title: Cauza T-85/16: Acțiune introdusă la 17 februarie 2016 – Shoe Branding Europe/EUIPO – adidas (Poziția a două benzi paralele pe un pantof)

text:
               18.4.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 136/39

         Acțiune introdusă la 17 februarie 2016 – Shoe Branding Europe/EUIPO – adidas (Poziția a două benzi paralele pe un pantof)
   (Cauza T-85/16)
   (2016/C 136/54)
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Shoe Branding Europe BVBA (Oudenaarde, Belgia) (reprezentant: J. Løje, avocat)

      Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: adidas AG (Herzogenaurach, Germania)

      Datele privind procedura în fața EUIPO

      Titularul mărcii în litigiu: reclamanta

      Marca în litigiu: marca de poziție a Uniunii Europene constând în două linii paralele așezate în exteriorul suprafeței părții superioare a unui pantof – cererea de înregistrare nr. 10 477 701

      Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție

      Decizia atacată: Decizia Camerei a doua de recurs a EUIPO din 26 noiembrie 2015 în cauza R 3106/2014-2

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

      cu titlu principal

               —

               anularea deciziei atacate;

               —

               obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată;

      cu titlu subsidiar

               —

               trimiterea cauzei la EUIPO și dispunerea unei noi examinări independent de hotărârea Tribunalului în cauza T-145/14;

      cu titlu mai subsidiar

               —

               trimiterea cauzei la EUIPO și dispunerea suspendării procedurii în așteptarea soluției în recursul reclamantei împotriva Hotărârii Tribunalului în cauza T-145/14 introdusă la Curtea de Justiție a UE, cauza C-396/15 P, și a pronunțării Hotărârii Curții de Justiție a UE în cauza menționată, în vederea unei evaluări proprii a similitudinilor și a diferențelor dintre mărcile care trebuie comparate.

      Motivele invocate

               —

               Pârâta a săvârșit o eroare prin faptul că nu a formulat o apreciere proprie privind similitudinile și diferențele dintre marca în litigiu a reclamantei și marca anterioară a pârâtei, înregistrată sub marca Uniunii Europene nr. 3 517 646;

               —

               Pârâta a săvârșit o eroare atunci când a concluzionat că sunt îndeplinite condițiile prevăzute la articolul 8 alineatul (5) din Regulamentul nr. 207/2009.


title: Cauza F-41/06: Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera întâi) din 4 noiembrie 2008 — Marcuccio/Comisia (Funcție publică — Funcționari — Securitate socială — Asigurare de accidente și boli profesionale — Invaliditate — Pensionare din motiv de invaliditate — Motivare — Anulare)

text:
               10.1.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 6/44

         Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera întâi) din 4 noiembrie 2008 — Marcuccio/Comisia
   (Cauza F-41/06) (1)

   (Funcție publică - Funcționari - Securitate socială - Asigurare de accidente și boli profesionale - Invaliditate - Pensionare din motiv de invaliditate - Motivare - Anulare)
   (2009/C 6/88)
   Limba de procedură: italiana
   Părțile

      Reclamant: Luigi Marcuccio (Tricase, Italia) (reprezentant: L. Garofalo, avocat)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: J. Currall și C. Berardis-Kayser, agenți, asistați de A. Dal Ferro, avocat)
   Obiectul
   Pe de o parte, anularea deciziei Comisiei privind pensionarea reclamantului din motiv de invaliditate, precum și a unei serii de acte conexe deciziei menționate și, pe de altă parte, o cerere de daune interese.
   Dispozitivul

               1)

               Anulează Decizia Comisiei Comunităților Europene din 30 mai 2005 privind pensionarea domnului Marcuccio din motiv de invaliditate.

               2)

               Obligă Comisia Comunităților Europene să îi plătească domnului Marcuccio suma de 3 000 de euro.

               3)

               Respinge celelalte capete de cerere.

               4)

               Comisia Comunităților Europene suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și două treimi din cheltuielile de judecată efectuate de domnul Marcuccio.

               5)

               Domnul Marcuccio suportă o treime din propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 131, 3.6.2006, p. 54.


               18.10.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 314/10

         Acțiune introdusă la 15 iulie 2012 de DB Schenker împotriva Autorității AELS de Supraveghere
   (Cauza E-8/12)
   2012/C 314/09
   La data de 15 iulie 2012, întreprinderile Schenker North AB, Schenker Privpak AB și Schenker Privpak AS (formând împreună „DB Schenker”), reprezentate de Jon Midthjell, avocat, Advokatfirmaet Midthjell AS, Grev Wedels plass 5, N-0151 Oslo, Norvegia, au introdus o acțiune împotriva Autorității AELS de Supraveghere, la Curtea de Justiție a AELS.
   Reclamanții cer Curții de Justiție a AELS:

               1.

               să anuleze decizia atacată, astfel cum a fost notificată reclamanților la 18 mai 2012, în cauza nr. 68736 a Autorității AELS de Supraveghere (DB Schenker), în măsura în care prin respectiva decizie se refuză accesul la:

                           (i)

                           textul complet al conținutului cauzei nr. 34250 a Autorității AELS de Supraveghere (Norway Post/Privpak);

                           (ii)

                           o scrisoare datată sau primită la 13 iulie 2010 de la Norway Post;

                           (iii)

                           procesele-verbale ale reuniunilor dintre entitatea pârâtă, inclusiv președintele său, și Norway Post și/sau guvernul norvegian;

               2.

               să anuleze decizia atacată, astfel cum a fost notificată reclamanților la 23 mai 2012, în cauza nr. 68736 a Autorității AELS de Supraveghere (DB Schenker), în măsura în care prin respectiva decizie se refuză accesul la textul complet al conținutului dosarului în aceeași cauză;

               3.

               să anuleze decizia atacată, astfel cum a fost notificată reclamanților la 2 iulie 2012, în cauza nr. 68736 a Autorității AELS de Supraveghere (DB Schenker), în măsura în care prin respectiva decizie se refuză accesul la:

                           (a)

                           procedurile privind gestionarea dosarelor, inclusiv procedurile de înregistrare a corespondenței primite sau trimise și a documentelor interne, dar fără a se limita la acestea; persoanele autorizate să deschidă/închidă cauze și să înregistreze documente/evenimente cu privire la o cauză; tipul de informații care trebuie înregistrate cu privire la fiecare document/eveniment menționat în baza de date a entității pârâte;

                           (b)

                           procedurile privind tratarea cererilor de acces public la documente în conformitate cu normele privind accesul la documente stabilite prin Decizia nr. 407/08/COL a Autorității AELS de Supraveghere din 27 iunie 2008;

                           (c)

                           deciziile Colegiului Autorității AELS de Supraveghere care conțin împuternicirea actuală a directorului departamentului de administrație al entității pârâte, a directorului departamentului de concurență și ajutoare de stat și a directorului departamentului executiv și juridic;

               4.

               să ordone ca entitatea pârâtă și orice intervenienți să suporte costurile.

      Situația în fapt și în drept și motivele invocate:

               —

               reclamanții, întreprinderile Schenker North AB, Schenker Privpak AB și Schenker Privpak AS (denumite în mod colectiv „DB Schenker”), fac parte dintr-un grup internațional de servicii de expediere de mărfuri și de logistică, deținut de Deutsche Bahn AG. Întreprinderea Schenker Nord AB gestionează activitățile de transport rutier, maritim și feroviar ale grupului în Norvegia, Suedia și Danemarca, inclusiv cele ale filialelor Schenker Privpak AS și Schenker Privpak AB;

               —

               la 14 iulie 2010, Autoritatea AELS de Supraveghere a adoptat o decizie în cauza nr. 34250 (Norway Post/Privpak), constatând că Norway Post a abuzat de poziția sa dominantă pe piața norvegiană de livrare de pachete între întreprinderi și consumatori în perioada 2000-2006. Decizia a fost confirmată de Curtea AELS în cauza E-15/10 Posten Norge AS/Autoritatea AELS de Supraveghere. Reclamanții au introdus o acțiune în despăgubiri împotriva Norway Post pentru pierderile cauzate de încălcarea prevederilor legale și cer reexaminarea modului în care entitatea pârâtă a condus ancheta și a desfășurat procedura administrativă. La 3 august 2010, reclamanții au depus o cerere de acces la documentele aparținând cauzei nr. 34250 a Autorității AELS de Supraveghere, conform normelor privind accesul la documente (RAD), stabilite prin Decizia nr. 407/08/COL a Autorității AELS de Supraveghere din 27 iunie 2008;

               —

               la 8 martie 2012, în etapa precontencioasă, reclamanții au solicitat entității pârâte să acționeze, în temeiul articolului 37 alineatul (2) din Acordul privind Autoritatea de Supraveghere și Curtea de Justiție, având în vedere că aceasta nu se pronunțase definitiv cu privire la cererea lor de acces, depusă la 3 august 2010. Într-o acțiune independentă, în cauza E-7/12, reclamanții susțin că, ulterior, entitatea pârâtă nu s-a pronunțat cu privire la cererea lor de acces înainte de expirarea etapei precontencioase prevăzute de lege și nu a soluționat această cerere pe orice altă cale legală, fapt care a cauzat, de asemenea, pierderi;

               —

               în cadrul prezentei acțiuni, reclamanții susțin că, la 12 martie 2012 și la 11 aprilie 2012, au prezentat entității pârâte două cereri suplimentare de acces la documente, în vederea obținerii textului complet al conținutului în propria lor cauză, înregistrată la Autoritatea AELS de Supraveghere cu nr. 68736, precum și a procedurii interne/instrucțiunilor care reglementează gestionarea de către entitatea pârâtă a dosarelor și tratarea cererilor de acces public;

               —

               la 18 mai 2012, la 23 mai 2012 și la 2 iulie 2012, entitatea pârâtă a informat reclamanții cu privire la deciziile referitoare la prima lor cerere de acces, depusă la 3 august 2010, la cea de a doua cerere de acces, depusă la 12 martie 2012, și, respectiv, la cea de a treia cerere de acces, depusă la 11 aprilie 2012. Prin această acțiune, reclamanții urmăresc anularea, integrală sau parțială, a deciziilor respective.

