli efectuate de statele membre în cadrul Fondului european de garantare agricolă (FEGA) și al Fondului european agricol pentru dezvoltare rurală (FEADR) în măsura în care privește corecțiile financiare impuse Regatului Spaniei ca urmare a anchetei AA/2009/007/ES pentru anul de cerere 2009.

               2)

               Respinge în rest acțiunea.

               3)

               Fiecare parte suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 178, 1.6.2015.


title: Cauza C-335/14: Cerere de decizie preliminară introdusă de cour d'appel de Mons (Belgia) la 11 iulie 2014 – Les Jardins de Jouvence SCRL/État belge

text:
               29.9.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 339/5

         Cerere de decizie preliminară introdusă de cour d'appel de Mons (Belgia) la 11 iulie 2014 – Les Jardins de Jouvence SCRL/État belge
   (Cauza C-335/14)
   2014/C 339/06
   Limba de procedură: franceza

      Instanța de trimitere

   Cour d'appel de Mons

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Les Jardins de Jouvence SCRL

      Pârât: État belge

      Întrebările preliminare

               1)

               O reședință cu servicii, în sensul Decretului Consiliului regiunii valone din 5 iunie 1997 privind casele de odihnă, reședințele cu servicii și centrele de primire de zi pentru persoanele cu vârsta de peste șaizeci de ani, [care pune la dispoziție] în scop lucrativ, locuințe speciale proiectate pentru una sau două persoane, care includ o bucătărie echipată, un living, o cameră și o baie echipată, care să le permită astfel să aibă o viață independentă, precum și diferite servicii facultative furnizate cu titlu oneros, în scop lucrativ, care nu sunt limitate numai la pensionarii din reședința cu servicii (exploatarea unui restaurant-bar, salon de coafură și de estetică, sală de kinetoterapie, activități de ergoterapie, spălătorie, dispensar și recoltare de sânge, cabinet medical) este un organism care are, în esență, caracter social şi care furnizează „prestarea de servicii și livrarea de bunuri direct legate de ajutorul social şi de securitatea socială” în sensul articolului 13 secțiunea A alineatul (1) litera (g) din A șasea directivă 77/388/CEE a Consiliului din 17 mai 1977„privind armonizarea legislațiilor statelor membre referitoare la impozitele pe cifra de afaceri – sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată: baza unitară de evaluare” (1) [devenit articolul 132 alineatul (1) litera (g) din Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată (2)]

               2)

               Răspunsul la această întrebare este diferit în cazul în care reședința cu servicii în discuție obține, pentru prestarea serviciilor în cauză, subvenții sau orice altă formă de avantaj sau de intervenție financiară din partea autorităților publice?

      (1)  JO L 145, p. 1.

      (2)  JO L 347, p. 1, Ediție specială, 09/vol. 3, p. 7.


title: Cauza T-624/13: Hotărârea Tribunalului din 2 octombrie 2015 – The Tea Board/OAPI – Delta Lingerie (Darjeeling) [„Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Marca figurativă Darjeeling — Mărci comunitare colective, verbală și figurativă, anterioare DARJEELING — Motive relative de refuz — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) și alineatul (5) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009”]

text:
               23.11.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 389/37

         Hotărârea Tribunalului din 2 octombrie 2015 – The Tea Board/OAPI – Delta Lingerie (Darjeeling)
   (Cauza T-624/13) (1)

   ([„Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Marca figurativă Darjeeling - Mărci comunitare colective, verbală și figurativă, anterioare DARJEELING - Motive relative de refuz - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) și alineatul (5) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009”])
   (2015/C 389/39)
   Limba de procedură: engleza

      Părţile

      Reclamantă: The Tea Board (Calcutta, India) (reprezentanţi: A. Nordemann şi M. Maier, avocaţi)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieţei Interne (mărci, desene şi modele industriale) (reprezentant: S. Palmero Cabezas, agent)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: Delta Lingerie (Cachan, Franţa) (reprezentanţi: G. Marchais şi P. Martini-Berthon, avocaţi)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a doua de recurs a OAPI din 17 septembrie 2013 (cauza R 1504/2012-2), privind o procedură de opoziție între The Tea Board și Delta Lingerie

      Dispozitivul

               1)

               Anulează Decizia Camerei a doua de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI) din 17 septembrie 2013 (cauza R 1504/2012 2) în ceea ce privește produsele vizate de marca solicitată care fac parte din clasa 25 în sensul Aranjamentului de la Nisa privind clasificarea internațională a produselor și serviciilor în vederea înregistrării mărcilor din 15 iunie 1957, cu revizuirile și modificările ulterioare, și „servicii[le] de vânzare cu amănuntul de articole de lenjerie de corp pentru femei și articole de lenjerie feminină, parfumuri, ape de toaletă și cosmetice, lenjerie de casă și de baie”, vizate de marca solicitată și care fac parte din clasa 35 în sensul aranjamentului menționat.

               2)

               Respinge acțiunea cu privire la restul motivelor.

               3)

               Fiecare parte suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 45, 15.2.2014.