title: Cauza C-518/09: Acțiune introdusă la 11 decembrie 2009 — Comisia Europeană/Republica Portugheză

text:
               13.2.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 37/26

         Acțiune introdusă la 11 decembrie 2009 — Comisia Europeană/Republica Portugheză
   (Cauza C-518/09)
   2010/C 37/33
   Limba de procedură: portugheza

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: I. V. Rogalski și P. Guerra e Andrade, agenți)

      Pârâtă: Republica Portugheză

      Concluziile reclamantei

               —

               Constatarea faptului că Republica Portugheză nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 56 TFUE, prin:

                           —

                           nedefinirea în dreptul național a diferenței între stabilire și prestarea temporară de servicii în ceea ce privește activitățile de tranzacționare imobiliară desfășurate de agenții imobiliari și de consultanții imobiliari;

                           —

                           impunerea în sarcina agenților imobiliari și a consultanților imobiliari din alte state membre a obligației de înregistrare completă la Instituto da Construção e do Imobiliário (denumit în continuare „InCI, I.P.”), în vederea prestării temporare de servicii;

                           —

                           impunerea în sarcina agenților imobiliari și a consultanților imobiliari din alte state membre a obligației de constituire a unui depozit ca garanție pentru răspunderea rezultată din activitățile desfășurate, potrivit dreptului portughez;

                           —

                           impunerea în sarcina agenților imobiliari și a consultanților imobiliari din alte state membre a obligației de a dispune de capital propriu pozitiv, potrivit dreptului portughez;

                           —

                           supunerea agenților imobiliari și a consultanților imobiliari din alte state membre controlului disciplinar integral efectuat InCI, I.P.

               —

               Constatarea faptului că Republica Portugheză nu și-a îndeplinit nici obligațiile care îi revin în temeiul articolelor 49 TFUE și 56 TFUE, prin impunerea în sarcina agenților imobiliari a obligației de exercitare a activității de intermediere în mod exclusiv, cu excepția activității de administrare imobiliară în numele altei persoane, și prin impunerea în sarcina consultanților imobiliari a obligației de a exercita în mod exclusiv activitatea de consultanță imobiliară.

               —

               Obligarea Republicii Portugheze la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Sistemul portughez de intermediere imobiliară și de consultanță în materie imobiliară cuprinde numeroase restricții la libera prestare a serviciilor.
   Activitățile de intermediere imobiliară și de consultanță imobiliară desfășurate de societăți situate sau având sediul efectiv în alte state membre se supun dreptului portughez în toate cazurile în care au legătură cu un imobil situat în Portugalia.
   Legea portugheză impune un număr de șapte cerințe pentru exercitarea activității de agent imobiliar și un număr de patru cerințe pentru exercitarea activității de consultant imobiliar.
   Cerințele personale în materia acordării licenței sunt restrictive.
   Cerința privind capacitatea profesională este, la rândul său, restrictivă.
   Normele de drept portughez în domeniul intermedierii imobiliare și al consultanței imobiliare nu sunt specifice activității clasice de intermediere. În locul unei activități de intermediere, legea impune o activitate de agent.
   Obligația de constituire a unui depozit pentru a garanta pentru răspunderea profesională potrivit dreptului portughez constituie o restricție neîntemeiată.
   Cerința de a dispune de capital propriu pozitiv, stabilită în termenii definiți în Sistemul Național de Contabilitate portughez, reprezintă o restricție discriminatorie în materia liberei prestări a serviciilor.
   Supunerea agentului imobiliar și a consultantului imobiliar la controlul disciplinar efectuat de către administrația portugheză, în ceea ce privește prestarea de servicii, fără a ține seama de supravegherea prestatorului de servicii în statul membru de stabilire, constituie o limitare a efectelor articolului 56 TFUE.
   Normele de drept portughez care impun caracterul exclusiv sau cvasi exclusiv al exercitării activităților de intermediere imobiliară și de consultanță imobiliară reprezintă o restricție a libertății de stabilire și a liberei prestări temporare de servicii.
   Cerințele impuse pentru a putea accede la exercitarea de astfel de activități nu deosebesc și nici nu permit să se facă distincția între situațiile de stabilire și cele de prestare temporară de servicii.
   Cerințele impuse pentru a putea desfășura lucrări de construcție, astfel cum sunt prevăzute în dreptul portughez, reprezintă condiții de stabilire. Dreptul portughez nu distinge între stabilire și prestarea de servicii cu caracter temporar.
   Restricțiile la libera prestare a serviciilor și la dreptul de stabilire care rezultă din dreptul portughez nu pot fi justificate prin motive de ordine publică.
   Cu toate că protecția consumatorilor poate justifica anumite limitări ale libertăților fundamentale de a presta servicii și de stabilire, restricțiile menționate nu sunt proporționale.
   Condiția stabilirii pentru a putea presta servicii și condiția deținerii unei licențe pentru a se verifica îndeplinirea cerințelor de stabilire nu sunt măsuri proporționale în ceea ce privește libera prestare a serviciilor.
   În mod concret, nu este rezonabil să se solicite ca polița de asigurare să fie aprobată în statul de destinație.
   Faptul că dreptul portughez impune cerința de a dispune de capital propriu pozitiv nu are legătură cu starea de solvabilitate.
   Supunerea prestatorului de servicii la un control disciplinar integral aplicabil în cazul agenților imobiliari și al consultanților imobiliari stabiliți în Portugalia este disproporțională.


title: Cauza C-278/06: Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 7 iunie 2007 (cerere având ca obiect pronunțarea unei hotărâri preliminare formulată de Bundesverwaltungsgericht — Germania) — Manfred Otten/Landwirtschaftskammer Niedersachsen (Regulamentul (CEE) nr. 3950/92 al Consiliului, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (CE) nr. 1256/1999 al Consiliului — Articolul 7 alineatul (2) — Expirarea unui contract de arendare — Achiziționarea tranzitorie a unei cantități de referință de către un arendator care nu este și nu intenționează să devină producător de lapte — Transferul cantității de referință către un producător, în cel mai scurt timp posibil, prin intermediul unui organism public însărcinat cu vânzarea)

text:
               21.7.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 170/8

         Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 7 iunie 2007 (cerere având ca obiect pronunțarea unei hotărâri preliminare formulată de Bundesverwaltungsgericht — Germania) — Manfred Otten/Landwirtschaftskammer Niedersachsen
   (Cauza C-278/06) (1)

   (Regulamentul (CEE) nr. 3950/92 al Consiliului, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (CE) nr. 1256/1999 al Consiliului - Articolul 7 alineatul (2) - Expirarea unui contract de arendare - Achiziționarea tranzitorie a unei cantități de referință de către un arendator care nu este și nu intenționează să devină producător de lapte - Transferul cantității de referință către un producător, în cel mai scurt timp posibil, prin intermediul unui organism public însărcinat cu vânzarea)
   (2007/C 170/13)
   Limba de procedură: germana
   Instanța de trimitere
   Bundesverwaltungsgericht
   Părțile din acțiunea principală

      Reclamant: Manfred Otten

      Pârâtă: Landwirtschaftskammer Niedersachsen
   Obiectul
   Cerere având ca obiect pronunțarea unei hotărâri preliminare — Bundesverwaltungsgericht — Interpretarea articolului 7 alineatul (2) din Regulamentul (CEE) nr. 3950/92 al Consiliului din 28 decembrie 1992 de stabilire a unei prelevări suplimentare în sectorul laptelui și al produselor lactate (JO L 405, p. 1) astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (CE) nr. 1256/1999 al Consiliului din 17 mai 1999 (JO L 160 din 26 iunie 1999, p. 73) — Transferul cantității de referință, în cazul expirării unui contract de arendare având ca obiect o exploatație de producere a laptelui, arendatorului care nu este el însuși producător
   Dispozitivul
   Articolul 7 alineatul (2) din Regulamentul (CEE) nr. 3950/92 al Consiliului din 28 decembrie 1992 de stabilire a unei prelevări suplimentare în sectorul laptelui și al produselor lactate, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (CE) nr. 1256/1999 al Consiliului din 17 mai 1999, trebuie interpretat în sensul că, la expirarea unui contract de arendare având ca obiect o exploatație de producere a laptelui, cantitatea de referință corespunzătoare acesteia îi poate reveni arendatorului în măsura în care acesta, nefiind și neavând intenția de a deveni producător, transferă cantitatea respectivă, în cel mai scurt timp, prin intermediul unui organism public însărcinat cu vânzarea, unui terț care are această calitate.

      (1)  JO C 96, 22.4.2006.


title: Rectificarea comunicării din Jurnalul Oficial privind cauza T-242/11 ( JO C 211, 16.7.2011, p. 27 )

text:
               13.8.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 238/38

         Rectificarea comunicării din Jurnalul Oficial privind cauza T-242/11
   (
         Jurnalul Oficial al Uniunii Europene C 211 din 16 iulie 2011, p. 27
      )
   2011/C 238/67
   Comunicarea din JO privind cauza T-242/11, Kaltenbach & Voigt/OAPI (3D eXam), se va citi după cum urmează:

      Acțiune introdusă la 9 mai 2011 — Kaltenbach & Voigt/OAPI (3D eXam)
      (Cauza T-242/11)
      2011/C 238/67
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Kaltenbach & Voigt GmbH (Biberach an der Riß, Germania) (reprezentant: M. Graf, lawyer)

         Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  Anularea Deciziei Camerei a doua de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 1 martie 2011 în cauza R 2361/2010-2;

                  —

                  obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

         Marca comunitară vizată: marca figurativă și verbală „3D eXam” pentru produse din clasa 10.

         Decizia examinatorului: refuză acordarea protecției în Uniunea Europeană a înregistrării internaționale în temeiul articolului 7 alineatul (1) literele (b) și (c) și alineatul (2) din Regulamentul privind marca comunitară.

         Decizia camerei de recurs: respinge calea de atac.

