title: Cauza T-261/20: Ordonanța Tribunalului din 25 mai 2021 – Rochem Group/EUIPO – Rochem Marine (ROCHEM) („Marcă a Uniunii Europene – Revocarea deciziei atacate – Litigiu rămas fără obiect – Nepronunțare asupra fondului”)

text:
               12.7.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 278/44

      Ordonanța Tribunalului din 25 mai 2021 – Rochem Group/EUIPO – Rochem Marine (ROCHEM)
      (Cauza T-261/20) (1)

      („Marcă a Uniunii Europene - Revocarea deciziei atacate - Litigiu rămas fără obiect - Nepronunțare asupra fondului”)
      (2021/C 278/62)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Rochem Group AG (Zug, Elveția) (reprezentant: K. Guridi Sedlak, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentant: P. Sipos, agent)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO, intervenientă în fața Tribunalului: Rochem Marine Srl (Genova, Italia) (reprezentanți: R. Gioia și L. Mansi, avocați)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei întâi de recurs a EUIPO din 2 martie 2020 (cauza R 1547/2019-1) privind o procedură de declarare a nulității între Rochem Marine și Rochem Group

         Dispozitivul

                  1)

                  Constată că nu mai este necesar să se pronunțe asupra acțiunii.

                  2)

                  Obligă Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO) să suporte propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de Rochem Group AG și de Rochem Marine Srl.

         (1)  JO C 222, 6.7.2020.


title: Cauza T-262/20: Ordonanța Tribunalului din 25 mai 2021 – Rochem Group/EUIPO – Rochem Marine (ROCHEM) („Marcă a Uniunii Europene – Revocarea deciziei atacate – Litigiu rămas fără obiect – Nepronunțare asupra fondului”)

text:
               12.7.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 278/45

      Ordonanța Tribunalului din 25 mai 2021 – Rochem Group/EUIPO – Rochem Marine (ROCHEM)
      (Cauza T-262/20) (1)

      („Marcă a Uniunii Europene - Revocarea deciziei atacate - Litigiu rămas fără obiect - Nepronunțare asupra fondului”)
      (2021/C 278/63)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Rochem Group AG (Zug, Elveția) (reprezentant: K. Guridi Sedlak, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentant: P. Sipos, agent)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO, intervenientă în fața Tribunalului: Rochem Marine Srl (Genova, Italia) (reprezentanți: R. Gioia și L. Mansi, avocați)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei întâi de recurs a EUIPO din 2 martie 2020 (cauza R 1546/2019-1) privind o procedură de declarare a nulității între Rochem Marine și Rochem Group

         Dispozitivul

                  1)

                  Constată că nu mai este necesar să se pronunțe asupra acțiunii.

                  2)

                  Obligă Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO) să suporte propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de Rochem Group AG și de Rochem Marine Srl.

         (1)  JO C 222, 6.7.2020.


title: Cauza T-263/20: Ordonanța Tribunalului din 25 mai 2021 – Rochem Group/EUIPO – Rochem Marine (R.T.S. ROCHEM Technical Services) („Marcă a Uniunii Europene – Revocarea deciziei atacate – Litigiu rămas fără obiect – Nepronunțare asupra fondului”)

text:
               12.7.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 278/46

      Ordonanța Tribunalului din 25 mai 2021 – Rochem Group/EUIPO – Rochem Marine (R.T.S. ROCHEM Technical Services)
      (Cauza T-263/20) (1)

      („Marcă a Uniunii Europene - Revocarea deciziei atacate - Litigiu rămas fără obiect - Nepronunțare asupra fondului”)
      (2021/C 278/64)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Rochem Group AG (Zug, Elveția) (reprezentant: K. Guridi Sedlak, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentant: P. Sipos, agent)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO, intervenientă în fața Tribunalului: Rochem Marine Srl (Genova, Italia) (reprezentanți: R. Gioia și L. Mansi, avocați)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei întâi de recurs a EUIPO din 20 februarie 2020 (cauza R 1545/2019-1) privind o procedură de declarare a nulității între Rochem Marine și Rochem Group

         Dispozitivul

                  1)

                  Constată că nu mai este necesar să se pronunțe asupra acțiunii.

                  2)

                  Obligă Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO) să suporte propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de Rochem Group AG și de Rochem Marine Srl.

         (1)  JO C 215, 29.6.2020.


title: Cauza T-328/20: Ordonanța Tribunalului din 17 mai 2021 – Electrodomesticos Taurus/EUIPO – Shenzhen Aukey E-Business (AICOOK) („Acțiune în anulare – Marcă a Uniunii Europene – Procedură de opoziție – Cerere în constatare – Cerere de emitere a unei somații – Inadmisibilitate”)

text:
               12.7.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 278/46

      Ordonanța Tribunalului din 17 mai 2021 – Electrodomesticos Taurus/EUIPO – Shenzhen Aukey E-Business (AICOOK)
      (Cauza T-328/20) (1)

      („Acțiune în anulare - Marcă a Uniunii Europene - Procedură de opoziție - Cerere în constatare - Cerere de emitere a unei somații - Inadmisibilitate”)
      (2021/C 278/65)
      Limba de procedură: spaniola

         Părțile

         Reclamantă: Electrodomésticos Taurus, SL (Oliana, Spania) (reprezentant: E. Manresa Medina, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentant: S. Palmero Cabezas, agent)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO: Shenzhen Aukey E-Business Co. Ltd (Shenzhen, China)

         Obiectul

      Acțiune formulată în legătură cu Decizia Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 20 martie 2020 (cauza R 2212/2019-5), referitoare l ao procedură de opoziție între Electrodomésticos Taurus și Shenzhen Aukey E-Business.

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea ca inadmisibilă.

                  2)

                  Obligă Electrodomésticos Taurus, SL la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 240, 20.7.2020.


title: Cauza T-482/20: Ordonanța Tribunalului din 20 mai 2021 – LG și alții/Comisia („Acțiune în anulare – Protecția intereselor financiare ale Uniunii – Investigație a OLAF – Secretul corespondenței dintre avocat și client – Act nesupus căilor de atac – Act pregătitor – Inadmisibilitate”)

text:
               12.7.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 278/47

      Ordonanța Tribunalului din 20 mai 2021 – LG și alții/Comisia
      (Cauza T-482/20) (1)

      („Acțiune în anulare - Protecția intereselor financiare ale Uniunii - Investigație a OLAF - Secretul corespondenței dintre avocat și client - Act nesupus căilor de atac - Act pregătitor - Inadmisibilitate”)
      (2021/C 278/66)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamanți: LG și ceilalți 5 reclamanți ale căror nume figurează în anexa la ordonanță (reprezentanți: A. Sigal și M. Teder, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: T. Adamopoulos și J. Baquero Cruz, agenți)

         Obiectul

      Cerere formulată în temeiul articolului 263 TFUE și prin care se solicită anularea deciziei prin care Oficiul European de Luptă Antifraudă (OLAF) ar fi adoptat-o tacit într-un e-mail din 26 mai 2020 prin care OLAF ar fi respins cererea de protecție a confidențialității comunicațiilor dintre avocați și clienți privind comunicațiile dintre reclamanți și avocații lor.

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea ca inadmisibilă.

                  2)

                  LG și ceilalți reclamanți ale căror nume figurează în anexă suportă propriile cheltuieli de judecată.

                  3)

                  Comisia Europeană suportă propriile cheltuieli de judecată.

         (1)  JO C 348, 19.10.2020.


title: Cauza T-54/21 R: Ordonanța președintelui Tribunalului din 26 mai 2021 – OHB System/Comisia („Măsuri provizorii – Contracte de achiziții publice de lucrări, de bunuri și de servicii – Furnizarea de sateliți de tranziție Galileo – Respingerea ofertei unui candidat – Cerere de măsuri provizorii – Fumus boni iuris – Urgență – Evaluare comparativă a intereselor”)

text:
               12.7.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 278/47

      Ordonanța președintelui Tribunalului din 26 mai 2021 – OHB System/Comisia
      (Cauza T-54/21 R)
      („Măsuri provizorii - Contracte de achiziții publice de lucrări, de bunuri și de servicii - Furnizarea de sateliți de tranziție Galileo - Respingerea ofertei unui candidat - Cerere de măsuri provizorii - Fumus boni iuris - Urgență - Evaluare comparativă a intereselor”)
      (2021/C 278/67)
      Limba de procedură: germana

         Părțile

         Reclamantă: OHB System AG (Bremen, Germania) (reprezentanți: W. Würfel și F. Hausmann, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: G. Wilms, J. Estrada de Solà, L. Mantl și L. André, agenți)

         Obiectul

      Cerere formulată în temeiul articolului 279 TFUE și prin care se urmărește, pe de o parte, suspendarea executării deciziilor Agenției Spațiale Europene (ESA) din 19 și 22 ianuarie 2021, acționând în numele și pe seama Comisiei, de a nu reține oferta reclamantei în cadrul achiziției publice 2018/S 091-206089 și a atribui acest contract de achiziții publice altor doi ofertanți, precum și, pe de altă parte, obligarea Comisiei să ofere accesul la documentele cererii de ofertă.

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge cererea de măsuri provizorii.

                  2)

                  Revocă Ordonanța din 31 ianuarie 2021, OHB System/Comisia (T-54/21 R), și Ordonanța din 26 februarie 2021, OHB System/Comisia (T-54/21 R).