         Reclamanții susțin că Autoritatea AELS de Supraveghere:

               —

               în ceea ce privește prima decizie din 18 mai 2012, a încălcat dispozițiile articolului 2 alineatul (1) din normele privind accesul la documente și ale articolului 16 din Acordul privind Autoritatea de Supraveghere și Curtea de Justiție;

               —

               în ceea ce privește cea de a doua decizie din 23 mai 2012, a comis un abuz de putere și a încălcat dispozițiile articolului 2 alineatul (1) din normele privind accesul la documente și ale articolului 16 din Acordul privind Autoritatea de Supraveghere și Curtea de Justiție; și

               —

               în ceea ce privește cea de a treia decizie din 2 iulie 2012, a încălcat dispozițiile articolului 2 alineatul (1) din normele privind accesul la documente și ale articolului 16 din Acordul privind Autoritatea de Supraveghere și Curtea de Justiție.


title: Cauzele T-413/10 și T-414/10: Hotărârea Tribunalului din 15 iulie 2015 – Socitrel/Comisia („Concurență — Înțelegeri — Piața europeană a oțelului pentru precomprimare — Stabilirea prețurilor, împărțirea pieței și schimbul de informații comerciale sensibile — Decizie prin care se constată o încălcare a articolului 101 TFUE — Cooperare pe parcursul procedurii administrative — Orientările din 2006 privind calcularea cuantumului amenzilor — Termen rezonabil”)

text:
               14.9.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 302/37

         Hotărârea Tribunalului din 15 iulie 2015 – Socitrel/Comisia
   (Cauzele T-413/10 și T-414/10) (1)

   ((„Concurență - Înțelegeri - Piața europeană a oțelului pentru precomprimare - Stabilirea prețurilor, împărțirea pieței și schimbul de informații comerciale sensibile - Decizie prin care se constată o încălcare a articolului 101 TFUE - Cooperare pe parcursul procedurii administrative - Orientările din 2006 privind calcularea cuantumului amenzilor - Termen rezonabil”))
   (2015/C 302/46)
   Limba de procedură: portugheza

      Părțile

      Reclamante: Socitrel – Sociedade Industrial de Trefilaria, SA (Trofa, Portugalia) (reprezentanți: F. Proença de Carvalho și T. Faria, avocați) (cauza T-413/10) și Companhia Previdente – Sociedade de Controle de Participações Financeiras, SA (Lisabona, Portugalia) (reprezentanți: D. Proença de Carvalho și J. Caimoto Duarte, avocați) (cauza T-414/10)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: F. Castillo de la Torre, P. Costa de Oliveira și V. Bottka, agenți, asistați de M. Marques Mendes, avocat)

      Obiectul

   Cerere de anulare și de reformare a Deciziei C(2010) 4387 final a Comisiei din 30 iunie 2010 privind o procedură în temeiul articolului 101 TFUE și al articolului 53 din Acordul privind SEE (cazul COMP/38344 – Oțel pentru precomprimare), modificată prin Decizia C(2010) 6676 final a Comisiei din 30 septembrie 2010 și prin Decizia C(2011) 2269 final a Comisiei din 4 aprilie 2011

      Dispozitivul

               1)

               Conexează cauzele T-413/10 și T-414/10 în vederea pronunțării hotărârii.

               2)

               Respinge acțiunile.

               3)

               Socitrel – Sociedade Industrial de Trefilaria, SA și Companhia Previdente – Sociedade de Controle de Participações Financeiras, SA suportă, în afara propriilor cheltuieli de judecată, cheltuielile de judecată efectuate de Comisia Europeană, inclusiv pe cele aferente procedurii măsurilor provizorii.

      (1)  JO C 317, 20.11.2010.


title: Cauza C-122/10: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Marknadsdomstolen (Suedia) la 8 martie 2010 — Konsumentombudsmannen (KO)/Ving Sverige AB

text:
               1.5.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 113/35

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Marknadsdomstolen (Suedia) la 8 martie 2010 — Konsumentombudsmannen (KO)/Ving Sverige AB
   (Cauza C-122/10)
   2010/C 113/55
   Limba de procedură: suedeza

      Instanța de trimitere

   Marknadsdomstolen

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamant: Konsumentombudsmannen (KO)

      Pârâtă: Ving Sverige AB

      Întrebările preliminare

               1.

               Condiția prevăzută la articolul 2 litera (i) din Directiva 2005/29/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 11 mai 2005 privind practicile comerciale neloiale ale întreprinderilor de pe piața internă, față de consumatori (denumită în continuare „directiva”) (1), desemnată prin expresia „care îl determină pe consumator să cumpere un produs”, trebuie interpretată în sensul că există o invitație de a cumpăra din momentul în care informația privind produsul promovat și prețul acestuia este disponibilă, astfel încât consumatorul să poată decide să cumpere, sau este necesar ca în comunicarea comercială să se regăsească de asemenea o posibilitate concretă de a cumpăra produsul (de exemplu, un bon de comandă) ori ca această comunicare să prezinte o legătură cu o astfel de posibilitate (de exemplu, o reclamă în exteriorul unui magazin)?

               2.

               Dacă la întrebarea anterioară se răspunde în sensul că trebuie să existe o posibilitate concretă de a cumpăra produsul, această condiție poate fi considerată îndeplinită în cazul în care comunicarea comercială se referă la un număr de telefon sau un site internet unde poate fi comandat produsul?

               3.

               Articolul 2 litera (i) din Directiva 2005/29 trebuie interpretat în sensul că cerința privind prețul este îndeplinită în cazul în care comunicarea comercială conține un preț de bază, mai precis prețul cel mai mic pentru care poate fi cumpărat produsul sau categoria de produse promovate, chiar dacă produsul sau categoria de produse promovate sunt disponibile în alte variante ori cu alt conținut, la prețuri care nu sunt indicate?

               4.

               Articolul 2 litera (i) din Directiva 2005/29 trebuie interpretat în sensul că cerința privind caracteristicile unui produs este îndeplinită din momentul în care o există o referite verbală sau vizuală la produs („verbal or visual reference to the product”) (2), mai precis, dacă produsul este identificat, însă nu este descris?

               5.

               Dacă răspunsul la întrebarea anterioară este afirmativ, acesta este valabil și în situația în care produsul promovat este oferit în mai multe variante, însă comunicarea comercială se referă la acestea numai printr-o denumire comună?

               6.

               Dacă există o invitație de a cumpăra, articolul 7 alineatul (4) litera (a) trebuie interpretat în sensul că este suficient să se indice numai anumite caracteristici principale ale produsului și, pentru mai multe detalii, comerciantul să trimită la site-ul său internet, cu condiția ca pe acest site să se existe informații esențiale privind caracteristicile principale ale produsului, prețul și alte condiții, în conformitate cu cerințele articolului 7 alineatul (4)?

               7.

               Articolul 7 alineatul (4) litera (c) trebuie interpretat în sensul că este suficient să se indice un preț de bază pentru ca cerința privind prețul să fie îndeplinită?

      (1)  JO L 149, p. 22, Ediție specială, 15/vol. 14, p. 260.

      (2)  Document de lucru al Comisiei „Document de orientare privind aplicarea Directivei 2005/29/CE privind practicile comerciale neloiale”, p. 47 și următoarele.


title: Cauza T-692/14: Hotărârea Tribunalului din 25 februarie 2016 – Puma/OAPI – Sinda Poland (Reprezentarea unui animal) [„Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a unei mărci figurative reprezentând un animal — Mărci internaționale figurative anterioare reprezentând o puma — Motiv relativ de refuz — Similitudinea semnelor — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009”]

text:
               4.4.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 118/29

         Hotărârea Tribunalului din 25 februarie 2016 – Puma/OAPI – Sinda Poland (Reprezentarea unui animal)
   (Cauza T-692/14) (1)

   ([„Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a unei mărci figurative reprezentând un animal - Mărci internaționale figurative anterioare reprezentând o puma - Motiv relativ de refuz - Similitudinea semnelor - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009”])
   (2016/C 118/32)
   Limba de procedură: polona

      Părțile

      Reclamantă: Puma SE (Herzogenaurach, Germania) (reprezentant: P. González-Bueno Catalán de Ocón, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: D. Walicka, agent)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: Sinda Poland Corporation sp. z o.o. (Varșovia, Polonia) (reprezentanți: M. Siciarek, J. Rasiewicz și J. Mrozowski, avocați)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a cincea de recurs a OAPI din 14 iulie 2014 (cauza R 2214/2013-5) privind o procedură de opoziție între Puma SE și Sinda Poland Corporation sp. z o.o.

      Dispozitivul

               1)

               Anulează Decizia Camerei a cincea de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI) din 14 iulie 2014 (cauza R 2214/2013-5).

               2)

               Obligă OAPI să suporte, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, jumătate din cele efectuate de Puma SE, inclusiv cheltuielile necesare efectuate de Puma în legătură cu procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI.

               3)

               Obligă Sinda Poland Corporation sp. z o.o. să suporte, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, jumătate din cele efectuate de Puma, inclusiv cheltuielile necesare efectuate de Puma în legătură cu procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI.

      (1)  JO C 409, 17.11.2014.


title: Cauza T-601/11 R: Ordonanța președintelui Tribunalului din 13 februarie 2012 — Dansk Automat Brancheforening/Comisia ( „Procedură privind măsurile provizorii — Ajutoare de stat — Lege daneză prin care sunt instituite taxe mai scăzute pentru furnizorii de jocuri de noroc online — Decizie prin care ajutorul este declarat compatibil cu piața internă — Cerere de suspendare a executării — Lipsa urgenței — Evaluare comparativă a intereselor” )

text:
               14.4.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 109/13

         Ordonanța președintelui Tribunalului din 13 februarie 2012 — Dansk Automat Brancheforening/Comisia
   (Cauza T-601/11 R)
   (Procedură privind măsurile provizorii - Ajutoare de stat - Lege daneză prin care sunt instituite taxe mai scăzute pentru furnizorii de jocuri de noroc online - Decizie prin care ajutorul este declarat compatibil cu piața internă - Cerere de suspendare a executării - Lipsa urgenței - Evaluare comparativă a intereselor)
   2012/C 109/30
   Limba de procedură: daneza

      Părțile

      Reclamantă: Dansk Automat Brancheforening (Fredericia, Danemarca) (reprezentanți: K. Dyekjær, T. Høg și J. Flodgaard, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: M. Afonso și C. Barslev, agenți)

      Obiectul

   Cerere de suspendare a executării Deciziei C(2011) 6499 final a Comisiei din 20 septembrie 2011 privind măsura C 35/2010 (ex nr. 302/2010) pe care Regatul Danemarcei intenționa să o pună în aplicare sub forma unor taxe mai scăzute pentru jocurile de noroc online, în temeiul legii daneze privind taxele pe jocurile de noroc

      Dispozitivul

               1.

               Respinge cererea de măsuri provizorii.

               2.

