201807200552013252018/C 276/293142018CJC27620180806RO01ROINFO_JUDICIAL20180508212111Cauza C-314/18: Cerere de decizie preliminară introdusă de Rechtbank Amsterdam (Țările de Jos) la 8 mai 2018 – Openbaar Ministerie/SF
 ---documentbreak--- C2762018RO2110120180508RO0029211211Cerere de decizie preliminară introdusă de Rechtbank Amsterdam (Țările de Jos) la 8 mai 2018 – Openbaar Ministerie/SF
   (Cauza C-314/18)2018/C 276/29Limba de procedură: neerlandeza
      Instanța de trimitere

   Rechtbank Amsterdam

      Părțile din procedura principală

      Reclamant: Openbaar Ministerie

      Pârât: SF

      Întrebările preliminare

            1)

            Articolul 1 alineatul (3) și articolul 5 punctul (3) din Decizia-cadru 2002/584/JAI (
                  1
               ), precum și articolul 1 literele (a) și (b), articolul 3 alineatele (3) și (4) și articolul 25 din Decizia-cadru 2008/909/JAI (
                  2
               ) trebuie interpretate în sensul că statul membru emitent, în calitate de stat emitent:
            în cazul în care statul membru de executare condiționează predarea unui resortisant al acestuia în scopul urmăririi penale de garanția menționată la articolul 5 punctul 3 din Decizia-cadru 2002/584/JAI, care prevede ca respectiva persoană, după ce a fost audiată, să fie returnată în statul membru de executare pentru a executa acolo pedeapsa sau măsura de siguranță privativă de libertate care a fost pronunțată împotriva sa în statul membru emitent
            trebuie să returneze respectiva persoană – după ce sentința privind executarea unei pedepse sau a unei măsuri de siguranță privative de libertate a rămas definitivă – abia atunci când „toate celelalte proceduri în legătură cu infracțiunea pentru care a fost solicitată predarea” – cum ar fi o procedură de confiscare– au fost încheiate.

            2)

            Articolul 25 din Decizia-cadru 2008/909/JAI trebuie interpretat în sensul că un stat membru, în cazul în care a predat un resortisant al acestuia în temeiul garanției menționate la articolul 5 punctul 3 din Decizia-cadru 2002/584/JAI, poate, prin derogare de la articolul 8 alineatul (2) din Decizia-cadru 2008/909/JAI, să verifice, în calitate de stat de executare, în recunoașterea și executarea sentinței pronunțate împotriva acestei persoane, dacă sancțiunea privativă de libertate pronunțată împotriva acestei persoane corespunde sancțiunii care ar fi fost pronunțată în statul de executare pentru respectiva faptă și dacă poate adapta sancțiunea privativă de libertate pronunțată, în măsura în care acest lucru este necesar.

      (
         1
      )	Decizia-cadru 2002/584/JAI a Consiliului din 13 iunie 2002 privind mandatul european de arestare și procedurile de predare între statele membre (JO 2002, L 190, p. 1, Ediție specială, 19/vol. 6, p. 3).
   (
         2
      )	Decizia-cadru 2008/909/JAI a Consiliului din 27 noiembrie 2008 privind aplicarea principiului recunoașterii reciproce în cazul hotărârilor judecătorești în materie penală care impun pedepse sau măsuri privative de libertate în scopul executării lor în Uniunea Europeană (JO 2008, L 327, p. 27).


201807200972013492018/C 276/686192016TC27620180806RO01ROINFO_JUDICIAL20180626414111Cauza T-619/16: Hotărârea Tribunalului din 26 iunie 2018 – Pasquale Sicignano/EUIPO – IN.PRO.DI (GiCapri „a giacchett’e capri”) („Marca Uniunii Europene – Procedură de opoziţie – Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurative GiCapri «a giacchett’e capri» – Marca Uniunii Europene figurativă anterioară CAPRI – Motiv relativ de refuz – Risc de confuzie – Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 [devenit articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001]”)
 ---documentbreak--- C2762018RO4110120180626RO0068411411Hotărârea Tribunalului din 26 iunie 2018 – Pasquale Sicignano/EUIPO – IN.PRO.DI (GiCapri „a giacchett’e capri”)
   (Cauza T-619/16) (
         1
      )
   „(„Marca Uniunii Europene — Procedură de opoziţie — Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurative GiCapri «a giacchett’e capri» — Marca Uniunii Europene figurativă anterioară CAPRI — Motiv relativ de refuz — Risc de confuzie — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 [devenit articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001]”)”2018/C 276/68Limba de procedură: italiana
      Părţile

      Reclamant: Pasquale Sicignano (Santa Maria la Carità, Italia) (reprezentanţi: A. Masetti Zannini de Concina, M. Bucarelli și G. Petrocchi, avocați)

      Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentanţi: L. Rampini și J. Crespo Carrillo, agenți)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO, intervenientă la Tribunal: Inghirami Produzione Distribuzione SpA (IN.PRO.DI) (Milano, Italia)

      Obiectul

   Acţiune formulată împotriva Deciziei Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 2 iunie 2016 (cauza R 806/2015-5), privind o procedură de opoziţie între IN.PRO.DI şi domnul Sicignano.

      Dispozitivul

            1)

            Respinge acţiunea.

            2)

            Îl obligă pe domnul Pasquale Sicignano la plata cheltuielilor de judecată.

      (
         1
      )	JO C 392, 24.10.2016.


201807200672013212018/C 276/134022017CJC27620180806RO01ROINFO_JUDICIAL2018051791022Cauza C-402/17 P: Ordonanța Curții (Camera a zecea) din 17 mai 2018 – JYSK sp. z o.o./Comisia Europeană [Recurs – Articolul 181 din Regulamentul de procedură al Curții – Refuzul acordării unei contribuții financiare din Fondul european de dezvoltare regională (FEDER) pentru proiectul major „Centrul European de Servicii Partajate” – Acțiune în anulare – Întreprindere responsabilă de realizarea proiectului – Condiții de admisibilitate – Lipsa afectării directe]
 ---documentbreak--- C2762018RO920120180517RO001392102Ordonanța Curții (Camera a zecea) din 17 mai 2018 – JYSK sp. z o.o./Comisia Europeană
   (Cauza C-402/17 P) (
         1
      )
   „[Recurs — Articolul 181 din Regulamentul de procedură al Curții — Refuzul acordării unei contribuții financiare din Fondul european de dezvoltare regională (FEDER) pentru proiectul major „Centrul European de Servicii Partajate” — Acțiune în anulare — Întreprindere responsabilă de realizarea proiectului — Condiții de admisibilitate — Lipsa afectării directe]”2018/C 276/13Limba de procedură: engleza
      Părțile

      Recurentă: JYSK sp. z o.o. (reprezentant: H. Sønderby Christensen, advokat)

      Cealaltă parte din procedură: Comisia Europeană (reprezentanți: R. Lyal și B.-R. Killmann, agenți)

      Dispozitivul

            1)

            Respinge recursul ca vădit inadmisibil.

            2)

            Obligă JYSK sp. z o.o. la plata cheltuielilor de judecată.

      (
         1
      )	JO C 309, 18.9.2017.


201807201032013032018/C 276/696212016TC27620180806RO01ROINFO_JUDICIAL20180620414222Cauza T-621/16: Hotărârea Tribunalului din 20 iunie 2018 – České dráhy/Comisia („Concurență – Procedură administrativă – Decizie prin care se dispune o inspecție – Inspecție dispusă pe baza unor informații provenite dintr-o altă inspecție – Proporționalitate – Obligație de motivare – Dreptul la respectarea vieții private – Dreptul la apărare”)
 ---documentbreak--- C2762018RO4120120180620RO0069412422Hotărârea Tribunalului din 20 iunie 2018 – České dráhy/Comisia
   (Cauza T-621/16) (
         1
      )
   „(„Concurență — Procedură administrativă — Decizie prin care se dispune o inspecție — Inspecție dispusă pe baza unor informații provenite dintr-o altă inspecție — Proporționalitate — Obligație de motivare — Dreptul la respectarea vieții private — Dreptul la apărare”)”2018/C 276/69Limba de procedură: ceha
      Părțile

      Reclamantă: České dráhy a.s. (Praga, Republica Cehă) (reprezentanți: K. Muzikář, J. Kindl și V. Kuča, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: P. Rossi, A. Biolan, G. Meessen, P. Němečková și M. Šimerdová, agenți)

      Obiectul

   Cerere formulată în temeiul articolului 263 TFUE prin care se urmărește anularea Deciziei C(2016) 3993 final a Comisiei din 22 iunie 2016 privind o procedură de aplicare a articolului 20 alineatul (4) din Regulamentul (CE) nr. 1/2003, adresată České dráhy precum și tuturor societăților controlate direct sau indirect de aceasta, prin care sunt obligate să se supună unei inspecții (cazul AT.40401 – Twins)

      Dispozitivul

            1)

            Respinge acțiunea.

            2)

            Obligă České dráhy a.s. la plata cheltuielilor de judecată.

      (
         1
      )	JO C 392, 24.10.2016.


201807200442012982018/C 276/494152017CJC27620180806RO01ROINFO_JUDICIAL20180426323213Cauza C-415/17: Ordonanța președintelui Curții din 26 aprilie 2018 – Comisia Europeană/Republica Croația, susținută de: Republica Franceză
 ---documentbreak--- C2762018RO3230120180426RO0049323321Ordonanța președintelui Curții din 26 aprilie 2018 – Comisia Europeană/Republica Croația, susținută de: Republica Franceză
   (Cauza C-415/17) (
         1
      )2018/C 276/49Limba de procedură: croataPreședintele Curții a dispus radierea cauzei.
   (
         1
      )	JO C 277, 21.8.2017.


201807200942012902018/C 276/707392016TC27620180806RO01ROINFO_JUDICIAL20180626424321Cauza T-739/16: Hotărârea Tribunalului din 26 iunie 2018 – Akant Monika i Zbigniew Harasym/EUIPO – Hunter Douglas Holding (COSIMO) [„Marcă a Uniunii Europene – Procedură de opoziție – Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene verbale COSIMO – Marca Uniunii Europene verbală anterioară COSIFLOR – Motiv relativ de refuz – Risc de confuzie – Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 [devenit articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001] – Dovada utilizării serioase a mărcii anterioare – Articolul 42 alineatul (2) din Regulamentul nr. 207/2009 [devenit articolul 47 alineatul (2) din Regulamentul 2017/1001]”]
 ---documentbreak--- C2762018RO4210120180626RO0070421432Hotărârea Tribunalului din 26 iunie 2018 – Akant Monika i Zbigniew Harasym/EUIPO – Hunter Douglas Holding (COSIMO)
   (Cauza T-739/16) (
         1
      )
   „[„Marcă a Uniunii Europene — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene verbale COSIMO — Marca Uniunii Europene verbală anterioară COSIFLOR — Motiv relativ de refuz — Risc de confuzie — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 [devenit articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001] — Dovada utilizării serioase a mărcii anterioare — Articolul 42 alineatul (2) din Regulamentul nr. 207/2009 [devenit articolul 47 alineatul (2) din Regulamentul 2017/1001]”]”2018/C 276/70Limba de procedură: engleza
      Părţile

      Reclamantă: Akant Monika i Zbigniew Harasym sp. j. (Koszalin, Polonia) (reprezentant: M. Krekora, avocat)

      Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentant: D. Walicka, agent)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO, intervenientă la Tribunal: Hunter Douglas Holding GmbH & Co.KG (Düsseldorf, Germania) (reprezentant: M. Sonntag, avocat)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a doua de recurs a EUIPO din 22 august 2016 (cauza R 2364/2015 – 2) privind o procedură de opoziție între Hunter Douglas Holding și Akant Monika i Zbigniew Harasym

      Dispozitivul

            1)

            Respinge acțiunea.

            2)

            Obligă Akant Monika i Zbigniew Harasym sp.j. la plata cheltuielilor de judecată.

      (
         1
      )	JO C 462, 12.12.2016.