                  3)

                  Cererea privind cheltuielile de judecată se soluționează odată cu fondul, cu excepția celor efectuate de Airbus Defence and Space GmbH. Aceasta din urmă suportă cheltuielile efectuate în cadrul cererii sale de intervenție.


title: Cauza T-92/21 R: Ordonanța președintelui Tribunalului din 26 mai 2021 – Darment/Comisia [„Măsuri provizorii – Mediu – Gaz cu efect de seră – Regulamentul (UE) nr. 517/2014 – Introducerea pe piață a unor hidrofluorcarburi – Decizie de aplicare a unei sancțiuni unei întreprinderi care a depășit cota care îi fusese alocat – Cerere de măsuri provizorii – Lipsa urgenței”]

text:
               12.7.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 278/48

      Ordonanța președintelui Tribunalului din 26 mai 2021 – Darment/Comisia
      (Cauza T-92/21 R)
      („Măsuri provizorii - Mediu - Gaz cu efect de seră - Regulamentul (UE) nr. 517/2014 - Introducerea pe piață a unor hidrofluorcarburi - Decizie de aplicare a unei sancțiuni unei întreprinderi care a depășit cota care îi fusese alocat - Cerere de măsuri provizorii - Lipsa urgenței”)
      (2021/C 278/68)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Darment Oy (Helsinki, Finlanda) (reprezentant: C. Ginter, avocat)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: B. De Meester și K. Talabér-Ritz, agenți)

         Obiectul

      Cerere formulată în temeiul articolului 279 TFUE și prin care se urmărește, pe de o parte, obligarea Comisiei să înceteze să îi aplice reclamantei, pentru anul 2021 și pentru perioadele de alocare următoare, o sancțiune în temeiul articolului 25 alineatul (2) din Regulamentul (UE) nr. 517/2014 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 aprilie 2014 privind gazele fluorurate cu efect de seră și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 842/2006 (JO 2014, L 150, p. 195), și, pe de altă parte, obligarea Comisiei să îi aloca reclamantei o cotă de import în vrac de hidrofluorcarburi pentru perioada de alocare 2021 și pentru perioadele de alocare următoare.

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge cererea de măsuri provizorii.

                  2)

                  Cererea privind cheltuielile de judecată se soluționează odată cu fondul.


title: Cauza T-223/21: Acțiune introdusă la 27 aprilie 2021 – SE/Comisia

text:
               12.7.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 278/48

      Acțiune introdusă la 27 aprilie 2021 – SE/Comisia
      (Cauza T-223/21)
      (2021/C 278/69)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamant: SE (reprezentanți: L. Levi și M. Vandenbussche, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Concluziile

      Reclamantul solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei de respingere a candidaturii sale pentru postul COM/2020/1474, de care a luat cunoștință cel târziu la 15 septembrie 2020;

                  —

                  anularea deciziei din 28 octombrie 2020 de respingere a cererii sale formulate în temeiul articolului 90 alineatul (1) din Statutul funcționarilor privind eligibilitatea sa pentru promovare și pentru a fi repartizat sau reîncadrat într-un un nou post;

                  —

                  în măsura în care este necesar, anularea deciziilor din 18 ianuarie 2021 și din 3 martie 2021 de respingere a reclamațiilor formulate de reclamant la 16 septembrie 2020 și, respectiv, la 2 noiembrie 2020;

                  —

                  dispunerea reparării prejudiciului său material rezultat din pierderea unei șanse de a fi numit/repartizat la postul COM/2020/1474 începând cu 1 septembrie 2020, astfel cum a fost estimat în prezenta cerere introductivă;

                  —

                  dispunerea reparării prejudiciului său material rezultat din pierderea unei șanse de a fi promovat începând cu 16 mai 2020, astfel cum a fost estimat în prezenta cerere introductivă;

                  —

                  dispunerea reparării prejudiciului său material rezultat din pierderea unei șanse de a deveni funcționar permanent pe baza participării la concursurile interne limitate la agenții temporari de la articolul 2 litera (b) cu gradul AD, astfel cum a fost estimat în prezenta cerere introductivă;

                  —

                  obligarea pârâtei la plata ansamblului cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamantul invocă două categorii de motive, care cuprind în total opt motive.
      Motivele din prima categorie privesc acțiunea reclamantului în măsura în care este îndreptată împotriva respingerii candidaturii sale pentru postul COM/2020/1474, în timp ce motivele din a doua categorie privesc acțiunea sa în măsura în care este îndreptată împotriva deciziei prin care i se refuză posibilitatea de a fi promovat, reîncadrat, reclasificat și/sau numit pe un alt post.

                  1.

                  Primul motiv (prima categorie de motive), întemeiat pe lipsa notificării deciziei și pe nemotivare

                              —

                              Reclamantul susține că nu a primit niciodată o notificare oficială cu privire la rezultatul candidaturii sale pentru postul vacant COM/2020/1474, contrar obligației prevăzute la articolul 25 alineatul (2) din Statutul funcționarilor și obligației de bună administrare consacrate la articolul 41 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene. Acesta a aflat, la 15 septembrie 2020, că o altă persoană și-a început activitatea pe acest post în calitate de agent temporar 2(b). Nici această decizie nu ar fi fost motivată în mod corespunzător.

                  2.

                  Al doilea motiv (prima categorie de motive), întemeiat pe faptul că respingerea candidaturii pentru postul COM/2020/1474 este nelegală, întrucât este întemeiată pe o interpretare nelegală a articolului 8 alineatul (2) și a articolului 10 alineatul (3) din Regimul aplicabil celorlalți agenți ai Uniunii Europene (RAA) – Încălcarea articolului 8 alineatul (2) și a articolului 10 alineatul (3) din RAA, a contractului reclamantului și a interesului serviciului.

                              —

                              Din diferitele schimburi de e-mailuri rezultă că administrația consideră în mod eronat că nu este posibil ca un agent temporar al Comisiei să obțină un al doilea contract de agent temporar în cadrul Comisiei pe parcursul carierei sale și că, în temeiul articolului 8 alineatul (2) din RAA, un agent temporar [AT2(b)] poate avea doar un singur contract. Cu toate acestea, reclamantul arată că niciun element din RAA nu susține această teză.

                  3.

                  Al treilea motiv (prima categorie de motive), întemeiat pe nerespectarea unor practici administrative stabilite, pe inegalitatea de tratament și pe discriminarea pe motive de vârstă.

                              —

                              Reclamantul susține că există mai multe cazuri în care agenți temporari 2(b) au fost repartizați din nou pe posturi diferite, cu sarcini și responsabilități diferite, fără să fi fost necesar un nou contract, precum în cadrul Junior Professionals Program [Programul pentru tineri profesioniști] (JPP).

                  4.

                  Al patrulea motiv (prima categorie de motive), întemeiat pe lipsa de transparență, pe încălcarea dreptului de a fi ascultat și pe refuzul unei căi de atac efective.

                              —

                              Se susține că administrația nu a fost transparentă în ceea ce privește gestionarea acestei proceduri. Aceasta ar fi efectuat practici procedurale discutabile, care ar fi condus la încălcarea dreptului reclamantului de a fi ascultat și de a dispune de o cale de atac efectivă.

                  5.

                  Primul motiv (a doua categorie de motive), întemeiat pe interpretarea incorectă a articolului 8 alineatul (2) și a articolului 10 alineatul (3) din RAA – Încălcarea articolului 8 alineatul (2) și a articolului 10 alineatul (3) din RAA, a contractului reclamantului și a interesului serviciului.

                              —

                              Reclamantul susține că poziția administrației prin care i se refuză promovarea, reîncadrarea, reclasificarea și numirea pe un alt post este vădit eronată și lipsită de temei legal pentru motivele explicate în legătură cu prima decizie atacată.

                  6.

                  Al doilea motiv (a doua categorie de motive), întemeiat pe inegalitatea de tratament și pe discriminarea pe motive de vârstă dintre agenții temporari 2(b) din cadrul Comisiei.

                              —

                              În ceea ce privește eligibilitatea reclamantului de a candida și de a fi repartizat pe alte posturi de agenți temporari și, în mod specific, pe posturi vacante de agenți temporari în temeiul articolului 2 litera (b) din RAA, reclamantul susține că administrația pune în aplicare practici discriminatorii între candidații JPP, care sunt de asemenea agenți temporari 2(b) și reclamant, de asemenea agent temporar 2(b).

                  7.

                  Al treilea motiv (a doua categorie de motive), întemeiat pe inegalitatea de tratament dintre agenții temporari 2(b) ai diferitelor entități ale Uniunii.

                              —

                              Posibilitatea de promovare pentru agenții temporari 2(b) a fost recunoscută în mod expres de alte instituții și organe ale Uniunii. Prin neorganizarea exercițiilor de promovare și prin faptul că nu a acordat același drept la promovare agenților temporari 2(b), Comisia Europeană tratează acești agenți temporari într-un mod mai puțin favorabil decât celelalte instituții și organe.

                  8.

                  Al patrulea motiv (a doua categorie de motive), întemeiat pe inegalitatea de tratament dintre agenții temporari 2(b) și alți agenți temporari din cadrul Comisiei.

                              —

                              În ceea ce privește promovarea sau reclasificarea, omisiunea administrației de a organiza exerciții de promovare sau de a autoriza promovări individuale conduce la o inegalitate de tratament între reclamant, în calitate de agent temporar 2(b), și alte categorii de agenți temporari și, în special, agenții temporari 2(a) și 2(c).


title: Cauza T-231/21: Acțiune introdusă la 30 aprilie 2021 – Praesidiad/EUIPO – Zaun (Post)

text:
               12.7.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 278/50

      Acțiune introdusă la 30 aprilie 2021 – Praesidiad/EUIPO – Zaun (Post)
      (Cauza T-231/21)
      (2021/C 278/70)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Praesidiad Holding (Zwevegem, Belgia) (reprezentanți: M. Rieger-Janson și D. Op de Beeck, avocați)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Zaun Ltd (Wolverhampton, Regatul Unit)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Titularul desenului sau modelului industrial în litigiu: reclamanta

         Desenul sau modelul industrial în litigiu: desenul sau modelul industrial al Uniunii Europene nr. 127 204-0001 (Post)

         Decizia atacată: Decizia Camerei a treia de recurs a EUIPO din 15 februarie 2021 în cauza R 2068/2019-3

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                  confirmarea Deciziei diviziei de anulare a EUIPO din 19 iulie 2019 de respingere a cererii de declarare a nulității desenului sau modelului industrial contestat;

                  —

                  obligarea EUIPO (și, în cazul în care cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO intervine, a intervenientei) la plata cheltuielilor de judecată efectuate în prezenta procedură și a cheltuielilor de judecată efectuate de titularul desenului sau modelului industrial.

