title: Cauza C-591/12 P: Hotărârea Curții (Camera a doua) din 8 mai 2014 – Bimbo, SA/Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale), Panrico, SA [Recurs — Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii verbale BIMBO DOUGHNUTS — Marca verbală spaniolă anterioară DOGHNUTS — Motive relative de refuz — Regulamentul (CE) nr. 40/94 — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) — Apreciere globală a riscului de confuzie — Poziție distinctivă autonomă a unui element al unei mărci verbale compuse]

text:
               30.6.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 202/5

         Hotărârea Curții (Camera a doua) din 8 mai 2014 – Bimbo, SA/Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale), Panrico, SA
   (Cauza C-591/12 P) (1)

   ([Recurs - Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii verbale BIMBO DOUGHNUTS - Marca verbală spaniolă anterioară DOGHNUTS - Motive relative de refuz - Regulamentul (CE) nr. 40/94 - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) - Apreciere globală a riscului de confuzie - Poziție distinctivă autonomă a unui element al unei mărci verbale compuse])
   2014/C 202/06
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Recurentă: Bimbo, SA (reprezentanți: C. Prat, abogado și R. Ciullo, barrister)

      Celelalte părți din procedură: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentanți: A. Folliard Monguiral și J. Crespo Carrillo, agenți), Panrico SA (reprezentant: D. Pellisé Urquiza, abogado)

      Obiectul

   Recurs formulat împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a șaptea) din 10 octombrie 2012 în cauza T-569/10, Bimbo SA/Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI) prin care Tribunalul a respins o acțiune în anulare introdusă de solicitantul mărcii verbale „BIMBO DOUGHNUTS” pentru produse din clasa 30 împotriva deciziei R 838/2009-4 a Camerei a patra de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (OAPI) din 7 octombrie 2010 de respingere a căii de atac introduse împotriva deciziei diviziei de opoziție prin care se refuză înregistrarea mărcii menționate, în cadrul opoziției formulate de titularul mărcilor verbale internaționale și naționale „DONUT”, „DOGHNUTS” și „DONUTS” și al mărcilor figurative internaționale și naționale care cuprind elementul verbal „donuts”, pentru produse din clasa 30 – Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 – Risc de confuzie

      Dispozitivul

               1)

               Respinge recursul.

               2)

               Obligă Bimbo SA la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 55, 23.2.2013.


title: Cauza C-372/10: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Naczelny Sąd Administracyjny, Izba Finansowa, Wydział II (Republica Polonă) la 26 iulie 2010 — Pak-Holdco Sp zoo/Dyrektor Izby Skarbowej w Poznaniu

text:
               23.10.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 288/20

      Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Naczelny Sąd Administracyjny, Izba Finansowa, Wydział II (Republica Polonă) la 26 iulie 2010 — Pak-Holdco Sp zoo/Dyrektor Izby Skarbowej w Poznaniu
      (Cauza C-372/10)
      ()
      (2010/C 288/34)
      Limba de procedură: polona

         Instanța de trimitere

      Naczelny Sąd Administracyjny, Izba Finansowa, Wydział II

         Părțile din acțiunea principală

         Reclamantă: Pak-Holdco Sp zoo

         Pârât: Dyrektor Izby Skarbowej w Poznaniu

         Întrebările preliminare

                  1.

                  În cadrul interpretării articolului 7 alineatul (1) din Directiva 69/335/CEE (1) instanța națională trebuie să în considerare dispozițiile din directivele de modificare, în special din Directivele 73/79/CEE (2) și 73/80/CEE (3), deși la momentul aderării Republicii Polone la Uniunea Europeană aceste directive nu mai erau în vigoare?

                  2.

                  În cazul unui răspuns negativ la prima întrebare: excluderea activelor aparținând societății de capital din baza impozitului pe capital, prevăzută la articolul 5 alineatul (3) prima liniuță din Directiva 69/335/CEE, privește numai activele aparținând societății de capital respective, al cărei capital este majorat?

         (1)  JO L 249, p. 25, Ediție specială, 09/vol. 1, p. 9.

         (2)  JO L 103, p. 13.

         (3)  JO L 103, p. 15.


title: Cauza C-309/10: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Verwaltungsgerichtshof (Austria) la 29 iunie 2010 — Agrana Zucker GmbH/Bundesminister für Land- und Forstwirtschaft, Umwelt und Wasserwirtschaft

text:
               25.9.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 260/4

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Verwaltungsgerichtshof (Austria) la 29 iunie 2010 — Agrana Zucker GmbH/Bundesminister für Land- und Forstwirtschaft, Umwelt und Wasserwirtschaft
   (Cauza C-309/10)
   ()
   2010/C 260/05
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Verwaltungsgerichtshof

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Agrana Zucker GmbH

      Pârât: Bundesminister für Land- und Forstwirtschaft, Umwelt und Wasserwirtschaft

      Întrebările preliminare

               1.

               Articolul 11 din Regulamentul (CE) nr. 320/2006 al Consiliului din 20 februarie 2006 de instituire a unui regim temporar de restructurare a industriei zahărului în Comunitatea Europeană și de modificare a Regulamentului (CE) nr. 1290/2005 privind finanțarea politicii agricole comune (1) trebuie interpretat în sensul că cuantumul temporar pentru restructurare pentru zahăr și sirop de inulină, stabilit în alineatul (2) al acestui articol la 113,3 EUR pe tonă de cotă pentru anul de comercializare 2008-2009, trebuie plătit integral și atunci când plata acestuia ar determina un excedent (considerabil) al fondului temporar de restructurare, iar o creștere ulterioară a necesității de finanțare pare a fi exclusă?

               2.

               În cazul unui răspuns afirmativ la întrebarea de la punctul 1):
               În acest caz, articolul 11 din Regulamentul (CE) nr. 320/2006 încalcă principiul de atribuire a competențelor, întrucât această dispoziție de instituire a unui cuantum temporar pentru restructurare ar putea introduce un impozit cu caracter general, care nu ar fi limitat la finanțarea cheltuielilor de care beneficiază destinatarii impozitului?

      (1)  JO L 58, p. 42, Ediție specială, 03/vol. 70, p. 118.


title: Cauza T-459/05: Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 8 noiembrie 2007 — MPDV Mikrolab/OAPI (manufacturing score card) ( Marcă comunitară — Cerere de înregistrare a unei mărci comunitare verbale manufacturing score card — Motive absolute de refuz al înregistrării — Caracter descriptiv — Lipsa caracterului distinctiv — Articolul 7 alineatul (1) literele (b) și (c) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 )

text:
               22.12.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 315/36

         Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 8 noiembrie 2007 — MPDV Mikrolab/OAPI (manufacturing score card)
   (Cauza T-459/05) (1)

   („Marcă comunitară - Cerere de înregistrare a unei mărci comunitare verbale manufacturing score card - Motive absolute de refuz al înregistrării - Caracter descriptiv - Lipsa caracterului distinctiv - Articolul 7 alineatul (1) literele (b) și (c) din Regulamentul (CE) nr. 40/94’)
   (2007/C 315/67)
   Limba de procedură: germana
   Părțile

      Reclamantă: MPDV Mikrolab GmbH, Mikroprozessordatenverarbeitung und Mikroprozessorlabor (Mosbach, Germania) (reprezentant: W. Göpfert, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: G. Schneider, agent)
   Obiectul
   Acțiune formulată împotriva deciziei Camerei a doua de recurs a OAPI din 19 octombrie 2005 (cauza R 1059/2004-2) privind o cerere de înregistrare a mărcii verbale manufacturing score card ca marcă comunitară.
   Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă MPDV Mikrolab GmbH, Mikroprozessordatenverarbeitung und Mikroprozessorlabor la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 60, 11.3.2006.


title: Cauza T-521/09: Acțiune introdusă la 27 noiembrie 2014 – Alstom Grid/Comisia („Concurență – Înțelegeri – Piața transformatoarelor – Decizie prin care se constată o încălcare a articolului 81 CE și a articolului 53 din Acordul privind SEE – Acord de împărțire a pieței – Comunicarea din 2002 privind cooperarea – Imunitate la amendă – Încredere legitimă – Obligația de motivare”)

text:
               19.1.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 16/27

      Acțiune introdusă la 27 noiembrie 2014 – Alstom Grid/Comisia
      (Cauza T-521/09) (1)

      („Concurență - Înțelegeri - Piața transformatoarelor - Decizie prin care se constată o încălcare a articolului 81 CE și a articolului 53 din Acordul privind SEE - Acord de împărțire a pieței - Comunicarea din 2002 privind cooperarea - Imunitate la amendă - Încredere legitimă - Obligația de motivare”)
      (2015/C 016/44)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamantă: Alstom Grid, fostă Areva T & D SAS (Paris, Franța) (reprezentanți: inițial A. Schild, C. Simphal și E. Estellon, ulterior J. Derenne, A. Müller-Rappard și M. Domecq, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: inițial A. Bouquet, N. von Lingen și K. Mojzesowicz, ulterior A. Bouquet, K. Mojzesowicz și P. van Nuffel, agenți)

         Obiectul

      Cerere de anulare a Deciziei C(2009) 7601 final a Comisiei din 7 octombrie 2009 privind o procedură de aplicare a articolului 81 CE și a articolului 53 din Acordul privind SEE (cazul COMP/39.129 – Transformatoare)

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Obligă Alstom Grid SAS la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 51, 27.2.2010.


title: Cauza T-647/13: Ordonanța Tribunalului din 11 noiembrie 2014 – Meda/OAPI – Takeda (PANTOPREM)

text:
               19.1.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 16/47

      Ordonanța Tribunalului din 11 noiembrie 2014 – Meda/OAPI – Takeda (PANTOPREM)
      (Cauza T-647/13) (1)

      (2015/C 016/70)
      Limba de procedură: germana
      Președintele Camerei a noua a dispus radierea cauzei.