201807200472012812018/C 276/144812017CJC27620180806RO01ROINFO_JUDICIAL20180530101011Cauza C-481/17: Ordonanța Curții (Camera a șasea) din 30 mai 2018 (cerere de decizie preliminară formulată de Administrativen sad Veliko Tarnovo – Bulgaria) – Nikolay Yanchev / Direktor na Direktsia „Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika” Veliko Tarnovo pri Tsentralno upravlenie na Natsionalnata agentsia za prihodite (Trimitere preliminară – Articolul 99 din Regulamentul de procedură al Curții – Regim de ajutoare autorizat de Comisia Europeană – Ajutoare pentru investiții în sectorul agricol – Scutire fiscală – Reducere a impozitului pe profit – Condiții – Refuzul acordării unui ajutor individual în temeiul acestui regim de ajutoare)
 ---documentbreak--- C2762018RO1010120180530RO0014101101Ordonanța Curții (Camera a șasea) din 30 mai 2018 (cerere de decizie preliminară formulată de Administrativen sad Veliko Tarnovo – Bulgaria) – Nikolay Yanchev / Direktor na Direktsia „Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika” Veliko Tarnovo pri Tsentralno upravlenie na Natsionalnata agentsia za prihodite
   (Cauza C-481/17) (
         1
      )
   „(Trimitere preliminară — Articolul 99 din Regulamentul de procedură al Curții — Regim de ajutoare autorizat de Comisia Europeană — Ajutoare pentru investiții în sectorul agricol — Scutire fiscală — Reducere a impozitului pe profit — Condiții — Refuzul acordării unui ajutor individual în temeiul acestui regim de ajutoare)”2018/C 276/14Limba de procedură: bulgara
      Instanța de trimitere

   Administrativen sad Veliko Tarnovo

      Părțile din procedura principală

      Reclamant: Nikolay Yanchev

      Pârât: Direktor na Direktsia „Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika” Veliko Tarnovo pri Tsentralno upravlenie na Natsionalnata agentsia za prihodite

      Dispozitivul

   Decizia C (2011) 863 a Comisiei Europene din 11 februarie 2011 privind acordarea unor ajutoare de stat în cadrul dispozițiilor articolelor 107 și 108 TFUE și de autorizare a ajutorului de stat N 546/2010 acordat de Republica Bulgaria pentru investiții în exploatații agricole prin intermediul unei reduceri a impozitului pe profit trebuie interpretată în sensul că nu se opune ca acest stat membru să refuze acordarea unui ajutor în temeiul acestui regim pentru motivul că solicitantul nu îndeplinește o condiție, prevăzută de dreptul național, potrivit căreia nu se poate acorda niciun ajutor unui contribuabil care are datorii față de stat, și aceasta independent de faptul că respectiva decizie nu prevede în mod explicit o asemenea condiție.
   (
         1
      )	JO C 369, 30.10.2017.


201807200582012832018/C 276/504912017CJC27620180806RO01ROINFO_JUDICIAL20180528323214Cauza C-491/17: Ordonanța președintelui Camerei a treia a Curții din 28 mai 2018 (cerere de decizie preliminară formulată de Supreme Court of the United Kingdom – Regatul Unit) – Hoteles Pinero Canarias SL/Keefe, major incapabil, reprezentat în procedură de către Eyton
 ---documentbreak--- C2762018RO3240120180528RO0050324321Ordonanța președintelui Camerei a treia a Curții din 28 mai 2018 (cerere de decizie preliminară formulată de Supreme Court of the United Kingdom – Regatul Unit) – Hoteles Pinero Canarias SL/Keefe, major incapabil, reprezentat în procedură de către Eyton
   (Cauza C-491/17) (
         1
      )2018/C 276/50Limba de procedură: englezaPreședintele Camera a treia a dispus radierea cauzei.
   (
         1
      )	JO C 347, 16.10.2017.


201807200832013092018/C 276/71712017TC27620180806RO01ROINFO_JUDICIAL20180626434311Cauza T-71/17: Hotărârea Tribunalului din 26 iunie 2018 – France.com/EUIPO – France (FRANCE.com) [„Marcă a Uniunii Europene – Procedură de opoziție – Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurative FRANCE.com – Marca internațională figurativă anterioară France – Motiv relativ de refuz – Risc de confuzie – Similitudinea semnelor – Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 [devenit articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001]”]
 ---documentbreak--- C2762018RO4310120180626RO0071431431Hotărârea Tribunalului din 26 iunie 2018 – France.com/EUIPO – France (FRANCE.com)

   (Cauza T-71/17) (
         1
      )
   „[„Marcă a Uniunii Europene — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurative FRANCE.com — Marca internațională figurativă anterioară France — Motiv relativ de refuz — Risc de confuzie — Similitudinea semnelor — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 [devenit articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001]”]”2018/C 276/71Limba de procedură: engleza
      Părţile

      Reclamantă: France.com, Inc. (Coral Gables, Florida, Statele Unite) (reprezentant: A. Bertrand, avocat)

      Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentant: D. Hanf, agent)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO, intervenientă la Tribunal: Republica Franceză (reprezentanţi: F. Alabrune, D. Colas și D. Segoin, agenți)

      Obiectul

      Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei întâi de recurs a EUIPO din 20 octombrie 2016 (cauza R 2452/2015-1) privind o procedură de opoziție între Republica Franceză și France.com.

      Dispozitivul

            1)

            Respinge acțiunea.

            2)

            Obligă France.com, Inc. la plata cheltuielilor de judecată.

      (
         1
      )	JO C 112, 10.4.2017.


201807200452012802018/C 276/151902018CJC27620180806RO01ROINFO_JUDICIAL20180530111111Cauza C-190/18: Ordonanța Curții (Camera a șaptea) din 30 mai 2018 (cerere de decizie preliminară formulată de juge de paix du premier canton de Schaerbeek – Belgia) – Société nationale des chemins de fer belges (SNCB)/Gherasim Sorin Rusu [Trimitere preliminară – Articolul 53 alineatul (2) și articolul 94 din Regulamentul de procedură al Curții – Lipsa unor precizări suficiente cu privire la contextul factual și normativ al litigiului principal și cu privire la motivele care justifică necesitatea unui răspuns la întrebările preliminare – Inadmisibilitate vădită]
 ---documentbreak--- C2762018RO1110120180530RO0015111111Ordonanța Curții (Camera a șaptea) din 30 mai 2018 (cerere de decizie preliminară formulată de juge de paix du premier canton de Schaerbeek – Belgia) – Société nationale des chemins de fer belges (SNCB)/Gherasim Sorin Rusu
   (Cauza C-190/18) (
         1
      )
   „[Trimitere preliminară — Articolul 53 alineatul (2) și articolul 94 din Regulamentul de procedură al Curții — Lipsa unor precizări suficiente cu privire la contextul factual și normativ al litigiului principal și cu privire la motivele care justifică necesitatea unui răspuns la întrebările preliminare — Inadmisibilitate vădită]”2018/C 276/15Limba de procedură: franceza
      Instanța de trimitere

   Juge de paix du premier canton de Schaerbeek

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Société nationale des chemins de fer belges (SNCB)

      Pârât: Gherasim Sorin Rusu

      Dispozitivul

   Cererea de decizie preliminară formulată de juge de paix du premier canton de Schaerbeek (judecătorul de pace din primul canton al Schaerbeek, Belgia) prin decizia din 20 februarie 2018 este vădit inadmisibilă.
   (
         1
      )	JO C 166, 14.05.2018.


201807200102012922018/C 276/303292018CJC27620180806RO01ROINFO_JUDICIAL20180517212222Cauza C-329/18: Cerere de decizie preliminară introdusă de Augstākā tiesa (Letonia) la 17 mai 2018 – Valsts ieņēmumu dienests/SIA „Altic”
 ---documentbreak--- C2762018RO2120120180517RO0030212222Cerere de decizie preliminară introdusă de Augstākā tiesa (Letonia) la 17 mai 2018 – Valsts ieņēmumu dienests/SIA „Altic”
   (Cauza C-329/18)2018/C 276/30Limba de procedură: letona
      Instanța de trimitere

   Augstākā tiesa

      Părțile din procedura principală

      Recurentă: Valsts ieņēmumu dienests

      Intimată: SIA „Altic”

      Întrebările preliminare

            1)

            Articolul 168 litera (a) din Directiva [2006/112/CE] (
                  1
               ), luând în considerare obiectivul Regulamentului (CE) nr. 178/2002 (
                  2
               ) de garantare a siguranței alimentare (realizat, printre altele, prin asigurarea trasabilității produselor alimentare), trebuie interpretat în sensul că nu se opune refuzului deducerii taxei achitate în amonte în cazul în care persoana impozabilă care participă la lanțul alimentar nu a dat dovadă, la alegerea celuilalt contractant, de o diligență sporită (dincolo de practicile comerciale obișnuite) constând în esență în obligația de a efectua verificări în privința celuilalt contractant, însă a verificat totodată calitatea alimentelor, îndeplinind astfel obiectivul Regulamentului (CE) nr. 178/2002?

            2)

            Cerința stabilită la articolul 6 din Regulamentul (CE) nr. 852/2004 (
                  3
               ) și la articolul 31 din Regulamentul (CE) nr. 882/2004 (
                  4
               ), referitoare la înregistrarea unei întreprinderi din sectorul alimentar, interpretat prin prisma articolului 168 litera (a) din Directiva 2006/112/CE, impune obligația ca partea cocontractantă a respectivei întreprinderi să verifice înregistrarea acesteia și este relevantă această verificare pentru a stabili dacă părții în cauză îi era sau trebuia să îi fie cunoscut faptul că era implicată într-o operațiune cu o întreprindere fictivă, date fiind particularitățile respectivei operațiuni?

      (
         1
      )	Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată (JO 2006, L 347, p. 1, Ediție specială, 09/vol. 3, p. 7).
   (
         2
      )	Regulamentul (CE) nr. 178/2002 al Parlamentului European și al Consiliului din 28 ianuarie 2002 de stabilire a principiilor și a cerințelor generale ale legislației alimentare, de instituire a Autorității Europene pentru Siguranța Alimentară și de stabilire a procedurilor în domeniul siguranței produselor alimentare (JO 2002, L 31, p. 1, Ediție specială, 15/vol. 8, p. 68).
   (
         3
      )	Regulamentul (CE) nr. 852/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 29 aprilie 2004 privind igiena produselor alimentare (JO 2004, L 139, p. 1, Ediție specială, 13/vol. 44, p. 173).
   (
         4
      )	Regulamentul (CE) nr. 882/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 29 aprilie 2004 privind controalele oficiale efectuate pentru a asigura verificarea conformității cu legislația privind hrana pentru animale și produsele alimentare și cu normele de sănătate animală și de bunăstare a animalelor (JO 2004, L 165, p. 1, Ediție specială, 03/vol. 58, p. 216).


201807200242012942018/C 276/516152017CJC27620180806RO01ROINFO_JUDICIAL20180426333311Cauza C-615/17: Ordonanța președintelui Curții din 26 aprilie 2018 (cerere de decizie preliminară formulată de Landgericht Düsseldorf – Germania) – Eurowings GmbH/ Klaus Rövekamp, Christiane Rupp
 ---documentbreak--- C2762018RO3310120180426RO0051331331Ordonanța președintelui Curții din 26 aprilie 2018 (cerere de decizie preliminară formulată de Landgericht Düsseldorf – Germania) – Eurowings GmbH/ Klaus Rövekamp, Christiane Rupp
   (Cauza C-615/17) (
         1
      )2018/C 276/51Limba de procedură: germanaPreședintele Curții a dispus radierea cauzei.
   (
         1
      )	JO C 63, 19.2.2018.


201807200172013522018/C 276/161662018CJC27620180806RO01ROINFO_JUDICIAL20180301111112Cauza C-166/18: Cerere de decizie preliminară introdusă de Commissione Tributaria Regionale per la Campania (Italia) la 1 martie 2018 – Idroenergia Scrl/Agenzia delle dogane e dei Monopoli – Ufficio delle Dogane di Caserta
 ---documentbreak--- C2762018RO1120120180301RO0016112111Cerere de decizie preliminară introdusă de Commissione Tributaria Regionale per la Campania (Italia) la 1 martie 2018 – Idroenergia Scrl/Agenzia delle dogane e dei Monopoli – Ufficio delle Dogane di Caserta
   (Cauza C-166/18)2018/C 276/16Limba de procedură: italiana
      Instanța de trimitere

   Commissione Tributaria Regionale per la Campania

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Idroenergia Scrl

      Pârâtă: Agenzia delle dogane e dei Monopoli – Ufficio delle Dogane di Caserta
   Prin Ordonanţa din 21 iunie 2018, Curtea (Camera a șasea) a declarat în mod vădit inadmisibilă cererea de decizie preliminară formulată de Commissione Tributaria Regionale per la Campania (Italia).