         Motivele invocate

                  —

                  camera de recurs a aplicat în mod eronat Hotărârea DOCERAM în interpretarea articolului 8 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 6/2002 al Consiliului, întrucât nu a identificat în mod corect produsul;

                  —

                  camera de recurs a aplicat în mod eronat Hotărârea DOCERAM în interpretarea articolului 8 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 6/2002 al Consiliului, întrucât nu a luat în considerare dovezi ale unor împrejurări obiective care indicau considerente diferite de funcțiile tehnice;

                  —

                  camera de recurs a aplicat în mod eronat Hotărârea DOCERAM în interpretarea articolului 8 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 6/2002 al Consiliului, întrucât a omis să aplice criteriul împrejurărilor obiective, în loc să indice că era necesară dovada unor împrejurări subiective ale desenului sau modelului;

                  —

                  camera de recurs a omis să motiveze, în mod contrar articolului 62 din Regulamentul (CE) nr. 6/2002 al Consiliului, de ce au fost respinse ca nerelevante și/sau nefondate dovezile titularului desenului sau modelului;

                  —

                  camera de recurs a impus în mod eronat sarcina probei titularului desenului sau modelului, în loc să o impună părții care a solicitat declararea nulității.


title: Cauza T-249/21: Acțiune introdusă la 7 mai 2021 – SN/Parlamentul

text:
               12.7.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 278/51

      Acțiune introdusă la 7 mai 2021 – SN/Parlamentul
      (Cauza T-249/21)
      (2021/C 278/71)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamant: SN (reprezentanți: P. Eleftheriadis, Solicitor)

         Pârât: Parlamentul European

         Concluziile

      Reclamantul solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea în întregime a Deciziei secretarului general al Parlamentului European din 21 decembrie 2020,

                  —

                  anularea în întregime a notei de debit adresate reclamantului, în valoare de 196 199,84 euro, nr. 7010000021, din data de 15 ianuarie 2021 și

                  —

                  obligarea Parlamentului European la plata cheltuielilor de judecată ale reclamantului.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamantul invocă cinci motive.

                  1.

                  Primul motiv întemeiat pe faptul că Parlamentul European a acționat cu încălcarea articolului 137 din Statutul funcţionarilor şi Regimul aplicabil celorlalţi agenţi ai Comunităţii Economice Europene şi ai Comunităţii Europene a Energiei Atomice (1)

                  2.

                  Al doilea motiv întemeiat pe faptul că Parlamentul European a săvârșit o eroare de drept și nu a aplicat standardul corect de „plată nedatorată” în temeiul articolelor 32 și 68 din Decizia Biroului din 19 mai și 9 iulie 2008 privind măsurile de implementare pentru Statutul membrilor Parlamentului European (2).

                  3.

                  Al treilea motiv întemeiat pe faptul că Parlamentul European nu a respectat dreptul unui membru la libertate și independență, în temeiul articolelor 2 și 21 din Statutul membrilor Parlamentului European (3).

                  4.

                  Al patrulea motiv întemeiat pe nemotivarea în temeiul articolului 296 TFUE a respingerii ca inadmisibile a șaizeci și opt din șaptezeci de documente transmise de membru, pe nemotivarea deciziei potrivit căreia întregul salariu a fost „plătit în mod nejustificat”, chiar dacă numai șase luni din contractul de treizeci de luni au fost investigate complet, și pe nemotivarea contrazicerii constatărilor OLAF, care l-au disculpat pe reclamant de orice lipsă de onestitate.

                  5.

                  Al cincilea motiv întemeiat pe erori de fapt vădite.

         (1)  Regulamentul nr. 31 (CEE), 11 (CEAE) de stabilire a Statutului funcţionarilor şi a Regimului aplicabil celorlalţi agenţi ai Comunităţii Economice Europene şi ai Comunităţii Europene a Energiei Atomice (JO 1962, P 45, p. 1385).

         (2)  Decizia Biroului Parlamentului European din 19 mai și 9 iulie 2008 privind normele de aplicare a Statutului deputaților în Parlamentul European (2009/C 159/01) (JO 2009, C 159, p. 1).

         (3)  Decizia Biroului Parlamentului European din 28 septembrie 2005 de adoptare a Statutului deputaților în Parlamentul European (2005/684/EC, Euratom) (JO 2005, L 262, p. 1).


title: Cauza T-250/21: Acțiune introdusă la 10 mai 2021 – Zdút/EUIPO – Nehera și alții (nehera)

text:
               12.7.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 278/52

      Acțiune introdusă la 10 mai 2021 – Zdút/EUIPO – Nehera și alții (nehera)
      (Cauza T-250/21)
      (2021/C 278/72)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

         Părțile

         Reclamant: Ladislav Zdút (Bratislava, Slovacia) (reprezentant: Y. Echevarría García, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Celelalte părți din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Isabel Nehera (Sutton, Ontario, Canada), Jean Henri Nehera (Burnaby, Columbia Britanică, Canada), Natasha Sehnal (Montferrier sur Lez, Franța)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Titularul mărcii în litigiu: reclamantul

         Marca în litigiu: marca Uniunii Europene verbală figurativă „nehera” în negru – marca Uniunii Europene nr. 11 794 112

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de declarare a nulității

         Decizia atacată: Decizia Camerei a doua de recurs a EUIPO din 10 martie 2021 în cauza R 1216/2020-2

         Concluziile

      Reclamantul solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                  obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată, inclusiv a celor efectuate în procedura în fața EUIPO.

         Motivul invocat

                  —

                  încălcarea articolului 59 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.


title: Cauza T-256/21: Acțiune introdusă la 15 mai 2021 – Domator24.com Paweł Nowak/EUIPO – Siwek i Didyk (Fotolii)

text:
               12.7.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 278/53

      Acțiune introdusă la 15 mai 2021 – Domator24.com Paweł Nowak/EUIPO – Siwek i Didyk (Fotolii)
      (Cauza T-256/21)
      (2021/C 278/73)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: polona

         Părțile

         Reclamantă: Domator24.com Paweł Nowak (Zielona Góra, Polonia) (reprezentant: T. Gawliczek, consilier juridic)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Piotr Siwek (Gdańsk, Polonia), Sebastian Didyk (Gdańsk)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Titularul desenului sau modelului industrial în litigiu: reclamantul din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

         Desenul sau modelul industrial în litigiu: desenul sau modelul industrial comunitar nr 3 304 021-0001 (fotolii)

         Procedura în fața EUIPO: Procedură de declarare a nulității

         Decizia atacată: Decizia Camerei a treia de recurs a EUIPO din 15 martie 2021 în cauza R 1275/2020-3

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                  obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată efectuate de reclamantă în procedura în fața Tribunalului Uniunii Europene și – potrivit articolului 190 alineatul (2) din Regulamentul de procedură al Tribunalului – a oricăror cheltuieli necesare suportate de reclamantă în procedura în fața camerei de recurs a EUIPO;

                  —

                  în cazul intervenției altor părți în procedură, obligarea acestor părți să suporte propriile cheltuieli de judecată.

         Motivele invocate

                  —

                  Încălcarea articolului 25 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 6/2002 al Consiliului coroborat cu articolul 7 alineatul (1), întrucât s-a apreciat că, la data depunerii cererii, modelul sau desenul industrial era lipsit de caracter individual;

                  —

                  Încălcarea articolului 25 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 6/2002 al Consiliului coroborat cu articolul 7 alineatul (1), prin presupunerea că modelul sau desenul industrial prezentat drept probă în cauză a putut deveni suficient de cunoscut, în cursul procedurii, în mediile specializate din domeniul gamingului;

                  —

                  Încălcarea regulilor privind sarcina probei;

                  —

                  Încălcarea regulii evaluării libere a probelor;

                  —

                  Încălcarea articolului 25 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 6/2002 al Consiliului coroborat cu articolul 6 alineatul (1) litera (b) și cu articolul 6 alineatul (2) din acesta;

                  —

                  Încălcarea articolului 25 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 6/2002 al Consiliului coroborat cu articolul 6 alineatul (1) litera (b) din acesta.


title: Cauza T-262/21: Acțiune introdusă la 13 mai 2021 – Yanukovych/Consiliul

text:
               12.7.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 278/54

      Acțiune introdusă la 13 mai 2021 – Yanukovych/Consiliul
      (Cauza T-262/21)
      (2021/C 278/74)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamant: Viktor Fedorovych Yanukovych (Rostov-pe-Don, Rusia) (reprezentant: B. Kennelly, avocat)

         Pârât: Consiliul Uniunii Europene

         Concluziile

      Reclamantul solicită anularea Deciziei (PESC) 2021/394 a Consiliului din 4 martie 2021 de modificare a Deciziei 2014/119/PESC privind măsuri restrictive împotriva anumitor persoane, entități și organisme având în vedere situația din Ucraina (1) și a Regulamentului de punere în aplicare (UE) 2021/391 al Consiliului din 4 martie 2021 privind punerea în aplicare a Regulamentului (UE) nr. 208/2014 privind măsuri restrictive împotriva anumitor persoane, entități și organisme având în vedere situația din Ucraina (2) (denumite „al nouălea set de instrumente de modificare” sau „sancțiunile din 2021”), în măsura în care îl vizează pe reclamant.
      Reclamantul solicită de asemenea obligarea pârâtului să suporte cheltuielile de judecată efectuate de acesta.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamantul invocă trei motive.

                  1.

                  Primul motiv întemeiat pe motivul că Consiliul nu a verificat și nu putea verifica dacă deciziile autorităților ucrainene pe care s-a întemeiat atunci când l-a adăugat pe reclamant pe listă au fost adoptate în conformitate cu drepturile fundamentale la apărare și la protecție jurisdicțională efectivă, valabile în Uniunea Europeană.

                  2.

                  Al doilea motiv întemeiat pe faptul că Consiliul a săvârșit erori vădite de apreciere atunci când a stabilit că este îndeplinit criteriul desemnării. În special, Consiliul a acceptat materialul transmis de Biroul Procurorului General al Ucrainei fără o examinare adecvată și/sau fără a fi luat în considerare inexactitățile identificate de reclamant. Consiliul trebuia să realizeze verificări suplimentare și să solicite probe suplimentare de la autoritățile ucrainene, în lumina observațiilor pe care reclamantul le-a transmis și a probelor de natură să-l disculpe pe care le-a prezentat, dar investigațiile limitate ale Consiliului nu au îndeplinit ceea ce era necesar. În consecință, nu există o bază factuală suficient de solidă pentru sancțiunile din 2021.

