title: Cauza C-293/11: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 26 septembrie 2013 — Comisia Europeană/Republica Elenă (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Fiscalitate — TVA — Directiva 2006/112/CE — Articolele 306-310 — Regimul particular al agențiilor de turism — Divergențe între versiunile lingvistice — Legislație națională care prevede aplicarea regimului special în cazul altor persoane decât călătorii — Noțiunile „călător” și „client” )

text:
               23.11.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 344/7

         Hotărârea Curții (Camera a treia) din 26 septembrie 2013 — Comisia Europeană/Republica Elenă
   (Cauza C-293/11) (1)

   (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru - Fiscalitate - TVA - Directiva 2006/112/CE - Articolele 306-310 - Regimul particular al agențiilor de turism - Divergențe între versiunile lingvistice - Legislație națională care prevede aplicarea regimului special în cazul altor persoane decât călătorii - Noțiunile „călător” și „client”)
   2013/C 344/09
   Limba de procedură: greaca

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: D. Triantafyllou și C. Soulay, agenți)

      Pârâtă: Republica Elenă (reprezentant: E.-M. Mamouna, agent)

      Interveniente în susținerea pârâtei: Republica Cehă (reprezentanți: M. Smolek, T. Müller și J. Očková, agenți), Regatul Spaniei (reprezentant: S. Centeno Huerta, agent), Republica Franceză (reprezentanți: G. de Bergues și J. S. Pilczer, agenți), Republica Polonă (reprezentanți: M. Szpunar și B. Majczyna, agenți), Republica Finlanda (reprezentant: J. Heliskoski, agent)

      Obiectul

   Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Încălcarea articolelor 306-310 din Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată (JO L 347, p. 1, Ediție specială, 09/vol. 3, p. 7) — Legislație națională care prevede aplicarea regimului special de impozitare aplicabil agențiilor de turism în cazul operațiunilor efectuate de acestea în beneficiul altor persoane decât călătorii

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Obligă Comisia Europeană la plata cheltuielilor efectuate de Republica Elenă.

               3.

               Republica Cehă, Regatul Spaniei, Republica Franceză, Republica Polonă, Republica Finlanda suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 232, 6.8.2011.


title: Cauza F-30/11: Acțiune introdusă la 23 martie 2011 — ZZ/Consiliul

text:
               18.6.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 179/21

         Acțiune introdusă la 23 martie 2011 — ZZ/Consiliul
   (Cauza F-30/11)
   2011/C 179/36
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: ZZ (Bruxelles, Belgia) (reprezentant: M. Velardo)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene

      Obiectul și descrierea litigiului

   Anularea raportului de evaluare întocmit în privința reclamantului pentru perioada 1.1.2008-31.12.2008, precum și repararea prejudiciului pe care acesta pretinde că l-a suferit

      Concluziile reclamantului

               —

               Anularea raportului de evaluare corespunzător anului 2008 și obligarea pârâtei la plata unei despăgubiri pentru prejudiciul suferit, estimată cu titlu provizoriu la 5 000 de euro și care va fi stabilită mai precis în cursul procedurii, precum și a dobânzilor compensatorii și moratorii calculate la o rată de 6,75 % asupra despăgubirilor pentru prejudiciul moral și material;

               —

               obligarea Consiliului Uniunii Europene la plata cheltuielilor de judecată.


title: Cauza F-99/06: Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera întâi) din 22 mai 2007 — López Teruel/OAPI (Funcționari — Concediu de boală — Absență nejustificată — Procedură de arbitraj — Termen de desemnare a medicului independent)

text:
               7.7.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 155/43

         Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera întâi) din 22 mai 2007 — López Teruel/OAPI
   (Cauza F-99/06) (1)

   (Funcționari - Concediu de boală - Absență nejustificată - Procedură de arbitraj - Termen de desemnare a medicului independent)
   (2007/C 155/79)
   Limba de procedură: franceza
   Părțile

      Reclamantă: Adelaida López Teruel (Guadalajara, Spania) (reprezentanți: G. Vandersanden, L. Levi și C. Ronzi, avocats)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI) (reprezentant: dl I. de Medrano Caballero, agent)
   Obiectul
   Anularea deciziei autorității împuternicite să facă numiri din 20 octombrie 2005 privind concediul de boală al reclamantei și adoptată ca urmare a concluziilor arbitrului prevăzut de articolul 59 alineatul (1) din Statutul funcționarilor.
   Dispozitivul

               1)

               Anulează decizia Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI) din 20 octombrie 2005 în măsura în care aceasta califică absența dnei López Teruel de la 8 până la 20 februarie 2005 și de la 7 aprilie până la 2 august 2005 ca fiind o absență nemotivată.

               2)

               Respinge acțiunea în privința celorlalte capete de cerere.

               3)

               Obligă OAPI la plata propriilor cheltuieli de judecată și a unei treimi din cheltuielile de judecată efectuate de dna López Teruel.

      (1)  JO C 249, 14.10.2006, p. 18.


title: Cauza C-193/12: Acțiune introdusă la 25 aprilie 2012 — Comisia Europeană/Republica Franceză

text:
               21.7.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 217/6

         Acțiune introdusă la 25 aprilie 2012 — Comisia Europeană/Republica Franceză
   (Cauza C-193/12)
   2012/C 217/12
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: B. Simon și J. Hottiaux, agenți)

      Pârâtă: Republica Franceză

      Concluziile reclamantei

               —

               Constatarea faptului că, prin omisiunea de a desemna ca zone vulnerabile mai multe zone caracterizate prin prezența unor mase de ape de suprafață și subterane afectate sau care riscă să fie afectate de concentrații excesive de nitrați și/sau de un fenomen de eutrofizare, Republica Franceză nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 3 alineatele (1) și (4) și al anexei I la Directiva 91/676/CEE a Consiliului din 12 decembrie 1991 privind protecția apelor împotriva poluării cu nitrați proveniți din surse agricole (1),

               —

               obligarea Republicii Franceze la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Comisia reproșează pârâtei că nu a efectuat, cu ocazia revizuirii zonelor vulnerabile efectuată în 2007, o desemnare completă a acestor zone, astfel cum era obligată în temeiul articolului 3 alineatele (1) și (4) și al anexei I la Directiva 91/676/CEE.
   Comisia reproșează autorităților franceze în special că nu au desemnat 10 zone vulnerabile suplimentare și că nu au furnizat nicio informație precisă care să permită justificarea acestei carențe.

      (1)  JO L 375, p. 1, Ediție specială, 15/vol. 2, p. 81.


title: Cauza F-10/11: Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera întâi) din 20 noiembrie 2012 — Ghiba/Comisia (Funcție publică — Concurs intern — Neadmiterea la un concurs — Condiții de eligibilitate — Notiunea de servicii atașate Comisiei)

text:
               16.2.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 46/28

         Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera întâi) din 20 noiembrie 2012 — Ghiba/Comisia
   (Cauza F-10/11) (1)

   (Funcție publică - Concurs intern - Neadmiterea la un concurs - Condiții de eligibilitate - Notiunea de servicii atașate Comisiei)
   2013/C 46/52
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: Dorina Maria Ghiba (Bruxelles, Belgia) (reprezentant: C. Mourato, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: inițial B. Eggers și P. Pecho, agenți, ulterior B. Eggers, agent)

      Intervenient în susținerea pârâtei: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: M. Bauer și J. Herrmann, agenți)

      Obiectul

   Funcție publică — Anularea deciziei comisiei de evaluare din cadrul concursului COM/INT/EU2/AST3 de respingere a candidaturii reclamantei pentru motivul că aceasta nu îndeplinea condițiile de eligibilitate stabilite în anunțul de concurs

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Doamna Ghiba suportă propriile cheltuieli de judecată și este obligată să suporte cheltuielile de judecată efectuate de Comisia Europeană.

               3.

               Consiliul Uniunii Europene suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 95, 26.3.2011, p. 14.


title: Cauza F-28/13: Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera a doua) din 30 aprilie 2014 – López Cejudo/Comisia [Funcție publică — Investigație a Oficiului European de Luptă Antifraudă (OLAF) — Diurnă — Articolul 10 din anexa VII la statut — Restituire a plății nedatorate — Rețineri din remunerație — Articolul 85 din statut — Inducere în eroare în mod deliberat a administrației — Termen rezonabil]

text:
               16.6.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 184/39

         Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera a doua) din 30 aprilie 2014 – López Cejudo/Comisia
   (Cauza F-28/13) (1)

   ([Funcție publică - Investigație a Oficiului European de Luptă Antifraudă (OLAF) - Diurnă - Articolul 10 din anexa VII la statut - Restituire a plății nedatorate - Rețineri din remunerație - Articolul 85 din statut - Inducere în eroare în mod deliberat a administrației - Termen rezonabil])
   2014/C 184/63
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: José Manuel López Cejudo (Bruxelles, Belgia) (reprezentant: É. Boigelot, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: J. Currall și C. Ehrbar, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare a deciziilor de a efectua mai multe rețineri din salariile reclamantului pentru lunile iunie, iulie, august, septembrie și octombrie 2012

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Domnul López Cejudo suportă propriile cheltuieli de judecată și este obligat la plata cheltuielilor de judecată ale Comisiei Europene.

      (1)  JO C 207, 20.7.2013, p. 57.


title: Cauza C-149/14: Acțiune introdusă la 31 martie 2014 – Comisia Europeană/Republica Elenă

text:
               16.6.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 184/14

         Acțiune introdusă la 31 martie 2014 – Comisia Europeană/Republica Elenă
   (Cauza C-149/14)
   2014/C 184/18
   Limba de procedură: greaca

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: M. Patakia și E. Manhaeve agenți)

      Pârâtă: Republica Elenă

      Concluziile reclamantei

               —

               declararea faptului că, prin aceea că Republica Elenă nu a desemnat zone caracterizate de prezența unor cursuri de apă subterane sau de suprafață – afectate sau care riscă să fie afectate de o concentrație excesivă de nitrați și/sau de fenomenul eutrofizării – drept „zone vulnerabile la poluarea cu nitrați” (ZVI), desemnare necesară în baza datelor disponibile, aceasta a încălcat obligațiile care îi revin în temeiul articolului 3 alineatul (4) din Directiva 91/676/CEE (1) a Consiliului din 12 decembrie 1991 privind protecția apelor împotriva poluării cu nitrați proveniți din surse agricole și că, în plus, prin aceea că Republica Elenă, nu a realizat programele de acțiune la care se face trimitere la articolul 5 din aceeași directivă la un an de la desemnările prevăzute la articolul 3 alineatul (4) din directivă, aceasta a încălcat și dispozițiile articolului 5 alineatul (1) din Directiva 91/676/CEE a Consiliului din 12 decembrie 1991 privind protecția apelor împotriva poluării cu nitrați proveniți din surse agricole.

               —

               obligarea Republicii Elene la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

               1.