         (1)  JO C 39, 8.2.2014.


title: Cauza T-251/09: Ordonanța Tribunalului din 5 ianuarie 2010 — Société des Pétroles Shell/Comisia

text:
               27.2.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 51/48

         Ordonanța Tribunalului din 5 ianuarie 2010 — Société des Pétroles Shell/Comisia
   (Cauza T-251/09) (1)

   2010/C 51/88

      Limba de procedură: franceza

   Președintele Camerei a opta a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 193, 15.8.2009.


title: Cauza F-97/13: Acțiune introdusă la 20 decembrie 2013 — ZZ/FRA

text:
               22.3.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 85/26

         Acțiune introdusă la 20 decembrie 2013 — ZZ/FRA
   (Cauza F-97/13)
   2014/C 85/44
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: ZZ (reprezentanți: L. Laure și M. Vandenbussche, avocați)

      Pârâtă: Agenția pentru Drepturi Fundamentale a Uniunii Europene (FRA)

      Obiectul și descrierea litigiului

   Anularea deciziei privind numirea unui alt candidat în postul de responsabil de program în cadrul FRA și anularea deciziei implicite de a nu o numi pe reclamantă în celălalt post de responsabil de program menționat în anunțul de concurs

      Concluziile reclamantei

               —

               Anularea deciziei adoptate de directorul FRA la 5 februarie 2013 prin care reclamanta este informată că s-a decis să fie numit un alt candidat în postul de responsabil de program pentru cercetare socială (gradul AD8) și, în consecință, că aceasta nu a fost numită în postul respectiv;

               —

               anularea deciziei implicite, nedatate, de a nu o numi în celălalt post de responsabil de program menționat în anunțul de concurs;

               —

               anularea oricărei decizii adoptate în temeiul acestor decizii nelegale;

               —

               anularea deciziei din 11 iulie 2013, în măsura în care prin aceasta se respinge reclamația formulată de reclamantă și se refuză deschiderea unei investigații administrative pentru stabilirea faptelor, condusă de un investigator total obiectiv și imparțial;

               —

               obligarea la plata unei despăgubiri pentru prejudiciul material suferit de reclamantă, al cărei cuantum este estimat la 550 651 de euro;

               —

               obligarea la plata unei despăgubiri pentru prejudiciul moral suferit de reclamantă, al cărei cuantum este estimat la 70 000 de euro;

               —

               obligarea pârâtei la plata tuturor cheltuielilor de judecată.


title: Cauza T-560/14: Ordonanța Tribunalului din 18 mai 2015 – ABZ Aardbeien Uit Zaad Holding şi alţii/Parlamentul şi Consiliul [„Acțiune în anulare — Regulamentul (UE) nr. 511/2014 — Măsuri de conformitate destinate utilizatorilor prevăzute în Protocolul de la Nagoya privind accesul la resursele genetice și împărțirea corectă și echitabilă a beneficiilor care rezultă din utilizarea acestora în Uniune — Lipsa afectării individuale — Inadmisibilitate”]

text:
               13.7.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 228/14

         Ordonanța Tribunalului din 18 mai 2015 – ABZ Aardbeien Uit Zaad Holding şi alţii/Parlamentul şi Consiliul
   (Cauza T-560/14) (1)

   ([„Acțiune în anulare - Regulamentul (UE) nr. 511/2014 - Măsuri de conformitate destinate utilizatorilor prevăzute în Protocolul de la Nagoya privind accesul la resursele genetice și împărțirea corectă și echitabilă a beneficiilor care rezultă din utilizarea acestora în Uniune - Lipsa afectării individuale - Inadmisibilitate”])
   (2015/C 228/17)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamanți: ABZ Aardbeien Uit Zaad Holding BV (Hoorn NH, Țările de Jos) și ceilalți reclamanți ale căror nume figurează în anexa la ordonanță (reprezentanți: P. de Jong, P. Vlaemminck și B. Van Vooren, avocați)

      Pârât: Parlamentul European (reprezentanți: L. Visaggio, J. Rodrigues și R. Van de Westelaken, agenți) și Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: M. Moore și M. Simm, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare a Regulamentului (UE) nr. 511/2014 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 aprilie 2014 privind măsurile de conformitate destinate utilizatorilor prevăzute în Protocolul de la Nagoya privind accesul la resursele genetice și împărțirea corectă și echitabilă a beneficiilor care rezultă din utilizarea acestora în Uniune (JO L 150, p. 59)

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea ca inadmisibilă.

               2)

               Nu este necesară pronunțarea cu privire la cererile de intervenție prezentate de European Seed Association (ESA) și de Association internationale des producteurs de l’horticulture (AIPH).

               3)

               ABZ Aardbeien Uit Zaad Holding BV și ceilalți reclamanți ale căror nume figurează în anexă suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de Parlamentul European și de Consiliul Uniunii Europene.

      (1)  JO C 388, 3.11.2014.


title: Cauza T-543/14: Hotărârea Tribunalului din 26 februarie 2016 – provima Warenhandels/OAPI – Renfro (HOT SOX) [„Marcă comunitară — Procedură de declarare a nulității — Înregistrare internațională care desemnează Comunitatea Europeană — Marca verbală HOT SOX — Motive absolute de refuz — Lipsa caracterului descriptiv — Caracter distinctiv — Articolul 7 alineatul (1) literele (b) și (c) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009”]

text:
               4.4.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 118/27

         Hotărârea Tribunalului din 26 februarie 2016 – provima Warenhandels/OAPI – Renfro (HOT SOX)
   (Cauza T-543/14) (1)

   ([„Marcă comunitară - Procedură de declarare a nulității - Înregistrare internațională care desemnează Comunitatea Europeană - Marca verbală HOT SOX - Motive absolute de refuz - Lipsa caracterului descriptiv - Caracter distinctiv - Articolul 7 alineatul (1) literele (b) și (c) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009”])
   (2016/C 118/30)
   Limba de procedură: engleza

      Părţile

      Reclamantă: provima Warenhandels GmbH (Bielefeld, Germania) (reprezentanţi: H. Prange și J.P. Croll, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieţei Interne (mărci, desene şi modele industriale) (reprezentant: M. Rajh, agent)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: Renfro Corp. (Mount Airy, Statele Unite ale Americii) (reprezentanţi: C. Schenk, M. Best, U. Pfleghar și S. Schäffner, avocați)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a doua de recurs a OAPI din 13 mai 2014 (cauza R 1859/2013-2), privind o procedură de declarare a nulității între provima Warenhandels GmbH și Renfro Corp.

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă provima Warenhandels GmbH la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 339, 29.9.2014.


title: Cauza C-83/13: Cerere de decizie preliminară introdusă de Arbetsdomstolen (Suedia) la 19 februarie 2013 — Fonnship A/S, Svenska Transportarbetarförbundet/Svenska Transportarbetarförbundet, Fonnship A/S, Facket för Service och Kommunikation (SEKO)

text:
               20.4.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 114/27

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Arbetsdomstolen (Suedia) la 19 februarie 2013 — Fonnship A/S, Svenska Transportarbetarförbundet/Svenska Transportarbetarförbundet, Fonnship A/S, Facket för Service och Kommunikation (SEKO)
   (Cauza C-83/13)
   2013/C 114/42
   Limba de procedură: suedeza

      Instanța de trimitere

   Arbetsdomstolen

      Părțile din procedura principală

      Reclamante: Fonnship A/S, Svenska Transportarbetarförbundet

      Pârâți: Svenska Transportarbetarförbundet, Fonnship A/S, Facket för Service och Kommunikation (SEKO)

      Întrebarea preliminară

   Normele Acordului SEE în domeniul liberei prestări a serviciilor, mai precis a serviciilor de transport maritim — norme care au echivalent în Tratatul CE — sunt aplicabile unei societăți care are sediul într-un stat AELS, în ceea ce privește activitatea acesteia care constă în prestarea unor servicii de transport către un alt stat membru al CE sau către un stat AELS cu o navă înregistrată într-o țară terță din afara CE/SEE, care arborează pavilionul acestei țări?


title: Cauza T-253/12: Acțiune introdusă la 8 iunie 2012 — Hammar Nordic Plugg/Comisia

text:
               25.8.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 258/23

         Acțiune introdusă la 8 iunie 2012 — Hammar Nordic Plugg/Comisia
   (Cauza T-253/12)
   2012/C 258/42
   Limba de procedură: suedeza

      Părțile

      Reclamantă: Hammar Nordic Plugg AB (Trollhättan, Suedia) (reprezentanți: I. Otken Eriksson și U. Öberg, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea, în tot sau în parte, a Deciziei Comisiei Europene din 8 februarie 2012 privind ajutorul de stat SA.28809 (C 29/10) (ex NN 42/10 și ex CP 194/09), pe care Regatul Suediei l-a acordat în favoarea Hammar Nordic Plugg AB [notificată sub numărul C (2012)546];

               —

               obligarea Comisiei Europene la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă trei motive.

               1.

               Primul motiv întemeiat pe încălcarea articolului 107 alineatul (1) TFUE
               Reclamanta susține că orașul Vänersborg nu i-a acordat în mod ilegal un ajutor de stat în sensul articolului 107 alineatul (1) TFUE prin vânzarea și prin închirierea de imobile aflate în proprietate publică la o valoare aflată sub valoarea pieței imobiliare. Potrivit susținerilor reclamantei, Comisia ar fi săvârșit o serie de erori de apreciere în ceea ce privește calificarea juridică a măsurilor de ajutor invocate, întrucât:

                           —

                           Comisia nu a ținut seama de faptul că achiziționarea anterioară a instalației pentru 17 milioane SEK putea constitui un ajutor de stat;

                           —

                           Comisia nu a luat în considerare faptul că prețul real de vânzare de 8 milioane SEK corespundea cu valoarea de piață a instalației;

                           —

                           Comisia a încălcat principiul investitorului privat într-o economie de piață, reținând valori stabilite a posteriori la momente diferite ca temei al deciziei sale, iar nu vânzarea efectivă către un investitor privat;

                           —

                           așa-numita „a treia estimare din raportul PwC” efectuată în martie 2008 nu constituia un indicator fiabil al adevăratei valori de piață a instalației și

                           —

                           Comisia nu a ținut seama de faptul că, ulterior, instalația a fost efectiv vândută pentru 8 milioane SEK în luna mai 2011, prin atribuire publică în cadrul procedurii de faliment al noilor proprietari.

               2.

               Al doilea motiv întemeiat pe încălcarea articolului 107 alineatul (1) TFUE, întrucât măsurile de ajutor invocate nu denaturează concurența și nu afectează schimburile comerciale dintre statele membre în sensul articolului 107 alineatul (1) TFUE.

               3.

               Al treilea motiv întemeiat pe încălcarea de către Comisie a obligației de efectuare a unor verificări și a obligației de motivare și a dreptului la apărare al reclamantei.


title: Cauza C-194/17 P: Recurs introdus la 14 aprilie 2017 de Georgios Pandalis împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a treia) din 14 februarie 2017 în cauza T-15/16, Georgios Pandalis/Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală

text:
               11.9.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 300/10

         Recurs introdus la 14 aprilie 2017 de Georgios Pandalis împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a treia) din 14 februarie 2017 în cauza T-15/16, Georgios Pandalis/Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală
   (Cauza C-194/17 P)
   (2017/C 300/14)
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Recurent: Georgios Pandalis (reprezentant: A. Franke, avocat)

      Celelalte părți din procedură: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală, LR Health & Beauty Systems GmbH

      Concluziile recurentului

   Reclamantul solicită Curții:

               I.

               anularea Hotărârii Tribunalului din 14 februarie 2017 în cauza T-15/16, referitoare la o procedură de decădere îndreptată împotriva mărcii Uniunii Europene nr. 001273119, „Cystus”;

               II

               anularea Deciziei Camerei întâi de recurs a EUIPO din 30 octombrie 2015 (cauza R 2839/2014-1) , referitoare la o procedura de decădere îndreptată împotriva mărcii Uniunii Europene nr. 001273119, „Cystus”;

               III

               anularea deciziei diviziei de anulare din 12 septembrie 2014, adoptată în cadrul procedurii de anulare 8374 C, în măsura în care a declarat că titularul mărcii Uniunii Europene nr. 001273119, „Cystus”, este decăzut din drepturi în ceea ce privește produsele cuprinse în clasa 30, „suplimente alimentare (cu excepția celor de uz medical)”;

               IV

               respingerea cererii de declarare a nulității formulate de LR Health & Beauty Systems GmbH în cadrul procedurii desfășurate în fața diviziei de anulare și în fața Camerei întâi de recurs a EUIPO împotriva mărcii Uniunii Europene nr. 001273119, „Cystus”, în măsura în care cererea respectivă privește produsele cuprinse în clasa 30, „suplimente alimentare (cu excepția celor de uz medical)”;

               V

               obligarea Oficiului Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Reclamantul invocă următoarele erori de drept la interpretarea și aplicarea articolului 51 alineatul (1) litera (a) și alineatul (2) din Regulamentul privind marca Uniunii Europene (denumit în continuare „RMU”) (1):

               —

               În primul rând, în cuprinsul motivării hotărârii nu s-a precizat care dintre condițiile din dispoziția sus-menționată au făcut obiectul unei examinări specifice (utilizare ca marcă, utilizare cu bună-credință și aspectul dacă marca a fost utilizată pentru produsele și serviciile pentru care a fost înregistrată).