               Cererea privind cheltuielile de judecată se soluționează odată cu fondul.


title: Cauza C-176/05: Hotărârea Curții (camera întâi) din data de 1 martie 2007 (cerere având ca obiect pronunțarea unei hotărâri preliminare formulată de Landesgericht für Zivilrechtssachen Wien — Austria) — KVZ retec GmbH/Republica Austria (Deșeuri — Regulamentul (CEE) nr. 259/93 — Supravegherea și controlul transporturilor de deșeuri — Făinuri animale)

text:
               28.4.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 95/8

         Hotărârea Curții (camera întâi) din data de 1 martie 2007 (cerere având ca obiect pronunțarea unei hotărâri preliminare formulată de Landesgericht für Zivilrechtssachen Wien — Austria) — KVZ retec GmbH/Republica Austria
   (Cauza C-176/05) (1)

   (Deșeuri - Regulamentul (CEE) nr. 259/93 - Supravegherea și controlul transporturilor de deșeuri - Făinuri animale)
   (2007/C 95/12)
   Limba de procedură: germana
   Instanța de trimitere
   Landesgericht für Zivilrechtssachen Wien
   Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: KVZ retec GmbH

      Pârâtă: Republica Austria
   Obiectul
   Cerere având ca obiect pronunțarea unei hotărâri preliminare — Landesgericht für Zivilrechtssachen Wien — Interpretarea articolului 1 alineatul (2) litera (d) și a articolului 26 alineatul (1) literele (a) și (b) din Regulamentul (CEE) nr. 259/93 al Consiliului din 1 februarie 1993 privind supravegherea și controlul transporturilor de deșeuri în interiorul, la intrarea și ieșirea din Comunitatea Europeană (JO L 30, p. 1) — Transportul de făinuri animale — Obligația de notificare
   Dispozitivul
   În conformitate cu articolul 1 alineatul (3) litera (a) din Regulamentul (CEE) nr. 259/93 al Consiliului din 1 februarie 1993 privind supravegherea și controlul transporturilor de deșeuri în interiorul, la intrarea și ieșirea din Comunitatea Europeană, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (CE) nr. 2557/2001 al Comisiei din 28 decembrie 2001, transportul de făinuri animale calificate drept deșeuri, ca urmare a existenței obligației sau intenției de a se debarasa de acestea, care sunt destinate numai recuperării și sunt cuprinse în anexa II la acest regulament este exclus din sfera de aplicare a dispozițiilor acestuia, cu excepția dispozițiilor literelor (b)-(e) din articolul 1 alineatul (3), precum și a dispozițiilor articolelor 11 și 17 alineatele (1)-(3) din același regulament. Cu toate acestea, este de competența instanței de trimitere să se asigure că respectivul transport este efectuat în conformitate cu cerințele care decurg din prevederile Regulamentului (CE) nr. 1774/2002 al Parlamentului European și al Consiliului din 3 octombrie 2002 de stabilire a normelor sanitare privind subprodusele de origine animală care nu sunt destinate consumului uman, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (CE) nr. 808/2003 al Comisiei din 12 mai 2003, dintre care se pot dovedi a fi pertinente dispozițiile cuprinse în articolele 7, 8 și 9, precum și cele din anexa II la acest regulament.

      (1)  JO C 143, 11.6.2005.


title: Cauza T-7/08: Acțiune introdusă la 4 ianuarie 2008 — Nestlé/OAPI — Master Beverage Industries (Golden Eagle Deluxe)

text:
               8.3.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 64/56

         Acțiune introdusă la 4 ianuarie 2008 — Nestlé/OAPI — Master Beverage Industries (Golden Eagle Deluxe)
   (Cauza T-7/08)
   (2008/C 64/90)
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza
   Părțile

      Reclamantă: Société des Produits Nestlé SA (Vevey, Elveția) (reprezentant: A. von Mühlendahl, lawyer)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Master Beverage Industries Pte Ltd (Singapore, Singapore)
   Concluziile reclamantei

               —

               Anularea deciziei din 1 octombrie 2007 pronunțate de Camera a doua de recurs a pârâtului, în cauza R 1312/2006-2 (cerere de înregistrare nr. 3 157 534);

               —

               pronunțarea în sensul că cererea de înregistrare nr. 3 157 534 a mărcii comunitare reprezentând imaginea unei cești roșii însoțite de inscripția „Golden Eagle Deluxe”, trebuie respinsă;

               —

               obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată, inclusiv cheltuielile efectuate de reclamantă în fața camerei de recurs;

               —

               obligarea Master Beverage, cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs, în cazul în care i s-ar admite intervenția în prezenta cauză, la plata cheltuielilor de judecată, inclusiv cheltuielile efectuate de reclamantă în fața camerei de recurs.

         Motivele și principalele argumente

      Persoana care solicită înregistrarea mărcii comunitare: Master Beverage Industries Pte Ltd

      Marca comunitară vizată: marca figurativă „Golden Eagle Deluxe” pentru produse din clasa 30 — cererea de înregistrare nr. 3 157 534.

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în sprijinul opoziției: reclamanta.

      Marca sau semnul invocat în sprijinul opoziției: mărcile figurative comunitară, internaționale și naționale și mărcile verbale „Red Cup” și „Gold Blend” și reprezentări ale unei cești, inter alia, pentru cafea.

      Decizia diviziei de opoziție: respinge opoziția în întregime.

      Decizia camerei de recurs: respinge recursul.

      Motivele invocate: încălcarea articolului 8 alineatul (1) și a articolului 8 alineatul (5) din Regulamentul nr. 40/94 al Consiliului, întrucât mărcile comunitare în conflict prezintă un grad ridicat de similitudine vizuală ca urmare a unei dispuneri identice a nouă elemente prezente atât în marca a cărei înregistrare se solicită, cât și în majoritatea mărcilor anterioare, care au caracter distinctiv intrinsec.


title: Cauza T-277/11: Hotărârea Tribunalului din 13 iunie 2012 — Hotel Reservation Service Robert Ragge/OAPI — Promotora Imperial (iHotel) [ „Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale iHotel — Marcă comunitară figurativă anterioară i hotel — Motiv relativ de refuz — Risc de confuzie — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009” ]

text:
               21.7.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 217/21

         Hotărârea Tribunalului din 13 iunie 2012 — Hotel Reservation Service Robert Ragge/OAPI — Promotora Imperial (iHotel)
   (Cauza T-277/11) (1)

   (Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale iHotel - Marcă comunitară figurativă anterioară i hotel - Motiv relativ de refuz - Risc de confuzie - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009)
   2012/C 217/45
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Hotel Reservation Service Robert Ragge GmbH (Cologne, Germania) (reprezentanți: M. Koch și D. Hötte, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: G. Schneider, agent)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI: Promotora Imperial, SA (Pozuelo de Alarcón, Spania)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei întâi de recurs a OAPI din 24 februarie 2001 (cauza R 832/2010-1) cu privire la o procedură de opoziție dintre Promotora Imperial, SA și Hotel Reservation Service Robert Ragge GmbH.

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Hotel Reservation Service Robert Ragge GmbH va suporta propriile cheltuieli de judecată, precum și cheltuielile de judecată efectuate de OAPI.

      (1)  JO C 238, 13.8.2011.


title: Cauza C-531/13: Cerere de decizie preliminară introdusă de Verwaltungsgerichtshof (Austria) la 8 octombrie 2013 — Kornhuber și alții

text:
               18.1.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 15/5

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Verwaltungsgerichtshof (Austria) la 8 octombrie 2013 — Kornhuber și alții
   (Cauza C-531/13)
   2014/C 15/05
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Verwaltungsgerichtshof

      Părțile din procedura principală

      Reclamanți: Marktgemeinde Straßwalchen, Heinrich Kornhuber, Helga Kornhuber, Karoline Pöckl, Heinz Kornhuber, Marianne Kornhuber, Wolfgang Kornhuber, Andrea Kornhuber, Alois Herzog, Elfriede Herzog, Katrin Herzog, Stefan Asen, Helmut Zopf, Ingrid Zopf, Silvia Zopf, Daniel Zopf, Maria Zopf, Anton Zopf sen., Paula Loibichler, Theresa Baumann, Josep Schindlauer, Christine Schindlauer, Barbara Schindlauer, Bernhard Schindlauer, Alois Mayrhofer, Daniel Mayrhofer, Georg Rindberger, Maria Rindlberger, Georg Rindlberger sen., Max Herzog, Romana Herzog, Michael Herzog, Markus Herzog, Marianne Herzog, Max Herzog sen., Helmut Lettner, Maria Lettner, Anita Lettner, Alois Lettner sen., Christian Lettner, Sandra Lettner, Anton Nagelseder, Amalie Nagelseder, Josef Nagelseder, Gabriele Schachinger, Thomas Schachinger, Andreas Schinagl, Michaela Schinagl, Lukas Schinagl, Michael Schinagl, Maria Schinagl, Josef Schinagl, Johannn Mayr, Christine Mayr, Martin Mayr, Christian Mayr, Johann Mayr sen., Gerhard Herzog, Anton Mayrhofer, Siegfried Zieher

      Pârât: Bundesminister für Wirtschaft, Familie und Jugend

      Intervenientă: Rohöl-Aufsuchungs AG

      Întrebările preliminare

               1.

               Un test de extracție a gazelor naturale limitat temporal și cantitativ, realizat în cadrul unui foraj de explorare în vederea cercetării potențialului economic al unei extracții permanente a gazelor naturale, constituie „extracție a […] gazelor naturale în scopuri comerciale” în conformitate cu punctul 14 din anexa I la Directiva 85/337/CEE a Consiliului din 27 iunie 1985 privind evaluarea efectelor anumitor proiecte publice și private asupra mediului (1), astfel cum a fost modificată prin Directiva 2009/31/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 23 aprilie 2009 (2)?
               În cazul unui răspuns afirmativ la prima întrebare, se adresează următoarele întrebări suplimentare:

               2.

               Punctul 14 din anexa I la Directiva 85/337 se opune unei reglementări naționale care prevede că, în cazul extracției gazelor naturale, limitele menționate la punctul 14 din anexa I la Directiva 85/337 nu au legătură cu extracția ca atare, ci cu „extracția pe sondă”?

               3.

               Directiva 85/337 trebuie interpretată în sensul că, într-o situație precum cea din procedura principală în care se solicită autorizarea unui test de extracție a gazelor naturale în cadrul unui foraj de explorare, autoritatea trebuie să examineze efectul cumulativ al tuturor proiectelor similare, mai exact al tuturor forajelor de explorare de pe teritoriul localității în cauză pentru a stabili dacă există obligația de a evalua efectele asupra mediului?

      (1)  JO L 175, p. 40, Ediție specială, 15/vol. 1, p. 174.

      (2)  JO L 140, p. 114.


title: Cauza T-203/09: Hotărârea Tribunalului din 5 mai 2011 — Olymp Bezner/OAPI — Bellido (Olymp) [ „Marcă comunitară — Procedură de declarare a nulității — Marca comunitară figurativă Olymp — Marca națională figurativă anterioară OLIMPO — Motiv relativ de refuz — Risc de confuzie — Similitudinea semnelor — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) și articolul 52 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 [devenite articolul 8 alineatul (1) litera (b) și articolul 53 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009]” ]

text:
               25.6.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 186/20

         Hotărârea Tribunalului din 5 mai 2011 — Olymp Bezner/OAPI — Bellido (Olymp)
   (Cauza T-203/09) (1)

   (Marcă comunitară - Procedură de declarare a nulității - Marca comunitară figurativă Olymp - Marca națională figurativă anterioară OLIMPO - Motiv relativ de refuz - Risc de confuzie - Similitudinea semnelor - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) și articolul 52 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 [devenite articolul 8 alineatul (1) litera (b) și articolul 53 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009])
   2011/C 186/37
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Olymp Bezner GmbH & Co. KG (Bietigheim-Bissingen, Germania) (reprezentanți: M. Eck și J. Dönch, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: J. Crespo Carrillo, agent)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: Miguel Bellido, SA (Manzanares, Spania)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a doua de recurs a OAPI din 11 martie 2009 (cauza R 531/2008-2) privind o procedură de declarare a nulității între Miguel Bellido, SA și Olymp Bezner GmbH & Co. KG.

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Obligă Olymp Bezner GmbH & Co. KG la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 167, 18.7.2009.