               Directiva privind poluarea cu nitrați are drept scop reducerea poluării apelor care este provocată direct sau indirect de nitrați proveniți din surse agricole, precum și prevenirea aceluiași tip de poluare. Directiva impune statelor membre obligația de a adopta diverse măsuri pentru atingerea acestui obiectiv. Printre obligațiile respective se numără desemnarea zonelor care se află pe teritoriul statelor membre și ale căror ape:

                           a)

                           sunt ape de suprafață dulci sau/și subterane (articolul 3, anexa I) care au sau riscă să aibă un conținut de nitrați de peste 50 miligrame pe litru, din cauza neaplicării măsurilor prevăzute de Directiva privind poluarea cu nitrați și

                           b)

                           sunt ape dulci, estuare, apele litorale și apa mării care sunt supuse sau riscă într-un viitor apropiat să fie supuse unei eutrofizări dacă nu sunt adoptate măsuri.

                     Zonele menționate mai sus sunt definite „Zone vulnerabile la poluarea cu nitrați” sau ZVI.

               2.

               Comisia a efectuat analiza tehnică a desemnării drept ZVI efectuată de Republica Elenă în contextul directivei și, pe baza analizei sale, a concluzionat că se impunea ca desemnarea drept ZVI să fie extinsă, astfel încât să fie pe deplin respectate dispozițiile directivei.

               3.

               Din elementele referitoare la concentrația de nitrați pe care Republica Elenă le-a prezentat Comisiei (în temeiul articolului 10 din directivă, pentru perioada 2004-2007, precum și pentru perioada 2008-2011) și, la fel, în baza datelor referitoare la valorile medii și maxime de concentrații de nitrați în apele subterane și la datele corespunzătoare în apele de suprafață supuse eutrofizării (tabelele 3 și 4), Comisia a stabilit 9 zone care vor trebui să fie desemnate drept ZVI și/sau pentru care se va impune extinderea zonei desemnate în prezent.

               4.

               După ce și-a dezvoltat analiza zonă cu zonă, Comisia a propus formularea unei acțiuni la Curte pentru a declara că, prin aceea că Republica Elenă nu a desemnat zone caracterizate de prezența unor cursuri de apă subterane sau de suprafață – afectate sau care riscă să fie afectate de o concentrație excesivă de nitrați și/sau de fenomenul eutrofizării – drept „zone vulnerabile la poluarea cu nitrați” (ZVI), desemnare necesară în baza datelor disponibile, aceasta a încălcat obligațiile care îi revin în temeiul articolului 3 alineatul (4) din Directiva 91/676/CEE a Consiliului din 12 decembrie 1991 privind protecția apelor împotriva poluării cu nitrați proveniți din surse agricole.

               5.

               În plus, prin aceea că Republica Elenă, nu a realizat programele de acțiune la care se face trimitere la articolul 5 din aceeași directivă la un an de la desemnările prevăzute la articolul 3 alineatul (4) din directivă, aceasta a încălcat și dispozițiile articolului 5 alineatul (1) din Directiva 91/676/CEE a Consiliului din 12 decembrie 1991 privind protecția apelor împotriva poluării cu nitrați proveniți din surse agricole.

      (1)  JO L 375, p. 1, Ediție specială, 15/vol. 2, p. 81.


title: Cauza C-121/10: Acțiune introdusă la 5 martie 2010 — Comisia Europeană/Consiliul Uniunii Europene

text:
               22.5.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 134/24

         Acțiune introdusă la 5 martie 2010 — Comisia Europeană/Consiliul Uniunii Europene
   (Cauza C-121/10)
   2010/C 134/36
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: V. Di Bucci, L. Flynn, A. Stobiecka-Kuik, K. Walkerová, agenți)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene

      Concluziile reclamantei

               —

               Anularea Deciziei 2009/1017/UE a Consiliului din 22 decembrie 2009 privind acordarea de ajutor de stat de către autoritățile din Republica Ungară pentru achiziționarea de terenuri agricole între 1 ianuarie 2010 și 31 decembrie 2013 (1),

               —

               obligarea Consiliului Uniunii Europene la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Prin adoptarea deciziei contestate, Consiliul a infirmat decizia Comisiei rezultând din propunerea de măsuri necesare prevăzută la punctul 196 din Orientările agricole 2007 și din acceptarea lor necondiționată de către Ungaria, prin care aceasta era obligată să elimine două scheme de ajutor existente pentru achiziționarea de terenuri agricole până cel târziu la 31 decembrie 2009. Sub aparența unor împrejurări excepționale, Consiliul a permis în fapt Ungariei să mențină aceaste scheme până la expirarea Orientărilor agricole 2007 la 31 decembrie 2013. Împrejurările invocate de Consiliu drept temeiuri ale deciziei sale nu au, în mod evident, caracter excepțional de natură să justifice decizia luată și nu țin cont de decizia Comisiei în ceea ce privește schemele respective.
   În susținerea acțiunii în anulare, Comisia invocă patru argumente de drept:

               (a)

               în primul rând, consideră că Consiliul nu avea competența de a acționa în temeiul articolului 108 alineatul (2) TFUE întrucât ajutorul pe care l-a aprobat era oricum un ajutor care exista și pe care Ungaria se obligase să îl elimine până la sfârșitul anului 2009 atunci când a acceptat măsurile necesare propuse de Comisie.

               (b)

               În al doilea rând, Consiliul a săvârșit un abuz de putere întrucât a urmărit să neutralizeze decizia Comisiei privind măsurile de ajutor pe care Ungaria era liberă să le mențină până la sfârșitul anului 2009, dar nu și după această dată, prin menținerea acestora până în 2013.

               (c)

               În al treilea rând, decizia contestată a fost adoptată cu încălcarea principiului cooperării loiale aplicabil între statele membre, precum și între instituții. Prin decizia adoptată, Consiliul a scutit Ungaria de obligația de cooperare cu Comisia privind măsurile necesare acceptate de acest stat membru în legătură cu ajutoarele existente pentru achiziționarea de terenuri agricole în contextul cooperării instituite la articolul 108 alineatul (1) TFUE.

               (d)

               Prin intermediul ultimului motiv, Comisia susține că s-a săvârșit o eroare vădită de evaluare de către Consiliu, în măsura în care acesta a apreciat că existau împrejurări excepționale ce justificau adoptarea măsurilor aprobate.

      (1)  JO L 348, p 55


title: Cauza C-329/14: Ordonanța președintelui Curții din 16 aprilie 2015 – Comisia Europeană/Republica Finlanda

text:
               28.9.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 320/25

         Ordonanța președintelui Curții din 16 aprilie 2015 – Comisia Europeană/Republica Finlanda
   (Cauza C-329/14) (1)

   (2015/C 320/36)
   Limba de procedură: finlandeza
   Președintele Curții dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 292, 1.9.2014.


title: Cauza C-130/10: Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 19 iulie 2012 — Parlamentul European/Consiliul Uniunii Europene [Politica externă și de securitate comună — Regulamentul (CE) nr. 881/2002 — Regulamentul (UE) nr. 1286/2009 — Măsuri restrictive împotriva anumitor persoane și entități care au legătură cu Osama ben Laden, cu rețeaua Al Qaida și cu talibanii — Înghețarea fondurilor și a resurselor economice — Alegerea temeiului juridic — Articolele 75 TFUE și 215 TFUE — Intrarea în vigoare a Tratatului de la Lisabona — Dispoziții tranzitorii — Poziții comune și decizii PESC — Propunere comună a Înaltului Reprezentant al Uniunii pentru afaceri externe și politica de securitate și a Comisiei]

text:
               29.9.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 295/2

         Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 19 iulie 2012 — Parlamentul European/Consiliul Uniunii Europene
   (Cauza C-130/10) (1)

   (Politica externă și de securitate comună - Regulamentul (CE) nr. 881/2002 - Regulamentul (UE) nr. 1286/2009 - Măsuri restrictive împotriva anumitor persoane și entități care au legătură cu Osama ben Laden, cu rețeaua Al Qaida și cu talibanii - Înghețarea fondurilor și a resurselor economice - Alegerea temeiului juridic - Articolele 75 TFUE și 215 TFUE - Intrarea în vigoare a Tratatului de la Lisabona - Dispoziții tranzitorii - Poziții comune și decizii PESC - Propunere comună a Înaltului Reprezentant al Uniunii pentru afaceri externe și politica de securitate și a Comisiei)
   2012/C 295/03
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamant: Parlamentul European (reprezentanți: E. Perillo, K. Bradley, A. Auersperger Matić și U. Rösslein, agenți)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: M. Bishop și R. Szostak, agenți)

      Intervenienți în susținerea pârâtului: Republica Cehă (reprezentanți: M. Smolek, E. Ruffer și K. Najmanová, agenți), Republica Franceză (reprezentanți: G. de Bergues și A. Adam, agenți), Regatul Suediei (reprezentanți: A. Falk și C. Meyer-Seitz, agenți), Comisia Europeană (reprezentanți: S. Boelaert și M. Konstantinidis, agenți)

      Obiectul

   Acțiune în anulare — Anularea Regulamentului (UE) nr. 1286/2009 al Consiliului din 22 decembrie 2009 de modificare a Regulamentului (CE) nr. 881/2002 de instituire a unor măsuri restrictive specifice împotriva anumitor persoane și entități care au legătură cu Osama ben Laden, cu rețeaua Al Qaida și cu talibanii (JO L 346, p. 42) — Alegerea temeiului juridic

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Obligă Parlamentul European la plata cheltuielilor de judecată.

               3.

               Republica Cehă, Republica Franceză, Regatul Suediei și Comisia Europeană suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 134, 22.5.2010.


title: Cauza T-449/05: Ordonanța Tribunalului de Primă Instanță din data de 16 februarie 2007 — Dikigorikos Syllogos Ioanninon/Parlamentul European și Consiliu ( Acțiune în anulare — Directiva 2005/36/CE a Parlamentului European și a Consiliului — Recunoaștere a calificărilor profesionale — Libertate de stabilire — Avocați — Lipsa interesului direct și personal — Inadmisibilitate )

text:
               28.4.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 96/36

         Ordonanța Tribunalului de Primă Instanță din data de 16 februarie 2007 — Dikigorikos Syllogos Ioanninon/Parlamentul European și Consiliu
   (Cauza T-449/05) (1)

   („Acțiune în anulare - Directiva 2005/36/CE a Parlamentului European și a Consiliului - Recunoaștere a calificărilor profesionale - Libertate de stabilire - Avocați - Lipsa interesului direct și personal - Inadmisibilitate’)
   (2007/C 96/75)
   Limba de procedură: greaca
   Părțile

      Reclamant: Dikigorikos Syllogos Ioanninon (Grecia) (reprezentant: S. Athanasiou, avocat)

      Pârâți: Parlamentul European (reprezentanți: U. Rösslein, A. Troupiotis, I. Anagnostopoulou, agenți) și Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: M. C. Giorgi Fort, M. Balta și R. Szostak, agenți)
   Obiectul cauzei
   Cerere de anulare parțială a Directivei 2005/36/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 7 septembrie 2005 privind recunoașterea calificărilor profesionale (JO L 255, p. 22).
   Dispozitivul ordonanței

               1)

               Respinge acțiunea ca inadmisibilă.

               2)

               Constată că nu este cazul să se pronunțe asupra cererilor de intervenție.

               3)

               Dispune ca reclamantul să suporte propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de Parlament și de Consiliu.