         Motivele invocate: încălcarea articolului 7 alineatul (1) literele (b) și (c) din Regulamentul nr. 207/2009 al Consiliului și neluarea în considerare a înregistrărilor/protecției acordate anterior la nivel național, având în vedere că înregistrarea internațională în cauză: (i) nu este pur descriptivă și (ii) are caracter distinctiv deoarece publicul relevant va considera semnul „3D eXam” drept o indicație a originii comerciale.


title: Cauza C-532/14: Cerere de decizie preliminară introdusă de Hoge Raad der Nederlanden (Țările de Jos) la 24 noiembrie 2014 – Toorank Productions BV/Staatssecretaris van Financiën

text:
               23.2.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 65/21

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Hoge Raad der Nederlanden (Țările de Jos) la 24 noiembrie 2014 – Toorank Productions BV/Staatssecretaris van Financiën
   (Cauza C-532/14)
   (2015/C 065/31)
   Limba de procedură: neerlandeza

      Instanța de trimitere

   Hoge Raad der Nederlanden

      Părțile din procedura principală

      Recurentă: Toorank Productions BV

      Intimat: Staatssecretaris van Financiën

      Întrebarea preliminară

   Poziția 2206 din NC trebuie interpretată în sensul că o băutură cu o concentrație alcoolică de 13,4 %, fabricată dintr-o băutură (de bază) alcoolică denumită „Ferm fruit”, produsă prin fermentația concentratului de mere și purificată, la care s-au adăugat zahăr, arome, coloranți, aromatizanți, agenți de îngroșare, conservanți și alcool distilat, astfel încât din punctul de vedere al volumului, cât și al concentrației, alcoolul distilat nu reprezintă mai mult de 49 % din conținutul de alcool al băuturii, în timp ce 51 % din alcool a fost obținut prin fermentație, trebuie clasificată la această poziție? În caz contrar, subpoziția 2208 70 din NC trebuie interpretată în sensul că o astfel de băutură trebuie clasificată ca lichior la această subpoziție?


title: Cauza C-365/06: Ordonanța președintelui Camerei a treia a Curții din 3 iunie 2008 — Comisia Comunităților Europene/Republica Italiană

text:
               13.9.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 236/13

         Ordonanța președintelui Camerei a treia a Curții din 3 iunie 2008 — Comisia Comunităților Europene/Republica Italiană
   (Cauza C-365/06) (1)

   (2008/C 236/21)

      Limba de procedură: italiana

   Președintele Camerei a treia a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 281, 18.11.2006.


title: Cauza T-332/08 R: Ordonanța președintelui Tribunalului de Primă Instanță din 17 septembrie 2008 — Melli Bank/Consiliul ( Măsuri provizorii — Regulamentul (CE) nr. 423/2007 — Măsuri restrictive împotriva Republicii islamice Iran — Decizie a Consiliului — Măsură de înghețare a fondurilor și a resurselor economice — Cerere de suspendare a executării — Lipsă a urgenței — Lipsa unui prejudiciu grav și ireparabil )

text:
               20.12.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 327/28

         Ordonanța președintelui Tribunalului de Primă Instanță din 17 septembrie 2008 — Melli Bank/Consiliul
   (Cauza T-332/08 R)
   („Măsuri provizorii - Regulamentul (CE) nr. 423/2007 - Măsuri restrictive împotriva Republicii islamice Iran - Decizie a Consiliului - Măsură de înghețare a fondurilor și a resurselor economice - Cerere de suspendare a executării - Lipsă a urgenței - Lipsa unui prejudiciu grav și ireparabil’)
   (2008/C 327/52)
   Limba de procedură: engleza
   Părțile

      Reclamant: Melli Bank plc (Londra, Regatul Unit) (reprezentanți: R. Gordon, QC, M. Hoskins, barrister, T. Din, S. Gadhia și D. Murray, solicitors)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: M. Bishop și E. Finnegan, agenți)
   Obiectul
   Cerere de suspendare a executării punctului 4 din tabloul B al anexei la Decizia 2008/475/CE a Consiliului din 23 iunie 2008 de punere în aplicare a articolului 7 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 423/2007 al Consiliului privind măsuri restrictive împotriva Iranului (JO L 163, p. 29), în măsura în care Melli Bank plc este inclusă pe lista de persoane fizice și juridice, entități și organisme ale căror fonduri și resurse economice au fost înghețate.
   Dispozitivul

               1)

               Respinge cererea de măsuri provizorii.

               2)

               Cererea privind cheltuielile de judecată se soluționează odată cu fondul.


title: Cauza F-32/10: Ordonanța Tribunalului Funcției Publice (Camera a doua) din 13 aprilie 2011 — Wilk/Comisia (Funcție publică — Agenți temporari — Rambursarea cheltuielilor — Indemnizație de instalare — Instalarea împreună cu familia la locul de repartizare — Restituire a plății nedatorate — Acțiune vădit inadmisibilă sau vădit nefondată)

text:
               12.5.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 138/28

         Ordonanța Tribunalului Funcției Publice (Camera a doua) din 13 aprilie 2011 — Wilk/Comisia
   (Cauza F-32/10) (1)

   (Funcție publică - Agenți temporari - Rambursarea cheltuielilor - Indemnizație de instalare - Instalarea împreună cu familia la locul de repartizare - Restituire a plății nedatorate - Acțiune vădit inadmisibilă sau vădit nefondată)
   2012/C 138/60
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: Christian Wilk (Trier, Germania) (reprezentant: R. Adam, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: J. Currall și D. Martin, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare a deciziilor prin care se dispune recuperarea a jumătate din indemnizația de instalare plătită reclamantului ca urmare a divorțului acestuia, precum și o cerere de daune interese

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea domnului Wilk ca fiind în parte vădit inadmisibilă și în parte vădit nefondată.

               2.

               Domnul Wilk suportă toate cheltuielile de judecată.

      (1)  JO C 179, 3.7.2010, p. 60.


title: Cauza F-86/09: Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera a doua) din 14 octombrie 2010 — W/Comisia [Funcție publică — Agenți contractuali — Remunerație — Alocații familiale — Cuplu de persoane de același sex — Alocație pentru locuință — Condiție de acordare — Acces la căsătoria civilă — Noțiune — Articolul 1 alineatul (2) litera (c) punctul (iv) din anexa VII la statut]

text:
               4.12.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 328/61

         Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera a doua) din 14 octombrie 2010 — W/Comisia
   (Cauza F-86/09) (1)

   (Funcție publică - Agenți contractuali - Remunerație - Alocații familiale - Cuplu de persoane de același sex - Alocație pentru locuință - Condiție de acordare - Acces la căsătoria civilă - Noțiune - Articolul 1 alineatul (2) litera (c) punctul (iv) din anexa VII la statut)
   2010/C 328/98
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: W (Bruxelles, Belgia) (reprezentant: É. Boigelot, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: J. Currall și D. Martin, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare a deciziei prin care nu se acordă reclamantului alocația pentru locuință pentru motivul că acesta și partenerul său ar avea acces la căsătoria civilă în Belgia

      Dispozitivul

               1.

               Anulează deciziile Comisiei din 5 martie 2009 și din 17 iulie 2009 prin care se refuză acordarea alocației pentru locuință domnului W, alocație prevăzută la articolul 1 din anexa VII la Statutul funcționarilor Uniunii Europene.

               2.

               Comisia Europeană suportă totalitatea cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 11, 16.1.2010, p. 40.


title: Cauza C-148/13: Cerere de decizie preliminară introdusă de Raad van State (Țările de Jos) la 25 martie 2013 — A, cealaltă parte din procedură: Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie

text:
               15.6.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 171/16

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Raad van State (Țările de Jos) la 25 martie 2013 — A, cealaltă parte din procedură: Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie
   (Cauza C-148/13)
   2013/C 171/32
   Limba de procedură: olandeza

      Instanța de trimitere

   Raad van State

      Părțile din procedura principală

      Recurent: A

      Cealaltă parte din procedură: Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie

      Întrebarea preliminară

   Care sunt limitele pe care le stabilește articolul 4 din Directiva 2004/83/CE a Consiliului din 29 aprilie 2004 privind standardele minime referitoare la condițiile pe care trebuie să le îndeplinească resortisanții țărilor terțe sau apatrizii pentru a putea beneficia de statutul de refugiat sau persoanele care, din alte motive, au nevoie de protecție internațională și referitoare la conținutul protecției acordate (1), precum și Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, în special articolele 3 și 7 din Cartă, privind modalitățile în care trebuie apreciată credibilitatea unei pretinse orientări sexuale, și se deosebesc aceste limite față de cele valabile pentru aprecierea credibilității celorlalte motive de persecuție, iar în caz afirmativ, în ce măsură?

      (1)  JO L 304, p. 12, Ediție specială, 19/vol. 07, p. 52.


title: Cauza F-65/13: Acțiune introdusă la 2 iulie 2013 — ZZ/Comisia

text:
               21.12.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 377/24

         Acțiune introdusă la 2 iulie 2013 — ZZ/Comisia
   (Cauza F-65/13)
   2013/C 377/56
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Reclamant: ZZ (reprezentant: L. Mansullo, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Obiectul și descrierea litigiului

   Anularea respingerii cererii reclamantului adresate Comisiei prin care urmărea ca aceasta din urmă să îi plătească suma de 10 000 de euro pentru prejudiciul pe care reclamantul pretinde că l-ar fi suferit prin trimiterea unei scrisori prin care era informat, printre altele, că Comisia a compensat cererile de rambursare a cheltuielilor la plata cărora a fost obligată Comisia, cu sumele pe care le datora Comisiei

      Concluziile reclamantului

               —

               anularea deciziei de respingere, indiferent de forma sa, a cererii de despăgubiri din 20 iunie 2012, cuprinsă în nota din 20 iunie 2012;

               —

               anularea notei din 27 august 2012 privind mențiunea „Ref.Ares(2012)1003126 — 27 august 2012” în partea dreaptă sus a celor trei pagini pe care le conține, notă primită de reclamanta la 9 octombrie 2012;

               —

               în măsura în care este necesar, anularea deciziei de respingere, indiferent de forma sa, a reclamației din 24 octombrie 2012;

               —

               în măsura în care este necesar, anularea notei din 11 februarie 2013 privind referința HR.D.2/MB/ac 170184, redactată în italiană, formată din două foi dactilografiate pe recto, primită de reclamanta la 22 martie 2013;

               —

               obligarea Comisiei la plata către reclamant a sumei de 10 000 de euro majorată cu dobânzi în cuantum de 10 % pe an cu capitalizare anuală începând de la 21 iunie 2012 și până în ziua în care suma indicată mai sus va fi plătită;

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.


title: Cauza C-175/16: Cerere de decizie preliminară introdusă de Korkein oikeus (Finlanda) la 29 martie 2016 – Hannele Hälvä, Sari Naukkarinen, Pirjo Paajanen, Satu Piik/SOS-Lapsikylä ry

text:
               30.5.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 191/20

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Korkein oikeus (Finlanda) la 29 martie 2016 – Hannele Hälvä, Sari Naukkarinen, Pirjo Paajanen, Satu Piik/SOS-Lapsikylä ry
   (Cauza C-175/16)
   (2016/C 191/24)
   Limba de procedură: finlandeza

      Instanța de trimitere

   Korkein oikeus

      Părțile din procedura principală

      Recurente: Hannele Hälvä, Sari Naukkarinen, Pirjo Paajanen, Satu Piik

      Intimată: SOS-Lapsikylä ry

      Întrebările preliminare

   Articolul 17 alineatul (1) din Directiva 2003/88/CE (1) a Parlamentului European și a Consiliului privind anumite aspecte ale organizării timpului de lucru trebuie interpretat în sensul că în domeniul de aplicare al acesteia poate intra o activitate dintr-un sat SOS precum cea descrisă mai sus, potrivit căreia, în zilele libere ale părinților SOS, lucrătorul îndeplinește rolul de suplinitor al acestora pentru copii luați în grijă și trăiește în această perioadă, alături de copii, în condiții similare acelora dintr-o familie, ocupându-se în mod autonom de nevoile copiilor și ale familiei în același mod ca părinții în general?

      (1)  JO L 299, p. 9, Ediţie specială, 05/vol. 7, p. 3.


title: Cauza C-373/08: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Finanzgericht Düsseldorf (Germania) la 14 august 2008 — Hoesch Metals and Alloys GmbH/Hauptzollamt Aachen

text:
               25.10.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 272/13

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Finanzgericht Düsseldorf (Germania) la 14 august 2008 — Hoesch Metals and Alloys GmbH/Hauptzollamt Aachen
   (Cauza C-373/08)
   (2008/C 272/22)
   Limba de procedură: germana
   Instanța de trimitere
   Finanzgericht Düsseldorf
   Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Hoesch Metals and Alloys GmbH.

