title: Cauza T-775/14: Hotărârea Tribunalului din 12 mai 2016 – Red Lemon/EUIPO – Lidl Stiftung (ABTRONIC) [„Marcă a Uniunii Europene — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurative ABTRONIC — Marcă a Uniunii Europene verbală anterioară TRONIC — Motiv relativ de refuz — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 — Caracter distinctiv intrinsec minim al mărcii anterioare — Risc de confuzie”]

text:
               27.6.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 232/15

         Hotărârea Tribunalului din 12 mai 2016 – Red Lemon/EUIPO – Lidl Stiftung (ABTRONIC)
   (Cauza T-775/14) (1)

   ([„Marcă a Uniunii Europene - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurative ABTRONIC - Marcă a Uniunii Europene verbală anterioară TRONIC - Motiv relativ de refuz - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 - Caracter distinctiv intrinsec minim al mărcii anterioare - Risc de confuzie”])
   (2016/C 232/19)
   Limba de procedură: germana

      Părţile

      Reclamantă: Red Lemon Inc. (Hong Kong, China) (reprezentanţi: T. Wieland și S. Müller, avocați)

      Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentant: D. Walicka, agent)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO: Lidl Stiftung & Co. KG (Neckarsulm, Germania)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei întâi de recurs a EUIPO din 4 septembrie 2014 (cauza R 2060/2013-1) privind o procedură de opoziție între Lidl Stiftung & Co. KG și Red Lemon Inc.

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă Red Lemon Inc. la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 73, 2.3.2015.


title: Cauza T-359/04: Hotărârea Tribunalului din 9 septembrie 2010 — British Aggregates și alții/Comisia ( „Ajutoare de stat — Taxa de mediu pe agregate în Regatul Unit — Scutire aplicabilă în Irlanda de Nord — Decizia Comisiei de a nu ridica obiecții — Dificultăți serioase — Orientările comunitare privind ajutorul de stat pentru protecția mediului” )

text:
               23.10.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 288/28

      Hotărârea Tribunalului din 9 septembrie 2010 — British Aggregates și alții/Comisia
      (Cauza T-359/04) (1)

      (Ajutoare de stat - Taxa de mediu pe agregate în Regatul Unit - Scutire aplicabilă în Irlanda de Nord - Decizia Comisiei de a nu ridica obiecții - Dificultăți serioase - Orientările comunitare privind ajutorul de stat pentru protecția mediului)
      (2010/C 288/52)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: British Aggregates Association (Lanark, Regatul Unit), Healy Bros. Ltd (Middleton, Irlanda) și David K. Trotter Sons Ltd (reprezentanți: C. Pouncey, solicitor, și L. Van den Hende, avocat)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: J. Flett și T. Scharf, agenți)

         Intervenient în susținerea pârâtei: Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord (reprezentanți: inițial M. Bethell, ulterior E. Jenkinson și I. Rao, și în cele din urmă S. Ossowski, agenți, asistați de M. Hall și G. Facenna, barristers)

         Obiectul

      Cerere de anulare a Deciziei C(2004) 1614 final a Comisiei din 7 mai 2004 de a nu ridica obiecții cu privire la modificarea scutirii, în Irlanda de Nord, de la plata taxei pe agregate în Regatul Unit

         Dispozitivul

                  1.

                  Anulează Decizia C(2004) 1614 final a Comisiei din 7 mai 2004 de a nu ridica obiecții cu privire la modificarea scutirii, în Irlanda de Nord, de la plata taxei pe agregate în Regatul Unit.

                  2.

                  Comisia suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de British Aggregates Association, Healy Bros. Ltd și David K. Trotter Sons Ltd.

                  3.

                  Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord suportă propriile cheltuieli de judecată.

         (1)  JO C 284, 20.11.2004.


title: Cauza C-558/14: Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Autónoma del País Vasco (Spania) la 5 decembrie 2014 – Mimoun Khachab/Delegación de Gobierno en Álava

text:
               9.2.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 46/31

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Autónoma del País Vasco (Spania) la 5 decembrie 2014 – Mimoun Khachab/Delegación de Gobierno en Álava
   (Cauza C-558/14)
   (2015/C 046/36)
   Limba de procedură: spaniola

      Instanța de trimitere

   Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Autónoma del País Vasco

      Părțile din procedura principală

      Apelant: Mimoun Khachab

      Intimată: Delegación de Gobierno en Álava

      Întrebarea preliminară

   Articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Directiva 2003/86/CE (1) din 22 septembrie 2003 privind dreptul la reîntregirea familiei trebuie interpretat în sensul că este incompatibil cu o legislație națională precum cea din litigiul principal, care permite refuzul reîntregirii familiei în ipoteza în care susținătorul reîntregirii nu dispune de resurse stabile, constante și suficiente pentru a se întreține pe sine și pe ceilalți membri ai familiei, ca urmare a unei evaluări prospective, efectuată de autoritățile naționale cu privire la posibilitatea menținerii mijloacelor economice pe durata anului următor depunerii cererii și ținând seama de evoluția veniturilor acestuia în cele șase luni anterioare momentului respectiv?

      (1)  JO L 251, p. 12, Ediție specială, 19/vol. 6, p. 164.


title: Cauza C-176/09: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 12 mai 2011 — Marele Ducat al Luxemburgului/Parlamentul European, Consiliul Uniunii Europene (Acțiune în anulare — Directiva 2009/12/CE — Tarife de aeroport — Domeniu de aplicare — Aeroporturile al căror trafic anual depășește 5 milioane de pasageri și cele cu cel mai mare trafic anual de pasageri din fiecare stat membru — Validitate — Principiile egalității de tratament, proporționalității și subsidiarității)

text:
               9.7.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 204/6

         Hotărârea Curții (Camera a treia) din 12 mai 2011 — Marele Ducat al Luxemburgului/Parlamentul European, Consiliul Uniunii Europene
   (Cauza C-176/09) (1)

   (Acțiune în anulare - Directiva 2009/12/CE - Tarife de aeroport - Domeniu de aplicare - Aeroporturile al căror trafic anual depășește 5 milioane de pasageri și cele cu cel mai mare trafic anual de pasageri din fiecare stat membru - Validitate - Principiile egalității de tratament, proporționalității și subsidiarității)
   2011/C 204/11
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: Marele Ducat al Luxemburgului (reprezentanți: C. Schiltz, agent și P. Kinsch, avocat)

      Intervenientă în susținerea reclamantului: Republica Slovacă (reprezentant: B. Ricziová, agent)

      Pârâte: Parlamentul European (reprezentanți: A. Troupiotis și A. Neergaard, agenți), Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: E. Karlsson și M. Moore, agenți)

      Intervenientă în susținerea pârâtelor: Comisia Europeană (reprezentanți: K. Simonsson și C. Vrignon, agenți)

      Obiectul

   Acțiune în anulare — Anularea articolului 1 alineatul (2), in fine, din Directiva 2009/12/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 11 martie 2009 privind tarifele de aeroport (JO L 70, p. 11) — Aplicarea directivei în privința aeroporturilor cu cel mai mare trafic de pasageri din fiecare stat membru — Aeroportul Luxembourg-Findel — Încălcare principiilor egalității de tratament, subsidiarității și proporționalității

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Obligă Marele Ducat al Luxemburgului la plata cheltuielilor de judecată.

               3.

               Republica Slovacă și Comisia Europeană suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 180, 1.8.2009.


title: Cauza C-181/08: Ordonanța președintelui Curții din 3 decembrie 2008 — Comisia Comunităților Europene/Republica Austria

text:
               21.3.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 69/32

         Ordonanța președintelui Curții din 3 decembrie 2008 — Comisia Comunităților Europene/Republica Austria
   (Cauza C-181/08) (1)

   (2009/C 69/71)

      Limba de procedură: germana

   Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 158, 21.6.2008.


title: Cauza C-402/16 P: Recurs introdus la 15 iulie 2016 de Market Watch Franchise & Consulting Inc. împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a patra) din 13 mai 2016 în cauza T-312/15, Market Watch/EUIPO – GLAXO GROUP (MITOCHRON)

text:
               27.3.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 95/3

         Recurs introdus la 15 iulie 2016 de Market Watch Franchise & Consulting Inc. împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a patra) din 13 mai 2016 în cauza T-312/15, Market Watch/EUIPO – GLAXO GROUP (MITOCHRON)
   (Cauza C-402/16 P)
   (2017/C 095/05)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Recurentă: Market Watch Franchise & Consulting Inc. (reprezentant: J. Korab, avocat)

      Cealaltă parte din procedură: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)
   Prin Ordonanța din 1 decembrie 2016, Curtea (Camera a zecea) a declarat recursul inadmisibil.


title: Cauza C-201/15: Cerere de decizie preliminară introdusă de Symvoulio tis Epikrateias (Grecia) la 29 aprilie 2015 – Anonymi Geniki Etairia Tsimenton Iraklis (AGET Iraklis)/Ypourgos Ergasias, Koinonikis Asfalisis kai Koinonikis Allilengyis

text:
               6.7.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 221/4

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Symvoulio tis Epikrateias (Grecia) la 29 aprilie 2015 – Anonymi Geniki Etairia Tsimenton Iraklis (AGET Iraklis)/Ypourgos Ergasias, Koinonikis Asfalisis kai Koinonikis Allilengyis
   (Cauza C-201/15)
   (2015/C 221/05)
   Limba de procedură: greaca

      Instanța de trimitere

   Symvoulio tis Epikrateias

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Anonymi Geniki Etairia Tsimenton Iraklis (AGET Iraklis)

      Pârât: Ypourgos Ergasias, Koinonikis Asfalisis kai Koinonikis Allilengyis

      Întrebările preliminare

               1)

               O normă de drept național precum articolul 5 alineatul 3 din Legea nr. 1387/1983, care condiționează concedierile colective în cadrul unei întreprinderi date de o autorizație a autorității administrative eliberate în temeiul criteriilor privind: a) condițiile de pe piața muncii, b) situația întreprinderii și c) interesul economiei naționale, este conformă în special cu dispozițiile Directivei 98/59/CE (1) și în general cu articolele 49 TFUE și 63 TFUE?

               2)

               În cazul unui răspuns negativ la prima întrebare, o normă de drept național având un astfel de conținut este conformă, în special, cu dispozițiile Directivei 98/59/CE și, în general, cu articolele 49 și 63 TFUE atunci când există motive sociale serioase, precum o criză economică gravă și un nivel al șomajului deosebit de ridicat?