      (1)  JO C 60, 11.3.2006.


title: Cauza C-63/06: Hotărârea Curții (Camera a opta) din 19 aprilie 2007 (cerere având ca obiect pronunțarea unei hotărâri preliminare formulată de Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas — Republica Lituania) — UAB Profisa/Muitinės departamentas prie Lietuvos respublikos finansų ministerijos (Directiva 92/83/CEE — Armonizarea structurilor accizelor la alcool și băuturi alcoolice — Articolul 27 alineatul (1) litera (f) — Alcool conținut în produse pe bază de ciocolată — Scutire de accize armonizate)

text:
               28.4.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 96/15

         Hotărârea Curții (Camera a opta) din 19 aprilie 2007 (cerere având ca obiect pronunțarea unei hotărâri preliminare formulată de Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas — Republica Lituania) — UAB Profisa/Muitinės departamentas prie Lietuvos respublikos finansų ministerijos
   (Cauza C-63/06) (1)

   (Directiva 92/83/CEE - Armonizarea structurilor accizelor la alcool și băuturi alcoolice - Articolul 27 alineatul (1) litera (f) - Alcool conținut în produse pe bază de ciocolată - Scutire de accize armonizate)
   (2007/C 96/25)
   Limba de procedură: lituaniana
   Instanța de trimitere
   Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas
   Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: UAB Profisa

      Pârâtă: Muitinės departamentas prie Lietuvos respublikos finansų ministerijos
   Obiectul
   Cerere având ca obiect pronunțarea unei hotărâri preliminare — Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas — Interpretarea articolului 27 alineatul (1) litera (f) din Directiva 92/83/CEE a Consiliului din 19 octombrie 1992 privind armonizarea structurilor accizelor la alcool și băuturi alcoolice (JO L 316, p. 21) — Obligația de a scuti de accize alcoolul conținut în produse pe bază de ciocolată importate dintr-un stat terț
   Dispozitivul
   Articolul 27 alineatul (1) litera (f) din Directiva 92/83/CEE a Consiliului din 19 octombrie 1992 privind armonizarea structurilor accizelor la alcool și băuturi alcoolice trebuie interpretat în sensul că obligă statele membre să scutească de accize armonizate alcoolul etilic importat pe teritoriul vamal al Uniunii Europene și care este conținut în produse pe bază de ciocolată care sunt destinate consumului direct, cu condiția de a nu se depăși 8,5 litri pe 100 kilograme de produs, în ceea ce privește conținutul de alcool al acestor produse.

      (1)  JO C 86, 8.4.2006.


title: Cauza C-293/06: Hotărârea Curții (Camera a patra) din 28 februarie 2008 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Finanzgericht Hamburg — Germania) — Deutsche Shell GmbH/Finanzamt für Großunternehmen in Hamburg (Libertate de stabilire — Impozit pe profit — Efecte monetare la momentul repatrierii capitalului de dotare alocat de o societate stabilită într-un stat membru către un sediu permanent care îi aparține, situat într-un alt stat membru)

text:
               26.4.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 107/4

         Hotărârea Curții (Camera a patra) din 28 februarie 2008 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Finanzgericht Hamburg — Germania) — Deutsche Shell GmbH/Finanzamt für Großunternehmen in Hamburg
   (Cauza C-293/06) (1)

   (Libertate de stabilire - Impozit pe profit - Efecte monetare la momentul repatrierii capitalului de dotare alocat de o societate stabilită într-un stat membru către un sediu permanent care îi aparține, situat într-un alt stat membru)
   (2008/C 107/05)
   Limba de procedură: germana
   Instanța de trimitere
   Finanzgericht Hamburg
   Părțile din acțiunea principală

      Reclamant: Deutsche Shell GmbH

      Pârât: Finanzamt für Großunternehmen in Hamburg
   Obiectul
   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Finanzgericht Hamburg — Interpretarea articolelor 43 CE și 48 CE — Pierdere din diferența de curs valutar suferită de o întreprindere cu sediul într-un stat membru cu ocazia repatrierii capitalului de dotare pe care îl acordase unui sediu permanent stabilit într-un alt stat membru — Excluderea luării în considerare a acestei pierderi în cadrul impozitării în statul membru în care societatea își are sediul
   Dispozitivul

               1)

               Dispozițiile coroborate ale articolului 52 din Tratatul CE (devenit, după modificare, articolul 43 CE) și ale articolului 58 din Tratatul CE (devenit articolul 48 CE) se opun excluderii de către un stat membru, în vederea stabilirii bazei de impozitare naționale, a unei pierderi din diferența de curs valutar, suferită de o societate cu sediul social pe teritoriul acestui stat, la momentul repatrierii capitalului de dotare pe care l-a alocat unui sediu permanent care îi aparține și care este situat într-un alt stat membru.

               2)

               Dispozițiile coroborate ale articolului 52 din Tratatul CE (devenit, după modificare, articolul 43 CE) și ale articolului 58 din Tratatul CE (devenit articolul 48 CE) se opun de asemenea ca o pierdere din diferența de curs valutar să nu poată fi dedusă cu titlu de cheltuială de exploatare a unei întreprinderi cu sediul într-un stat membru decât în măsura în care sediul permanent care îi aparține acesteia din urmă, situat într-un alt stat membru, nu a realizat niciun profit cu scutire de impozit.

      (1)  JO C 237, 30.9.2006.


title: Cauza T-591/08: Acțiune introdusă la 29 decembrie 2008 — Evropaïki Dynamiki/Comisia

text:
               4.4.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 82/26

         Acțiune introdusă la 29 decembrie 2008 — Evropaïki Dynamiki/Comisia
   (Cauza T-591/08)
   (2009/C 82/47)
   Limba de procedură: engleza
   Părțile

      Reclamantă: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Atena, Grecia) (reprezentanți: N. Korogiannakis și P. Katsimani, avocați)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene
   Concluziile reclamantei

               —

               Anularea Deciziei Eurostat prin care reclamanta, în temeiul ofertei depuse în cadrul licitației deschise pentru „Servicii informatice în materie statistică”, lotul 2 „Dezvoltarea SDMX” și lotul 3 „Asistență SDMX”, a fost selectată ca al doilea executant în cascadă (JO 2008/S 120-159017), comunicată reclamantei prin două scrisori distincte din 17 octombrie 2008, precum și a tuturor deciziilor ulterioare ale Eurostat, inclusiv a deciziei de atribuire a contractului altui executant de lucrări;

               —

               obligarea Eurostat să plătească reclamantei suma de 4 326 000 de euro, pentru repararea prejudiciului suferit în cadrul procedurii de licitație amintite;

               —

               obligarea Eurostat la plata cheltuielilor de judecată și a cheltuielilor efectuate în legătură cu prezenta cerere, și în ipoteza în care aceasta este respinsă.

         Motivele și principalele argumente
   Prin acțiunea introdusă, reclamanta solicită, în temeiul articolului 230 CE, anularea deciziilor Eurostat prin care reclamanta, în temeiul ofertei depuse în cadrul licitației deschise pentru „Tehnologia informațiilor în materie statistică”, lotul 2 „Dezvoltarea SDMX” și lotul 3 „Asistență SDMX”, a fost selectată ca al doilea executant de licrări în cascadă (JO 2008/S 120-159017), și care au fost comunicate reclamantei prin două scrisori distincte din 17 octombrie 2008, precum și acordarea de daune interese în temeiul articolului 235 CE.
   Reclamanta susține că Eurostat a comis mai multe erori vădite de apreciere, întrucât autoritatea contractantă a încălcat norme și principii fundamentale în materia achizițiilor publice. Reclamanta afirmă că oferta pe care a depus-o nu a fost suficient examinată, că Eurostat nu și-a motivat deciziile, a refuzat să examineze recursurile administrative detaliate depuse de reclamantă și observațiile corelative și nu a prezentat reclamantei rezultatele evaluării interne.
   Totodată, reclamanta susține că tratamentul aplicat candidaților a fost discriminatoriu; că unul dintre membrii consorțiului câștigător nu îndeplinește criteriile de selecție, și că a fost încălcat articolul 93 alineatul (1) și articolul 94 din Regulamentul financiar. Pe de altă parte, reclamanta susține că în ipoteza în care Tribunalul consideră că pârâta a încălcat Regulamentul financiar și/sau principiile transparenței și egalității de tratament, având în vedere că hotărârea se va pronunța, probabil, după executarea integrală a contractului, reclamanta solicită despăgubirea materială în sumă de 4 326 000 de euro de la Eurostat, corespunzătoare beneficiului net pe care l-ar fi realizat dacă i-ar fi fost atribuit contractul în cadrul procedurii de achiziții publice corespunzătoare lotului 2 și 3.


title: Cauza C-669/13 P: Ordonanța Curții (Camera a șasea) din 21 octombrie 2014 – Mundipharma GmbH/Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale), AFT Pharmaceuticals Ltd (Recurs – Marcă comunitară – Regulamentul (CE) nr. 40/94 – Cerere de înregistrare a mărcii verbale Maxigesic – Opoziția titularului mărcii verbale anterioare OXYGESIC – Refuzul înregistrării)

text:
               19.1.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 16/12

      Ordonanța Curții (Camera a șasea) din 21 octombrie 2014 – Mundipharma GmbH/Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale), AFT Pharmaceuticals Ltd
      (Cauza C-669/13 P) (1)

      (Recurs - Marcă comunitară - Regulamentul (CE) nr. 40/94 - Cerere de înregistrare a mărcii verbale Maxigesic - Opoziția titularului mărcii verbale anterioare OXYGESIC - Refuzul înregistrării)
      (2015/C 016/17)
      Limba de procedură: germana

         Părțile

         Recurentă: Mundipharma GmbH (reprezentant: F. Nielsen, Rechtsanwalt)

         Celelalte părți din procedură: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: D. Walicka, agent), AFT Pharmaceuticals Ltd (reprezentant: M. Nentwig, Rechtsanwalt)

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge recursul.