      Pârâtă: Hauptzollamt Aachen
   Întrebările preliminare

               1)

               Articolul 24 din Regulamentul (CEE) nr. 2913/92 al Consiliului din 12 octombrie 1992 de instituire a Codului vamal comunitar (1) trebuie interpretat în sensul că trierea, curățarea și zdrobirea blocurilor de siliciu metalic, precum și cernerea, sortarea și ambalarea consecutivă a boabelor de siliciu rezultate prin zdrobire reprezintă o transformare sau o prelucrare care determină originea produsului?

               2)

               În cazul unui răspuns negativ la prima întrebare: Regulamentul (CE) nr. 398/2004 al Consiliului din 2 martie 2004 de instituire a unui drept antidumping definitiv la importurile de siliciu originare din Republica Populară Chineză (2) este valid?

      (1)  JO L 302, p. 1, Ediție specială, 02/vol. 5, p. 58.

      (2)  JO L, p. 15, Ediție specială, 11/vol. 34, p. 122.


title: Cauza C-108/08 P: Recurs introdus la 7 martie 2008 de Portela & Companhia SA împotriva hotărârii Tribunalului de Primă Instanță (Camera a cincea) pronunțate la 11 decembrie 2007 în cauza T-10/06, Portela & Companhia SA/Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI)

text:
               21.6.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 158/8

         Recurs introdus la 7 martie 2008 de Portela & Companhia SA împotriva hotărârii Tribunalului de Primă Instanță (Camera a cincea) pronunțate la 11 decembrie 2007 în cauza T-10/06, Portela & Companhia SA/Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI)
   (Cauza C-108/08 P)
   (2008/C 158/12)
   Limba de procedură: portugheza
   Părțile

      Recurentă: Portela & Companhia SA (reprezentant: J. Conceição Pimenta, advogado)

      Cealaltă parte în proces: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentanți: Juan Torrens Cuadrado și Josep Gilbert Sanz)
   Prin ordonanța din 22 aprilie 2008, Președintele Curții a dispus radierea cauzei.


title: Cauza T-128/15: Acțiune introdusă la 20 martie 2015 – Rotkäppchen – Mumm Sektkellereien/OAPI – Ruiz Moncayo (RED RIDING HOOD)

text:
               26.5.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 171/31

         Acțiune introdusă la 20 martie 2015 – Rotkäppchen – Mumm Sektkellereien/OAPI – Ruiz Moncayo (RED RIDING HOOD)
   (Cauza T-128/15)
   (2015/C 171/37)
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Rotkäppchen – Mumm Sektkellereien GmbH (Freyburg, Germania) (reprezentant: W. Berlit, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Alberto Ruiz Moncayo (Entrena, Spania)

      Datele privind procedura în fața OAPI

      Solicitantul: cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs.

      Marca în litigiu: marca comunitară verbală „RED RIDING HOOD” – cererea de înregistrare a unei mărci nr. 1 1 2 99  831.

      Procedura care s-a aflat pe rolul OAPI: procedură de opoziție.

      Decizia atacată: Decizia Camerei a patra de recurs a OAPI din 28 ianuarie 2015 în cauza R 1012/2014-4.

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei atacate;

               —

               anularea deciziei diviziei de opoziţie din 27 martie 2014 pronunţate în procedura de opoziţie nr. B 2 1 77  817;

               —

               respingerea cererii de înregistrare a unei mărci nr. 1 1 2 99  831,

               —

               obligarea OAPI la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivul invocat

               —

               încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009.


title: Cauza F-107/10: Ordonanța Tribunalului Funcției Publice (Camera a doua) din 17 martie 2011 — AP/Curtea de Justiție (Funcție publică — Tardivitate — Inadmisibilitate vădită)

text:
               12.5.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 138/30

         Ordonanța Tribunalului Funcției Publice (Camera a doua) din 17 martie 2011 — AP/Curtea de Justiție
   (Cauza F-107/10)
   (Funcție publică - Tardivitate - Inadmisibilitate vădită)
   2012/C 138/66
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: AP (Luxemburg, Luxemburg) (reprezentanți: B. Cortese și C. Cortese, avocați)

      Pârâtă: Curtea de Justiție

      Obiectul cauzei

   Cererea de anulare a deciziei AIN a Curții de Justiție care, deși îi acordă reclamantului dreptul la alocația pentru locuință începând cu 1 iulie 2009, îi acordă dreptul de a beneficia de această alocație numai începând cu 1 noiembrie 2009 și, în subsidiar, cererea de despăgubiri.

      Dispozitivul ordonanței

               1.

               Respinge acțiunea ca vădit inadmisibilă.

               2.

               AP suportă propriile cheltuieli de judecată.


title: Cauza C-380/09: Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 13 martie 2012 — Melli Bank plc/Consiliul Uniunii Europene, Republica Franceză, Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord, Comisia Europeană (Recurs — Politica externă și de securitate comună — Măsuri restrictive îndreptate împotriva Republicii Islamice Iran cu scopul de a împiedica proliferarea nucleară — Înghețarea fondurilor filialei unei bănci — Principiul proporționalității — Deținerea sau controlul entității)

text:
               5.5.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 133/2

         Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 13 martie 2012 — Melli Bank plc/Consiliul Uniunii Europene, Republica Franceză, Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord, Comisia Europeană
   (Cauza C-380/09) (1)

   (Recurs - Politica externă și de securitate comună - Măsuri restrictive îndreptate împotriva Republicii Islamice Iran cu scopul de a împiedica proliferarea nucleară - Înghețarea fondurilor filialei unei bănci - Principiul proporționalității - Deținerea sau controlul entității)
   2012/C 133/02
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Recurentă: Melli Bank plc (reprezentanți: D. Anderson și D. Wyatt, QC, R. Blakeley, Barrister, S. Gadhia și T. Din, solicitors)

      Celelalte părți în proces: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: M. Bishop și R. Szostak, agenți), Republica Franceză (reprezentanți: E. Belliard, G. de Bergues, L. Butel și E. Ranaivoson, agenți), Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord (reprezentanți:, S. Hathaway, agent și S. Lee, Barrister), Comisia Europeană (reprezentanți: S. Boelaert și M. Konstantinidis, agenți)

      Obiectul

   Recurs declarat împotriva Hotărârii Tribunalului de Primă Instanță (Camera a doua) din 9 iulie 2009, Melli Bank plc/Consiliul Uniunii Europene (T-246/08 și T-332/08), prin care Tribunalul a respins o cerere prin care se solicita anularea în parte a Deciziei 2008/475/CE a Consiliului din 23 iunie 2008 de punere în aplicare a articolului 7 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 423/2007 privind măsuri restrictive împotriva Iranului (JO L 163, p. 29), în măsura în care numele recurentei figurează pe lista persoanelor, organismelor și entităților în privința cărora se aplică aceste dispoziții

      Dispozitivul

               1.

               Respinge recursul.

               2.

               Obligă Melli Bank plc la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 282, 21.11.2009.


title: Cauza T-219/04: Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 3 mai 2007 — Regatul Spaniei/Comisia Comunităților Europene ( Pescuit — Evoluția capacității flotelor de pescuit ale statelor membre — Regimul intrărilor și ieșirilor — Comitetul pentru pescuit și acvacultură — Regim lingvistic )

text:
               23.6.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 140/19

         Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 3 mai 2007 — Regatul Spaniei/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza T-219/04) (1)

   („Pescuit - Evoluția capacității flotelor de pescuit ale statelor membre - Regimul intrărilor și ieșirilor - Comitetul pentru pescuit și acvacultură - Regim lingvistic’)
   (2007/C 140/30)
   Limba de procedură: spaniola
   Părțile

      Reclamant: Regatul Spaniei (reprezentant: N. Díaz Abad, agent)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: T. van Rijn și S. Pardo Quintillán, agenți)
   Obiectul cauzei
   Cerere de anulare a Regulamentului (CE) nr. 1438/2003 al Comisiei din 12 august 2003 de stabilire a normelor de punere în aplicare a politicii comunitare în domeniul flotei definite la capitolul III din Regulamentul (CE) nr. 2371/2002 al Consiliului (JO L 204, p. 21)
   Dispozitivul hotărârii

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Regatul Spaniei este obligat la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 7, 10.1.2004 (cauză numerotată anterior C-464/03).


title: Cauza T-817/14: Hotărârea Tribunalului din 17 martie 2016 – Zoofachhandel Züpke și alții/Comisia [„Răspundere extracontractuală — Sănătate animală — Combatere a gripei aviare — Interdicția importului în Uniune de păsări sălbatice capturate — Regulamentul (CE) nr. 318/2007 și Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 139/2013 — Încălcare suficient de gravă a unor norme de drept care conferă drepturi particularilor — Nerespectare vădită și gravă a limitelor puterii de apreciere — Proporționalitate — Obligație de diligență — Articolele 15-17 din Carta drepturilor fundamentale”]

text:
               2.5.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 156/38

         Hotărârea Tribunalului din 17 martie 2016 – Zoofachhandel Züpke și alții/Comisia
   (Cauza T-817/14) (1)

   ([„Răspundere extracontractuală - Sănătate animală - Combatere a gripei aviare - Interdicția importului în Uniune de păsări sălbatice capturate - Regulamentul (CE) nr. 318/2007 și Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 139/2013 - Încălcare suficient de gravă a unor norme de drept care conferă drepturi particularilor - Nerespectare vădită și gravă a limitelor puterii de apreciere - Proporționalitate - Obligație de diligență - Articolele 15-17 din Carta drepturilor fundamentale”])
   (2016/C 156/49)
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamante: Zoofachhandel Züpke GmbH (Wesel, Germania), Zoohaus Bürstadt, Helmut Ofenloch GmbH & Co. KG (Bürstadt, Germania), Zoofachgeschäft – Vogelgroßhandel Import-Export Heinz Marche (Heinsberg, Germania), Rita Bürgel (Uthleben, Germania) și Norbert Kass (Altenbeken, Germania) (reprezentant: C. Correll, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: B. Eggers și H. Kranenborg, agenți)

      Obiectul

   Acțiune în despăgubire vizând obținerea reparării prejudiciului pe care l-ar fi suferit reclamanții, de la 1 ianuarie 2010, ca urmare a adoptării unei interdicții a importului în Uniunea Europeană de păsări sălbatice capturate care ar figura, mai întâi, în Regulamentul (CE) nr. 318/2007 al Comisiei din 23 martie 2007 de stabilire a condițiilor de sănătate animală pentru importurile anumitor păsări în Comunitate și a condițiilor de carantină (JO L 84, p. 7) și, în continuare, în Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 139/2013 al Comisiei din 7 ianuarie 2013 de stabilire a condițiilor de sănătate animală pentru importurile anumitor păsări în Uniune și a condițiilor de carantină (JO L 47, p. 1).

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Zoofachhandel Züpke GmbH, Zoohaus Bürstadt, Helmut Ofenloch GmbH & Co. KG, Zoofachgeschäft – Vogelgroßhandel Import-Export Heinz Marche, doamna Rita Bürgel și domnul Norbert Kass suportă, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, cheltuielile de judecată efectuate de Comisia Europeană.