      (1)  Directiva 98/59/CE a Consiliului din 20 iulie 1998 privind apropierea legislațiilor statelor membre cu privire la concedierile colective (JO L 225, p. 16, Ediție specială, 05/vol. 5, p. 95).


title: Cauza F-26/12: Acțiune introdusă la 23 februarie 2012 — ZZ/BCE

text:
               23.6.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 184/22

         Acțiune introdusă la 23 februarie 2012 — ZZ/BCE
   (Cauza F-26/12)
   2012/C 184/47
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamant: ZZ (reprezentant: S. Pappas, avocat)

      Pârâtă: Banca Centrală Europeană

      Obiectul și descrierea litigiului

   Anularea deciziei BCE de respingere a cererii reclamantului de acces la documente și o cerere de despăgubiri

      Concluziile reclamantului

               —

               Anularea deciziilor BCE de respingere a cererilor reclamantului de acces la documente, și anume decizia din 21 iunie 2011 prin care a fost respinsă cererea reclamantului de acces la documente, decizia directorului general din 12 august 2011 și decizia președintelui Băncii Centrale Europene din 12 decembrie 2011;

               —

               obligarea BCE la plata unor despăgubiri evaluate ex aequo et bono la 10 000 de euro pentru prejudiciul moral suferit;

               —

               obligarea BCE la plata cheltuielilor de judecată.


title: Cauza F-44/08: Ordonanța Tribunalului Funcției Publice din 4 septembrie 2008 — Tsarnavas/Comisia

text:
               6.12.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 313/60

         Ordonanța Tribunalului Funcției Publice din 4 septembrie 2008 — Tsarnavas/Comisia
   (Cauza F-44/08) (1)

   (2008/C 313/111)

      Limba de procedură: franceza

   Președintele Camerei a doua a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 158, 21.6.2008, p. 28.


title: Hotărârea Curții din 18 octombrie 2010 în cauza E-3/10 – Autoritatea AELS de Supraveghere/Republica Islanda (Neîndeplinirea obligațiilor contractuale de către una dintre părțile contractante – Directiva 2002/87/CE privind supravegherea suplimentară a instituțiilor de credit, a întreprinderilor de asigurare și a întreprinderilor de investiții care aparțin unui conglomerat financiar)

text:
               12.5.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 141/10

         HOTĂRÂREA CURȚII
   din 18 octombrie 2010
   în cauza E-3/10
   Autoritatea AELS de Supraveghere/Republica Islanda
   (Neîndeplinirea obligațiilor contractuale de către una dintre părțile contractante – Directiva 2002/87/CE privind supravegherea suplimentară a instituțiilor de credit, a întreprinderilor de asigurare și a întreprinderilor de investiții care aparțin unui conglomerat financiar)
   2011/C 141/10
   În cauza E-3/10, Autoritatea AELS de Supraveghere/Republica Islanda, acțiune în constatarea faptului că, prin neadoptarea sau nenotificarea Autorității AELS de Supraveghere, în termenul prevăzut, a măsurilor necesare pentru punerea în aplicare a actului menționat la punctul 31ea din anexa IX la Acordul privind SEE (Directiva 2002/87/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 16 decembrie 2002 privind supravegherea suplimentară a instituțiilor de credit, a întreprinderilor de asigurare și a întreprinderilor de investiții care aparțin unui conglomerat financiar și de modificare a Directivelor 73/239/CEE, 79/267/CEE, 92/49/CEE, 92/96/CEE, 93/6/CEE și 93/22/CEE ale Consiliului și a Directivelor 98/78/CE și 2000/12/CE ale Parlamentului European și ale Consiliului), astfel cum a fost adaptat la Acordul privind SEE prin Protocolul 1, Republica Islanda nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 32 din acest act și al articolului 7 din Acordul privind SEE, Curtea, alcătuită din Carl Baudenbacher, președinte, Thorgeir Örlygsson și Henrik Bull (judecător-raportor), judecători, a pronunțat, la 18 octombrie 2010, o hotărâre a cărei parte dispozitivă este următoarea:
   Curtea:

               1.

               constată că, prin neadoptarea, în termenul prevăzut, a măsurilor necesare pentru punerea în aplicare a actului menționat la punctul 31ea din anexa IX la Acordul privind SEE (Directiva 2002/87/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 16 decembrie 2002 privind supravegherea suplimentară a instituțiilor de credit, a întreprinderilor de asigurare și a întreprinderilor de investiții care aparțin unui conglomerat financiar și de modificare a Directivelor 73/239/CEE, 79/267/CEE, 92/49/CEE, 92/96/CEE, 93/6/CEE și 93/22/CEE ale Consiliului și a Directivelor 98/78/CE și 2000/12/CE ale Parlamentului European și ale Consiliului), astfel cum a fost adaptat la Acordul privind SEE prin Protocolul 1, Republica Islanda nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 32 din acest act și al articolului 7 din Acordul privind SEE;

               2.

               obligă Republica Islanda la plata cheltuielilor aferente procedurii.


title: Cauza C-451/10 P: Ordonanța Curții din 9 iunie 2011 — Télévision française 1 SA (TF1)/Comisia Europeană, Métropole télévision (M6), Canal +, Republica Franceză, France Télévisions [Recurs — Ajutoare de stat — Articolul 86 alin. (2) CE — Serviciu public de radiodifuziune — Decizie de a nu ridica obiecții — Probă — Eficacitate economică a întreprinderii]

text:
               22.10.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 311/14

         Ordonanța Curții din 9 iunie 2011 — Télévision française 1 SA (TF1)/Comisia Europeană, Métropole télévision (M6), Canal +, Republica Franceză, France Télévisions
   (Cauza C-451/10 P) (1)

   (Recurs - Ajutoare de stat - Articolul 86 alin. (2) CE - Serviciu public de radiodifuziune - Decizie de a nu ridica obiecții - Probă - Eficacitate economică a întreprinderii)
   2011/C 311/20
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Recurentă: Télévision française 1 SA (TF1) (reprezentant: J.-P. Hordies, avocat)

      Celelalte părți în proces: Comisia Europeană (reprezentanți: T. Maxian Rusche și B. Stromsky, agenți), Métropole télévision (M6), Canal + (reprezentant: E. Guillaume, avocat), Republica Franceză (reprezentant: G. de Bergues și J. Gstalter, agenți), France Télévisions (reprezentanți: J.-P. Gunther și A. Giraud, avocați)

      Obiectul

   Recurs introdus împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a cincea) din 1 iulie 2010, TF1 și M6/Comisia (cauzele conexe T-568/08 și T-573/08), prin care Tribunalul a respins acțiunea recurentei având ca obiect anularea Deciziei C(2008) 3506 final a Comisiei din 16 iulie 2008 privind proiectul Republicii Franceze de a face un aport de capital în valoare de 150 de milioane de euro în favoarea France Télévisions SA — Încălcarea normelor privind sarcina și administrarea probei — Încălcarea articolului 106 alineatul (2) TFUE — Noțiunea „serviciu de interes economic general” — Lipsa unor dificultăți serioase

      Dispozitivul

               1.

               Respinge recursul.

               2.

               Obligă Télévision française 1 SA (TF1) la plata cheltuielilor de judecată.

               3.

               Canal + și Republica Franceză suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 328, 4.12.2010.


title: Cauza T-397/13 R: Ordonanța președintelui Tribunalului din 26 septembrie 2013 — Tilly-Sabco/Comisia ( „Cerere de măsuri provizorii — Agricultură — Restituiri la export — Carne de pasăre — Regulament prin care restituirile sunt fixate la zero — Cerere de suspendare a executării — Lipsa urgenței — Analiza comparativă a intereselor” )

text:
               23.11.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 344/56

         Ordonanța președintelui Tribunalului din 26 septembrie 2013 — Tilly-Sabco/Comisia
   (Cauza T-397/13 R)
   (Cerere de măsuri provizorii - Agricultură - Restituiri la export - Carne de pasăre - Regulament prin care restituirile sunt fixate la zero - Cerere de suspendare a executării - Lipsa urgenței - Analiza comparativă a intereselor)
   2013/C 344/100
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: Tilly-Sabco (Guerlesquin, Franța) (reprezentanți: R. Milchior și F. Le Roquais, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: G. de Bergues, D. Colas și C. Candat, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare a Regulamentului de punere în aplicare (UE) nr. 689/2013 al Comisiei din 18 iulie 2013 de stabilire a restituirilor la export în sectorul cărnii de pasăre (JO L 196, p. 13)

      Dispozitivul

               1.

               Respinge cererea de măsuri provizorii.

               2.

               Cererea privind cheltuielile de judecată se soluționează odată cu fondul.


title: Cauza T-357/12: Hotărârea Tribunalului din 4 februarie 2014 — Sachi Premium-Outdoor Furniture/OAPI — Gandia Blasco (fotoliu) [ „Desen sau model industrial comunitar — Procedură de nulitate — Desen sau model industrial comunitar înregistrat care reprezintă un fotoliu — Desen sau model industrial anterior — Motiv de nulitate — Lipsa caracterului individual — Articolul 6 și articolul 25 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 6/2002” ]

text:
               15.3.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 78/10

         Hotărârea Tribunalului din 4 februarie 2014 — Sachi Premium-Outdoor Furniture/OAPI — Gandia Blasco (fotoliu)
   (Cauza T-357/12) (1)

   (Desen sau model industrial comunitar - Procedură de nulitate - Desen sau model industrial comunitar înregistrat care reprezintă un fotoliu - Desen sau model industrial anterior - Motiv de nulitate - Lipsa caracterului individual - Articolul 6 și articolul 25 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 6/2002)
   2014/C 78/19
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Sachi Premium-Outdoor Furniture, Lda (Estarreja, Portugalia) (reprezentant: M. Oehen Mendes, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: A. Folliard-Monguiral, agent)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: Gandia Blasco, SA (Valencia, Spania) (reprezentant: I. Massa, avocat)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a treia de recurs a OAPI din 27 aprilie 2012 (cauza R 969/2011-3) privind o procedură de nulitate între Gianda Blasco, SA și Sachi Premium-Outdoor Furniture, Lda

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Sachi Premium-Outdoor Furniture, Lda suportă propriile cheltuieli de judecată și este obligată la plata cheltuielilor de judecată efectuate de Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI).

               3.

               Gandia Blasco, SA suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 311, 13.10.2012.


title: Cauza C-130/14: Acțiune introdusă la 20 martie 2014 – Comisia Europeană/Regatul Belgiei

text:
               26.5.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 159/16

         Acțiune introdusă la 20 martie 2014 – Comisia Europeană/Regatul Belgiei
   (Cauza C-130/14)
   2014/C 159/22
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: W. Mölls, J.-F. Brakeland, agenți)

      Pârât: Regatul Belgiei

      Concluziile reclamantei

               —

               constatarea faptului că, prin menținerea normelor prin care se refuză persoanelor impozabile nerezidente ale căror venituri sunt obținute exclusiv sau aproape exclusiv în Belgia (Regiunea Valonă) acordarea unei reduceri de impozit aplicabile impozitului pe venit al persoanelor fizice, beneficiu recunoscut persoanelor impozabile rezidente care locuiesc în Regiunea Valonă în temeiul Decretului din 3 aprilie 2009 privind înființarea Caisse d’Investissement de Wallonie și de introducere a unei reduceri a impozitului pe venitul persoanelor fizice în cazul subscrierii de acțiuni sau de obligațiuni la Caisse d’Investissement, Regatul Belgiei nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 45 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene și al articolului 28 din Acordul privind Spațiul Economic European;

               —

               obligarea Regatului Belgiei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Printr-un decret al Regiunii Valone din 3 aprilie 2009 se acordă o reducere de impozit pentru subscrierea de acțiuni sau de obligațiuni emise de Caisse d’Investissement de Wallonie numai persoanelor care au reședința în Regiunea Valonă. Comisia consideră că o astfel de dispoziție constituie o discriminare în privința persoanelor impozabile nerezidente ale căror venituri sunt obținute exclusiv sau aproape exclusiv în Belgia. În consecință, dispoziția respectivă este incompatibilă cu articolul 45 TFUE și cu articolul 28 din Acordul privind Spațiul Economic European, astfel cum au fost interpretate de Curte în cauzele Schumacker (1) și Wielockx (2).

