title: Cauza C-280/06: Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 11 decembrie 2007 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Consiglio di Stato — Italia) — Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato/Ente tabacchi italiani — ETI SpA, Philip Morris Products SA, Philip Morris Holland BV, Philip Morris GmbH, Philip Morris Products Inc. și Philip Morris International Management SA, și Philip Morris Products SA, Philip Morris Holland BV, Philip Morris GmbH, Philip Morris Products Inc. și Philip Morris International Management SA/Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato, Ente tabacchi italiani — ETI SpA, și Philip Morris Products SA, Philip Morris Holland BV, Philip Morris GmbH, Philip Morris Products Inc. și Philip Morris International Management SA/Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato, Amministrazione autonoma dei monopoli di Stato, Ente tabacchi italiani — ETI SpA (Concurență — Aplicarea de sancțiuni în cazul succesiunii de întreprinderi — Principiul răspunderii personale — Entități care depind de aceeași autoritate publică — Drept național care consideră dreptul comunitar al concurenței ca sursă de interpretare — Întrebări preliminare — Competența Curții)

text:
               23.2.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 51/17

         Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 11 decembrie 2007 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Consiglio di Stato — Italia) — Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato/Ente tabacchi italiani — ETI SpA, Philip Morris Products SA, Philip Morris Holland BV, Philip Morris GmbH, Philip Morris Products Inc. și Philip Morris International Management SA, și Philip Morris Products SA, Philip Morris Holland BV, Philip Morris GmbH, Philip Morris Products Inc. și Philip Morris International Management SA/Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato, Ente tabacchi italiani — ETI SpA, și Philip Morris Products SA, Philip Morris Holland BV, Philip Morris GmbH, Philip Morris Products Inc. și Philip Morris International Management SA/Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato, Amministrazione autonoma dei monopoli di Stato, Ente tabacchi italiani — ETI SpA
   (Cauza C-280/06) (1)

   (Concurență - Aplicarea de sancțiuni în cazul succesiunii de întreprinderi - Principiul răspunderii personale - Entități care depind de aceeași autoritate publică - Drept național care consideră dreptul comunitar al concurenței ca sursă de interpretare - Întrebări preliminare - Competența Curții)
   (2008/C 51/27)
   Limba de procedură: italiana
   Instanța de trimitere
   Consiglio di Stato
   Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato

      Pârâte: Ente tabacchi italiani — ETI SpA, Philip Morris Products SA, Philip Morris Holland BV, Philip Morris GmbH, Philip Morris Products Inc., Philip Morris International Management SA

      Reclamante: Philip Morris Products SA, Philip Morris Holland BV, Philip Morris GmbH, Philip Morris Products Inc. și Philip Morris International Management SA

      Pârâte: Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato, Ente tabacchi italiani — ETI SpA

      Reclamante: Philip Morris Products SA, Philip Morris Holland BV, Philip Morris GmbH, Philip Morris Products Inc. și Philip Morris International Management SA

      Pârâte: Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato, Amministrazione autonoma dei monopoli di Stato, Ente tabacchi italiani — ETI SpA
   Obiectul
   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Consiglio di Stato — Interpretarea articolului 81 CE — Înțelegere privind prețul de vânzare al țigărilor cu încălcarea legii antitrust naționale — Imputarea asupra persoanei juridice succesoare a gestiunii unei întreprinderi a răspunderii pentru încălcările săvârșite de întreprindere înainte de transferul către succesor a gestiunii acesteia
   Dispozitivul
   Articolele 81 CE și următoarele trebuie interpretate în sensul că, în cazul unor entități care depind de aceeași autoritate publică, atunci când un comportament care constituie o singură încălcare a regulilor de concurență a fost pus în aplicare de o entitate și apoi continuat până la încetarea sa de o altă entitate, succesoare a celei dintâi, care nu a încetat să existe, această a doua entitate poate fi sancționată pentru încălcare în integralitatea sa dacă se stabilește că aceste două entități au fost sub tutela respectivei autorități.

      (1)  JO C 224, 16.9.2006.


title: Cauza T-222/09: Acțiune introdusă la 1 iunie 2009 — INEOS Healthcare/OAPI — Teva Pharmaceutical Industries (ALPHAREN)

text:
               1.8.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 180/61

         Acțiune introdusă la 1 iunie 2009 — INEOS Healthcare/OAPI — Teva Pharmaceutical Industries (ALPHAREN)
   (Cauza T-222/09)
   2009/C 180/112
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

      Părțile

      Reclamantă: INEOS Healthcare Ltd (Warrington, Regatul Unit) (reprezentanți: S. Malynicz, Barrister și A. Smith, Solicitor)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Teva Pharmaceutical Industries Ltd (Ierusalim, Israel)

      Concluziile reclamantei

               —

               Anularea Deciziei din 24 martie 2009 pronunțate în cauza R 1897/2007-2 a Camerei a doua de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) și

               —

               obligarea pârâtului și a celeilalte părți în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs la plata cheltuielilor de judecată efectuate de reclamantă și la suportarea propriilor cheltuieli de judecată.

      Motivele și principalele argumente

      Solicitantul mărcii comunitare: reclamanta

      Marca comunitară vizată: marca verbală „ALPHAREN” pentru produse din clasa 5

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în sprijinul opoziției: cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

      Marca sau semnul invocat în sprijinul opoziției: marca verbală maghiară „ALPHA D3” pentru produse din clasa 5; marca verbală lituaniană „ALPHA D3” pentru produse din clasa 5; marca verbală letonă „ALPHA D3” pentru produse din clasa 5

      Decizia diviziei de opoziție: admite opoziția

      Decizia camerei de recurs: respinge recursul

      Motivele invocate: camera de recurs nu a luat în considerare faptul că cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul acesteia nu a făcut dovada similitudinii între produsele respective; încălcarea articolului 75 din Regulamentul nr. 207/2009 al Consiliului și a dreptului de a fi ascultat în măsura în care camera de recurs și-a întemeiat în mod eronat părți esențiale din decizia sa pe dovezi cu privire la care reclamanta nu a avut posibilitatea să prezinte observații; încălcarea articolului 76 din Regulamentul nr. 207/2009 al Consiliului întrucât camera de recurs nu s-a limitat, într-o procedură referitoare la motive relative de refuz de înregistrare, la o examinare a faptelor, a dovezilor și a argumentelor prezentate de părți și a cererilor formulate de acestea; încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009 al Consiliului întrucât camera de recurs a comis o eroare de drept atunci când a identificat publicul relevant și, în mod general, atunci când a apreciat riscul de confuzie


title: Cauza T-454/09 P: Recurs introdus la 9 noiembrie 2009 de Rinse van Arum împotriva Hotărârii pronunțate la 10 septembrie 2009 de Tribunalul Funcției Publice în cauza F-139/07, van Arum/Parlamentul European

text:
               13.2.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 37/39

         Recurs introdus la 9 noiembrie 2009 de Rinse van Arum împotriva Hotărârii pronunțate la 10 septembrie 2009 de Tribunalul Funcției Publice în cauza F-139/07, van Arum/Parlamentul European
   (Cauza T-454/09 P)
   2010/C 37/55
   Limba de procedură: olandeza

      Părțile

      Recurent: Rinse van Arum (Winksele, Belgia) (reprezentant: W. van den Muijsenbergh, avocat)

      Cealaltă parte în proces: Parlamentul European

      Concluziile recurentului

               —

               Declararea admisibilității integrale a recursului ca și a motivelor și obiecțiilor invocate în cadrul acestuia;

               —

               anularea Hotărârii Tribunalului Funcției Publice (Camera a doua) din 10 septembrie 2009 în cauza F-139/07;

               —

               soluționarea cauzei de către Tribunal și, pe cale de consecință, anularea deciziei privind raportul de evaluare a recurentului;

               —

               obligarea Parlamentului European la plata cheltuielilor de judecată suportate de recurent în fața ambelor instanțe.

      Motivele și principalele argumente

               —

               încălcarea articolelor 1 și 9 din dispozițiile generale privind punerea în aplicare a articolului 43 din Statutul funcționarilor, încălcarea articolului 15 alineatul (2) și a articolului 87 alineatul (1) din Regimul aplicabil celorlalți agenți ai Comunităților Europene, precum și încălcarea dispozițiilor ghidului de evaluare;

               —

               încălcarea articolului 19 din dispozițiile generale de aplicare și a obligației de motivare;

               —

               încălcarea principiului contradictorialității, a egalității părților și a dreptului la apărare;

               —

               încălcarea normelor legale în ceea ce privește coerența dintre evaluare și atribuirea punctelor, dreptul la apărare și principiul bunei administrări;

               —

               încălcarea articolului 90 din Statut prin utilizarea unor documente neincluse în dosarul procedurii și printr-o încălcare a principiului contradictorialității, precum și prin răsturnarea sarcinii probei în detrimentul recurentului și printr-o încălcare a obligației de motivare;

               —

               încălcarea obligației de solicitudine întrucât evaluatorul final a menționat din neglijență elemente greșite și încălcarea principiilor de drept în privința sarcinii probei;

               —

               aplicarea greșită a dreptului, a jurisprudenței și a principiilor de drept în ceea ce privește articolul 90 din statut, obligația de solicitudine, diligența și buna administrare, precum și nerespectarea principiilor de drept privind probele;

               —

               încălcarea normelor legale prin efectuarea unor constatări neinteligibile formulate de Tribunalul Funcției Publice și printr-o calificare greșită a situației de fapt, precum și o încălcare a obligației de motivare și a normelor prind buna administrare;

               —

               stabilirea greșită a situației de fapt.


title: Cauza T-453/11: Acțiune introdusă la 8 august 2011 — Szajner/OAPI — Forge de Laguiole (LAGUIOLE)

text:
               8.10.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 298/26

         Acțiune introdusă la 8 august 2011 — Szajner/OAPI — Forge de Laguiole (LAGUIOLE)
   (Cauza T-453/11)
   2011/C 298/49
   Limba în care a fost formulată acțiunea: franceza

      Părțile

      Reclamant: Gilbert Szajner (Saint-Maur-des-Fossés, Franța) (reprezentant: A. Lakits-Josse, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs:: Forge de Laguiole SARL (Laguiole, Franța)

      Concluziile

   Reclamantul solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei Camerei întâi de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne din 1 iunie 2011, întrucât a constatat nulitatea mărcii comunitare nr. 2 468 379 pentru produsele vizate de cererea de declarare a nulității, din clasele 8, 14, 16, 18, 20, 21, 28, 34 și 38;

               —

               obligarea societății Forge de Laguiole, care își va suporta propriile cheltuieli de judecată, la plata cheltuielilor de judecată ale domnului Szajner, inclusiv a cheltuielilor de reprezentare.

      Motivele și principalele argumente

      Marca comunitară înregistrată care a făcut obiectul unei cereri de declarare a nulității: marca verbală „LAGUIOLE” pentru unele produse și servicii din clasele 8, 14, 16, 18, 20, 21, 28, 34 și 38 — marca comunitară nr. 2 468 379

      Titularul mărcii comunitare: reclamantul.

      Partea care solicită declararea nulității mărcii comunitare: Forge de Laguiole SARL.

      Motivarea cererii de declarare a nulității: cererea de declarare a nulității a fost formulată în temeiul articolului 53 alineatul (1) litera (c) și al articolului 8 alineatul (4) din Regulamentul nr. 207/2009, fiind bazată pe denumirea socială a Forge de Laguiole.