                  2)

                  Mundipharma GmbH la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 85, 22.3.2014.


title: Cauza C-236/14: Ordonanța președintelui Curții din 20 ianuarie 2015 – Comisia Europeană/Irlanda, intervenient: Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord

text:
               4.5.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 146/32

         Ordonanța președintelui Curții din 20 ianuarie 2015 – Comisia Europeană/Irlanda, intervenient: Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord
   (Cauza C-236/14) (1)

   (2015/C 146/42)
   Limba de procedură: engleza
   Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 212, 7.7.2014.


title: Cauza T-38/04: Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 15 noiembrie 2007 — Sunplus Technology/OAPI — Sun Microsystems (SUN PLUS) (Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare figurative SUNPLUS — Marcă națională verbală anterioară SUN — Risc de confuzie — Similitudine a produselor — Similitudine a semnelor)

text:
               22.12.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 315/33

         Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 15 noiembrie 2007 — Sunplus Technology/OAPI — Sun Microsystems (SUN PLUS)
   (Cauza T-38/04) (1)

   (Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare figurative SUNPLUS - Marcă națională verbală anterioară SUN - Risc de confuzie - Similitudine a produselor - Similitudine a semnelor)
   (2007/C 315/61)
   Limba de procedură: engleza
   Părțile

      Reclamant: Sunplus Technology Co. Ltd (Hsinchu, Taiwan) (reprezentanți: H. Eichmann, G. Barth, U. Blumenröder, C. Niklas-Falter, M. Kinkeldey, K. Brandt, A. Franke, U. Stephani, B. Allekotte, E. Pfrang, K. Lochner, B. Ertle, C. Neuhierl și S. Prückner, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: A. Folliard-Monguiral, agent)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă în fața Tribunalului: Sun Microsystems, Inc. (Palo Alto, California, Statele Unite) (reprezentant: M. Graf, avocat)
   Obiectul
   Acțiune formulată împotriva deciziei Camerei a patra de recurs a OAPI din 7 octombrie 2003 (cauza R 642/2000-4) privind o procedură de opoziție între Sun Microsystems, Inc. și Sunplus Technology Co. Ltd.
   Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă Sunplus Technology Co. Ltd la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 94, 17.4.2004.


title: Cauza C-193/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Oberster Gerichtshof (Austria) la 13 aprilie 2017 – Cresco Investigation GmbH/Markus Achatzi

text:
               28.8.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 283/13

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Oberster Gerichtshof (Austria) la 13 aprilie 2017 – Cresco Investigation GmbH/Markus Achatzi
   (Cauza C-193/17)
   (2017/C 283/18)
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Oberster Gerichtshof

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Cresco Investigation GmbH

      Pârât: Markus Achatzi

      Întrebările preliminare

               1)

               Dreptul Uniunii, în special articolul 21 din Carta drepturilor fundamentale coroborat cu articolul 1 și articolul 2 litera (a) din Directiva 2000/78/CE (1), trebuie interpretat în sensul că, într-un litigiu dintre un lucrător și un angajator aflați într-un raport de muncă de drept privat, se opune unei dispoziții naționale potrivit căreia Vinerea Mare este zi liberă cu timp de odihnă neîntrerupt de 24 de ore numai pentru membrii Bisericilor Evanghelice de confesiune augustană și helvetică, Bisericii Vetero-Catolice și Bisericii Evanghelice Metodiste potrivit căreia în cazul în care lucrătorul lucrează în această zi are dreptul, pe lângă remunerația aferentă zilei libere, și la o remunerație suplimentară pentru munca prestată în această zi, în timp ce persoanele care nu aparțin acestor biserici nu au acest drept?

               2)

               Dreptul Uniunii, în special articolul 21 din Carta drepturilor fundamentale coroborat cu articolul 2 alineatul (5) din Directiva 2000/78/CE, trebuie interpretat în sensul că dispoziția națională menționată în cadrul primei întrebări, care – prin raportare la întreaga populație și la apartenența majorității populației la Biserica Romano-Catolică – conferă drepturi numai unui grup restrâns de persoane care aparțin unor (altor) biserici, nu este contrară dispozițiilor acestei directive, întrucât este vorba despre o măsură necesară într-o societate democratică pentru protecția drepturilor și libertăților semenilor, în special a dreptului la libera practicare a religiei?

               3)

               Dreptul Uniunii, în special articolul 21 din Carta drepturilor fundamentale coroborat cu articolul 7 alineatul (1) din Directiva 2000/78/CE, trebuie interpretat în sensul că dispoziția națională menționată în cadrul primei întrebări constituie o acțiune pozitivă și o măsură specifică în favoarea persoanelor care aparțin bisericilor menționate în cadrul primei întrebări, pentru a le asigura egalitatea deplină în viața profesională și pentru a preveni și a compensa dezavantajele legate de religie, dacă astfel acestor persoane li se recunoaște același drept la practicarea religiei în timpul de lucru dintr-o zi de sărbătoare importantă pentru această religie, care se acordă majorității lucrătorilor potrivit unei alte dispoziții naționale conform căreia se acordă zi liberă tuturor lucrătorilor în zilele de sărbătoare religioasă pentru majoritatea lucrătorilor?
               În cazul în care se constată existența unei discriminări în sensul articolului 2 alineatul (2) litera (a) din Directiva 200/78/CE:

               4)

               Dreptul Uniunii, în special articolul 21 din Carta drepturilor fundamentale coroborat cu articolul 7 alineatul (1) din Directiva 2000/78/CE, trebuie interpretat în sensul că, atât timp cât legiuitorul nu a instituit un regim nediscriminatoriu, angajatorul privat trebuie să acorde tuturor lucrătorilor, indiferent de apartenența lor religioasă, drepturile legate de Vinerea Mare menționate la prima întrebare sau este necesar ca dispoziția menționată la prima întrebare să rămână neaplicată, cu consecința că niciun lucrător nu va beneficia de drepturile recunoscute pentru Vinerea Mare?

      (1)  Directiva 2000/78/CE a Consiliului din 27 noiembrie 2000 de creare a unui cadru general în favoarea egalității de tratament în ceea ce privește încadrarea în muncă și ocuparea forței de muncă (JO L 303, p. 16, Ediție specială, 05/vol. 6, p. 7).


title: Cauza C-112/11: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 19 iulie 2012 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Oberlandesgericht Köln — Germania) — ebookers.com Deutschland GmbH/Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände — Verbraucherzentrale Bundesverband eV [Transport — Transport aerian — Norme comune pentru operarea serviciilor aeriene în Uniune — Regulamentul (CE) nr. 1008/2008 — Obligația vânzătorului călătoriei cu avionul de a asigura că acceptarea de către client a suplimentelor de preț opționale se face pe baza alegerii clientului — Noțiunea „suplimente de preț opționale” — Prețul unei asigurări pentru anulare furnizate de o societate de asigurări independentă, care face parte din prețul global]

text:
               29.9.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 295/9

         Hotărârea Curții (Camera a treia) din 19 iulie 2012 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Oberlandesgericht Köln — Germania) — ebookers.com Deutschland GmbH/Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände — Verbraucherzentrale Bundesverband eV
   (Cauza C-112/11) (1)

   (Transport - Transport aerian - Norme comune pentru operarea serviciilor aeriene în Uniune - Regulamentul (CE) nr. 1008/2008 - Obligația vânzătorului călătoriei cu avionul de a asigura că acceptarea de către client a suplimentelor de preț opționale se face pe baza alegerii clientului - Noțiunea „suplimente de preț opționale” - Prețul unei asigurări pentru anulare furnizate de o societate de asigurări independentă, care face parte din prețul global)
   2012/C 295/14
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Oberlandesgericht Köln

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: ebookers.com Deutschland GmbH

      Pârâtă: Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände — Verbraucherzentrale Bundesverband eV

      Obiectul

   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Oberlandesgericht Köln — Interpretarea articolului 23 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 1008/2008 al Parlamentului European și al Consiliului din 24 septembrie 2008 privind normele comune pentru operarea serviciilor aeriene în Comunitate (reformare) (JO L 293, p. 3) — Obligația vânzătorului călătoriei cu avionul de a asigura că acceptarea de către client a suplimentelor de preț opționale rezultă dintr un demers explicit — Noțiunea „suplimente de preț opționale” — Prețul unei asigurări pentru anulare furnizate de o societate de asigurări independentă, care face parte din prețul global și este facturat pasagerului în același timp cu prețul zborului

      Dispozitivul

   Noțiunea „suplimente de preț opționale”, prevăzută la articolul 23 alineatul (1) ultima teză din Regulamentul (CE) nr. 1008/2008 al Parlamentului European și al Consiliului din 24 septembrie 2008 privind normele comune pentru operarea serviciilor aeriene în Comunitate, trebuie interpretată în sensul că include prețurile unor servicii aferente călătoriei cu avionul, precum asigurarea pentru anularea călătoriei în discuție în acțiunea principală, prestate de o persoană diferită de transportatorul aerian și facturate clientului de către vânzătorul acestei călătorii, sub forma unui preț global, împreună cu tariful pentru zbor.

      (1)  JO C 173, 11.6.2011.


title: Cauza F-9/12 RENV: Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (judecător unic) din 21 iulie 2016 – CC/Parlamentul (Funcţie publică – Trimitere spre rejudecare la Tribunal după anulare – Acțiune în despăgubire – Răspundere extracontractuală – Greșeli săvârșite în administrarea listei de candidați eligibili – Concurs general – Anunțul de concurs EUR/A/151/98 – Egalitate de tratament – Măsuri de executare a unei hotărâri [confidențial]Date confidențiale ocultate – Anchetă a Ombudsmanului European)

text:
               3.10.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 364/29

      Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (judecător unic) din 21 iulie 2016 – CC/Parlamentul
      (Cauza F-9/12 RENV)
      ((Funcţie publică - Trimitere spre rejudecare la Tribunal după anulare - Acțiune în despăgubire - Răspundere extracontractuală - Greșeli săvârșite în administrarea listei de candidați eligibili - Concurs general - Anunțul de concurs EUR/A/151/98 - Egalitate de tratament - Măsuri de executare a unei hotărâri [confidențial] (1) - Anchetă a Ombudsmanului European))
      (2016/C 364/32)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamantă: CC (reprezentant: G. Maximini, avocat)

         Pârât: Parlamentul European (reprezentanți: M. Ecker și E. Despotopoulou, agenți)

         Obiectul

      Cerere de obligare a Parlamentului European la repararea prejudiciului material și moral suferit de reclamantă prin greșeli săvârșite în administrarea listei de rezervă

         Dispozitivul

                  1)

                  Obligă Parlamentul European la plata sumei de 12 000 de euro către CC.

                  2)

                  Respinge în rest acțiunea.

                  3)

                  Parlamentul European suportă propriile cheltuieli de judecată este obligat să suporte cheltuielile efectuate de CC în cauzele F-9/12, T-457/13 P și F-9/12 RENV.

         (1)  Date confidențiale ocultate


title: Cauza C-504/07: Hotărârea Curții (Camera a doua) din 7 mai 2009 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Supremo Tribunal Administrativo — Portugalia) — Associação Nacional de Transportadores Rodoviários de Pesados de Passageiros (Antrop), J. Espírito Santo & Irmãos Lda, Sequeiro, Lucas, Venturas & Ca Lda, Barraqueiro Transportes SA, Rodoviária de Lisboa/ Conselho de Ministros, Companhia Carris de Ferro de Lisboa SA (Carris), Sociedade de Transportes Colectivos do Porto SA (STCP) [Regulamentul (CEE) nr. 1191/69 — Obligații de serviciu public — Acordare de compensări — Sectorul transportului urban de pasageri]

text:
               4.7.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 153/7

         Hotărârea Curții (Camera a doua) din 7 mai 2009 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Supremo Tribunal Administrativo — Portugalia) — Associação Nacional de Transportadores Rodoviários de Pesados de Passageiros (Antrop), J. Espírito Santo & Irmãos Lda, Sequeiro, Lucas, Venturas & Ca Lda, Barraqueiro Transportes SA, Rodoviária de Lisboa/ Conselho de Ministros, Companhia Carris de Ferro de Lisboa SA (Carris), Sociedade de Transportes Colectivos do Porto SA (STCP)
   (Cauza C-504/07) (1)

   (Regulamentul (CEE) nr. 1191/69 - Obligații de serviciu public - Acordare de compensări - Sectorul transportului urban de pasageri)
   2009/C 153/14
   Limba de procedură: portugheza

      Instanța de trimitere

   Supremo Tribunal Administrativo

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamanți: Associação Nacional de Transportadores Rodoviários de Pesados de Passageiros (Antrop), J. Espírito Santo & Irmãos Lda, Sequeiro, Lucas, Venturas & Ca Lda, Barraqueiro Transportes SA, Rodoviária de Lisboa

      Pârâți: Conselho de Ministros, Companhia Carris de Ferro de Lisboa SA (Carris), Sociedade de Transportes Colectivos do Porto SA (STCP)

      Obiectul

   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Supremo Tribunal Administrativo — Interpretarea articolelor 73 CE, 76 CE, 87 CE și 88 CE și a Regulamentului nr. 1191/69 (CEE) al Consiliului din 26 iunie 1969 privind acțiunea statelor membre în ceea ce privește obligațiile inerente noțiunii de serviciu public în domeniul transportului feroviar, rutier și pe căi navigabile interioare (JO L 156, p. 1, Ediție specială 7/vol. 1, p. 25) — Serviciu public municipal de transport de călători — Existența sau inexistența unei obligații de compensare — Ajutoare destinate să compenseze deficitele de exploatare ale acestor întreprinderi

      Dispozitivul

               1)

               Regulamentul (CEE) nr. 1191/69 al Consiliului din 26 iunie 1969 privind acțiunea statelor membre în ceea ce privește obligațiile inerente noțiunii de serviciu public în domeniul transportului feroviar, rutier și pe căi navigabile interioare, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (CEE) nr. 1893/91 al Consiliului din 20 iunie 1991, trebuie interpretat în sensul că autorizează statele membre să impună obligații de serviciu public unei întreprinderi publice însărcinate să asigure transportul public de călători într o localitate și că prevede, pentru sarcinile care rezultă din astfel de obligații, acordarea unei compensații stabilite conform dispozițiilor regulamentului menționat.