      (1)  Hotărârea Schumacker, C-279/93, EU:C:1995:31.

      (2)  Hotărârea Wielockx, C-80/94, EU:C:1995:271.


title: Cauza T-199/10: Acțiune introdusă la 27 aprilie 2010 — DRV/OAPI — Austria Leasing (Austria Leasing Gesellschaft m.b.H. Mitglied der Raiffeisen-Bankengruppe Österreich)

text:
               3.7.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 179/48

         Acțiune introdusă la 27 aprilie 2010 — DRV/OAPI — Austria Leasing (Austria Leasing Gesellschaft m.b.H. Mitglied der Raiffeisen-Bankengruppe Österreich)
   (Cauza T-199/10)
   2010/C 179/84
   Limba în care a fost formulată acțiunea: germana

      Părțile

      Reclamantă: Deutscher Raiffeisenverband eV (DRV) (Bonn, Germania) (reprezentant: I. Rinke, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Austria Leasing GmbH (Frankfurt, Germania)

      Concluziile reclamantei

               —

               Anularea deciziei Camerei întâi de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 3 februarie 2010 (calea de atac R 253/2009-1);

               —

               obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

      Solicitantul mărcii comunitare: Austria Leasing GmbH.

      Marca comunitară vizată: marca figurativă care include elementele verbale „Austria Leasing Gesellschaft m.b.H. Mitglied der Raiffeisen-Bankengruppe Österreich” pentru servicii din clasele 35, 36 și 37.

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în sprijinul opoziției: reclamanta.

      Marca sau semnul invocat în sprijinul opoziției: în special o marcă figurativă înregistrată în Germania care include elementul verbal „Raiffeisenbank” pentru servicii din clasele 35, 36, 37, 38, 39, 40, 41 și 42.

      Decizia diviziei de opoziție: respinge opoziția.

      Decizia camerei de recurs: respinge calea de atac.

      Motivele invocate: încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 (1) întrucât există un risc de confuzie între mărcile în conflict.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 207/2009 al Consiliului din 26 februarie 2009 privind marca comunitară (JO L 78, p.1).


title: Cauza T-143/10: Hotărârea Tribunalului din 10 noiembrie 2011 — Ben Ri Electrónica/OAPI — Sacopa (LT LIGHT-THECNO) [ „Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare figurative LT LIGHT-THECNO — Marca comunitară figurativă anterioară LT — Motiv relativ de refuz — Similitudinea semnelor — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009” ]

text:
               17.12.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 370/24

         Hotărârea Tribunalului din 10 noiembrie 2011 — Ben Ri Electrónica/OAPI — Sacopa (LT LIGHT-THECNO)
   (Cauza T-143/10) (1)

   (Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare figurative LT LIGHT-THECNO - Marca comunitară figurativă anterioară LT - Motiv relativ de refuz - Similitudinea semnelor - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009)
   2011/C 370/39
   Limba de procedură: spaniola

      Părțile

      Reclamantă: Ben Ri Electrónica, SA (Madrid, Spania) (reprezentant: A.I. Alejos Cutuli, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: J. Crespo Carrillo, agent)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI: Sacopa, SAU (Sant Jaume de Llierca, Spania)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a patra de recurs a OAPI din 3 februarie 2010 (cauza R 1625/2008-4) privind o procedură de opoziție între Ben Ri Electrónica, SA, pe de o parte, și Sacopa, SA, pe de altă parte

      Dispozitivul

               1.

               Anulează Decizia Camerei a patra de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI) din 3 februarie 2010 (cauza R 1625/2008-4).

               2.

               Respinge în rest acțiunea.

               3.

               Obligă OAPI la suportarea propriilor cheltuieli de judecată, precum și a celor efectuate de Ben-Ri Electrónica, SA.

      (1)  JO C 134, 22.5.2010


title: Cauza T-340/15: Acțiune introdusă la 27 iunie 2015 – Polski Koncern Naftowy Orlen/OAPI (Forma unei benzinării)

text:
               24.8.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 279/46

         Acțiune introdusă la 27 iunie 2015 – Polski Koncern Naftowy Orlen/OAPI (Forma unei benzinării)
   (Cauza T-340/15)
   (2015/C 279/58)
   Limba de procedură: polona

      Părțile

      Reclamantă: Polski Koncern Naftowy Orlen SA (Płock, Polonia) (reprezentant: M. Siciarek, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI)

      Datele privind procedura în fața OAPI

      Marca în litigiu: marcă comunitară tridimensională (Forma unei benzinării) – cererea de înregistrare nr. 12 411 112

      Decizia atacată: Decizia Camerei a cincea de recurs a OAPI din 2/4/2015 în cauza R 2247/2014-5

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei atacate;

               —

               obligarea OAPI la plata cheltuielilor de judecată efectuate de reclamantă atât în fața camerei de recurs a OAPI cât și în fața Tribunalului.

      Motivul invocat

               —

               încălcarea art. 7 alin. (1) lit. (b) și a art. 7 alin. (2) precum și a art. 75 din Regulamentul nr. 207/2009.


title: Cauza T-225/16: Acțiune introdusă la 9 mai 2016 - Matratzen Concord/EUIPO (Ganz schön ausgeschlafen)

text:
               27.6.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 232/35

         Acțiune introdusă la 9 mai 2016 - Matratzen Concord/EUIPO (Ganz schön ausgeschlafen)
   (Cauza T-225/16)
   (2016/C 232/45)
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Matratzen Concord GmbH (Köln, Germania) (reprezentant: I. Selting, avocat)

      Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

      Datele privind procedura în fața EUIPO

      Marca în litigiu: marca verbală a Uniunii europene „Ganz schön ausgeschlafen” – cererea de înregistrare nr. 13 610 316

      Decizia atacată: Decizia Camerei întâi de recurs a EUIPO din 24 februarie 2016 în cauza R 1234/2015-1

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei atacate;

               —

               obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată, inclusiv a celor efectuate în cursul procedurii.

      Motivul invocat

               —

               încălcarea articolului 7 alineatul (1) literele (b) și (c) din Regulamentul nr. 207/2009.


title: Cauza C-234/11: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 18 octombrie 2012 (cerere de decizie preliminară formulată de Administrativen sad — Varna — Bulgaria) — TETS Haskovo AD/Direktor na Direktsia „Obzhalvane I upravlenie na izpalnenieto” — Varna pri Tsentralno upravlenie na Natsionalnata agentsia za prihodite (Fiscalitate — TVA — Drept de deducere — Aport în natură — Distrugere de bunuri imobile — Construcții noi — Regularizare)

text:
               8.12.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 379/9

         Hotărârea Curții (Camera a treia) din 18 octombrie 2012 (cerere de decizie preliminară formulată de Administrativen sad — Varna — Bulgaria) — TETS Haskovo AD/Direktor na Direktsia „Obzhalvane I upravlenie na izpalnenieto” — Varna pri Tsentralno upravlenie na Natsionalnata agentsia za prihodite
   (Cauza C-234/11) (1)

   (Fiscalitate - TVA - Drept de deducere - Aport în natură - Distrugere de bunuri imobile - Construcții noi - Regularizare)
   2012/C 379/14
   Limba de procedură: bulgara

      Instanța de trimitere

   Administrativen sad — Varna

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: TETS Haskovo AD

      Pârât: Direktor na Direktsia „Obzhalvane I upravlenie na izpalnenieto” — Varna pri Tsentralno upravlenie na Natsionalnata agentsia za prihodite

      Obiectul

   Cerere de decizie preliminară — Administrativen sad Varna — Condiții impuse pentru regularizarea TVA-ului dedus în amonte la momentul achiziționării de bunuri — Legislație națională care prevede regularizarea deducerilor de TVA în amonte la momentul distrugerii bunurilor — Distrugerea unor clădiri cu unicul scop de a construi în locul acestora alte clădiri, mai moderne, având aceeași destinație și care servesc efectuării unor operațiuni viitoare care dau naștere dreptului la deducerea TVA-ului în amonte.

      Dispozitivul

   Articolul 185 alineatul (1) din Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată trebuie interpretat în sensul că o distrugere, precum cea în discuție în acțiunea principală, a mai multor clădiri destinate producerii de energie și înlocuirea lor cu clădiri moderne având aceeași destinație nu constituie o modificare, apărută după întocmirea declarației privind taxa pe valoarea adăugată, a factorilor utilizați la stabilirea cuantumului deducerii taxei pe valoarea adăugată efectuate pentru taxa achitată în amonte și, prin urmare, nu dă naștere unei obligații de regularizare a respectivei deduceri.

      (1)  JO C 232, 6.8.2011.


title: Cauza T-270/15: Acțiune introdusă la 26 mai 2015 – ANKO AE/Agenția Executivă pentru Cercetare (REA)

text:
               24.8.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 279/37

         Acțiune introdusă la 26 mai 2015 – ANKO AE/Agenția Executivă pentru Cercetare (REA)
   (Cauza T-270/15)
   (2015/C 279/46)
   Limba de procedură: greaca

      Părțile

      Reclamantă: ANKO Anonymos Etaireia Antiprosopeion, Emporiou kai Viomichanias (reprezentanţi: V. Christianos, avocat)

      Pârâtă: Agenția Executivă pentru Cercetare (REA)

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               constatarea faptului că suspendarea plății, impusă de Agenția Executivă pentru Cercetare (REA), în ceea ce privește suma care rămâne datorată reclamantei cu titlu de contribuție la proiectul ESS constituie o încălcare a obligațiilor sale contractuale și că, în consecință, REA trebuie să plătească ANKO soldul contribuției sale în sumă de 1 25  253,82 euro, plus dobânda legală și

               —

               obligarea REA la plata cheltuielilor de judecată efectuate de reclamantă.