      Decizia diviziei de anulare: respinge cererea de declarare a nulității.

      Decizia camerei de recurs: anulează în parte decizia diviziei de opoziție și constată nulitatea parțială a mărcii comunitare nr. 2 468 379.

      Motivele invocate: încălcarea articolului 8 alineatul (4) din Regulamentul nr. 207/2009, în măsura în care, pe de o parte, camera de recurs ar fi considerat în mod greșit că denumirea socială a Forge de Laguiole nu este supusă principiului specialității și că denumirea poate fi protejată pentru activități care nu sunt exercitate efectiv de Forge de Laguiole, iar pe de altă parte, nu ar exista niciun risc de confuzie între denumirea socială a Forge de Laguiole, utilizată pentru cuțite, și marca „LAGUIOLE”, înregistrată pentru alte produse decât cuțite.


title: Cauza T-589/08: Acțiune introdusă la 22 decembrie 2008 — Evropaïki Dynamiki/Comisia

text:
               21.3.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 69/43

         Acțiune introdusă la 22 decembrie 2008 — Evropaïki Dynamiki/Comisia
   (Cauza T-589/08)
   (2009/C 69/97)
   Limba de procedură: engleza
   Părțile

      Reclamantă: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Atena, Grecia) (reprezentanți: N. Korogiannakis, P. Katsimani, M. Dermitzakis, avocați)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene
   Concluziile reclamantei

               —

               Anularea deciziilor Comisiei de respingere a ofertelor reclamantei și de atribuire a contractelor ofertantului câștigător;

               —

               obligarea Comisiei la repararea prejudiciului suferit de reclamantă din cauza procedurii de cerere de ofertă în discuție în valoare de 920 000 EUR, care poate ajunge până la 1 700 000 EUR, în funcție de valoarea definitivă a proiectului CITL;

               —

               obligarea Comisiei Comunităților Europene la plata cheltuielilor de judecată efectuate de reclamantă în prezenta acțiune, inclusiv în cazul respingerii acesteia.

         Motivele și principalele argumente
   În prezenta cauză, reclamanta solicită anularea deciziilor pârâtei de respingere a ofertelor depuse ca răspuns la anunțul de cerere de ofertă deschisă ENV.C2/FRA/2008/0017 privind „sistemul schimbului de cote de emisii de gaze cu efect de seră în cadrul Comunității — CITL/CR” (1) și de atribuire a contractului adjudecatarului. Reclamanta solicită în plus despăgubiri pentru prejudiciul pretins a fi cauzat prin procedura de licitație în discuție.
   Reclamanta invocă două motive în susținerea acțiunii.
   În primul rând, aceasta arată că ar fi fost săvârșite mai multe erori vădite de apreciere de către Comisie la momentul evaluării celor trei oferte depuse de reclamantă pentru respectivele trei loturi de cerere de ofertă.
   În al doilea rând, reclamanta susține că ar fi fost încălcate de către Comisie principiile transparenței și egalității de tratament și, în consecință, ar fi fost încălcate dispozițiile relevante întemeiate pe aceste principii, cum ar fi articolele 92 și 100 din Regulamentul financiar (2). Mai mult, reclamanta pretinde că autoritatea contractantă nu și-a respectat obligația de motivare a deciziei. Aceasta invocă de asemenea că s-a omis de către Comisie furnizarea informațiilor complementare solicitate ca urmare a deciziei de atribuire, informații referitoare la avantajele contractantului câștigător. În sfârșit, reclamanta afirmă că autoritatea contractantă a aplicat criterii de selecție care nu au fost stabilite dinainte și, prin urmare, nu erau cunoscute de ofertanți.

      (1)  JO 2008, S 72-096229.

      (2)  Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1605/2002 al Consiliului din 25 iunie 2002 privind regulamentul financiar aplicabil bugetului general al Comunităților Europene (JO L 248, p. 1).


title: Cauza T-148/16 P: Recurs introdus la 11 aprilie 2016 de Adrian Barnett și Sven-Ole Mogensen împotriva Hotărârii din 5 februarie 2016 a Tribunalului Funcției Publice în cauza F-56/15, Barnett și Mogensen/Comisia

text:
               30.5.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 191/42

         Recurs introdus la 11 aprilie 2016 de Adrian Barnett și Sven-Ole Mogensen împotriva Hotărârii din 5 februarie 2016 a Tribunalului Funcției Publice în cauza F-56/15, Barnett și Mogensen/Comisia
   (Cauza T-148/16 P)
   (2016/C 191/56)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Recurenți: Adrian Barnett (Roskilde, Danemarca), Sven-Ole Mogensen (Hellerup, Danemarca) (reprezentanți: S. Orlandi și T. Martin, avocați)

      Cealaltă parte din procedură: Comisia Europeană

      Concluziile

   Recurenții solicită Tribunalului:
   să declare și să hotărască,

               —

               anularea Hotărârii Tribunalului Funcției Publice în cauza F-56/15, Barnett și Mogensen/Comisia;

         rejudecând cauza pe fond,

               —

               anularea deciziilor cuprinse în fișele de pensii din luna iunie 2014 prin care coeficientul corector aplicabil pensiei recurenților este redus începând cu 1 ianuarie 2014,

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată efectuate în ambele proceduri.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea recursului, recurenții invocă două motive.

               1.

               Primul motiv, întemeiat pe eroarea de drept pe care ar fi săvârșit-o Tribunalul Funcției Publice (TFP) în interpretarea dispozițiilor clare și precise ale Statutului funcționarilor Uniunii Europene (denumit în continuare „Statutul funcționarilor”) având în vedere pretinsa „voință reală a legiuitorului” cu privire la întinderea suspendării în 2013 și 2014 a mecanismului de actualizare a pensiilor și remunerațiilor. În acest sens, TFP ar fi realizat o interpretare contra legem a articolului 65 alineatul (4) din Statutul funcționarilor și a modalităților de aplicare a acestuia prevăzute la anexa XI la statutul menționat.

               2.

               Al doilea motiv, întemeiat pe eroarea de drept pe care ar fi săvârșit-o TFP în măsura în care nu ar fi fost îndeplinite condițiile statutare prevăzute la anexa XI la Statutul funcționarilor pentru efectuarea actualizării intermediare în litigiu, iar Comisia ar fi săvârșit un abuz de putere efectuând această actualizare. Astfel, după ce a constatat, în hotărârea atacată, calculul greșit al precedentului coeficient corector efectuat în cadrul Regulamentului (UE) nr. 1416/2013 al Consiliului din 17 decembrie 2013 privind ajustarea de la 1 iulie 2013 a coeficienților corectori aplicabili remunerațiilor și pensiilor funcționarilor și celorlalți agenți ai Uniunii Europene, TFP ar fi săvârșit o eroare de drept atunci când a constatat că principiul egalității de tratament îi permitea autorității împuternicite să facă numiri (AIPN) să efectueze actualizarea intermediară în litigiu, contrar teoriei retragerii actelor administrative nelegale creatoare de drepturi sau de avantaje similare.


title: Cauza T-275/10: Hotărârea Tribunalului din 22 noiembrie 2011 — mPAY24/OAPI — Ultra (MPAY24) [ „Marcă comunitară — Procedură de declarare a nulității — Marca comunitară verbală MPAY24 — Motive absolute de refuz — Caracter descriptiv — Articolul 7 alineatul (1) literele (b) și (c) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 — Rectificarea deciziei de către camera de recurs — Act inexistent — Norma 53 din Regulamentul (CE) nr. 2868/95” ]

text:
               14.1.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 13/13

         Hotărârea Tribunalului din 22 noiembrie 2011 — mPAY24/OAPI — Ultra (MPAY24)
   (Cauza T-275/10) (1)

   (Marcă comunitară - Procedură de declarare a nulității - Marca comunitară verbală MPAY24 - Motive absolute de refuz - Caracter descriptiv - Articolul 7 alineatul (1) literele (b) și (c) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 - Rectificarea deciziei de către camera de recurs - Act inexistent - Norma 53 din Regulamentul (CE) nr. 2868/95)
   2012/C 13/26
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: mPAY24 GmbH (Viena, Austria) (reprezentanți: H.-G. Zeiner și S. Di Natale, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: A. Folliard-Monguiral, agent)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI: Ultra d.o.o. Proizvodnja elektronskih naprav (Zagorje ob Savi, Slovenia)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei întâi de recurs a OAPI din 22 martie 2010 (cauza R 1102/2008-1) privind o procedură de declarare a nulității între Ultra d.o.o. Proizvodnja elektronskih naprav și mPAY24 GmbH

      Dispozitivul

               1.

               Anulează Decizia Camerei întâi de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI) din 22 martie 2010 (cauza R 1102/2008-1).

               2.

               Obligă OAPI la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 234, 28.8.2010.


title: Cauza F-121/15: Acțiune introdusă la 21 august 2015 – ZZ/Comisia

text:
               26.10.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 354/57

         Acțiune introdusă la 21 august 2015 – ZZ/Comisia
   (Cauza F-121/15)
   (2015/C 354/69)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: ZZ (reprezentant: M. Casado García-Hirschfeld, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Obiectul și descrierea litigiului

   Anularea deciziei de respingere a candidaturii reclamantului pentru postul care a făcut obiectul anunțului pentru ocuparea unui post vacant COM/2014/2036, întemeiată pe nerespectarea condiției întreruperii contractului pentru o durată de șase luni înaintea recrutării unui agent care a fost anterior angajat cu un contract în gradul AT2c, în temeiul Notei D(2005)18064 din 28 iulie 2005 a DG HR, precum și repararea prejudiciului moral și material pretins a fi fost suferit.

      Concluziile reclamantului

               —

               Anularea deciziei din 22 mai 2014 în care DG HR se opunea recrutării reclamantului;

               —

               anularea, în măsura în care este necesar, a deciziei din 14 noiembrie 2014 de respingere a reclamației;

               —

               dispunerea reparării prejudiciului financiar și moral al reclamantului, care decurge din aceste decizii, estimat, sub rezerva unei reevaluări, la suma de 3 26  275 de euro, indemnizația acordată urmând a fi însoțită de dobânzi de întârziere indexate;

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.


title: Cauza T-421/08: Hotărârea Tribunalului din 12 aprilie 2013 — Performing Right Society/Comisia ( „Concurență — Înțelegeri — Drepturi de autor privind execuția publică a operelor muzicale prin internet, prin satelit și retransmisia prin cablu — Decizie de constatare a unei încălcări a articolului 81 CE — Împărțirea pieței geografice — Acorduri bilaterale între societățile de gestiune colectivă naționale — Practică concertată care exclude posibilitatea de a acorda autorizații multiteritorii și multirepertoriu — Probă — Prezumția de nevinovăție” )

text:
               1.6.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 156/33

         Hotărârea Tribunalului din 12 aprilie 2013 — Performing Right Society/Comisia
   (Cauza T-421/08) (1)

   (Concurență - Înțelegeri - Drepturi de autor privind execuția publică a operelor muzicale prin internet, prin satelit și retransmisia prin cablu - Decizie de constatare a unei încălcări a articolului 81 CE - Împărțirea pieței geografice - Acorduri bilaterale între societățile de gestiune colectivă naționale - Practică concertată care exclude posibilitatea de a acorda autorizații multiteritorii și multirepertoriu - Probă - Prezumția de nevinovăție)
   2013/C 156/57
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Performing Right Society Ltd (Londra, Regatul Unit) (reprezentanți: J. Rivas Andrés, M. Nissen, avocați, și G. Eclair-Heath, solicitor)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: F. Castillo de la Torre și J. Bourke, agenți)

      Intervenientă în susținerea reclamantei: Sociedad General de Autores y Editores (SGAE) (Madrid, Spania) (reprezentanți: R. Allendesalazar Corcho și R. Vallina Hoset, avocați)

      Interveniente în susținerea pârâtei: International Federation of the Phonographic Industry (IFPI) (Zürich, Elveția) (reprezentanți: L. Uusitalo și L. Rechardt, avocați), RTL Group SA (Luxemburg, Luxemburg), CLT-UFA (Luxemburg), Music Choice Europe Ltd (Londra), ProSiebenSat.1 Media AG (Unterföhring, Germania), Modern Times Group MTG AB (Stockholm, Suedia), Viasat Broadcasting UK Ltd (Londra), Verband Privater Rundfunk und Telemedien eV (VPRT) (Berlin, Germania) (reprezentanți: inițial M. Hansen, É. Barbier de La Serre, avocați, și O. Zafar, solicitor, ulterior M. Hansen, A. W. Weitbrecht, J. Ruiz Calzado, avocați, și J. Kallaugher, solicitor)

      Obiectul

   Cerere de anulare în parte a Deciziei C(2008) 3435 final a Comisiei din 16 iulie 2008 privind o procedură în conformitate cu articolul 81 [CE] și cu articolul 53 din Acordul privind SEE (cazul COMP/C2/38.698 — CISAC)

      Dispozitivul

               1.