                  3.

                  Al treilea motiv întemeiat pe faptul că dreptul de proprietate al reclamantului în temeiul articolului 17 alineatul (1) din Carta drepturilor fundamentale a UE a fost încălcat întrucât, între altele, măsurile restrictive sunt o restricție nejustificată, nenecesară și disproporționată a acestor drepturi întrucât: (i) nu există nicio sugestie că orice fonduri însușite în mod inadecvat de către reclamant sunt considerate a fi transferate în afara Ucrainei; (ii) măsurile interne ucrainene ar fi pe deplin adecvate și suficiente; (iii) măsuri restrictive au fost instituite deja de șapte ani și au fost impuse pe baza unei investigații care în prezent este sistată sau, cel puțin, stagnează complet.

         (1)  JO 2021, L 77, p. 29.

         (2)  JO 2021, L 77, p. 2.


title: Cauza T-263/21: Acțiune introdusă la 13 mai 2021 – Yanukovych/Consiliul

text:
               12.7.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 278/55

      Acțiune introdusă la 13 mai 2021 – Yanukovych/Consiliul
      (Cauza T-263/21)
      (2021/C 278/75)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

         Părțile

         Reclamant: Oleksandr Viktorovych Yanukovych (Sankt Petersburg, Rusia) (reprezentanți: B. Kennelly, avocat)

         Pârât: Consiliul Uniunii Europene

         Concluziile

      Reclamantul solicită anularea Deciziei (PESC) 2021/394 a Consiliului din 4 martie 2021 de modificare a Deciziei 2014/119/PESC privind măsuri restrictive împotriva anumitor persoane, entități și organisme având în vedere situația din Ucraina (1), și a Regulamentului de punere în aplicare (UE) 2021/391 al Consiliului din 4 martie 2021 privind punerea în aplicare a Regulamentului (UE) nr. 208/2014 privind măsuri restrictive împotriva anumitor persoane, entități și organisme având în vedere situația din Ucraina (2) („cea de A noua decizie de modificare și cel de Al nouălea regulament de modificare” sau „Sancțiunile din 2021”), în măsura în care îl privesc pe reclamant.
      Reclamantul solicită de asemenea plata cheltuielilor sale de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamantul invocă trei motive.

                  1.

                  Primul motiv, întemeiat pe faptul că Consiliul nu a verificat și nu putea verifica dacă decizia (deciziile) autorităților ucrainene pe care acesta s-a întemeiat la data înscrierii numelui reclamantului pe listă a(u) fost adoptată(e) cu respectarea drepturilor sale fundamentale la apărare și la protecție jurisdicțională efectivă prevăzute de UE.

                  2.

                  Al doilea motiv, întemeiat pe faptul că Consiliul a săvârșit erori vădite de apreciere atunci când a stabilit că a fost îndeplinit criteriul de desemnare. În special, Consiliul a acceptat materialul furnizat de Parchetul General din Ucraina fără nicio examinare corespunzătoare și/sau fără să țină seama de inexactitățile identificate de reclamant. Consiliul trebuia să efectueze verificări în plus și să solicite dovezi suplimentare autorităților ucrainene, în lumina observațiilor și a probelor dezincriminatoare pe care reclamantul le-a prezentat, însă investigațiile limitate ale Consiliului nu s-au ridicat la nivelul celor care erau necesare. În consecință, nu există o bază factuală suficient de solidă pentru Sancțiunile din 2021.

                  3.

                  Al treilea motiv, prin care se invocă încălcarea dreptului de proprietate al reclamantului, garantat de articolul 17 alineatul (1) din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, întrucât, printre altele, măsurile restrictive reprezintă o restricționare nejustificată, nenecesară și disproporționată a acestor drepturi, deoarece: (i) nu există nicio sugestie potrivit căreia oricare dintre fondurile presupus deturnate de către reclamant ar fi fost transferate în afara Ucrainei; (ii) măsurile interne ucrainene ar fi în mod clar adecvate și suficiente; și (iii) măsurile restrictive sunt deja în vigoare de șapte ani și au fost impuse pe baza unei anchete preliminare care este, în realitate, încheiată sau cel puțin în totală stagnare.

         (1)  JO 2021, L 77, p. 29.

         (2)  JO 2021, L 77, p. 2.


title: Cauza T-270/21: Acțiune introdusă la 19 mai 2021 – Estetica Group Iwona Michalak/EUIPO (PURE BEAUTY)

text:
               12.7.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 278/56

      Acțiune introdusă la 19 mai 2021 – Estetica Group Iwona Michalak/EUIPO (PURE BEAUTY)
      (Cauza T-270/21)
      (2021/C 278/76)
      Limba de procedură: polona

         Părțile

         Reclamantă: Estetica Group Iwona Michalak (Varșovia, Polonia) (reprezentant: P. Gutowski, adwokat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Marca în litigiu: marca figurativă a Uniunii Europene PURE BEAUTY – cererea de înregistrare nr. 18 160 933

         Decizia atacată: Decizia Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 16 martie 2021 în cauza R 1456/2020-5

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  modificarea deciziei atacate prin declararea faptului că, în legătură cu marca ce face obiectul cererii de înregistrare, nu există un motiv absolut de refuz astfel cum este menționat la articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului;

                  —

                  obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele invocate

                  —

                  încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului;

                  —

                  încălcarea de către Camera de recurs a principiilor egalității de tratament și protecției încrederii legitime prin faptul că nu a luat în considerare practica decizională anterioară a Oficiului, care permitea înregistrarea mărcilor verbale sau figurative cu un grad similar de fantezie precum marca a cărei înregistrare se solicită, deși nu existau circumstanțe speciale care ar justifica o abatere de la această practică în speță.


title: Cauza T-272/21: Acțiune introdusă la 19 mai 2021 – Puigdemont i Casamajó și alții/Parlamentul

text:
               12.7.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 278/56

      Acțiune introdusă la 19 mai 2021 – Puigdemont i Casamajó și alții/Parlamentul
      (Cauza T-272/21)
      (2021/C 278/77)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamanți: Carles Puigdemont i Casamajó (Waterloo, Belgia), Antoni Comín i Oliveres (Waterloo), Clara Ponsatí i Obiols (Waterloo) (reprezentanți: P. Bekaert, J. Costa i Rosselló, G. Boye și S. Bekaert, avocați)

         Pârât: Parlamentul European

         Concluziile

      Reclamanții solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziilor Parlamentului European din 9 martie 2021 privind cererea de ridicare a imunităţii domnului Carles Puigdemont i Casamajó (P9_TA(2021)0059 – [2020/2024(IMM)]), a domnului Antoni Comín i Oliveres (P9_TA(2021)0060 – [2020/2025(IMM)]) şi a doamnei Clara Ponsatí Obiols (P9_TA(2021)0061 – [2020/2031(IMM)]

                  —

                  obligarea pârâtului la plata tuturor cheltuielilor de judecată aferente acestor proceduri

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamanții invocă opt motive.

                  1.

                  Primul motiv, întemeiat pe nerespectarea de către Parlament a obligaţiei sale de a motiva în mod suficient şi adecvat deciziile atacate, încălcând astfel obligația de motivare prevăzută la articolul 296 al doilea paragraf TFUE și la articolul 41 alineatul (2) litera (c) din Carta [drepturilor fundamentale a Uniunii Europene], în raport cu dreptul la protecție judiciară efectivă consacrat la articolul 47 din cartă.

                  2.

                  Al doilea motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 9 alineatul (1) din Regulamentul de procedură al Parlamentului European, coroborat cu articolele 20, 21 și 47 din cartă, în ceea ce privește dreptul la o instanță judecătorească constituită în prealabil prin lege, întrucât cererea de ridicare a imunității nu a fost adresată Parlamentului de către o autoritate competentă a unui stat membru.

                  3.

                  Al treilea motiv, întemeiat pe încălcarea dreptului de a dreptul de a beneficia, în ce privește problemele sale, de un tratament imparțial şi echitabil, prevăzut la articolul 41 alineatul (1) din cartă, ceea ce echivalează și cu o încălcare a articolului 39 alineatul (2) din cartă, în raport cu o lipsă de motivare a mai multor decizii de natură procedurală, încălcând astfel articolul 296 al doilea paragraf TFUE și articolul 41 alineatul (2) litera (c) din cartă, precum și o încălcare a articolului 15 TFUE și a articolului 47 din cartă.

                  4.

                  Al patrulea motiv, întemeiat pe o încălcare a dreptului de a fi ascultat prevăzut la articolul 41 alineatul (2) litera (b) din cartă, în raport cu dreptul de acces la documente în conformitate cu articolul 42 din cartă și cu drepturile la apărare și la protecție judiciară efectivă.

                  5.

                  Al cincilea motiv, întemeiat pe o încălcare a principiilor securității juridice și cooperării loiale, care rezultă din lipsa de claritate a deciziilor atacate în ceea ce privește sfera de aplicare a ridicării imunităţilor decise, în raport cu dreptul la o protecție judiciară efectivă și cu dreptul la apărare prevăzute la articolele 47 și 48 din cartă.

                  6.

                  Al șaselea motiv, întemeiat pe încălcarea imunităților prevăzute la articolul 343 TFUE și la articolul 9 din Protocolul nr. 7, coroborate cu articolele 6, 39 alineatul (2) și 45 din cartă, cu articolul 21 TFUE și cu articolul 5 alineatul (2) din Regulamentul de procedură, întrucât Parlamentul fie a ignorat complet criteriile prevăzute de lege pentru a decide asupra unei cereri de ridicare a imunității, fie a săvârşit o eroare vădită de apreciere în ceea ce privește aceste criterii prevăzute de lege.

                  7.