201807200602013272018/C 276/313352018CJC27620180806RO01ROINFO_JUDICIAL20180523222321Cauza C-335/18: Cerere de decizie preliminară introdusă de Sofiyski gradski sad (Bulgaria) la 23 mai 2018 – Procedură penală privind pe AK
 ---documentbreak--- C2762018RO2210120180523RO0031221232Cerere de decizie preliminară introdusă de Sofiyski gradski sad (Bulgaria) la 23 mai 2018 – Procedură penală privind pe AK
   (Cauza C-335/18)2018/C 276/31Limba de procedură: bulgara
      Instanța de trimitere

   Sofiyski gradski sad

      Partea din procedura principală

   AK

      Întrebările preliminare

            1)

            Articolul 4 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1889/2005 (
                  1
               ) al Parlamentului European și al Consiliului trebuie interpretat în sensul că permite o reglementare națională care prevede reținerea automată a unei sume de bani nedeclarate conform legii, transferată în afara graniței externe a Uniunii Europene, ca efect doar al nedeclarării sumei, fără ca reținerea să fie necesară pentru a se stabili proveniența sumei?

            2)

            Articolul 9 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 1889/2005 al Parlamentului European și al Consiliului trebuie interpretat în sensul că permite o reglementare națională care, pentru fapta menționată la prima întrebare, pe lângă o pedeapsă privativă de libertate de până la cinci ani sau o amendă în cuantum de o cincime din valoarea obiectului infracțiunii, prevede reținerea obligatorie a obiectului infracțiunii în beneficiul statului, fără ca proveniența sumei nedeclarate să aibă vreo importanță?

      (
         1
      )	Regulamentul (CE) nr. 1889/2005 al Parlamentului European și al Consiliului din 26 octombrie 2005 privind controlul numerarului la intrarea sau ieșirea din Comunitate (JO 2005, L 309, p. 9, Ediţie specială, 19/vol. 7, p. 238).


201807200662013132018/C 276/172492018CJC27620180806RO01ROINFO_JUDICIAL20180411121211Cauza C-249/18: Cerere de decizie preliminară introdusă de Hoge Raad der Nederlanden (Țările de Jos) la 11 aprilie 2018 – Staatssecretaris van Financiën/CEVA Freight Holland BV
 ---documentbreak--- C2762018RO1210120180411RO0017121121Cerere de decizie preliminară introdusă de Hoge Raad der Nederlanden (Țările de Jos) la 11 aprilie 2018 – Staatssecretaris van Financiën/CEVA Freight Holland BV
   (Cauza C-249/18)2018/C 276/17Limba de procedură: neerlandeza
      Instanța de trimitere

   Hoge Raad der Nederlanden

      Părțile din procedura principală

      Recurent: Staatssecretaris van Financiën

      Intimată: CEVA Freight Holland BV

      Întrebările preliminare

            1)

            Articolul 78 din Regulamentul (CEE) nr. 2913/92 (
                  1
               ) al Consiliului de instituire a Codului vamal comunitar trebuie interpretat în sensul că, în cadrul unei înscrieri ulterioare în evidența contabilă și prin trimitere la articolul 147 alineatul (1) al doilea paragraf din Regulamentul (CEE) nr. 2454/93 (
                  2
               ) al Comisiei de stabilire a unor dispoziții de aplicare a Regulamentului nr. 2913/92, un declarant poate alege un alt preț de tranzacție, mai mic, pentru mărfurile importate, în vederea reducerii datoriei vamale?

            2)

                        a.

                        Pentru aplicarea articolului 221 alineatul (3) din Regulamentul (CEE) nr. 2913/92, stabilirea momentului la care a avut loc comunicarea către debitor constituie o problemă de drept al Uniunii?

                        b.

                        În cazul unui răspuns afirmativ la întrebarea 2a, articolul 221 alineatul (3) din Regulamentul (CEE) nr. 2913/92 trebuie interpretat în sensul că comunicarea către debitor prevăzută la această dispoziție trebuie să fi fost primită de debitor în termen de trei ani de la data la care a luat naștere datoria vamală sau este suficient ca această comunicare să fi fost trimisă debitorului în acest termen?

      (
         1
      )	Regulamentul din 12 octombrie 1992 (JO 1992, L 302, p. 1).
   (
         2
      )	Regulamentul din 2 iulie 1993 (JO 1993, L 253, p. 1).


201807200462012992018/C 276/323362018CJC27620180806RO01ROINFO_JUDICIAL20180523232311Cauza C-336/18: Cerere de decizie preliminară introdusă de Apelativen sad Sofia (Bulgaria) la 23 mai 2018 – Procedură penală privind pe EP
 ---documentbreak--- C2762018RO2310120180523RO0032231231Cerere de decizie preliminară introdusă de Apelativen sad Sofia (Bulgaria) la 23 mai 2018 – Procedură penală privind pe EP
   (Cauza C-336/18)2018/C 276/32Limba de procedură: bulgara
      Instanța de trimitere

   Apelativen sad Sofia (Bulgaria)

      Partea din procedura principală

   EP

      Întrebările preliminare

            1)

            Articolul 4 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1889/2005 (
                  1
               ) al Parlamentului European și al Consiliului, conform căruia o sumă de bani nedeclarată poate fi reținută în conformitate cu legislația națională, trebuie interpretat în sensul că permite reținerea automată a sumei în beneficiul statului ca urmare a nedeclarării, fără a avea loc o verificare a provenienței banilor, sau trebuie interpretat în sensul că permite doar reținerea temporară a sumei, până la verificarea provenienței acesteia de către autoritatea națională competentă? Articolul 251 alineatul 2 din „Nakazatelen kodeks” [denumit în continuare „Codul penal”] este conform cu opțiunea prevăzută la articolul 4 alineatul (2) din regulament?

            2)

            În funcție de răspunsul la prima întrebare: articolul 9 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 1889/2005 al Parlamentului European și al Consiliului trebuie interpretat în sensul că nu permite o reglementare națională care prevede, pentru încălcarea obligației de declarare prevăzută la articolul 3 din regulament, o cumulare a sancțiunilor de privare de libertate, de amendă și de reținere a sumei nedeclarate în beneficiul statului, fără o verificare a provenienței acesteia? Coroborarea articolului 251 alineatul 1 din NK și a articolului 251 alineatul 2 din NK, cu alte cuvinte impunerea sancțiunii prevăzute la articolul 251 alineatul 1 din NK și, ca urmare a hotărârii de condamnare, reținerea în beneficiul statului a sumei în litigiu – care face obiectul infracțiunii, conform articolului 251 alineatul (1) din NK-, obligație prevăzută la articolului 251 alineatul 2 din NPK [denumit în continuare „Codul de procedură penală”] – este conformă cu articolul 9 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 1889/2005, care impune, pentru încălcarea obligației de declarare prevăzute la articolul 3 din regulament, sancțiuni efective, disuasive și proporționale cu fapta comisă și cu pericolul care rezultă din aceasta pentru societate?

      (
         1
      )	Regulamentul (CE) nr. 1889/2005 al Parlamentului European și al Consiliului din 26 octombrie 2005 privind controlul numerarului la intrarea sau ieșirea din Comunitate (JO 2005, L 309, p. 9, Ediţie specială, 19/vol. 7, p. 238).


201807200612013122018/C 276/182512018CJC27620180806RO01ROINFO_JUDICIAL20180412121322Cauza C-251/18: Cerere de decizie preliminară introdusă de Rechtbank Noord-Holland (Țările de Jos) la 12 aprilie 2018 – Trace Sport/Inspecteur van de Belastingdienst/Douane, kantoor Eindhoven
 ---documentbreak--- C2762018RO1220120180412RO0018122132Cerere de decizie preliminară introdusă de Rechtbank Noord-Holland (Țările de Jos) la 12 aprilie 2018 – Trace Sport/Inspecteur van de Belastingdienst/Douane, kantoor Eindhoven
   (Cauza C-251/18)2018/C 276/18Limba de procedură: neerlandeza
      Instanța de trimitere

   Rechtbank Noord-Holland

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Trace Sport

      Pârât: Inspecteur van de Belastingdienst/Douane, kantoor Eindhoven

      Întrebările preliminare

            1)

            Regulamentul de punere în aplicare nr. 501/2013 (
                  1
               ) este valid în măsura în care îl privește pe producătorul-exportator Kelani Cycles?

            2)

            Regulamentul de punere în aplicare nr. 501/2013 este valid în măsura în care îl privește pe producătorul-exportator Creative Cycles?

      (
         1
      )	Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 501/2013 al Consiliului din 29 mai 2013 de extindere a taxei antidumping definitive impuse prin Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 990/2011 asupra importurilor de biciclete originare din Republica Populară Chineză la importurile de biciclete expediate din Indonezia, Malaysia, Sri Lanka și Tunisia, indiferent dacă acestea sunt sau nu declarate ca fiind originare din Indonezia, Malaysia, Sri Lanka și Tunisia (JO 2013, L 153, p. 1).


201807200192012932018/C 276/333422018CJC27620180806RO01ROINFO_JUDICIAL20180524242521Cauza C-342/18 P: Recurs introdus la 24 mai 2018 de Polskie Górnictwo Naftowe i Gazownictwo S.A. împotriva Ordonanţei Tribunalului (Camera întâi) din 15 martie 2018 în cauza T-130/17, Polskie Górnictwo Naftowe i Gazownictwo S.A./Comisia
 ---documentbreak--- C2762018RO2410120180524RO0033241252Recurs introdus la 24 mai 2018 de Polskie Górnictwo Naftowe i Gazownictwo S.A. împotriva Ordonanţei Tribunalului (Camera întâi) din 15 martie 2018 în cauza T-130/17, Polskie Górnictwo Naftowe i Gazownictwo S.A./Comisia
   (Cauza C-342/18 P)2018/C 276/33Limba de procedură: polona
      Părțile

      Recurentă: Polskie Górnictwo Naftowe i Gazownictwo S.A. (reprezentant: M. Jeżewski, avocat)

      Cealaltă parte din procedură: Comisia Europeană

      Concluziile recurentei

            —

            anularea ordonanței atacate, pronunțată de Tribunal la 15 martie 2018 și prin care acțiunea introdusă de Polskie Górnictwo Naftowe i Gazownictwo S.A. în cauza T-130/17 este respinsă ca inadmisibilă;

            —

            statuarea cu privire la admisibilitate și declararea ca admisibilă a acțiunii în anulare formulate de reclamantă în cauza T-130/17 în temeiul articolului 263 TFUE, privind Decizia C(2016) 6950 final a Comisiei din 28 octombrie 2016 de revizuire a condițiilor de derogare de către gazoductul OPAL, acordate în temeiul Directivei 2003/55/CE (
                  1
               ), de la regulile privind accesul terților și de la reglementarea tarifară;

            —

            trimiterea cauzei la Tribunal în vederea unei examinări pe fond a acțiunii.

      Motivele și principalele argumente

            1)

            Tribunalul a realizat o interpretare eronată a articolului 263 TFUE atunci când a considerat că reclamanta nu era vizată direct de decizia atacată.
            În cadrul acestui motiv, reclamanta arată că Tribunalul a săvârșit o eroare de apreciere atunci când a constatat că reclamanta nu era vizată direct de decizia atacată. Abordarea reținută de Tribunal nu este conformă cu jurisprudența care prevala până la acel moment, vizând o incidență directă a deciziilor Comisiei asupra operatorilor, alții în afara autorităților naționale de reglementare, care sunt destinatarii deciziilor menționate. În special, reclamanta observă că autoritatea de reglementare germană intenționa în mod vădit să adopte o derogare normativă.

            2)

            Tribunalul a dat o interpretare eronată articolului 263 TFUE atunci când a statuat că reclamanta nu era vizată individual prin decizia atacată.
            În cadrul acestui motiv, reclamanta susține că situația sa permite individualizarea sa, în sensul jurisprudenței în materie de admisibilitate a acțiunilor. În temeiul poziției sale pe piață, reclamanta este vizată în mod individual prin decizia atacată. Această decizie are de asemenea un impact asupra reclamantei ca urmare a stadiului participării în cadrul gazoductului Yamal, concurent al gazoductului OPAL (care constituie prelungirea gazoductului North Stream), precum și ca urmare a situației reclamantei, aceasta fiind un operator obligat să garanteze securitatea aprovizionării cu gaz.

