title: Cauza C-118/14: Cerere de decizie preliminară introdusă de Amtsgericht Rüsselsheim (Germania) la 12 martie 2014 – Peggy Kieck/Condor Flugdienst GmbH

text:
               16.6.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 184/11

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Amtsgericht Rüsselsheim (Germania) la 12 martie 2014 – Peggy Kieck/Condor Flugdienst GmbH
   (Cauza C-118/14)
   2014/C 184/15
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Amtsgericht Rüsselsheim

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Peggy Kieck

      Pârâtă: Condor Flugdienst GmbH

      Întrebările preliminare

               1)

               Se poate solicita o compensație în temeiul articolului 7 din Regulamentul privind compensarea (1) și în cazul în care plecarea zborului rezervat are loc cu o întârziere mai mare de trei ore, iar pasagerul efectuează o rezervare la o altă companie aeriană, reducând astfel în mod considerabil întârzierea la sosire față de zborul inițial, în cazul în care atât zborul inițial, cât și zborul alternativ ajung la destinația inițială cu o întârziere mult mai mare de trei ore?

               2)

               În cazul unui răspuns pozitiv la prima întrebare, este decisiv în această privință dacă intervalul de 5 ore prevăzut la articolul 6 alineatul (1) [litera (c)] punctul (iii) privind aplicarea articolului 8 alineatul (1) din Regulamentul [nr. 295/91] a expirat sau nu a expirat?

               3)

               Este relevant faptul că pasagerul a efectuat noua rezervare singur sau cu ajutorul pârâtei?

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 261/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 11 februarie 2004 de stabilire a unor norme comune în materie de compensare și de asistență a pasagerilor în eventualitatea refuzului la îmbarcare și anulării sau întârzierii prelungite a zborurilor și de abrogare a Regulamentului (CEE) nr. 295/91 (JO L 46, p. 1, Ediție specială, 07/vol. 12, p. 218).


title: Cauza T-638/13: Ordonanța Tribunalului din 28 august 2015 – Bimbo/OAPI – Kimbo (Caffè KIMBO GOLD MEDAL)

text:
               16.11.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 381/58

         Ordonanța Tribunalului din 28 august 2015 – Bimbo/OAPI – Kimbo (Caffè KIMBO GOLD MEDAL)
   (Cauza T-638/13) (1)

   (2015/C 381/70)
   Limba de procedură: engleza
   Președintele Camerei a șasea a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 52, 22.2.2014.


title: Cauza T-247/07: Hotărârea Tribunalului din 29 martie 2012 — Slovacia/Comisia ( „Agricultură — Organizarea comună a piețelor — Măsuri care trebuie adoptate ca urmare a aderării unor noi state membre — Actul de aderare din 2003 — Determinarea stocurilor excedentare de produse agricole altele decât zahărul și consecințele financiare ale eliminării acestora — Obiectiv urmărit printr-o dispoziție de drept primar — Decizia 2007/361/CE” )

text:
               12.5.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 138/11

         Hotărârea Tribunalului din 29 martie 2012 — Slovacia/Comisia
   (Cauza T-247/07) (1)

   (Agricultură - Organizarea comună a piețelor - Măsuri care trebuie adoptate ca urmare a aderării unor noi state membre - Actul de aderare din 2003 - Determinarea stocurilor excedentare de produse agricole altele decât zahărul și consecințele financiare ale eliminării acestora - Obiectiv urmărit printr-o dispoziție de drept primar - Decizia 2007/361/CE)
   2012/C 138/18
   Limba de procedură: slovaca

      Părțile

      Reclamantă: Republica Slovacă (reprezentanți: inițial J. Čorba, ulterior B. Ricziová, agenți)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: H. Tserepa-Lacombe și A. Tokár, agenți)

      Interveniente în susținerea reclamantei: Republica Polonă (reprezentanți: inițial T. Nowakowski, ulterior M. Dowgielewicz și în sfârșit M. Szpunar, B. Majczyna și D. Krawczyk, agenți) și Republica Lituania (reprezentanți: D. Kriaučiūnas și R. Krasuckaitė, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare a Deciziei 2007/361/CE a Comisiei din 4 mai 2007 privind determinarea stocurilor [excedentare] de produse agricole altele decât zahărul și consecințele financiare ale eliminării acestora ca urmare a aderării Republicii Cehe, a Estoniei, a Ciprului, a Letoniei, a Lituaniei, a Ungariei, a Maltei, a Poloniei, a Sloveniei și a Slovaciei (JO L 138, p. 14), în măsura în care se referă la Republica Slovacă

      Dispozitivul

               1.