               Respinge cererea de măsuri de organizare a procedurii depusă de Comisia Europeană.

               2.

               Anulează articolul 3 din Decizia C(2008) 3435 final a Comisiei din 16 iulie 2008 privind o procedură în conformitate cu articolul 81 [CE] și cu articolul 53 din Acordul privind SEE (cazul COMP/C2/38.698 — CISAC), în ceea ce privește Performing Right Society Ltd.

               3.

               Anulează articolul 4 alineatul (2) din Decizia C(2008) 3435 final, în măsura în care se referă la articolul 3 din aceasta, în ceea ce privește Performing Right Society.

               4.

               Respinge în rest acțiunea.

               5.

               Performing Right Society suportă jumătate din propriile cheltuieli de judecată, cu excepția celor efectuate în legătură cu intervențiile în susținerea concluziilor Comisiei.

               6.

               Sociedad General de Autores y Editores (SGAE) suportă jumătate din propriile cheltuieli de judecată.

               7.

               Comisia suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și jumătate din cele efectuate de Performing Right Society, cu excepția celor aferente intervențiilor în susținerea concluziilor Comisiei, și jumătate din cheltuielile de judecată efectuate de SGAE.

               8.

               International Federation of the Phonographic Industry (IFPI) suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de Performing Right Society în legătură cu intervenția sa.

               9.

               RTL Group SA, CLT-UFA, Music Choice Europe Ltd, ProSiebenSat.1 Media AG, Modern Times Group MTG AB, Viasat Broadcasting UK Ltd și Verband Privater Rundfunk und Telemedien eV suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de Performing Right Society în legătură cu intervențiile lor.

      (1)  JO C 313, 6.12.2008.


title: Cauza C-174/09: Ordonanța președintelui Curții din 14 septembrie 2009 — Comisia Comunităților Europene/Republica Polonă

text:
               16.1.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 11/20

         Ordonanța președintelui Curții din 14 septembrie 2009 — Comisia Comunităților Europene/Republica Polonă
   (Cauza C-174/09) (1)

   2010/C 11/37

      Limba de procedură: polona

   Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 167, 18.7.2009.


title: Cauza C-128/17: Acțiune introdusă la 10 martie 2017 – Republica Polonă/Parlamentul European și Consiliul Uniunii Europene

text:
               15.5.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 151/24

         Acțiune introdusă la 10 martie 2017 – Republica Polonă/Parlamentul European și Consiliul Uniunii Europene
   (Cauza C-128/17)
   (2017/C 151/31)
   Limba de procedură: polona

      Părțile

      Reclamantă: Republica Polonă (reprezentant: B. Majczyna)

      Pârâți: Parlamentul European și Consiliul Uniunii Europene

      Concluziile reclamantei

   Republica Polonă solicită:

               —

               anularea Directivei (UE) 2016/2284 a Parlamentului European și a Consiliului din 14 decembrie 2016 privind reducerea emisiilor naționale de anumiți poluanți atmosferici, de modificare a Directivei 2003/35/CE și de abrogare a Directivei 2001/81/CE (1);

               —

               în subsidiar, anularea în parte a acestei directive, în măsura în care stabilește angajamentele de reducere a emisiilor naționale pentru 2030 și următorii ani;

               —

               obligarea Parlamentului European și Consiliului Uniunii Europene la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Republica Polonă invocă următoarele motive împotriva directivei atacate:
   1.   Încălcarea principiului cooperării loiale [articolul 4 alineatul (3) TUE]

   Instituțiile pârâte nu au acționat în mod transparent în cazul adoptării directivei atacate și au tratat statele membre în mod diferit, impunând doar anumitor state membre angajamente suplimentare de reducere, care nu își găsesc justificarea în criteriul rentabilității și în principiile adoptate în domeniul metodologiei de distribuire a angajamentelor. Faptul că Poloniei (precum și altor două state membre) i-au fost impuse – înainte de încheierea acordului final cu Parlamentul European – valori noi de reducere a emisiilor pentru a atinge un nivel extrem de ambițios al reducerii totale, înseamnă că Polonia a fost în fapt exclusă de la negocierile în care s-a decis forma finală a angajamentelor naționale de reducere a emisiilor pentru 2030 și următorii ani.
   În plus, instituțiile pârâte au privat Polonia de posibilitatea de examinare efectivă a datelor referitoare la Polonia, pe baza cărora au fost stabilite angajamentele naționale de reducere a emisiilor pentru 2030 și următorii ani, încălcând astfel dreptul Poloniei de a-și prezenta punctul de vedere.
   2.   Încălcarea principiului transparenței (articolul 15 TFUE) și lipsa unei motivări suficiente (articolul 296 TFUE)

   Republica Polonă invocă faptul că principiile fundamentale pe baza cărora au fost stabilite angajamentele naționale de reducere a emisiilor pentru 2030 și următorii ani nu au fost puse la dispoziție sau nu au fost publicate. Lipsesc informații în legătură cu prognozele privind structura tehnologică a ramurilor individuale, pe care s-au bazat la rândul lor prognozele privind emisiile în anul 2030. Lipsa acestor informații are drept urmare imposibilitatea examinării temeiniciei prognozelor de emisii pentru anul 2030. În plus, nu este cunoscută formula utilizată pentru transpunerea obiectivului general în domeniul sănătății, și anume reducerea mortalității în Uniune, în angajamentul de reducere a emisiilor pentru întreaga Uniune, precum și pentru fiecare din statele membre.
   Prin urmare, instituțiile care au adoptat directiva nu a exprimat în mod clar și univoc raționamentul privind angajamentul de reducere menționat.
   3.   Încălcarea obligației de evaluare în mod adecvat a impactului directivei atacate asupra statelor membre, precum și obligația de prezentare a unei estimări suficiente a urmărilor transpunerii acesteia

   Republica Polonă invocă faptul că evaluarea de impact a Comisiei este insuficientă având în vedere efectele sociale și economice vaste asupra statelor membre care se preconizează ca urmare a angajamentelor de reducere a emisiilor pentru 2030 și următorii ani.
   Evaluarea de impact evidențiază legătura dintre realizarea obiectivelor directivei și modificările structurale, prin care se dorește reducerea cotei de carbon drept combustibil în sectorul energetic și în sectorul imobiliar municipal. În cadrul evaluării de impact nu se analizează însă în mod exact dacă transpunerea angajamentelor va aduce atingere în mod semnificativ opțiunii unui stat membru între diferite surse de energie și structura generală a alimentării sale cu energie. Acest lucru este de o importanță majoră; dacă se confirmă o atingere semnificativă, înseamnă că legiuitorul Uniunii ar fi trebuit să adopte directiva atacată potrivit unui alt temei juridic, și anume în temeiul articolului 192 alineatul (2) TFUE, iar nu în temeiul articolului 192 alineatul (1) TFUE.
   4.   Încălcarea principiului proporționalității [articolul 5 alineatul (4) TUE]

   Instituțiile pârâte nu au luat în considerare costurile sociale și economice semnificative cauzate de transpunerea angajamentelor de reducere a emisiilor unor poluanți individuali pentru perioada începând cu anul 2030 în Polonia. Drept urmare, transpunerea de către Polonia a angajamentelor de reducere pentru 2030 și următorii ani poate avea consecințe sociale și economice negative semnificative. Efortul depus în vederea transpunerii acestor angajamente s-ar putea dovedi disproporționat față de efectele preconizate.
   Stabilirea în directivă a unor angajamente naționale de reducere a emisiilor pentru 2030 și următorii ani atât de mari nu sunt vădit necesare pentru atingerii obiectivelor prevăzute de directivă.
   5.   Încălcarea principiului egalității statelor membre [articolul 4 alineatul (2) TUE] și a principiului dezvoltării echilibrate [articolul 191 alineatul (3) a patra liniuță TFUE coroborat cu articolul 191 alineatul (2) TFUE]

   Angajamentele de reducere a emisiilor începând cu anul 2030 impuse fiecărui stat membru nu iau în considerare situația economică diferită, precum și condițiile tehnologice și sociale ale statelor membre, printre care se numără volumul necesarului de investiții în diferite regiuni ale Uniunii. La stabilirea angajamentelor de reducere s-a utilizat o metodă unitară, care nu ține seama de situația economică și socială reală care diferă de la un stat membru la altul.
   În plus, în momentul distribuirii angajamentelor naționale de reducere a emisiilor pentru 2030 și următorii ani, instituțiile pârâte nu au luat în considerare probabil în mod corespunzător faptul că o cantitate considerabilă de poluanți ajunge din zone aflate în imediata vecinătate a Uniunii în unele state membre, ceea ce poate duce la un tratament inegal aplicat statelor membre care se află în vecinătatea statelor terțe față de statele membre care nu sunt afectate de problema intrării poluanților din afara Uniunii.

      (1)  JO 2016, L 344, p. 1.


title: Cauza T-178/13: Ordonanța Tribunalului din 23 septembrie 2014 – Jaczewski/Comisia ( „Acțiune în anulare — Agricultură — Interesul de a exercita acțiunea — Act normativ care presupune măsuri de executare — Lipsa afectării individuale — Inadmisibilitate” )

text:
               17.11.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 409/41

         Ordonanța Tribunalului din 23 septembrie 2014 – Jaczewski/Comisia
   (Cauza T-178/13) (1)

   ((„Acțiune în anulare - Agricultură - Interesul de a exercita acțiunea - Act normativ care presupune măsuri de executare - Lipsa afectării individuale - Inadmisibilitate”))
   2014/C 409/58
   Limba de procedură: polona

      Părțile

      Reclamant: Grzegorz Jaczewski (Bielany, Polonia) (reprezentant: M. Goss, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: P. Rossi și A. Szmytkowska, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare în parte a Deciziei de punere în aplicare a Comisiei C(2012) 5049 final din 24 iulie 2012 privind autorizarea acordării unor plăți directe naționale suplimentare în Polonia pentru anul 2012

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea ca inadmisibilă.