               6.11.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 301/1

         2010/C 301/01
   Ultima publicație a Curții de Justiție a Uniunii Europene în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

         JO C 288, 23.10.2010

      Publicații anterioare

      JO C 274, 9.10.2010

      JO C 260, 25.9.2010

      JO C 246, 11.9.2010

      JO C 234, 28.8.2010

      JO C 221, 14.8.2010

      JO C 209, 31.7.2010

   Aceste texte sunt disponibile pe:
   EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Cauza T-481/13: Acțiune introdusă la 6 septembrie 2013 — Systran/Comisia

text:
               16.11.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 336/27

         Acțiune introdusă la 6 septembrie 2013 — Systran/Comisia
   (Cauza T-481/13)
   2013/C 336/57
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: Systran SA (Paris, Franța) (reprezentant: J. Hoss, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziilor din 5 iulie 2013 și din 21 august 2013 adoptate de Comisia Europeană, în subsidiar, de Uniunea Europeană;

               —

               obligarea Comisiei Europene și a Uniunii Europene la plata tuturor cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Prin prezenta acțiune, reclamanta solicită anularea deciziilor Comisiei prin care aceasta, în urma Hotărârii Curții de Justiție din 18 aprilie 2013, Comisia/Systran și Systran Luxembourg (C-103/11 P), recuperează dobânzile compensatorii, majorate cu dobânzi de întârziere începând cu 19 august 2013, asupra cuantumului pe care Comisia l-a plătit reclamantei cu titlu de daune interese în urma Hotărârii Tribunalului din 16 decembrie 2010, Systran și Systran Luxembourg/Comisia (T-19/07, Rep., p. II-6083), anulată prin Hotărârea Curții.
   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă trei motive.

               1.

               Primul motiv este întemeiat pe necompetența Comisiei de a adopta deciziile atacate, în măsura în care Comisia nu ar fi competentă să își acorde sie înseși dobânzi compensatorii, astfel de dobânzi putând fi acordate numai de o instanță atunci când au drept obiect repararea unui prejudiciu care rezultă din neexecutarea de către o parte a obligațiilor sale. Reclamanta invocă faptul că alocarea de dobânzi compensatorii nu se înscrie în executarea efectelor unei hotărâri pronunțate de Curte.

               2.

               Al doilea motiv este întemeiat pe încălcarea principiilor generale ale dreptului european, atât din punctul de vedere al acordării de dobânzi, cât și din cel al principiului general al interzicerii îmbogățirii fără justă cauză. Potrivit susținerilor reclamantei:

                           —

                           Comisia a încălcat principiul general al dreptului european sau principiul comun statelor membre referitor la acordarea de dobânzi compensatorii, prin acordarea către ea înseși de dobânzi compensatorii, în lipsa oricărui fapt prejudiciabil imputabil reclamantei;

                           —

                           Comisia a încălcat principiul general al interzicerii îmbogățirii fără justă cauză punând în sarcina unei persoane juridice de drept privat o obligație neprevăzută de tratate și, în orice caz, din punctul de vedere al evaluării cuantumului dobânzilor, acordându-și un cuantum de dobânzi forfetare majorat cu 2 % cu titlu de inflație.

               3.

               Al treilea motiv este întemeiat pe o deturnare de putere săvârșită de Comisie, în măsura în care aceasta nu ar putea să se bazeze pe articolul 299 TFUE pentru a cere plata dobânzilor compensatorii în lipsa unui temei legal care să îi atribuie această competență și a unei decizii judiciare care să oblige reclamanta la plata lor.


title: Cauza C-126/07: Ordonanța președintelui Curții din 8 august 2007 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Schiedsgericht bei der Wirtschaftskammer der Tschechischen Republik und der Agrarkammer der Tschechischen Republik — Republica Cehă) — Reisebüro Bühler GmbH/Dom.info e.K., Sebastian Dieterle

text:
               8.12.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 297/34

         Ordonanța președintelui Curții din 8 august 2007 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Schiedsgericht bei der Wirtschaftskammer der Tschechischen Republik und der Agrarkammer der Tschechischen Republik — Republica Cehă) — Reisebüro Bühler GmbH/Dom.info e.K., Sebastian Dieterle
   (Cauza C-126/07) (1)

   (2007/C 297/66)

      Limba de procedură: germana

   Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 117, 26.5.2007.


title: Cauza T-121/11: Ordonanța Tribunalului din 2 septembrie 2011 — Versus Bank/Consiliul

text:
               29.10.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 319/28

         Ordonanța Tribunalului din 2 septembrie 2011 — Versus Bank/Consiliul
   (Cauza T-121/11) (1)

   2011/C 319/59
   Limba de procedură: franceza
   Președintele Camerei a cincea a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 130, 30.4.2011.


title: Rectificare la Comunicarea din Jurnalul Oficial privind cauza T-197/17 (JO C 151, 15.5.2017)

text:
               3.7.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 213/39

         Rectificare la Comunicarea din Jurnalul Oficial privind cauza T-197/17
   (
         Jurnalul Oficial al Uniunii Europene, C 151din 15 mai 2017
      )
   (2017/C 213/53)
   Comunicarea din JO privind cauza T-197/17, Abel și alții/Comisia, se va citi după cum urmează:

      Acțiune introdusă la 28 martie 2017 – Abel și alții/Comisia
      (Cauza T-197/17)
      (2017/C 151/59)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamant: Marc Abel (Montreuil, Franța) și alți 1 428 de reclamanți (reprezentant: J. Assous, avocat)

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Concluziile

      Reclamanții solicită Tribunalului:

                  —

                  recunoașterea neregularității comportamentului Comisiei Europene;

                  —

                  recunoașterea prejudiciului cauzat reclamanților ca urmare a adoptării Regulamentului (UE) 2016/646 al Comisiei din 20 aprilie 2016 de modificare a Regulamentului (CE) nr. 692/2008 în ceea ce privește emisiile provenind de la vehiculele ușoare pentru pasageri și de la vehiculele ușoare comerciale (Euro 6);

                  —

                  obligarea Comisiei Europene la plata a 1 000 de euro pentru repararea prejudiciului moral cauzat reclamanților ca urmare a adoptării unui asemenea regulament și a unui euro simbolic pentru repararea prejudiciului material;

                  —

                  pronunțarea unei somații împotriva Comisiei Europene prin care aceasta este obligată să fixeze la 1 „factorul de conformitate final” creat prin Regulamentul (UE) 2016/646 și să renunțe la „factorul de conformitate temporară” fixat la 2,1;

                  —

                  obligarea Comisiei Europene la plata tuturor cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamanții invocă următoarele elemente:

                  1.

                  Pârâta a săvârșit erori la momentul adoptării regulamentului în cauză, în cadrul exercitării competenței sale pe care i-a delegat-o Parlamentul european și Consiliul prin Regulamentul (CE) nr. 715/2007 al Parlamentului European și al Consiliului din 20 iunie 2007 privind omologarea de tip a autovehiculelor în ceea ce privește emisiile provenind de la vehiculele ușoare pentru pasageri și de la vehiculele ușoare comerciale (Euro 5 și Euro 6) și privind accesul la informațiile referitoare la repararea și întreținerea vehiculelor (JO 2007, L 171, p. 1), în conformitate cu Decizia 1999/468/CE a Consiliului din 28 iunie 1999 de stabilire a normelor privind exercitarea competențelor de executare conferite Comisiei. Este vorba mai exact despre:

                              —

                              încălcarea normelor, atât primare cât și derivate, ale dreptului Uniunii în materie de mediu;

                              —

                              încălcarea normelor subsidiare de drept comunitar, precum principiile generale al neregresiunii, al precauției, al prevenției, al acționării la sursă și privind poluatorul-plătitor;

                              —

                              un abuz al normelor de procedură, întrucât Comisia nu putea utiliza procedura de reglementare cu control, pentru a modifica un element esențial al Regulamentului (CE) nr. 715/2007;

                              —

                              încălcarea normelor fundamentale de procedură, întrucât regulamentul în cauză nu a beneficiat de garanțiile democratice oferite de utilizarea procedurii legislative ordinare de codecizie a Parlamentului European și a Consiliului.

                  2.

                  Existența unui prejudiciu real și sigur și a unei legături directe de cauzalitate între comportamentul Comisiei și prejudiciu invocat.


title: Cauza T-568/11: Hotărârea Tribunalului din 11 ianuarie 2013 — Kokomarina/OAPI — Euro Shoe Group (interdit de me gronder IDMG) [ „Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Întregistrare internațională care desemnează Comunitatea Europeană — Marca figurativă interdit de me gronder IDMG — Marca Benelux verbală anterioară DMG — Motiv relativ de refuz — Risc de confuzie — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 — Contestarea utilizării serioase a mărcii anterioare invocată pentru prima dată în fața Tribunalului” ]

text:
               16.2.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 46/18

         Hotărârea Tribunalului din 11 ianuarie 2013 — Kokomarina/OAPI — Euro Shoe Group (interdit de me gronder IDMG)
   (Cauza T-568/11) (1)

   (Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Întregistrare internațională care desemnează Comunitatea Europeană - Marca figurativă interdit de me gronder IDMG - Marca Benelux verbală anterioară DMG - Motiv relativ de refuz - Risc de confuzie - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 - Contestarea utilizării serioase a mărcii anterioare invocată pentru prima dată în fața Tribunalului)
   2013/C 46/32
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: Kokomarina (Concarneau, Franța) (reprezentant: C. Charrière-Bournazel, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: V. Melgar, agent)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: Euro Shoe Group (Beringen, Belgia) (reprezentant: I. Vernimme, avocat)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei întâi de recurs a OAPI din 21 iulie 2011 (cauza R 1814/2010-1), privind o procedură de opoziție între Euro Shoe Unie și Kokomarina

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Obligă Kokomarina la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 13, 14.1.2012.


title: Cauza T-232/11: Acțiune introdusă la 4 mai 2011 — Stichting Greenpeace Nederland și PAN Europe/Comisia

text:
               2.7.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 194/19

         Acțiune introdusă la 4 mai 2011 — Stichting Greenpeace Nederland și PAN Europe/Comisia
   (Cauza T-232/11)
   2011/C 194/31
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamante: Stichting Greenpeace Nederland (Amsterdam, Țările de Jos) și Pesticide Action Network Europe (PAN Europe) (Bruxelles, Belgia) (reprezentant: B. Kloostra, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamantele solicită Tribunalului:

               —

               declararea Deciziei [Ares(2011)223668] a Comisiei din 1 martie 2011 contrară Regulamentului nr. 1367/2006/CE (1);

               —

               anularea Deciziei [Ares(2011)223668] a Comisiei din 1 martie 2011;

               —

               să dea instrucțiuni Comisiei să analizeze pe fond cererea de reexaminare internă din 20 decembrie 2010, în cadrul unui termen stabilit de Tribunal;

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamantele invocă două motive.

               1.

               Primul motiv întemeiat pe faptul că pârâta avea obligația, astfel cum i se solicită de către reclamante, de a efectua reexaminarea internă a Directivei 2010/77/UE (2), pentru motivul că directiva menționată nu are o aplicabilitate generală, cum pârâta susține, ci constituie mai curând un act care conține decizii concrete și individuale întemeiate pe mai multe cereri individuale ale producătorilor vizați.

               2.