            3)

            Tribunalul a realizat o interpretare eronată a articolului 263 al patrulea paragraf in fine TFUE atunci când a statuat că decizia atacată nu este un act normativ.
            În cadrul acestui motiv, recurenta susține că decizia atacată constituie un act normativ și că aprecierea Tribunalului este eronată în această privință.

      (
         1
      )	Directiva 2003/55/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 26 iunie 2003 privind normele comune pentru piața internă în sectorul gazelor naturale și de abrogare a Directivei 98/30/CE (JO 2003, L 176, p. 57, Ediție specială, 12/vol. 2, p. 80).


201807200592013202018/C 276/192572018CJC27620180806RO01ROINFO_JUDICIAL20180413131311Cauza C-257/18: Cerere de decizie preliminară introdusă de Centrale Raad van Beroep (Țările de Jos) la 13 aprilie 2018 – M. Güler/Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen (Uwv)
 ---documentbreak--- C2762018RO1310120180413RO0019131131Cerere de decizie preliminară introdusă de Centrale Raad van Beroep (Țările de Jos) la 13 aprilie 2018 – M. Güler/Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen (Uwv)
   (Cauza C-257/18)2018/C 276/19Limba de procedură: neerlandeza
      Instanța de trimitere

   Centrale Raad van Beroep

      Părțile din procedura principală

      Apelant: M. Güler

      Intimat: Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen (Uwv)

      Întrebările preliminare

            1)

            Un resortisant turc care a intrat pe piața legală a muncii dintr-un stat membru, a obținut cetățenia statului membru respectiv fără să renunțe la cetățenia sa turcă și ulterior a renunțat în mod voluntar la cetățenia respectivului stat membru gazdă și astfel la cetățenia Uniunii poate invoca articolul 6 din Decizia 3/80 (
                  1
               ) pentru a se sustrage condiției de reședință prevăzute de TW (
                  2
               )?

            2)

            În cazul unui răspuns afirmativ, care este momentul în care acest resortisant turc trebuie să respecte condiția de a nu fi cetățean al Uniunii pentru a beneficia de drepturi în temeiul articolului 6 din Decizia 3/80: deja la momentul plecării din statul membru gazdă sau abia după momentul ulterior în care ar trebui plătită prestația ce ar urma să fie exportată în străinătate?

            3)

            Articolul 6 alineatul (1) din Decizia 3/80 trebuie interpretat în sensul că unui resortisant turc care la momentul revenirii sale în Turcia încă avea cetățenia unui stat membru, la care însă a renunțat ulterior în mod voluntar, nu i se poate refuza, începând cu acest moment ulterior, dreptul la o prestație specială în numerar de tip necontributiv, care vizează garantarea unui venit minim la nivelul venitului minim garantat în statul membru în cauză, pentru unicul motiv că acesta locuiește în Turcia, chiar dacă până la momentul plecării din statul membru în cauză, el nu putea beneficia de această prestație specială deoarece la momentul respectiv nu erau îndeplinite condițiile de acordare?

      (
         1
      )	Decizia nr. 3/80 a Consiliului de asociere din 19 septembrie 1980 privind aplicarea regimurilor de securitate socială ale statelor membre ale Comunităților Europene în raport cu lucrătorii turci și cu membrii familiilor acestora (JO 1983, C 110, p. 60).
   (
         2
      )	Wet van 6 november 1986, houdende verlening van toeslagen tot het relevante sociaal minimum aan uitkeringsgerechtigden op grond van de Werkloosheidswet, de Ziektewet, de Algemene Arbeidsongeschiktheidswet, de Wet op de arbeidsongeschiktheidsverzekering en de Wet arbeidsongeschiktheidsvoorziening militairen (toeslagenwet) [Legea din 6 noiembrie 1986 privind acordarea de prestații suplimentare până la venitul minim garantat beneficiarilor de prestații sociale în temeiul Legii privind șomajul, al Legii privind asigurările de sănătate, al Legii generale privind incapacitatea de muncă, al Legii privind asigurarea pentru incapacitatea de muncă și al Legii privind prestațiile pentru incapacitate de muncă acordate militarilor (Legea privind prestațiile suplimentare)].


201807200142013512018/C 276/526452017CJC27620180806RO01ROINFO_JUDICIAL20180323333312Cauza C-645/17: Ordonanța președintelui Curții din 23 martie 2018 (cerere de decizie preliminară formulată de Landgericht Frankfurt am Main – Germania) – Emirates Airlines – Direktion für Deutschland/Aylin Wüst, Peter Wüst
 ---documentbreak--- C2762018RO3320120180323RO0052332331Ordonanța președintelui Curții din 23 martie 2018 (cerere de decizie preliminară formulată de Landgericht Frankfurt am Main – Germania) – Emirates Airlines – Direktion für Deutschland/Aylin Wüst, Peter Wüst
   (Cauza C-645/17) (
         1
      )2018/C 276/52Limba de procedură: germanaPreședintele Curții a dispus radierea cauzei.
   (
         1
      )	JO C 129, 24.4.2017.


201807200352013422018/C 276/343582018CJC27620180806RO01ROINFO_JUDICIAL20180601252731Cauza C-358/18 P: Recurs introdus la 1 iunie 2018 de Republica Polonă împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a noua) din 15 martie 2018 în cauza T-507/15, Republica Polonă/Comisia
 ---documentbreak--- C2762018RO2510120180601RO0034251273Recurs introdus la 1 iunie 2018 de Republica Polonă împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a noua) din 15 martie 2018 în cauza T-507/15, Republica Polonă/Comisia
   (Cauza C-358/18 P)2018/C 276/34Limba de procedură: polona
      Părțile

      Recurentă: Republica Polonă (reprezentant: B. Majczyna, agent)

      Cealaltă parte din procedură: Comisia Europeană

      Concluziile recurentei

            —

            Anularea Hotărârii Tribunalului Uniunii Europene din 15 martie 2018 în cauza T-507/15, Polonia/Comisia, în măsura în care prin aceasta s-au respins următoarele motive ale acțiunii în anularea Deciziei de punere în aplicare (UE) 2015/1119 a Comisiei din 22 iunie 2015 de excludere de la finanțarea de către Uniunea Europeană a anumitor cheltuieli efectuate de statele membre în cadrul Fondului european de garantare agricolă (FEGA) și al Fondului european agricol pentru dezvoltare rurală (FEADR) [notificată cu numărul C(2015) 4076] (
                  1
               ):

                     a)

                     al doilea aspect al primului motiv, referitor la eficacitatea controalelor la fața locului prealabile acordării recunoașterii preliminare grupurilor de producători și

                     b)

                     al doilea aspect al celui de al doilea motiv, referitor la evaluarea riscului de pierderi pentru Fond și rata de corecție forfetară aplicată pentru cheltuielile din cadrul măsurii „Fructe și legume – Grupuri de producători recunoscute preliminar”;

            —

            anularea Deciziei de punere în aplicare (UE) 2015/1119 a Comisiei din 22 iunie 2015 de excludere de la finanțarea de către Uniunea Europeană a anumitor cheltuieli efectuate de statele membre în cadrul Fondului european de garantare agricolă (FEGA) și al Fondului european agricol pentru dezvoltare rurală (FEADR) [notificată cu numărul C(2015) 4076], în măsura în care aceasta înlătură de la finanțarea de către Uniune suma de 55375053,74 EUR, cheltuită de agenția de plăți acreditată de Republica Polonă;

            —

            obligarea Comisiei Europene la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Prin intermediul hotărârii atacate, Tribunalul a respins acțiunea în anulare formulată de Republica Polonă împotriva deciziei Comisiei Europene prin care a fost înlăturată de la finanțarea de către Uniune a sumelor de 142446,05 EUR și de 55375053,74 EUR, cheltuite de agenția de plăți acreditată de Republica Polonă în cadrul măsurilor „Fructe și legume – Programe operaționale” și, respectiv, „Fructe și legume – Grupuri de producători recunoscute preliminar”.
   Comisia a reproșat Republicii Polone trei încălcări legate de cheltuielile menționate. Aceste încălcări priveau, în primul rând, controalele la fața locului referitoare la respectarea criteriilor de recunoaștere de către organizațiile de producători (în ceea ce privește numărul acestor controale), în al doilea rând, controalele la fața locului prealabile acordării recunoașterii preliminare grupurilor de producători sau recunoașterii organizațiilor de producători și, în al treilea rând, ajutoarele plătite în favoarea organizațiilor de producători pentru costurile cu semințele în cadrul programelor operaționale.
   Cea de a doua încălcare indicată mai sus rezulta din faptul că autoritățile poloneze nu au verificat, înainte de a acorda recunoașterea preliminară grupurilor de producători și recunoașterea organizațiilor de producători, valoarea minimă necesară a producției comercializate, care este un criteriu esențial de recunoaștere. Comisia apreciază că controalele la fața locului efectuate de autoritățile poloneze în această privință au fost ineficace. Aceasta a considerat aceste controale ca fiind controale-cheie, iar încălcarea pe care a constatat-o justifica, în opinia sa, impunerea unei corecții forfetare de 10 % în ceea ce privește cheltuielile atât în cadrul măsurii „Fructe și legume – Programe operaționale”, cât și în cadrul măsurii „Fructe și legume – Grupuri de producători recunoscute preliminar”.
   Republica Polonă invocă următoarele motive împotriva hotărârii atacate:

            1.

            Denaturarea vădită a faptelor, care rezultă din:

                     —

                     transpunerea constatărilor referitoare la neregularitățile care afectează controalele asupra organizațiilor de producători prealabile recunoașterii lor în privința controalelor asupra grupurilor de producători prealabile recunoașterii preliminare a acestora;

                     —

                     concluzia potrivit căreia controalele asupra grupurilor de producători prealabile recunoașterii preliminare a acestora erau ineficace, în pofida poziției Comisiei din 1 martie 2011 prin care se confirma eficacitatea respectivelor controale.

               În cadrul acestui motiv, Republica Polonă susține, în primul rând, că Tribunalul a transpus în mod neadecvat constatările referitoare la neregularitățile care afectează controalele asupra organizațiilor de producători prealabile recunoașterii acestora – și anume Vegapol și Zrzeszenie Plantatorów Owoców i Warzyw w Łowiczu – în cazul aprecierii eficacității controalelor asupra grupurilor de producători prealabile recunoașterii preliminare a acestora. În plus, Republica Polonă susține că Tribunalul a denaturat în mod vădit faptele referindu-se la contradicția indicată de Republica Polonă între scrisoarea Comisiei din 1 martie 2011, care confirmă eficacitatea controalelor efectuate de autoritățile poloneze înainte de acordarea recunoașterii preliminare grupurilor de producători și scrisoarea din 24 februarie 2014, în care Comisia reproșează Republicii Polone o încălcare în această privință. Această denaturare a determinat Tribunalul să tragă concluzii total eronate cu privire la ineficacitatea controalelor asupra grupurilor de producători prealabile recunoașterii preliminare a acestora.

            2.

            Încălcarea dreptului la un control jurisdicțional efectiv în ceea ce privește cuantumul corecției forfetare aplicate de Comisie.
            În cadrul acestui motiv, Republica Polonă susține că Tribunalul nu și-a exercitat controlul jurisdicțional cu privire la temeinicia stabilirii de către Comisie a cuantumului corecției forfetare în cadrul măsurii „Fructe și legume – Grupuri de producători recunoscute preliminar”. În special, Republica Polonă susține că Tribunalul s-a limitat să verifice dacă respectivele controale erau controale-cheie în sensul Orientărilor din 23 decembrie privind calcularea consecințelor financiare în cadrul pregătirii deciziei de închidere a conturilor FEOGA-Garantare (documentul VI/5330/97). Tribunalul nu a examinat însă celelalte elemente pe care Comisia ar fi trebuit să le ia în considerare în vederea calculării riscului de pierderi financiare pentru bugetul Uniunii și a stabilirii cuantumului corecției.

            3.

            Motivarea insuficientă a hotărârii atacate întrucât Tribunalul a considerat că Comisia:

                     —

                     a demonstrat corespunzător cerințelor legale existența unor neregularități în controalele asupra grupurilor de producători prealabile recunoașterii preliminare a acestora și

                     —

                     a aplicat o rată de corecție forfetară corectă.

               În cadrul acestui motiv, Republica Polonă susține că motivarea hotărârii atacate este lacunară în măsura în care Tribunalul a considerat, pe de o parte, că controalele asupra grupurilor de producători prealabile recunoașterii preliminare a acestora au fost ineficace și, pe de altă parte, că rata de corecție financiară de 10 % referitoare la măsura „Fructe și legume – Grupuri de producători recunoscute preliminar” a fost aplicată în mod întemeiat.