      Motivele și principalele argumente

   Prin prezenta acțiune, reclamanta solicită Tribunalului Uniunii Europene, în temeiul articolului 272 TFUE, să constate că suspendarea plății, impusă de Agenția Executivă pentru Cercetare, în ceea ce privește suma care rămâne datorată reclamantei cu titlu de contribuție la proiectul ESS în cadrul programului FP7 constituie o încălcare a obligațiilor sale contractuale și că, în consecință, REA trebuie să plătească ANKO această sumă, plus dobânzi cu începere de la data la care prezenta acțiune a fost introdusă.
   În special, ANKO susține că și-a îndeplinit pe deplin obligațiile contractuale. În schimb, Agenția Executivă pentru Cercetare (REA) a suspendat plățile către ANKO cu încălcarea clauzei II.5 alineatul (3) litera (d) din anexa II la contractul principal referitor la proiectul ESS. Din acest motiv, Agenția Executivă pentru Cercetare (REA) rămâne datoare reclamantei, în temeiul proiectului ESS, cu suma cu privire la care a suspendat în mod nelegal plata, respectiv suma de 1 25  253,82 euro.
   Mai precis, ANKO arată că suspendarea de către Agenția Executivă pentru Cercetare (REA) a plății sumelor datorate ANKO în temeiul proiectului ESS este contrară contractului referitor la acest proiect și dreptului Uniunii pentru următoarele motive:

               —

               în primul rând, Agenția Executivă pentru Cercetare (REA) a impus în mod nelegal suspendarea plății sumelor datorate ANKO, întrucât aceasta nu intră în niciunul dintre cele cinci cazuri prevăzute de clauza II.5 alineatul (3) litera (d) din anexa II la contractul principal;

               —

               în al doilea rând, Agenția Executivă pentru Cercetare (REA) a subordonat în mod nelegal ridicarea suspendării de îndeplinirea unei condiții care nu este prevăzută de documentele contractuale și este contrară dreptului Uniunii.


title: Cauza T-11/13: Acțiune introdusă la 9 ianuarie 2013 — Tegometall International/OAPI — Irega (MEGO)

text:
               23.2.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 55/24

         Acțiune introdusă la 9 ianuarie 2013 — Tegometall International/OAPI — Irega (MEGO)
   (Cauza T-11/13)
   2013/C 55/43
   Limba în care a fost formulată acțiunea: germana

      Părțile

      Reclamantă: Tegometall International AG (Lengwil, Elveția) (reprezentanți: H. Timmann și E. Schaper, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Irega AG (Zuchwil, Elveția)

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               modificarea Deciziei Camerei întâi de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 25 octombrie 2012 în cauza R 1522/2011-1 și declararea nulității mărcii comunitare nr. 3 786 134„MEGO”; în subsidiar, anularea deciziei atacate și trimiterea cauzei spre rejudecare camerei de recurs;

               —

               obligarea intervenientei și a pârâtului la plata cheltuielilor de judecată aferente procedurii de declarare a nulității, procedurii din fața camerei de recurs și procedurii din fața Tribunalului.

      Motivele și principalele argumente

      Marca comunitară înregistrată care a făcut obiectul unei cereri de declarare a nulității: marca verbală „MEGO” pentru produse din clasele 6 și 20 — marca comunitară nr. 3 786 134

      Titularul mărcii comunitare: Irega AG

      Partea care solicită declararea nulității mărcii comunitare: reclamanta

      Motivarea cererii de declarare a nulității: înregistrarea mărcii verbale naționale, comunitare și internaționale „TEGO”, a mărcii verbale naționale și comunitare „TEGOMETALL” și înregistrarea mărcii figurative naționale, comunitare și internaționale care conține elementul verbal „Tegometall”, pentru produse din clasele 6, 20 și 21

      Decizia diviziei de anulare: respinge cererea

      Decizia camerei de recurs: respinge calea de atac

      Motivele invocate:

               —

               aplicarea eronată a principiului autorității de lucru judecat

               —

               încălcarea articolului 34 alineatul (2) și a articolului 8 alineatul (2) din Regulamentul nr. 207/2009

               —

               încălcarea articolului 8 alineatul (1) din Regulamentul nr. 207/2009


title: Cauza T-118/17 R: Ordonanța președintelui Tribunalului din 4 iulie 2017 – Institute for Direct Democracy in Europe/Parlamentul („Măsuri provizorii — Drept instituțional — Parlamentul European — Decizie prin care se acordă o subvenție unei fundații politice — Suspendarea prefinanțării — Obligația de a furniza o garanție bancară — Cerere de măsuri provizorii — Lipsa urgenței”)

text:
               28.8.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 283/51

         Ordonanța președintelui Tribunalului din 4 iulie 2017 – Institute for Direct Democracy in Europe/Parlamentul
   (Cauza T-118/17 R)
   ((„Măsuri provizorii - Drept instituțional - Parlamentul European - Decizie prin care se acordă o subvenție unei fundații politice - Suspendarea prefinanțării - Obligația de a furniza o garanție bancară - Cerere de măsuri provizorii - Lipsa urgenței”))
   (2017/C 283/80)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamant: Institute for Direct Democracy in Europe ASBL (IDDE) (Bruxelles, Belgia) (reprezentanți: E. Plasschaert și É. Montens, avocați)

      Pârât: Parlamentul European (reprezentanți: C. Burgos și S. Alves, agenți)

      Obiectul

   Cerere întemeiată pe articolele 278 și 279 TFUE prin care se urmărește dispunerea unor măsuri provizorii vizând, în primul rând, obținerea suspendării executării Deciziei FINS-2017-28 a Parlamentului din 15 decembrie 2016 privind finanțarea alocată reclamantei în măsura în care aceasta suspendă plata prefinanțării, în al doilea rând, obținerea scutirii de obligația de constituire a unei garanții bancare ca o condiție a prefinanțării și, în al treilea rând, obligarea Parlamentului să plătească reclamantei cuantumul prefinanțării

      Dispozitivul

               1)

               Respinge cererea de măsuri provizorii.

               2)

               Cererea privind cheltuielile de judecată se soluționează odată cu fondul.


title: Cauza C-300/09: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Raad van State (Țările de Jos) la 30 iulie 2009 — Staatssecretaris van Justitie/F. Toprak

text:
               7.11.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 267/33

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Raad van State (Țările de Jos) la 30 iulie 2009 — Staatssecretaris van Justitie/F. Toprak
   (Cauza C-300/09)
   2009/C 267/60
   Limba de procedură: olandeza

      Instanța de trimitere

   Raad van State

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamant: Staatssecretaris van Justitie

      Pârât: F. Toprak

      Întrebarea preliminară

   Articolul 13 din Decizia nr. 1/80 [din 19 septembrie 1980 privind dezvoltarea asocierii, adoptată de Consiliul de asociere creat prin Acordul de instituire a unei asocieri între Comunitatea Economică Europeană și Turcia] trebuie interpretat în sensul că o nouă restricție în raport cu o dispoziție care a intrat în vigoare după 1 decembrie 1980 și care prevedea o relaxare a dispoziției aplicabile la 1 decembrie 1980 constituie de asemenea o condiție în sensul acestei dispoziții dacă această înăsprire nu echivalează cu o deteriorare față de prevederea care era în vigoare la 1 decembrie 1980?


title: Cauza C-236/09: Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 1 martie 2011 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Cour constitutionnelle — Belgia) — Association Belge des Consommateurs Test-Achats ASBL, Yann van Vugt, Charles Basselier/Conseil des ministres [Trimitere preliminară — Drepturi fundamentale — Combaterea discriminărilor — Egalitate de tratament între femei și bărbați — Acces la bunuri și servicii, precum și la furnizarea de bunuri și servicii — Prime și prestații de asigurări — Factori actuariali — Luarea în considerare a criteriului sexului ca factor de evaluare a riscurilor în materie de asigurări — Contracte private de asigurări de viață — Directiva 2004/113/CE — Articolul 5 alineatul (2) — Derogare pentru care nu este prevăzută o limitare în timp — Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene — Articolele 21 și 23 — Nevaliditate]

text:
               30.4.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 130/4

         Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 1 martie 2011 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Cour constitutionnelle — Belgia) — Association Belge des Consommateurs Test-Achats ASBL, Yann van Vugt, Charles Basselier/Conseil des ministres
   (Cauza C-236/09) (1)

   (Trimitere preliminară - Drepturi fundamentale - Combaterea discriminărilor - Egalitate de tratament între femei și bărbați - Acces la bunuri și servicii, precum și la furnizarea de bunuri și servicii - Prime și prestații de asigurări - Factori actuariali - Luarea în considerare a criteriului sexului ca factor de evaluare a riscurilor în materie de asigurări - Contracte private de asigurări de viață - Directiva 2004/113/CE - Articolul 5 alineatul (2) - Derogare pentru care nu este prevăzută o limitare în timp - Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene - Articolele 21 și 23 - Nevaliditate)
   2011/C 130/06
   Limba de procedură: franceza

      Instanța de trimitere

   Cour constitutionnelle

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamanți: Association Belge des Consommateurs Test-Achats ASBL, Yann van Vugt, Charles Basselier

      Pârât: Conseil des ministres

      Obiectul

   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Cour constitutionnelle (Belgia) — Validitatea articolului 5 alineatul (2) din Directiva 2004/113/CE a Consiliului din 13 decembrie 2004 de aplicare a principiului egalității de tratament între femei și bărbați privind accesul la bunuri și servicii și furnizarea de bunuri și servicii (JO L 373, p. 37, Ediție specială, 05/vol. 7, p. 135) — Utilizarea sexului ca factor determinant în evaluarea riscurilor și în calculul primelor și prestațiilor de asigurare, întemeiat pe date actuariale și statistice pertinente și precise — Contracte de asigurare de viață — Admisibilitatea și justificarea unei diferențe de tratament?

      Dispozitivul

   Începând cu 21 decembrie 2012, articolul 5 alineatul (2) din Directiva 2004/113/CE a Consiliului din 13 decembrie 2004 de aplicare a principiului egalității de tratament între femei și bărbați privind accesul la bunuri și servicii și furnizarea de bunuri și servicii este nevalid.

      (1)  JO C 205, 29.8.2009.


title: Cauza C-291/15: Cerere de decizie preliminară introdusă de Zalaegerszegi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Ungaria) la 15 iunie 2015 – EURO 2004. Hungary Kft./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Nyugat-dunántúli Regionális Vám- és Pénzügyőri Főigazgatósága

text:
               14.3.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 98/17

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Zalaegerszegi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Ungaria) la 15 iunie 2015 – EURO 2004. Hungary Kft./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Nyugat-dunántúli Regionális Vám- és Pénzügyőri Főigazgatósága
   (Cauza C-291/15)
   (2016/C 098/21)
   Limba de procedură: maghiara

      Instanța de trimitere

   Zalaegerszegi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Ungaria)

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: EURO 2004. Hungary Kft.

      Pârâtă: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Nyugat-dunántúli Regionális Vám- és Pénzügyőri Főigazgatósága

      Întrebarea preliminară

   Dispozițiile articolului 181a din Regulamentul (CEE) nr. 2454/93 al Comisiei din 2 iulie 1993 trebuie interpretate în sensul că se opun unei practici naționale care determină valoarea în vamă bazându-se pe „valoarea de tranzacție a unor mărfuri similare” atunci când se consideră că valoarea declarată a tranzacției este anormal de scăzută în comparație cu media statistică a prețurilor de cumpărare practicate la importul unor mărfuri similare și, prin urmare, inexactă, iar aceasta în pofida faptului că autoritatea vamală nu combate și nici nu pune într-un alt mod sub semnul întrebării autenticitatea facturii sau a certificatului de transfer prezentate în vederea dovedirii prețului plătit efectiv pentru mărfurile importate, importatorul neprezentând alte probe pentru a demonstra valoarea de tranzacție?


title: Cauza T-100/13: Hotărârea Tribunalului din 9 iulie 2015 – CMT/OAPI – Camomilla (CAMOMILLA) [„Marcă comunitară — Procedură de declarare a nulității — Marca comunitară verbală CAMOMILLA — Marca națională figurativă anterioară Camomilla — Motiv absolut de refuz — Articolul 52 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 — Lipsa relei-credințe a titularului mărcii comunitare — Motiv relativ de refuz — Utilizare serioasă a mărcii anterioare — Elemente de probă suplimentare prezentate în fața camerei de recurs”]

text:
               24.8.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 279/33

         Hotărârea Tribunalului din 9 iulie 2015 – CMT/OAPI – Camomilla (CAMOMILLA)
   (Cauza T-100/13) (1)

   ([„Marcă comunitară - Procedură de declarare a nulității - Marca comunitară verbală CAMOMILLA - Marca națională figurativă anterioară Camomilla - Motiv absolut de refuz - Articolul 52 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 - Lipsa relei-credințe a titularului mărcii comunitare - Motiv relativ de refuz - Utilizare serioasă a mărcii anterioare - Elemente de probă suplimentare prezentate în fața camerei de recurs”])
   (2015/C 279/40)
   Limba de procedură: italiana

      Părţile

      Reclamantă: CMT Compagnia manifatture tessili Srl (CMT Srl) (Napoli, Italia) (reprezentanţi: G. Floridia, R. Floridia, M. Franzosi și G. Rubino, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieţei Interne (mărci, desene şi modele industriale) (reprezentant: L. Rampini, agent)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: Camomilla SpA (Buccinasco, Italia) (reprezentanți: A. Tornato și M. Mussi, avocați)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei întâi de recurs a OAPI din 29 noiembrie 2012 (cauza R 1616/2011-1), privind o procedură de declarare a nulității între CMT Compagnia manifatture tessili Srl (CMT Srl) și Camomilla SpA

      Dispozitivul

               1)

               Anulează Decizia Camerei întâi de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI) din 29 noiembrie 2012 (cauza R 1616/2011-1).