               Al doilea motiv întemeiat pe încălcarea Regulamentului nr. 1367/2006/CE, întrucât Directiva 2010/77/UE conține mai multe acte administrative care corespund unor decizii individuale luate ca răspuns la cereri individuale.
               În plus, întrucât Comisia nu a adoptat directiva menționată în cadrul prerogativelor sale legislative, reclamantele consideră că accesul la justiție privind o asemenea directivă trebuie garantat.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 1367/2006 al Parlamentului European și al Consiliului din 6 septembrie 2006 privind aplicarea, pentru instituțiile și organismele comunitare, a dispozițiilor Convenției de la Aarhus privind accesul la informație, participarea publicului la luarea deciziilor și accesul la justiție în domeniul mediului (JO L 264, p. 13, Ediție specială, 15/vol. 17, p. 126).

      (2)  Directiva 2010/77/UE a Comisiei din 10 noiembrie 2010 de modificare a Directivei 91/414/CEE a Consiliului în privința datelor de expirare pentru includerea în anexa I a anumitor substanțe active (JO L 293, p. 48).


title: Cauza C-182/08: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Bundesfinanzhof (Republica Federală Germania) la 30 aprilie 2008 — Glaxo Wellcome GmbH & Co./Finanzamt München II

text:
               2.8.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 197/6

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Bundesfinanzhof (Republica Federală Germania) la 30 aprilie 2008 — Glaxo Wellcome GmbH & Co./Finanzamt München II
   (Cauza C-182/08)
   (2008/C 197/09)
   Limba de procedură: germana
   Instanța de trimitere
   Bundesfinanzhof
   Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Glaxo Wellcome GmbH & Co.

      Pârâtă: Finanzamt München II
   Întrebarea preliminară
   Articolul 52 din Tratatul CEE (devenit articolul 43 CE) sau articolul 73b din Tratatul CEE (devenit articolul 56 CE) se opun unei reglementări a unui stat membru care, în cadrul unui sistem național de deduceri ale impozitului pe profit al societăților, exclude posibilitatea ca diminuarea valorii părților sociale, rezultată dintr-o distribuire de dividende, să fie luată în considerare pentru stabilirea bazei impozabile atunci când un contribuabil care beneficiază de o deducere din impozitul pe profit a dobândit o participare într-o societate de capital, supusă integral obligațiilor fiscale, de la un acționar care nu beneficiază de o astfel de deducere din impozitul pe profit, în timp ce, în cazul dobândirii de la un acționar care beneficiază de o deducere din impozitul pe profit, o astfel de diminuare reduce baza de impozitare a dobânditorului?


title: Cauza C-13/15: Cerere de decizie preliminară introdusă de Cour de cassation (Franța) la 16 ianuarie 2015 – Cdiscount SA/Ministère public

text:
               30.3.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 107/20

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Cour de cassation (Franța) la 16 ianuarie 2015 – Cdiscount SA/Ministère public
      (Cauza C-13/15)
      (2015/C 107/28)
      Limba de procedură: franceza

         Instanța de trimitere

      Cour de cassation

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: Cdiscount SA

         Pârât: Ministère public

         Întrebarea preliminară

      Dispozițiile articolelor 5-9 din Directiva 2005/29/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 11 mai 2005 privind practicile comerciale neloiale ale întreprinderilor de pe piața internă (1) față de consumatori împiedică interzicerea, în orice situație și indiferent de influența lor posibilă asupra deciziei consumatorului mediu, a reducerilor de preț care nu sunt calculate prin raportare la un preț de referință fixat prin dispoziții normative?

         (1)  Directiva 2005/29/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 11 mai 2005 privind practicile comerciale neloiale ale întreprinderilor de pe piața internă față de consumatori și de modificare a Directivei 84/450/CEE a Consiliului, a Directivelor 97/7/CE, 98/27/CE și 2002/65/CE ale Parlamentului European și ale Consiliului și a Regulamentului (CE) nr. 2006/2004 al Parlamentului European și al Consiliului („Directiva privind practicile comerciale neloiale”).


title: Cauza C-96/08: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 15 aprilie 2010 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Pest Megyei Bíróság — Republica Ungară) — CIBA Speciality Chemicals Central and Eastern Europe Szolgáltató, Tanácsadó és Keresdedelmi Kft./Adó- és Pénzügyi Ellenőrzési Hivatal Hatósági Főosztály (Libertatea de stabilire — Impozitare directă — Contribuție pentru formarea profesională — Baza de calcul a contribuției pe care societățile stabilite pe teritoriul național trebuie să o plătească — Luarea în considerare a costurilor salariale pentru lucrătorii angajați într o sucursală stabilită în alt stat membru — Dublă impunere — Posibilitate de reducere a valorii brute a contribuției)

text:
               5.6.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 148/5

         Hotărârea Curții (Camera a treia) din 15 aprilie 2010 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Pest Megyei Bíróság — Republica Ungară) — CIBA Speciality Chemicals Central and Eastern Europe Szolgáltató, Tanácsadó és Keresdedelmi Kft./Adó- és Pénzügyi Ellenőrzési Hivatal Hatósági Főosztály
   (Cauza C-96/08) (1)

   (Libertatea de stabilire - Impozitare directă - Contribuție pentru formarea profesională - Baza de calcul a contribuției pe care societățile stabilite pe teritoriul național trebuie să o plătească - Luarea în considerare a costurilor salariale pentru lucrătorii angajați într o sucursală stabilită în alt stat membru - Dublă impunere - Posibilitate de reducere a valorii brute a contribuției)
   2010/C 148/06
   Limba de procedură: maghiara

      Instanța de trimitere

   Pest Megyei Bíróság

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamante: CIBA Speciality Chemicals Central and Eastern Europe Szolgáltató, Tanácsadó és Keresdedelmi Kft.

      Pârâtă: Adó- és Pénzügyi Ellenőrzési Hivatal Hatósági Főosztály

      Obiectul

   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Pest Megyei Bíróság — Interpretarea articolului 43 CE și a articolului 48 CE — Reglementare națională care prevede luarea în considerare, în vederea stabilirii bazei de contribuție pentru formare profesională a unei întreprinderi stabilite pe teritoriul național, a costurilor cu salariile ale lucrătorilor încadrați în muncă la o sucursală stabilită într un alt stat membru, chiar dacă întreprinderea în cauză este obligată să suporte o sarcină echivalentă, ca urmare a încadrării lucrătorilor respectivi în acest alt stat membru

      Dispozitivul

   Articolele 43 CE și 48 CE se opun unei reglementări a unui stat membru potrivit căreia o întreprindere cu sediul în acest stat este obligată să plătească o contribuție precum contribuția pentru formarea profesională, a cărei valoare se calculează pe baza costurilor sale salariale, inclusiv a costurilor aferente unei sucursale a acestei întreprinderi situate în alt stat membru, dacă o astfel de întreprindere este împiedicată în practică să beneficieze, în privința unei astfel de sucursale, de posibilitățile prevăzute de această reglementare de reducere a contribuției menționate sau să aibă acces la aceste posibilități.

      (1)  JO C 142, 7.6.2008


title: Cauza C-111/11 P: Recurs introdus la 3 martie 2011 de Ignacio Ruipérez Aguirre și ATC Petition împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera patra) pronunțate la 20 ianuarie 2011 în cauza T-487/10, Ignacio Ruipérez Aguirre și ATC Petition/Comisia Europeană

text:
               29.10.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 319/9

         Recurs introdus la 3 martie 2011 de Ignacio Ruipérez Aguirre și ATC Petition împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera patra) pronunțate la 20 ianuarie 2011 în cauza T-487/10, Ignacio Ruipérez Aguirre și ATC Petition/Comisia Europeană
   (Cauza C-111/11 P)
   2011/C 319/15
   Limba de procedură: spaniola

      Părțile

      Recurenți: Ignacio Ruipérez Aguirre și ATC Petition (reprezentant: M.J. Sánchez González, avocat)

      Cealaltă parte în proces: Comisia Europeană
   Prin ordonanța din 14 iulie 2011, Curtea (Camera a șasea) a respins recursul.


title: Cauza T-211/17: Acțiune introdusă la 6 aprilie 2017 – Amplexor Luxembourg/Comisia

text:
               3.7.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 213/31

         Acțiune introdusă la 6 aprilie 2017 – Amplexor Luxembourg/Comisia
   (Cauza T-211/17)
   (2017/C 213/42)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: Amplexor Luxembourg Sàrl (Bertrange, Luxemburg) (reprezentant: J.-F. Steichen, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               admiterea prezentei cereri introductive în ce privește forma;

               —

               pe fond, anularea Deciziei din 13 februarie 2017 a Oficiului pentru Publicații al Uniunii Europene;

               —

               în consecință, anularea cererii de oferte nr. 10651;

               —

               obligarea pârâtei la plata tuturor cheltuielilor de judecată aferente procedurii;

               —

               recunoașterea în favoarea reclamantei a oricăror alte drepturi și mijloace procesuale și de apărare.

      Motivele și principalele argumente

   Prezenta acțiune are ca obiect anularea Deciziei din 13 februarie 2017 a Oficiului pentru Publicații al Uniunii Europene, în măsura în care aceasta o plasează pe reclamantă pe poziția a doua în cadrul cererii de oferte nr. AO 10651 – Tratarea avizelor în vederea publicării lor în „Suplimentul la Jurnalul Oficial al Uniunii Europene” (JO S) (JO 2016/S 143-258115).
   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă două motive.

               1.

               Primul motiv, întemeiat pe încălcarea normelor și a principiilor dreptului Uniunii Europene, în măsura în care Oficiul pentru Publicații, prin faptul că a acordat ofertanților care nu erau cocontractanți ai Oficiului la momentul ofertării posibilitatea de a beneficia de o sumă mai ridicată pentru finanțarea costurilor de preluare, ar fi încălcat în mod vădit principiul egalității. În opinia reclamantei, un astfel de mod de a proceda, pe lângă faptul că este grav discriminatoriu, încalcă grav rațiunea de a fi și temeiurile înseși ale procedurilor de achiziții publice.

               2.

               Al doilea motiv, întemeiat pe un abuz de putere.


title: Cauza T-299/11: Acțiune introdusă la 6 iunie 2011 — European Dynamics Luxembourg și alții/OAPI

text:
               6.8.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 232/37

         Acțiune introdusă la 6 iunie 2011 — European Dynamics Luxembourg și alții/OAPI
   (Cauza T-299/11)
   2011/C 232/64
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamante: European Dynamics Luxembourg S.A. (Ettelbrück, Luxemburg), Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Athena, Grecia) și European Dynamics Belgium S.A. (Bruxelles, Belgia) (reprezentanți: N. Korogiannakis și M. Dermitzakis, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei OAPI de selectare a ofertei reclamantei depusă ca urmare a cererii de ofertă deschise nr. AO/021/10 pentru „Prestare de servicii externe pentru gestionarea de programe și de proiecte și consultanță tehnică în domeniul tehnologiilor informației” în calitate de al treilea ofertant câștigător în cadrul mecanismului în cascadă, comunicată reclamantei prin scrisoarea din 28 martie 2011 și toate deciziile OAPI în legătură cu decizia de mai sus, inclusiv acelea de atribuire a contractului primului și celui de al doilea ofertant câștigător în cadrul mecanismului în cascadă;

               —

               obligarea OAPI la repararea prejudiciilor suferite de reclamante ca urmare a procedurilor de cerere de ofertă mai sus menționate, în cuantum de 6 500 000 euro;

               —

               în plus, obligarea OAPI la repararea prejudiciilor suferite de reclamante ca urmare a pierderii unei oportunități și a prejudiciului adus reputației și credibilității acesteia, în cuantum de 650 000, și

               —

               obligarea OAPI la plata cheltuielilor de judecată și a altor cheltuieli efectuate de reclamantă în legătură cu prezenta acțiune, chiar dacă prezenta acțiune este respinsă.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamantele invocă patru motive.