               —

               În al doilea rând, nu s-a examinat aspectul dacă produsele „Cystus” sunt incluse în definiția suplimentelor alimentare în sensul articolului 2 litera (a) din Directiva privind suplimentele alimentare.

               —

               În al treilea rând, nu s-a precizat categoria produselor de marcă „Cystus” pentru care este utilizată marca în cauză.

               —

               În al patrulea rând, s-au denaturat faptele la aprecierea aspectului dacă produsele „Cystus” constituie suplimente alimentare care nu sunt de uz medical și s-a dedus în mod eronat că marca nu a fost utilizată pentru suplimente alimentare (cu excepția celor de uz medical).

               —

               În al cincilea rând, nu s-a efectuat o examinare diferențiată pentru a stabili dacă „pastile[le] pentru uz farmaceutic” (cu excepția celor de uz medical) comercializate sub această marcă constituie suplimente alimentare.

         În plus, recurentul invocă motivarea insuficientă a constatării potrivit căreia marca „Cystus” nu a făcut obiectul unei utilizări cu bună-credință pentru suplimentele alimentare care nu sunt de uz medical, în sensul articolului 51 alineatul (1) litera (a) și alineatul (2) din RMU, având în vedere următoarele:

               —

               În primul rând, din motivarea hotărârii nu se poate înțelege motivul pentru care faptele și elementele de probă prezentate de recurent nu au convins Tribunalul că marca a fost utilizată pentru suplimente alimentare (cu excepția celor de uz medical).

               —

               În al doilea rând, constituie o motivare insuficientă declarația potrivit căreia marca nu a făcut obiectul unei utilizări pentru suplimente alimentare (cu excepția celor de uz medical) numai pe baza afirmației că anumite indicii pledează împotriva acestei clasificări, fără a se preciza însă care sunt produsele pentru marca care a fost utilizată.

               —

               În al treilea rând, nu s-a efectuat o examinare diferențiată pentru a se stabili dacă „pastile[le] pentru uz farmaceutic” (cu excepția celor de uz medical) comercializate sub această marcă constituie suplimente alimentare, și nici nu s-a explicat de ce s-a omis o astfel de diferențiere.

         În plus, recurentul invocă erori de drept la interpretarea și la aplicarea articolului 51 alineatul (1) litera (a) și alineatul (2) din RMU, și anume:

               —

               în primul rând, o eroare de apreciere la aplicarea articolului 51 alineatul (1) litera (a) și alineatul (2) din RMU, în condițiile în care nu s-a analizat dacă marca, în forma în care a fost înregistrată sau sub o formă care diferă prin elemente care nu alterează caracterul distinctiv al mărcii în forma în care aceasta a fost înregistrată [articolul 15 alineatul (1) litera (a) din RMU] a fost utilizată pentru suplimente alimentare (cu excepția celor de uz medical);

               —

               în al doilea rând, prin calificarea mărcii ca indicație descriptivă în sensul articolului 7 alineatul (1) litera (c) din RMU, recurentul a fost lipsit, practic, de posibilitatea de utilizare ca marcă nedescriptivă pentru produsele sale de marcă „Cystus” pe bază de plante Cistus Incanus, cu toate că Tribunalul, la examinarea efectuată în temeiul articolului 51 alineatul (1) litera (a) și alineatul (2) din RMU, a recunoscut că marca are, cel puțin, un caracter distinctiv mediu.

         În plus, reclamantul invocă motivarea contradictorie și insuficientă a constatării că marca Uniunii Europene nr. 001273119, „Cystus” nu a făcut obiectul unei utilizări cu bună-credință pentru suplimente alimentare (cu excepția celor de uz medical) în conformitate cu articolul 51 alineatul (1) litera (a) și alineatul (2) din RMU, având în vedere că:

               —

               pe de o parte, este contradictoriu să se declare că scrierea mărcii cu „y” în loc de „i” nu constituie o dovadă suficientă a utilizării sale ca marcă a Uniunii și, în același timp, să se afirme că nu s-a constatat existența niciunui motiv absolut de refuz al înregistrării în conformitate cu articolul 7 alineatul (1) litera (c) din RMU;

               —

               pe de altă parte, nu s-a motivat suficient de ce forma concretă de utilizare a mărcii nu îndeplinește cerințele prevăzute la articolul 51 alineatul (1) litera (a) și alineatul (2) din RMU.

         În sfârșit, recurentul invocă o eroare de drept la interpretarea și aplicarea articolului 75 a doua teză din RMU, în condițiile în care, în opinia sa, Tribunalul a săvârșit o eroare atunci când a considerat, în mod neîntemeiat, că respectiva cameră de recurs nu a făcut nicio referire la un pretins motiv absolut de refuz al înregistrării în sensul articolului 7 alineatul (1) litera (c) din RMU.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 207/2009 al Consiliului din 26 februarie 2009 privind marca Uniunii Europene (JO 2009, L 78, p. 1).


title: Cauza T-175/10: Acțiune introdusă la 15 aprilie 2010 — Milux/OAPI (FERTILITYINVIVO)

text:
               19.6.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 161/50

      Acțiune introdusă la 15 aprilie 2010 — Milux/OAPI (FERTILITYINVIVO)
      (Cauza T-175/10)
      (2010/C 161/79)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Milux Holding SA (Luxemburg, Luxemburg) (reprezentant: J. Bojs, avocat)

         Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

         Concluziile reclamantei

                  —

                  Anularea Deciziei Camerei a patra de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 2 februarie 2010 în cauza R 1116/2009-4 și

                  —

                  obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

         Marca comunitară vizată: marca verbală „FERTILITYINVIVO” pentru produse și servicii din clasele 9, 10 și 44

         Decizia examinatorului: respinge cererea de înregistrare a mărcii comunitare

         Decizia camerei de recurs: respinge calea de atac

         Motivele invocate: încălcarea articolului 7 alineatul (1) literele (b) și (c) din Regulamentul nr. 207/2009 al Consiliului, întrucât camera de recurs a comis o eroare statuând că marca solicitată nu poate fi înregistrată ca marcă comunitară pentru că nu are un caracter distinctiv intrinsec suficient.


title: Cauza T-83/05: Ordonanța Tribunalului de Primă Instanță din 11 septembrie 2008 — Italia/Comisia

text:
               22.11.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 301/61

         Ordonanța Tribunalului de Primă Instanță din 11 septembrie 2008 — Italia/Comisia
   (Cauza T-83/05) (1)

   (2008/C 301/106)

      Limba de procedură: italiana

   Președintele Camerei a doua a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 106, 30.4.2005.


title: Cauza C-641/15: Cerere de decizie preliminară introdusă de Handelsgericht Wien (Austria) la 2 decembrie 2015 – Verwertungsgesellschaft Rundfunk GmbH/Hettegger Hotel Edelweiss GmbH

text:
               7.3.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 90/5

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Handelsgericht Wien (Austria) la 2 decembrie 2015 – Verwertungsgesellschaft Rundfunk GmbH/Hettegger Hotel Edelweiss GmbH
   (Cauza C-641/15)
   (2016/C 090/07)
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Handelsgericht Wien

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Verwertungsgesellschaft Rundfunk GmbH

      Pârâtă: Hettegger Hotel Edelweiss GmbH

      Întrebarea preliminară

   Cerința „prin plata unei taxe de intrare”, prevăzută la articolul 8 alineatul (3) din Directiva 2006/115/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 12 decembrie 2006 privind dreptul de închiriere și de împrumut și anumite drepturi conexe dreptului de autor în domeniul proprietății intelectuale (1), se consideră îndeplinită atunci când:

               —

               în camerele individuale ale unui hotel se pun la dispoziție televizoare, iar, prin intermediul lor, operatorul hotelier transmite semnalul unor diferite programe de radio și televiziune („televizor în camera de hotel”), iar

               —

               operatorul hotelier percepe pentru utilizarea fiecărei camere (cu „televizor în camera de hotel”) un tarif pe cameră pe noapte („prețul camerei”), care include și utilizarea televizorului și a programelor de radio și de televiziune care pot fi ascultate/vizionate astfel?

      (1)  JO L 376, p. 28, 17/vol. 3, p. 14.


title: Cauza T-376/10: Hotărârea Tribunalului din 16 septembrie 2013 — Mamoli Robinetteria/Comisia ( „Concurență — Înțelegeri — Piețele belgiană, germană, franceză, italiană, olandeză și austriacă ale produselor și accesoriilor pentru baie — Decizie de constatare a unei încălcări a articolului 101 TFUE și a articolului 53 din Acordul privind SEE — Coordonarea unor creșteri de prețuri și schimbul de informații comerciale sensibile — Dreptul la apărare — Comunicarea din 2002 privind cooperarea — Excepție de nelegalitate — Noțiunea de înțelegere — Calcularea cuantumului amenzii — Orientările din 2006 privind calcularea cuantumului amenzilor — Gravitate — Coeficientul cuantumului adițional” )

text:
               9.11.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 325/25

         Hotărârea Tribunalului din 16 septembrie 2013 — Mamoli Robinetteria/Comisia
   (Cauza T-376/10) (1)

   (Concurență - Înțelegeri - Piețele belgiană, germană, franceză, italiană, olandeză și austriacă ale produselor și accesoriilor pentru baie - Decizie de constatare a unei încălcări a articolului 101 TFUE și a articolului 53 din Acordul privind SEE - Coordonarea unor creșteri de prețuri și schimbul de informații comerciale sensibile - Dreptul la apărare - Comunicarea din 2002 privind cooperarea - Excepție de nelegalitate - Noțiunea de înțelegere - Calcularea cuantumului amenzii - Orientările din 2006 privind calcularea cuantumului amenzilor - Gravitate - Coeficientul cuantumului adițional)
   2013/C 325/42
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Reclamantă: Mamoli Robinetteria SpA (Milan, Italia) (reprezentanți: F. Capelli și M. Valcada, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți:: F. Castillo de la Torre, A. Antoniadis și L. Malferrari, agenți, asistați inițial de F. Ruggeri Laderchi și A. De Matteis, ulterior de F. Ruggeri Laderchi, avocați)

      Obiectul

   Cu titlu principal, anularea Deciziei C(2010) 4185 final a Comisiei din 23 iunie 2010 privind o procedură de aplicare a articolului 101 TFUE și a articolului 53 din Acordul privind SEE (cazul COMP/39.092 — Produse și accesorii pentru baie), în măsura în care o privește pe reclamantă, și, cu titlu subsidiar, desființarea sau reducerea amenzii care i-a fost aplicată

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Mamoli Robinetteria SpA suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de Comisia Europeană.