      (
         1
      )	JO 2015, L 182, p. 39.


201807201162013082018/C 276/776912017TC27620180806RO01ROINFO_JUDICIAL20180629464722Cauza T-691/17: Hotărârea Tribunalului din 29 iunie 2018 – hoechstmass Balzer/ EUIPO (Forma cutiei unei benzi de măsurare) [„Marcă a Uniunii Europene – Cerere de înregistrare a unei mărci a Uniunii Europene tridimensionale – Forma cutiei unei benzi de măsurare – Motiv absolut de refuz – Lipsa caracterului distinctiv – Articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 [devenit articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001]”]
 ---documentbreak--- C2762018RO4620120180629RO0077462472Hotărârea Tribunalului din 29 iunie 2018 – hoechstmass Balzer/ EUIPO (Forma cutiei unei benzi de măsurare)
   (Cauza T-691/17) (
         1
      )
   „[„Marcă a Uniunii Europene — Cerere de înregistrare a unei mărci a Uniunii Europene tridimensionale — Forma cutiei unei benzi de măsurare — Motiv absolut de refuz — Lipsa caracterului distinctiv — Articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 [devenit articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001]”]”2018/C 276/77Limba de procedură: germana
      Părțile

      Reclamantă: hoechstmass Balzer GmbH (Sulzbach, Germania) (reprezentant: K. Zapfe, avocat)

      Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentant: M. Fischer, agent)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a patra de recurs a EUIPO din 28 iulie 2017 (cauza R 2331/2016-4) privind o cerere de înregistrare a unui semn tridimensional constituit din forma cutiei unei benzi de măsurare ca marcă a Uniunii Europene

      Dispozitivul

            1)

            Respinge acțiunea.

            2)

            Obligă hoechstmass Balzer GmbH la plata cheltuielilor de judecată.

      (
         1
      )	JO C 402, 27.11.2017.


201807201132013562018/C 276/72782017TC27620180806RO01ROINFO_JUDICIAL20180626434422Cauza T-78/17: Hotărârea Tribunalului din 26 iunie 2018 – Jumbo Africa/EUIPO – ProSiebenSat.1 Licensing (JUMBO) {„Marcă a Uniunii Europene – Procedură de declarare a nulității – Marca verbală a Uniunii Europene JUMBO – Motiv absolut de refuz – Caracter descriptiv – Articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 [devenit articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (UE) 2017/1001] – Caracter distinctiv dobândit prin utilizare – Articolul 7 alineatul (3) din Regulamentul nr. 207/2009 [devenit articolul 7 alineatul (3) din Regulamentul 2017/1001] – Articolul 52 alineatul (1) litera (a) și alineatul (2) din Regulamentul nr. 207/2009 [devenit articolul 59 alineatul (1) litera (a) și alineatul (2) din Regulamentul 2017/1001]”}
 ---documentbreak--- C2762018RO4320120180626RO0072432442Hotărârea Tribunalului din 26 iunie 2018 – Jumbo Africa/EUIPO – ProSiebenSat.1 Licensing (JUMBO)
   (Cauza T-78/17) (
         1
      )
   „{„Marcă a Uniunii Europene — Procedură de declarare a nulității — Marca verbală a Uniunii Europene JUMBO — Motiv absolut de refuz — Caracter descriptiv — Articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 [devenit articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (UE) 2017/1001] — Caracter distinctiv dobândit prin utilizare — Articolul 7 alineatul (3) din Regulamentul nr. 207/2009 [devenit articolul 7 alineatul (3) din Regulamentul 2017/1001] — Articolul 52 alineatul (1) litera (a) și alineatul (2) din Regulamentul nr. 207/2009 [devenit articolul 59 alineatul (1) litera (a) și alineatul (2) din Regulamentul 2017/1001]”}”2018/C 276/72Limba de procedură: spaniola
      Părţile

      Reclamantă: Jumbo Africa, SL (L’Hospitalet de Llobregat, Spania) (reprezentanţi: M.C. Buganza González și E. Torner Lasalle, avocați)

      Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentanți: J. García Murillo și A. Folliard-Monguiral, agenți)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO, intervenientă la Tribunal: ProSiebenSat.1 Licensing GmbH (Unterföhring, Germania)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei întâi de recurs a EUIPO din 26 octombrie 2016 (cauza R 227/2016-1) privind o procedură de declarare a nulității între ProSiebenSat.1 Licensing și Jumbo Africa

      Dispozitivul

            1)

            Respinge acțiunea.

            2)

            Jumbo Africa, SL suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și cheltuielile de judecată efectuate de Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO).

      (
         1
      )	JO C 104, 3.4.2017.


201807200482012822018/C 276/537112017CJC27620180806RO01ROINFO_JUDICIAL20180517333313Cauza C-711/17: Ordonanța președintelui Curții din 17 mai 2018 (cerere de decizie preliminară formulată de Amtsgericht Hamburg – Germania) – Anke Hartog/British Airways plc
 ---documentbreak--- C2762018RO3330120180517RO0053333331Ordonanța președintelui Curții din 17 mai 2018 (cerere de decizie preliminară formulată de Amtsgericht Hamburg – Germania) – Anke Hartog/British Airways plc
   (Cauza C-711/17) (
         1
      )2018/C 276/53Limba de procedură: germanaPreședintele Curții a dispus radierea cauzei.
   (
         1
      )	JO C 134, 16.4.2018.


201807200292012952018/C 276/353632018CJC27620180806RO01ROINFO_JUDICIAL20180604272711Cauza C-363/18: Cerere de decizie preliminară introdusă de Conseil d'État (Franța) la 4 iunie 2018 – Organisation juive européenne, Vignoble Psagot Ltd/Ministre de l'Économie et des Finances
 ---documentbreak--- C2762018RO2710120180604RO0035271271Cerere de decizie preliminară introdusă de Conseil d'État (Franța) la 4 iunie 2018 – Organisation juive européenne, Vignoble Psagot Ltd/Ministre de l'Économie et des Finances
   (Cauza C-363/18)2018/C 276/35Limba de procedură: franceza
      Instanța de trimitere

   Conseil d'État

      Părțile din procedura principală

      Reclamante: Organisation juive européenne, Vignoble Psagot Ltd

      Pârât: Ministre de l'Économie et des Finances

      Întrebările preliminare

   Dreptul Uniunii Europene și, în special, Regulamentul nr. 1169/2011 al Parlamentului European și al Consiliului privind informarea consumatorilor cu privire la produsele alimentare (
         1
      ), atunci când menționarea originii unui produs care intră în domeniul de aplicare al acestui regulament este obligatorie, impune, pentru un produs originar dintr-un teritoriu ocupat de Israel începând din 1967, menționarea acestui teritoriu, precum și o mențiune care să precizeze că produsul provine dintr-o colonie israeliană atunci când aceasta este situația? În caz contrar, dispozițiile regulamentului, în special cele ale capitolului VI din acesta, permit unui stat membru să impună astfel de mențiuni?
   (
         1
      )	Regulamentul (UE) nr. 1169/2011 al Parlamentului European și al Consiliului din 25 octombrie 2011 privind informarea consumatorilor cu privire la produsele alimentare, de modificare a Regulamentelor (CE) nr. 1924/2006 și (CE) nr. 1925/2006 ale Parlamentului European și ale Consiliului și de abrogare a Directivei 87/250/CEE a Comisiei, a Directivei 90/496/CEE a Consiliului, a Directivei 1999/10/CE a Comisiei, a Directivei 2000/13/CE a Parlamentului European și a Consiliului, a Directivelor 2002/67/CE și 2008/5/CE ale Comisiei și a Regulamentului (CE) nr. 608/2004 al Comisiei (JO L 304, p. 18).


201807200932012892018/C 276/732112017TC27620180806RO01ROINFO_JUDICIAL20180628444411Cauza T-211/17: Hotărârea Tribunalului din 28 iunie 2018 – Amplexor Luxembourg/Comisia („Contracte de achiziții publice de servicii – Procedură de cerere de ofertă – Clasarea unui ofertant în procedura în cascadă – Tratarea avizelor în vederea publicării lor în Suplimentul la Jurnalul Oficial al Uniunii Europene – Egalitatea de tratament a ofertanților – Neutralizarea avantajului contractantului existent – Abuz de putere”)
 ---documentbreak--- C2762018RO4410120180628RO0073441441Hotărârea Tribunalului din 28 iunie 2018 – Amplexor Luxembourg/Comisia
   (Cauza T-211/17) (
         1
      )
   „(„Contracte de achiziții publice de servicii — Procedură de cerere de ofertă — Clasarea unui ofertant în procedura în cascadă — Tratarea avizelor în vederea publicării lor în Suplimentul la Jurnalul Oficial al Uniunii Europene — Egalitatea de tratament a ofertanților — Neutralizarea avantajului contractantului existent — Abuz de putere”)”2018/C 276/73Limba de procedură: franceza
      Părțile

      Reclamantă: Amplexor Luxembourg Sàrl (Bertrange, Luxembourg) (reprezentant: J.-F. Steichen, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: J. Estrada de Solà și O. Verheecke, agenți)

      Obiectul

   Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE și având ca obiect anularea Deciziei Oficiului pentru Publicații al Uniunii Europene (OP) din 13 februarie 2017 de a o clasa pe reclamantă pe poziția a doua în cadrul cererii de ofertă nr. 10651 pentru încheierea unui contract-cadru în cascadă privind tratarea avizelor în vederea publicării lor în Suplimentul la Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.

      Dispozitivul

            1)

            Respinge acțiunea.

            2)

            Obligă Amplexor Luxembourg Sàrl la plata cheltuielilor de judecată, inclusiv a celor aferente procedurii măsurilor provizorii.

      (
         1
      )	JO C 213, 3.7.2017.


201807200082013502018/C 276/363712018CJC27620180806RO01ROINFO_JUDICIAL20180606272822Cauza C-371/18: Cerere de decizie preliminară introdusă de High Court of Justice (Chancery Division) (Regatul Unit) la 6 iunie 2018 – Sky plc, Sky International AG, Sky UK Limited/Skykick UK Limited, Skykick Inc
 ---documentbreak--- C2762018RO2720120180606RO0036272282Cerere de decizie preliminară introdusă de High Court of Justice (Chancery Division) (Regatul Unit) la 6 iunie 2018 – Sky plc, Sky International AG, Sky UK Limited/Skykick UK Limited, Skykick Inc
   (Cauza C-371/18)2018/C 276/36Limba de procedură: engleza
      Instanța de trimitere

   High Court of Justice (Chancery Division)

      Părțile din procedura principală

      Reclamante: Sky plc, Sky International AG, Sky UK Limited

      Pârâte: Skykick UK Limited, Skykick Inc

      Întrebările preliminare

            1)

            Poate o marcă a Uniunii Europene sau o marcă națională înregistrată într-un stat membru să fie declarată nulă total sau parțial pentru motivul că unii termeni sau toți termenii cuprinși în specificațiile produselor și serviciilor sunt insuficient de clari și de preciși pentru a permite autorităților competente și terților să stabilească, doar pe baza termenilor respectivi, sfera protecției conferite de marca în cauză?

            2)

            În cazul unui răspuns pozitiv la prima întrebare, un termen precum „software pentru computere” este prea general și desemnează produse prea variate pentru ca marca să își poată îndeplini funcția de indicare a originii, astfel că acel termen nu este suficient de clar și de precis încât să permită autorităților competente și terților să stabilească, doar pe baza termenului respectiv, sfera protecției conferite de marcă?

            3)

            Poate constitui rea-credință simpla solicitare de înregistrare a unei mărci fără intenția de a o utiliza pentru produsele sau serviciile specificate?

            4)

            În cazul unui răspuns afirmativ la a treia întrebare, este posibil să se concluzioneze că solicitantul a depus cererea parțial cu bună-credință și parțial cu rea-credință, în măsura în care a avut intenția de a utiliza marca pentru unele dintre produsele și serviciile specificate, însă nu a avut intenția de a utiliza marca pentru alte produse și servicii specificate?

            5)

            Este articolul 32 alineatul (3) din Legea privind mărcile din 1994 din Regatul Unit compatibil cu Directiva 2015/2436/UE (
                  1
               ) a Parlamentului și Consiliului și reglementările actele precedente acesteia?