               2)

               Îl obligă pe domnul Grzegorz Jaczewski la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 156, 1.6.2013.


title: Cauza C-205/11 P: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 18 iulie 2013 — Fédération internationale de football association (FIFA)/Comisia Europeană, Regatul Belgiei, Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord (Recurs — Difuzarea programelor de televiziune — Directiva 89/552/CEE — Articolul 3a — Măsuri luate de Regatul Unit privind evenimentele de o importanță majoră pentru societatea acestui stat membru — Cupa mondială de fotbal — Decizie prin care se declară măsurile luate compatibile cu dreptul Uniunii — Motivare — Articolele 43 CE, 49 CE și 86 CE — Drept de proprietate)

text:
               7.9.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 260/4

         Hotărârea Curții (Camera a treia) din 18 iulie 2013 — Fédération internationale de football association (FIFA)/Comisia Europeană, Regatul Belgiei, Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord
   (Cauza C-205/11 P) (1)

   (Recurs - Difuzarea programelor de televiziune - Directiva 89/552/CEE - Articolul 3a - Măsuri luate de Regatul Unit privind evenimentele de o importanță majoră pentru societatea acestui stat membru - Cupa mondială de fotbal - Decizie prin care se declară măsurile luate compatibile cu dreptul Uniunii - Motivare - Articolele 43 CE, 49 CE și 86 CE - Drept de proprietate)
   2013/C 260/05
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Recurentă: Fédération internationale de football association (FIFA) (reprezentanți: A. Barav și D. Reymond, avocați)

      Celelalte părți din procedură: Comisia Europeană (reprezentanți: E. Montaguti și N. Yerrell, agenți, asistați de M. Gray, barrister), Regatul Belgiei (reprezentanți: C. Pochet și M. J.-C. Halleux, agenți, asistați de A. Joachimowicz și de J. Stuyck, advocaten), Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord (reprezentanți: S. Ossowski și J. Beeko, agenți, asistați de T. de la Mare, QC)

      Obiectul

   Recurs formulat împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a șaptea) din 17 februarie 2011 — Fédération Internationale de Footbal Association (FIFA)/Comisia (T-68/08) prin care s-a respins o acțiune având ca obiect anularea Deciziei 2007/730/CE a Comisiei din 16 octombrie 2007 prin care se declară compatibile cu dreptul comunitar măsurile luate de Regatul Unit în temeiul articolului 3a alineatul (1) din Directiva 89/552/CEE a Consiliului din 3 octombrie 1989 privind coordonarea anumitor acte cu putere de lege și acte administrative ale statelor membre cu privire la desfășurarea activităților de difuzare a programelor de televiziune (JO L 295, p. 12, Ediție specială, 06/vol. 1, p. 215)

      Dispozitivul

               1.

               Respinge recursul.

               2.

               Obligă Fédération internationale de football association (FIFA) la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 232, 6.8.2011.


title: Cauza C-183/12 P: Hotărârea Curții (Camera a zecea) din 6 iunie 2013 — Chafiq Ayadi/Comisia Europeană, Consiliul Uniunii Europene [Recurs — Politica externă și de securitate comună (PESC) — Măsuri restrictive împotriva anumitor persoane și entități care au legătură cu Osama ben Laden, cu rețeaua Al-Qaida și cu talibanii — Regulamentul (CE) nr. 881/2002 — Acțiune în anulare — Retragerea persoanei interesate de pe lista persoanelor și entităților în cauză — Interesul de a exercita acțiunea]

text:
               3.8.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 225/31

         Hotărârea Curții (Camera a zecea) din 6 iunie 2013 — Chafiq Ayadi/Comisia Europeană, Consiliul Uniunii Europene
   (Cauza C-183/12 P) (1)

   (Recurs - Politica externă și de securitate comună (PESC) - Măsuri restrictive împotriva anumitor persoane și entități care au legătură cu Osama ben Laden, cu rețeaua Al-Qaida și cu talibanii - Regulamentul (CE) nr. 881/2002 - Acțiune în anulare - Retragerea persoanei interesate de pe lista persoanelor și entităților în cauză - Interesul de a exercita acțiunea)
   2013/C 225/52
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Recurent: Chafiq Ayadi (reprezentanți: P. Moser, QC și E. Grieves, barrister, mandatați de H. Miller, solicitor)

      Celelalte părți din procedură: Comisia Europeană (reprezentanți: M. Konstantinidis, T. Scharf și E. Paasivirta, agenți), Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: E. Finnegan și G. Étienne, agenți)

      Intervenientă în susținerea Comisiei: Irlanda (reprezentanți: E. Creedon, agent, asistat de E. Regan SC și de N. Travers, BL)

      Obiectul

   Recurs formulat împotriva Ordonanței Tribunalului (Camera a doua) din 31 ianuarie 2012, Chafiq Ayadi/Comisia Europeană (T-527/09) prin care Tribunalul a constatat că nu este necesar să se pronunțe asupra fondului cauzei în ceea ce privește acțiunea având ca obiect anularea în parte a Regulamentului (CE) nr. 954/2009 al Comisiei din 13 octombrie 2009 de modificare pentru a 114-a oară a Regulamentului (CE) nr. 881/2002 al Consiliului de instituire a unor măsuri restrictive specifice împotriva anumitor persoane și entități care au legătură cu Osama ben Laden, cu rețeaua Al-Qaida și cu talibanii (JO L 269, p. 20) — Retragerea persoanei interesate de pe lista persoanelor și entităților în cauză

      Dispozitivul

               1.

               Anulează Ordonanța Tribunalului Uniunii Europene din 31 ianuarie 2012, Ayadi/Comisia (T-527/09), întrucât prin aceasta s-a decis că nu mai este necesar să se pronunțe asupra fondului acțiunii în anulare formulate în fața sa de domnul Chafiq Ayadi.

               2.

               Trimite cauza spre rejudecare la Tribunalul Uniunii Europene pentru a se pronunța din nou cu privire la acțiunea în anulare formulată de domnul Chafiq Ayadi.

               3.

               Cererea privind cheltuielile de judecată se soluționează odată cu fondul.

      (1)  JO C 194, 30.6.2012.


title: Cauza T-752/15: Acțiune introdusă la 22 decembrie 2015 – European Dynamics Luxembourg și Evropaïki Dynamiki/Comisa

text:
               22.2.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 68/40

         Acțiune introdusă la 22 decembrie 2015 – European Dynamics Luxembourg și Evropaïki Dynamiki/Comisa
   (Cauza T-752/15)
   (2016/C 068/51)
   Limba de procedură: greaca

      Părțile

      Reclamante: European Dynamics Luxembourg SA (Luxemburg, Luxemburg) și Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Atena, Grecia) (reprezentanți: M. Sfyri și C. Dede, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamantele solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei Comisiei Europene DIGIT/R/3/SDP/PT 5107460 (2015), notificată reclamantelor prin scrisoarea din 29 octombrie 2015, prin care Comisia a clasificat oferta reclamantelor pe poziția a șasea în cadrul unuia dintre cele trei loturi distincte, mai precis în cadrul lotului nr. 3, în cadrul procedurii deschise de cerere de ofertă DIGIT/R3/PO/2015/0008 – STIS IV, denumită „Support and consulting services for technical informatics staff IV (STIS IV)”;

               —

               obligarea Comisiei la repararea prejudiciului cauzat reclamantelor în urma pierderii oportunității de a fi clasificate pe prima poziție în cadrul lotului nr. 3 în acordul-cadru STIS IV; precum și

               —

               obligarea Comisiei la plata tuturor cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Potrivit reclamantelor, decizia atacată trebuie anulată întrucât cuprinde o motivare insuficientă: i) în privința aprecierii ofertei tehnice; ii) în privința motivelor pentru care ofertele economice ale societăților și consorțiilor adjudecatare nu au fost apreciate anormal de scăzute, precum și ca urmare a încălcării de către Comisie a documentelor contractuale și a dreptului Uniunii în raport cu existența unor erori vădite de apreciere.


title: Cauza C-463/16: Cerere de decizie preliminară introdusă de Hoge Raad der Nederlanden (Țările de Jos) la 17 august 2016 – Stadion Amsterdam CV, intimat:Staatssecretaris van Financiën

text:
               7.11.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 410/8

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Hoge Raad der Nederlanden (Țările de Jos) la 17 august 2016 – Stadion Amsterdam CV, intimat:Staatssecretaris van Financiën
   (Cauza C-463/16)
   (2016/C 410/09)
   Limba de procedură: neerlandeza

      Instanța de trimitere

   Hoge Raad der Nederlanden

      Părțile din procedura principală

      Recurentă: Stadion Amsterdam CV

      Intimat: Staatssecretaris van Financiën

      Întrebarea preliminară

   Articolul 12 alineatul (3) litera (a) din A șasea directivă (1) trebuie interpretat în sensul că, în cazul în care o prestație care constituie, în scopuri de TVA, o prestaţie unică este compusă din două sau mai multe componente concrete şi specifice, cărora, dacă ar fi prestate separat, li s-ar aplica cote diferite de TVA, perceperea TVA-ului aferent acestui pachet de prestații ar trebui să se realizeze în funcție de cotele diferite de TVA aplicabile componentelor, în măsura în care remunerația pentru serviciul respectiv poate fi fracționată în funcție de un raport corect între componentele sale?

      (1)  A şasea directivă 77/388/CEE a Consiliului din 17 mai 1977 privind armonizarea legislațiilor statelor membre referitoare la impozitele pe cifra de afaceri – sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată: baza unitară de evaluare (JO 1977, L 145, p. 1).


title: Cauza T-266/17: Acțiune introdusă la 9 mai 2017 – Kwizda Holding/EUIPO – Dermapharm (UROAKUT)

text:
               26.6.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 202/27

         Acțiune introdusă la 9 mai 2017 – Kwizda Holding/EUIPO – Dermapharm (UROAKUT)
   (Cauza T-266/17)
   (2017/C 202/43)
   Limba în care a fost formulată acțiunea: germana

      Părțile

      Reclamantă: Kwizda Holding GmbH (Viena, Austria) (reprezentanți: L. Wiltschek, D. Plasser și K. Majchrzak, avocați)

      Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Dermapharm GmbH (Viena, Austria)

      Datele privind procedura în fața EUIPO

      Solicitantul mărcii în litigiu: reclamanta

      Marca în litigiu: marca Uniunii Europene verbală „UROAKUT” – cererea de înregistrare nr. 13 854 146

      Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție

      Decizia atacată: Decizia Camerei a patra de recurs a EUIPO din 7 martie 2017 în cauza R 1221/2016-4

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               admiterea acțiunii și modificarea deciziei atacate în sensul că se respinge opoziția îndreptată împotriva cererii de înregistrare a mărcii Uniunii Europene nr. 13 854 146; dacă este cazul, anularea deciziei atacate și trimiterea cauzei în fața camerei de recurs a Oficiului Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO);

               —

               obligarea EUIPO la plata cheltuielilor aferente procedurii în fața Tribunalului și în fața camerei de recurs;

               —

               obligarea intervenientei la plata cheltuielilor efectuate în cursul procedurii în fața diviziei de opoziție.