      (1)  JO C 288, 23.10.2010.


title: Cauza T-107/04: Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din data de 14 martie 2007 — Aluminium Silicon Mill Products/Consiliu ( Acțiune în anulare — Dumping — Importuri de siliciu originar din Rusia — Prejudiciu — Legătură de cauzalitate )

text:
               28.4.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 95/37

         Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din data de 14 martie 2007 — Aluminium Silicon Mill Products/Consiliu
   (Cauza T-107/04) (1)

   („Acțiune în anulare - Dumping - Importuri de siliciu originar din Rusia - Prejudiciu - Legătură de cauzalitate“)
   (2007/C 95/74)
   Limba de procedură: engleza
   Părțile

      Reclamantă: Aluminium Silicon Mill Products GmbH (Zug, Elveția) (reprezentanți: Arnout Willems și Laurent Ruessmann, avocats)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: Michael Bishop, agent și Georg Berrisch, avocat)

      Intervenientă în susținerea pârâtului: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: T. Scharf și K. Talabér Ricz, agenți)
   Obiectul cauzei
   Cerere de anulare a Regulamentului (CE) nr. 2229/2003 al Consiliului din 22 decembrie 2003 de instituire a unui drept antidumping definitiv și de percepere definitivă a dreptului provizoriu instituit asupra importurilor de siliciu originar din Rusia (JO L 339, p. 3).
   Dispozitivul hotărârii

               1)

               Anulează articolul 1 din Regulamentul (CE) nr. 2229/2003 al Consiliului din 22 decembrie 2003 de instituire a unui drept antidumping definitiv și de percepere definitivă a dreptului provizoriu instituit asupra importurilor de siliciu originar din Rusia, în măsura în care impune reclamantei un drept antidumping.

               2)

               Obligă Consiliul la suportarea propriilor cheltuieli și a cheltuielilor efectuate de către reclamantă.

               3)

               Obligă Comisia la suportarea propriilor cheltuieli.

      (1)  JO C 106, 30.4.2004.


title: Cauza T-125/12: Acțiune introdusă la 14 martie 2012 — Viasat Broadcasting UK/Comisia

text:
               12.5.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 138/19

         Acțiune introdusă la 14 martie 2012 — Viasat Broadcasting UK/Comisia
   (Cauza T-125/12)
   2012/C 138/37
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Viasat Broadcasting UK Ltd (West Drayton, Middlesex, Regatul Unit) (reprezentanți: S. Kalsmose-Hjelmborg și M. Honoré, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               Anularea Deciziei Comisiei Europene din 20 aprilie 2011 în cazul C 2/03 privind măsurile puse în aplicare de Danemarca în favoarea TV2/Danmark (Decizia 2011/839/UE) (JO L 340, p. 1);

               —

               obligarea Comisiei Europene la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă două motive.

               1.

               Primul motiv întemeiat pe faptul că pârâta a săvârșit o eroare de drept cu ocazia efectuării testului de compatibilitate în temeiul articolului 106 alineatul (2) TFUE întrucât nu a stabilit consecințele necesare din constatarea împrejurării că compensarea pentru serviciul public fusese acordată în favoarea TV 2 cu încălcarea celei de a doua și celei de a patra condiții Altmark (cauza C-280/00, Trans și Regierungspräsidium Magdeburg, Rec., p. I 7747).

                           1.1.

                           În ceea ce privește corelația dintre cea de a doua condiție Altmark și articolul 106 alineatul (2) TFUE, reclamanta arată următoarele:

                                       —

                                       Cerințele privind transparența prevăzute de cea de a doua condiție Altmark sunt inerente și în testul efectuat de pârâtă în temeiul articolului 106 alineatul (2) TFUE;

                                       —

                                       pârâta impune deja respectarea altor cerințe pur formale în vederea respectării articolului 106 alineatul (2) TFUE;

                                       —

                                       articolul 106 alineatul (2) TFUE cuprinde deja o cerință privind transparența și existența anumitor garanții structurale;

                                       —

                                       cea de a doua condiție Altmark este deja reflectată în diverse comunicări și decizii ale Comisiei referitoare la aplicabilitatea articolului 106 alineatul (2) TFUE — deopotrivă în domeniul serviciului public de radiodifuziune; și

                                       —

                                       nu există un motiv convingător pentru care pârâta nu ar putea să țină seama, în prezentul caz, de propria interpretare a articolului 106 alineatul (2) TFUE cuprinsă în diverse comunicări și decizii, în special în cazul în care interpretarea Comisiei se întemeiază pe dezvoltări jurisprudențiale.

                           1.2.

                           În ceea ce privește corelația dintre cea de a patra condiție Altmark și articolul 106 alineatul (2) TFUE, reclamanta arată următoarele:

                                       —

                                       Faptul de a nu ține seama de eficiența serviciului public de radiodifuziune în vederea aplicării articolului 106 alineatul (2) TFUE în lipsa unei licitații publice ar avea consecințe prejudiciabile pentru concurența de pe piață;

                                       —

                                       afectarea concurenței ar fi deosebit de semnificativă în sectorul radiodifuziunii întrucât toate costurile suportate de un operator al unui serviciu public pot fi calificate drept costuri suplimentare pentru serviciul public, care pot fi compensate de statul membru, și nu există o obligație de a analiza dacă costurile rezultă dintr-un management ineficient sau din obligațiile de serviciu public;

                                       —

                                       compensația pentru serviciul public poate fi, așadar, utilizată ca ajutor de salvare de facto sau ca ajutor de funcționare, permițând unei societăți falimentare să își continue activitatea, în loc să fie restructurată sau eliminată;

                                       —

                                       un test de eficiență nu transformă articolul 106 alineatul (2) într-o „literă moartă” întrucât Comisia poate, în funcție de caracteristicile cazului, să aprobe o compensație care depășește costurile unei întreprinderi medii și gestionate eficient;

                                       —

                                       obiectivul articolului 106 alineatul (2) TFUE, astfel cum este interpretat în lumina Protocolului de la Amsterdam, nu este de a proteja un anumit serviciu public de radiodifuziune de normele de concurență, ci de a proteja libertatea statelor membre de a defini misiunile de serviciu public și de a asigura că cetățenii primesc servicii publice cu cele mai mici costuri pentru societate.

               2.

               Al doilea motiv întemeiat pe faptul că pârâta a încălcat articolul 296 TFUE întrucât nu a furnizat motivele pentru care a aprobat ajutorul în temeiul articolului 106 alineatul (2) TUFE în condițiile în care nu au fost respectate cea de a doua și cea de a patra condiție Altmark.


title: Cauza T-227/11: Hotărârea Tribunalului din 12 iulie 2012 — Wall/OAPI — Bluepod Media Worldwide (bluepod MEDIA) [ „Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare figurative bluepod MEDIA — Marca comunitară figurativă anterioară blue spot și mărcile internațională și națională verbale anterioare BlueSpot — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009” ]

text:
               25.8.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 258/19

         Hotărârea Tribunalului din 12 iulie 2012 — Wall/OAPI — Bluepod Media Worldwide (bluepod MEDIA)
   (Cauza T-227/11) (1)

   (Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare figurative bluepod MEDIA - Marca comunitară figurativă anterioară blue spot și mărcile internațională și națională verbale anterioare BlueSpot - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009)
   2012/C 258/34
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Wall AG (Berlin, Germania) (reprezentanți: A. Nordemann și T. Boddien, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: J. Crespo Carrillo, agent)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI: Bluepod Media Worldwide Ltd (Londra, Regatul Unit)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei din 10 februarie 2011 a Camerei întâi de recurs a OAPI (cauza R 301/2010-1) privind o procedură de opoziție între Wall AG și Bluepod Media Worldwide Ltd.

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Obligă Wall AG la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 194 din 2 iulie 2011.


title: Cauza F-40/09: Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera a treia) din 1 iulie 2010 — Časta/Comisia (Funcție publică — Concurs general — Neadmitere la proba orală — Cerere de reexaminare — Obligație de motivare — Experiența profesională cerută — Depunere tardivă a unui certificat — Principiul egalității de tratament — Acțiune în anulare — Acțiune în despăgubire)

text:
               9.10.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 274/32

         Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera a treia) din 1 iulie 2010 — Časta/Comisia
   (Cauza F-40/09) (1)

   (Funcție publică - Concurs general - Neadmitere la proba orală - Cerere de reexaminare - Obligație de motivare - Experiența profesională cerută - Depunere tardivă a unui certificat - Principiul egalității de tratament - Acțiune în anulare - Acțiune în despăgubire)
   2010/C 274/49
   Limba de procedură: ceha

      Părțile

      Reclamant: Radek Časta (Bruxelles, Belgia) (reprezentant: L. Tahotná, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: B. Eggers și M. L. Jelínek, agenți)

      Obiectul

   Pe de o parte, cererea de anulare a deciziei EPSO de a nu îl admite pe reclamant la probele orale ale concursului general EPSO/AD/107/07-LAW, deoarece nu îndeplinește condiția privind experiența de 3 ani într-un post de conducere. Pe de altă parte, obligarea pârâtei să plătească reclamantului o sumă de bani, pentru repararea prejudiciului material și moral pe care l-a suferit

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Domnul Časta suportă totalitatea cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 153, 4.7.2009, p. 51.


title: Cauza C-353/11: Ordonanța președintelui Curții din 11 iulie 2012 — Comisia Europeană/Republica Cehă

text:
               6.10.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 303/21

         Ordonanța președintelui Curții din 11 iulie 2012 — Comisia Europeană/Republica Cehă
   (Cauza C-353/11) (1)

   2012/C 303/37
   Limba de procedură: ceha
   Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 252, 27.8.2011.


title: Cauza T-266/07: Acțiune introdusă la 9 iulie 2007 — Air One SpA/Comisia Comunităților Europene

text:
               8.9.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 211/54

         Acțiune introdusă la 9 iulie 2007 — Air One SpA/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza T-266/07)
   (2007/C 211/101)
   Limba de procedură: italiana
   Părțile