      (1)  JO C 89, 16.3.2015.


title: Cauza C-68/11: Hotărârea Curții (Camera întâi) din 19 decembrie 2012 — Comisia Europeană/Republica Italiană (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Mediu — Directiva 1999/30/CE — Controlul poluării — Valori limită aplicabile concentrațiilor de PM10 în aerul înconjurător)

text:
               16.2.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 46/3

         Hotărârea Curții (Camera întâi) din 19 decembrie 2012 — Comisia Europeană/Republica Italiană
   (Cauza C-68/11) (1)

   (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru - Mediu - Directiva 1999/30/CE - Controlul poluării - Valori limită aplicabile concentrațiilor de PM10 în aerul înconjurător)
   2013/C 46/04
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: A. Alcover San Pedro și S. Mortoni, agenți)

      Pârâtă: Republica Italiană (reprezentanți: G. Palmieri, agent, asistată de S. Varone, avvocato dello Stato)

      Obiectul

   Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Încălcarea articolului 5 alineatul (1) din Directiva 1999/30/CE a Consiliului din 22 aprilie 1999 privind valorile-limită pentru dioxidul de sulf, dioxidul de azot și oxizii de azot, pulberile în suspensie și plumbul din aerul înconjurător (JO L 163, p. 41, Ediție specială, 15/vol. 5, p. 46), devenit articolul 13 din Directiva 2008/50/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 21 mai 2008 privind calitatea aerului înconjurător și un aer mai curat pentru Europa (JO L 152, p. 1) — Depășirea valorilor limită pentru pulberile de PM10 în aerul înconjurător începând cu anul 2005

      Dispozitivul

               1.

               Prin faptul că nu a garantat că, pentru anii 2006 și 2007, concentrațiile de PM10 în aerul înconjurător nu depășesc valorile limită prevăzute la articolul 5 alineatul (1) din Directiva 1999/30/CE a Consiliului din 22 aprilie 1999 privind valorile limită pentru dioxidul de sulf, dioxidul de azot și oxizii de azot, pulberile în suspensie și plumbul din aerul înconjurător, în ceea ce privește 55 de zone și aglomerări italiene vizate în punerea în întârziere a Comisiei din 2 februarie 2009, Republica Italiană nu și a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul acestei dispoziții.

               2.

               Respinge în rest acțiunea.

               3.

               Comisia Europeană și Republica Italiană suportă fiecare propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 145, 14.5.2011.


title: Cauza T-399/06: Acțiune introdusă la data de 27 decembrie 2006 — Giropay/OAPI (GIROPAY)

text:
               24.2.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 42/34

         Acțiune introdusă la data de 27 decembrie 2006 — Giropay/OAPI (GIROPAY)
   (Cauza T-399/06)
   (2007/C 42/60)
   Limba în care a fost formulată acțiunea: germana
   Părțile

      Reclamantă: Giropay GmbH (Frankfurt am Main/Germania) (reprezentant: Rechtsänwaltin K. Gründig-Schnelle)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)
   Concluziile reclamantei

               —

               anularea deciziei camerei a patra de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne, pronunțată la 26 octombrie 2006 în recursul R 308/2005-4 privind cererea de înregistrare a mărcii comunitare 2 843 514 „GIROPAY“;

               —

               obligarea Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      Marca comunitară vizată: Marca verbală„GIROPAY“, pentru produse și servicii din clasele 9, 36-38 și 42 (cererea nr. 2 843 514).

      Decizia examinatorului: Respingerea în parte a cererii.

      Decizia camerei de recurs: Respingerea recursului.

      Motivele invocate: Marca a cărei înregistrare a fost solicitată nu are caracter descriptiv, în sensul articolului 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 (1). În plus, marca a cărei înregistrare s-a solicitat prezintă în mod special caracterele necesare pentru a fi percepută ca un semn distinctiv, de către consumatorii vizați.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 40/94 al Consiliului, din 20 decembrie 1993, privind marca comunitară (JO 1994, L 11, pag. 1).


title: Cauza C-539/15: Cerere de decizie preliminară introdusă de Oberster Gerichtshof (Austria) la 15 octombrie 2015 – Daniel Bowman/Pensionsversicherungsanstalt

text:
               25.1.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 27/8

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Oberster Gerichtshof (Austria) la 15 octombrie 2015 – Daniel Bowman/Pensionsversicherungsanstalt
   (Cauza C-539/15)
   (2016/C 027/10)
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Oberster Gerichtshof

      Părțile din procedura principală

      Reclamant: Daniel Bowman

      Pârât: Pensionsversicherungsanstalt

      Întrebarea preliminară

               1)

               Articolul 21 din Carta drepturilor fundamentale coroborat cu articolul 2 alineatele (1) și (2) din Directiva 2000/78/CE (1) precum și cu articolul 6 alineatul (1) din această directivă și cu articolul 28 din Carta drepturilor fundamentale trebuie interpretat în sensul că:

                           a)

                           o dispoziție stabilită într-o convenție colectivă care, pentru perioadele de activitate de la începutul carierei, prevede un termen de avansare mai lung și care face astfel mai dificilă avansarea în treapta de salarizare următoare, reprezintă un tratament diferențiat indirect pe motive de vârstă

                           b)

                           și, în cazul unui răspuns afirmativ, un astfel de regim este adecvat și necesar, ținând seama în special de experiența profesională redusă de la începutul carierei?

      (1)  Directiva 2000/78/CE a Consiliului din 27 noiembrie 2000 de creare a unui cadru general în favoarea egalității de tratament în ceea ce privește încadrarea în muncă și ocuparea forței de muncă (JO L 303, 2.12.2000, p. 16, Ediție specială, 05/vol. 6, p. 7)


title: Cauza T-705/13: Acțiune introdusă la 30 decembrie 2013 — Catalunya Banc/Comisia

text:
               22.2.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 52/47

         Acțiune introdusă la 30 decembrie 2013 — Catalunya Banc/Comisia
   (Cauza T-705/13)
   2014/C 52/92
   Limba de procedură: spaniola

      Părțile

      Reclamantă: Catalunya Banc, SA (Barcelona, Spania) (reprezentanți: J. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro, R. Calvo Salinero și A. Lamadrid de Pablo, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei atacate în măsura în care în cadrul acesteia se califică ansamblul de măsuri care, potrivit deciziei, constituie așa-numitul sistem spaniol în materie de leasing fiscal drept ajutor de stat nou și incompatibil cu piața internă;

               —

               în subsidiar, anularea articolelor 1 și 4 din decizia atacată, care identifică investitorii grupurilor de interes economic (GIE) ca fiind beneficiarii pretinselor ajutoare și singurii destinatari ai ordinelor de recuperare;

               —

               în subsidiar, anularea articolului 4 din decizia atacată, în măsura în care prin acesta se dispune recuperarea pretinselor ajutoare;

               —

               anularea articolului 4 din decizia atacată, în măsura în care se pronunță cu privire la legalitatea unor contracte private încheiate între investitori și alte entități și

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Motivele și principalele argumente sunt cele invocate în cauza T-700/13, Bankia/Comisia.


title: Cauza C-290/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Amtsgericht Hannover (Germania) la 22 mai 2017 – Angelina Fell, Florian Fell, Vincent Fell/TUIfly GmbH

text:
               24.7.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 239/39

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Amtsgericht Hannover (Germania) la 22 mai 2017 – Angelina Fell, Florian Fell, Vincent Fell/TUIfly GmbH
   (Cauza C-290/17)
   (2017/C 239/49)
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Amtsgericht Hannover

      Părțile din procedura principală

      Reclamanți: Angelina Fell, Florian Fell, Vincent Fell

      Pârâtă: TUIfly GmbH

      Întrebările preliminare

               1)

               Absența pentru motive medicale a unei părți semnificative a personalului însărcinat cu efectuarea zborurilor operatorului efectiv de transport aerian, este o împrejurare excepțională în sensul articolului 5 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 261/2004 (1)? În cazul unui răspuns afirmativ la prima întrebare: care trebuie să fie ponderea persoanelor absente pentru a admite o asemenea împrejurare?

               2)

               În cazul unui răspuns negativ la prima întrebare: absența spontană a unei părți semnificative a personalului însărcinat cu efectuarea zborurilor operatorului efectiv de transport aerian, motivată de o grevă neconformă cu legislația muncii și cu contractul colectiv de muncă („grevă spontană”) este o împrejurare excepțională în sensul articolului 5 alineatul (3) din Regulamentul nr. 261/2004? În cazul unui răspuns afirmativ la a doua întrebare: care trebuie să fie ponderea persoanelor absente pentru a admite o asemenea împrejurare?

               3)

               În cazul unui răspuns afirmativ prima sau la a doua întrebare: împrejurarea excepțională trebuie să fi existat cu privire la zborul anulat sau operatorul efectiv de transport aerian poate să elaboreze un nou plan de zbor pentru motive economice?

               4)

               În cazul unui răspuns afirmativ la prima sau la a doua ă întrebare: noțiunea de caracter evitabil se raportează la împrejurarea excepțională sau la consecințele producerii împrejurării excepționale?

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 261/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 11 februarie 2004 de stabilire a unor norme comune în materie de compensare și de asistență a pasagerilor în eventualitatea refuzului la îmbarcare și anulării sau întârzierii prelungite a zborurilor și de abrogare a Regulamentului (CEE) nr. 295/91 (JO L 46, p. 1, Ediție specială, 07/vol.12, p. 218)


title: Cauza T-593/13: Hotărârea Tribunalului din 30 ianuarie 2015 – Siemag Tecberg Group/OAPI (Winder Controls) [ „Marcă comunitară — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale Winder Controls — Motive absolute de refuz — Caracter descriptiv — Lipsa caracterului distinctiv — Articolul 7 alineatul (1) litera (c) și articolul 7 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 — Articolul 135a din Regulamentul de procedură al Tribunalului — Cerere de organizare a unei ședințe de audiere formulată prematur în cererea introductivă” ]

text:
               16.3.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 89/20

         Hotărârea Tribunalului din 30 ianuarie 2015 – Siemag Tecberg Group/OAPI (Winder Controls)
   (Cauza T-593/13) (1)

   ([„Marcă comunitară - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale Winder Controls - Motive absolute de refuz - Caracter descriptiv - Lipsa caracterului distinctiv - Articolul 7 alineatul (1) litera (c) și articolul 7 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 - Articolul 135a din Regulamentul de procedură al Tribunalului - Cerere de organizare a unei ședințe de audiere formulată prematur în cererea introductivă”])
   (2015/C 089/22)
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Siemag Tecberg Group GmbH (Haiger, Germania) (reprezentant: T. Sommer, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI) (reprezentant: D. Walicka, agent)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a patra de recurs a OAPI din 5 septembrie 2013 (cauza R 1261/2013-4), privind o cerere de înregistrare a semnului vebral Winder Controls ca marcă comunitară

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Siemag Tecberg Group GmbH suportă propriile cheltuieli de judecată precum și pe cele efectuate de Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI).

      (1)  JO C 31, 1.2.2014.


title: Cauza T-23/05: Ordonanța Tribunalului de Primă Instanță din 8 octombrie 2008 — Gippini Fournier/Comisia ( Acțiune în anulare — Acțiune în despăgubiri — Funcție publică — Promovare — Atribuirea de puncte de prioritate — Acte care nu pot face obiectul acțiunii — Acte pregătitoare — Inadmisibilitate )

text:
               6.12.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 313/33

         Ordonanța Tribunalului de Primă Instanță din 8 octombrie 2008 — Gippini Fournier/Comisia
   (Cauza T-23/05) (1)

   („Acțiune în anulare - Acțiune în despăgubiri - Funcție publică - Promovare - Atribuirea de puncte de prioritate - Acte care nu pot face obiectul acțiunii - Acte pregătitoare - Inadmisibilitate’)
   (2008/C 313/60)
   Limba de procedură: franceza
   Părțile

      Reclamant: Éric Gippini Fournier (Bruxelles, Belgia) (reprezentanți: inițial A. Theissen, ulterior F. Ruggeri Laderchi, avocați)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: G. Berscheid și V. Joris, agenți, asistați de D. Waelbroek, avocat)
   Obiectul
   Pe de o parte, anularea deciziilor Comisiei de a nu acorda reclamantului niciun punct de prioritate din partea direcției generale pentru exercițiul pentru promovare 2003, de a respinge contestația depusă de acesta la comitetul de promovare cu privire la atribuirea punctelor de prioritate oricare ar fi denumirea acestora și de a refuza să îi atribuie puncte de prioritate pentru activitatea în interesul instituției și, pe de altă parte, o cerere de despăgubiri.
   Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea ca inadmisibilă.