               1.

               Primul motiv întemeiat pe încălcarea articolului 100 alineatul (2) din Regulamentul nr. 1605/2002 (1). Reclamanta invocă în special neîndeplinirea obligației de motivare, în măsura în care autoritatea contractantă a refuzat să ofere reclamantei o justificare sau o explicație suficientă, și omisiunea de a comunica avantajele relative ale celorlalți ofertanți câștigători.

               2.

               Al doilea motiv întemeiat pe o încălcare a caietului de sarcini în sensul că, la evaluarea ofertelor, s-au luat în considerare cerințe care nu au fost menționate în caietul de sarcini.

               3.

               Al treilea motiv întemeiat pe săvârșirea unor erori vădite de apreciere și pe existența unor indicații vagi și fără temei ale comisiei de evaluare.

               4.

               Al patrulea motiv întemeiat pe tratamentul discriminatoriu al ofertanților, pe nerespectarea criteriilor de excludere a ofertanților câștigători, pe o încălcare a articolului 93 alineatul (1) litera (f) și a articolelor 94 și 95 din Regulamentul nr. 1605/2002 și a articolului 133a și a articolului 134b din Regulamentul nr. 2342/2002 (2), precum și pe încălcarea principiului bunei administrări. Potrivit reclamantei, al doilea ofertant câștigător ar fi trebuit să fie exclus.

      (1)  Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1605/2002 al Consiliului din 25 iunie 2002 privind regulamentul financiar aplicabil bugetului general al Comunităților Europene (JO L 248, p. 1, Ediție specială, 01/vol. 3, p. 198).

      (2)  Regulamentul (CE, Euratom) nr. 2342/2002 al Comisiei din 23 decembrie 2002 de stabilire a normelor de aplicare a Regulamentului (CE, Euratom) nr. 1605/2002 al Consiliului privind regulamentul financiar aplicabil bugetului general al Comunităților Europene (JO L 357, p. 1, Ediție specială, 01/vol. 4, p. 3).


title: Cauza C-103/15 P: Ordonanța Curții (Camera a noua) din 21 ianuarie 2016 – Internationaler Hilfsfonds eV/Comisia Europeană (Recurs — Acces la documentele instituțiile Uniunii Europene — Acțiuni în domeniile de interes pentru țările în curs de dezvoltare — Refuzul de a acorda accesul la anumite documente din dosarul privind contractul „LIEN 97-2011” — Executarea unei hotărâri a Tribunalului)

text:
               18.4.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 136/2

         Ordonanța Curții (Camera a noua) din 21 ianuarie 2016 – Internationaler Hilfsfonds eV/Comisia Europeană
   (Cauza C-103/15 P) (1)

   ((Recurs - Acces la documentele instituțiile Uniunii Europene - Acțiuni în domeniile de interes pentru țările în curs de dezvoltare - Refuzul de a acorda accesul la anumite documente din dosarul privind contractul „LIEN 97-2011” - Executarea unei hotărâri a Tribunalului))
   (2016/C 136/03)
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Recurentă: Internationaler Hilfsfonds eV (reprezentant: H.-H. Heyland, avocat)

      Cealaltă parte din procedură: Comisia Europeană (reprezentanți: P. Costa de Oliveira și T. Scharf, agenți)

      Dispozitivul

               1)

               Respinge recursul.

               2)

               Obligă Internationaler Hilfsfonds eV la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 302, 14.9.2015.


title: Cauza T-128/13: Acțiune introdusă la 1 martie 2013 — Vicente Gandia Pla/OAPI — Tesco Stores (MARQUES DE CHIVÉ)

text:
               27.4.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 123/21

         Acțiune introdusă la 1 martie 2013 — Vicente Gandia Pla/OAPI — Tesco Stores (MARQUES DE CHIVÉ)
   (Cauza T-128/13)
   2013/C 123/35
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

      Părțile

      Reclamant: Vicente Gandia Pla, SA (Chiva, Spania) (reprezentant: I. Temiño Ceniceros, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Tesco Stores Ltd (Cheshunt, Regatul Unit)

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               declararea admisibilității cererii și a anexelor;

               —

               anularea deciziei camerei de recurs;

               —

               obligarea OAPI și a intervenientei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

      Solicitantul mărcii comunitare: reclamanta

      Marca comunitară vizată: marca figurativă „MARQUES DE CHIVÉ” pentru produse din clasele 29, 32 și 33 — cererea de înregistrare a mărcii comunitare nr. 9 571 415

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în procedura opoziției: cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

      Marca sau semnul invocat: înregistrarea din Regatul Unit nr. 1 520 720 a mărcii verbale „MARQUES DE CHIVÉ” pentru produse din clasa 33

      Decizia diviziei de opoziție: respinge opoziția privind aplicarea pentru produse din clasa 33 pentru lipsa utilizării serioase

      Decizia camerei de recurs: anulează decizia atacată și respinge cererea pentru produse din clasa 33

      Motivele invocate: încălcarea articolelor 42 alineatele (2) și (3) din Regulamentul nr. 207/2009 al Consiliului


title: Cauza C-40/13: Cerere de decizie preliminară introdusă de Gerechtshof Amsterdam (Țările de Jos) la 25 ianuarie 2013 — X AG și alții/Inspecteur van de Belastingdienst Amsterdam

text:
               27.4.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 123/9

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Gerechtshof Amsterdam (Țările de Jos) la 25 ianuarie 2013 — X AG și alții/Inspecteur van de Belastingdienst Amsterdam
   (Cauza C-40/13)
   2013/C 123/12
   Limba de procedură: olandeza

      Instanța de trimitere

   Gerechtshof Amsterdam

      Părțile din procedura principală

      Reclamante: X AG, X1 Holding GmbH, X2 Holding GmbH, X3 Holding BV, D1 BV, D2 BV, D3 BV

      Pârât: Inspecteur van de Belastingdienst Amsterdam

      Întrebările preliminare

               1.

               Există o restricție adusă libertății de stabilire în sensul articolului 43 CE coroborat cu articolul 48 CE în cazul în care persoanelor impozabile debitoare nu li se permite să beneficieze de regimul olandez al entității fiscale în privința activităților și patrimoniului societăților-soră [X3 Holding], [D1] și [D2] stabilite în Țările de Jos?
               În acest context și având în vedere scopurile pe care le urmărește regimul olandez al entității fiscale, situația societăților […] este comparabilă în mod obiectiv cu […] (i) situația societăților-soră stabilite în Țările de Jos care nu au optat pentru integrarea într-o entitate fiscală cu societatea(societățile)-mamă stabilite în Țările de Jos și care, prin urmare, în calitate de societăți-soră, la fel ca debitoarele, nu pot beneficia de regimul entității fiscale — exclusiv — cu societatea-mamă (de ultim nivel); sau cu (ii) situația societăților-soră stabilite în Țările de Jos care, împreună cu societatea(societățile)-mamă stabilită în Țările de Jos au optat să constituie o singură entitate fiscală cu societatea(societățile)-mamă și ale căror activități și patrimoniu, spre deosebire de activitățile și patrimoniul debitoarelor, sunt consolidate din punct de vedere fiscal (a se vedea punctele 4.13.11-4.13.13)?

               2.

               Are o incidență asupra răspunsului la prima întrebare primul paragraf faptul că […] respectivele societăți (i) — precum în cazul [D1] și [D2] — au o societate-mamă comună (directă) într-un alt stat membru sau (ii) — precum în cazul [X3 Holding], pe de o parte, și al [D1] și [D2], pe de altă parte — au diferite societăți-mamă (indirecte) într-un alt stat membru, astfel încât este vorba despre o societate-mamă comună care deține aceste societăți (directă) — într-un alt stat membru — la un nivel înalt în structura grupului?

               3.

               În măsura în care răspunsul la prima întrebare primul paragraf este afirmativ: în acest caz, o astfel de restricție poate fi justificată prin motive imperative de interes general, în special prin necesitatea de a menține coerența fiscală, inclusiv necesitatea de a preveni dubla luare în considerare unilaterală sau bilaterală a pierderilor […]?

               4.

               În măsura în care răspunsul la a treia întrebare este afirmativ: în acest caz, restricția trebuie considerată proporțională […]?


title: Cauza F-143/06: Ordonanța Tribunalului Funcției Publice (Camera întâi) din  12 iulie 2007 — Continolo/Comisia Comunităților Europene (Funcție publică — Funcționari — Pensii — Transferul drepturilor la pensie — Inadmisibilitate vădită)

text:
               8.9.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 211/58

         Ordonanța Tribunalului Funcției Publice (Camera întâi) din 12 iulie 2007 — Continolo/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza F-143/06) (1)

   (Funcție publică - Funcționari - Pensii - Transferul drepturilor la pensie - Inadmisibilitate vădită)
   (2007/C 211/108)
   Limba de procedură: franceza
   Părțile

      Reclamant: Donato Continolo (Duino-Aurisina, Italia) (reprezentanți: S. Rodrigues, C. Bernard-Glanz și R. Albelice, avocats)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: D. Martin și M. Velardo, agenți)
   Obiectul
   Funcție publică — Anularea deciziei Comisiei cu privire la acordarea și lichidarea drepturilor de pensie ale reclamantului, în măsura în care aceasta nu ține seama integral de perioada 11 iunie 1981-1 martie 1983 pe care reclamantul a petrecut-o în concediu pentru interese personale.
   Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea ca vădit inadmisibilă.

               2)

               Obligă părțile la suportarea propriilor cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 20, 27.1.2007, p. 41.


title: Cauza T-385/10: Ordonanța Tribunalului din 19 mai 2011 — ArcelorMittal Wire France și alții/Comisia

text:
               9.7.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 204/29

         Ordonanța Tribunalului din 19 mai 2011 — ArcelorMittal Wire France și alții/Comisia
   (Cauza T-385/10) (1)

   2011/C 204/53
   Limba de procedură: franceza
   Președintele Camerei întâi a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 301, 6.11.2010.


title: Cauza C-437/14: Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunale di Bari (Italia) la 22 septembrie 2014 – Procedură penală împotriva Nicola Seminario

text:
               15.12.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 448/6

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunale di Bari (Italia) la 22 septembrie 2014 – Procedură penală împotriva Nicola Seminario
   (Cauza C-437/14)
   (2014/C 448/08)
   Limba de procedură: italiana

      Instanța de trimitere

   Tribunale di Bari

      Partea din procedura principală

   Nicola Seminario

      Întrebările preliminare

               1)

               Articolul 49 TFUE și următoarele și articolul 56 TFUE și următoarele, astfel cum sunt interpretate de Curtea de Justiție a Uniunii Europene în Hotărârea nr. 72 din 16 februarie 2012 [în cauzele conexe C-72/10 și C-77/10], trebuie interpretate în sensul că se opun atribuirii printr-o procedură de cerere de ofertă a unor licențe cu o durată mai mică decât cea a licențelor atribuite în trecut în cazul în care procedura de cerere de ofertă menționată a fost inițiată în scopul remedierii consecințelor excluderii ilegale a anumitor operatori din procedura de cerere de ofertă anterioară?