      Motivul invocat

               —

               încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009.


title: Cauza T-182/17: Acțiune introdusă la 20 martie 2017 – Novartis/EUIPO – Chiesi Farmaceutici (AKANTO)

text:
               22.5.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 161/32

         Acțiune introdusă la 20 martie 2017 – Novartis/EUIPO – Chiesi Farmaceutici (AKANTO)
   (Cauza T-182/17)
   (2017/C 161/46)
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Novartis AG (Basel, Elveția) (reprezentant: L. Junquera Lara, avocat)

      Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Chiesi Farmaceutici SpA (Parma, Italia)

      Datele privind procedura în fața EUIPO

      Solicitantul mărcii în litigiu: reclamanta

      Marca în litigiu: marca Uniunii Europene verbală „AKANTO” – cererea de înregistrare nr. 13 289 781

      Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție

      Decizia atacată: Decizia Camerei întâi de recurs a EUIPO din 9 ianuarie 2017 în cauza R 531/2016-1

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei atacate;

               —

               declararea faptului că articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009 nu se opune semnului în cauză (marca comunitară nr. 13 289 781) pentru produsele din clasa 5 descrise în cererea de înregistrare;

               —

               obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivul invocat

               —

               Încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009.


title: Cauza C-189/08: Hotărârea Curții (Camera întâi) din 16 iulie 2009 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Hoge Raad der Nederlanden — Țările de Jos) — Zuid-Chemie BV/Philippo's Mineralenfabriek NV/SA [Cooperare judiciară în materie civilă și comercială — Competența judiciară și executarea hotărârilor — Regulamentul (CE) nr. 44/2001 — Noțiunea locul unde s-a produs fapta prejudiciabilă ]

text:
               12.9.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 220/11

         Hotărârea Curții (Camera întâi) din 16 iulie 2009 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Hoge Raad der Nederlanden — Țările de Jos) — Zuid-Chemie BV/Philippo's Mineralenfabriek NV/SA
   (Cauza C-189/08) (1)

   (Cooperare judiciară în materie civilă și comercială - Competența judiciară și executarea hotărârilor - Regulamentul (CE) nr. 44/2001 - Noțiunea „locul unde s-a produs fapta prejudiciabilă”)
   2009/C 220/18
   Limba de procedură: olandeza

      Instanța de trimitere

   Hoge Raad der Nederlanden

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Zuid-Chemie BV

      Pârâtă: Philippo's Mineralenfabriek NV/SA

      Obiectul

   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Hoge Raad der Nederlanden — Interpretarea articolului 5 partea introductivă și punctul 3 din Regulamentul (CE) nr. 44/2001 al Consiliului din 22 decembrie 2000 privind competența judiciară, recunoașterea și executarea hotărârilor în materie civilă și comercială („Bruxelles I”) (JO 2001, L 12, p. 1, Ediție specială, 19/vol. 3, p. 74) — Interpretarea noțiunii „locul unde s-a produs sau riscă să se producă fapta prejudiciabilă” — Locul unde s-a produs fapta prejudiciabilă — Locul unde s-a produs evenimentul cauzator al prejudiciului („Handlungsort”) și locul unde a survenit prejudiciul („Erfolgsort”) — Factori de legătură

      Dispozitivul

   Articolului 5 punctul 3 din Regulamentul (CE) nr. 44/2001 al Consiliului din 22 decembrie 2000 privind competența judiciară, recunoașterea și executarea hotărârilor în materie civilă și comercială, trebuie să fie interpretat în sensul că, în cadrul unui litigiu precum cel din acțiunea principală, expresia „locul unde s-a produs fapta prejudiciabilă” desemnează locul unde s-a produs prejudiciul inițial ca urmare a utilizării normale a produsului potrivit destinației sale.

      (1)  JO C 183, 19.7.2008.


title: Cauza C-302/12: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Hoge Raad der Nederlanden (Olanda) la 20 iunie 2012 — X; cealaltă parte: Minister van Financiën

text:
               22.9.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 287/18

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Hoge Raad der Nederlanden (Olanda) la 20 iunie 2012 — X; cealaltă parte: Minister van Financiën
   (Cauza C-302/12)
   2012/C 287/32
   Limba de procedură: olandeza

      Instanța de trimitere

   Hoge Raad der Nederlanden

      Părțile din acțiunea principală

   Recurentă: X

      Cealaltă parte: Minister van Financiën

      Întrebările preliminare

               1.

               Exercitarea competențelor fiscale de către două state membre, în special impunerea unei taxe de înmatriculare pentru un autovehicul, este nelimitată în cazul în care un cetățean al Uniunii Europene își are reședința, în temeiul prevederilor naționale, în două state membre și utilizează autovehiculul proprietate personală efectiv și cu titlu permanent în ambele state membre?

               2.

               În cazul unui răspuns negativ la prima întrebare: principiul proporționalității poate avea un efect corector în cadrul impunerii unei taxe de înmatriculare într-un caz precum cel din speță? În cazul în care răspunsul este afirmativ: are acest principiu drept efect faptul că fiecare sau unul dintre aceste state membre trebuie să își limiteze exercitarea competențelor fiscale, și care ar trebui să fie natura acestei limitări?


title: Cauza F-114/13: Ordonanța Tribunalului Funcției Publice din 16 iulie 2014 – Klar și Fernandez Fernandez/Comisia (Funcție publică — Comitetul pentru personal al Comisiei — Comitetul central — Desemnarea membrilor secțiunii locale din Luxemburg în comitetul central pentru personal — Revocare de către secțiunea locală a unuia dintre membrii săi titulari în comitetul central — Refuzul AIPN de recunoaștere a legalității deciziei de revocare — Interesul de a exercita acţiunea — Nerespectarea procedurii precontencioase — Caracter tardiv al reclamației — Inadmisibilitate vădită)

text:
               15.9.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 315/74

         Ordonanța Tribunalului Funcției Publice din 16 iulie 2014 – Klar și Fernandez Fernandez/Comisia
   (Cauza F-114/13) (1)

   ((Funcție publică - Comitetul pentru personal al Comisiei - Comitetul central - Desemnarea membrilor secțiunii locale din Luxemburg în comitetul central pentru personal - Revocare de către secțiunea locală a unuia dintre membrii săi titulari în comitetul central - Refuzul AIPN de recunoaștere a legalității deciziei de revocare - Interesul de a exercita acţiunea - Nerespectarea procedurii precontencioase - Caracter tardiv al reclamației - Inadmisibilitate vădită))
   2014/C 315/124
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamanți: Robert Klar (Grevenmacher, Luxemburg) și Francisco Fernandez Fernandez (Steinsel, Luxemburg) (reprezentanți: A. Salerno și B. Cortese, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: J. Currall și C. Ehrbar, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare a deciziei autorității împuternicite să facă numiri prin care se refuză recunoașterea legalității deciziei comitetului local pentru personal din Luxemburg de revocare a mandatului conferit unui mandatar pentru a-l reprezenta în cadrul comitetului central pentru personal al Comisiei.

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea ca vădit inadmisibilă.

               2)

               Domnii Klar și Fernandez Fernandez suportă propriile cheltuieli de judecată și sunt obligați la plata cheltuielilor de judecată efectuate de Comisia Europeană.

      (1)  JO C 52, 22.2.2014, p. 53


title: Cauza C-75/15: Cerere de decizie preliminară introdusă de Markkinaoikeus (Finlanda) la 19 februarie 2015 – Viiniverla Oy/Sosiaali- ja terveysalan lupa- ja valvontavirasto

text:
               27.4.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 138/40

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Markkinaoikeus (Finlanda) la 19 februarie 2015 – Viiniverla Oy/Sosiaali- ja terveysalan lupa- ja valvontavirasto
   (Cauza C-75/15)
   (2015/C 138/54)
   Limba de procedură: finlandeza

      Instanța de trimitere

   Markkinaoikeus

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Viiniverla Oy

      Pârâtă: Sosiaali- ja terveysalan lupa- ja valvontavirasto

      Întrebările preliminare

               1)

               În cadrul aprecierii existenței unei evocări, în sensul articolului 16 litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 110/2008 al Parlamentului European și al Consiliului din 15 ianuarie 2008 privind definirea, desemnarea, prezentarea, etichetarea şi protecţia indicațiilor geografice ale băuturilor spirtoase şi de abrogare a Regulamentului (CEE) nr. 1576/89 al Consiliului (JO L 39, p. 16) (1), trebuie să se ia în considerare consumatorul mediu, normal informat și suficient de atent și de avizat?

               2)

               În cadrul aprecierii legate de interzicerea de a utiliza denumirea „Verlados” pentru o băutură spirtoasă produsă din mere și comercializată în Finlanda sub această denumire, în scopul protejării indicației geografice „Calvados”, ce relevanță prezintă pentru interpretarea noțiunii „evocare”, în sensul prevăzut la articolul 16 litera (b) din Regulamentul nr. 110/2008, următoarele împrejurări:

                           a.

                           primul segment („Verla”) din denumirea „Verlados” corespunde numelui unui sat din Finlanda, pe care consumatorul finlandez l-ar putea recunoaște,

                           b.

                           primul segment („Verla”) din denumirea „Verlados” face trimitere la întreprinderea care fabrică acest produs, Viiniverla Oy,

                           c.

                           „Verlados” este un produs local fabricat în Verla, din care se comercializează câteva sute de litri pe an în restaurantul propriu al domeniului viticol și care poate fi achiziționat la comandă, într-o cantitate limitată, de la întreprinderea de stat care comercializează băuturi alcoolice, în conformitate cu Legea privind alcoolul,

                           d.

                           cuvintele „Verlados” și „Calvados” au câte trei silabe, dintre care numai o silabă este comună („dos”), dar ultimele patru litere din fiecare cuvânt, și anume jumătate din numărul total al literelor, sunt identice („ados”)?

               3)

               În situația în care este considerată o evocare în sensul articolului 16 litera (b) din Regulamentul nr. 110/2008, utilizarea denumirii „Verlados” poate fi totuși autorizată pentru unul dintre motivele citate anterior sau pentru un alt motiv, cum ar fi faptul că nu există un risc, cel puțin pentru un consumator finlandez, să se creeze impresia că „Verlados” este fabricată în Franța?

      (1)  JO L 39, p. 16.


title: Cauza T-734/15 P: Recurs introdus la 17 decembrie 2015 de Comisia Europeană împotriva Hotărârii din 6 octombrie 2015 a Tribunalului Funcției Publice în cauza F-119/14, FE/Comisia

text:
               22.2.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 68/36

         Recurs introdus la 17 decembrie 2015 de Comisia Europeană împotriva Hotărârii din 6 octombrie 2015 a Tribunalului Funcției Publice în cauza F-119/14, FE/Comisia
   (Cauza T-734/15 P)
   (2016/C 068/46)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Recurentă: Comisia Europeană (reprezentanţi: F. Simonetti şi G. Gattinara, agenţi)

      Cealaltă parte din procedură: FE (Luxemburg, Luxemburg)

      Concluziile

   Recurenta solicită Tribunalului:

               —

               anularea Hotărârii Tribunalului Funcției Publice din 6 octombrie 2015 în cauza F-119/14, FE/Comisia;

               —

               respingerea acțiunii formulate de FE în cauza F-119/14 ca nefondată;

               —

               suportarea de către fiecare parte a propriilor cheltuieli de judecată aferente prezentei proceduri;

               —

               obligarea lui FE la suportarea cheltuielilor de judecată aferente procedurii din fața Tribunalului Funcției Publice.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea recursului, recurenta invocă trei motive.

               1.

               Primul motiv, întemeiat pe mai multe erori de drept săvârșite de Tribunalul Funcției Publice (TFP) și pe o denaturare a actelor dosarului în interpretarea și aplicarea de către comisia de evaluare a condiției de admitere privind experiența profesională minimă

               2.