               2)

               Fiecare parte suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 82, 2.4.2005.


title: Cauza T-93/10: Hotărârea Tribunalului din 7 martie 2013 — Bilbaína de Alquitranes și alții/ECHA ( „REACH — Identificarea smoalei de gudron de cărbune la temperatură înaltă drept substanță care prezintă motive de îngrijorare deosebită — Acțiune în anulare — Act supus căilor de atac — Act normativ care nu presupune măsuri de executare — Afectare directă — Admisibilitate — Egalitate de tratament — Proporționalitate” )

text:
               20.4.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 114/30

         Hotărârea Tribunalului din 7 martie 2013 — Bilbaína de Alquitranes și alții/ECHA
   (Cauza T-93/10) (1)

   (REACH - Identificarea smoalei de gudron de cărbune la temperatură înaltă drept substanță care prezintă motive de îngrijorare deosebită - Acțiune în anulare - Act supus căilor de atac - Act normativ care nu presupune măsuri de executare - Afectare directă - Admisibilitate - Egalitate de tratament - Proporționalitate)
   2013/C 114/46
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamante: Bilbaína de Alquitranes, SA (Luchana-Baracaldo, Spania), Cindu Chemicals BV (Uithoorn, Țările de Jos), Deza, a.s. (Valašske Meziříčí, Republica Cehă), Industrial Química del Nalón, SA (Oviedo, Spania), Koppers Denmark A/S (Nyborg, Danemarca), Koppers UK Ltd (Scunthorpe, Regatul Unit), Rütgers Germany GmbH (Castrop-Rauxel, Germania), Rütgers Belgium NV (Zelzate, Belgia) și Rütgers Poland sp. z o.o. (Kędzierzyn-Koźle, Polonia) (reprezentanți: inițial K. Van Maldegem, R. Cana, avocați și P. Sellar, solicitor, ulterior K. Van Maldegem și R. Cana)

      Pârâtă: Agenția Europeană pentru Produse Chimice (ECHA) (reprezentanți: M. Heikkilä și W. Broere, agenți asistați de de J. Stuyck, avocat)

      Obiectul

   Cerere de anulare în parte a deciziei ECHA, publicată la 13 ianuarie 2010, prin care se identifică smoala de gudron de cărbune la temperatură înaltă (CE nr. 2 660 282) drept substanță care îndeplinește criteriile prevăzute la articolul 57 din Regulamentul (CE) nr. 1907/2006 al Parlamentului European și al Consiliului din 18 decembrie 2006 privind înregistrarea, evaluarea, autorizarea și restricționarea substanțelor chimice (REACH), de înființare a Agenției Europene pentru Produse Chimice, de modificare a Directivei 1999/45/CE și de abrogare a Regulamentului (CEE) nr. 793/93 al Consiliului și a Regulamentului (CE) nr. 1488/94 al Comisiei, precum și a Directivei 76/769/CEE a Consiliului și a Directivelor 91/155/CEE, 93/67/CEE, 93/105/CE și 2000/21/CE ale Comisiei (JO L 396, p. 1, Ediție specială, 13/vol. 60, p. 3, rectificare în JO 2009, L 36, p. 84), în conformitate cu articolul 59 din acest regulament.

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Obligă Bilbaína de Alquitranes, SA, Cindu Chemicals BV, Deza, a.s., Industrial Química del Nalón, SA, Koppers Denmark A/S, Koppers UK Ltd, Rütgers Germany GmbH, Rütgers Belgium NV și Rütgers Poland sp. z o.o. la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 113, 1.5.2010.


title: Cauza T-48/14: Ordonanța Tribunalului din 9 decembrie 2014 – Pfizer/Comisia și EMA

text:
               16.2.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 56/31

         Ordonanța Tribunalului din 9 decembrie 2014 – Pfizer/Comisia și EMA
   (Cauza T-48/14) (1)

   (2015/C 056/44)
   Limba de procedură: engleza
   Președintele Camerei a patra a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 78, 15.3.2014.


title: Cauza T-113/13 P: Recurs introdus la 22 februarie 2013 de Kris Van Neyghem împotriva Hotărârii din 12 decembrie 2012 a Tribunalului Funcției Publice în cauza F-77/11, Van Neyghem/Consiliul

text:
               25.5.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 147/19

         Recurs introdus la 22 februarie 2013 de Kris Van Neyghem împotriva Hotărârii din 12 decembrie 2012 a Tribunalului Funcției Publice în cauza F-77/11, Van Neyghem/Consiliul
   (Cauza T-113/13 P)
   2013/C 147/34
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Recurent: Kris Van Neyghem (Tienen, Belgia) (reprezentant: M. Velardo, avocat)

      Cealaltă parte din procedură: Consiliul Uniunii Europene

      Concluziile

   Recurentul solicită Tribunalului:

               —

               Anularea Hotărârii pronunțate în cauza F-77/11, Kris Van Neyghem/Consiliul;

               —

               anularea deciziei din 1 octombrie 2008 prin care recurentului îi este refuzată promovarea și admiterea concluziilor prin care se solicită despăgubiri;

               —

               dacă este cazul, trimiterea cauzei spre rejudecare la Tribunalul Funcției Publice;

               —

               obligarea intimatului la plata cheltuielilor de judecată, inclusiv a tuturor cheltuielilor de judecată aferente procedurii în primă instanță.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea recursului, recurentul invocă două motive.

               1.

               Primul motiv, întemeiat pe o eroare de drept și pe o încălcare a obligației de motivare, întrucât TFP a apreciat că decizia prin care a fost refuzată promovarea recurentului putea fi motivată în etapa răspunsului la reclamație, deși motivarea ar fi trebuit să fie furnizată încă din decizia de nepromovare în măsura în care această decizie fusese adoptată în temeiul articolului 266 TFUE în executarea Hotărârii TFP din 5 mai 2010, Bouillez și alții/Consiliul (F-53/08, nepublicată încă în Repertoriu), iar nu în temeiul articolului 45 din Statutul funcționarilor Uniunii Europene;

               2.

               Al doilea motiv, întemeiat pe o eroare de drept și pe o încălcare a articolului 266 TFUE și a jurisprudenței referitoare la acest articol, întrucât TFP nu s-a întemeiat nici pe dispozitivul, nici pe motivele Hotărârii sale din cauza F-53/08 pentru a stabili că această hotărâre fusese executată corect.


title: Cauza T-162/07: Acțiune introdusă la 8 mai 2007 — Pigasos Alieftiki Naftiki Etaireia/Consiliul Uniunii Europene și Comisia Comunităților Europene

text:
               7.7.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 155/37

         Acțiune introdusă la 8 mai 2007 — Pigasos Alieftiki Naftiki Etaireia/Consiliul Uniunii Europene și Comisia Comunităților Europene
   (Cauza T-162/07)
   (2007/C 155/68)
   Limba de procedură: greaca
   Părțile

      Reclamantă: Pigasos Alieftiki Naftiki Etaireia (Moschato, Grecia) (reprezentant: N. Skandamis, dikigoros)

      Pârâți: Consiliul Uniunii Europene și Comisia Comunităților Europene
   Concluziile reclamantei

               —

               declararea faptului că, printr-o serie de acțiuni și omisiuni nelegale, Consiliul Uniunii Europene și Comisia Comunităților Europene au încălcat principiile fundamentale ale dreptului comunitar privind libera circulație, libertatea economică, proporționalitatea, protecția încrederii legitime, precum și principiul protecției juridice efective, în domeniul activităților de pescuit în zona contiguă aparținând unui stat terț (Tunisia) și de transport al capturilor efectuate în teritoriul vamal comunitar prin teritoriul acelui stat terț asociat Comunității, sub supraveghere vamală (în tranzit);

               —

               obligarea instituțiilor comunitare la plata către societatea reclamantă a sumei de 23 608,551 dinari precum și a sumei de (188 583,18 + 10 806 323,44 + 1 000 000 = 11 994 906,62 euro) cu titlu de despăgubiri în temeiul articolelor 235 CE și 288 al doilea paragraf CE.

         Motivele și principalele argumente
   Reclamanta susține că a suferit o pierdere economică din cauza imposibilității de a importa în teritoriul vamal al Comunității produse de origine și fabricație comunitară rezultând din activitățile sale comerciale, din cauza unei serii de acțiuni și conduite nelegale ale instituțiilor comunitare, și mai ales ale:

               a)

               Comisiei Europene, întrucât a adoptat Regulamentul (CEE) nr. 2454/93 (1), care solicită prezentarea documentului vamal comunitar T2M, completat în întregime, ca unică dovadă a originii capturilor comunitare și ca element component esențial al dreptului la libera circulație;

               b)

               Comisiei Europene, care a condus în numele Comunității negocierile cu Tunisia privitoare la elaborarea acordului de asociere, și ale Consiliului Uniunii Europene, care a ratificat acest acord, întrucât nu au dat dovadă de precauție prin adoptarea unor dispoziții care să evite situația în care capturilor de origine comunitară provenind din activitățile de pescuit comunitar desfășurate în afara apelor teritoriale tunisiene nu le este aplicabil dreptul la libera circulație;

               c)

               Comisiei Europene și ale Consiliului Uniunii Europene, în măsura în care, prin participarea în calitate de autorități competente la procedura de modificarea acordului, nu au avut în vedere, în opinia reclamantei, reglementarea chestiunii categoriei de pești sus-menționate, în pofida faptului că aveau cunoștință despre problemele ivite;

               d)

               Comisiei Europene, întrucât a omis să exercite supravegherea necesară asupra autorităților elene, în pofida cererii formulate în acest sens de către reclamantă.

         Reclamanta afirmă în plus că acțiunile și omisiunile amintite mai sus încalcă norme juridice de rang superior adoptate în vederea protejării particularilor, și mai ales:

               a)

               dreptul la libera circulație a bunurilor, pentru exercitarea căruia formalitățile administrative sunt de natură procedurală și nu aparțin dreptului material;

               b)

               dreptul la libera exercitare a activităților economice, a cărui esență este prejudiciată prin interzicerea modalităților alternative de dovedire a originii;

               c)

               principiul proporționalității, care este incompatibil cu excluderea oricărui alt mijloc de probă a originii decât documentele T2M;

               d)

               principiul încrederii legitime, întrucât reclamanta, deși a adoptat conduita unui observator avizat al pieței, a suferit un grav prejudiciu prin simplul fapt că și-a exercitat drepturile conferite de legislația comunitară;

               e)

               principiul protecției juridice efective, aflat în conflict cu „denegarea de dreptate” de care se fac vinovate autoritățile elene, tunisiene și comunitare în raporturile cu reclamanta.