      (
         1
      )	Directiva (UE) 2015/2436 a Parlamentului European și a Consiliului din 16 decembrie 2015 de apropiere a legislațiilor statelor membre cu privire la mărci (JO 2015, L 336, p. 1).


201807200982013612018/C 276/781562017TC27620180806RO01ROINFO_JUDICIAL20180620474711Cauza T-156/17: Ordonanța Tribunalului din 20 iunie 2018 – L/Parlamentul („Funcție publică – Asistent parlamentar acreditat – Rezilierea contractului – Litispendență – Inadmisibilitate”)
 ---documentbreak--- C2762018RO4710120180620RO0078471471Ordonanța Tribunalului din 20 iunie 2018 – L/Parlamentul
   (Cauza T-156/17) (
         1
      )
   „(„Funcție publică — Asistent parlamentar acreditat — Rezilierea contractului — Litispendență — Inadmisibilitate”)”2018/C 276/78Limba de procedură: engleza
      Părțile

      Reclamant: L (reprezentant: I. Coutant Peyre, avocat)

      Pârât: Parlamentul European (reprezentanți: Í. Ní Riagáin Düro și M. Windisch, agenți)

      Obiectul

   Cerere întemeiată pe articolul 270 TFUE și având ca obiect anularea Deciziei Parlamentului din 24 iunie 2016 de reziliere a contractului de muncă al reclamantului ca asistent parlamentar acreditat

      Dispozitivul

            1)

            Respinge acțiunea ca fiind inadmisibilă.

            2)

            Fiecare parte suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (
         1
      )	JO C 402, 27.11.2017.


201807200502013462018/C 276/547212017CJC27620180806RO01ROINFO_JUDICIAL20180517333314Cauza C-721/17: Ordonanța președintelui Curții din 17 mai 2018 (cerere de decizie preliminară formulată de Amtsgericht Hannover – Germania) – Sebastien Vollmer, Vera Sagalov/Swiss Global Air Lines AG
 ---documentbreak--- C2762018RO3340120180517RO0054334331Ordonanța președintelui Curții din 17 mai 2018 (cerere de decizie preliminară formulată de Amtsgericht Hannover – Germania) – Sebastien Vollmer, Vera Sagalov/Swiss Global Air Lines AG
   (Cauza C-721/17) (
         1
      )2018/C 276/54Limba de procedură: germanaPreședintele Curții a dispus radierea cauzei.
   (
         1
      )	JO C 123, 9.4.2018.


201807200892013592018/C 276/743622017TC27620180806RO01ROINFO_JUDICIAL20180627454511Cauza T-362/17: Hotărârea Tribunalului din 27 iunie 2018 – NCL/ EUIPO (FEEL FREE) [„Marcă a Uniunii Europene – Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene verbale FEEL FREE – Motiv absolut de refuz – Lipsa caracterului distinctiv – Articolul 7 alineatul (1) litera (b) și alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 [devenit articolul 7 alineatul (1) litera (b) și alineatul (2) din Regulamentul (UE) 2017/1001]”]
 ---documentbreak--- C2762018RO4510120180627RO0074451451Hotărârea Tribunalului din 27 iunie 2018 – NCL/ EUIPO (FEEL FREE)
   (Cauza T-362/17) (
         1
      )
   „[„Marcă a Uniunii Europene — Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene verbale FEEL FREE — Motiv absolut de refuz — Lipsa caracterului distinctiv — Articolul 7 alineatul (1) litera (b) și alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 [devenit articolul 7 alineatul (1) litera (b) și alineatul (2) din Regulamentul (UE) 2017/1001]”]”2018/C 276/74Limba de procedură: germana
      Părțile

      Reclamantă: NCL Corporation Ltd (Miami, Florida, Statele Unite) (reprezentanți: J. Bühling și D. Graetsch, avocați)

      Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentanți: W. Schramek, A. Söder și D. Walicka, agenți)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a patra de recurs a EUIPO din 23 martie 2017 (cauza R 2094/2016-4) privind o cerere de înregistrare a semnului verbal FEEL FREE ca marcă a Uniunii Europene

      Dispozitivul

            1)

            Respinge acțiunea.

            2)

            Obligă NCL Corporation Ltd la plata cheltuielilor de judecată.

      (
         1
      )	JO C 249, 31.7.2017.


201807200182012742018/C 276/5572018CJC27620180806RO01ROINFO_JUDICIAL20180426343411Cauza C-7/18: Ordonanța președintelui Curții din 26 aprilie 2018 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunal Superior de Justicia de Galicia – Spania) – Modesto Jardón Lama/Instituto Nacional de la Seguridad Social, Tesorería General de la Seguridad Social
 ---documentbreak--- C2762018RO3410120180426RO0055341341Ordonanța președintelui Curții din 26 aprilie 2018 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunal Superior de Justicia de Galicia – Spania) – Modesto Jardón Lama/Instituto Nacional de la Seguridad Social, Tesorería General de la Seguridad Social
   (Cauza C-7/18) (
         1
      )2018/C 276/55Limba de procedură: spaniolaPreședintele Curții a dispus radierea cauzei.
   (
         1
      )	JO C 142, 23.4.2018.


201807200922013352018/C 276/755562017TC27620180806RO01ROINFO_JUDICIAL20180626454622Cauza T-556/17: Hotărârea Tribunalului din 26 iunie 2018 – Staropilsen/EUIPO – Pivovary Staropramen (STAROPILSEN; STAROPLZEN) [„Marcă a Uniunii Europene – Procedură de declarare a nulității – Marca Uniunii Europene verbală STAROPILSEN; STAROPLZEN – Mărcile Uniunii Europene și naționale verbale anterioare STAROPRAMEN – Motiv relativ de refuz – Risc de confuzie – Articolul 8 alineatul (1) litera (b) și articolul 53 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 [devenite articolul 8 alineatul (1) litera (b) și articolul 60 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (UE) 2017/1001]”]
 ---documentbreak--- C2762018RO4520120180626RO0075452462Hotărârea Tribunalului din 26 iunie 2018 – Staropilsen/EUIPO – Pivovary Staropramen (STAROPILSEN; STAROPLZEN)
   (Cauza T-556/17) (
         1
      )
   „[„Marcă a Uniunii Europene — Procedură de declarare a nulității — Marca Uniunii Europene verbală STAROPILSEN; STAROPLZEN — Mărcile Uniunii Europene și naționale verbale anterioare STAROPRAMEN — Motiv relativ de refuz — Risc de confuzie — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) și articolul 53 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 [devenite articolul 8 alineatul (1) litera (b) și articolul 60 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (UE) 2017/1001]”]”2018/C 276/75Limba de procedură: engleza
      Părţile

      Reclamantă: Staropilsen s. r. o. (Plzeň, Republica Cehă) (reprezentant: A. Kodrasová, avocat)

      Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentant: J. Ivanauskas, agent)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO, intervenientă la Tribunal: Pivovary Staropramen s. r. o. (Praga, Republica Cehă) (reprezentant: M. Vojáček, avocat)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a patra de recurs a EUIPO din 20 iunie 2017 (cauza R 236/2017-4) privind o procedură de anulare între Pivovary Staropramen și Staropilsen

      Dispozitivul

            1)

            Respinge acțiunea.

            2)

            Obligă Staropilsen s. r. o. la plata cheltuielilor de judecată.

      (
         1
      )	JO C 347, 16.10.2017.


201807200122012722018/C 276/56272018CJC27620180806RO01ROINFO_JUDICIAL20180601343412Cauza C-27/18: Ordonanța președintelui Curții din 1 iunie 2018 – Comisia Europeană/ Republica Bulgaria, susținută de: Republica Franceză
 ---documentbreak--- C2762018RO3420120180601RO0056342341Ordonanța președintelui Curții din 1 iunie 2018 – Comisia Europeană/ Republica Bulgaria, susținută de: Republica Franceză
   (Cauza C-27/18) (
         1
      )2018/C 276/56Limba de procedură: bulgaraPreședintele Curții a dispus radierea cauzei.
   (
         1
      )	JO C 83, 5.3.2018.


201807200992013622018/C 276/766572017TC27620180806RO01ROINFO_JUDICIAL20180620464611Cauza T-657/17: Hotărârea Tribunalului din 20 iunie 2018 – Anabi Blanga/EUIPO – Polo/Lauren (HPC POLO) („Marcă a Uniunii Europene – Procedură de opoziție – Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene verbale HPC POLO – Marcă a Uniunii Europene verbală anterioară POLO – Motiv relativ de refuz – Risc de confuzie – Similitudine a semnelor – Caracter distinctiv – Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 [devenit articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001]”)
 ---documentbreak--- C2762018RO4610120180620RO0076461461Hotărârea Tribunalului din 20 iunie 2018 – Anabi Blanga/EUIPO – Polo/Lauren (HPC POLO)
   (Cauza T-657/17) (
         1
      )
   „(„Marcă a Uniunii Europene — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene verbale HPC POLO — Marcă a Uniunii Europene verbală anterioară POLO — Motiv relativ de refuz — Risc de confuzie — Similitudine a semnelor — Caracter distinctiv — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 [devenit articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001]”)”2018/C 276/76Limba de procedură: engleza
      Părţile

      Reclamant: Gidon Anabi Blanga (Mexico, Mexic) (reprezentant: M. J. Sanmartín Sanmartín, avocat)

      Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO) (reprezentanți: K. Zajfert, D. Walicka și A. Folliard-Monguiral, agenți)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: The Polo/Lauren Company LP (New York, New York, Statele Unite) (reprezentanți: R. Black, solicitor și S. Baran, barrister)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva deciziei Camerei întâi de recurs a EUIPO din 14 iunie 2017 (cauza R 2368/2016-1) privind o procedură de opoziție între The Polo/Lauren Company și M. Anabi Blanga

      Dispozitivul

            1)

            Respinge acțiunea.

            2)

            Îl obligă pe domnul Gidon Anabi Blanga la plata cheltuielilor de judecată.

      (
         1
      )	JO C 437, 18.12.2017.


201807200432012792018/C 276/373792018CJC27620180806RO01ROINFO_JUDICIAL20180608282921Cauza C-379/18: Cerere de decizie preliminară introdusă de Bundesverwaltungsgericht (Germania) la 8 iunie 2018 – Deutsche Lufthansa AG/Land Berlin
 ---documentbreak--- C2762018RO2810120180608RO0037281292Cerere de decizie preliminară introdusă de Bundesverwaltungsgericht (Germania) la 8 iunie 2018 – Deutsche Lufthansa AG/Land Berlin
   (Cauza C-379/18)2018/C 276/37Limba de procedură: germana
      Instanța de trimitere

   Bundesverwaltungsgericht

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă și recurentă: Deutsche Lufthansa AG

      Pârât și intimat: Land Berlin

      Celelalte părți: Berliner Flughafen Gesellschaft mbH; Der Vertreter des Bundesinteresses beim Bundesverwaltungsgericht

      Întrebările preliminare

            1)

            O reglementare națională care prevede că sistemul de tarife de aeroport stabilit de organul de administrare a aeroportului trebuie supus aprobării autorității independente de supraveghere, fără să interzică organului de administrare a aeroportului și utilizatorului aeroportului să stabilească alte tarife decât cele aprobate de autoritatea de supraveghere este compatibilă cu Directiva 2009/12/CE (
                  1
               ) a Parlamentului European și a Consiliului din 11 martie 2009 privind tarifele de aeroport (JO L 70, 14.3.2009, p. 11), în special cu articolul 3, cu articolul 6 alineatele (3) – (5), precum și cu articolul 11 alineatele (1) și (7)?

            2)

            O interpretare a legislației naționale în sensul că un utilizator al aeroportului nu poate contesta decizia autorității independente de supraveghere privind autorizarea sistemului de tarife de aeroport, dar că acesta poate formula împotriva organului de administrare a aeroportului o acțiune în care să invoce caracterul inechitabil al tarifului stabilit prin sistemul de tarife de aeroport este compatibilă cu directiva menționată?