               2)

               Regulamentul nr. 1191/69, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul nr. 1893/91, se opune acordării de despăgubiri compensatorii, precum cele în cauză în acțiunea principală, atunci când nu se poate stabili valoarea costurilor imputabile activității întreprinderilor respective desfășurate pentru executarea obligațiilor lor de serviciu public.

               3)

               În cazul în care o instanță națională constată incompatibilitatea anumitor măsuri de ajutor cu Regulamentul nr. 1191/69, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul nr. 1893/91, este de competența acesteia să stabilească toate consecințele, conform dreptului național, în ceea ce privește validitatea actelor de punere în aplicare a despăgubirilor menționate.

      (1)  JO C 22, 26.1.2008


title: Cauza F-122/13: Ordonanța Tribunalului Funcției Publice (Camera a treia) din 10 septembrie 2014 – Carneiro/Europol (Funcție publică — Personalul Europol — Neprelungirea unui contract pe perioadă determinată — Recalificarea contractului pe perioadă determinată drept contract pe perioadă nedeterminată — Acțiune în parte vădit inadmisibilă și în parte vădit nefondată)

text:
               17.11.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 409/66

         Ordonanța Tribunalului Funcției Publice (Camera a treia) din 10 septembrie 2014 – Carneiro/Europol
   (Cauza F-122/13) (1)

   ((Funcție publică - Personalul Europol - Neprelungirea unui contract pe perioadă determinată - Recalificarea contractului pe perioadă determinată drept contract pe perioadă nedeterminată - Acțiune în parte vădit inadmisibilă și în parte vădit nefondată))
   2014/C 409/89
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: Maria José Carneiro (Bruxelles, Belgia) (reprezentanți: J. Kempeners și M. Itani, avocați)

      Pârât: Oficiul European de Poliție (reprezentanți: D. Neumann și J. Arnould, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare a deciziei Europol de a nu reînnoi contractul reclamantei pe perioadă nedeterminată și cerere de obligare a Europol la plata diferenței dintre remunerația pe care aceasta ar fi putut să o primească în continuare la Europol și orice altă indemnizație pe care ar fi putut să o primească efectiv

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea ca fiind în parte vădit inadmisibilă și în parte vădit nefondată.

               2)

               Doamna Carneiro suportă propriile cheltuieli de judecată și este obligată să suporte cheltuielile de judecată efectuate de Oficiul European de Poliție.

      (1)  JO C 52, 22.2.2014, p 53.


title: Cauza T-537/08: Hotărârea Tribunalului din 13 septembrie 2013 — Cixi Jiangnan Chemical Fiber și alții/Consiliul [ „Dumping — Importuri de fibre discontinue din poliester originare din China — Menținerea taxelor antidumping ca urmare a unei reexaminări intermediare parțiale — Acțiune în anulare — Afectare directă și individuală — Admisibilitate — Egalitate de tratament și nediscriminare — Articolul 9 alineatul (5) și articolul 21 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 384/96 [devenite articolul 9 alineatul (5) și articolul 21 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 1225/2009]” ]

text:
               26.10.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 313/17

         Hotărârea Tribunalului din 13 septembrie 2013 — Cixi Jiangnan Chemical Fiber și alții/Consiliul
   (Cauza T-537/08) (1)

   (Dumping - Importuri de fibre discontinue din poliester originare din China - Menținerea taxelor antidumping ca urmare a unei reexaminări intermediare parțiale - Acțiune în anulare - Afectare directă și individuală - Admisibilitate - Egalitate de tratament și nediscriminare - Articolul 9 alineatul (5) și articolul 21 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 384/96 [devenite articolul 9 alineatul (5) și articolul 21 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 1225/2009])
   2013/C 313/31
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamante: Cixi Jiangnan Chemical Fiber Co. Ltd (Cixi, China), Cixi Santai Chemical Fiber Co. Ltd (Cixi), Cixi Sansheng Chemical Fiber Co. Ltd (Cixi), Jiangyin Changlong Chemical Fibre Co. Ltd (Jiangyin, China), NingBo Dafa Chemical Fiber Co. Ltd (Cixi), Xiake Color Spinning Co. Ltd (Jiangyin), Zhejiang Waysun Chemical Fiber Co. Ltd (Cixi) și Zhejiang Anshun Pettechs Fibre Co. Ltd (Fuyang, China) (reprezentanți: inițial J.-F. Bellis, avocat, G. Vallera, barrister, ulterior J.-F. Bellis, A. Scalini și F. Di Gianni, avocați)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: J.-P. Hix și B. Driessen, agenți, asistați inițial de G. Berrisch și G. Wolf, avocați, ulterior de G. Berrisch)

      Intervenientă în susținerea pârâtului: Comisia Europeană (reprezentanți: inițial M. França și H. van Vliet, ulterior M. França și J.-F. Brakeland, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare a Regulamentului (CE) nr. 893/2008 al Consiliului din 10 septembrie 2008 de menținere a taxelor antidumping asupra importurilor de fibre discontinue din poliester originare din Belarus, Republica Populară Chineză, Arabia Saudită și Coreea ca urmare a unei reexaminări intermediare în conformitate cu articolul 11 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 384/96 (JO L 247, p.1), în ceea ce le privește pe reclamante

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea ca inadmisibilă în privința Cixi Santai Chemical Fiber Co. Ltd, Cixi Sansheng Chemical Fiber Co. Ltd, NingBo Dafa Chemical Fiber Co. Ltd, Zhejiang Waysun Chemical Fiber Co. Ltd și Zhejiang Anshun Pettechs Fibre Co. Ltd.

               2.

               Respinge acțiunea ca neîntemeiată în privința Cixi Jiangnan Chemical Fiber Co. Ltd, Jiangyin Changlong Chemical Fibre Co. Ltd și Xiake Color Spinning Co. Ltd.

               3.

               Cixi Jiangnan Chemical Fiber Co. Ltd, Cixi Santai Chemical Fiber Co. Ltd, Cixi Sansheng Chemical Fiber Co. Ltd, Jiangyin Changlong Chemical Fibre Co. Ltd, NingBo Dafa Chemical Fiber Co. Ltd, Xiake Color Spinning Co. Ltd, Zhejiang Waysun Chemical Fiber Co. Ltd și Zhejiang Anshun Pettechs Fibre Co. Ltd suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și, în solidar, pe cele efectuate de Consiliul Uniunii Europene.

               4.

               Comisia Europeană suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 55, 7.3.2009.


title: Cauza T-369/15: Acțiune introdusă la 10 iulie 2015 – Hernández Zamora/OAPI – Rosen Tantau (Paloma)

text:
               28.9.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 320/33

         Acțiune introdusă la 10 iulie 2015 – Hernández Zamora/OAPI – Rosen Tantau (Paloma)
   (Cauza T-369/15)
   (2015/C 320/50)
   Limba în care a fost formulată acțiunea: spaniola

      Părțile

      Reclamantă: Hernández Zamora, SA (Murcia, Spania) (reprezentant: J. L. Rivas Zurdo, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Rosen Tantau KG (Uetersen, Germania)

      Datele privind procedura în fața OAPI

      Solicitantul: cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

      Marca în litigiu: marca comunitară verbală „Paloma” – cererea de înregistrare nr. 11 638 971

      Procedura care s-a aflat pe rolul OAPI: procedură de opoziție

      Decizia atacată: Decizia Camerei a doua de recurs a OAPI din 21 aprilie 2015 în cauza R 1697/2014-2

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei atacate;

               —

               obligarea părții sau a părților adverse din prezenta acțiune la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivul invocat

               —

               încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009.


title: Cauza T-235/06: Ordonanța Tribunalului de Primă Instanță din 6 octobrie 2008 — Austrian Relief Program/Comisia ( Acțiune în anulare — Finanțare comunitară a unei operațiuni pentru ameliorarea condițiilor de viață în fosta Iugoslavie în scopul favorizării repatrierii refugiaților și a persoanelor strămutate — Programul Obnova — Clauză compromisorie — Notă de debit — Inadmisibilitate )

text:
               20.12.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 327/25

         Ordonanța Tribunalului de Primă Instanță din 6 octobrie 2008 — Austrian Relief Program/Comisia
   (Cauza T-235/06) (1)

   („Acțiune în anulare - Finanțare comunitară a unei operațiuni pentru ameliorarea condițiilor de viață în fosta Iugoslavie în scopul favorizării repatrierii refugiaților și a persoanelor strămutate - Programul Obnova - Clauză compromisorie - Notă de debit - Inadmisibilitate’)
   (2008/C 327/46)
   Limba de procedură: germana
   Părțile

      Reclamantă: Austrian Relief Program — Verein für Not- und Katastrophenhilfe (Innsbruck, Austria) (reprezentant: C. Leyroutz, avocat)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: M. Šimerdová, agent, asistat de R. Bierwagen, avocat)
   Obiectul
   Cerere de anulare a notei de debit du 4 mai 2006 prin care Comisia a cerut reclamantei rambursarea sumelor plătite în executarea contractului privind finanțarea comunitară a proiectului „Republika Srpska 1998: Ameliorarea condițiilor de viață în scopul favorizării repatrierii refugiaților și a persoanelor strămutate” (contractul RE/YOU/03/04/98), încheiat în cadrul programului Obnova.
   Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligarea Austrian Relief Programm — Verein für Not- und Katastrophenhilfe la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 261, 28.10.2006.