         În subsidiar evaluării prejudiciului pe care pretinde că l-a suferit, reclamanta invocă faptul că, dat fiind caracterul neobișnuit și specific al prejudiciului suferit, acesta poate fi reparat și consideră că, în speță, sunt îndeplinite condițiile pentru angajarea răspunderii Comunității chiar și în absența unei fapte ilicite săvârșite de aceasta.

      (1)  Regulamentul (CEE) nr. 2454/93 al Comisiei din 2 iulie 1993 de stabilire a unor dispoziții de aplicare a Regulamentului (CEE) nr. 2913/92 al Consiliului de instituire a Codului Vamal Comunitar (JO L 253, p. 1).


title: Cauza C-249/13: Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunal administratif de Pau (Franța) la 6 mai 2013 — Khaled Boudjlida/Préfet des Pyrénées-Atlantiques

text:
               29.6.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 189/13

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunal administratif de Pau (Franța) la 6 mai 2013 — Khaled Boudjlida/Préfet des Pyrénées-Atlantiques
   (Cauza C-249/13)
   2013/C 189/25
   Limba de procedură: franceza

      Instanța de trimitere

   Tribunal administratif de Pau

      Părțile din procedura principală

      Reclamant: Khaled Boudjlida

      Pârât: Préfet des Pyrénées-Atlantiques

      Întrebările preliminare

               1.

               Care este, în cazul unui străin resortisant al unei țări terțe aflat în situație de ilegalitate care trebuie să facă obiectul unei decizii de returnare, conținutul dreptului de a fi ascultat, definit la articolul 41 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene? În special, acest drept îl include pe cel de a i se oferi posibilitatea să analizeze toate elementele invocate împotriva lui în ceea ce privește dreptul său de ședere, de a exprima un punct de vedere, oral sau în scris, după un timp de reflecție suficient, și de a beneficia de ajutorul unui consilier ales?

               2.

               Trebuie eventual ajustat sau limitat acest conținut luând în considerare obiectivul de interes general al politicii de returnare prevăzut de Directiva din 16 decembrie 2008 (1) menționată anterior?

               3.

               În cazul unui răspuns afirmativ, ce adaptări trebuie admise și potrivit căror criterii trebuie stabilite acestea?

      (1)  Directiva 2008/115 a Parlamentului European și a Consiliului din 16 decembrie 2008 privind standardele și procedurile comune aplicabile în statele membre pentru returnarea resortisanților țărilor terțe aflați în situație de ședere ilegală (JO L 348, p. 98).


title: Cauza T-271/09: Hotărârea Tribunalului din 15 septembrie 2011 — Prinz Sobieski zu Schwarzenberg/OAPI — British-American Tobacco Polska (Romuald Prinz Sobieski zu Schwarzenberg) [ Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale Romuald Prinz Sobieski zu Schwarzenberg — Marca națională verbală anterioară JAN III SOBIESKI și marca națională figurativă anterioară Jan III Sobieski — Nerespectarea obligației de plată a taxei privind calea de atac, prin plată sau prin virament în termen — Decizia camerei de recurs prin care se consideră calea de atac ca neformulată — Articolul 8 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 2869/95 — Cerere de restitutio in integrum — Inexistența unor împrejurări excepționale sau imprevizibile — Articolul 81 din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 ]

text:
               22.10.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 311/40

         Hotărârea Tribunalului din 15 septembrie 2011 — Prinz Sobieski zu Schwarzenberg/OAPI — British-American Tobacco Polska (Romuald Prinz Sobieski zu Schwarzenberg)
   (Cauza T-271/09) (1)

   (Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale Romuald Prinz Sobieski zu Schwarzenberg - Marca națională verbală anterioară JAN III SOBIESKI și marca națională figurativă anterioară Jan III Sobieski - Nerespectarea obligației de plată a taxei privind calea de atac, prin plată sau prin virament în termen - Decizia camerei de recurs prin care se consideră calea de atac ca neformulată - Articolul 8 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 2869/95 - Cerere de restitutio in integrum - Inexistența unor împrejurări excepționale sau imprevizibile - Articolul 81 din Regulamentul (CE) nr. 207/2009)
   2011/C 311/71
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamant: Romuald Prinz Sobieski zu Schwarzenberg (Dortmund, Germania) (reprezentanți: U. Fitzner și U.H. Fitzner, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: G. Schneider, agent)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: British-American Tobacco Polska S.A. (Augustów, Polonia)

      Obiectul

   Cale de atac formulată împotriva Deciziei Camerei a patra de recurs a OAPI din 13 mai 2009 (cauza R 771/2008-4) privind o procedură de opoziție între BritishAmerican Tobacco Polska S.A. și Romuald Prinz Sobieski zu Schwarzenberg

      Dispozitivul

               1.

               Respinge calea de atac.

               2.

               Obligă Romuald Prinz Sobieski zu Schwarzenberg la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 220, 12.9.2009.


title: Cauza T-468/09: Ordonanța Tribunalului din 3 decembrie 2012 — JSK International Architekten und Ingenieure/BCE

text:
               26.1.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 26/68

         Ordonanța Tribunalului din 3 decembrie 2012 — JSK International Architekten und Ingenieure/BCE
   (Cauza T-468/09) (1)

   2013/C 26/134
   Limba de procedură: germana
   Președintele Camerei întâi a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 24, 30.1.2010.


title: Cauza T-298/11: Acțiune introdusă la 31 mai 2011 — Ghost Brand/OAPI — Procter & Gamble International Operations (GHOST)

text:
               13.8.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 238/27

         Acțiune introdusă la 31 mai 2011 — Ghost Brand/OAPI — Procter & Gamble International Operations (GHOST)
   (Cauza T-298/11)
   2011/C 238/47
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Ghost Brand Ltd (Londra, Regatul Unit) (reprezentant: N. Caddick, QC)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Procter & Gamble International Operations SA (Geneva, Elveția)

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               să dispună, în ceea ce privește înregistrarea mărcii comunitare nr. 000282350 „GHOST”, ca transferul de proprietate către Procter & Gamble International Operations SA să nu fie înscris și publicat decât în privința „cosmeticelor”, și ca, în ceea ce privește înregistrarea acestei mărci pentru ansamblul produselor din clasa 25 și a produselor „săpunuri, parfumerie, uleiuri esențiale, loțiuni pentru păr” din clasa 3, dreptul de proprietate să rămână înscris pe numele Ghost Brand Limited.

      Motivele și principalele argumente

      Marca comunitară înregistrată care a făcut obiectul unei cereri de transfer al proprietății: Marca verbală „GHOST” pentru produse din clasa 3 („săpunuri, parfumerie, uleiuri esențiale, cosmetice, loțiuni pentru păr”) — înregistrarea mărcii comunitare nr. 282350

      Titularul mărcii comunitare: Reclamanta

      Partea care solicită transferul proprietății mărcii comunitare: Reclamanta din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

      Decizia departamentului „desene și modele industriale și registru”: Respingerea cererii de transfer parțial al proprietății

      Decizia camerei de recurs: Anularea deciziei atacate și somarea departamentului „desene și modele industriale și registru” să înscrie și să publice transferul de proprietate

      Motivele invocate: Reclamanta invocă trei motive, și anume, în esență: (i) camera de recurs a comis o eroare nenotificând reclamantei faptul că fusese inițiată o cale de atac și că fusese adoptată o decizie la capătul acestei proceduri, (ii) camera a doua de recurs nu dispunea de ansamblul informațiilor necesare, iar calea de atac intentată în fața acelei camere se întemeia pe elemente înșelătoare, iar (iii) reclamanta din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a acționat cu rea-credință introducând calea de atac la Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne.


title: Cauza C-372/08 P: Recurs introdus la 14 august 2008 de Atlantic Dawn Ltd, Antarctic Fishing Co. Ltd, Atlantean Ltd, Killybegs Fishing Enterprises Ltd, Doyle Fishing Co. Ltd, Western Seaboard Fishing Co. Ltd, O'Shea Fishing Co. Ltd, Aine Fishing Co. Ltd, Brendelen Ltd, Cavankee Fishing Co. Ltd, Ocean Trawlers Ltd, Eileen Oglesby, Noel McGing, Mullglen Ltd, Bradan Fishing Co. Ltd, Larry Murphy, Pauric Conneely, Thomas Flaherty, Carmarose Trawling Co. Ltd, Colmcille Fishing Ltd împotriva Ordonanței Tribunalului de Primă Instanță (Camera a șaptea) pronunțate la 2 iunie 2008 în cauza T-172/07: Atlantic Dawn Ltd, Antarctic Fishing Co. Ltd, Atlantean Ltd, Killybegs Fishing Enterprises Ltd, Doyle Fishing Co. Ltd, Western Seaboard Fishing Co. Ltd, O'Shea Fishing Co. Ltd, Aine Fishing Co. Ltd, Brendelen Ltd, Cavankee Fishing Co. Ltd, Ocean Trawlers Ltd, Eileen Oglesby, Noel McGing, Mullglen Ltd, Bradan Fishing Co. Ltd, Larry Murphy, Pauric Conneely, Thomas Flaherty, Carmarose Trawling Co. Ltd, Colmcille Fishing Ltd/Comisia Comunităților Europene

text:
               8.11.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 285/25

         Recurs introdus la 14 august 2008 de Atlantic Dawn Ltd, Antarctic Fishing Co. Ltd, Atlantean Ltd, Killybegs Fishing Enterprises Ltd, Doyle Fishing Co. Ltd, Western Seaboard Fishing Co. Ltd, O'Shea Fishing Co. Ltd, Aine Fishing Co. Ltd, Brendelen Ltd, Cavankee Fishing Co. Ltd, Ocean Trawlers Ltd, Eileen Oglesby, Noel McGing, Mullglen Ltd, Bradan Fishing Co. Ltd, Larry Murphy, Pauric Conneely, Thomas Flaherty, Carmarose Trawling Co. Ltd, Colmcille Fishing Ltd împotriva Ordonanței Tribunalului de Primă Instanță (Camera a șaptea) pronunțate la 2 iunie 2008 în cauza T-172/07: Atlantic Dawn Ltd, Antarctic Fishing Co. Ltd, Atlantean Ltd, Killybegs Fishing Enterprises Ltd, Doyle Fishing Co. Ltd, Western Seaboard Fishing Co. Ltd, O'Shea Fishing Co. Ltd, Aine Fishing Co. Ltd, Brendelen Ltd, Cavankee Fishing Co. Ltd, Ocean Trawlers Ltd, Eileen Oglesby, Noel McGing, Mullglen Ltd, Bradan Fishing Co. Ltd, Larry Murphy, Pauric Conneely, Thomas Flaherty, Carmarose Trawling Co. Ltd, Colmcille Fishing Ltd/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza C-372/08 P)
   (2008/C 285/40)
   Limba de procedură: engleza
   Părțile

      Recurenții: Atlantic Dawn Ltd, Antarctic Fishing Co. Ltd, Atlantean Ltd, Killybegs Fishing Enterprises Ltd, Doyle Fishing Co. Ltd, Western Seaboard Fishing Co. Ltd, O'Shea Fishing Co. Ltd, Aine Fishing Co. Ltd, Brendelen Ltd, Cavankee Fishing Co. Ltd, Ocean Trawlers Ltd, Eileen Oglesby, Noel McGing, Mullglen Ltd, Bradan Fishing Co. Ltd, Larry Murphy, Pauric Conneely, Thomas Flaherty, Carmarose Trawling Co. Ltd, Colmcille Fishing Ltd (reprezentanți: G. Hogan SC, N. Travers BL, T. O'Sullivan BL, D. Barry, Solicitor)

      Celelalte părți în proces: Comisia Comunităților Europene, Regatul Spaniei
   Concluziile recurenților

               —

               Anularea în întregime a ordonanței Tribunalului de Primă Instanță;

               —

               retrimiterea cauzei la Tribunalul de Primă Instanță în vederea judecării fondului cererii, rămânând ca obiecția de inadmisibilitate ridicată de Comisie la 7 septembrie 2007 să fie analizată în cuprinsul deciziei prin care se soluționează fondul cauzei;

               —

               obligarea Comisiei Comunităților Europene la plata cheltuielilor de judecată suportate de recurenți, aferente acestui recurs.