               Al doilea motiv, întemeiat pe o eroare de drept în concluzia TFP potrivit căreia AIPN ar fi săvârșit o eroare vădită de apreciere

               3.

               Al treilea motiv, întemeiat pe o eroare de drept și pe mai multe încălcări ale obligației de motivare săvârșite de TFP atunci când a obligat Comisia la plata a 10 000 de euro reclamantei în primă instanță.


title: Cauza T-617/14: Acțiune introdusă la 10 august 2014  – Pro Asyl/EASO

text:
               17.11.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 409/48

         Acțiune introdusă la 10 august 2014 – Pro Asyl/EASO
   (Cauza T-617/14)
   2014/C 409/68
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Pro Asyl Bundesweite Arbeitsgemeinschaft für Flüchtlinge e.V. (Frankfurt am Main, Germania) (reprezentant: S. Hilbrans, avocat)

      Pârât: Biroul European de Sprijin pentru Azil (EASO)

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea Deciziei pârâtului din 10 iunie 2014 – EASO/ED/2014/134, în măsura în care acesta refuză accesul la Planul operațional pentru detașarea de echipe de sprijin pentru azil ale UE în Bulgaria („Operating Plan on Bulgaria”) și nu acordă accesul la registrul de documente al pârâtului în temeiul articolului 11 din Regulamentul nr. 1049/2001.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă două motive.

               1.

               Primul motiv întemeiat pe încălcarea dreptului de acces la informații al reclamantei
               Reclamanta susține că nu există un motiv care să justifice o excepție de la dreptul general de acces la informații al reclamantei în sensul articolului 4 din Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 (1) cu privire la „Operating Plan on Bulgaria” în litigiu.
               Reclamanta arată în această privință că refuzul accesului la informații nu poate fi justificat, printre altele, de protecția deliberărilor pentru elaborarea documentului prevăzută la articolul 4 alineatul (3) din Regulamentul nr. 1049/2001, întrucât „Operating Plan” ar fi finalizat.
               În plus, aceasta declară că „Operating Plan on Bulgaria” nu este un document al unui terț, în sensul articolului 4 alineatul (4) din Regulamentul nr. 1049/2001, deoarece pârâtul și Republica Bulgaria au elaborat planul împreună. Prin urmare, „Operating Plan” nu ar fi nici emis de acest stat membru în sensul articolului 4 alineatul (5) din Regulamentul nr. 1049/2001.

               2.

               Al doilea motiv întemeiat pe încălcarea dreptului de acces la registru
               Mai mult, reclamanta susține că decizia atacată trebuie anulată și în măsura în care aceasta îi refuză reclamantei accesul la registrul electronic al documentelor în temeiul articolului 11 din Regulamentul nr. 1049/2001 sau al articolului 11 din Decizia nr. 6 a Consiliului EASO.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 al Parlamentului European și al Consiliului din 30 mai 2001 privind accesul public la documentele Parlamentului European, ale Consiliului și ale Comisiei (JO L 145, p. 43, Ediție specială, 1/vol. 3, p. 76).


title: Cauza T-166/12: Ordonanța Tribunalului din 14 ianuarie 2015 – Bolívar Cerezo/OAPI – Renovalia Energy (RENOVALIA) [ „Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale RENOVALIA — Mărcile naționale verbale anterioare RENOVA ENERGY și RENOVAENERGY — Refuzul parțial al înregistrării — Motiv relativ de refuz — Risc de confuzie — Similitudinea semnelor — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 — Acțiune în parte vădit inadmisibilă și în parte lipsită de orice temei juridic” ]

text:
               9.3.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 81/18

         Ordonanța Tribunalului din 14 ianuarie 2015 – Bolívar Cerezo/OAPI – Renovalia Energy (RENOVALIA)
   (Cauza T-166/12) (1)

   ([„Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale RENOVALIA - Mărcile naționale verbale anterioare RENOVA ENERGY și RENOVAENERGY - Refuzul parțial al înregistrării - Motiv relativ de refuz - Risc de confuzie - Similitudinea semnelor - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 - Acțiune în parte vădit inadmisibilă și în parte lipsită de orice temei juridic”])
   (2015/C 081/23)
   Limba de procedură: spaniola

      Părțile

      Reclamant: Juan Bolívar Cerezo (Granada, Spania) (reprezentant: I. Barroso Sánchez-Lafuente, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: O. Mondéjar Ortuño, agent)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă în faţa Tribunalului: Renovalia Energy, SA (Villarobledo, Spania) (reprezentant: A. Velázquez Ibáñez, avocat)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei întâi de recurs a OAPI din 26 ianuarie 2012 (cauza R 663/2011-1) privind o procedură de opoziție între Renovalia Energy, SA și domnul Juan Bolívar Cerezo

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Îl obligă pe domnul Juan Bolívar Cerezo la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 194, 30.6.2012.


title: Cauza C-470/07: Ordonanța președintelui Curții din 13 mai 2008 — Comisia Comunităților Europene/Republica Elenă

text:
               15.8.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 209/38

         Ordonanța președintelui Curții din 13 mai 2008 — Comisia Comunităților Europene/Republica Elenă
   (Cauza C-470/07) (1)

   (2008/C 209/62)

      Limba de procedură: greaca

   Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 315, 22.12.2007.


title: Cauza C-7/09: Acțiune introdusă la 9 ianuarie 2009 — Comisia Comunităților Europene/Regatul Belgiei

text:
               21.3.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 69/24

         Acțiune introdusă la 9 ianuarie 2009 — Comisia Comunităților Europene/Regatul Belgiei
   (Cauza C-7/09)
   (2009/C 69/44)
   Limba de procedură: franceza
   Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: C. Cattabriga și J. Sénéchal, agenți)

      Pârât: Regatul Belgiei
   Concluziile reclamantei

               —

               Constatarea faptului că, prin neadoptarea tuturor actelor cu putere de lege sau a actelor administrative necesare pentru a se conforma Directivei 2006/86/CE din 24 octombrie 2006 de punere în aplicare a Directivei 2004/23/CE a Parlamentului European și a Consiliului cu privire la cerințele de trasabilitate, notificarea reacțiilor și a incidentelor adverse grave, precum și la anumite cerințe tehnice pentru codificarea, prelucrarea, conservarea, stocarea și distribuirea țesuturilor și a celulelor umane (1), sau, în orice caz, prin necomunicarea acestora Comisiei, Regatul Belgiei nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul acestei directive.

               —

               obligarea Regatului Belgiei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   Termenul de transpunere a Directivei 2006/86/CE, mai puțin a articolului 10 din cadrul acesteia, a expirat la 1 septembrie 2007. Or, la data introducerii prezentei acțiuni, pârâtul nu adoptase măsurile necesare pentru a transpune directiva sau, în orice caz, nu le comunicase Comisiei.

      (1)  JO L 294, p. 32, Ediție specială, 15/vol. 17, p. 150.


title: Cauza T-531/14: Acțiune introdusă la 15 iulie 2014 – Sotiropoulou și alții/Consiliul

text:
               6.10.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 351/11

         Acțiune introdusă la 15 iulie 2014 – Sotiropoulou și alții/Consiliul
   (Cauza T-531/14)
   2014/C 351/13
   Limba de procedură: greaca

      Părțile

      Reclamanți: Leimonia Sotiropoulou și alți 63 de reclamanți (Patras, Grecia) (reprezentant: Kostas Chrysogonos, avocat)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene

      Concluziile

   Reclamanții solicită Tribunalului:

               —

               obligarea pârâtului la repararea prejudiciului financiar suferit de reclamanți în perioada 1 ianuarie 2013–31 mai 2014 ca urmare a reducerii nelegale a pensiilor lor principale prin deciziile Consiliului Uniunii Europene citate mai jos, în valoare totală de 8 70  504,11 euro;

               —

               obligarea pârâtului la plata către fiecare dintre reclamanți a unei sume de 3  000 de euro cu titlu de despăgubire pentru prejudiciul moral suferit ca urmare a reducerii nelegale a pensiilor lor principale prin deciziile Consiliului Uniunii Europene citate mai jos;

               —

               obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată efectuate de reclamanți.

      Motivele și principalele argumente

   Acțiunea are ca obiect o cerere de despăgubire, în sensul articolului 268 TFUE, pentru prejudiciile produse reclamanților prin reducerea drastică a pensiilor lor principale în cadrul punerii în aplicare a măsurilor și a intervențiilor asupra sistemului de pensii din Grecia prevăzute de Deciziile Consiliului Uniunii Europene 2010/320/UE din 8 iunie 2010 (1), 2010/486/UE din 7 septembrie 2010 (2), 2011/57/UE din 20 decembrie 2010 (3), 2011/257/UE din 7 martie 2011 (4), 2011/734/UE din 12 iulie 2011 (5), 2011/791/UE din 8 noiembrie 2011 (6), 2012/211/UE din 13 martie 2012 (7) și 2013/6/UE din 4 decembrie 2012 (8), considerate nelegale.
   În susținerea acțiunii, reclamanții invocă două motive.

               1.

               Cu privire la primul motiv, referitor la încălcarea principiilor atribuirii și subsidiarității

                           —

                           Reclamanții susțin că deciziile atacate ale Consiliului Uniunii Europene, privind în special adoptarea de măsuri detaliate, de politici și de intervenții în materia asigurărilor sociale și a sistemului de pensii, au fost adoptate de Consiliu cu depășirea atribuțiilor recunoscute de tratat și cu încălcarea principiilor atribuirii și subsidiarității prevăzute la articolele 4 și 5 TUE coroborate cu articolele 2-6 TFUE. Consiliul Uniunii Europene, atunci când adoptă decizii, în sensul articolului 126 alineatul (9) și al articolului 136 TFUE, adresate Greciei, nu poate stabili în detaliu politica pe care Grecia trebuie să o urmeze în domeniile menționate anterior, care intră în competența exclusivă a acesteia ca stat membru al Uniunii Europene. Aceste decizii, prin conținutul lor, sunt nelegale și dau naștere răspunderii extracontractuale a Uniunii Europene de a despăgubi reclamanții pentru prejudiciile produse prin reducerea, prin intermediul deciziilor, a pensiilor lor.

               2.

               Cu privire la al doilea motiv, referitor la încălcarea drepturilor fundamentale prevăzute la articolele 1, 25 și 34 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene

                           —

                           Reclamanții susțin că deciziile menționate anterior ale Consiliului Uniunii Europene au impus adoptarea unor măsuri privind sistemul de pensii care au destabilizat radical situația lor economică și au condus la inversarea unor situații în care aveau o încredere legitimă. Tăierile drastice și reducerile de pensii impuse în aplicarea măsurilor specificate în deciziile Consiliului Uniunii Europene menționate anterior au condus la o reducere radicală a protecției asigurărilor sociale și la deteriorarea rapidă a standardului de viață al pensionarilor, printre care și reclamanții, care, prin reducerea pensiilor, au fost privați de cea mai mare parte din veniturile de care dispuneau anterior. Adoptarea și aplicarea reducerilor în discuție au determinat încălcarea directă a dreptului reclamanților la demnitate umană, a dreptului persoanelor în vârstă de a duce o viață demnă și independentă, precum și a dreptului de acces la prestațiile de securitate socială și la serviciile sociale care acordă protecție în caz de bătrânețe, drepturi prevăzute în mod direct la articolele 1, 25 și 34 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene. Aceasta face ca deciziile în discuție să fie nelegale și dă naștere răspunderii extracontractuale a Uniunii Europene de a despăgubi reclamanții pentru prejudiciile produse prin reducerea, prin intermediul deciziilor, a pensiilor lor.