      Reclamantă: Air One SpA (reprezentanți: M. Merola și P. Ziotti, avvocati)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene
   Concluziile reclamantei

               —

               anularea Deciziei Comisiei C(2007) 1712 din 23 aprilie 2007 privind impunerea de obligații de serviciu public pe anumite rute din și către Sardinia, în măsura în care impune guvernului italian să permită accesul la rutele dintre Sardinia și continent tuturor operatorilor de transport aerian care acceptă obligațiile aferente de serviciu public (OSP), indiferent dacă acceptarea acestora are loc în timpul sau după perioada de 30 de zile prevăzută de reglementarea națională [articolul 1 litera (a) din decizie];

               —

               obligarea Comisiei Comunităților Europene la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   Reclamanta solicită anularea, în temeiul articolului 230 al patrulea paragraf CE, a articolului 1 litera (a) din Decizia Comisiei C(2007) 1712 din 23 aprilie 2007 privind impunerea de obligații de serviciu public pe anumite rute din și către Sardinia, emisă în conformitate cu articolul 4 din Regulamentul nr. 2408/92 al Consiliului privind accesul operatorilor de transport aerian comunitari la rutele aeriene intracomunitare.
   În susținerea pretențiilor sale, reclamanta invocă următorul motiv de anulare:

               —

               eroare vădită de apreciere, lipsă de logică și motivare contradictorie. Înainte de toate, reclamanta susține că, impunând guvernului italian să permită accesul la rutele respective tuturor operatorilor de transport aerian care intenționează să respecte OSP, indiferent de momentul la care aceștia au comunicat intenția lor de a începe prestarea serviciilor și de faptul că această comunicare a avut loc în timpul sau după perioada de 30 de zile prevăzută de reglementarea națională, Comisia a evaluat în mod greșit regimul pus în aplicare de guvernul menționat în lumina sensului și a finalității reglementării comunitare relevante. În special, reclamanta susține că articolul 4 din Regulamentul nr. 2408/92 obligă statele membre să realizeze obiectivul continuității teritoriale prin metoda impunerii de OSP care, deși reprezintă o derogare de la principiul liberului acces al operatorilor comunitari de transport la rutele intracomunitare, respectă totuși principiul proporționalității și limitează așadar în cea mai mare măsură posibilă cazurile de acordare a unor drepturi exclusive și/sau a unor compensații financiare. Potrivit reclamantei, guvernul italian a transpus în totalitate spiritul reglementării comunitare, dat fiind că stabilirea unui termen imperativ în „prima etapă” a procedurii de impunere a OSP:

                           —

                           stimulează prezentarea ofertelor de către operatorii de transport și atribuirea de către stat a OSP aferente în cursul aceleiași „prime etape” și

                           —

                           limitează posibilitatea de trecere la „a doua etapă” în care guvernul ar fi obligat să acorde un drept exclusiv prin licitație publică cu posibilitatea de a se obliga la o compensație financiară corespunzătoare.

               —

               În rest ar fi evident că, în mod contrar celor afirmate implicit de Comisie, concurența între operatorii de transport aerian pe rutele grevate de OSP nu se poate desfășura în același mod precum în cazul rutelor libere de astfel de sarcini. Aceasta în măsura în care există prezumția cu privire la regimurile OSP că rutele respective se caracterizează prin probleme de rentabilitate, încât niciun operator de transport nu ar alege să le deservescă, în conformitate cu interesul public, în condiții normale de piață: așadar este necesară adoptarea unor mecanisme de protecție în favoarea operatorilor de transport eficienți și diligenți.

               —

               În plus, reclamanta susține caracterul discriminatoriu al scenariului normativ prevăzut de Comisie, dat fiind că eliminarea termenului imperativ pentru acceptarea OSP în „prima etapă” ar avantaja în principal operatorii de transport dotați cu o semnificativă putere de piață, permițându-le acestora să își depună ofertele pentru rutele OSP după scadența termenului, deși se prezentaseră candidați concurenți, în scopul principal de a le sustrage cote de piață acestora din urmă.

               —

               În final, potrivit reclamantei, raționamentul Comisiei este viciat de erori de drept în ceea ce privește caracteristicile procedurii de impunere a OSP. Sub acest aspect, reclamanta susține că stabilirea unui termen supletiv ar avea ca efect prelungirea sine die a „primei etape” a acestei proceduri, ceea ce este ilogic și contrar afirmației Comisiei înseși potrivit căreia procedura de impunere a OSP, deși unică, se compune din două etape.


title: Cauza T-350/13: Acțiune introdusă la 2 iulie 2013 — Jordi Nogues/OAPI — Grupo Osborne (BADTORO)

text:
               31.8.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 252/38

         Acțiune introdusă la 2 iulie 2013 — Jordi Nogues/OAPI — Grupo Osborne (BADTORO)
   (Cauza T-350/13)
   2013/C 252/65
   Limba în care a fost formulată acțiunea: spaniola

      Părțile

      Reclamantă: Jordi Nogues SL (Barcelona, Spania) (reprezentanți: J. R. Fernández Castellanos, M. J. Sanmartín Sanmartín și E. López Pares, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Grupo Osborne, SA (El Puerto de Santa María, Spania)

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea Deciziei Camerei a doua de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 16 aprilie 2013, în cauza R 1446/2012-2;

               —

               obligarea OAPI la suportarea propriilor cheltuieli de judecată și la plata celor efectuate de reclamantă.

      Motivele și principalele argumente

      Solicitantul mărcii comunitare: reclamanta.

      Marca comunitară vizată: marca figurativă care cuprinde elementul verbal „BADTORO” pentru produse și servicii din clasele 25, 34 și 35 — cererea de înregistrare a unei mărci comunitare nr. 9 565 581.

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în procedura opoziției: Grupo Osborne, SA.

      Marca sau semnul invocat: marca figurativă națională care cuprinde elementul verbal „TORO”, marca verbală națională „EL TORO” și marca comunitară verbală „TORO” pentru produse și servicii din clasele 25, 34 și 35.

      Decizia diviziei de opoziție: admite opoziția.

      Decizia camerei de recurs: respinge calea de atac.

      Motivele invocate:

               —

               încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009;

               —

               greșita îndepărtare de la principiul general al aprecierii globale, fără motive întemeiate.


title: Cauza C-390/06: Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 15 aprilie 2008 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Tribunale ordinario di Roma — Italia) — Nuova Agricast Srl/Ministero delle Attività Produttive (Ajutoare de stat — Schemă de ajutor autorizată pentru o perioadă determinată — Notificarea schemei de ajutor modificate pentru o nouă perioadă — Măsuri tranzitorii între cele două scheme succesive — Decizia Comisiei de a nu se opune — Informații de care putea să dispună Comisia — Validitatea deciziei Comisiei — Egalitate de tratament — Motivare)

text:
               7.6.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 142/6

         Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 15 aprilie 2008 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Tribunale ordinario di Roma — Italia) — Nuova Agricast Srl/Ministero delle Attività Produttive
   (Cauza C-390/06) (1)

   (Ajutoare de stat - Schemă de ajutor autorizată pentru o perioadă determinată - Notificarea schemei de ajutor modificate pentru o nouă perioadă - Măsuri tranzitorii între cele două scheme succesive - Decizia Comisiei de a nu se opune - Informații de care putea să dispună Comisia - Validitatea deciziei Comisiei - Egalitate de tratament - Motivare)
   (2008/C 142/07)
   Limba de procedură: italiana
   Instanța de trimitere
   Tribunale ordinario di Roma — Italia
   Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Nuova Agricast Srl

      Pârât: Ministero delle Attività Produttive
   Obiectul
   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Tribunale ordinario di Roma — Validitatea deciziei Comisiei din 12 iulie 2000, prin care este declarată compatibilă cu tratatul o schemă de ajutor prevăzută de legislația italiană sub forma unor ajutoare pentru investiții în regiunile defavorizate din Italia (SG(2000)D/105754)
   Dispozitivul
   Examinarea întrebării adresate nu a relevat niciun element de natură să afecteze validitatea Deciziei Comisiei din 12 iulie 2000 de a nu ridica obiecții împotriva unei scheme de ajutor pentru investiții în regiunile defavorizate din Italia până la 31 decembrie 2006 (schema de ajutor nr. N 715/99 Italia).

      (1)  JO C 294, 2.12.2006.


title: Cauza C-420/08: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Verwaltungsgerichts Berlin (Germania) la 23 septembrie 2008 — Yasar Erdil/Land Berlin

text:
               20.12.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 327/12

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Verwaltungsgerichts Berlin (Germania) la 23 septembrie 2008 — Yasar Erdil/Land Berlin
   (Cauza C-420/08)
   (2008/C 327/20)
   Limba de procedură: germana
   Instanța de trimitere
   Verwaltungsgericht Berlin
   Părțile din acțiunea principală

      Reclamant: Yasar Erdil

      Pârât: Land Berlin
   Întrebarea preliminară
   Un cetățean turc care beneficiază de drepturile conferite în temeiul articolului 7 alineatul (1) prima teză a doua liniuță din Decizia nr. 1/1980 a Consiliului de asociere și care trăiește de la nașterea sa în anul 1989 pe teritoriul federal poate invoca protecția specială împotriva expulzării potrivit articolului 28 alineatul (3) litera (a) din Directiva 2004/38/CE (1) din 29 aprilie 2004?

      (1)  Directiva 2004/38/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 29 aprilie 2004 privind dreptul la liberă circulație și ședere pe teritoriul statelor membre pentru cetățenii Uniunii și membrii familiilor acestora, de modificare a Regulamentului (CEE) nr. 1612/68 și de abrogare a Directivelor 64/221/CEE, 68/360/CEE, 72/194/CEE, 73/148/CEE, 75/34/CEE, 75/35/CEE, 90/364/CEE, 90/365/CEE și 93/96/CEE (JO L 158, p. 77, Ediție specială, 05/vol. 7, p. 56).


title: Cauza C-154/15: Cerere de decizie preliminară introdusă de Juzgado de lo Mercantil no 1 de Granada (Spania) la 1 aprilie 2015 – Francisco Gutiérrez Naranjo/BBK Bank Cajasur, S.A.U.

text:
               13.7.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 228/3

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Juzgado de lo Mercantil no 1 de Granada (Spania) la 1 aprilie 2015 – Francisco Gutiérrez Naranjo/BBK Bank Cajasur, S.A.U.
   (Cauza C-154/15)
   (2015/C 228/03)
   Limba de procedură: spaniola

      Instanța de trimitere

   Juzgado de lo Mercantil no 1 de Granada

      Părțile din procedura principală

      Reclamant: Francisco Gutiérrez Naranjo

      Pârâtă: BBK Bank Cajasur, S.A.U.