      (
         1
      )	JO L 70, 14.3.2009, p. 11


201807200822012872018/C 276/795872017TC27620180806RO01ROINFO_JUDICIAL20180620484811Cauza T-587/17: Ordonanța Tribunalului din 20 iunie 2018 – Unigroup/EUIPO – Pronova Laboratories (nailicin) [„Marcă a Uniunii Europene – Procedură de opoziție – Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene verbale nailicin – Marca Benelux verbală anterioară NAILCLIN – Motiv relativ de refuz – Copie a certificatului de înregistrare a mărcii anterioare – Norma 19 alineatul (2) litera (a) punctul (ii) din Regulamentul (CE) nr. 2868/95 [devenită articolul 7 alineatul (2) litera (a) punctul (ii) din Regulamentul delegat (UE) 2017/1430] – Luarea în considerare a unui document depus împreună cu actul de opoziție – Norma 19 alineatul (4) din Regulamentul nr. 2868/95 [devenită articolul 7 alineatul (5) din Regulamentul delegat 2017/1430] – Acțiune vădit nefondată”]
 ---documentbreak--- C2762018RO4810120180620RO0079481481Ordonanța Tribunalului din 20 iunie 2018 – Unigroup/EUIPO – Pronova Laboratories (nailicin)
   (Cauza T-587/17) (
         1
      )
   „[„Marcă a Uniunii Europene — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene verbale nailicin — Marca Benelux verbală anterioară NAILCLIN — Motiv relativ de refuz — Copie a certificatului de înregistrare a mărcii anterioare — Norma 19 alineatul (2) litera (a) punctul (ii) din Regulamentul (CE) nr. 2868/95 [devenită articolul 7 alineatul (2) litera (a) punctul (ii) din Regulamentul delegat (UE) 2017/1430] — Luarea în considerare a unui document depus împreună cu actul de opoziție — Norma 19 alineatul (4) din Regulamentul nr. 2868/95 [devenită articolul 7 alineatul (5) din Regulamentul delegat 2017/1430] — Acțiune vădit nefondată”]”2018/C 276/79Limba de procedură: engleza
      Părțile

      Reclamantă: Unigroup ApS (Lyngby, Danemarca) (reprezentant: M. Rijsdijk, avocat)

      Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentant: M. Rajh, agent)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO, intervenientă în faţa Tribunalului: Pronova Laboratories BV (Muiden, Țările de Jos) (reprezentant: S. Wertwijn, avocat)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 9 iunie 2017 (cauza R 2359/2016-5) privind o procedură de opoziție între Pronova Laboratories și Unigroup

      Dispozitivul

            1)

            Respinge acțiunea.

            2)

            Unigroup ApS suportă, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, și cheltuielile de judecată efectuate de Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO) și de Pronova Laboratories BV.

      (
         1
      )	JO C 347, 16.10.2017.


201807200232013242018/C 276/57572018CJC27620180806RO01ROINFO_JUDICIAL20180517343413Cauza C-57/18: Ordonanța președintelui Curții din 17 mai 2018 (cerere de decizie preliminară formulată de Bundesarbeitsgericht – Germania) – AX/BW
 ---documentbreak--- C2762018RO3430120180517RO0057343341Ordonanța președintelui Curții din 17 mai 2018 (cerere de decizie preliminară formulată de Bundesarbeitsgericht – Germania) – AX/BW
   (Cauza C-57/18) (
         1
      )2018/C 276/57Limba de procedură: germanaPreședintele Curții a dispus radierea cauzei.
   (
         1
      )	JO C 152, 30.4.2018.


201807200652013292018/C 276/383932018CJC27620180806RO01ROINFO_JUDICIAL20180614292911Cauza C-393/18: Cerere de decizie preliminară introdusă de High Court of Justice, Family Division (England and Wales) (Regatul Unit) la 14 iunie 2018 – UD/XB
 ---documentbreak--- C2762018RO2910120180614RO0038291291Cerere de decizie preliminară introdusă de High Court of Justice, Family Division (England and Wales) (Regatul Unit) la 14 iunie 2018 – UD/XB
   (Cauza C-393/18)2018/C 276/38Limba de procedură: engleza
      Instanța de trimitere

   High Court of Justice, Family Division (England and Wales)

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: UD

      Pârât: XB

      Întrebările preliminare

            1)

            Este prezența fizică a unui copil într-un stat un element esențial al reședinței obișnuite, în sensul articolului 8 din [Regulamentul (CE) nr. 2201/2003] (
                  1
               )?

            2)

            În cazul în care ambii părinți sunt titulari ai răspunderii părintești, faptul că mama a fost păcălită să meargă în alt stat și apoi reținută ilicit prin coerciție sau prin alt act ilicit în statul respectiv de către tată, mama fiind astfel constrânsă să dea naștere unui copil în statul respectiv, are vreun impact asupra răspunsului la întrebarea (1), în situația în care este posibil să fi existat o încălcare a drepturilor omului ale mamei și/sau ale copilului, în temeiul articolelor 3 și 5 din Convenția europeană a drepturilor omului din anul 1950, sau în alt mod?

      (
         1
      )	Regulamentul (CE) nr. 2201/2003 al Consiliului din 27 noiembrie 2003 privind competența, recunoașterea și executarea hotărârilor judecătorești în materie matrimonială și în materia răspunderii părintești, de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 1347/2000 (JO 2003, L 338, p. 1, Ediție specială, 19/vol. 3, p. 133).


201807200882012882018/C 276/802582018TC27620180806RO01ROINFO_JUDICIAL20180423484922Cauza T-258/18: Acțiune introdusă la 23 aprilie 2018 – Brunke/Comisia
 ---documentbreak--- C2762018RO4820120180423RO0080482492Acțiune introdusă la 23 aprilie 2018 – Brunke/Comisia
   (Cauza T-258/18)2018/C 276/80Limba de procedură: germana
      Părțile

      Reclamant: Lothar Brunke (Berlin, Germania) (reprezentant: A. Schniebel, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamantul solicită Tribunalului:

            —

            constatarea efectului discriminatoriu al Directivei 2005/36/CE în ceea ce privește posibilitățile de exercitare a profesiei de către un medic nespecialist;

            —

            cu titlu subsidiar, obligarea pârâtei, cu respectarea poziției Tribunalului, la luarea unei decizii în favoarea reclamantului care să îi permită să obțină într-un termen rezonabil autorizația de exercitare a profesiei de medic specialist în naturopatie, recunoscându-i numeroșii ani de experiență în sectorul sanitar privat în acest domeniu, precum și formarea continuă desfășurată în paralel cu activitatea profesională;

            —

            cu titlu subsidiar, constatarea neîndeplinirii de către Comisie a obligațiilor care îi revin în temeiul Tratatului FUE prin neadoptarea unei decizii pe baza plângerilor reclamantului din 6 iunie 2017, precum și din 27 decembrie 2017.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamantul arată că Directiva 2005/36/CE a Parlamentului European și a Consiliului (
         1
      ) îl împiedică să practice medicina la nivel european, întrucât inexistența unei clauze de dispensă pentru medicii nespecialiști conduce la interdicția exercitării profesiei de către reclamant. În această privință, reclamantul critică Comisia pentru că nu s-a pronunțat cu privire la existența acestei discriminări.
   (
         1
      )	Directiva 2005/36/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 7 septembrie 2005 privind recunoașterea calificărilor profesionale (JO 2005, L 255, p. 22, Ediție specială, 05/vol. 8, p. 3).


201807201072013382018/C 276/813162018TC27620180806RO01ROINFO_JUDICIAL20180522495021Cauza T-316/18: Acțiune introdusă la 22 mai 2018 – Mediaservis/Comisia
 ---documentbreak--- C2762018RO4910120180522RO0081491502Acțiune introdusă la 22 mai 2018 – Mediaservis/Comisia
   (Cauza T-316/18)2018/C 276/81Limba de procedură: engleza
      Părțile

      Reclamantă: Mediaservis s. r. o. (Praga, Republica Cehă) (reprezentanți: D. Vosol și C. Schneider, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

            —

            anularea Deciziei C(2018) 753 final a Comisiei din 19 februarie 2018 de a nu ridica obiecţii faţă de ajutorul de stat acordat poştei cehe pentru furnizarea serviciului poştal universal în perioada 2013-2017;

            —

            obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă cinci motive.

            1.

            Primul motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 108 alineatele (2) şi (3) TFUE.

                     —

                     Comisia a decis să nu iniţieze procedura prevăzută la articolul 108 alineatul (2) TFUE, deşi a întâmpinat dificultăţi majore în evaluarea compatibilităţii ajutorului de stat cu piaţa comună.

            2.

            Al doilea motiv, întemeiat pe o examinare insuficientă şi incompletă a cazului, pe neexaminarea de către Comisie a tuturor elementelor de fapt şi de drept pe care persoanele, întreprinderile sau asocierile ale căror interese sunt eventual afectate de acordarea ajutorului i le-au adus la cunoștință şi pe o încălcare a obligaţiei de motivare.

                     —

                     Comisia nu a examinat toate aspectele invocate în plângerea reclamantei. Dimpotrivă, Comisia a reţinut în mod superficial că calculul costului net era întemeiat pe o separare contabilă corespunzătoare a costului serviciului universal de alte costuri.

                     —

                     Comisia a încălcat obligaţia de motivare care îi revine în această privinţă.

            3.

            Al treilea motiv, întemeiat pe o eroare vădită de apreciere în ceea ce priveşte calcularea costului net şi verificarea inexistenţei unei supracompensări.

                     —

                     Comisia a concluzionat în mod greşit că costurile suportate de Česká pošta atât în cadrul serviciului universal cât şi în afara acestuia fuseseră alocate în conformitate cu punctul 31 din Cadrul privind SIEG din 2012 (
                           1
                        ).

                     —

                     Astfel, Comisia şi-a întemeiat decizia pe un scenariu contrafactual vădit nerealist.

                     —

                     Scenariul contrafactual acceptat de Comisie nu a luat în considerare faptul că Legea poştei din Cehia impune ca preţurile să includă toate costurile suportate.

                     —

                     Calculul costului net a fost efectuat cu încălcarea punctului 32 din Cadrul privind SIEG din 2012, întrucât nu a luat în considerare surse relevante de venit, chiar aferente altor activităţi decât SIEG.

            4.

            Al patrulea motiv, întemeiat pe o eroare vădită de drept privind aplicarea punctului 25 din Cadrul privind SIEG din 2012 coroborat cu anexa I partea B din Directiva privind serviciile poştale (
                  2
               ).

                     —

                     Deşi punctul 25 din Cadrul privind SIEG din 2012 şi anexa I partea B din Directiva privind serviciile poştale impun calcularea costului net pentru a evalua beneficiile, inclusiv cele intangibile, în măsura posibilului, pentru prestatorul de SIEG (pentru a lua în considerare orice beneficii intangibile și comerciale care pot fi realizate de furnizorul de serviciu universal), decizia Comisiei, anexa A.1, vizează numai beneficiile intangibile.

            5.

            Al cincilea motiv, întemeiat pe încălcarea punctului 51 şi următoarele din Cadrul privind SIEG din 2012 şi pe o încălcare a obligaţiei de motivare.

                     —

                     Ca urmare a comportamentului pe piaţă al Česká pošta, care vizează eliminarea concurenţilor de pe piaţă, Comisia ar fi fost obligată să impună condiţii suplimentare necesare pentru a asigura faptul că dezvoltarea schimburilor comerciale nu este afectată într-o măsură contrară intereselor Uniunii în sensul punctului 51 şi următoarele din Cadrul privind SIEG din 2012, însă nu a făcut acest lucru.

                     —

                     Chiar dacă nu ar fi avut o astfel de obligaţie, Comisia ar fi trebuit, în contextul cotei de piaţă şi al comportamentului pe piaţă al Česká pošta, să furnizeze motivele concrete pentru care astfel de condiţii suplimentare nu au fost necesare, însă nu a făcut acest lucru.

      (
         1
      )	Comunicare a Comisiei – Cadrul Uniunii Europene pentru ajutoarele de stat sub forma compensațiilor pentru obligația de serviciu public (2011) (JO 2012 C 8, p. 15).
   (
         2
      )	Directiva 97/67/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 15 decembrie 1997 privind normele comune pentru dezvoltarea pieței interne a serviciilor poștale ale Comunității și îmbunătățirea calității serviciului (JO 1998, L 15, p. 14, Ediţie specială, 06/vol. 3, p. 12), astfel cum a fost modificată ultima dată prin Directiva 2008/6/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 20 februarie 2008 de modificare a Directivei 97/67/CE cu privire la realizarea integrală a pieței interne a serviciilor poștale ale Comunității (JO 2008 L 52, p. 3).