               2)

               Articolul 49 TFUE și următoarele și articolul 56 TFUE și următoarele, astfel cum sunt interpretate de Curtea de Justiție a Uniunii Europene în hotărârea citată anterior, trebuie interpretate în sensul că se opun ca cerința reorganizării sistemului printr-o aliniere temporală a termenelor de expirare ale licențelor să constituie o justificare adecvată pentru o durată redusă a licențelor care fac obiectul procedurii de cerere de ofertă în raport cu durata licențelor atribuite în trecut?

               3)

               Articolul 49 TFUE și următoarele și articolul 56 TFUE și următoarele, astfel cum sunt interpretate de Curtea de Justiție a Uniunii Europene în hotărârea citată anterior, trebuie interpretate în sensul că se opun să se prevadă obligația de transfer cu titlu gratuit a folosinței bunurilor materiale și imateriale deținute în proprietate care constituie rețeaua de gestiune și de colectare a pariurilor în cazul încetării activității pentru motivul expirării duratei concesiunii sau prin efectul deciziilor privind decăderea sau revocarea?


title: Cauza T-816/14: Hotărârea Tribunalului din 24 februarie 2016 – Tayto Group/OAPI – MIP Metro (REAL HAND COOKED) („Marcă comunitară — Procedură de opoziţie — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare figurative REAL HAND COOKED — Marcă naţională figurativă anterioară real QUALITY — Motiv relativ de refuz — Risc de confuzie — Abuz de putere — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 — Articolele 64, 75, 76 şi 83 din Regulamentul nr. 207/2009”)

text:
               4.4.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 118/30

         Hotărârea Tribunalului din 24 februarie 2016 – Tayto Group/OAPI – MIP Metro (REAL HAND COOKED)
   (Cauza T-816/14) (1)

   ((„Marcă comunitară - Procedură de opoziţie - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare figurative REAL HAND COOKED - Marcă naţională figurativă anterioară real QUALITY - Motiv relativ de refuz - Risc de confuzie - Abuz de putere - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 - Articolele 64, 75, 76 şi 83 din Regulamentul nr. 207/2009”))
   (2016/C 118/34)
   Limba de procedură: engleza

      Părţile

      Reclamantă: Tayto Group Ltd (Corby, Regatul Unit) (reprezentanţi: R. Kunze şi G. Würtenberger, avocaţi)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieţei Interne (mărci, desene şi modele industriale) (reprezentant: J. Crespo Carrillo, agent)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: MIP Metro Group Intellectual Property GmbH & Co. KG (Düsseldorf, Germania) (reprezentanţi: J. C. Plate şi R. Kaase, avocaţi)

      Obiectul

   Acţiune formulată împotriva Deciziei Camerei a patra de recurs a OAPI din 6 octombrie 2014 (cauza R 842/2013-4) privind o procedură de opoziţie între MIP Metro Group Intellectual Property GmbH & Co. KG şi Tayto Group Ltd.

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acţiunea.

               2)

               Obligă Tayto Group Ltd la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 56, 16.2.2015.


title: Cauza C-529/06: Acțiune introdusă la data de 22 decembrie 2006 — Comisia Comunităților Europene/Marele Ducat al Luxemburgului

text:
               24.2.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 42/18

         Acțiune introdusă la data de 22 decembrie 2006 — Comisia Comunităților Europene/Marele Ducat al Luxemburgului
   (Cauza C-529/06)
   (2007/C 42/32)
   Limba de procedură: franceza
   Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentant: E. Montaguti, agent)

      Pârât: Marele Ducat al Luxemburgului
   Concluziile reclamantei

               —

               să se constate că prin neadoptarea actelor cu putere de lege și a actelor administrative necesare pentru a se conforma Directivei 2003/98/CE (1) a Parlamentului European și a Consiliului din 17 noiembrie 2003 privind reutilizarea informațiilor din sectorul public, și, în orice caz, având în vedere că aceste acte nu au fost comunicate Comisiei, Marele Ducat al Luxemburgului nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în baza acestei directive;

               —

               să oblige Marele Ducat al Luxemburgului la plata cheltuielilor de judecată.

         Motive și argumente principale
   Termenul de transpunere a directivei a expirat la data de 1 iulie 2005.

      (1)  JO L 345, p. 90.


title: Cauza C-381/15: Cerere de decizie preliminară introdusă de Audiencia Provincial de Zamora (Spania) la 17 iulie 2015 – Javier Ángel Rodríguez Sánchez/Caja España de Inversiones, Salamanca y Soria SAU (Banco CEISS)

text:
               14.9.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 302/26

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Audiencia Provincial de Zamora (Spania) la 17 iulie 2015 – Javier Ángel Rodríguez Sánchez/Caja España de Inversiones, Salamanca y Soria SAU (Banco CEISS)
   (Cauza C-381/15)
   (2015/C 302/33)
   Limba de procedură: spaniola

      Instanța de trimitere

   Audiencia Provincial de Zamora

      Părțile din procedura principală

      Reclamant: Javier Ángel Rodríguez Sánchez

      Pârâte: Caja España de Inversiones, Salamanca y Soria SAU (Banco CEISS)

      Întrebările preliminare

               1)

               Faptul că decizia de constatare a nulității unei clauze prag incluse într-un contract de credit, ca urmare a caracterului abuziv al acesteia, nu produce efecte retroactive de la momentul încheierii contractului, ci de la o [dată] ulterioară este compatibil cu dispozițiile articolului 6 alineatul (1) din Directiva 93/13/CEE din 5 aprilie 1993 privind clauzele abuzive în contractele încheiate cu consumatorii (1)?

               2)

               Conduce la o îmbogățire fără justă cauză în favoarea contractantului profesionist, neconformă cu reglementarea Uniunii, faptul că clauza abuzivă se aplică de-a lungul perioadei stabilite de Tribunal Supremo, având în vedere că nu se restabilește echilibrul prestațiilor dintre părți și este favorizată partea contractantă care a inclus clauza financiară declarată abuzivă?

               3)

               Criteriul riscului unor consecințe grave pentru economia națională utilizat pentru limitarea aplicării și a efectelor unei clauze abuzive poate exista în cazul unei acțiuni individuale exercitate de un consumator sau, dimpotrivă, într-o astfel de acțiune, consecința gravă vizează situația economică a consumatorului rezultată în urma limitării efectelor clauzei nule la perioada indicată?

      (1)  JO L 95, p. 29, Ediție specială, 15/vol. 2, p. 273.


title: Cauza T-376/08: Ordonanța Tribunalului de Primă Instanță din 22 iunie 2009 — Nijs/Curtea de Conturi ( Recurs — Funcție publică — Funcționari — Raport de evaluare pentru perioada 2005/2006 — Decizie de nepromovare a recurentului în cadrul exercițiului de promovare 2007 — Decizia Curții de Conturi de a reînnoi mandatul secretarului său general — Recurs în parte vădit inadmisibil și în parte vădit nefondat )

text:
               26.9.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 233/17

         Ordonanța Tribunalului de Primă Instanță din 22 iunie 2009 — Nijs/Curtea de Conturi
   (Cauza T-376/08) (1)

   („Recurs - Funcție publică - Funcționari - Raport de evaluare pentru perioada 2005/2006 - Decizie de nepromovare a recurentului în cadrul exercițiului de promovare 2007 - Decizia Curții de Conturi de a reînnoi mandatul secretarului său general - Recurs în parte vădit inadmisibil și în parte vădit nefondat”)
   2009/C 233/32
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Recurent: Bart Nijs (Bereldange, Luxemburg) (reprezentanți: F. Rollinger și A.Hertzog, avocați)

      Cealaltă parte în proces: Curtea de Conturi a Comunităților Europene (reprezentanți: T. Kennedy, J.-M. Stenier și G. Corstens, agenți)

      Obiectul

   Recurs formulat împotriva Ordonanței Tribunalului Funcției Publice a Uniunii Europene (Camera a doua) din 26 iunie 2008, Nijs/Curtea de Conturi (F-1/08, nepublicată încă în Repertoriu), și care vizează anularea acestei ordonanțe

      Dispozitivul

               1.

               Respinge recursul.

               2.

               Domnul Bart Nijs suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de Curtea de Conturi a Comunităților Europene în cadrul acestei proceduri.

      (1)  JO C 301, 22.11.2008.


title: Cauza F-11/12: Ordonanța Tribunalului Funcției Publice din 26 iunie 2012 — Ciora/Comisia

text:
               16.2.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 46/33

         Ordonanța Tribunalului Funcției Publice din 26 iunie 2012 — Ciora/Comisia
   (Cauza F-11/12)
   2013/C 46/71
   Limba de procedură: româna
   Președintele Camerei a doua a dispus radierea cauzei.


title: Cauzele conexate C-401/13 și C-432/13: Hotărârea Curții (Camera a patra) din 22 ianuarie 2015 (cerere de decizie preliminară formulată de Curtea de Apel Cluj – România) – Vasiliki Balazs/Casa Judeţeană de Pensii Cluj (C-401/13), Casa Judeţeană de Pensii Cluj/Attila Balazs(C-432/13) [Trimitere preliminară – Securitatea socială a lucrătorilor migranți – Regulamentul (CEE) nr. 1408/71 – Articolul 7 alineatul (2) litera (c) – Aplicabilitatea convențiilor de securitate socială între state membre – Refugiat repatriat originar dintr-un stat membru – Realizarea unor perioade de muncă pe teritoriul unui alt stat membru – Cerere de acordare a unei prestații pentru limită de vârstă – Refuz]

text:
               30.3.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 107/5

      Hotărârea Curții (Camera a patra) din 22 ianuarie 2015 (cerere de decizie preliminară formulată de Curtea de Apel Cluj – România) – Vasiliki Balazs/Casa Judeţeană de Pensii Cluj (C-401/13), Casa Judeţeană de Pensii Cluj/Attila Balazs(C-432/13)
      (Cauzele conexate C-401/13 și C-432/13) (1)

      ([Trimitere preliminară - Securitatea socială a lucrătorilor migranți - Regulamentul (CEE) nr. 1408/71 - Articolul 7 alineatul (2) litera (c) - Aplicabilitatea convențiilor de securitate socială între state membre - Refugiat repatriat originar dintr-un stat membru - Realizarea unor perioade de muncă pe teritoriul unui alt stat membru - Cerere de acordare a unei prestații pentru limită de vârstă - Refuz])
      (2015/C 107/05)
      Limba de procedură: româna

         Instanța de trimitere

      Curtea de Apel Cluj

         Părțile din procedura principală

         Reclamanți: Vasiliki Balazs (C-401/13), Casa Judeţeană de Pensii Cluj (C-432/13)

         Pârât: Casa Judeţeană de Pensii Cluj (C-401/13), Attila Balazs (C-432/13)

         Dispozitivul

      Articolul 7 alineatul (2) litera (c) din Regulamentul (CEE) nr. 1408/71 al Consiliului din 14 iunie 1971 privind aplicarea regimurilor de securitate socială în raport cu lucrătorii salariați, cu lucrătorii care desfășoară activități independente și cu membrii familiilor acestora care se deplasează în cadrul Comunității, în versiunea modificată și actualizată prin Regulamentul (CE) nr. 118/97 al Consiliului din 2 decembrie 1996, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (CE) nr. 1992/2006 al Parlamentului European și al Consiliului din 18 decembrie 2006, trebuie interpretat în sensul că un acord bilateral privind prestațiile de securitate socială ale resortisanților unuia dintre statele semnatare care au avut calitatea de refugiați politici pe teritoriul celuilalt stat semnatar, încheiat la o dată la care unul dintre cele două state semnatare nu aderase încă la Uniune și care nu figurează în anexa III la acest regulament, nu rămâne aplicabil situației unor refugiați politici repatriați în statul lor de origine înainte de încheierea acordului bilateral și de intrarea în vigoare a regulamentului menționat.