      (1)  Decizia 2010/320/UE a Consiliului din 8 iunie 2010 adresată Greciei în vederea consolidării și a aprofundării supravegherii fiscale și de notificare a Greciei să ia măsuri de reducere a deficitului considerate necesare pentru remedierea situației de deficit excesiv (JO L 145, 11.6.2010, p. 6).

      (2)  Decizia 2010/486/UE a Consiliului din 7 septembrie 2010 de modificare a Deciziei 2010/320/UE adresată Greciei în vederea consolidării și a aprofundării supravegherii fiscale și de notificare a Greciei să ia măsuri de reducere a deficitului considerate necesare pentru remedierea situației de deficit excesiv (JO L 241, 14.9.2010, p. 12).

      (3)  Decizia 2011/57/UE a Consiliului din 20 decembrie 2010 de modificare a Deciziei 2010/320/UE adresată Greciei în vederea consolidării și a aprofundării supravegherii fiscale și de notificare a Greciei să ia măsuri de reducere a deficitului considerate necesare pentru remedierea situației de deficit excesiv (JO L 26, 29.1.2011, p. 15).

      (4)  Decizia 2011/257/UE a Consiliului din 7 martie 2011 de modificare a Deciziei 2010/320/UE adresată Greciei în vederea consolidării și a aprofundării supravegherii fiscale și de notificare a Greciei să ia măsuri de reducere a deficitului considerate necesare pentru remedierea situației de deficit excesiv (JO L 110, 29.4.2011, p. 26).

      (5)  Decizia 2011/734/UE a Consiliului din 12 iulie 2011 adresată Greciei în vederea consolidării și a aprofundării supravegherii fiscale și de notificare a Greciei să ia măsuri de reducere a deficitului considerate necesare pentru remedierea situației de deficit excesiv (reformare) (JO L 296, 15.11.2011, p. 38).

      (6)  Decizia 2011/791/UE a Consiliului din 8 noiembrie 2011 de modificare a Deciziei 2011/734/UE adresată Greciei în vederea consolidării și a aprofundării supravegherii fiscale și de notificare a Greciei să ia măsuri de reducere a deficitului considerate necesare pentru remedierea situației de deficit excesiv (JO L 320, 3.12.2011, p. 28).

      (7)  Decizia 2012/211/UE a Consiliului din 13 martie 2012 de modificare a Deciziei 2011/734/UE adresată Greciei în vederea consolidării și a aprofundării supravegherii fiscale și de notificare a Greciei să ia măsuri de reducere a deficitului considerate necesare pentru remedierea situației de deficit excesiv (JO L 113, 25.4.2012, p. 8).

      (8)  Decizia 2013/6/UE a Consiliului din 4 decembrie 2012 de modificare a Deciziei 2011/734/UE adresată Greciei în vederea consolidării și a aprofundării supravegherii fiscale și de notificare a Greciei să ia măsuri de reducere a deficitului considerate necesare pentru remedierea situației de deficit excesiv (JO L 4, 9.1.2013, p. 40).


title: Cauza T-320/17: Acțiune introdusă la 25 mai 2017 – European Dynamics Luxembourg și Evropaïki Dynamiki/EIF

text:
               7.8.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 256/31

         Acțiune introdusă la 25 mai 2017 – European Dynamics Luxembourg și Evropaïki Dynamiki/EIF
   (Cauza T-320/17)
   (2017/C 256/37)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamante: European Dynamics Luxembourg SA (Luxemburg, Luxemburg), Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Atena, Grecia) (reprezentanți: M. Sfyri și C-N. Dede, avocați)

      Pârât: European Investment Fund (EIF)

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               Anularea deciziei de atribuire a pârâtului adusă la cunoştinţa reclamantelor la data de 16 martie 2017 privind licitaţia la care au participat reclamantele ca răspuns la procedura deschisă de achiziţii (nr. 2016-MIBO_IPA_PPI-002) prin care acestea erau informate că oferta lor nu a fost clasificată ca fiind cea mai avantajoasă economic;

               —

               Obligarea pârâtului la plata către reclamante a unor despăgubiri exemplare în cuantum de 100 000 de euro,

               —

               Obligarea pârâtului la plata către reclamante a taxelor judiciare şi a celorlalte cheltuieli de judecată efectuate în legătură cu prezenta acţiune, chiar şi în cazul respingerii acesteia.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamantele invocă un singur motiv în drept, susţinând că pârâtul a încălcat dreptul Uniunii Europene privind achiziţiile publice, principiul transparenţei şi dispoziţiile directivei privind achiziţiile publice, dar şi Ghidul practic EIF prin faptul că nu a comunicat reclamantelor punctele acordate pentru fiecare criteriu de atribuire în favoarea ofertei câştigătoare şi o analiză detaliată a punctelor forte şi a punctelor slabe ale ofertei lor în raport cu cele ale ofertei câştigătoare. Reclamantele invocă faptul că pârâtul a încălcat principiul bunei administrări prin atingerea adusă dreptului reclamantelor la o reparaţie efectivă împotriva deciziei contestate.


title: Cauza C-323/07: Cerere având ca obiect pronunțarea unei hotărâri preliminare introdusă de Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (Italia) la 12 iulie 2007 — Termoraggi SpA/Comune di Monza și alții

text:
               6.10.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 235/9

         Cerere având ca obiect pronunțarea unei hotărâri preliminare introdusă de Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (Italia) la 12 iulie 2007 — Termoraggi SpA/Comune di Monza și alții
   (Cauza C-323/07)
   (2007/C 235/14)
   Limba de procedură: italiana
   Instanța de trimitere
   Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia
   Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Termoraggi SpA

      Pârâți: Comune di Monza și alții
   Întrebarea preliminară
   Articolul 6 din Directiva 92/50/CEE din 18 iunie 1992 (1) poate fi considerat aplicabil chestiunii care face obiectul prezentului proces, și ce interpretare trebuie dată acestui articol în vederea verificării compatibilității măsurilor atacate cu dreptul comunitar, în termenii indicați în motivare?

      (1)  JO L 209, p. 1-24, Ediție specială, 06/vol. 2, p. 50.


title: Cauza T-632/14: Acțiune introdusă la 25 august 2014  – Intercon/Comisia

text:
               27.10.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 380/16

         Acțiune introdusă la 25 august 2014 – Intercon/Comisia
   (Cauza T-632/14)
   2014/C 380/22
   Limba de procedură: polona

      Părțile

      Reclamantă: Intercon Sp. z o.o. (Łódź, Polonia) (reprezentant: B. Eger, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               Constatarea faptului că Comisia a încălcat dispozițiile acordului de finanțare nr. ARTreat — 224297, în contextul celui de al șaptelea program-cadru de cercetare (PC7), dispunând rambursarea sumei de 2 58  479,21 de euro;

               —

               Obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă trei motive.

               1.

               Primul motiv:

                           —

                           întemeiat pe depășirea limitelor obiectului auditului efectuat și exploatarea ulterioară neautorizată a rezultatelor acestuia;

               2.

               Al doilea motiv:

                           —

                           întemeiat pe neluarea în considerare a formularului C semnat de beneficiar, în condițiile în care Comisia a solicitat depunerea acestui document, și pe neluarea în considerare a probei, sub forma declarației unui angajat care confirma imposibilitatea de a obține documente de la coordonatorului consorțiului;

               3.

               Al treilea motiv:

                           —

                           întemeiat pe neluarea în considerare a noilor observații și comentarii referitoare la punctul II.22.5. din anexa la acord, în condițiile în care Comisia a solicitat beneficiarului să le prezinte, fixând și un termen în acest scop.


title: Cauza T-471/15: Acțiune introdusă la 11 august 2015 – Syriatel Mobile Telecom/Consiliul

text:
               12.10.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 337/37

         Acțiune introdusă la 11 august 2015 – Syriatel Mobile Telecom/Consiliul
   (Cauza T-471/15)
   (2015/C 337/41)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: Syriatel Mobile Telecom (Joint Stock Company) (Damasc, Siria) (reprezentant: E. Ruchat, avocat)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               declararea acțiunii reclamantei drept admisibilă și fondată;

               —

               în consecință, anularea Deciziei (PESC) 2015/837 din 28 mai 2015 și a actelor ulterioare de punere în aplicare a acestei decizii, în măsura în care o privesc pe reclamantă;

               —

               obligarea Consiliului Uniunii Europene la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă trei motive, care sunt în esență identice sau similare cu cele invocate în cauza T-432/11, Makhlouf/Consiliul (1).

      (1)  JO C 290, p.13.


title: Cauza T-601/11: Acțiune introdusă la 30 noiembrie 2011 — Dansk Automat Brancheforening/Comisia Europeană

text:
               28.1.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 25/63

      Acțiune introdusă la 30 noiembrie 2011 — Dansk Automat Brancheforening/Comisia Europeană
      (Cauza T-601/11)
      (2012/C 25/121)
      Limba de procedură: daneza

         Părțile

         Reclamantă: Dansk Automat Brancheforening (Fredericia, Danemarca) (reprezentanți: K. Dyekjær, T. Høg și J. Flodgaard)

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea articolului 1 din Decizia Comisiei din 20 septembrie 2010 în cauza C 35/2010 (ex N 302/2010) privind măsurile pe care Danemarca intenționează să le adopte sub forma unor taxe pe jocurile de noroc online prin Legea daneză privind taxele aplicate jocurilor de noroc și pariurilor;

                  —

                  declararea nulității articolului 1 din Decizia Comisiei din 20 septembrie 2011 în cauza C 35/2010 (ex N 302/2010) privind măsurile pe care Danemarca intenționează să le adopte sub forma unor taxe pe jocurile de noroc online prin Legea daneză privind taxele aplicate jocurilor de noroc și pariurilor, în măsura în care această măsură este declarată compatibilă cu piața internă în temeiul articolului 107 alineatul (3) litera (c) TFUE;

                  —

                  obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamanta invocă cinci motive.

                  1.

                  Primul motiv: decizia atacată este afectată de nemotivare, în măsura în care argumentele utilizate pentru a constata că ajutorul în cauză, care constă în taxe pe jocurile de noroc online inferioare celor aplicate jocurilor de noroc clasice organizate de societăți stabilite în Danemarca, este compatibil cu articolul 107 alineatul (3) litera (c) TFUE sunt străine de criteriile prevăzute de dispoziția menționată.

                  2.

                  Al doilea motiv: decizia atacată a fost adoptată cu nerespectarea garanțiilor procedurale, în măsura în care reclamantei nu i s-a oferit posibilitatea să își exprime punctele de vedere cu privire la aplicarea articolului 107 alineatul (3) litera (c) TFUE.

                  3.

                  Al treilea motiv: aplicarea eronată a dispozițiilor legale, astfel încât decizia Comisiei este vădit eronată, în măsura în care articolul 107 alineatul (3) litera (c) TFUE nu conține niciun temei pentru ca ajutorul în discuție să fie declarat compatibil cu tratatul, iar Comisia a depășit puterea discreționară conferită acesteia prin dispoziția menționată.

                  4.

                  Al patrulea motiv: decizia atacată este afectată de exces de putere, în măsura în care aceasta nu se întemeiază în mod efectiv pe obiectivele dispoziției în discuție.

                  5.