               2)

               OAPI suportă, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, și pe cele efectuate de CMT Compagnia manifatture tessili Srl (CMT Srl).

               3)

               CAMOMILLA SpA suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 141, 18.5.2013.


title: Cauza T-342/08: Acțiune introdusă la 18 august 2008 — Batchelor/Comisia Comunităților Europene

text:
               25.10.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 272/41

         Acțiune introdusă la 18 august 2008 — Batchelor/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza T-342/08)
   (2008/C 272/82)
   Limba de procedură: engleza
   Părțile

      Reclamant: Edward William Batchelor (Bruxelles, Belgia) (reprezentanți: F. Young, solicitor, A. Barav, barrister și D. Reymond, lawyer)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene
   Concluziile reclamantului

               —

               anularea deciziei negative implicite care se consideră a fi fost adoptată de Comisia Europeană la 11 iunie 2008, în temeiul articolului 8 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 1049/2001, a deciziei negative exprese SG/E/3/HP/cr D(2008)5545, adoptată de Comisie la 3 iulie 2008 și a deciziei negative exprese SG/E/3/EV/psi D(2008)6636, adoptată de Comisie la 7 august 2008, privind o cerere de acces la documente prezentată în temeiul Regulamentului (CE) nr. 1049/2001 al Parlamentului European și al Consiliului din 30 mai 2001 privind accesul public la documentele Parlamentului European, ale Consiliului și ale Comisiei (JO L 145, p. 43, Ediție specială, 01/vol. 3, p. 76);

               —

               obligarea Comisiei Comunităților Europene la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   Prezenta acțiune în anulare, prezentată în temeiul articolului 230 alineatul (4) este formulată împotriva deciziei negative implicite a Comisiei din 11 iunie 2008, împotriva deciziei negative exprese SG/E/3/HP/cr D(2008)5545 din 3 iulie 2008 și împotriva deciziei negative exprese SG/E/3/EV/psi D(2008)6636 din 7 august 2008 adoptate în temeiul Regulamentului (CE) nr. 1049/2001 (1) („Regulamentul privind accesul”) prin care Comisia a respins cererea reclamatului de acces la documentele pe care Comisia le-a transmis către și le-a primit din partea autorităților belgiene în legătură cu notificarea măsurilor adoptate în temeiul articolului 3a alineatul (1) din Directiva 89/552/CEE a Consiliului privind coordonarea anumitor acte cu putere de lege și acte administrative ale statelor membre cu privire la desfășurarea activităților de difuzare a programelor de televiziune (2), astfel cum a fost modificată prin Directiva 97/36/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 30 iunie 1997 (3).
   Reclamantul susține că prin nefurnizarea unor motive adecvate și suficiente pentru respingerea accesului la documentele solicitate, Comisia a încălcat articolul 235 CE și articolul 8 alineatul (1) din Regulamentul privind accesul și că, în consecință, decizia atacată încalcă o cerință procedurală esențială, conform articolului 230 alineatul (2) CE.
   Reclamantul susține în continuare că, prin utilizarea în mod eronat a excepțiilor prevăzute pentru refuzul accesului la documentele solicitate, Comisia a încălcat articolul 255 CE, articolul 1 litera (a), articolul 2 alineatele (1) și (3) articolul 4 alineatele (1)-(6) din Regulamentul privind accesul și că, în consecință, decizia atacată încalcă tratatul și orice normă privind aplicarea acestuia, conform articolului 230 alineatul (2) CE.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 al Parlamentului European și al Consiliului din 30 mai 2001 privind accesul public la documentele Parlamentului European, ale Consiliului și ale Comisiei (JO L 145, p. 43, Ediție specială, 01/vol. 3, p. 76).

      (2)  JO L 298, p. 23, Ediție specială, 06/vol. 3, p. 215.

      (3)  JO L 202, p. 60, Ediție specială, 06/vol. 2, p. 232.


title: Cauza T-317/09: Acțiune introdusă la 14 august 2009 — Concord Power Nordal/Comisia

text:
               7.11.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 267/66

         Acțiune introdusă la 14 august 2009 — Concord Power Nordal/Comisia
   (Cauza T-317/09)
   2009/C 267/120
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Concord Power Nordal GmbH (Hamburg, Germania) (reprezentanți: C. von Hammerstein, C.-S. Schweer și C. Wünschmann, avocați)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene

      Concluziile reclamantei

               —

               Anularea Deciziei pârâtei din 12 iunie 2009 în cazul CAB D(2009), în măsura în care privește proiectul de gazoduct Ostseepipeline-Anbindungsleitung (denumit în continuare „OPAL”);

               —

               obligarea Comisiei Comunităților Europene la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În calitate de titular al proiectului de gazoduct NORDAL, reclamanta formulează acțiune împotriva scrisorii Comisiei din 12 iunie 2009 adresată autorității germane de reglementare (Bundesnetzagentur) prin care i se solicită modificarea anumitor aspecte ale derogării acordate în favoarea OPAL în conformitate cu articolul 22 din Directiva 2003/55/CE (1). Reclamanta critică faptul că, în privința derogărilor acordate în favoarea anumitor capacități de transport ale OPAL către Republica Cehă, Comisia nu a ridicat nicio obiecție de fond.
   În susținerea acțiunii reclamanta invocă cinci motive.
   În primul rând, reclamanta susține că OPAL nu îndeplinește condițiile prevăzute la articolul 22 alineatul (1) din Directiva 2003/55/CE întrucât nu reprezintă o interconectare, nu consolidează concurența și nu îmbunătățește securitatea aprovizionării, nu prezintă un risc neobișnuit legat de investiție și încalcă principiul separării activității. Cu privire la acest aspect, reclamanta susține deopotrivă că derogarea ar aduce atingere concurenței și funcționării efective a pieței interne și a rețelei de transport reglementate.
   În al doilea rând, reclamanta susține că cerințele impuse prin derogare nu sunt în măsură să prevină atingerile aduse concurenței, respectiv nu sunt realizabile.
   În plus, reclamanta invocă încălcarea articolului 82 CE și a drepturilor sale fundamentale (în special libertatea de a desfășura o activitate economică și dreptul de proprietate), precum și a principiului obligației de loialitate față de Comunitate.

      (1)  Directiva 2003/55/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 26 iunie 2003 privind normele comune pentru piața internă în sectorul gazelor naturale și de abrogare a Directivei 98/30/CE (JO L 176, p. 57, Ediție specială, 12/vol. 2, p. 80).


title: Cauza T-474/15: Hotărârea Tribunalului din 26 ianuarie 2017 – GGP Italy/Comisia („Protecția sănătății și a securității consumatorilor și a lucrătorilor — Directiva 2006/42/CE — Clauză de salvgardare — Măsură națională de retragere de pe piață și de interzicere a introducerii pe piață a unei mașini de tuns iarba — Cerințe privind dispozitivele de protecție — Versiuni succesive ale unui standard armonizat — Securitate juridică — Decizie a Comisiei prin care măsura este declarată justificată — Eroare de drept”)

text:
               13.3.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 78/25

         Hotărârea Tribunalului din 26 ianuarie 2017 – GGP Italy/Comisia
   (Cauza T-474/15) (1)

   ((„Protecția sănătății și a securității consumatorilor și a lucrătorilor - Directiva 2006/42/CE - Clauză de salvgardare - Măsură națională de retragere de pe piață și de interzicere a introducerii pe piață a unei mașini de tuns iarba - Cerințe privind dispozitivele de protecție - Versiuni succesive ale unui standard armonizat - Securitate juridică - Decizie a Comisiei prin care măsura este declarată justificată - Eroare de drept”))
   (2017/C 078/33)
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Reclamantă: Global Garden Products Italy SpA (GGP Italy) (Castelfranco Veneto, Italia) (reprezentanți: A. Villani, L. D’Amario și M. Caccialanza, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: inițial G. Braga da Cruz și L. Cappelletti, ulterior G. Braga da Cruz și C. Zadra, agenți)

      Intervenientă în susținerea pârâtei: Republica Letonia (reprezentanți: I. Kalniņš și D. Pelše, agenți)

      Obiectul

   Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE și prin care se solicită anularea Deciziei de punere în aplicare (UE) 2015/902 a Comisiei din 10 iunie 2015 privind o măsură luată de Letonia, în conformitate cu Directiva 2006/42/CE a Parlamentului European și a Consiliului, de interzicere a introducerii pe piață a unei mașini de tuns iarba fabricate de GGP Italy SpA (JO 2015, L 147, p. 22).

      Dispozitivul

               1)

               Anulează Decizia de punere în aplicare (UE) 2015/902 a Comisiei din 10 iunie 2015 privind o măsură luată de Letonia, în conformitate cu Directiva 2006/42/CE a Parlamentului European și a Consiliului, de interzicere a introducerii pe piață a unei mașini de tuns iarba fabricate de GGP Italy SpA.

               2)

               Respinge în rest acțiunea.

               3)

               Comisia Europeană suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de Global Garden Products Italy SpA (GGP Italy) în cadrul prezentei acțiuni și cu ocazia procedurii de măsuri provizorii.