title: Cauzele conexate C-29/11 și C-30/11: Ordonanța Curții (Camea a cincea) din 8 aprilie 2011 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Tribunalul Suceava — România) — Aurora Elena Sfichi/Direcția Generală a Finanțelor Publice Suceava, Administrația Finanțelor Publice Suceava, Administrația Fondului pentru Mediu (C-29/11), Adrian Ilaș/Direcția Generală a Finanțelor Publice Suceava, Administrația Finanțelor Publice Suceava, Administrația Fondului pentru Mediu (C-30/11) [Articolul 104 alineatul (3) primul paragraf din Regulamentul de procedură — Impozite interne — Articolul 110 TFUE — Taxă pe poluare aplicată cu ocazia primei înmatriculări a autovehiculelor]

text:
               16.7.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 211/9

         Ordonanța Curții (Camea a cincea) din 8 aprilie 2011 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Tribunalul Suceava — România) — Aurora Elena Sfichi/Direcția Generală a Finanțelor Publice Suceava, Administrația Finanțelor Publice Suceava, Administrația Fondului pentru Mediu (C-29/11), Adrian Ilaș/Direcția Generală a Finanțelor Publice Suceava, Administrația Finanțelor Publice Suceava, Administrația Fondului pentru Mediu (C-30/11)
   (Cauzele conexate C-29/11 și C-30/11) (1)

   (Articolul 104 alineatul (3) primul paragraf din Regulamentul de procedură - Impozite interne - Articolul 110 TFUE - Taxă pe poluare aplicată cu ocazia primei înmatriculări a autovehiculelor)
   2011/C 211/16
   Limba de procedură: româna

      Instanța de trimitere

   Tribunalul Suceava

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamanți: Aurora Elena Sfichi (C-29/11), Adrian Ilaș (C-30/11)

      Pârâte: Direcția Generală a Finanțelor Publice Suceava, Administrația Finanțelor Publice Suceava, Administrația Fondului pentru Mediu (C-29/11), Direcția Generală a Finanțelor Publice Suceava, Administrația Finanțelor Publice Suceava, Administrația Fondului pentru Mediu (C-30/11)

      Obiectul

   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Tribunalul Suceava — Înmatricularea unor vehicule de ocazie care au fost înmatriculate anterior în alte state membre — Reglementare națională care condiționează prima înmatriculare a acestor vehicule de plata unei taxe de mediu, în timp ce vehiculele de ocazie deja prezente pe piața națională sunt scutite de plata taxei menționate cu ocazia unei noi înmatriculări — Compatibilitatea reglementării naționale cu articolul 110 primul și al doilea paragraf TFUE — Obstacol în calea liberei circulații a mărfurilor

      Dispozitivul

   Articolul 110 TFUE trebuie interpretat în sensul că se opune ca un stat membru să instituie o taxă pe poluare aplicată autovehiculelor cu ocazia primei lor înmatriculări în acest stat membru, dacă regimul acestei măsuri fiscale este astfel stabilit încât descurajează punerea în circulație, în statul membru menționat, a unor vehicule de ocazie cumpărate în alte state membre, fără însă a descuraja cumpărarea unor vehicule de ocazie având aceeași vechime și aceeași uzură de pe piața națională.

      (1)  JO C 113, 9.4.2011.


title: Cauza C-208/16 P: Recurs introdus la 14 aprilie 2016 de Republica Federală Germania împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a noua) din 4 februarie 2016 în cauza T-287/11, Heitkamp BauHolding GmbH/Comisia Europeană

text:
               13.6.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 211/38

      Recurs introdus la 14 aprilie 2016 de Republica Federală Germania împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a noua) din 4 februarie 2016 în cauza T-287/11, Heitkamp BauHolding GmbH/Comisia Europeană
      (Cauza C-208/16 P)
      (2016/C 211/49)
      Limba de procedură: germana

         Părțile

         Recurentă: Republica Federală Germania (reprezentanţi: T. Henze şi R. Kanitz, agenţi)

         Celelalte părți din procedură: Heitkamp BauHolding GmbH, Comisia Europeană

         Concluziile recurentei

                  —

                  Anularea Hotărârii Tribunalului Uniunii Europene din 4 februarie 2016 în cauza T-287/11, în măsura în care prin aceasta acțiunea a fost respinsă ca nefondată;

                  —

                  în temeiul articolului 61 primul paragraf al Statutului Curții de Justiție, anularea Deciziei C(2011) 275 final a Comisiei din 26 ianuarie 2011 în procedura „Ajutorul de stat C 7/10 (Legea privind impozitul pe profit, „KStG, Sanierungsklausel”);

                  —

                  obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată efectuate în procedurile desfășurate la Tribunal și la Curte.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea recursului, recurenta invocă un motiv.
      A fost încălcat articolul 107 alineatul (1) TFUE. Tribunalul nu a luat în considerare că așa-numita clauză de restructurare prevăzută la articolul 8c alineatul 1a din Legea privind impozitul pe profit nu este selectivă:

                  —

                  așa-numita clauză de restructurare nu este prima facie selectivă, deoarece nu există o derogare de la sistemul de referință pertinent și deoarece aceasta reprezintă o măsură generală de care poate beneficia orice întreprindere stabilită pe teritoriul statului membru;

                  —

                  de asemenea, așa-numita clauză de restructurare este justificată, având în vedere natura și economia sistemului fiscal. Clauza de restructurare este justificată, în primul rând, de principiul impozitării în funcție de capacitatea de plată, în al doilea rând, de combaterea abuzurilor, mai exact, prin împiedicarea unor aranjamente financiare abuzive și, în al treilea rând, de diferența obiectivă dintre achiziția prejudiciabilă de titluri de participare și achiziția de titluri de participare în vederea restructurării.


title: Cauza C-339/16 P: Recurs introdus la 16 iunie 2016 de Republica Portugalia împotriva Ordonanţei Tribunalului (Camera a opta) din 19 aprilie 2016 în cauza T-556/15, Portugalia/Comisia

text:
               5.9.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 326/13

         Recurs introdus la 16 iunie 2016 de Republica Portugalia împotriva Ordonanţei Tribunalului (Camera a opta) din 19 aprilie 2016 în cauza T-556/15, Portugalia/Comisia
   (Cauza C-339/16 P)
   (2016/C 326/23)
   Limba de procedură: portugheza

      Părțile

      Recurentă: Republica Portugalia (reprezentanți: L. Inez Fernandes, M. Figueiredo, P. Estêvão și J. Saraiva de Almeida, agenți)

      Cealaltă parte din procedură: Comisia Europeană

      Concluziile recurentei

               —

               Anularea ordonanței atacate în măsura în care, prin această ordonanță, Tribunalul a admis excepția de inadmisibilitate invocată de Comisie în speță;

               —

               considerarea acțiunii împotriva deciziei atacate drept valabil formulată în termenul stabilit la articolul 263 TFUE;

               —

               obligarea Comisiei Europene la plata tuturor cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Republica Portugheză consideră că decizia este nevalidă pentru următoarele motive:

      A – Primul motiv – Calculul termenului de introducere a acțiunii împotriva deciziei din 20 iulie 2015

      Primul aspect

   Încălcarea articolului 263 TFUE.

      Al doilea aspect

   Calcularea termenului de introducere a acțiunii împotriva deciziei atacate începând de la data notificării deciziei definitive, respectiv 20 iulie 2015.

      B – Al doilea motiv – Calcularea termenului de introducere a acțiunii împotriva deciziei atacate începând de la data publicării sale în Jurnalul Oficial.

      Primul aspect

   Formularea articolului 263 al șaselea paragraf TFUE.

      Al doilea aspect

   Existența unei practici constante de publicare a unor decizii de acest tip și a unor precedente judiciare identice.

      C- Al treilea motiv – Tribunalul a săvârșit o eroare de drept prin faptul că nu a privilegiat interpretarea care nu determina decăderea din termen.


title: Cauza T-148/06: Ordonanța Tribunalului de Primă Instanță din 22 mai 2007 — Marie Claire/OAPI — Marie Claire Album (MARIE CLAIRE)

text:
               7.7.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 155/42

         Ordonanța Tribunalului de Primă Instanță din 22 mai 2007 — Marie Claire/OAPI — Marie Claire Album (MARIE CLAIRE)
   (Cauza T-148/06) (1)

   (2007/C 155/77)

      Limba de procedură: spaniola

   Președintele Camerei a doua a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 190, 12.8.2006.


title: Cauza T-292/10: Ordonanța Tribunalului din 16 iulie 2014 – Monty Program/Comisia

text:
               22.9.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 329/24

         Ordonanța Tribunalului din 16 iulie 2014 – Monty Program/Comisia
   (Cauza T-292/10) (1)

   2014/C 329/34
   Limba de procedură: engleza
   Președintele Camerei a patra a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 260, 25.9.2010


title: Cauza T-560/11: Acțiune introdusă la 28 octombrie 2011 — Kronofrance/Comisia

text:
               14.1.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 13/17

         Acțiune introdusă la 28 octombrie 2011 — Kronofrance/Comisia
   (Cauza T-560/11)
   2012/C 13/37
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamante: Kronofrance SAS (Sully sur Loire, Franța), Kronoply GmbH (Heiligengrabe, Germania) (reprezentanți: R. Nierer și L. Gordalla, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamantele solicită Tribunalului:

               —

               Anularea Deciziei Comisiei din 23 martie 2011 (C 28/2005), prin care se declară compatibil cu piața internă, în sensul articolului 107 alineatul (3) litera (a) TFUE, ajutorul de stat în cuantum de 69 797 988 de euro acordat de Germania în favoarea Glunz AG și a OSB Deutschland GmbH;

               —

               obligarea Comisiei la suportarea propriilor cheltuieli de judecată și a celor efectuate de reclamante.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamantele invocă două motive.

               1.

               Primul motiv întemeiat pe încălcarea TFUE (sau a Tratatului CE) sau a unei dispoziții de punere în aplicare a acestuia
               Prin intermediul primului motiv, reclamantele invocă nerespectarea de către Comisie a normelor prevăzute de Cadrul multisectorial privind ajutorul regional pentru proiecte mari de investiții (denumit în continuare „Cadrul multisectorial”, JO 1998, C 107, p. 7), întrucât Comisia:

                           —

                           nu a stabilit intensitatea maximă admisibilă, în conformitate cu ceea ce impune, în opinia reclamantelor, punctul 3.1. al Cadrului multisectorial;

                           —

                           a determinat ratele de creștere anuale, în sensul punctului 7.9 al Cadrului multisectorial, referitoare la panourile de particule pentru perioade nerelevante, rezultând astfel un factor de concurență ridicată;

                           —

                           a combinat factori diferiți referitori la starea concurenței pentru un proiect care formează un tot, plasându-se astfel în afara cadrului juridic stabilit la punctul 3.10. din Cadrul multisectorial.

               2.