                  Al cincilea motiv: decizia atacată încalcă principiul proporționalității, în măsura în care nu s-a dovedit că aceasta nu depășește ceea ce este necesar.


title: Cauza T-98/15: Hotărârea Tribunalului din 16 februarie 2017 – Tubes Radiatori/EUIPO – Antrax It (Radiateurs) [„Desen sau model comunitar — Procedură de declarare a nulității — Desen sau model comunitar care reprezintă un radiator — Desen sau model anterior — Motiv de nulitate — Lipsa caracterului individual — Articolul 6 și articolul 25 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 6/2002 — Executare de către EUIPO a unei hotărâri de anulare a unei decizii a camerelor sale de recurs — Dreptul de a fi ascultat — Invitație de a depune probe și observații în urma unei hotărâri de anulare a Tribunalului — Saturarea stadiului tehnicii”]

text:
               27.3.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 95/8

         Hotărârea Tribunalului din 16 februarie 2017 – Tubes Radiatori/EUIPO – Antrax It (Radiateurs)
   (Cauza T-98/15) (1)

   ([„Desen sau model comunitar - Procedură de declarare a nulității - Desen sau model comunitar care reprezintă un radiator - Desen sau model anterior - Motiv de nulitate - Lipsa caracterului individual - Articolul 6 și articolul 25 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 6/2002 - Executare de către EUIPO a unei hotărâri de anulare a unei decizii a camerelor sale de recurs - Dreptul de a fi ascultat - Invitație de a depune probe și observații în urma unei hotărâri de anulare a Tribunalului - Saturarea stadiului tehnicii”])
   (2017/C 095/14)
   Limba de procedură: italiana

      Părţile

      Reclamantă: Tubes Radiatori Srl (Resana, Italia) (reprezentanţi: S. Verea, K. Muraro, M. Balestriero și P. Menapace, avocați)

      Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentanţi: inițial P. Bullock și S. Di Natale, ulterior S. Di Natale și L. Rampini, agenți)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO, intervenientă la Tribunal: Antrax It Srl (Resana, Italia) (reprezentant: L Gazzola, avocat)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a treia de recurs a EUIPO din 9 decembrie 2014 (cauza R 1643/2014-3), referitoare la o procedură de declarare a nulității între Antrax It și Tubes Radiatori.

      Dispozitivul

               1)

               Anulează Decizia Camerei a treia de recurs a Oficiului Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO) din 9 decembrie 2014 (cauza R 1643/2014-3).

               2)

               Respinge în rest acțiunea.

               3)

               EUIPO suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de Tubes Radiatori Srl.

               4)

               Antrax It Srl suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 138, 27.4.2015.


title: Cauza T-335/07: Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 16 decembrie 2008 — Mergel și alții/OAPI (Patentconsult) ( Marcă comunitară — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale Patentconsult — Motiv absolut de refuz — Caracter descriptiv — Articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 )

text:
               7.2.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 32/32

         Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 16 decembrie 2008 — Mergel și alții/OAPI (Patentconsult)
   (Cauza T-335/07) (1)

   („Marcă comunitară - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale Patentconsult - Motiv absolut de refuz - Caracter descriptiv - Articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (CE) nr. 40/94’)
   (2009/C 32/60)
   Limba de procedură: germana
   Părțile

      Reclamanți: Volker Mergel (Wiesbaden, Germania); Klaus Kampfenkel (Hofheim, Germania); Burkart Bill (Darmstadt, Germania) și Andreas Herden (Wiesbaden) (reprezentant: G. Friderichs, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentanți: S. Schäffner și G. Schneider, agenți)
   Obiectul
   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a patra de recurs a OAPI din 25 iunie 2007 (cauza R 299/2007-4) privind înregistrarea semnului verbal Patentconsult ca marcă comunitară.
   Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Îi obligă pe domnii Volker Mergel, Klaus Kampfenkel, Burkart Bill și Andreas Herden la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 269, 10.11.2007.


title: Cauza C-94/14: Cerere de decizie preliminară introdusă de Kúria (Ungaria) la 27 februarie 2014 – Flight Refund Ltd/Deutsche Lufthansa AG

text:
               12.5.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 142/22

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Kúria (Ungaria) la 27 februarie 2014 – Flight Refund Ltd/Deutsche Lufthansa AG
   (Cauza C-94/14)
   2014/C 142/30
   Limba de procedură: maghiara

      Instanța de trimitere

   Kúria

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Flight Refund Ltd

      Pârâtă: Deutsche Lufthansa AG

      Întrebările preliminare

               1)

               Este posibil ca o creanță izvorâtă dintr-o despăgubire întemeiată pe articolul 19 din Convenția de la Montréal să fie valorificată în cadrul procedurii europene de somație de plată?

               2)

               În ceea ce privește o creanță izvorâtă dintr-o despăgubire întemeiată pe articolul 19 din Convenția de la Montréal, competența notarului – asimilat unei instanțe naționale – abilitat să emită o somație europeană de plată și, după trecerea la procedura contencioasă în urma opoziției pârâtului, competența jurisdicțională sunt stabilite prin normele referitoare la competență prevăzute de Regulamentul (CE) nr. 1896/2006 al Parlamentului European și al Consiliului din 12 decembrie 2006 de instituire a unei proceduri europene de somație de plată (1) (denumit în continuare „Regulamentul nr. 1896/2006”), Regulamentul (CE) nr. 44/2001 al Consiliului din 22 decembrie 2000 privind competența judiciară, recunoașterea și executarea hotărârilor în materie civilă și comercială (2) (denumit în continuare „Regulamentul nr. 44/2001”), și/sau de Convenția pentru unificarea anumitor norme referitoare la transportul aerian internațional, redactată la Montréal la 28 mai 1999 (denumită în continuare „Convenția de la Montréal”)? Care este raportul dintre aceste norme de drept?

               3)

               În cazul în care normele de competență prevăzute de Convenția de la Montréal prevalează, reclamantul își poate valorifica creanța, inclusiv în lipsa oricărui element de legătură suplimentar, la alegerea sa, în fața unei instanțe stabilite pe teritoriul unui stat parte, sau chiar instanța în fața căreia își valorifică creanța trebuie să fie competentă teritorial în temeiul normelor de procedură din statul membru de care aparține?
               În plus, cum trebuie interpretată norma de competență opțională prevăzută de Convenția de la Montréal, care face trimitere la instanța de la locul unde se află sediul de afaceri al operatorului de transport unde a fost încheiat contractul?

               4)

               O somație europeană de plată care a fost emisă cu încălcarea obiectului regulamentului sau de o autoritate necompetentă material poate face obiectul unei reexaminări din oficiu? Sau procedura contencioasă care urmează unei opoziții trebuie să fie, într-adevăr, în lipsa competenței, clasată din oficiu sau la cerere?

               5)

               În măsura în care instanțele maghiare sunt competente să se pronunțe cu privire la procedura contencioasă, normele de drept procedural național trebuie interpretate în acest caz în conformitate cu dreptul Uniunii și Convenția de la Montréal, în sensul că acestea desemnează în mod necesar cel puțin o instanță care, chiar și în lipsa oricărui alt element de legătură, are obligația de a soluționa pe fond procedura contencioasă care urmează opoziției?

      (1)  JO L 399, p. 1, Ediție specială, 19/vol. 9, p. 108.

      (2)  JO L 12, 16.1. 2001, Ediție specială, 19/vol. 3, p. 74.


title: Cauza C-299/15: Ordonanța președintelui Camerei a noua a Curții din 16 iulie 2015 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunal de première instance de Bruxelles – Belgia) – Daniele Striani, Mad Management SPRL, Franck Boucher și alții, RFC. Seresien ASBL/Union européenne des Sociétés de Football Association (UEFA), Union Royale Belge des Sociétés de Football – Association (URBSFA)

text:
               26.10.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 354/29

         Ordonanța președintelui Camerei a noua a Curții din 16 iulie 2015 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunal de première instance de Bruxelles – Belgia) – Daniele Striani, Mad Management SPRL, Franck Boucher și alții, RFC. Seresien ASBL/Union européenne des Sociétés de Football Association (UEFA), Union Royale Belge des Sociétés de Football – Association (URBSFA)
   (Cauza C-299/15) (1)

   (2015/C 354/31)
   Limba de procedură: franceza
   Președintele Camerei a noua a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 270, 17.8.2015.


title: Cauza T-135/09: Hotărârea Tribunalului din 14 noiembrie 2012 — Nexans France și Nexans/Comisia ( „Concurență — Procedură administrativă — Acțiune în anulare — Acte adoptate în cursul unei inspecții — Măsuri intermediare — Inadmisibilitate — Decizie prin care se dispune o inspecție — Obligația de motivare — Protecția vieții private — Indicii suficient de serioase — Control jurisdicțional” )

text:
               22.12.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 399/16

         Hotărârea Tribunalului din 14 noiembrie 2012 — Nexans France și Nexans/Comisia
   (Cauza T-135/09) (1)

   (Concurență - Procedură administrativă - Acțiune în anulare - Acte adoptate în cursul unei inspecții - Măsuri intermediare - Inadmisibilitate - Decizie prin care se dispune o inspecție - Obligația de motivare - Protecția vieții private - Indicii suficient de serioase - Control jurisdicțional)
   2012/C 399/27
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamante: Nexans France SAS (Paris, Franța) și Nexans SA (Paris) (reprezentanți: M. Powell, solicitor, J.-P. Tran-Thiet, avocat, și G. Forwood, barrister)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: inițial X. Lewis și N. von Lingen, ulterior N. von Lingen și V. Di Bucci, agenți)

      Obiectul

   În primul rând, o cerere de anulare a Deciziei C(2009) 92/1 a Comisiei din 9 ianuarie 2009 prin care Nexans SA și filiala sa Nexans France SAS au fost obligate să se supună unei inspecții în temeiul articolului 20 alineatul (4) din Regulamentul (CE) nr. 1/2003 al Consiliului din 16 decembrie 2002 privind punerea în aplicare a normelor de concurență prevăzute la articolele 81 [CE] și 82 [CE] (JO 2003, L 1, p. 1, Ediție specială, 08/vol. 1, p. 167) (cazul COMP/39.610); în al doilea rând, o cerere prin care Tribunalului i se solicită să declare nelegală decizia adoptată de Comisie în cursul acestei inspecții de a copia integral conținutul anumitor fișiere informatice pentru a le examina în birourile sale; în al treilea rând, o cerere de anulare a deciziei luate de Comisie de a audia un salariat al Nexans France cu ocazia inspecției și, în al patrulea rând, o cerere prin care Tribunalului i se solicită să dispună anumite măsuri împotriva Comisiei.

      Dispozitivul

               1.

               Anulează Decizia C(2009) 92/1 din 9 ianuarie 2009, prin care Comisia Comunităților Europene a obligat Nexans SA și toate întreprinderile pe care aceasta le controlează direct sau indirect, inclusiv Nexans France SAS, să se supună unei inspecții în temeiul articolului 20 alineatul (4) din Regulamentul (CE) nr. 1/2003 al Consiliului din 16 decembrie 2002 privind punerea în aplicare a normelor de concurență prevăzute la articolele 81 [CE] și 82 [CE], în măsura în care privește alte cabluri electrice decât cele submarine și cele subterane de înaltă tensiune și materialul asociat acestor alte cabluri.

               2.

               Respinge în rest acțiunea.

               3.

               Nexans și Nexans France suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și jumătate din cheltuielile de judecată efectuate de Comisia Europeană.

               4.

               Comisia suportă jumătate din propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 141, 20.6.2009.