               4)

               Republica Letonia suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 328, 5.10.2015.


title: Cauza T-393/09: Hotărârea Tribunalului din 13 octombrie 2011 — NEC Display Solutions Europe/OAPI — Nokia (NaViKey) [ „Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii verbale comunitare NaViKey — Marca verbală comunitară anterioară NAVI — Motiv relativ de refuz — Risc de confuzie — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 — Încălcarea obligației de motivare — Articolul 75 din Regulamentul nr. 207/2009” ]

text:
               26.11.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 347/28

         Hotărârea Tribunalului din 13 octombrie 2011 — NEC Display Solutions Europe/OAPI — Nokia (NaViKey)
   (Cauza T-393/09) (1)

   (Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii verbale comunitare NaViKey - Marca verbală comunitară anterioară NAVI - Motiv relativ de refuz - Risc de confuzie - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 - Încălcarea obligației de motivare - Articolul 75 din Regulamentul nr. 207/2009)
   2011/C 347/43
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: NEC Display Solutions Europe GmbH (München, Germania) (reprezentant: P. Munzinger, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: S. Hanne, agent)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: Nokia Corp. (Espoo, Finlanda) (reprezentant: J. Tanhuanpää, avocat)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a doua de recurs a OAPI din 16 iunie 2009 (cauza R 1143/2008-2) privind o procedură de opoziție între Nokia Corp. și NEC Display Solutions Europe GmbH

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Obligă NEC Display Solutions Europe GmbH la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 297, 5.12.2009.


title: Cauza T-18/10 R: Ordonanța președintelui Tribunalului din 30 aprilie 2010 — Inuit Tapiriit Kanatami și alții/Parlamentul European și Consiliul ( „Măsuri provizorii — Regulamentul nr. 1007/2009 — Comerțul cu produse derivate din focă — Interdicția de import și de vânzare — Excepție în favoarea comunităților inuite — Cerere de suspendare a executării — Admisibilitate — Fumus boni juris — Lipsa urgenței” )

text:
               19.6.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 161/41

      Ordonanța președintelui Tribunalului din 30 aprilie 2010 — Inuit Tapiriit Kanatami și alții/Parlamentul European și Consiliul
      (Cauza T-18/10 R) (1)

      („Măsuri provizorii - Regulamentul nr. 1007/2009 - Comerțul cu produse derivate din focă - Interdicția de import și de vânzare - Excepție în favoarea comunităților inuite - Cerere de suspendare a executării - Admisibilitate - Fumus boni juris - Lipsa urgenței”)
      (2010/C 161/64)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamanți: Inuit Tapiriit Kanatami (Ottawa, Canada); Nattivak Hunters and Trappers Association (Qikiqtarjuaq, Canada); Pangnirtung Hunters’ and Trappers’ Association (Pangnirtung, Canada); Jaypootie Moesesie (Qikiqtarjuaq); Allen Kooneeliusie (Qikiqtarjuaq); Toomasie Newkingnak (Qikiqtarjuaq); David Kuptana (Ulukhaktok, Canada); Karliin Aariak (Iqaluit, Canada); Efstathios Andreas Agathos (Atena, Grecia); Canadian Seal Marketing Group (Québec, Canada); Ta Ma Su Seal Products (Cap-aux-Meules, Canada); Fur Institute of Canada (Ottawa); NuTan Furs, Inc (Catalina, Canada); GC Rieber Skinn AS (Bergen, Norvegia); Inuit Circumpolar Conference Greenland (ICC) (Nuuk, Groenland, Danemarca); Johannes Egede (Nuuk); și Kalaallit Nunaanni Aalisartut Piniartullu Kattuffiat (KNAPK) (Nuuk) (reprezentanți: J. Bouckaert, M. van der Woude și H. Viaene, avocați)

         Pârâte: Parlamentul European (reprezentanți: I. Anagnostopoulou și L. Visaggio, agenți) și Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: I M. Moore și K. Michoel, agenți)

         Obiectul

      Cerere de suspendare a executării Regulamentului nr. 1007/2009 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 septembrie 2009 privind comerțul cu produse derivate din focă (JO L 286, p. 36).

         Dispozitivul

                  1.

                  Avizul Serviciului juridic al Consiliului Uniunii Europene din 18 februarie 2009, referitor la o propunere de regulament al Parlamentului european și al Consiliului privind comerțul cu produse derivate din focă, prezentată de Comisia Comunităților Europene [COM (2008) 469 final, din 23 iulie 2008 ], care figurează la anexa A 4 la cererea de măsuri provizorii și extrasul acestui aviz conținut la punctul 16 din aceeași cerere se vor îndepărta din dosarul cauzei T-18/10 R.

                  2.

                  Respinge cererea de măsuri provizorii.

                  3.

                  Cererea privind cheltuielile de judecată se soluționează odată cu fondul.

         (1)  JO L 286, p. 36.


title: Cauza T-635/11: Acțiune introdusă la 9 decembrie 2011 — Regency Entertainment Psychagogiki kai Touristiki AE/Comisia

text:
               4.2.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 32/41

         Acțiune introdusă la 9 decembrie 2011 — Regency Entertainment Psychagogiki kai Touristiki AE/Comisia
   (Cauza T-635/11)
   2012/C 32/81
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Regency Entertainment Psychagogiki kai Touristiki AE (Maroussi Attikis, Grecia) (reprezentanți: N. Niejahr, Q. Azau, F. Spyropoulos, I. Dryllerakis, K. Spyropoulos, avocați, și F. Carlin, Barrister)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea Deciziei 2011/716/UE a Comisiei din 24 mai 2011 privind ajutorul de stat C 16/10 (ex NN 22/10, ex CP 318/09), acordat de Grecia în favoarea anumitor cazinouri grecești (JO L 285, p. 25);

               —

               cu titlu subsidiar, anularea deciziei atacate, în măsura în care se aplică reclamantei;

               —

               ca ultim subsidiar, anularea deciziei atacate, în măsura în care dispune recuperarea unor sume de la reclamantă;

               —

               obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă patru motive.

               1.

               Primul motiv, întemeiat pe împrejurarea că pârâta a încălcat articolul 107 alineatul (1) TFUE atunci când a decis că măsura în cauză constituie un ajutor de stat, întrucât:

                           —

                           a arătat că reclamanta beneficia de un avantaj economic sub formă de „discriminare fiscală”, în cuantum de 7,20 euro pe bilet;

                           —

                           a constatat că măsura în cauză implica o pierdere de resurse de stat;

                           —

                           a considerat că măsura era selectivă în beneficiul reclamantei;

                           —

                           a concluzionat că măsura a denaturat concurența și a afectat schimburile dintre statele membre.

               2.

               Al doilea motiv, întemeiat pe împrejurarea că pârâta a încălcat dreptul la apărare al reclamantei atunci când a ignorat în întregime observațiile și informațiile suplimentare transmise de aceasta, în exercitarea drepturilor sale procedurale, în urma deciziei de inițiere a procedurii.

               3.

               Al treilea motiv, întemeiat pe împrejurarea că pârâta a încălcat articolul 296 TFUE atunci când nu și-a motivat în măsură suficientă decizia în scopul de a permite reclamantei să o înțeleagă, iar Tribunalului să controleze motivele pentru care Comisia a considerat că a beneficiat de un avantaj selectiv, că un astfel de avantaj implica o pierdere de resurse de stat, de natură să denatureze concurența și să afecteze schimburile dintre statele membre.

               4.

               Al patrulea motiv, întemeiat pe împrejurarea că, atunci când impune rambursarea ajutoarelor de către reclamantă, decizia atacată încalcă:

                           —

                           articolul 14 alineatul (1) prima teză din Regulamentul (CE) nr. 659/1999 al Consiliului (1), care prevede că recuperarea trebuie să vizeze ajutorul primit de beneficiar, din moment ce pârâta nu a cuantificat corect, în decizia atacată, valoarea ajutorului de care ar fi beneficiat reclamanta;

                           —

                           articolul 14 alineatul (1) a doua teză din Regulamentul (CE) nr. 659/1999 al Consiliului dat fiind că în speță, recuperarea aduce atingere unor principii generale ale dreptului Uniunii Europene, respectiv principiului încrederii legitime, principiului securității juridice și principiului proporționalității.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 659/1999 al Consiliului din 22 martie 1999 de stabilire a normelor de aplicare a articolului 93 din Tratatul CE (JO L 83, p. 1, Ediție specială, 08/vol. 1, p. 41).


title: Cauzele conexate C-42/10, C-45/10 și C-57/10: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 14 aprilie 2011 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Raad van State van België — Belgia) — Vlaamse Dierenartsenvereniging VZW (C-42/10, C-45/10 și C-57/10), Marc Janssens (C-42/10 și C-45/10)/Belgische Staat [Sectorul veterinar și zootehnic — Regulamentul (CE) nr. 998/2003 — Cerințe de sănătate animală aplicabile circulației necomerciale a animalelor de companie — Decizia 2003/803/CE — Pașaport tip pentru circulația intracomunitară a câinilor, a pisicilor și a dihorilor domestici]

text:
               18.6.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 179/5

         Hotărârea Curții (Camera a treia) din 14 aprilie 2011 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Raad van State van België — Belgia) — Vlaamse Dierenartsenvereniging VZW (C-42/10, C-45/10 și C-57/10), Marc Janssens (C-42/10 și C-45/10)/Belgische Staat
   (Cauzele conexate C-42/10, C-45/10 și C-57/10) (1)

   (Sectorul veterinar și zootehnic - Regulamentul (CE) nr. 998/2003 - Cerințe de sănătate animală aplicabile circulației necomerciale a animalelor de companie - Decizia 2003/803/CE - Pașaport tip pentru circulația intracomunitară a câinilor, a pisicilor și a dihorilor domestici)
   2011/C 179/07
   Limba de procedură: olandeza

      Instanța de trimitere

   Raad van State van België

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamanți: Vlaamse Dierenartsenvereniging VZW (C-42/10, C-45/10 și C-57/10), Marc Janssens (C-42/10 și C-45/10)

      Pârât: Belgische Staat

      Cu participarea: Luk Vangheluwe (C-42/10)

      Obiectul

   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Raad van State — Interpretarea articolului 3 litera (b), a articolului 4 alineatul (2), a articolului 5 și a articolului 17 al doilea paragraf din Regulamentul (CE) nr. 998/2003 al Parlamentului European și al Consiliului din 26 mai 2003 privind cerințele de sănătate animală aplicabile circulației necomerciale a animalelor de companie și de modificare a Directivei 92/65/CEE a Consiliului (JO L 146, p. 1, Ediție specială, 03/vol. 47, p. 190) și a Deciziei 2003/803/CE a Comisiei din 26 noiembrie 2003 de stabilire a pașaportului tip pentru circulația intracomunitară a câinilor, pisicilor și a dihorilor domestici (JO L 313, p.1, Ediție specială, 03/vol. 51, p. 140) — Dispoziții naționale care impun indicarea pe orice pașaport a unui număr unic compus din 13 caractere (codul ISO), urmat de numărul de autorizare eliberat de emitent — Mijloc de probă pentru identificarea și înregistrarea câinilor — Date referitoare la proprietarul animalului

      Dispozitivul

               1.

               Articolul 3 litera (b), articolul 4 alineatul (2), articolul 5 și articolul 17 al doilea paragraf din Regulamentul (CE) nr. 998/2003 al Parlamentului European și al Consiliului din 26 mai 2003 privind cerințele de sănătate animală aplicabile circulației necomerciale a animalelor de companie și de modificare a Directivei 92/65/CEE a Consiliului, precum și articolele și anexele Deciziei 2003/803/CE a Comisiei din 26 noiembrie 2003 de stabilire a pașaportului tip pentru circulația intracomunitară a câinilor, a pisicilor și a dihorilor domestici trebuie interpretate în sensul că nu se opun unei reglementări naționale care impune o numerotare a pașapoartelor pentru animale de companie compusă dintr un număr unic care include codul ISO cu două caractere al statului membru în cauză, urmat de numărul de autorizare al distribuitorului autorizat, compus din două cifre, și de un număr de ordine compus din nouă cifre, de vreme ce aceasta asigură caracterul unic al acestui număr de identificare.

               2.