                  Al șaptelea motiv, întemeiat pe încălcarea principiului bunei administrări, astfel cum este consacrat la articolul 41 din cartă, și a principiului egalității, astfel cum este consacrat la articolele 20 și 21 din cartă, în raport cu articolul 343 TFUE, cu articolul 9 din Protocolul nr. 7 și cu articolele 6, 39 alineatul (2) și 45 din cartă, întrucât Parlamentul fie s-a îndepărtat de la criteriile suplimentare stabilite în practica sa anterioară pentru a decide asupra unei cereri de ridicare a imunității, fie a săvârşit o eroare vădită de apreciere.

                  8.

                  Al optulea motiv, întemeiat pe încălcarea principiului bunei administrări și a principiului egalității de tratament, în raport cu articolele 6, 20, 21, 39 alineatul (2) și 45 din cartă, în ceea ce privește precedentele care arată că Parlamentul nu ridică imunitatea în scopul arestării membrilor săi fără o condamnare și în ceea ce privește aplicarea articolului 9 alineatul (7) din Regulamentul de procedură.


title: Cauza T-273/21: Acțiune introdusă la 19 mai 2021 – The Topps Company/EUIPO – Trebor Robert Bilkiewicz (Forma unui biberon)

text:
               12.7.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 278/57

      Acțiune introdusă la 19 mai 2021 – The Topps Company/EUIPO – Trebor Robert Bilkiewicz (Forma unui biberon)
      (Cauza T-273/21)
      (2021/C 278/78)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

         Părțile

         Reclamantă: The Topps Company, Inc. (Wilmington, Delaware, Statele Unite) (reprezentanți: D. Wieddekind și D. Wiemann, avocați)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Trebor Robert Bilkiewicz (Gdansk, Polonia)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Titularul mărcii în litigiu: reclamanta

         Marca în litigiu: marca Uniunii Europene tridimensională (Forma unui biberon) – marca Uniunii Europene nr. 1 400 407

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de declarare a nulității

         Decizia atacată: Decizia Camerei a doua de recurs a EUIPO din 10 martie 2021 în cauza R 1326/2020-2

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                  obligarea EUIPO și a celeilalte părți din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele invocate

                  —

                  încălcarea articolului 58 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului;

                  —

                  încălcarea articolului 18 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.


title: Cauza T-276/21: Acțiune introdusă la 20 mai 2021 – Moio/EUIPO – Paul Hartmann (moio.care)

text:
               12.7.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 278/58

      Acțiune introdusă la 20 mai 2021 – Moio/EUIPO – Paul Hartmann (moio.care)
      (Cauza T-276/21)
      (2021/C 278/79)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: germana

         Părțile

         Reclamantă: Moio GmbH (Fürth, Germania) (reprezentant: E. Grande García, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Paul Hartmann AG (Heidenheim, Germania)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Solicitantul mărcii în litigiu: reclamanta

         Marca în litigiu: înregistrarea mărcii Uniunii Europene figurative moio.care – cererea de înregistrare nr. 17 938 097

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție

         Decizia atacată: Decizia Camerei a patra de recurs a EUIPO din 24/03/2021 în cauza R 1034/2020-4

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate, în măsura în care reclamanta este afectată;

                  —

                  în subsidiar, anularea deciziei atacate în măsura în care s-a constatat un risc de confuzie în temeiul articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul 2017/1001 a Parlamentului European şi al Consiliului cu marca Uniunii anterioară nr. 16 395 055 „Molicare”;

                  —

                  cu titlu mai subsidiar, anularea deciziei atacate în măsura în care s-a constatat un risc de confuzie pentru bunurile desemnate din clasa 5 şi pentru produsele „Material informatic pentru prelucrarea datelor; aparate informatice de redare a datelor; aplicaţii mobile; receptori mobili de date; emiţători [telecomunicaţie]; software de detecţie; software de telecomunicaţii” din clasa 9;

                  —

                  obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivul invocat

                  —

                  încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul 2017/1001 a Parlamentului European şi al Consiliului.


title: Cauza T-277/21: Acțiune introdusă la 20 mai 2021 – Daimler/EUIPO (Reprezentare de elemente în trei colțuri pe fond negru I)

text:
               12.7.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 278/59

      Acțiune introdusă la 20 mai 2021 – Daimler/EUIPO (Reprezentare de elemente în trei colțuri pe fond negru I)
      (Cauza T-277/21)
      (2021/C 278/80)
      Limba de procedură: germana

         Părțile

         Reclamantă: Daimler AG (Stuttgart, Germania) (reprezentanți: N. Siebertz, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Marca în litigiu: marca Uniunii Europene figurativă (Reprezentare de elemente în trei colțuri pe fond negru I) – cererea de înregistrare nr. 18 206 090

         Decizia atacată: Decizia Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 18 martie 2021 în cauza R 1895/2020-5

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                  obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată în prezenta procedură și în procedura în fața EUIPO.

         Motivul invocat

                  —

                  încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului


title: Cauza T-278/21: Acțiune introdusă la 20 mai 2021 – Daimler/EUIPO (Reprezentare de elemente în trei colțuri pe fond negru II)

text:
               12.7.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 278/60

      Acțiune introdusă la 20 mai 2021 – Daimler/EUIPO (Reprezentare de elemente în trei colțuri pe fond negru II)
      (Cauza T-278/21)
      (2021/C 278/81)
      Limba de procedură: germana

         Părțile

         Reclamantă: Daimler AG (Stuttgart, Germania) (reprezentant: N. Siebertz, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Marca în litigiu: marca Uniunii Europene figurativă (Reprezentare de elemente în trei colțuri pe fond negru II) – cererea de înregistrare nr. 18 206 086

         Decizia atacată: Decizia Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 18 martie 2021 în cauza R 1896/2021-5

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                  obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată în prezenta procedură și în procedura în fața EUIPO.

         Motivul invocat

                  —

                  încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului


title: Cauza T-279/21: Acțiune introdusă la 20 mai 2021 – Daimler/EUIPO (Reprezentare de elemente în trei colțuri pe fond negru IV)

text:
               12.7.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 278/60

      Acțiune introdusă la 20 mai 2021 – Daimler/EUIPO (Reprezentare de elemente în trei colțuri pe fond negru IV)
      (Cauza T-279/21)
      (2021/C 278/82)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: germana

         Părțile

         Reclamantă: Daimler AG (Stuttgart, Germania) (reprezentanți: N. Siebertz, avocată)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Marca în litigiu: marca Uniunii Europene figurativă (Reprezentare de elemente în trei colțuri pe fond negru IV) – cererea de înregistrare nr. 18 206 087

         Decizia atacată: Decizia Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 18 martie 2021 în cauza R 1898/2020-5

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                  obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată în prezenta procedură și în procedura în fața EUIPO.

         Motivul invocat

                  —

                  încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului


title: Cauza T-280/21: Acțiune introdusă la 20 mai 2021 – Daimler/EUIPO (Reprezentare de elemente în trei colțuri pe fond negru III)

text:
               12.7.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 278/61

      Acțiune introdusă la 20 mai 2021 – Daimler/EUIPO (Reprezentare de elemente în trei colțuri pe fond negru III)
      (Cauza T-280/21)
      (2021/C 278/83)
      Limba de procedură: germana

         Părțile

         Reclamantă: Daimler AG (Stuttgart, Germania) (reprezentant: N. Siebertz, avocată)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Marca în litigiu: marca Uniunii Europene figurativă (Reprezentare de elemente în trei colțuri pe fond negru III) – cererea de înregistrare nr. 18 206 085

         Decizia atacată: Decizia Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 18 martie 2021 în cauza R 1897/2020-5

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                  obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată în prezenta procedură și în procedura în fața EUIPO.

         Motivul invocat

                  —

                  încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului


title: Cauza T-283/21: Acțiune introdusă la 21 mai 2021 – Pejovič/EUIPO – ETA živilska industrija (TALIS)

text:
               12.7.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 278/61

      Acțiune introdusă la 21 mai 2021 – Pejovič/EUIPO – ETA živilska industrija (TALIS)
      (Cauza T-283/21)
      (2021/C 278/84)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

         Părțile

         Reclamant: Edvin Pejovič (Pobegi, Slovenia) (reprezentant: U. Pogačnik, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: ETA živilska industrija d.o.o. (Kamnik, Slovenia)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Titularul mărcii în litigiu: cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

         Marca în litigiu: marca Uniunii Europene verbală TALIS – Marca Uniunii Europene nr. 15 632 871

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de declarare a nulității

         Decizia atacată: Decizia Camerei a patra de recurs a EUIPO din 23/03/2021 în cauza R 888/2020-4

         Concluziile

      Reclamantul solicită Tribunalului:

                  —

                  admiterea prezentei acțiuni;

                  —

                  modificarea deciziei contestate în sensul admiterii căii de atac formulate de reclamant și modificarea deciziei pronunțate în cadrul procedurii de declarare a nulității nr. 26 909 C din 17 martie 2020 în sensul admiterii cererii de declarare a nevalidității mărcii contestate TALIS și declararea mărcii contestate ca fiind nevalidă în întregime;

                  —

                  în subsidiar, anularea deciziei contestate;

                  —

                  trimiterea cauzei spre rejudecare la EUIPO;

                  —

                  obligarea EUIPO la plata tuturor cheltuielilor de judecată.