      Întrebările preliminare

               1)

               Interpretarea „lipsei creării de obligații”, în sensul articolului 6 alineatul (1) din Directiva 93/13/CEE (1), este compatibilă, în astfel de ipoteze, cu o interpretare conform căreia constatarea nulității clauzei menționate produce totuși efecte până la momentul pronunțării acesteia și, prin urmare, conform căreia efectele pe care le-a produs clauza respectivă în perioada în care a fost în vigoare nu sunt invalidate sau declarate ineficace, deși se constată nulitatea acesteia?

               2)

               Încetarea utilizării care s-ar putea dispune în raport cu o anumită clauză [în conformitate cu prevederile articolului 6 alineatul (1) și ale articolului 7 alineatul (1)] într-o acțiune individuală exercitată de un consumator, atunci când se constată nulitatea, este compatibilă cu limitarea efectelor respectivei nulități? Este posibilă limitarea – de către instanțe – a restituirii sumelor plătite de consumator – care trebuie efectuată de profesionist – în temeiul clauzei, a cărei nulitate de la momentul nașterii sale a fost constată ulterior, ca urmare a lipsei de informare și/sau de transparență?

      (1)  Directiva 93/13/CEE a Consiliului din 5 aprilie 1993 privind clauzele abuzive în contractele încheiate cu consumatorii (JO L 95, p. 29, Ediție specială, 15/vol. 2, p. 273).


title: Cauza T-634/16: Acțiune introdusă la 6 septembrie 2016 – Montel/Parlamentul

text:
               17.10.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 383/28

         Acțiune introdusă la 6 septembrie 2016 – Montel/Parlamentul
   (Cauza T-634/16)
   (2016/C 383/37)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: Sophie Montel (Saint-Vic, Franța) (reprezentant: G. Sauveur, avocat)

      Pârât: Parlamentul European

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei Secretarului General al Parlamentului European din data de 24 iunie 2016, notificată la 6 iulie 2016, prin care se constată „că un cuantum de 77 276,42 de euro a fost plătit în mod nejustificat în favoarea doamnei Sophie MONTEL” și prin care se dispune ca ordonatorul competent și contabilul instituției să procedeze la recuperarea acestei sume;

               —

               anularea, de asemenea, a notificării și a măsurilor de executare a deciziei menționate mai sus cuprinse în scrisorile Directorului general de finanțe din 5 și din 6 iulie 2016, ref. D 201922 și D 201851;

               —

               anularea ansamblului notei de debit nr. 2016-897 semnate de același director general de finanțe la data de 4 iulie 2016;

               —

               atribuirea către reclamantă a sumei de 30 000 de euro pentru repararea prejudiciului moral care a rezultat atât din acuzațiile nefondate emise înainte de orice finalizare a anchetei, din atingerea adusă imaginii sale, cât și din tulburările foarte serioase care au avut loc în viața sa personală și politică din cauza deciziei atacate;

               —

               atribuirea către reclamantă și a sumei de 15 000 de euro cu titlu de cheltuieli efectuate pentru retribuirea avocaților săi, pregătirea prezentei acțiuni, costul fotocopiilor și depunerea acțiunii menționate și a actelor anexate la aceasta, și obligarea Parlamentului European la plata acestei sume;

               —

               obligarea Parlamentului European la plata tuturor cheltuielilor de judecată;

               —

               în subsidiar, în cazul în care Tribunalul nu s-ar considera pe deplin convins de pertinența și de sinceritatea motivelor de drept și de fapt invocate de reclamantă, în interesul unei bune administrări a justiției ținând seama de conexitatea indiscutabilă dintre pretinsele fapte pe care se întemeiază decizia atacată și cele care fac obiectul anchetei penale declanșate de Președintele Parlamentului European:

                           —

                           să suspende judecarea cauzei până la pronunțarea unei hotărâri definitive, care să aibă autoritate de lucru judecat, pronunțată de instanța franceză sesizată cu judecarea procedurii declanșate la sesizarea Președintelui Parlamentului European;

                           —

                           în consecință, să dispună suspendarea executării deciziei atacate până la finalizarea procedurii.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă unsprezece motive care sunt în esență identice sau similare cu cele invocate în cauza T-624/16, Gollnisch/Parlamentul.


title: Cauza T-120/10: Ordonanța Tribunalului din 9 noiembrie 2011 — ClientEarth și alții/Comisia [ „Accesul la documentele instituțiilor — Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 — Refuzimplicit al accesului — Interesul de a exercita acțiunea — Decizie explicită adoptată după formularea acțiunii — Refuzul adaptării concluziilor — Nepronunțare asupra fondului” ]

text:
               7.1.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 6/16

         Ordonanța Tribunalului din 9 noiembrie 2011 — ClientEarth și alții/Comisia
   (Cauza T-120/10) (1)

   (Accesul la documentele instituțiilor - Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 - Refuzimplicit al accesului - Interesul de a exercita acțiunea - Decizie explicită adoptată după formularea acțiunii - Refuzul adaptării concluziilor - Nepronunțare asupra fondului)
   2012/C 6/30
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamante: ClientEarth (Londra, Regatul Unit), European Federation for Transport and Environment (T&E) (Bruxelles, Belgia), European Environmental Bureau (EEB) (Bruxelles), BirdLife International (Bruxelles) (reprezentanți: S. Hockman, QC și P. Kirch, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: K. Herrmann și C. ten Dam, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare a deciziei Comisiei din 9 februarie 2010 de refuz al accesului la anumite documente privind modelizarea biocarburanților

      Dispozitivul

               1.

               Constată că nu mai este necesar să se pronunțe asupra fondului cauzei.

               2.

               Obligă Comisia Europeană la plata propriilor cheltuieli de judecată, precum și a cheltuielilor efectuate de ClientEarth, de European Federation for Transport and Environment (T&E), de European Environmental Bureau (EEB) (Bruxelles) și de BirdLife International.

      (1)  JO C 134, 22.5.2010.


title: Cauza T-480/17: Acțiune introdusă la 3 august 2017 – Grecia/Comisia

text:
               23.10.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 357/18

         Acțiune introdusă la 3 august 2017 – Grecia/Comisia
   (Cauza T-480/17)
   (2017/C 357/23)
   Limba de procedură: greaca

      Părțile

      Reclamantă: Republica Elenă (reprezentanți: G. Kanellopoulos și Α. Vasilopoulou)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei de punere în executare atacate a Comisiei din 26 iunie 2017, în măsura în care, în cadrul controlului de conformitate, prin aceasta sunt excluse de la finanțarea de către Uniunea Europeană cheltuieli ale Republicii Elene în cuantum de 1 182 054,72 euro pentru corecții punctuale, prin intermediul unor rectificări financiare pe o bază forfetară din cauza unor carențe imputate în aplicarea eco-condiționării în cadrul Fondului European de Garantare Agricolă (FEGA) și al Fondului european agricol pentru dezvoltare rurală (FEADR) pentru anii de cerere 2012, 2013 și 2014, în conformitate cu cele expuse cu privire la fapte și la motivele anulării și

               —

               și obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă două motive de anulare.

               1.

               Prin intermediul primului motiv de anulare, reclamanta susține că corecția a fost impusă cu nerespectarea normelor, este afectată de o eroare de fapt, de o motivare lacunară și inexactă și încălcă principiile bunei administrări și echității, după cum se arată în detaliu în special în cadrul primului aspect al acestui motiv, pentru carențe imputate în privința unor diferite aspecte ale controlului cerințelor de reglementare în materie de gestionare și în privința unor aspecte particulare ale controlului cerințelor minime pentru îngrășăminte și pentru utilizarea unor produse fitosanitare și în cadrul celui de al doilea aspect al acestui motiv consacrat carenței imputate în analiza riscurilor.

               2.

               Al doilea motiv de anulare se întemeiază pe o lipsă de motivare, pe o eroare de fapt, pe nerespectarea principiului proporționalității în măsura în care în decizia atacată este respins calculul exact al incidenței financiare a carențelor identificate, presupunând că sunt dovedite, efectuat de autoritățile elene cu luarea în considerare a recomandărilor organului de conciliere al Comisiei.


title: Cauza C-613/12: Cerere de decizie preliminară introdusă de Finanzgericht Düsseldorf (Germania) la 24 decembrie 2012 — Helm Düngemittel GmbH împotriva Hauptzollamt Krefeld

text:
               6.4.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 101/8

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Finanzgericht Düsseldorf (Germania) la 24 decembrie 2012 — Helm Düngemittel GmbH împotriva Hauptzollamt Krefeld
   (Cauza C-613/12)
   2013/C 101/18
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Finanzgericht Düsseldorf

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Helm Düngemittel GmbH

      Pârât: Hauptzollamt Krefeld

      Întrebarea preliminară

   Trebuie să se considere că originea unei mărfi nu este dovedită atunci când pentru marfă este eliberat un certificat parțial de circulație a mărfurilor în conformitate cu articolul 20 din Protocolul nr. 4 privind definiția noțiunii „produse originare” și cu metodele de cooperare administrativă, astfel cum au fost modificate prin Decizia nr. 1/2006 a Consiliului de asociere UE-Egipt din 17 februarie 2006 (1), deși condițiile prevăzute de această dispoziție nu erau îndeplinite pentru că, la momentul eliberării certificatului parțial de circulație a mărfurilor, marfa nu se afla sub supravegherea autorității vamale care a eliberat certificatul?

      (1)  JO L 73, p. 1.


title: Cauza T-482/17: Acțiune introdusă la 28 iulie 2017 – Comercial Vascongada Recalde/Comisia și SRB

text:
               2.10.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 330/13

         Acțiune introdusă la 28 iulie 2017 – Comercial Vascongada Recalde/Comisia și SRB
   (Cauza T-482/17)
   (2017/C 330/16)
   Limba de procedură: spaniola

      Părțile

      Reclamantă: Comercial Vascongada Recalde, SA (Madrid, Spania) (reprezentant: A. Rivas Rodríguez, avocat)

      Pârâte: Comisia Europeană și Comitetul unic de rezoluție

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea Deciziei Comitetului unic de rezoluție din 7 iunie 2017 (SRB/EES/2017/08), legată de adoptarea unei scheme de rezoluție privind entitatea Banco Popular Español SA., și a Deciziei (UE) 2017/1246 a Comisiei din 7 iunie 2017, în măsura în care aprobă schema de rezoluție pentru Banco Popular Español S.A.;

               —

               obligarea pârâtei să repare daunele și prejudiciile care decurg din pierderea de valoare pe care au înregistrat-o acțiunile Banco Popular Español, S.A., pe care le deține Comercial Vascongada Recalde, SA., luând ca referință pentru despăgubire valoarea acțiunilor la data de 6 iunie 2017, și anume, 133 385,04 euro, plus eventualele dobânzi.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă două motive.

               1.

               Primul motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 18 alineatul (1) litera (a) și a articolului 18 alineatul (4) litera (c) din Regulamentul (UE) 806/2014 al Parlamentului European și al Consiliului din 15 iulie 2014, prin care se stabilesc norme uniforme și o procedură uniformă pentru rezoluția entităților de credit și a anumitor întreprinderi de servicii de investiții în cadrul unui mecanism de rezoluție bancară unic și se modifică Regulamentul (UE) nr. 1093/2010 (1), în măsura în care Banco Popular nu se confrunta cu o situație de „dificultate” prevăzută de aceste dispoziții.