         Motivele și principalele argumente
   Recurenții își întemeiază recursul pe trei presupuse încălcări ale dreptului comunitar cuprinse în ordonanța atacată cu recurs. În primul rând, recurenții susțin că Tribunalul de Primă Instanță a interpretat greșit articolul 20 din Regulamentul (CE) nr. 2371/2002 (1) și, în special, întinderea competențelor ce revin statelor membre conform articolului 20 alineatul (3) din regulamentul menționat. În al doilea rând, Tribunalul de Primă Instanță a interpretat greșit articolul 20 alineatul (5) întemeindu-se pe posibilitatea schimburilor de cote între statele membre pentru a stabili că recurenții nu sunt vizați direct. În sfârșit, Tribunalul nu a luat în considerare în mod greșit faptul că recurenții sunt direct vizați de regulamentul contestat ca un grup delimitat de persoane.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 2371/2002 al Consiliului din 20 decembrie 2002 privind conservarea și exploatarea durabilă a resurselor piscicole în conformitate cu politica comună în domeniul pescuitului (JO L 358, p. 59, Ediție specială, 04/vol. 6, p. 237).


title: Cauza C-9/13: Ordonanța președintelui Curții din 7 mai 2014 – Comisia Europeană/Republica Slovenia, intervenienți: Regatul Belgiei și Regatul Țărilor de Jos

text:
               11.8.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 261/17

         Ordonanța președintelui Curții din 7 mai 2014 – Comisia Europeană/Republica Slovenia, intervenienți: Regatul Belgiei și Regatul Țărilor de Jos
   (Cauza C-9/13) (1)

   2014/C 261/26
   Limba de procedură: slovena
   Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 63, 2.3.2013.


title: Cauza T-10/14: Acțiune introdusă la 3 ianuarie 2014 — Inditex și Naviera Nebulosa de Omega/Comisia

text:
               22.2.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 52/51

         Acțiune introdusă la 3 ianuarie 2014 — Inditex și Naviera Nebulosa de Omega/Comisia
   (Cauza T-10/14)
   2014/C 52/99
   Limba de procedură: spaniola

      Părțile

      Reclamante: Industria de Diseño Textil, SA (Inditex) (Arteixo, Spania) și Naviera Nebulosa de Omega, AIE (Las Palmas de Gran Canaria, Spania) (reprezentanți: J. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro, R. Calvo Salinero, A. Lamadrid de Pablo și A. Biondi, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamantele solicită Tribunalului:

               —

               Anularea deciziei atacate în măsura în care califică ansamblul măsurilor care constituie, în opinia sa, sistemul spaniol de leasing, drept ajutor de stat nou și incompatibil cu piața internă;

               —

               în subsidiar, anularea articolelor 1 și 4 din decizia atacată, în care se consideră că investitorii din GIE [grupuri de interes economic] sunt beneficiarii pretinselor ajutoare și unicii destinatari ai ordinelor de recuperare;

               —

               în subsidiar, anularea articolului 4 din decizia atacată, în măsura în care dispune recuperarea pretinselor ajutoare;

               —

               anularea articolului 4 din decizia atacată, în măsura în care se pronunță cu privire la legalitatea contractelor private dintre investitori și alte entități, și

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată efectuate în această procedură.

      Motivele și principalele argumente

   Motivele și principalele argumente sunt cele deja invocate în cauza T-700/13, Bankia/Comisia.


title: Cauza F-42/10: Acțiune introdusă la 3 iunie 2010 — Skareby/Comisia

text:
               31.7.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 209/55

         Acțiune introdusă la 3 iunie 2010 — Skareby/Comisia
   (Cauza F-42/10)
   ()
   2010/C 209/89
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Carina Skareby (Leuven, Belgia) (reprezentanți: S. Rodrigues și C. Bernard-Glanz, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Obiectul și descrierea litigiului

   Anularea deciziei Comisiei de respingere a susținerilor reclamantei conform cărora a fost supusă și a fost victima unor forme de hărțuire morală pe parcursul anilor petrecuți în cadrul delegației regionalizate a Comisiei în Kârgâzstan

      Concluziile reclamantei

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               obligarea Comisiei să prezinte raportul Oficiului de investigație și de disciplină al Comisiei (IDOC), precum și dovezile pe care se bazează acesta;

               —

               anularea deciziei Comisiei din 23 iulie 2009 și, în măsura în care este necesar, a deciziei de respingere a reclamației;

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.


title: Cauza C-26/07: Acțiune introdusă la data de 25 ianuarie 2007 — Comisie/Republica Elenă

text:
               10.3.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 56/24

         Acțiune introdusă la data de 25 ianuarie 2007 — Comisie/Republica Elenă
   (Cauza C-26/07)
   (2007/C 56/46)
   Limba de procedură: greaca
   Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: M. Condou-Durande și A.-M. Rouchaud-Joët)

      Pârâtă: Republica Elenă
   Concluziile reclamantei

               —

               să constate că, prin neadoptarea sau, în orice caz, prin necomunicarea către Comisie a actelor cu putere de lege și a actelor administrative necesare pentru a se conforma Directivei 2004/80/CE (1) a Consiliului din 29 aprilie 2004 privind despăgubirea victimelor infracționalității, Republica Elenă nu și-a îndeplinit obligațiile ce îi reveneau în temeiul acestei directive;

               —

               să oblige Republica Elenă la plata cheltuielilor de judecată.

         Motive și argumente principale
   Termenul stabilit pentru transpunerea în dreptul intern a Directivei 2004/80/CE a expirat la data de 1 ianuarie 2006.

      (1)  JO L 261, 6.8.2004, p. 15.


title: Cauza C-44/11: Hotărârea Curții (Camera a doua) din 19 iulie 2012 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Bundesfinanzhof — Germania) — Finanzamt Frankfurt am Main V-Höchst/Deutsche Bank AG [Directiva 2006/112/CE — Articolul 56 alineatul (1) litera (e) — Articolul 135 alineatul (1) literele (f) și (g) — Scutirea operațiunilor de gestionare a activelor prin intermediul valorilor mobiliare (gestionare de portofolii)]

text:
               29.9.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 295/7

         Hotărârea Curții (Camera a doua) din 19 iulie 2012 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Bundesfinanzhof — Germania) — Finanzamt Frankfurt am Main V-Höchst/Deutsche Bank AG
   (Cauza C-44/11) (1)

   (Directiva 2006/112/CE - Articolul 56 alineatul (1) litera (e) - Articolul 135 alineatul (1) literele (f) și (g) - Scutirea operațiunilor de gestionare a activelor prin intermediul valorilor mobiliare (gestionare de portofolii))
   2012/C 295/11
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Bundesfinanzhof

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamant: Finanzamt Frankfurt am Main V-Höchst

      Pârâtă: Deutsche Bank AG

      Obiectul

   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Bundesfinanzhof — Interpretarea articolului 56 alineatul (1) litera (e) și a articolului 135 alineatul (1) literele (f) și (g) din Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată (JO L 347, p. 1, Ediție specială, 09/vol. 3, p. 7) — Scutirea operațiunilor de gestionare a activelor privind valori mobiliare, efectuate pentru clienți privați

      Dispozitivul

               1.

               O prestație de gestionare a activelor prin intermediul valorilor mobiliare, precum cea în cauză în litigiul principal, activitate desfășurată cu titlu oneros în cadrul căreia o persoană impozabilă decide în mod discreționar în privința cumpărării și a vânzării valorilor mobiliare și execută această decizie prin cumpărarea și vânzarea valorilor mobiliare, este compusă din două elemente care sunt atât de strâns legate între ele încât formează, în mod obiectiv, o singură prestație economică.

               2.

               Articolul 135 alineatul (1) litera (f) sau (g) din Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată trebuie interpretat în sensul că gestionarea activelor prin intermediul valorilor mobiliare, precum cea în cauză în litigiul principal, nu este scutită de taxa pe valoarea adăugată în conformitate cu această dispoziție.

               3.

               Articolul 56 alineatul (1) litera (e) din Directiva 2006/112 nu se aplică doar prestațiilor menționate la articolul 135 alineatul (1) literele (a)-(g) din directiva menționată, ci și prestațiilor de gestionare a activelor prin intermediul valorilor mobiliare.

      (1)  JO C 145, 14.5.2011.


title: Cauza C-244/14: Ordonanța președintelui Curții din 7 iulie 2015 – Comisia Europeană/Republica Austria

text:
               28.9.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 320/25

         Ordonanța președintelui Curții din 7 iulie 2015 – Comisia Europeană/Republica Austria
   (Cauza C-244/14) (1)

   (2015/C 320/34)
   Limba de procedură: germana
   Președintele Curţii a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 253, 4.8.2014.


title: Cauza C-159/09: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Tribunal de commerce de Bourges (Franța) la 8 mai 2009 — Lidl SNC/Vierzon Distribution SA

text:
               1.8.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 180/27

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Tribunal de commerce de Bourges (Franța) la 8 mai 2009 — Lidl SNC/Vierzon Distribution SA
   (Cauza C-159/09)
   2009/C 180/46
   Limba de procedură: franceza

      Instanța de trimitere

   Tribunal de commerce de Bourges

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Lidl SNC

      Pârâtă: Vierzon Distribution SA

      Întrebarea preliminară

   Articolul 3a din Directiva 84/450 (1), astfel cum a fost modificată prin Directiva 97/55 (2) trebuie interpretat în sensul că nu ar fi licit să se procedeze la o publicitate comparativă prin prisma prețurilor unor produse care răspund aceleiași nevoi sau care sunt destinate acelorași scopuri, cu alte cuvinte care prezintă un grad de interschimbabilitate suficient, doar pentru motivul că, fiind vorba de produse alimentare, caracterul comestibil al fiecăruia dintre aceste produse, și în orice caz plăcerea resimțită când sunt consumate, variază în totalitate în funcție de condițiile și de locul de fabricație, de ingredientele folosite și de experiența fabricantului?

      (1)  Directiva 84/450/CEE a Consiliului din 10 septembrie 1984 de apropiere a actelor cu putere de lege și a actelor administrative din statele membre cu privire la publicitatea înșelătoare (JO L 250, p. 17, Ediție specială 15/vol. 1, p. 153).