         Motivele invocate

                  —

                  încălcarea articolului 60 alineatul (1) litera (a) coroborat cu articolul 8 alineatul (1) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului;

                  —

                  încălcarea articolului 59 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului;

                  —

                  încălcarea articolului 63 alineatul (1) litera (b) coroborat cu articolul 46 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.


title: Cauza T-284/21: Acțiune introdusă la 21 mai 2021 – Pejovič/EUIPO – ETA živilska industrija (RENČKI HRAM)

text:
               12.7.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 278/62

      Acțiune introdusă la 21 mai 2021 – Pejovič/EUIPO – ETA živilska industrija (RENČKI HRAM)
      (Cauza T-284/21)
      (2021/C 278/85)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

         Părțile

         Reclamant: Edvin Pejovič (Pobegi, Slovenia) (reprezentant: U. Pogačnik, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: ETA živilska industrija d.o.o. (Kamnik, Slovenia)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Titularul mărcii în litigiu: cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

         Marca în litigiu: marca Uniunii Europene figurativă „RENČKI HRAM” – marca Uniunii Europene nr. 15 297 336

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de declarare a nulității

         Decizia atacată: Decizia Camerei a patra de recurs a EUIPO din 23 martie 2021 în cauza R 1050/2020-4

         Concluziile

      Reclamantul solicită Tribunalului:

                  —

                  admiterea prezentei acțiuni;

                  —

                  modificarea deciziei atacate în sensul de a admite acțiunea reclamantului și modificarea deciziei pronunțate la 12 mai 2020 în cadrul procedurii de declarare a nulității nr. 34 709 C în sensul de a admite cererea de declarare a nulității mărcii contestate „RENČKI HRAM” și de a declara nulitatea mărcii contestate în totalitatea sa;

                  —

                  cu titlu subsidiar, anularea deciziei atacate;

                  —

                  trimiterea cauzei la EUIPO pentru reexaminare;

                  —

                  obligarea EUIPO la plata tuturor cheltuielilor de judecată.

         Motivele invocate

                  —

                  încălcarea articolului 60 alineatul (1) litera (a) coroborat cu articolul 8 alineatul (1) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului;

                  —

                  încălcarea articolului 59 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului;

                  —

                  încălcarea articolului 63 alineatul (1) litera (b) coroborat cu articolul 46 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.


title: Cauza T-285/21: Acțiune introdusă la 21 mai 2021 – Alliance française de Bruxelles-Europe și alții/Comisia

text:
               12.7.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 278/63

      Acțiune introdusă la 21 mai 2021 – Alliance française de Bruxelles-Europe și alții/Comisia
      (Cauza T-285/21)
      (2021/C 278/86)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamante: Alliance française de Bruxelles-Europe (Bruxelles, Belgia) și alți șapte reclamanți (reprezentant: E. van Nuffel d’Heynsbroeck, avocat)

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Concluziile

      Reclamanții solicită Tribunalului:

                  —

                  până la pronunțarea ordonanței prin care se finalizează procedura privind măsurile provizorii, dispunerea suspendării punerii în aplicare a deciziei Comisiei Europene de a atribui lotul 4 (limba franceză) din licitația referitoare la contractele-cadru pentru formare lingvistică în favoarea instituțiilor, organismelor și agențiilor Uniunii, pe prima poziție, grupului CLL Centre de Langues – Allingua și, pe a doua poziție, grupului Alliance Europe Multilingue, compus din reclamanți, și dispunerea oricărei alte măsuri necesare, printre altele cu privire la efectul acestei suspendări asupra contractului eventual încheiat cu încălcarea perioadei de așteptare prevăzute la articolul 175 din Regulamentul financiar;

                  —

                  obligarea Comisiei Europene la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamanții invocă trei motive.

                  1.

                  Primul motiv, întemeiat pe necomunicarea unor motive suficiente, cu încălcarea articolului 170 alineatul (3) din Regulamentul financiar. Reclamanții susțin în acest sens că examinarea motivelor comunicate referitoare la calitățile ofertei prezentate de reclamanți și la caracteristicile și avantajele ofertei ofertantului cel mai bine clasat nu indică nicio corelație între evaluare și punctajul atribuit și că, așadar, nu este posibil să se înțeleagă din ce motiv oferta reclamanților are un punctaj mai scăzut decât oferta ofertantului cel mai bine clasat.

                  2.

                  Al doilea motiv, întemeiat pe lipsa exercitării efective a puterii de apreciere, întrucât Comisia Europeană a respins din evaluarea sa elemente ale propunerii tehnice din oferta reclamanților accesibile printr-un hiperlink codificat și inclus în ofertă, pentru motivul că aceste elemente puteau fi depuse sau modificate după expirarea termenului stabilit pentru depunerea ofertelor, fără a verifica în mod concret dacă exista un asemenea risc.

                  1.

                  Al treilea motiv, invocat cu titlu subsidiar, întemeiat pe o eroare vădită de apreciere, întrucât nu există nicio corelație clară între evaluarea calităților intrinseci ale ofertei prezentate de reclamanți și punctajul atribuit criteriilor de calitate.


title: Cauza T-286/21: Acțiune introdusă la 21 mai 2021 – Pejovič v EUIPO – ETA živilska industrija (RENŠKI HRAM)

text:
               12.7.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 278/64

      Acțiune introdusă la 21 mai 2021 – Pejovič v EUIPO – ETA živilska industrija (RENŠKI HRAM)
      (Cauza T-286/21)
      (2021/C 278/87)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

         Părțile

         Reclamant: Edvin Pejovič (Pobegi, Slovenia) (reprezentant: U. Pogačnik, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: ETA živilska industrija d.o.o. (Kamnik, Slovenia)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Titularul mărcii în litigiu: cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

         Marca în litigiu: marca Uniunii Europene verbală „RENŠKI HRAM” – marca Uniunii Europene nr. 15 297 302

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de declarare a nulității

         Decizia atacată: Decizia Camerei a patra de recurs a EUIPO din 23 martie 2021 în cauza R 679/2020-4

         Concluziile

      Reclamantul solicită Tribunalului:

                  —

                  admiterea prezentei acțiuni;

                  —

                  modificarea deciziei atacate în sensul de a admite acțiunea reclamantului și modificarea deciziei pronunțate la 17 martie 2020 în cadrul procedurii de declarare a nulității nr. 26 907 C în sensul de a admite cererea de declarare a nulității mărcii contestate „RENŠKI HRAM” și de a declara nulitatea mărcii contestate în totalitatea sa;

                  —

                  cu titlu subsidiar, anularea deciziei atacate;

                  —

                  trimiterea cauzei la EUIPO pentru reexaminare;

                  —

                  obligarea EUIPO la plata tuturor cheltuielilor de judecată.

         Motivele invocate

                  —

                  încălcarea articolului 60 alineatul (1) litera (a) coroborat cu articolul 8 alineatul (1) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului;

                  —

                  încălcarea articolului 59 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului;

                  —

                  încălcarea articolului 63 alineatul (1) litera (b) coroborat cu articolul 46 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.


title: Cauza T-287/21: Acțiune introdusă la 21 mai 2021 – Pejovič/EUIPO – ETA živilska industrija (SALATINA)

text:
               12.7.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 278/65

      Acțiune introdusă la 21 mai 2021 – Pejovič/EUIPO – ETA živilska industrija (SALATINA)
      (Cauza T-287/21)
      (2021/C 278/88)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Edvin Pejovič (Pobegi, Slovenia) (reprezentant: U. Pogačnik, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: ETA živilska industrija d.o.o. (Kamnik, Slovenia)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Titularul mărcii în litigiu: cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

         Marca în litigiu: marca Uniunii Europene verbală „SALATINA” – marca Uniunii Europene nr. 15 940 141

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de declarare a nulității

         Decizia atacată: Decizia Camerei a patra de recurs a EUIPO din 23 martie 2021 în cauza R 889/2020-4

         Concluziile

      Reclamantul solicită Tribunalului:

                  —

                  admiterea prezentei acțiuni;

                  —

                  modificarea deciziei atacate în sensul de a admite acțiunea reclamantului și modificarea deciziei pronunțate la 17 martie 2020 în cadrul procedurii de declarare a nulității nr. 26 905 C în sensul de a admite cererea de declarare a nulității mărcii contestate „SALATINA” și de a declara nulitatea mărcii contestate în totalitatea sa;

                  —

                  cu titlu subsidiar, anularea deciziei atacate;

                  —

                  trimiterea cauzei la EUIPO pentru reexaminare;

                  —

                  obligarea EUIPO la plata tuturor cheltuielilor de judecată.

         Motivele invocate

                  —

                  încălcarea articolului 60 alineatul (1) litera (a) coroborat cu articolul 8 alineatul (1) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului;

                  —

                  încălcarea articolului 59 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului pentru rea-credință;

                  —

                  încălcarea articolului 63 alineatul (1) litera (b) coroborat cu articolul 46 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.


title: Cauza T-288/21: Acțiune introdusă la 21 mai 2021 – ALO jewelry CZ/EUIPO – Cartier International (ALOve)

text:
               12.7.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 278/66

      Acțiune introdusă la 21 mai 2021 – ALO jewelry CZ/EUIPO – Cartier International (ALOve)
      (Cauza T-288/21)
      (2021/C 278/89)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

         Părțile

         Reclamantă: ALO jewelry CZ s. r. o. (Praga, Republica Cehă) (reprezentant: K. Čermák, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Cartier International AG (Steinhausen, Elveția)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Solicitantul mărcii în litigiu: reclamanta

         Marca în litigiu: cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurative ALOve – cererea de înregistrare nr. 16 724 701

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție

         Decizia atacată: Decizia Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 18 martie 2021 în cauza R 2679/2019-5

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                  obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivul invocat

                  —

                  încălcarea articolului 8 alineatul (5) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.


title: Cauza T-289/21: Acțiune introdusă la 25 mai 2021 – Bastion Holding și alții/Comisia

text:
               12.7.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 278/66

      Acțiune introdusă la 25 mai 2021 – Bastion Holding și alții/Comisia
      (Cauza T-289/21)
      (2021/C 278/90)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

         Părțile

         Reclamante: Bastion Holding BV (Amsterdam, Țările de Jos) și alte 35 de reclamante (reprezentanți: B. Braeken și X.Y.G. Versteeg, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Concluziile

      Reclamantele solicită Tribunalului:

                  —

                  cu titlu principal, anularea Deciziei C(2021) 1872 final a Comisiei din 15 martie 2021 privind a treia modificare a schemei de subvenționare directă în vederea susținerii costurilor fixe ale întreprinderilor afectate de pandemia de COVID-19 [SA.62241 (2021/N)] – Țările de Jos, în măsura în care se referă la valoarea maximă de 600 000 de euro pentru întreprinderile mari;

                  —

                  cu titlu subsidiar, anularea deciziei menționate în întregime;

                  —

                  în plus, obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamantele invocă două motive.

                  1.