               Al doilea motiv întemeiat pe abuzul de putere
               În cadrul celui de al doilea motiv, reclamantele susțin săvârșirea de către Comisie a unui abuz de putere cu ocazia examinării ajutorului, în măsura în care aceasta nu a respectat condițiile pe care ea însăși lea stabilit.


title: Cauza T-729/15 R: Ordonanța președintelui Tribunalului din 20 iulie 2016 – MSD Animal Health Innovation și Intervet international/EMA [„Măsuri provizorii — Acces la documente — Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 — Documente deținute de EMA privind informații transmise de o întreprindere în cadrul cererii sale de autorizare a introducerii pe piață a unui medicament — Decizie prin care se acordă unui terț accesul la documente — Cerere de suspendare a executării — Urgență — Fumus boni juris — Evaluare comparativă a intereselor”]

text:
               12.9.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 335/48

         Ordonanța președintelui Tribunalului din 20 iulie 2016 – MSD Animal Health Innovation și Intervet international/EMA
   (Cauza T-729/15 R)
   ([„Măsuri provizorii - Acces la documente - Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 - Documente deținute de EMA privind informații transmise de o întreprindere în cadrul cererii sale de autorizare a introducerii pe piață a unui medicament - Decizie prin care se acordă unui terț accesul la documente - Cerere de suspendare a executării - Urgență - Fumus boni juris - Evaluare comparativă a intereselor”])
   (2016/C 335/63)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamante: MSD Animal Health Innovation GmbH (Schwabenheim, Germania) și Intervet international BV (Boxmeer, Țările de Jos) (reprezentanți: P. Bogaert, avocat, B. Kelly și H. Billson, solicitors, J. Stratford, QC și C. Thomas, barrister)

      Pârâtă: Agenția Europeană pentru Medicamente (reprezentanți: T. Jabłoński, N. Rampal Olmedo, A. Spina, A. Rusanov și S. Marino, agenți)

      Obiectul

   Cerere întemeiată pe articolele 278 și 279 TFUE prin care se urmărește, în esență, suspendarea executării deciziei EMA/785809/2015 a EMA din 25 noiembrie 2015 prin care s-a acordat unui terț, în temeiul Regulamentului (CE) nr. 1049/2001 al Parlamentului European și al Consiliului din 30 mai 2001 privind accesul public la documentele Parlamentului European, ale Consiliului și ale Comisiei (JO 2001, L 145, p. 43, Ediție specială, 01/vol. 3, p. 76), accesul la anumite documente care conțin informații transmise în cadrul unei cereri de autorizare a introducerii pe piață a medicamentului pentru uz veterinar Bravecto.

      Dispozitivul

               1)

               Suspendă executarea Deciziei EMA/785809/2015 a Agenției Europene pentru Medicamente (EMA) din 25 noiembrie 2015 prin care se acordă unui terț, în temeiul Regulamentului (CE) nr. 1049/2001 al Parlamentului European și al Consiliului din 30 mai 2001 privind accesul public la documentele Parlamentului European, ale Consiliului și ale Comisiei, accesul la rapoartele privind testele toxicologice C 45151/test de toxicitate cutanată de 28 de zile (aplicare sub formă semi-ocluzivă pe durata a 6 ore) pe șobolani Wistar și C 88913/test de toxicitate cutanată de 28 de zile (aplicare sub formă semi-ocluzivă pe durata a 6 ore) pe șobolani Wistar.

               2)

               Obligă EMA să nu divulge rapoartele menționate la punctul 1.

               3)

               Cererea privind cheltuielile de judecată se soluţionează odată cu fondul.


title: Cauza F-12/07: Acțiune introdusă la data de 26 februarie 2007 — O'Connor/Comisie

text:
               28.4.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 95/57

         Acțiune introdusă la data de 26 februarie 2007 — O'Connor/Comisie
   (Cauza F-12/07)
   (2007/C 95/115)
   Limba de procedură: franceza
   Părțile

      Reclamantă: Elizabeth O'Connor (Bruxellles, Belgia) (reprezentanți: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis și E. Marchal, avocats)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene
   Concluziile reclamantei

               —

               anularea deciziei Comisiei de stabilire a perioadei maxime de atribuire a indemnizației de șomaj reclamantei la 11 luni și 25 de zile;

               —

               obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   Reclamanta, fost agent al Comisiei, s-a aflat în serviciul acesteia, fără întrerupere, de la data de 16 ianuarie 2001 până la data de 31 decembrie 2005, având șase contracte diferite pe perioadă determinată, care s-au succedat după cum urmează: un prim contract ca agent temporar, un prim contract ca agent auxiliar, un al doilea contract ca agent temporar, un al doilea contract ca agent auxiliar, un al treilea contract ca agent temporar și în final un contract de agent contractual.
   Administrația i-a recunoscut dreptul de a beneficia de indemnizația de șomaj pentru o perioadă maximă de 11 luni și 25 de zile, în măsura în care aceasta a considerat că perioadele acoperite de contractele ca agent auxiliar trebuiau asimilate cu perioade petrecute în serviciul unui alt angajator decât instituțiile comunitare.
   În sprijinul acțiunii sale, reclamanta arată, pe de o parte, că, menținând-o în serviciul său timp de mai mult de cinci ani cu diferite contracte pe perioadă determinată și cu diferite statute, Comisia a comis un abuz de drept. Pe de altă parte, Comisia a aplicat în mod greșit articolul 28a alineatul (4) și articolul 96 alineatul (4) din Regimul aplicabil celorlalți agenți, prin aceea că perioada în care reclamanta a lucrat ca agent auxiliar nu a fost luată în considerare după cum prevăd dispozițiile acestuia.


title: Cauza C-341/07: Acțiune introdusă la 20 iulie 2007 — Comisia Comunităților Europene/Regatul Suediei

text:
               8.9.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 211/30

         Acțiune introdusă la 20 iulie 2007 — Comisia Comunităților Europene/Regatul Suediei
   (Cauza C-341/07)
   (2007/C 211/57)
   Limba de procedură: suedeza
   Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: W. Wils și P. Dejmek)

      Pârât: Regatul Suediei
   Concluziile reclamantei

               —

               Constatarea faptului că, întrucât nu a adoptat actele cu putere de lege și actele administrative necesare pentru a se conforma Directivei 2004/48/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 29 aprilie 2004 (1) privind respectarea drepturilor de proprietate intelectuală, sau în orice caz, întrucât nu a notificat Comisia cu privire la aceasta, Regatul Suediei nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul acestei directive.

               —

               obligarea Regatului Suediei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   Termenul stabilit pentru transpunerea directivei a expirat la 28 aprilie 2006.

      (1)  JO L 157, p. 45.


title: Cauza C-699/15: Cerere de decizie preliminară introdusă de Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) (Regatul Unit) la 24 decembrie 2015 – Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs/Brockenhurst College

text:
               29.2.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 78/9

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) (Regatul Unit) la 24 decembrie 2015 – Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs/Brockenhurst College
   (Cauza C-699/15)
   (2016/C 078/10)
   Limba de procedură: engleza

      Instanța de trimitere

   Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

      Părțile din procedura principală

      Reclamanți: Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

      Pârât: Brockenhurst College

      Întrebările preliminare

               1)

               În temeiul articolului 132 alineatul (1) litera (i) din Directiva TVA (1), prestările de servicii de restaurant și de divertisment furnizate de o instituție de învățământ membrilor publicului care plătesc pentru aceste servicii (și care nu sunt beneficiari ai prestației principale de servicii de învățământ) sunt „strâns legate” de furnizarea de servicii de învățământ în cazurile în care realizarea acelor prestații este facilitată de studenți (care beneficiază de prestația principală constând în servicii de învățământ) în cadrul procesului lor de educație și care constituie o componentă esențială a educației lor?

               2)

               Pentru a stabili dacă prestările de servicii de restaurant și de divertisment se încadrează în scutirea prevăzută la articolul 132 alineatul (1) litera (i) ca prestări de servicii „strâns legate” de învățământ:

                           a.

                           este relevant faptul că studenții beneficiază mai degrabă de participarea la prestarea serviciilor în cauză decât de obiectul serviciilor respective?

                           b.

                           este relevant faptul că studenții nu beneficiază în mod direct sau indirect de aceste prestații, ci membrii publicului care plătesc pentru acestea și care nu sunt beneficiari ai prestației principale constând în servicii de învățământ?

                           c.

                           este relevant faptul că, din punctul de vedere al destinatarilor tipici ai serviciilor în cauză (și anume, membrii publicului care plătesc pentru acestea), prestațiile nu reprezintă un mijloc de a se bucura în cele mai bune condiții de o altă prestație, ci reprezintă un scop în sine?

                           d.

                           este relevant faptul că, din punctul de vedere al studenților, prestațiile în cauză nu constituie un scop în sine, participarea la realizarea prestațiilor reprezentând de fapt un mijloc de a beneficia în cele mai bune condiții de prestația principală constând în servicii de învățământ?

                           e.

                           în ce măsură ar trebui să fie luat în considerare principiul neutralității fiscale?

      (1)  Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoare adăugată (JO 2006, L 347, p. 1, Ediţie specială 09/vol. 3, p. 7).


title: Cauza T-471/11: Acțiune introdusă la 5 septembrie 2011 — Éditions Jacob/Comisia

text:
               15.10.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 305/9

         Acțiune introdusă la 5 septembrie 2011 — Éditions Jacob/Comisia
   (Cauza T-471/11)
   2011/C 305/11
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: Éditions Odile Jacob SAS (Paris, Franța) (reprezentanți: O. Fréget, M. Struys și L. Eskenazi, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea Deciziei Comisiei nr. SG-Greffe (2011) D/C(2011) 3503 din 13 mai 2011, adoptată în cazul COMP/M.2978 Lagardère/Natexis/VUP ca urmare a Hotărârii Tribunalului din 13 septembrie 2010 în cauza T-452/04, Éditions Odile Jacob/Comisia, prin care Comisia a aprobat încă o dată Wendel ca cesionar al activelor cedate în temeiul angajamentelor anexate la Decizia Comisiei din 7 ianuarie 2004 de autorizare a operațiunii de concentrare Lagardère/Natexis/VUP;

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă șase motive.

               1.

               Primul motiv se întemeiază pe imposibilitatea vădită a Comisiei de a adopta o decizie confirmativă de validare ex post, și în plus cu efect retroactiv, a aprobării obținute de Wendel pentru a achiziționa în 2004 activele Editis. Reclamanta arată că:

                           —

                           procedând astfel, fără a acționa în consecință în raport cu toate nelegalitățile constatate de Tribunal, și anume cu lipsa de independență a mandatarului însărcinat să supravegheze respectiva cesiune, Comisia a încălcat articolul 266 TFUE și

                           —

                           întrucât a stabilit că data de la care decizia atacată produce efecte este 30 iulie 2004, Comisia a încălcat principiul neretroactivității, nerespectând astfel jurisprudența Curții care permite un asemenea efect numai cu titlu excepțional, dacă este îndeplinită o dublă condiție, și anume dacă un obiectiv de interes general peremptoriu impune acest lucru și dacă încrederea legitimă a persoanelor interesate este respectată în mod corespunzător. Reclamanta arată că aceste două condiții nu sunt îndeplinite în speță.

               2.

               Al doilea motiv se întemeiază pe faptul că decizia atacată este lipsită de temei legal, în măsura în care Decizia Comisiei din 7 ianuarie 2004 de autorizare a operațiunii de concentrare ar fi devenit inaplicabilă ca urmare a constatării făcute de Tribunal cu privire la nerespectarea de către Lagardère a unora dintre angajamente.

               3.

               Al treilea și al patrulea motiv se întemeiază pe erori de drept și pe erori vădite de apreciere săvârșite de Comisie în aprecierea candidaturii Wendel, atât în 2004, cât și în noua decizie de aprobare, precum și pe erori care țin, pe de o parte, de luarea în considerare, pentru adoptarea deciziei atacate, a faptelor ulterioare datei de 30 iulie 2004 și, pe de altă parte, de luarea în considerare în mod selectiv și parțial a acestor fapte ulterioare.