               2.

               Al doilea motiv întemeiat pe întemeiat pe încălcarea articolului 10 alineatele (10) și (11) și a articolului 21 alineatul ([3]) litera (b) din Regulamentul (UE) 806/2014, în măsura în care existau măsuri alternative la rezoluția Banco Popular

      (1)  JO 2014 L 225, p. 1.


title: Cauza T-183/08: Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 13 mai 2009 — Schuhpark Fascies/OAPI — Leder & Schuh (jello SCHUHPARK) [ Marcă comunitară — Procedura de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare figurative și verbale jello SCHUHPARK — Marca națională verbală anterioară Schuhpark — Motiv relativ de refuz — Dovada utilizării mărcii anterioare — Articolul 43 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 ]

text:
               4.7.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 153/38

         Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 13 mai 2009 — Schuhpark Fascies/OAPI — Leder & Schuh (jello SCHUHPARK)
   (Cauza T-183/08) (1)

   („Marcă comunitară - Procedura de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare figurative și verbale jello SCHUHPARK - Marca națională verbală anterioară Schuhpark - Motiv relativ de refuz - Dovada utilizării mărcii anterioare - Articolul 43 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 40/94”)
   2009/C 153/73
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Schuhpark Fascies GmbH (Warendorf, Germania) (reprezentanți: A. Misson și J. Braune, avocats)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: S. Schäffner, agent)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: Leder & Schuh AG (Graz, Austria) (reprezentanți: W. Kellenter și A. Schlaffge, avocats)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva deciziei Camerei a patra de recurs a OAPI din 13 martie 2008 (cauza R 1560/2006-4) privind o procedură de opoziție între Schuhpark Fascies GmbH și Leder & Schuh AG.

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă Schuhpark Fascies GmbH la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 171, 5.7.2008


title: Cauze conexate C-302/11-C-305/11: Hotărârea Curții (Camera a șasea) din 18 octombrie 2012 (cerere de decizie preliminară formulată de Consiglio di Stato — Italia) — Rosanna Valenza (C-302/11 și C-304/11), Maria Laura Altavista (C-303/11), Laura Marsella, Simonetta Schettini, Sabrina Tomassini (C-305/11)/Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato (Politica socială — Directiva 1999/70/CE — Acordul cadru cu privire la munca pe durată determinată, încheiat între CES, UNICE și CEEP — Clauza 4 — Contracte de muncă pe durată determinată în sectorul public — Autoritate națională în domeniul concurenței — Procedură de stabilizare — Recrutare de lucrători angajați pe durată determinată ca funcționari de carieră fără concurs public — Stabilirea vechimii în muncă — Neluarea în considerare a perioadelor de serviciu efectuate în cadrul unor contracte de muncă pe durată determinată — Principiul nediscriminării)

text:
               8.12.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 379/9

         Hotărârea Curții (Camera a șasea) din 18 octombrie 2012 (cerere de decizie preliminară formulată de Consiglio di Stato — Italia) — Rosanna Valenza (C-302/11 și C-304/11), Maria Laura Altavista (C-303/11), Laura Marsella, Simonetta Schettini, Sabrina Tomassini (C-305/11)/Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato
   (Cauze conexate C-302/11-C-305/11) (1)

   (Politica socială - Directiva 1999/70/CE - Acordul cadru cu privire la munca pe durată determinată, încheiat între CES, UNICE și CEEP - Clauza 4 - Contracte de muncă pe durată determinată în sectorul public - Autoritate națională în domeniul concurenței - Procedură de stabilizare - Recrutare de lucrători angajați pe durată determinată ca funcționari de carieră fără concurs public - Stabilirea vechimii în muncă - Neluarea în considerare a perioadelor de serviciu efectuate în cadrul unor contracte de muncă pe durată determinată - Principiul nediscriminării)
   2012/C 379/15
   Limba de procedură: italiana

      Instanța de trimitere

   Consiglio di Stato

      Părțile din procedura principală

      Reclamante: Rosanna Valenza (C-302/11 și C-304/11), Maria Laura Altavista (C-303/11), Laura Marsella, Simonetta Schettini, Sabrina Tomassini (C-305/11)

      Pârâtă: Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato

      Obiectul

   Cerere de decizie preliminară — Consiglio di Stato — Interpretarea clauzelor 4 și 5 din anexa la Directiva 1999/70/CE a Consiliului din 28 iunie 1999 privind acordul-cadru cu privire la munca pe durată determinată, încheiat între CES, UNICE și CEEP (JO L 175, p. 43, Ediție specială, 05/vol. 5, p. 129) — Legislație națională care prevede posibilitatea administrației publice de a încheia contracte de muncă pe durată nedeterminată cu lucrătorii deja angajați de aceasta cu contracte pe durată determinată, prin derogare de la principiul recrutării funcționarilor publici prin concurs public — Neluarea în considerare a vechimii dobândite în baza precedentului contract pe durată determinată, chiar în caz de continuare fără întrerupere a raportului de muncă

      Dispozitivul

   Clauza 4 din Acordul cadru cu privire la munca pe durată determinată, încheiat la 18 martie 1999, care figurează în anexa la Directiva 1999/70/CE a Consiliului din 28 iunie 1999 privind Acordul cadru cu privire la munca pe durată determinată, încheiat între CES, UNICE și CEEP, trebuie interpretată în sensul că se opune unei reglementări naționale precum cea în discuție în acțiunile principale, care exclude în totalitate luarea în considerare a perioadelor de serviciu efectuate de un lucrător pe durată determinată al unei autorități publice pentru stabilirea vechimii în muncă a acestuia la momentul recrutării sale pe durată nedeterminată de către aceeași autoritate ca funcționar de carieră în cadrul unei proceduri specifice de stabilizare a raportului său de muncă, cu excepția cazului în care această excludere este justificată de „motive obiective” în sensul alineatelor (1) și/sau (4) ale acestei clauze. Simplul fapt că lucrătorul pe durată determinată a efectuat perioadele de serviciu menționate în temeiul unui contract sau al unui raport de muncă pe durată determinată nu constituie un astfel de motiv obiectiv.

      (1)  JO C 252, 27.8.2011.


title: Cauza C-368/10: Acțiune introdusă la 22 iulie 2010 — Comisia Europeană/Regatul Țărilor de Jos

text:
               4.12.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 328/10

         Acțiune introdusă la 22 iulie 2010 — Comisia Europeană/Regatul Țărilor de Jos
   (Cauza C-368/10)
   ()
   2010/C 328/18
   Limba de procedură: olandeza

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: C. Zadra și F. Wilman)

      Pârât: Regatul Țărilor de Jos

      Concluziile reclamantei

               —

               Constatarea că, prin faptul că în cadrul atribuirii unui contract de achiziție publică având ca obiect livrarea și gestionarea distribuitoarelor de cafea, publicat sub numărul 2008/S 158-213630, autoritatea contractantă

                           —

                           a prevăzut în specificațiile tehnice mărcile de calitate Max Havelaar și EKO sau, în orice caz, criterii comparabile ori identice privind mărcile de calitate respective, încălcând articolul 23 alineatele (6) și (8) din Directiva 2004/18/CE (1);

                           —

                           în vederea verificării respectării cerințelor de către operatori, a prevăzut criterii și dovezi privind achiziții constante și un comportament responsabil din punct de vedere social, încălcând articolul 48 alineatele (1) și (2), articolul 44 alineatul (2) și, în orice caz, articolul 2 din această directivă;

                           —

                           în vederea formulării criteriilor de atribuire, a prevăzut o referire la mărcile de calitate Max Havelaar și/sau EKO sau, în orice caz, criterii identice privind mărcile de calitate respective, încălcând articolul 53 alineatul (1) din această directivă,

                     Regatul Țărilor de Jos nu s-a conformat obligațiilor care îi revin în temeiul articolelor susmenționate din Directiva 2004/18/CE;

               —

               obligarea Regatului Țărilor de Jos la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În opinia Comisiei, în cadrul procedurii de atribuire a contractului de achiziție publică având ca obiect furnizarea și gestionarea distribuitoarelor de cafea, organizată de o provincie, Țările de Jos nu s-au conformat obligațiilor privind achizițiile publice prevăzute de dreptul Uniunii, în special cele ce rezultă din Directiva 2004/18/CE. Încălcările constatate se raportează la articolul 23 alineatele (6) și (8) în ceea ce privește specificațiile tehnice, la articolul 48 alineatele (1) și (2), la articolul 44 alineatul (2) și, în orice caz, la articolul 2 în ceea ce privește verificarea capacității operatorilor economici și la articolul 53 alineatul (1) din această directivă în ceea ce privește criteriile de atribuire.

      (1)  Directiva Parlamentului European și a Consiliului din 31 martie 2004 privind coordonarea procedurilor de atribuire a contractelor de achiziții publice de lucrări, de bunuri și de servicii (JO L 134, p. 114, Ediție specială, 06/vol. 8, p. 116).


title: Cauza T-215/12: Ordonanța Tribunalului din 2 octombrie 2014 – MPM-Quality și Eutech/OAPI – Elton Hodinářská (MANUFACTURE PRIM 1949) [ „Marcă comunitară — Procedură de declarare a nulității — Marca comunitară figurativă MANUFACTURE PRIM 1949 — Mărci internaționale și naționale anterioare PRIM — Rea-credință — Articolul 165 alineatul (4) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 — Articolele 41 și 56 din Regulamentul nr. 207/2009 — Articolul 52 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009 — Lipsa utilizării serioase a mărcii anterioare — Acțiune în parte vădit inadmisibilă și în parte vădit nefondată” ]

text:
               24.11.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 421/42

         Ordonanța Tribunalului din 2 octombrie 2014 – MPM-Quality și Eutech/OAPI – Elton Hodinářská (MANUFACTURE PRIM 1949)
   (Cauza T-215/12) (1)

   ([„Marcă comunitară - Procedură de declarare a nulității - Marca comunitară figurativă MANUFACTURE PRIM 1949 - Mărci internaționale și naționale anterioare PRIM - Rea-credință - Articolul 165 alineatul (4) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 - Articolele 41 și 56 din Regulamentul nr. 207/2009 - Articolul 52 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009 - Lipsa utilizării serioase a mărcii anterioare - Acțiune în parte vădit inadmisibilă și în parte vădit nefondată”])
   2014/C 421/59
   Limba de procedură: ceha

      Părțile

      Reclamante: MPM-Quality v.o.s. (Frýdek-Místek, Republica Cehă) și Eutech a.s. (Šternberk, Republica Cehă) (reprezentant: M. Kyjovský, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentanți: D. Gája și D. Botis, agenți)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă în faţa Tribunalului: Elton Hodinářská a.s. (Nové Mesto nad Metují, Republica Cehă) (reprezentant: T. Matoušek, avocat)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a patra de recurs a OAPI din 5 martie 2012 (cauza R 826/2010-4), referitoare la o procedură de declarare a nulității între, pe de o parte, MPM-Quality v.o.s. și Eutech a.s. și, pe de altă parte, Elton Hodinářská a.s.