201807200962013342018/C 276/823182018TC27620180806RO01ROINFO_JUDICIAL20180522515221Cauza T-318/18: Acțiune introdusă la 22 mai 2018 – Amazon EU și Amazon.com/Comisia
 ---documentbreak--- C2762018RO5110120180522RO0082511522Acțiune introdusă la 22 mai 2018 – Amazon EU și Amazon.com/Comisia
   (Cauza T-318/18)2018/C 276/82Limba de procedură: engleza
      Părțile

      Reclamante: Amazon EU Sàrl (Luxemburg, Luxemburg) și Amazon.com, Inc. (Seattle, Washington, Statele Unite) (reprezentanți: D. Paemen, M. Petite și A. Tombiński, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamantele solicită Tribunalului:

            —

            anularea articolelor 1-4 din Decizia Comisiei Europene din 4 octombrie 2017 privind ajutorul de stat SA.38944 (2014/C) (ex 2014/NN) pus de aplicare de Luxemburg în favoarea Amazon, în care se concluzionează că Luxemburg a acordat LuxOpCo un ajutor ilegal în perioada mai 2006-iunie 2014 pe baza unei soluții fiscale anticipate acordate în anul 2003 (
                  1
               );

            —

            cu titlu subsidiar, anularea articolelor 2-4 din decizie și

            —

            în orice caz, obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamantele invocă nouă motive.

            1.

            Primul motiv, întemeiat pe încălcarea de către decizie a articolului 107 alineatul (1) TFUE întrucât în aceasta nu este demonstrată existența unui avantaj de care ar fi beneficiat reclamantele în raport cu elementele de comparație pe care le-au invocat

                     —

                     Decizia nu ia în considerare, în mod inadecvat, probele directe care arată că redevența plătită în realitate de LuxOpCo pentru activele necorporale în perioada relevantă a respectat principiul concurenței depline, astfel încât soluția fiscală anticipată din anul 2003 (denumită în continuare „ATC 2003”) nu a conferit LuxOpCo un avantaj actual sub forma unei reduceri a bazei de impozitare.

            2.

            Al doilea motiv, întemeiat pe încălcarea de către decizie a articolului 107 alineatul (1) TFUE întrucât constatarea din cuprinsul acesteia privind existența unui avantaj se întemeiază pe o analiză eronată a funcțiilor exercitate de LuxOpCo și de Amazon European Holding Technologies S.C.S.

                     —

                     Analiza cuprinsă în decizie și referitoare la funcțiile exercitate de Amazon European Holding Technologies S.C.S. (denumită în continuare „LuxSCS”) și de LuxOpCo este viciată de o serie de erori fundamentale de drept și de fapt. Aceste erori invalidează aplicarea, în decizie, a metodei marjei tranzacționale nete și constatarea primară rezultată cu privire la existența unui avantaj.

            3.

            Al treilea motiv, întemeiat pe încălcarea de către decizie a articolului 41 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene și a principiului bunei administrări întrucât constatarea din cuprinsul acesteia privind existența unui avantaj nu ia în considerare toate probele

                     —

                     În decizie nu sunt examinate probele din dosar la nivelul solicitat de diligență și de imparțialitate.

            4.

            Al patrulea motiv, întemeiat pe încălcarea de către decizie a articolului 107 alineatul (1) TFUE și a obligației de motivare întrucât constatarea din cuprinsul acesteia privind existența unui avantaj pornește de la premisa că redevența încalcă principiul concurenței depline

                     —

                     Constatarea din cuprinsul deciziei privind existența unui avantaj se întemeiază pe faptul că LuxOpCo ar fi plătit o redevență care încalcă principiul concurenței depline și, prin urmare, este nefondată.

            5.

            Al cincilea motiv, întemeiat pe încălcarea de către decizie a articolului 107 alineatul (1) TFUE întrucât decizia nu evidențiază un avantaj în cadrul raționamentului subsidiar

                     —

                     Constatarea subsidiară din cuprinsul deciziei, potrivit căreia ATC 2003 a conferit LuxOpCo un avantaj economic întrucât acesta din urmă s-a întemeiat pe opțiuni metodologice necorespunzătoare, are la bază o calificare eronată a rolurilor LuxOpCo și, respectiv, ale LuxSCS și, prin urmare, este nefondată.

            6.

            Al șaselea motiv, întemeiat pe încălcarea de către decizie a articolului 107 alineatul (1) TFUE întrucât aceasta califică în mod eronat ATC 2003 drept o măsură individuală ad hoc, ceea ce determină o luare în considerare eronată a prezumției selectivității

                     —

                     Întemeiată pe o calificare eronată a ATC 2003 drept o măsură individuală ad hoc, constatarea primară din cuprinsul deciziei cu privire la caracterul selectiv recurge la aplicarea eronată a prezumției selectivității pentru a se concluziona că ATC 2003 este o măsură selectivă prin însăși natura sa.

            7.

            Al șaptelea motiv, întemeiat pe încălcarea de către decizie a articolului 107 alineatul (1) TFUE și a principiului securității juridice întrucât analiza din cuprinsul deciziei referitoare la selectivitate se întemeiază pe un cadru de referință viciat

                     —

                     În cadrul constatării subsidiare privind selectivitatea, în decizie se exclude din cadrul de referință, în mod necorespunzător, practica administrativă generală din Luxemburg privind prețurile de transfer, fiind încălcată astfel jurisprudența aplicabilă.

            8.

            Al optulea motiv, întemeiat pe încălcarea de către decizie a principiilor securității juridice, retroactivității și nediscriminării și a unei norme fundamentale de procedură întrucât în analiza din cuprinsul acesteia referitoare la ATC 2003 sunt luate în considerare Liniile directoare ale OCDE ulterioare

                     —

                     Decizia aplică în mod retroactiv și discriminatoriu, stabilind în mod necorespunzător răspunderea reclamantelor și a Luxemburgului, standardele prevăzute în Liniile directoare ale OCDE din 2017 privind prețurile de transfer, care au fost adoptate după deschiderea procedurii de către Comisie, în anul 2014, și la mult timp după adoptarea ATC 2003.

            9.

            Al nouălea motiv, întemeiat pe încălcarea de către decizie a articolului 17 din Regulamentul 2015/1589 (
                  2
               ) întrucât prin decizie se dispune recuperarea ajutorului, deși termenul de prescripție aplicabil expirase deja

                     —

                     Decizia cuprinde un ordin de recuperare a ajutorului nelegal întrucât termenul de prescripție de zece ani prevăzut la articolul 17 din Regulamentul 2015/1589 a expirat.

      (
         1
      )	Decizia (UE) 2018/859 a Comisiei din 4 octombrie 2017 privind ajutorul de stat SA.38944 (2014/C) (ex 2014/NN) pus în aplicare de Luxemburg în favoarea Amazon [notificată cu numărul C(2017) 6740] (JO 2018, L 153, p. 1).
   (
         2
      )	Regulamentul (UE) 2015/1589 al Consiliului din 15 iulie 2015 de stabilire a normelor de aplicare a articolului 108 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (JO 2015, L 248, p. 9).


201807201002013632018/C 276/833582018TC27620180806RO01ROINFO_JUDICIAL20180609525321Cauza T-358/18: Acțiune introdusă la 9 iunie 2018 – J. García Carrión/EUIPO – Codorníu (JAUME CODORNÍU)
 ---documentbreak--- C2762018RO5210120180609RO0083521532Acțiune introdusă la 9 iunie 2018 – J. García Carrión/EUIPO – Codorníu (JAUME CODORNÍU)
   (Cauza T-358/18)2018/C 276/83Limba în care a fost formulată acțiunea: spaniola
      Părțile

      Reclamant: J. García Carrión, SA (Jumilla, Spania) (reprezentant: E. Arsuaga Santos, avocat)

      Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Codorníu, SA (Esplugues de Llobregat, Spania)

      Datele privind procedura în fața EUIPO

      Solicitantul mărcii în litigiu: cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

      Marca în litigiu: marca Uniunii Europene verbală „JAUME CODORNÍU – Cerere de înregistrare nr. 14 543 599

      Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție

      Decizia atacată: Decizia Camerei a patra de recurs a EUIPO din 11 aprilie 2018 în cauza R 451/2017-4

      Concluziile

   Reclamantul solicită Tribunalului:

            —

            anularea deciziei atacate și respingerea mărcii nr. 14 543 599 în clasa 33;

            —

            obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele invocate

   Încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) și alineatul (5) din Regulamentul (UE) nr. 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului;


201807201102013052018/C 276/843592018TC27620180806RO01ROINFO_JUDICIAL20180611535421Cauza T-359/18: Acțiune introdusă la 11 iunie 2018 – Unifarco/EUIPO – GD Tecnologie Interdisciplinari Farmaceutiche (TRICOPID)
 ---documentbreak--- C2762018RO5310120180611RO0084531542Acțiune introdusă la 11 iunie 2018 – Unifarco/EUIPO – GD Tecnologie Interdisciplinari Farmaceutiche (TRICOPID)
   (Cauza T-359/18)2018/C 276/84Limba în care a fost formulată acțiunea: italiana
      Părțile

      Reclamantă: Unifarco SpA (Santa Giustina, Italia) (reprezentanți: A. Perani și J. Graffer, avocați)

      Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: GD Tecnologie Interdisciplinari Farmaceutiche Srl (Roma, Italia)

      Datele privind procedura în fața EUIPO

      Solicitantul mărcii în litigiu: reclamanta

      Marca în litigiu: marca Uniunii Europene verbală „TRICOPID” – Cerere de înregistrare nr. 14 287 056

      Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție

      Decizia atacată: Decizia Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 13 martie 2018 în cauza R 2150/2017-5

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

            —

            anularea deciziei atacate;

            —

            obligarea EUIPO şi a celeilalte părţi din procedură la plata cheltuielilor de judecată aferente prezentei proceduri, precum şi celei din faţa diviziei de opoziţie şi a camerei de recurs.

      Motivele invocate

            —

            încălcarea şi aplicarea eronată a articolului 47 alineatele (2) şi (3) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European şi al Consiliului;

            —

            încălcarea şi aplicarea eronată a articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European şi al Consiliului.


201807201172012772018/C 276/853612018TC27620180806RO01ROINFO_JUDICIAL20180608545521Cauza T-361/18: Acțiune introdusă la 8 iunie 2018 – APEDA/EUIPO – Burraq Travel & Tours General Tourism Office (SIR BASMATI RICE)
 ---documentbreak--- C2762018RO5410120180608RO0085541552Acțiune introdusă la 8 iunie 2018 – APEDA/EUIPO – Burraq Travel & Tours General Tourism Office (SIR BASMATI RICE)
   (Cauza T-361/18)2018/C 276/85Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza
      Părțile

      Reclamantă: Agricultural and Processed Food Products Export Development Authority (APEDA) (New Delhi, India) (reprezentant: N. Dontas, avocat)

      Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Burraq Travel & Tours General Tourism Office SA (Atena, Grecia)

      Datele privind procedura în fața EUIPO

      Titularul mărcii în litigiu: cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

      Marca în litigiu: marca Uniunii Europene figurativă SIR BASMATI RICE – marca Uniunii Europene nr. 13 102 454

      Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de declarare a nulității

      Decizia atacată: Decizia Camerei a doua de recurs a EUIPO din 22 martie 2018 în cauza R 90/2017-2

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

            —

            anularea deciziei atacate exceptând în ceea ce privește produsele „sago” și „orez artificial [negătit]” desemnate de marca Uniunii Europene atacată care fac parte din clasa 30;

            —

            declararea nulității mărcii Uniunii Europene în totalitatea sa;

            —

            obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată efectuate de reclamantă în cadrul procedurilor care s-au aflat pe rolul Tribunalului, al camerei de recurs și al diviziei de anulare a EUIPO.

      Motivele invocate

            —

            Încălcarea articolului 59 alineatul (1) litera (a) coroborat cu articolul 7 alineatul (1) litera (g) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului, întemeiată pe cauza de nulitate absolută/motivul absolut de refuz referitor la caracterul înșelător;

            —

            încălcarea articolului 59 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului, întemeiată pe cauza de nulitate absolută referitoare la depunerea cu rea credință a unei cereri de înregistrare a unei mărci a Uniunii Europene;

            —

            încălcarea articolului 59 alineatul (1) litera (a) coroborat cu articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului, întemeiată pe cauza de nulitate absolută/motivul absolut de refuz referitor la caracterul înșelător;

            —

            articolul 94 alineatul (1) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului în ceea ce privește motivarea suficientă a deciziilor EUIPO.