               4.

               Al cincilea motiv se întemeiază pe un abuz de putere, în special în măsura în care, prin adoptarea ex post a unei decizii de aprobare retroactivă a unei cesiuni nelegale și prin aprobarea unui nou mandatar având ca unică sarcină să redacteze un nou raport de confirmare a Wendel în calitate de cesionar al activelor cedate, Comisia ar fi aplicat în mod eronat articolul 266 TFUE și Regulamentul nr. 4064/89 (1), care prevedea, printre altele, posibilitatea de a revoca decizia de aprobare și de a sancționa părțile care se aflau la originea nelegalității săvârșite.

               5.

               Al șaselea motiv se întemeiază pe nemotivare, în măsura în care decizia atacată este afectată atât de insuficiența motivării, cât și de faptul că motivele sunt contradictorii.

      (1)  Regulamentul (CEE) nr. 4064/89 al Consiliului din 21 decembrie 1989 privind controlul operațiunilor de concentrare economică între întreprinderi (JO L 395, p. 1; republicare integrală JO 1990, L 257, p. 13 ca urmare a rectificărilor).


title: Cauza T-120/12: Acțiune introdusă la 9 martie 2012 — Shahid Beheshti University/Consiliul

text:
               9.6.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 165/22

         Acțiune introdusă la 9 martie 2012 — Shahid Beheshti University/Consiliul
   (Cauza T-120/12)
   2012/C 165/38
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: Shahid Beheshti University (Teheran, Iran) (reprezentant: J. M. Thouvenin, avocat)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               Anularea Deciziei 2011/299/PESC a Consiliului din 23 mai 2011 în măsura în care se referă la reclamantă;

               —

               declararea faptului că Decizia 2010/413/PESC din 26 iulie 2010 nu este aplicabilă reclamantei în conformitate cu articolul 277 TFUE;

               —

               anularea Regulamentului de punere în aplicare (UE) nr. 503/2011 al Consiliului din 23 mai 2011 de punere în aplicare a Regulamentului (UE) nr. 961/2010, în măsura în care se referă la reclamantă;

               —

               declararea faptului că Regulamentul (UE) nr. 961/2010 nu este aplicabil reclamantei în conformitate cu articolul 277 TFUE;

               —

               anularea Deciziei 2011/783/PESC a Consiliului din 1 decembrie 2011 în măsura în care se referă la reclamantă;

               —

               anularea Regulamentului de punere în aplicare (UE) nr. 1245/2011 al Consiliului din 1 decembrie 2011 în măsura în care se referă la reclamantă;

               —

               anularea deciziei cuprinse în scrisoarea Consiliului adresată reclamantei la 5 decembrie 2011 și

               —

               obligarea Consiliului la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă șapte motive.

               1.

               Primul motiv întemeiat pe lipsa temeiului legal al Deciziei 2010/413/PESC, care ar reprezenta temeiul juridic al Deciziei 2011/299/PESC, precum și pe încălcarea tratatelor și a dreptului internațional. Prin urmare, Decizia 2010/413/PESC ar trebui să fie considerată inaplicabilă în ceea ce privește reclamanta.

               2.

               Al doilea motiv întemeiat pe lipsa temeiului legal al Regulamentului nr. 961/2010, care ar ar reprezenta temeiul juridic al Regulamentului de punere în aplicare nr. 503/2011. Reclamanta susține că articolul 215 TFUE nu poate reprezenta temeiul de drept al Regulamentului nr. 961/2010 întrucât Decizia 2010/413/PESC, pe care acesta urmărește să o pună în aplicare în ordinea internă a Uniunii, nu a fost adoptată în conformitate cu capitolul 2 din titlul V al TUE. Prin urmare, Regulamentul nr. 961/2010 ar trebui să fie declarat inaplicabil în ceea ce privește reclamanta.

               3.

               Al treilea motiv întemeiat pe încălcarea articolului 215 TFUE în cadrul procedurii de înscriere a reclamantei în anexa VIII la Regulamentul nr. 961/2010 de către Regulamentul de punere în aplicare nr. 503/2011.

               4.

               Al patrulea motiv întemeiat pe încălcarea, de către Decizia 2011/299/PESC și de către Regulamentul de punere în aplicare nr. 503/2011, a dreptului la apărare, a dreptului la o bună administrare și a dreptului la o protecție jurisdicțională efectivă, întrucât Consiliul nu a respectat dreptul de a fi ascultat, obligația de notificare și obligația de a oferi o motivare suficientă.

               5.

               Al cincilea motiv întemeiat pe încălcarea principiului proporționalității.

               6.

               Al șaselea motiv întemeiat pe încălcarea dreptului la respectarea proprietății.

               7.

               Al șaptelea motiv întemeiat pe faptul că înscrierea reclamantei pe lista entităților sancționate ar fi rezultatul unei erori de fapt, întrucât reclamanta nu ar fi, în calitate de universitate publică dotată cu personalitate juridică fără reprezentarea ministerului apărării și a susținerii logistice a forțelor armate în organul de conducere, nici deținută sau controlată de acest minister, nici implicată în activități de cercetare științifică privind armele nucleare.


title: Cauza C-501/15 P: Recurs introdus la 22 septembrie 2015 de Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera întâi) din 15 iulie 2015 în cauza T-24/13, Cactus S.A./Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

text:
               14.12.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 414/18

         Recurs introdus la 22 septembrie 2015 de Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera întâi) din 15 iulie 2015 în cauza T-24/13, Cactus S.A./Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)
   (Cauza C-501/15 P)
   (2015/C 414/22)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Recurent: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: A. Folliard-Monguiral, agent)

      Cealaltă parte din procedură: Cactus S.A.

      Concluzii

   Recurenta solicită Curții:

               —

               admiterea recursului în totalitate;

               —

               anularea hotărârii atacate;

               —

               obligarea Cactus S.A. la plata cheltuielilor de judecată efectuate de Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne.

      Motivele și principalele argumente

   Conform Hotărârii Chartered Institute of Patent Attorneys (C-307/10, EU:C:2012:361), indicarea titlului unei clase poate acoperi toate produsele sau serviciile repertoriate în lista alfabetică a acestei clase. O asemenea indicare nu poate totuși să constituie o revendicare care acoperă toate produsele și serviciile dintr-o anumită clasă. Tribunalul a aplicat în mod greșit Hotărârea Chartered Institute of Patent Attorneys (EU:C:2012:361) și a încălcat articolul 28 din Regulamentul nr. 207/2009 (1) și norma 2 din Regulamentul (CE) nr. 2868/95 al Comisiei din 13 decembrie 1995 de punere în aplicare a Regulamentului (CE) nr. 40/94 al Consiliului privind marca comunitară prin faptul că a asimilat produsele sau serviciile acoperite de titlul clasei 35 totalității serviciilor din această clasă. Dat fiind că lista alfabetică a clasei 35 nu include nici serviciile de vânzare cu amănuntul ca atare, nici serviciile de „vânzare cu amănuntul de plante și flori naturale, semințe; fructe și legume praspete”, mărcile comunitare anterioare nu sunt protejate în ceea ce privește aceste servicii. Cerința de a specifica produsele sau tipurile de produse vizate de serviciile de vânzare cu amănuntul, care se aplică tuturor mărcilor, inclusiv mărcilor înregistrate anterior Hotărârii Praktiker Bau- und Heimwerkermärkte (C-418/02, EU:C:2005:425), se opune deopotrivă concluziei Tribunalului potrivit căreia indicarea abstractă a titlului clasei 35 se extinde la serviciile de vânzare cu amănuntul în ceea ce privește toate produsele posibile.
   Constatarea potrivit căreia simpla utilizare a cactusului stilizat nu afectează caracterului distinctiv al mărcii figurative anterioare în sensul articolului 15 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul nr. 207/2009, este afectată de patru erori de drept. Întemeindu-și concluzia pe simpla concordanță semantică între logo și elementul verbal, Tribunalul nu a examinat în ce măsură elementul verbal „Cactus” era distinct și care era importanța acestui element verbal în cadrul mărcii compuse anterioare. Tribunalul nu a ținut seama de diferențele vizuale și fonetice (eventuale) între logo și marca compusă, și-a întemeiat în mod eronat constatările pe cunoașterea anterioară de către publicul din Luxemburg a mărcii compuse anterioare și nu a luat în considerare percepția de către publicul european în ansamblul său.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 207/2009 al Consiliului din 26 februarie 2009 privind marca comunitară (JO L 78, p. 1).


title: Cauza T-206/14: Hotărârea Tribunalului din 23 septembrie 2015 – Hüpeden/Consiliul și Comisia [„Răspundere extracontractuală — Dumping — Importul de anumite citrice preparate sau conservate originare din China — Regulamentul (CE) nr. 1355/2008 declarat nevalid de Curte — Prejudiciu pretins suferit de reclamantă prin adoptarea regulamentului — Acțiune în despăgubire — Epuizarea căilor de atac interne — Admisibilitate — Încălcare suficient de gravă a unei norme de drept care conferă drepturi particularilor — Articolul 2 alineatul (7) litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 384/96 [devenit articolul 2 alineatul (7) litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 1225/2009] — Obligația de diligență — Legătură de cauzalitate”]

text:
               23.11.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 389/46

         Hotărârea Tribunalului din 23 septembrie 2015 – Hüpeden/Consiliul și Comisia
   (Cauza T-206/14) (1)

   ([„Răspundere extracontractuală - Dumping - Importul de anumite citrice preparate sau conservate originare din China - Regulamentul (CE) nr. 1355/2008 declarat nevalid de Curte - Prejudiciu pretins suferit de reclamantă prin adoptarea regulamentului - Acțiune în despăgubire - Epuizarea căilor de atac interne - Admisibilitate - Încălcare suficient de gravă a unei norme de drept care conferă drepturi particularilor - Articolul 2 alineatul (7) litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 384/96 [devenit articolul 2 alineatul (7) litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 1225/2009] - Obligația de diligență - Legătură de cauzalitate”])
   (2015/C 389/50)
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Hüpeden & Co. (GmbH & Co.) KG (Hamburg, Germania) (reprezentant: K. Landry, avocat)

      Pârâte: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: J.-P. Hix, agent, asistat inițial de D. Geradin și N. Tuominen, ulterior de N. Tuominen, avocați) și Comisia Europeană (reprezentanți: T. Maxian Rusche și R. Sauer, agenți)

      Obiectul

   Acțiune în despăgubire prin care se urmărește repararea prejudiciului pretins suferit ca urmare a adoptării Regulamentului (CE) nr. 1355/2008 al Consiliului din 18 decembrie 2008 de impunere a unei taxe antidumping definitive și de percepere cu titlu definitiv a taxei provizorii impuse la importurile de anumite citrice preparate sau conservate (mandarine etc.) originare din Republica Populară Chineză (JO L 350, p. 35), declarat nevalid prin Hotărârea din 22 martie 2012, GLS (C-338/10, Rep., EU: C:2012:158)

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă Hüpeden & Co. (GmbH & Co.) KG la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 212, 7.7.2014.