                  Primul motiv, întemeiat pe neinițierea de către Comisie a unei proceduri oficiale de investigare, prin decizia greșită că măsura de ajutor de stat nu ridica nicio îndoială cu privire la compatibilitatea sa cu piața internă.

                              —

                              În temeiul acestui motiv, reclamantele susțin, în primul rând, că măsura de ajutor de stat nu este adecvată pentru atingerea obiectivului său de a remedia perturbările grave din economia neerlandeză, prin compensarea costurilor fixe ale întreprinderilor care au suferit o pierdere a cifrei de afaceri de 30 % ca urmare a pandemiei de COVID-19 și a măsurilor guvernamentale impuse ulterior. Valoarea maximă a ajutorului este, în opinia reclamantelor, improprie pentru a atinge obiectivul urmărit de măsura de ajutor de stat. Respectiva măsură acordă întreprinderilor mari o sumă de cel mult 600 000 de euro. O astfel de sumă este insuficientă pentru a remedia perturbările grave din economia neerlandeză, garantând că aceste întreprinderi rămân viabile din punct de vedere economic. În special pentru întreprinderile mari cum sunt reclamantele, suma de 600 000 de euro nu este suficientă pentru a răspunde în mod efectiv pierderii cifrei de afaceri suferite ca urmare a pandemiei de COVID-19.

                              —

                              În al doilea rând, reclamantele susțin că această măsură de ajutor de stat este disproporționată. Schema actuală depășește ceea ce este necesar pentru a preveni deficitul de lichidități cu care se confruntă IMM-urile și pentru a susține costurile fixe ale acestora din urmă. În realitate, suma disproporționată acordată IMM-urilor le permite acestora să fie mai competitive, întrucât ele nu sunt limitate de costurile lor fixe. În plus, IMM-urile care primesc ajutorul nu sunt constrânse în aceeași măsură precum reclamantele să recurgă (1) la fondurile lor proprii pentru a rămâne competitive. Reclamantele primesc o sumă maximă de 600 000 de euro pentru a continua să își exploateze cele 33 de hoteluri. IMM-urile, pe de altă parte, sunt eligibile să primească aproape aceeași valoare a ajutorului, pentru a face față deficitului de lichidități doar al unui hotel mic sau mijlociu.

                  2.

                  Al doilea motiv, întemeiat pe deficiențe procedurale săvârșite de Comisie, întrucât decizia atacată este viciată de o insuficiență a motivării.

                              —

                              Al doilea motiv de anulare este legat de deficiențe procedurale care viciază decizia atacată. Potrivit reclamantelor, decizia este insuficient motivată, întrucât nu conține (justificarea) diferenței disproporționate între valoarea maximă a ajutorului acordat IMM-urilor și cea acordată întreprinderilor mari, oricare ar fi forma acestora. În plus, decizia nu abordează nici caracterul corespunzător al măsurii însăși sau faptul că IMM-urile erau deja eligibile pentru ajutoare în temeiul a două măsuri de ajutor anterioare. Astfel, prin decizia sa, Comisia nu le-a permis reclamantelor să cunoască motivele pentru care s-a decis să se considere că măsura de ajutor de stat era compatibilă cu piața internă. Aceasta reprezintă o încălcare a articolului 296 TFUE.

         (1)  Notă editorială: cererea se referă la împrejurările în care societățile interesate au obligația de a „consulta” capitalul propriu.


title: Cauza T-293/21: Acțiune introdusă la 25 mai 2021 – Muschaweck/EUIPO – Conze (UM)

text:
               12.7.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 278/67

      Acțiune introdusă la 25 mai 2021 – Muschaweck/EUIPO – Conze (UM)
      (Cauza T-293/21)
      (2021/C 278/91)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: germana

         Părțile

         Reclamantă: Ulrike Muschaweck (München, Germania) (reprezentant: C. Konle, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Joachim Conze (München)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Titularul mărcii în litigiu: cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

         Marca în litigiu: marca Uniunii Europene verbală UM – marca Uniunii Europene nr. 9 305 731

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de declarare a nulității

         Decizia atacată: Decizia Camerei a doua de recurs a EUIPO din 15 martie 2021 în cauza R 2260/2019-2

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate și anularea deciziei diviziei de anulare a EUIPO din 6 august 2019, în măsura în care prin aceasta s-a decis ca marca Uniunii Europene nr. 9 305 731 să rămână înregistrată pentru celelalte servicii, și anume pentru:
                  Clasa 44: Servicii medicale în domeniul chirurgiei herniare;

                  —

                  admiterea în întregime a cererii de decădere din drepturile asupra mărcii Uniunii Europene nr. 9 305 731;

                  —

                  în consecință, declararea decăderii din drepturile asupra mărcii Uniunii Europene nr. 9 305 731, începând de la 20 iunie 2017, pentru toate produsele și serviciile, și anume pentru:
                  Clasa 10: Aparate și instrumente chirurgicale, medicale, dentare și veterinare, membre, ochi și dinți artificiali; Articole ortopedice; Material de sutură;
                  Clasa 41: Servicii de educație și divertisment; Instruire; Servicii de divertisment; Activități sportive și culturale; Toate serviciile menționate anterior în domeniul serviciilor medicale;
                  Clasa 42: Servicii științifice și tehnologice, precum și servicii de cercetare și de creație, referitoare la acestea; Servicii de analiză și cercetare industrială; Crearea și dezvoltarea calculatoarelor și a programelor de calculator; Toate serviciile menționate anterior în domeniul serviciilor medicale;
                  Clasa 44: Servicii medicale și veterinare; Servicii de igienă și de îngrijire a frumuseții pentru oameni sau animale; Servicii de agricultură, horticultură și de silvicultură;

                  —

                  obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele invocate

                  —

                  Neregularități privind forma deciziei atacate; lipsa reprezentării efective a părții adverse; tardivitatea observațiilor titularului mărcii;

                  —

                  neregularități privind fondul deciziei atacate; lipsa consimțământului titularei inițiale a mărcii cu privire la utilizarea mărcii; lipsa utilizării serioase a mărcii Uniunii Europene UM; utilizarea mărcii Uniunii Europene UM cu adăugarea „Dr. Muschaweck”.


title: Cauza T-294/21: Acțiune introdusă la 24 mai 2021 – Joules/EUIPO – Star Gold (Jules Gents)

text:
               12.7.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 278/68

      Acțiune introdusă la 24 mai 2021 – Joules/EUIPO – Star Gold (Jules Gents)
      (Cauza T-294/21)
      (2021/C 278/92)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Joules Ltd (Market Harborough, Regatul Unit) (reprezentant: P. Martini-Berthon, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Star Gold GmbH (Pforzheim, Germania)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Solicitantul mărcii în litigiu: cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

         Marca în litigiu: cererea de înregistrare a mărcii figurative a Uniunii Europene „Jules Gents” – cererea de înregistrare nr. 15 719 305

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție

         Decizia atacată: Decizia Camerei întâi de recurs a EUIPO din 15 martie 2021 în cauza R 1123/2018-1

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate în totalitate;

                  —

                  obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată efectuate de reclamantă, inclusiv a cheltuielilor de judecată efectuate în procedura în fața camerei de recurs.

         Motivele invocate

                  —

                  încălcarea articolului 71 alineatul (1) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului și a articolului 6 din Convenția europeană a drepturilor omului;

                  —

                  încălcarea articolului 71 alineatul (1) și a articolului 95 alineatul (1) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului, a articolului 27 alineatul (2) din Regulamentul delegat (UE) 2018/625 al Comisiei și a articolului 6 din Convenția europeană a drepturilor omului;

                  —

                  încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului;

                  —

                  încălcarea articolului 8 alineatul (5) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.


title: Cauza T-298/21: Acțiune introdusă la 27 mai 2021 – Bodegas Beronia/EUIPO – Bodegas Carlos Serres (ALEGRA DE BERONIA)

text:
               12.7.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 278/69

      Acțiune introdusă la 27 mai 2021 – Bodegas Beronia/EUIPO – Bodegas Carlos Serres (ALEGRA DE BERONIA)
      (Cauza T-298/21)
      (2021/C 278/93)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: spaniola

         Părțile

         Reclamantă: Bodegas Beronia, SA (La Rioja, Spania) (reprezentant: J. Mora Cortés, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Bodegas Carlos Serres, SL (La Rioja)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Solicitantul mărcii în litigiu: reclamanta

         Marca în litigiu: cererea de înregistrare a mărcii Uniunii Europene verbale ALEGRA DE BERONIA – cererea de înregistrare nr. 18 012 451

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție

         Decizia atacată: Decizia Camerei întâi de recurs a EUIPO din 12 martie 2021 în cauza R 2013/2020-1

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate, în măsura în care prin aceasta se respinge calea de atac formulată în cauza R 2013/2020-1 și se refuză în totalitate înregistrarea mărcii Uniunii Europene nr. 18 012 451 ALEGRA DE BERONIA (verbală) pentru toate produsele contestate;

                  —

                  obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivul invocat

                  —

                  Încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului din 14 iunie 2017 privind marca Uniunii Europene.


title: Cauza T-306/21: Acțiune introdusă la 31 mai 2021 – Falke/Comisia

text:
               12.7.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 278/70

      Acțiune introdusă la 31 mai 2021 – Falke/Comisia
      (Cauza T-306/21)
      (2021/C 278/94)
      Limba de procedură: germana

         Părțile

         Reclamantă: Falke KGaA (Schmallenberg, Germania) (reprezentant: M. Vetter, avocat)

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea, în conformitate cu articolul 264 alineatul (1) TFUE, a deciziei pârâtei din 20 noiembrie 2020 (ajutorul nr. SA.59289), astfel cum a fost modificată prin decizia pârâtei din 12 februarie 2021 (ajutorul nr. SA.61744);

                  —

                  obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată efectuate de reclamantă.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamanta invocă două motive.

                  1.