               Articolul 3 litera (b), articolul 4 alineatul (2), articolul 5 și articolul 17 al doilea paragraf din Regulamentul nr. 998/2003, precum și articolele și anexele Deciziei 2003/803 trebuie interpretate în sensul că:

                           —

                           nu se opun unei reglementări, precum cea în cauză în acțiunea principală, în temeiul căreia pașaportul pentru animale de companie este utilizat nu numai ca un document de călătorie, în conformitate cu reglementarea Uniunii, ci și ca dovadă a identificării și a înregistrării câinilor la nivel național, și

                           —

                           se opun unei legislații naționale, precum cea în cauză în acțiunea principală, care prevede un singur câmp în pașaportul pentru animale de companie în care urmează să se menționeze identitatea și adresa proprietarului animalului, ale căror modificări ulterioare se efectuează prin aplicarea de etichete autocolante.

               3.

               Dispozițiile naționale, precum cele prevăzute de reglementarea în cauză în acțiunea principală, referitoare la pașaportul pentru animale de companie și aferente utilizării acestuia ca dovadă a identificării și a înregistrării câinilor, precum și utilizării de etichete autocolante pentru efectuarea unor modificări privind identitatea proprietarului și a animalului, pe de o parte, și cele referitoare la determinarea unui număr unic pentru pisici și pentru dihori domestici, pe de altă parte, nu constituie reglementări tehnice în sensul articolului 1 din Directiva 98/34/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 22 iunie 1998 referitoare la procedura de furnizare de informații în domeniul standardelor, reglementărilor tehnice și al normelor privind serviciile societății informaționale, astfel cum a fost modificată prin Directiva 98/48/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 20 iulie 1998, care, potrivit articolului 8 din această directivă, trebuie comunicate Comisiei Europene înainte de adoptarea lor.

      (1)  JO C 100, 17.4.2010.


title: Cauza C-688/15: Cerere de decizie preliminară introdusă de Lietuvos Aukščiausiasis Teismas (Lituania) la 21 decembrie 2015 – Agnieška Anisimovienė și alții

text:
               21.3.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 106/19

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Lietuvos Aukščiausiasis Teismas (Lituania) la 21 decembrie 2015 – Agnieška Anisimovienė și alții
   (Cauza C-688/15)
   (2016/C 106/20)
   Limba de procedură: lituaniana

      Instanța de trimitere

   Lietuvos Aukščiausiasis Teismas

      Părțile din procedura principală

      Recurenți: Agnieška Anisimovienė și alții

      Cealaltă parte din procedură: AB bankas „Snoras”, în lichidare; VĮ „Indėlių ir investicijų draudimas”, AB „Šiaulių bankas”, succesoare în drepturi și obligații a AB bankas „FINASTA”

               1.

               Directiva privind depozitele (1) trebuie interpretată în sensul că fondurile care sunt debitate cu consimțământul persoanelor sau sunt transferate ori plătite de către înseși persoanele respective într-un cont deschis pe numele unei instituții de credit deținut la o altă instituție de credit pot fi considerate depozit în temeiul acestei directive?

               2.

               Articolul 7 alineatul (1) coroborat cu articolul 8 alineatul (3) din Directiva privind depozitele trebuie interpretat în sensul că plata indemnizaţiei de asigurare a depozitelor până la concurenţa sumei menţionate la articolul 7 alineatul (1) trebuie efectuată pentru fiecare persoană a cărei creanță poate fi recunoscută înainte de data la care este adoptată constatarea sau hotărârea menționată la articolul 1 punctul 3 literele (i) și (ii) din Directiva privind depozitele?

               3.

               În sensul Directivei privind depozitele, definiția unei „operațiuni bancare normale” este relevantă pentru interpretarea noțiunii de depozit ca sold creditor care derivă din operațiuni bancare? Această definiție trebuie luată de asemenea în considerare atunci când se interpretează noțiunea de depozit în cadrul actelor juridice naționale prin care a fost transpusă Directiva privind depozitele?

               4.

               În cazul în care răspunsul la a treia întrebare este afirmativ, cum trebuie înțeleasă și interpretată noțiunea de operațiuni bancare normale utilizată în cadrul articolului 1 alineatul (1) din Directiva privind depozitele:

                           a)

                           care sunt operațiunile care ar trebui să fie considerate operațiuni bancare normale sau care sunt criteriile care ar trebui să constituie baza pentru a se stabili dacă o anumită operațiune bancară este normală?

                           b)

                           noțiunea de operațiune bancară normală trebuie să fie evaluată ținându-se cont de obiectivul operațiunilor bancare efectuate sau de părțile între care se efectuează astfel de operațiuni bancare?

                           c)

                           noțiunea de depozit ca sold creditor care derivă din operațiuni bancare normale, utilizată în Directiva privind depozitele, trebuie interpretată în sensul că aceasta priveşte numai cazurile în care toate operațiunile care au dus la crearea unui astfel de sold sunt considerate normale?

               5.

               În cazul în care fondurile nu intră sub incidenţa definiţiei date noțiunii de depozit în cadrul Directivei privind depozitele, însă statul membru a optat pentru transpunerea în dreptul național a Directivei privind depozitele și a Directivei privind investitorii (2) în așa fel încât fondurile cu privire la care deponentul emite pretenții întemeiate pe obligația unei instituții de credit de a presta servicii de investiții sunt de asemenea considerate a fi un depozit, garantarea pentru depozite poate fi aplicată numai după ce s-a stabilit că, într-un caz specific, instituția de credit a acționat ca o întreprindere de investiții și fondurile i-au fost transferate pentru a efectua activități de investiții, în sensul Directivei privind investitorii și al MiFID (3)?

      (1)  Directiva 94/19/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 30 mai 1994 privind sistemele de garantare a depozitelor (JO L 135, p. 5, Ediție specială, 06/vol. 2, p. 163).

      (2)  Directiva 97/9/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 3 martie 1997 privind sistemele de compensare pentru investitori (JO L 84, p. 22, Ediție specială, 06/vol. 2, p. 222).

      (3)  Directiva 2004/39/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 21 aprilie 2004 privind piețele instrumentelor financiare, de modificare a Directivelor 85/611/CEE și 93/6/CEE ale Consiliului și a Directivei 2000/12/CE a Parlamentului European și a Consiliului și de abrogare a Directivei 93/22/CEE a Consiliului (JO L 145, p. 1, Ediție specială, 06/vol. 8, p. 247).


title: Cauza C-560/08: Acțiune introdusă la 17 decembrie 2008 — Comisia Comunităților Europene/Regatul Spaniei

text:
               7.3.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 55/11

         Acțiune introdusă la 17 decembrie 2008 — Comisia Comunităților Europene/Regatul Spaniei
   (Cauza C-560/08)
   (2009/C 55/18)
   Limba de procedură: spaniola
   Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: S. Pardo Quintillán, D. Recchia și J.-B. Laignelot, agenți)

      Pârât: Regatul Spaniei
   Concluziile reclamantei

               —

               Constatarea faptului că Regatul Spaniei nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin:

                           —

                           în temeiul articolului 2 alineatul (1), al articolului 3, al articolului 4 alineatul (1) sau, după caz, alineatul (2) și al articolului 5 din Directiva 85/337/CEE (1) a Consilului din 27 iunie 1985 privind evaluarea efectelor anumitor proiecte publice și private asupra mediului, în ceea ce privește proiectele individuale de lărgire și/sau refacere a autostrăzii M-501 corespunzătoare segmentelor 1, 2 și 4; în temeiul articolului 6 alineatul (2) și al articolului 8 din Directiva 85/337/CEE, în ceea ce privește proiectele individuale de lărgire și/sau refacere a autostrăzii M-501 corespunzătoare segmentelor 2 și 4, precum și în temeiul articolului 9 din Directiva 85/337/CEE, în ceea ce privește proiectele individuale de lărgire și/sau refacere a autostrăzii M-501 corespunzătoare segmentelor 1, 2 și 4;

                           —

                           în temeiul articolului 6 alineatele (3) și (4) din Directiva 92/43/CEE (2) a Consiliului din 21 mai 1992 privind conservarea habitatelor naturale și a speciilor de faună și floră sălbatică, coroborat cu articolul 7 din aceeași directivă, în ceea ce privește proiectele individuale de lărgire și/sau refacere a autostrăzii M-501 corespunzătoare segmentelor 1, 2 și 4, cât privește aria de protecție specială aviafaunistică ES 0000056 „Encinares del río Alberche y río Cofio”;

                           —

                           în temeiul Directivei 92/43/CEE, astfel cum a fost interpretată prin Hotărârile Curții de Justiție din 13 ianuarie 2005, în cauza C-117/03, și din 14 septembrie 2006, în cauza C-244/05, precum și în temeiul prevederilor articolului 12 alineatul (1) literele (b) și (d) din această directivă, în ceea ce privește proiectele individuale de lărgire și/sau refacere a autostrăzii M-501 corespunzătoare segmentului 1, cât privește zona propusă ca sit de importanță comunitară ES 3110005 „Cuenca del río Guadarrama”, și corespunzătoare segmentelor 2 și 4, cât privește zona propusă ca sit de importanță comunitară ES 3110007 „Cuencas de los ríos Alberche y Cofio”;

               —

               obligarea Regatului Spaniei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   Acțiunea introdusă de Comisie are în vedere o serie de proiecte aprobate sau, după caz, realizate de autoritățile spaniole, care privesc lărgirea sau refacerea autostrăzii regionale M-501 (Comunitatea Madrid). Comisia consideră că, în privința acestor proiecte, Regatul Spaniei nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul Directivei 85/337, în versiunea inițială sau în versiunea modificată, și în temeiul Directivei 92/43, astfel cum a fost interpretată prin Hotărârile Curții de Justiție din 13 ianuarie 2005, în cauza C-117/03, și din 14 septembrie 2006, în cauza C-244/05.

      (1)  JO L 175, p. 40, Ediție specială, 15/vol. 1, p. 174.

      (2)  JO L 206, p. 7, Ediție specială, 15/vol. 2, p. 109.


title: Cauza T-515/11: Hotărârea Tribunalului din 6 iunie 2013 — Delphi Technologies/OAPI (INNOVATION FOR THE REAL WORLD) [ „Marcă comunitară — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale INNOVATION FOR THE REAL WORLD — Motiv absolut de refuz — Lipsa caracterului distinctiv — Articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009” ]

text:
               3.8.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 225/72

         Hotărârea Tribunalului din 6 iunie 2013 — Delphi Technologies/OAPI (INNOVATION FOR THE REAL WORLD)
   (Cauza T-515/11) (1)

   (Marcă comunitară - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale INNOVATION FOR THE REAL WORLD - Motiv absolut de refuz - Lipsa caracterului distinctiv - Articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009)
   2013/C 225/159
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Delphi Technologies, Inc. (Wilmington, Delaware, Statele Unite) (reprezentanți: C. Albrecht și J. Heumann, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: J. Crespo Carrillo, agent)

      Obiectul

   Acțiune introdusă împotriva Deciziei Camerei a doua de recurs a OAPI din 23 iunie 2011 (cazul R 1967/2010-2), referitoare la o cerere de înregistrare ca marcă comunitară a semnului verbal INNOVATION FOR THE REAL WORLD.