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă MPM-Quality v.o.s. și Eutech a.s. la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 273, 8.9.2012.


title: Cauza F-88/13: Ordonanța Tribunalului Funcției Publice (Camera a treia) din 30 aprilie 2014 – Kolarova/REA [Funcție publică — Personal al Agenției Executive pentru Cercetare — Incidente de procedură — Excepție de inadmisibilitate — Competențe conferite autorității abilitate să încheie contractele de muncă — Delegare la Oficiul pentru Administrarea și Plata Drepturilor Individuale (PMO) — Acțiune îndreptată împotriva deciziilor PMO — Acțiune îndreptată împotriva instituției delegante — Inadmisibilitate vădită]

text:
               16.6.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 184/39

         Ordonanța Tribunalului Funcției Publice (Camera a treia) din 30 aprilie 2014 – Kolarova/REA
   (Cauza F-88/13)
   ([Funcție publică - Personal al Agenției Executive pentru Cercetare - Incidente de procedură - Excepție de inadmisibilitate - Competențe conferite autorității abilitate să încheie contractele de muncă - Delegare la Oficiul pentru Administrarea și Plata Drepturilor Individuale (PMO) - Acțiune îndreptată împotriva deciziilor PMO - Acțiune îndreptată împotriva instituției delegante - Inadmisibilitate vădită])
   2014/C 184/64
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: Desislava Kolarova (Bruxelles, Belgia) (reprezentant: F. Frabetti, avocat)

      Pârâtă: Agenţia Executivă pentru Cercetare (reprezentanți: S. Payan-Lagrou, agent, asistat de B. Wägenbaur, avocat)

      Obiectul

   Cerere de anulare a respingerii cererii reclamantei privind considerarea mamei sale drept copil aflat în întreținere în temeiul articolului 2 alineatul (4) din anexa VII la statut

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea ca vădit inadmisibilă.

               2)

               Doamna Kolarova suportă propriile cheltuieli de judecată și este obligată să suporte cheltuielile de judecată efectuate de Agenția Executivă pentru Cercetare.


title: Cauza T-489/17: Acțiune introdusă la 2 august 2017 – Windspiel Manufaktur/EUIPO (Reprezentarea unui dop de sticlă)

text:
               18.9.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 309/40

         Acțiune introdusă la 2 august 2017 – Windspiel Manufaktur/EUIPO (Reprezentarea unui dop de sticlă)
   (Cauza T-489/17)
   (2017/C 309/54)
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Windspiel Manufaktur GmbH (Daun, Germania) (reprezentant: O. Löffel, avocat)

      Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

      Datele privind procedura în fața EUIPO

      Marca în litigiu: marca de poziție a Uniunii (Reprezentarea unui dop de sticlă) – cererea de înregistrare nr. 15 024 987

      Decizia atacată: Decizia Camerei a patra de recurs a EUIPO din 1 iunie 2017 în cauza R 1374/2016-4

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei atacate;

               —

               obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivul invocat

               —

               încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009.


title: Cauza T-538/13: Ordonanța Tribunalului din 2 septembrie 2014 – Verein Natura Havel și Vierhaus/Comisia [ „Acces la documente — Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 — Scrisoare de punere în întârziere în cadrul unei proceduri de constatare a neîndeplinirii obligațiilor în curs privind conformitatea legislației aeronautice germane cu dreptul Uniunii — Refuzul accesului — Excepție privind protecția obiectivelor activităților de inspecție, de investigație și de audit — Acțiune în parte vădit inadmisibilă și în parte vădit nefondată” ]

text:
               27.10.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 380/14

         Ordonanța Tribunalului din 2 septembrie 2014 – Verein Natura Havel și Vierhaus/Comisia
   (Cauza T-538/13) (1)

   ([„Acces la documente - Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 - Scrisoare de punere în întârziere în cadrul unei proceduri de constatare a neîndeplinirii obligațiilor în curs privind conformitatea legislației aeronautice germane cu dreptul Uniunii - Refuzul accesului - Excepție privind protecția obiectivelor activităților de inspecție, de investigație și de audit - Acțiune în parte vădit inadmisibilă și în parte vădit nefondată”])
   2014/C 380/18
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamante: Verein Natura Havel eV (Berlin, Germania) și Hans-Peter Vierhaus (Berlin, Germania) (reprezentant: O. Austilat, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: inițial B. Martenczuk și C. Zadra, ulterior B. Martenczuk și J. Baquero Cruz, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare, pe de o parte, a deciziei Comisiei din 24 iunie 2013 de respingere a cererii inițiale de acces la o scrisoare de punere în întârziere adresată Republicii Federale Germania în temeiul articolului 258 TFUE și, pe de altă parte, a deciziei Comisiei din 3 septembrie 2013 de respingere a cererii de confirmare a accesului la această scrisoare

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă Verein Natura Havel eV și Hans-Peter Vierhaus la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 344, 23.11.2013.


title: Cauza T-384/13: Hotărârea Tribunalului din 18 martie 2015 – Intermark/OAPI – Coca-Cola (RIENERGY Cola) [„Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare figurative RIENERGY Cola — Mărcile comunitare figurative anterioare Coca-Cola și verbale anterioare COCA-COLA — Motiv relativ de refuz — Risc de confuzie — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009”]

text:
               4.5.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 146/37

         Hotărârea Tribunalului din 18 martie 2015 – Intermark/OAPI – Coca-Cola (RIENERGY Cola)
   (Cauza T-384/13) (1)

   ([„Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare figurative RIENERGY Cola - Mărcile comunitare figurative anterioare Coca-Cola și verbale anterioare COCA-COLA - Motiv relativ de refuz - Risc de confuzie - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009”])
   (2015/C 146/50)
   Limba de procedură: engleza

      Părţile

      Reclamantă: Intermark Srl (Stei, România) (reprezentanţi: inițial Á. László, ulterior B. Bozóki, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieţei Interne (mărci, desene şi modele industriale) (reprezentanţi: inițial A. Pohlmann, ulterior M. Fischer, agenți)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: The Coca-Cola Company (Atlanta, Georgia, Statele Unite) (reprezentant: L. Alonso Domingo, avocat)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a doua de recurs a OAPI din 6 mai 2013 (cauza R 1116/2012-2), cu privire la o procedură de opoziție între The Coca-Cola Company și Intermark Srl

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă Intermark Srl la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 260, 7.9.2013.


title: Cauza T-757/15: Acțiune introdusă la 22 decembrie 2015 – Facebook/OAPI – Brand IP Licensing (lovebook)

text:
               22.2.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 68/41

         Acțiune introdusă la 22 decembrie 2015 – Facebook/OAPI – Brand IP Licensing (lovebook)
   (Cauza T-757/15)
   (2016/C 068/52)
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Facebook, Inc. (Menlo Park, Statele Unite) (reprezentanți: M. Granado Carpenter și M. Polo Carreño, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Brand IP Licensing Ltd (Road Town, Insulele Virgine Britanice)

      Datele privind procedura în fața OAPI

      Titularul mărcii în litigiu: cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

      Marca în litigiu: marca comunitară verbală „lovebook” – cererea de înregistrare a unei mărci comunitare nr. 9 926 577

      Procedura care s-a aflat pe rolul OAPI: procedură de opoziție

      Decizia atacată: Decizia Camerei a doua de recurs a OAPI din 30 septembrie 2015 în cauza R 2028/2014-2

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei atacate în totalitate, în măsura în care prin aceasta se anulează decizia diviziei de opoziție prin care s-a confirmat opoziția împotriva cererii de înregistrare a unei mărci comunitare nr. 9 926 577 LOVEBOOK ca urmare a unui risc de confuzie, în temeiul concluziilor că similitudinea semnelor este minoră în raport cu diferențele dintre acestea, că impresia generală produsă de semne în percepția publicului relevant este aceea că ele nu sunt similare și că aceasta este situația chiar dacă mărcile anterioare au un caracter distinctiv mai mare;

               —

               obligarea OAPI la plata cheltuielilor de judecată aferente prezentei acțiuni în fața Tribunalului.

      Motivul invocat

               —

               Încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009.


title: Cauza T-132/98: Ordonanța Tribunalului de Primă Instanță din 17 decembrie 2008 — Groupe Perry și Isibiris/Comisia

text:
               7.3.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 55/50

         Ordonanța Tribunalului de Primă Instanță din 17 decembrie 2008 — Groupe Perry și Isibiris/Comisia
   (Cauza T-132/98) (1)

   (2009/C 55/90)

      Limba de procedură: franceza

   Președintele Camerei a șasea a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 312, 10.10.1998.


title: Cauzele conexate C-692/15 – C-694/15: Ordonanța Curții (Camera întâi) din 12 mai 2016 (cerere de decizie preliminară formulată de Consiglio di Stato – Italia) – Security Service Srl (C-692/15), Il Camaleonte Srl (C-693/15), Vigilanza Privata Turris Srl (C-694/15)/Ministero dell'Interno (C-692/15 și C-693/15), Questura di Napoli, Questura di Roma (C-692/15) [Trimitere preliminară — Regulamentul de procedură al Curții — Articolul 53 alineatul (2) — Libertatea de stabilirea și libera prestare a serviciilor — Situație pur internă — Incompetență vădită a Curții]

text:
               1.8.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 279/8

         Ordonanța Curții (Camera întâi) din 12 mai 2016 (cerere de decizie preliminară formulată de Consiglio di Stato – Italia) – Security Service Srl (C-692/15), Il Camaleonte Srl (C-693/15), Vigilanza Privata Turris Srl (C-694/15)/Ministero dell'Interno (C-692/15 și C-693/15), Questura di Napoli, Questura di Roma (C-692/15)
   (Cauzele conexate C-692/15 – C-694/15) (1)

   ([Trimitere preliminară - Regulamentul de procedură al Curții - Articolul 53 alineatul (2) - Libertatea de stabilirea și libera prestare a serviciilor - Situație pur internă - Incompetență vădită a Curții])
   (2016/C 279/13)
   Limba de procedură: italiana

      Instanța de trimitere

   Consiglio di Stato

      Părțile din procedura principală

      Reclamante: Security Service Srl (C-692/15), Il Camaleonte Srl (C-693/15), Vigilanza Privata Turris Srl (C-694/15)

      Pârâte: Ministero dell'Interno (C-692/15 și C-693/15), Questura di Napoli, Questura di Roma (C-692/15)

      Dispozitivul

   Curtea de Justiție a Uniunii Europene este vădit incompetentă să răspundă la întrebările adresate de Consiglio di Stato (Consiliul de Stat, Italia) prin deciziile din 12 noiembrie 2015.

      (1)  JO C 106, 21.3.2016.