         (1)  JO C 298, 12.10.2013.


title: Cauza T-216/10: Acțiune introdusă la 10 mai 2010 — Monster Cable Products/OAPI — Live Nation (Music) UK Ltd (MONSTER ROCK)

text:
               17.7.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 195/25

         Acțiune introdusă la 10 mai 2010 — Monster Cable Products/OAPI — Live Nation (Music) UK Ltd (MONSTER ROCK)
   (Cauza T-216/10)
   2010/C 195/39
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Monster Cable Products, Inc. (Brisbane, USA) (reprezentanți: O. Günzel și W. von der Osten-Sacken, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Live Nation (Music) UK Ltd (Londra, Regatul Unit)

      Concluziile reclamantei

               —

               Anularea Deciziei Camerei întâi de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 24 februarie 2010 pronunțate în cauza R 216/2009-1, întrucât calea de atac a fost respinsă;

               —

               respingerea în întregime a opoziției nr. B 754335 formulate împotriva cererii nr. 3333804 de înregistrare a mărcii comunitare „MONSTERS OF ROCK”,

               —

               obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

      Solicitantul mărcii comunitare: reclamanta.

      Marca comunitară vizată: marca verbală „MONSTER ROCK” pentru produse din clasa 9.

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în sprijinul opoziției: cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs.

      Marca sau semnul invocat în sprijinul opoziției: marca verbală „MONSTERS OF ROCK” înregistrată în Regatul Unit sub nr. 1313176 pentru produse din clasa 16, marca verbală „MONSTERS OF ROCK” înregistrată în Regatul Unit sub nr. 1313177 pentru produse din clasa 25, marca verbală „MONSTERS OF ROCK” înregistrată în Regatul Unit sub nr. 1313178 pentru produse din clasa 26, marca verbală „MONSTERS OF ROCK” înregistrată în Regatul Unit sub nr. 2299141 pentru produse și servicii din clasele 9, 16, 25, 41 și 43, marca „MONSTERS OF ROCK”, notoriu cunoscută (în sensul articolului 6a din Convenția de la Paris) pe teritoriul vechilor 15 state membre, marca neînregistrată „MONSTERS OF ROCK” utilizată în comerț pe teritoriul vechilor 15 state membre, denumirea comercială „MONSTERS OF ROCK” utilizată în comerț pe teritoriul vechilor 15 state membre.

      Decizia diviziei de opoziție: admite opoziția pentru toate produsele contestate și respinge cererea de înregistrare în întregime.

      Decizia camerei de recurs: respinge calea de atac.

      Motivele invocate: încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009 al Consiliului, întrucât camera de recurs: (i) a apreciat în mod greșit identitatea/similitudinea produselor, (ii) nu a luat în considerare deosebirile dintre mărci, în special deosebirile de natură conceptuală și (iii) nu a stabilit întinderea protecției privind semnul anterior.


title: Cauza T-317/12: Hotărârea Tribunalului din 18 septembrie 2014 – Holcim (Romania)/Comisia ( „Răspundere extracontractuală — Sistem de comercializare a cotelor de emisie de gaze cu efect de seră — Răspundere subiectivă — Refuz al Comisiei de a divulga informații și de a interzice orice tranzacție cu privire la cote de emisie pretins sustrase — Încălcare suficient de gravă a unei norme de drept care conferă drepturi particularilor — Răspundere obiectivă” )

text:
               3.11.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 388/12

         Hotărârea Tribunalului din 18 septembrie 2014 – Holcim (Romania)/Comisia
   (Cauza T-317/12) (1)

   ((„Răspundere extracontractuală - Sistem de comercializare a cotelor de emisie de gaze cu efect de seră - Răspundere subiectivă - Refuz al Comisiei de a divulga informații și de a interzice orice tranzacție cu privire la cote de emisie pretins sustrase - Încălcare suficient de gravă a unei norme de drept care conferă drepturi particularilor - Răspundere obiectivă”))
   2014/C 388/13
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Holcim (Romania) SA (București, România) (reprezentant: L. Arnauts, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: K. Mifsud-Bonnici și E. White, agenți)

      Obiectul

   Pe de o parte, o cerere, întemeiată pe răspunderea subiectivă, având ca obiect repararea prejudiciului pretins suferit de reclamantă ca urmare a refuzului Comisiei de a-i divulga informații referitoare la cote de emisie de gaze cu efect de seră care i-au fost presupus sustrase și de a interzice orice tranzacție cu privire la aceste cote și, pe de altă parte, o cerere de despăgubiri, întemeiată pe răspunderea obiectivă.

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă Holcim (Romania) SA să suporte, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, cheltuielile de judecată efectuate de Comisia Europeană.

      (1)  JO C 287, 22.9.2012.


title: Cauza T-42/05: Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 10 septembrie 2008 — Rhiannon Williams/Comisia Comunităților Europene ( Acces la documente — Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 — Documente pregătitoare privind adoptarea Directivei 2001/18/CE cu privire la OMG-uri — Refuz parțial al accesului — Refuz implicit al accesului — Excepții referitoare la protecția intereselor comerciale, la protecția relațiilor internaționale și la protecția procesului decizional — Obligație de motivare )

text:
               25.10.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 272/16

         Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 10 septembrie 2008 — Rhiannon Williams/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza T-42/05) (1)

   („Acces la documente - Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 - Documente pregătitoare privind adoptarea Directivei 2001/18/CE cu privire la OMG-uri - Refuz parțial al accesului - Refuz implicit al accesului - Excepții referitoare la protecția intereselor comerciale, la protecția relațiilor internaționale și la protecția procesului decizional - Obligație de motivare’)
   (2008/C 272/29)
   Limba de procedură: engleza
   Părțile

      Reclamantă: Rhiannon Williams (Bruxelles, Belgia) (reprezentanți: S. Crosby, C. Bryant, solicitors și R. Lang, avocat)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: C. Docksey și P. Costa de Oliveira, agenți)
   Obiectul
   Cerere de anulare a Deciziei Comisiei din 19 noiembrie 2004 de a refuza în parte reclamantei accesul la anumite documente privind lucrările pregătitoare ale legislației referitoare la organismele modificate genetic
   Dispozitivul

               1)

               Nu mai este necesară pronunțarea cu privire la legalitatea Deciziei Comisiei din 19 noiembrie 2004 de a refuza în parte reclamantei accesul la anumite documente privind lucrările pregătitoare ale legislației referitoare la organismele genetic modificate, în măsura în care cuprinde un refuz implicit al accesului la documentele pregătitoare emise de direcția generală (DG) „Comerț” a Comisiei referitoare la adoptarea Directivei 2001/18/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 12 martie 2001 privind diseminarea deliberată în mediu a organismelor modificate genetic și de abrogare a Directivei 90/220/CEE a Consiliului.

               2)

               Anulează Decizia Comisiei din 19 noiembrie 2004 în măsura în care a refuzat implicit accesul la documentele pregătitoare privind adoptarea Directivei 90/220/CEE a Consiliului, altele decât cele emise de DG „Comerț”.

               3)

               Respinge acțiunea cu privire la restul motivelor.

               4)

               Comisia Comunităților Europene suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și jumătate din cheltuielile de judecată efectuate de doamna Williams.

      (1)  JO C 93, 16.4.2005.


title: Cauza T-527/09: Ordonanța Tribunalului din 31 ianuarie 2012 — Ayadi/Comisia [ „Politica externă și de securitate comună — Măsuri restrictive împotriva persoanelor și entităților legate de Osama ben Laden, de rețeaua Al-Qaida, precum și de talibani — Regulamentul (CE) nr. 881/2002 — Retragere a persoanei interesate din lista persoanelor și entităților vizate — Acțiune în anulare — Nepronunțare asupra fondului” ]

text:
               24.3.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 89/23

         Ordonanța Tribunalului din 31 ianuarie 2012 — Ayadi/Comisia
   (Cauza T-527/09) (1)

   (Politica externă și de securitate comună - Măsuri restrictive împotriva persoanelor și entităților legate de Osama ben Laden, de rețeaua Al-Qaida, precum și de talibani - Regulamentul (CE) nr. 881/2002 - Retragere a persoanei interesate din lista persoanelor și entităților vizate - Acțiune în anulare - Nepronunțare asupra fondului)
   2012/C 89/37
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamant: Chafiq Ayadi (Dublin, Irlanda) (reprezentanți: inițial B. Emmerson, QC, S. Cox, barrister, și H. Miller, solicitor, ulterior E. Grieves, barrister, și E. Miller)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: E. Paasivirta, T. Scharf și M. Konstantinidis, agenți)

      Intervenient în susținerea pârâtei: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: E. Finnegan și R. Szostak, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare a Regulamentului (CE) nr. 954/2009 al Comisiei din 13 octombrie 2009 de modificare pentru a 114-a oară a Regulamentului (CE) nr. 881/2002 al Consiliului de instituire a unor măsuri restrictive specifice împotriva anumitor persoane și entități care au legătură cu Osama ben Laden, cu rețeaua Al-Qaida și cu talibanii (JO L 269, p. 20), în măsura în care acest act îl vizează pe reclamant

      Dispozitivul

               1.

               Constată că nu mai este necesar să se pronunțe asupra fondului cauzei.

               2.

               Obligă Comisia Europeană să suporte, în plus față de propriile cheltuieli de judecată, cheltuielile de judecată efectuate de domnul Chafiq Ayadi și va fi obligată să ramburseze la casa Tribunalului sumele plătite cu titlu de asistență judiciară.

               3.

               Consiliul Uniunii Europene suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 148, 5.6.2010.


title: Cauza C-524/11: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Raad der Nederlanden (Țările de Jos) la 17 octombrie 2011 — Lowlands Design Holding BV/Minister van Financiën

text:
               28.1.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 25/28

      Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Raad der Nederlanden (Țările de Jos) la 17 octombrie 2011 — Lowlands Design Holding BV/Minister van Financiën
      (Cauza C-524/11)
      (2012/C 25/47)
      Limba de procedură: olandeza

         Instanța de trimitere

      Hoge Raad der Nederlanden

         Părțile din acțiunea principală

         Reclamant: Lowlands Design Holding BV

         Pârât: Minister van Financiën

         Întrebarea preliminară

      Cum trebuie interpretate subpozițiile 6209 20, 6211 42 și 9404 30 din NC în vederea clasificării tarifare a articolelor pentru sugari și copii mici precum cele din speță?