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Obligă Delphi Technologies, Inc. la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 355, 3.12.2011.


title: Cauza C-617/15: Cerere de decizie preliminară introdusă de Oberlandesgericht Düsseldorf (Germania) la 23 noiembrie 2015 – Hummel Holding A/S/Nike Inc., Nike Retail B.V.

text:
               1.2.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 38/37

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Oberlandesgericht Düsseldorf (Germania) la 23 noiembrie 2015 – Hummel Holding A/S/Nike Inc., Nike Retail B.V.
   (Cauza C-617/15)
   (2016/C 038/50)
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Oberlandesgericht Düsseldorf

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Hummel Holding A/S

      Pârâte: Nike Inc., Nike Retail B.V.

      Întrebarea preliminară

   În ce condiţii, o societate independentă din punct de vedere juridic, stabilită într-un stat membru al Uniunii, care este o subfilială a unei întreprinderi care nu are ea însăşi sediul în cadrul Uniunii trebuie considerată o „unitate” a acestei întreprinderi în sensul articolului 97 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 al Consiliului din 26 februarie 2009 privind marca comunitară (1) (JO L 78, p. 1)?

      (1)  JO L 78, p. 1.


title: Cauza C-483/14: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 7 aprilie 2016 (cerere de decizie preliminară formulată de Oberster Gerichtshof – Austria) – KA Finanz AG/Sparkassen Versicherung AG Vienna Insurance Group (Trimitere preliminară – Convenția de la Roma – Legea aplicabilă – Fuziune transfrontalieră – Directiva 78/855/CEE – Directiva 2005/56/CE – Fuziune prin absorbție – Protecția creditorilor – Transferul tuturor activelor și pasivelor societății absorbite către societatea absorbantă)

text:
               13.6.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 211/14

      Hotărârea Curții (Camera a treia) din 7 aprilie 2016 (cerere de decizie preliminară formulată de Oberster Gerichtshof – Austria) – KA Finanz AG/Sparkassen Versicherung AG Vienna Insurance Group
      (Cauza C-483/14) (1)

      ((Trimitere preliminară - Convenția de la Roma - Legea aplicabilă - Fuziune transfrontalieră - Directiva 78/855/CEE - Directiva 2005/56/CE - Fuziune prin absorbție - Protecția creditorilor - Transferul tuturor activelor și pasivelor societății absorbite către societatea absorbantă))
      (2016/C 211/15)
      Limba de procedură: germana

         Instanța de trimitere

      Oberster Gerichtshof

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: KA Finanz AG

         Pârâtă: Sparkassen Versicherung AG Vienna Insurance Group

         Dispozitivul

                  1)

                  Dreptul Uniunii trebuie interpretat în sensul că:

                              —

                              legea aplicabilă, ca urmare a unei fuziuni prin absorbție transfrontaliere, interpretării, executării obligațiilor, precum și modurilor de stingere a unui contract de împrumut încheiat de societatea absorbită, cum sunt contractele de împrumut în discuție în litigiul principal, este cea care era aplicabilă respectivului contract anterior acestei fuziuni;

                              —

                              dispozițiile care reglementează protecția creditorilor societății absorbite sunt, într-un caz precum cel în discuție în litigiul principal, cele prevăzute de legislația națională care era aplicabilă acestei societăți.

                  2)

                  Articolul 15 din A treia directivă 78/855/CEE a Consiliului din 9 octombrie 1978 în temeiul articolului 54 alineatul (3) litera (g) din tratat, privind fuziunile societăților comerciale pe acțiuni, astfel cum a fost modificată prin Directiva 2009/109/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 16 septembrie 2009, trebuie interpretat în sensul că această dispoziție conferă drepturi deținătorilor de titluri, altele decât acțiuni, care conferă drepturi speciale, dar nu emitentei unor astfel de titluri.

         (1)  JO C 46, 9.2.2015.


title: Cauza C-345/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Augstākā tiesa (Letonia) la 12 iunie 2017 – Sergejs Buivids

text:
               21.8.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 277/27

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Augstākā tiesa (Letonia) la 12 iunie 2017 – Sergejs Buivids
   (Cauza C-345/17)
   (2017/C 277/39)
   Limba de procedură: letona

      Instanța de trimitere

   Augstākā tiesa

      Părțile din procedura principală

      Recurent: Sergejs Buivids

      Cealaltă parte în procedură: Datu valsts inspekcija

      Întrebările preliminare

               1)

               Domeniul de aplicare al Directivei 95/46 (1) include acțiuni cum sunt cele în discuție în prezenta cauză, și anume înregistrarea, în cadrul unei secții de poliție, a unor agenți de poliție care îndeplinesc acte procedurale și publicarea materialului video pe site-ul internet www.youtube.com?

               2)

               Directiva 95/46 trebuie interpretată în sensul că acțiunile menționate pot fi considerate o prelucrare a datelor cu caracter personal în scopuri jurnalistice potrivit articolului 9 din directiva menționată?

      (1)  Directiva 95/46/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 24 octombrie 1995 privind protecția persoanelor fizice în ceea ce privește prelucrarea datelor cu caracter personal și libera circulație a acestor date (JO 1995, L 281, p. 31, Ediție specială, 13/vol. 13, p. 10).


title: Cauza C-172/13: Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 3 februarie 2015 – Comisia Europeană/Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru – Articolul 49 TFUE – Articolul 31 din Acordul privind SEE – Impozit pe profit – Grupuri de societăți – Degrevare la nivelul grupului – Transferul pierderilor suferite de o filială nerezidentă – Condiții – Data prin raportare la care se stabilește caracterul definitiv al pierderilor filialei nerezidente)

text:
               30.3.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 107/2

      Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 3 februarie 2015 – Comisia Europeană/Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord
      (Cauza C-172/13) (1)

      ((Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru - Articolul 49 TFUE - Articolul 31 din Acordul privind SEE - Impozit pe profit - Grupuri de societăți - Degrevare la nivelul grupului - Transferul pierderilor suferite de o filială nerezidentă - Condiții - Data prin raportare la care se stabilește caracterul definitiv al pierderilor filialei nerezidente))
      (2015/C 107/02)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: W. Roels și R. Lyal, agenți)

         Pârât: Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord (reprezentanți: V. Kaye, S. Brighouse și A. Robinson, agenți, asistați de D. Ewart, QC, și S. Ford, barrister)

         Interveniente în susținerea pârâtei: Republica Federală Germania (reprezentanți: T. Henze și K. Petersen, agenți), Regatul Spaniei (reprezentanți: A. Rubio González și A. Gavela Llopis, agenți), Regatul Țărilor de Jos (reprezentanți: M. K. Bulterman și J. Langer, agenți), Republica Finlanda (reprezentant: S. Hartikainen, agent)

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Obligă Comisia Europeană la plata cheltuielilor de judecată.

                  3)

                  Republica Federală Germania, Regatul Spaniei, Regatul Țărilor de Jos și Republica Finlanda suportă propriile cheltuieli de judecată.

         (1)  JO C 207, 20.7.2013.


title: Cauza C-485/16 P: Recurs introdus la 7 septembrie 2016 de Universal Protein Supplements Corp. împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a patra) din 29 iunie 2016 în cauzele T-727/14 și T-728/14, Universal Protein Supplements Corp./EUIPO – H YOUNG HOLDINGS (ANIMAL)

text:
               27.3.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 95/4

         Recurs introdus la 7 septembrie 2016 de Universal Protein Supplements Corp. împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a patra) din 29 iunie 2016 în cauzele T-727/14 și T-728/14, Universal Protein Supplements Corp./EUIPO – H YOUNG HOLDINGS (ANIMAL)
   (Cauza C-485/16 P)
   (2017/C 095/09)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Recurentă: Universal Protein Supplements Corp. (reprezentant: S. Malynicz QC)

      Celelalte părți din procedură: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO), H Young Holdings plc
   Prin Ordonanța din 31 ianuarie 2017, Curtea (Camera a opta) a declarat recursul inadmisibil.


title: Cauza C-464/11: Ordonanța președintelui Curții (Camera a treia) din 8 februarie 2013 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunale di Palermo — Sezione Distaccata di Bagheria — Italia) — Paola Galioto/Maria Guccione, Maria Piera Savona, Fabio Savona

text:
               13.4.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 108/18

         Ordonanța președintelui Curții (Camera a treia) din 8 februarie 2013 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunale di Palermo — Sezione Distaccata di Bagheria — Italia) — Paola Galioto/Maria Guccione, Maria Piera Savona, Fabio Savona
   (Cauza C-464/11) (1)

   2013/C 108/38
   Limba de procedură: italiana
   Președintele Camerei a treia a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 340, 19.11.2011.


title: Cauza C-640/13: Hotărârea Curții (Camera întâi) din 18 decembrie 2014 – Comisia Europeană/Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Restituirea unor impozite percepute fără să fie datorate în lumina dreptului Uniunii — Legislație națională — Reducere retroactivă a termenului de prescripție a căilor de atac aplicabile — Principiul efectivității — Principiul protecției încrederii legitime)

text:
               23.2.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 65/16

         Hotărârea Curții (Camera întâi) din 18 decembrie 2014 – Comisia Europeană/Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord
   (Cauza C-640/13) (1)

   ((Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru - Restituirea unor impozite percepute fără să fie datorate în lumina dreptului Uniunii - Legislație națională - Reducere retroactivă a termenului de prescripție a căilor de atac aplicabile - Principiul efectivității - Principiul protecției încrederii legitime))
   (2015/C 065/22)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: R. Lyal și W. Roels, agenți)

      Pârât: Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord (reprezentant: J. Beeko, agent)

      Dispozitivul

               1)

               Prin faptul că a adoptat o dispoziție legislativă, precum articolul 107 din Legea finanțelor din 2007 (Finance Act 2007), care a restrâns, cu efect retroactiv și fără preaviz sau regim tranzitoriu, dreptul contribuabililor la recuperarea impozitelor prelevate cu încălcarea dreptului Uniunii, Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord nu a respectat obligațiile care îi revin în temeiul articolului 4 alineatul (3) TUE.

               2)

               Obligă Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 78, 15.3.2014.


               7.2.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 33/10

         Cerere înaintată de Oslo tingrett la 14 septembrie 2007 pentru un aviz consultativ al Curții AELS în cauza Celina Nguyen c. statului Norvegia, reprezentat de Ministerul Justiției și de Poliție
   (Cauza E-8/07)
   (2008/C 33/08)
   Prin scrisoarea din 14 septembrie 2007 s-a înaintat o cerere către Curtea AELS din partea Oslo tingrett (instanța districtului Oslo), care a fost primită la grefa instanței la data de 17 septembrie 2007, pentru un aviz consultativ în cauza Celina Nguyen c. statului Norvegia, reprezentat de Ministerul Justiției și de Poliție, cu privire la următoarele întrebări:

               1.

               Este compatibilă exceptarea de la despăgubirea pentru prejudiciul nepatrimonial („durere și suferință”), în cadrul sistemului obligatoriu de asigurări în conformitate cu legislația națională, cu directivele privind asigurarea vehiculelor cu motor?

               2.

               Dacă răspunsul la întrebare este negativ: reprezintă exceptarea de la acoperirea de către asigurare, astfel cum a fost menționată la întrebarea 1, o încălcare suficient de gravă a directivelor privind asigurarea vehiculelor cu motor pentru a atrage răspunderea statului?