                  Schema de ajutor germană denumită „Bundesregelung Fixkostenhilfe 2020”, aprobată de pârâtă, nu este compatibilă cu piața internă, întrucât denaturează concurența fără a avea o justificare în mod excepțional în speță. Pârâta a săvârșit o eroare vădită de apreciere considerând că schema de ajutor, care impunea o scădere a cifrei de afaceri la scara întreprinderii de cel puțin 30 %, era compatibilă cu piața internă în temeiul articolului 107 alineatul (3) litera (b) TFUE. Examinarea schemei de ajutor la scara întreprinderii ar exclude întreprinderi precum reclamanta, care operează în mai multe sectoare de activitate afectate în mod diferit de pandemia de COVID-19, a căror activitate fizică a cunoscut o scădere a vânzărilor cu mult mai mare de 30 % din cauza închiderii, doar pentru că un alt domeniu de activitate nu suferă nicio pierdere în cifra de afaceri, iar calculul unei medii aritmetice a vânzărilor diferitor domenii de activitate semnifică faptul că limita de 30 % nu este respectată. Spre deosebire de întreprinderile care au doar un singur domeniu de activitate, aceste întreprinderi nu ar putea primi atunci niciun ajutor sau ar putea primi numai pentru o fracțiune din perioada eligibilă și ar trebui să finanțeze în mod încrucișat, din celelalte domenii de activitate ale lor, costurile fixe neacoperite ale domeniului lor de activitate închis. Aceasta conduce la o denaturare a concurenței atât în raport cu concurenții din domeniul de activitate afectat de pandemie, cât și în raport cu concurenții din domeniul de activitate neafectat.

                  2.

                  Pârâta a încălcat drepturile procedurale ale reclamantei care decurg din articolul 108 alineatul (2) TFUE întrucât nu i-a dat posibilitatea de a-și exprima îndoielile cu privire la compatibilitatea schemei de ajutor cu piața internă în cadrul procedurii de examinare preliminare.


title: Cauza T-376/20: Ordonanța Tribunalului din 28 mai 2021 – Poupart/Comisia

text:
               12.7.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 278/71

      Ordonanța Tribunalului din 28 mai 2021 – Poupart/Comisia
      (Cauza T-376/20) (1)

      (2021/C 278/95)
      Limba de procedură: franceza
      Președintele Camerei întâi a dispus radierea cauzei.

         (1)  JO C 262, 10.8.2020.


title: Cauza T-25/21: Ordonanța Tribunalului din 28 mai 2021 – Corman/Comisia

text:
               12.7.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 278/71

      Ordonanța Tribunalului din 28 mai 2021 – Corman/Comisia
      (Cauza T-25/21) (1)

      (2021/C 278/96)
      Limba de procedură: franceza
      Președintele Camerei întâi a dispus radierea cauzei.

         (1)  JO C 72, 1.3.2021.


title: Cauza T-121/21: Ordonanța Tribunalului din 27 mai 2021 – Suez/Comisia

text:
               12.7.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 278/71

      Ordonanța Tribunalului din 27 mai 2021 – Suez/Comisia
      (Cauza T-121/21) (1)

      (2021/C 278/97)
      Limba de procedură: franceza
      Președintele Camerei a treia a dispus radierea cauzei.

         (1)  JO C 138, 19.4.2021.


title: Cauza C-296/21: Cerere de decizie preliminară introdusă de Korkein hallinto-oikeus (Finlanda) la 7 mai 2021 – A

text:
               19.7.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 289/30

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Korkein hallinto-oikeus (Finlanda) la 7 mai 2021 – A
      (Cauza C-296/21)
      (2021/C 289/42)
      Limba de procedură: finlandeza

         Instanța de trimitere

      Korkein hallinto-oikeus

         Părțile din procedura principală

         Recurent: A

         Celelalte părți: Helsingin poliisilaitos și Poliisihallitus

         Întrebările preliminare

      Atunci când este vorba despre un transfer de arme de foc dezactivate în interiorul Uniunii și luând în considerare dispozițiile Directivei 91/477/CEE a Consiliului din 18 iunie 1991 privind controlul achiziționării și deținerii de arme, astfel cum a fost modificată prin Directiva 2008/51/CE (1) a Parlamentului European și a Consiliului din 21 mai 2008, precum și dispozițiile Regulamentului de punere în aplicare (UE) 2015/2403 (2) al Comisiei din 15 decembrie 2015 de elaborare a unor orientări comune privind standardele și tehnicile de dezactivare, pentru a garanta că armele de foc dezactivate sunt în mod ireversibil nefuncționale, în special dispoziția articolului 3 alineatul (1) din acest regulament

                  a)

                  o entitate de control confirmată de o autoritate națională care a eliberat un certificat de dezactivare poate fi considerată o autoritate în sensul Directivei privind armele și al articolelor 3 și 7 din Regulamentul privind dezactivarea, chiar dacă nu este menționată în lista publicată de Comisie în conformitate cu articolul 3 alineatul (3), în cazul în care mai multe autorități ale statului membru respectiv au comunicat persoanei care transferă armele că entitatea de control care își desfășoară activitatea sub forma juridică a unei societăți cu răspundere limitată și care a eliberat certificatul este abilitată în acest scop în temeiul regulamentului și

                  b)

                  în ceea ce privește o entitate de control desemnată de un stat membru în legătură cu dezactivarea armelor, se poate prezenta și o altă dovadă, obținută de la o autoritate națională, decât cea a înscrierii în lista prevăzută la articolul 3 alineatul (3) din regulament, publicată pe site-ul internet al Comisiei, astfel încât un certificat de dezactivare eliberat de această entitate de control să îndeplinească cerințele stabilite de regulament într-un mod în care un stat membru să fie obligat să recunoască certificatul de dezactivare eliberat în alt stat membru în conformitate cu articolul 7 alineatul (2) din acest regulament?

         (1)  Directiva 2008/51/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 21 mai 2008 de modificare a Directivei 91/477/CEE a Consiliului privind controlul achiziționării și al deținerii de arme (JO 2008, L 179, p. 5).

         (2)  Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2015/2403 al Comisiei din 15 decembrie 2015 de elaborare a unor orientări comune privind standardele și tehnicile de dezactivare, pentru a garanta că armele de foc dezactivate sunt în mod ireversibil nefuncționale (JO 2015, L 333, p. 62).


title: Cauza C-279/19: Hotărârea Curții (Camera a patra) din 10 iunie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Court of Appeal – Regatul Unit) – The Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs/WR [Trimitere preliminară – Regimul general al accizelor – Directiva 2008/118/CE – Articolul 33 alineatul (3) – Produse „eliberate pentru consum” într-un stat membru și deținute în scopuri comerciale în alt stat membru – Persoană plătitoare de accize devenite exigibile pentru aceste produse – Persoană care deține produsele destinate livrării în alt stat membru – Transportatorul produselor]

text:
               26.7.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 297/6

      Hotărârea Curții (Camera a patra) din 10 iunie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Court of Appeal – Regatul Unit) – The Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs/WR
      (Cauza C-279/19) (1)

      (Trimitere preliminară - Regimul general al accizelor - Directiva 2008/118/CE - Articolul 33 alineatul (3) - Produse „eliberate pentru consum” într-un stat membru și deținute în scopuri comerciale în alt stat membru - Persoană plătitoare de accize devenite exigibile pentru aceste produse - Persoană care deține produsele destinate livrării în alt stat membru - Transportatorul produselor)
      (2021/C 297/03)
      Limba de procedură: engleza

         Instanța de trimitere

      Court of Appeal

         Părțile din procedura principală

         Recurenți: The Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

         Intimat: WR

         Dispozitivul

      Articolul 33 alineatul (3) din Directiva 2008/118/CE a Consiliului din 16 decembrie 2008 privind regimul general al accizelor și de abrogare a Directivei 92/12/CEE trebuie interpretat în sensul că o persoană care transportă în numele unor terți produse accizabile către un alt stat membru și care se află în posesia fizică a respectivelor produse în momentul în care accizele aferente acestora au devenit exigibile datorează aceste taxe, în temeiul dispoziției amintite, chiar dacă nu are niciun drept sau interes în privința produselor menționate și nu are cunoștință că acestea sunt accizabile sau, în cazul în care știe acest lucru, nu are cunoștință că accizele aferente acestora au devenit exigibile.

         (1)  JO C 230, 8.7.2019.


title: Cauza C-591/19 P: Hotărârea Curții (Camera întâi) din 10 iunie 2021 – Comisia Europeană/Fernando De Esteban Alonso [Recurs – Funcție publică – Investigație internă a Oficiului European de Luptă Antifraudă (OLAF) – Transmiterea de informații de către OLAF autorităților judiciare naționale – Depunerea unei plângeri de către Comisia Europeană – Noțiunile de funcționar „la care se face trimitere nominală” și „implicat personal” – Neinformarea persoanei interesate – Dreptul Comisiei de a depune plângere în fața autorităților judiciare naționale înainte de finalizarea anchetei OLAF – Acțiune în despăgubire]

text:
               26.7.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 297/7

      Hotărârea Curții (Camera întâi) din 10 iunie 2021 – Comisia Europeană/Fernando De Esteban Alonso
      (Cauza C-591/19 P) (1)

      (Recurs - Funcție publică - Investigație internă a Oficiului European de Luptă Antifraudă (OLAF) - Transmiterea de informații de către OLAF autorităților judiciare naționale - Depunerea unei plângeri de către Comisia Europeană - Noțiunile de funcționar „la care se face trimitere nominală” și „implicat personal” - Neinformarea persoanei interesate - Dreptul Comisiei de a depune plângere în fața autorităților judiciare naționale înainte de finalizarea anchetei OLAF - Acțiune în despăgubire)
      (2021/C 297/04)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Recurentă: Comisia Europeană (reprezentanți: B. Mongin și J. Baquero Cruz, agenți)

         Cealaltă parte din procedură: Fernando De Esteban Alonso (reprezentant: C. Huglo, avocat)

         Dispozitivul

                  1)

                  Anulează Hotărârea Tribunalului Uniunii Europene din 11 iunie 2019, De Esteban Alonso/Comisia (T-138/18, EU:T:2019:398).

                  2)

                  Respinge acțiunea în cauza T-138/18.

                  3)

                  Fiecare parte suportă propriile cheltuieli de judecată, aferente atât procedurii în primă instanță, cât și procedurii de recurs.

         (1)  JO C 413, 9.12.2019.