      (2)  Directiva 97/55/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 6 octombrie 1997 de modificare a Directivei 84/450/CEE privind publicitatea înșelătoare cu scopul de a include publicitatea comparativă (JO L 290, p. 18, Ediție specială 15/vol. 4, p. 196).


title: Cauza T-106/10: Acțiune introdusă la 4 martie 2010 — Spania/Comisia

text:
               1.5.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 113/71

         Acțiune introdusă la 4 martie 2010 — Spania/Comisia
   (Cauza T-106/10)
   2010/C 113/105
   Limba de procedură: spaniola

      Părțile

      Reclamant: Regatul Spaniei (reprezentant: M. Muñoz Pérez)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile reclamantului

               —

               Anularea Deciziei C(2009) 10136 final a Comisiei din 18 decembrie 2009 privind aplicarea unor corecții financiare părții din secțiunea Orientare a FEOGA corespunzătoare Programului de Inițiativă Comunitară CCI 2000 ES.06.0.PC.003 (Spania — Leader + Aragón), și

               —

               obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Prin decizia atacată, Comisia a aplicat cheltuielilor declarate de autoritățile spaniole până la 4 iunie 2008 o corecție financiară netă de 2 % din fondurile solicitate, ceea ce presupune reducerea cu 652 674,70 euro a ajutorului din secțiunea Orientare a FEOGA pentru cheltuielile programului menționat anterior, acordat inițial în temeiul Deciziei C(2001) 2067 a Comisiei din 31 iulie 2001.
   În opinia Regatului Spaniei, decizia trebuie anulată din două motive:

               Primul motiv este o încălcare prin aplicarea incorectă a articolului 39 din Regulamentul (CE) nr. 1260/1999 (1), în măsura în care presupusele neregularități care motivează corecția financiară aplicată de Comisie nu constituie în realitate o încălcare a articolului 4 din Regulamentul (CE) nr. 438/2001 (2), întrucât obligația impusă prin această regulă, referitoare la faptul că documentația privind verificările in situ trebuie să identifice lucrările realizate, nu implică în mod necesar ca respectiva documentație să includă o listă a controalelor efectuate, atunci când acestea pot fi cunoscute cu ușurință.

               Al doilea motiv este încălcarea principiului proporționalității stabilit la articolul 39 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 1260/1999, în coroborare cu Orientările privind principiile, criteriile și baremele indicative aplicabile de serviciile Comisiei pentru determinarea corecțiilor financiare conform alineatului (3) al articolului 39 din Regulamentul (CE) nr. 1260/1999 (3). În primul rând, pentru că a fost aplicată o corecție de 2 % din cheltuieli, deși datele transmise de autoritățile spaniole Comisiei demonstrau că riscul pentru Fond fusese în mod semnificativ inferior procentului menționat. În al doilea rând, întrucât a prelungit perioada vizată de corecție, astfel încât au fost incluse cheltuielile declarate nu numai până la perioada la care s-a referit auditul Comisiei (17 decembrie 2004), ci până la data reuniunii bilaterale (4 iunie 2008).

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 1260/1999 al Consiliului din 21 iunie 1999 de stabilire a dispozițiilor generale privind fondurile structurale (JO L 161, 26.6.1999, p. 1).

      (2)  Regulamentul (CE) nr. 438/2001 al Comisiei din 2 martie 2001 de stabilire a normelor detaliate de aplicare a Regulamentului (CE) nr. 1260/1999 al Consiliului privind sistemele de gestionare și control pentru asistența acordată prin Fondurile Structurale (JO L 63, 3.3.2001, p. 21, Ediție specială, 14/vol. 1, p. 39).

      (3)  Documentul C (2001) 476, 2.3.2001.


title: Cauza T-459/07: Acțiune introdusă la 17 decembrie 2007 — Hangzhou Duralamp Electronics/Consiliul Uniunii Europene

text:
               23.2.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 51/48

         Acțiune introdusă la 17 decembrie 2007 — Hangzhou Duralamp Electronics/Consiliul Uniunii Europene
   (Cauza T-459/07)
   (2008/C 51/89)
   Limba de procedură: engleza
   Părțile

      Reclamantă: Hangzhou Duralamp Electronics Co., Ltd (Hangzhou City, China) (reprezentanți: M. Gambardella și V. Villante, lawyers)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene
   Concluziile reclamantei

               —

               Anularea Regulamentului (CE) nr. 1205/2007 al Consiliului din 15 octombrie 2007 de impunere a unor taxe antidumping asupra importurilor de lămpi fluorescente compacte cu balast electronic integrat (CFL-i) originare din Republica Populară Chineză, în urma unei reexaminări a măsurilor care urmează să expire, în conformitate cu articolul 11 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 384/96 și de extindere asupra importurilor aceluiași produs expediat din Republica Socialistă Vietnam, Republica Islamică Pakistan și Republica Filipine, publicat în JO L 272, p. 1 din 17 octombrie 2007, în măsura în care este aplicabil reclamantei;

               —

               obligarea Consiliului Uniunii Europene la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   Reclamanta, o societate chineză, solicită anularea Regulamentului (CE) nr. 1205/2007 al Consiliului din 15 octombrie 2007 de impunere a unor taxe antidumping asupra importurilor de lămpi fluorescente compacte cu balast electronic integrat (CFL-i) originare din Republica Populară Chineză, în urma unei reexaminări a măsurilor care urmează să expire, în conformitate cu articolul 11 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 384/96 și de extindere asupra importurilor aceluiași produs expediat din Republica Socialistă Vietnam, Republica Islamică Pakistan și Republica Filipine (1), în măsura în care acesta se aplică reclamantei.
   În susținerea cererii, reclamanta afirmă că este incorectă opinia Consiliului potrivit căreia toate CFL-i reprezentau același produs, în pofida diferențelor dintre ele precum durata de funcționare, puterea activă exprimată în wați, învelitoare, alte dispozitive integrate, lungime, diametru, diagonală sau consumator final.
   Reclamanta afirmă în continuare că, la momentul calculării marjelor de dumping, a marjelor de subcotare și a nivelurilor de pornire ale prejudiciului, Consiliul a săvârșit o eroare vădită de apreciere. În opinia reclamantei, metodologia prin care au fost extrapolate date pornind de la datele Eurostat nu a fost explicată în regulamentul atacat, iar Consiliul ar fi trebuit să furnizeze părților la anchetă un rezumat neconfidențial al metodologiei utilizate și exemple de calcul.
   În plus, reclamanta afirmă că a fost încălcat dreptul său de a fi audiată cu privire la alegerea țării analoage, deoarece reclamantei nu i s-a dat posibilitatea, în timpul anchetei care a condus la adoptarea regulamentului atacat, de a formula observații cu privire la înlocuirea Mexicului prin Coreea în calitate de țară analoagă.
   În continuare, reclamanta pretinde că prin impunerea de taxe antidumping atunci când interesul comunitar nu necesita o acțiune, Consiliul a încălcat articolele 7, 9 și 21 din Regulamentul de bază (2).
   În sfârșit, în opinia reclamantei, Consiliul a încălcat articolul 5 alineatul (4) din Regulamentul de bază și a săvârșit o eroare vădită de apreciere prin impunerea de taxe antidumping, în pofida faptului că plângerea care a deschis ancheta nu a fost susținută de către industria comunitară, din moment ce o parte dintre producătorii comunitari care s-au opus plângerii reprezentau mai mult de 50 % din totalul producției comunitare a produsului similar.

      (1)  JO 2007, L 272, p. 1.

      (2)  Regulamentul (CE) nr. 384/96 al Consiliului din 22 decembrie 1995 privind protecția împotriva importurilor care fac obiectul unui dumping din partea țărilor care nu sunt membre ale Comunității Europene (JO 1996, L 56, p. 1, Ediție specială, 11/vol. 12, p. 223).


title: Cauza T-323/09: Acțiune introdusă la 18 august 2009 — Comisia/Irish Electricity Generating

text:
               24.10.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 256/28

         Acțiune introdusă la 18 august 2009 — Comisia/Irish Electricity Generating
   (Cauza T-323/09)
   2009/C 256/53
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: A.– M. Rouchaud-Joët, F. Mirza, agenți)

      Pârâtă: Irish Electricity Generating Co. Ltd (Waterford, Irlanda)

      Concluziile reclamantei

               —

               Obligarea pârâtei la plata sumei de 237 384,31 euro datorată Comisiei Comunităților Europene compusă din debitul de 180 664,70 euro și din dobânzi de întârziere de 56 719,61 euro calculate la cursul Băncii Centrale Europene +3,50 % (5,56 %) pentru perioada 25 august 2003–15 aprilie 2009,

               —

               obligarea pârâtei la plata sumei de 27,52 euro pe zi cu titlu de dobândă de la 16 aprilie 2009 și până la achitarea integrală a debitului și

               —

               obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată efectuate în prezenta cauză.

      Motivele și principalele argumente

   În baza Fourth Research Framework Programme al Comisiei Europene, Consiliul a adoptat Decizia 94/806/CE din 23 noiembrie 1994 (1) de adoptarea a programului specific de cercetare și dezvoltarea tehnologică, inclusiv demonstrare, în domeniul energiei ne-nucleare. Articolul 5 din decizie prevede răspunderea Comisiei pentru stabilirea unui program de lucru care să acopere obiectivele și materiile specificate în anexa 1 la decizie și pentru publicarea de invitații de prezentare și de propuneri de proiecte în baza programului de lucru.
   La 2 martie 1998, după o procedură de licitație, i s-a atribuit pârâtei contractul WE/178/97/IEGB (denumit în continuare „contractul”) pentru construcția a două turbine eoliene. În concordanță cu prevederile contractului, Comisia a fost de acord ca din totalul costurilor eligibile estimate ale proiectului de 1 531 697 ECU să acorde un ajutor financiar de 40 % din costurile eligibile aprobate ale proiectului de până la 612 679 ECU.
   Cu toate acestea, reclamanta susține că în pofida faptului că i-a plătit pârâtei în perioada 6 aprilie 1998–30 aprilie 2001 suma de 225 083,79 de euro, aceasta nu a executat contractul. Mai mult, reclamanta afirmă că, deși a urmat fazele procedurale impuse în temeiul contractului și al Normelor privind bugetul comunitar (2) pentru a stabili valoarea debitului și pentru a-l notifica pârâtei, aceasta din urmă nu a oferit vreun răspuns. Prin urmare De aceea, Comisia a reziliat contractul prin scrisoarea din 13 decembrie 2002 în temeiul articolului 5.3 a) i) din anexa II la contract.
   Prin urmare, Comisia a formulat prezenta acțiune în temeiul articolului 238 CE în vederea restituirii sumei excedentare plătite pârâtei de 180 664,70 euro plus dobândă calculată la o rată de 5,56 % de la data la care debitul a devenit scadent, mai precis de la 24 august 2003.

      (1)  Decizia din 23 noiembrie 1994 a Consiliului de adoptarea a programului specific de cercetare și dezvoltarea tehnologică, inclusiv demonstrare, în domeniul energiei ne-nucleare (1994-1998) (JO L 334, 22.12.1994, p. 87)

      (2)  Articolul 71 din Regulamentul nr. 1605/2002 al Consiliului din 25 iunie 2002 privind regulamentul financiar aplicabil bugetului general al Comunităților Europene (JO L 248, p. 1, Ediție specială, 01/vol. 3, p. 198) și articolul 78 din regulamentul de aplicare, Regulamentul (CE, Euratom) nr. 2342/2002 al Comisiei din 23 decembrie 2002 de stabilire a normelor de aplicare a Regulamentului (CE, Euratom) nr. 1605/2002 al Consiliului privind regulamentul financiar aplicabil bugetului general al Comunităților Europene (JO L 357, p. 1, Ediție specială, 01/vol. 4, p. 3).