               Anulează Decizia 2007/361/CE a Comisiei din 4 mai 2007 privind determinarea stocurilor [excedentare] de produse agricole altele decât zahărul și consecințele financiare ale eliminării acestora ca urmare a aderării Republicii Cehe, a Estoniei, a Ciprului, a Letoniei, a Lituaniei, a Ungariei, a Maltei, a Poloniei, a Sloveniei și a Slovaciei, în măsura în care privește Republica Slovacă.

               2.

               Obligă Comisia Europeană să suporte, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, și cheltuielile de judecată efectuate de Republica Slovacă.

               3.

               Republica Polonă și Republica Lituania vor suporta propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 211, 8.9.2007.


title: Cauza T-418/12: Acțiune introdusă la 21 septembrie 2012 — Beninca/Comisia

text:
               24.11.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 366/36

         Acțiune introdusă la 21 septembrie 2012 — Beninca/Comisia
   (Cauza T-418/12)
   2012/C 366/74
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamant: Jürgen Beninca (Frankfurt am Main, Germania) (reprezentant: C. Zschocke, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamantul solicită Tribunalului:

               —

               anularea Deciziei Comisiei din 26 iulie 2012 prin care se refuză implicit accesul la un document prezentat în cadrul procedurilor de control privind operațiunea de concentrare (cazul COMP/M.6166 — NYSE Euronext/Deutsche Börse) și

               —

               obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamantul invocă două motive.

               1.

               Primul motiv întemeiat pe faptul că Comisia nu a adoptat o decizie în privința cererii reclamantului de acces la un anumit document în termenul prevăzut de articolul 8 alineatul (2) din Regulamentul nr. 1049/2001 (1). Potrivit articolului 8 alineatul (3) din regulament, aceasta constituie o decizie implicită negativă și nemotivată, și, prin urmare, constituie o încălcare a dispozițiilor relevante cu privire la accesul la documente.

               2.

               Al doilea motiv întemeiat pe faptul că niciunul dintre argumentele invocate de Comisie, în evaluarea sa preliminară, nu justifică refuzul accesului la documentul solicitat.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 al Parlamentului European și al Consiliului din 30 mai 2001 privind accesul public la documentele Parlamentului European, ale Consiliului și ale Comisiei (JO L 145, p. 43, Ediție specială, 01/vol. 3, p. 76).


title: Cauza T-359/09: Acțiune introdusă la 14 septembrie 2009 — Jurašinović/Consiliul

text:
               7.11.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 267/80

         Acțiune introdusă la 14 septembrie 2009 — Jurašinović/Consiliul
   (Cauza T-359/09)
   2009/C 267/142
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: Ivan Jurašinović (Angers, Franța) (reprezentant: A. Beguin, avocat)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene

      Concluziile reclamantului

               —

               Anularea deciziei exprese din 17 iunie 2009 și a deciziei implicite subsecvente prin care s-a respins cererea de acces a reclamantului la următoarele documente:

                           —

                           rapoartele observatorilor Uniunii Europene prezenți în Croația, în zona Knin, între 1 august și 31 august 1995;

                           —

                           documentele purtând referința „ECMM RC Knin Log Reports”;

               —

               obligarea Consiliului Uniunii Europene — Secretariatul general să autorizeze accesul la documentele menționate, sub formă electronică;

               —

               obligarea Consiliului Uniunii Europene la plata către reclamant a unei sume de 2 000 de euro fără taxe, respectiv 2 392 de euro cu taxe, reprezentând despăgubiri procedurale cu dobânzi, la rata BCEE din ziua înregistrării cererii.

      Motivele și principalele argumente

   Prin prezenta acțiune, reclamantul solicită anularea deciziei exprese din 17 iunie 2009 și a deciziei implicite subsecvente a Consiliului prin care i s-a refuzat accesul la rapoartele observatorilor Uniunii Europene prezenți în Croația, în zona Knin, între 1 august și 31 august 1995, și la documentele purtând referința „ECMM RC Knin Log Reports”.
   În susținerea acțiunii, reclamantul invocă două motive întemeiate pe:

               —

               lipsa unei atingeri aduse protecției interesului public în ceea ce privește relațiile internaționale potrivit articolului 4 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul nr. 1049/2001 (1), în măsura în care:

                           —

                           nicio protecție specifică nu s-ar putea aplica documentelor solicitate și

                           —

                           chiar presupunând că li s-ar putea aplica o protecție specifică, s-a scurs jumătate din perioada maximă de protecție prevăzută la articolul 4 alineatul (7) din Regulamentul nr. 1049/2001, ceea ce ar justifica să se acorde accesul la documentele solicitate;

                           —

                           în plus, în lipsa unei încadrări într-o categorie care beneficiază de protecție, documentele menționate nu ar intra în categoria documentelor sensibile în sensul articolului 9 din Regulamentul nr. 1049/2001;

               —

               lipsa unei atingeri aduse protecției procedurilor judiciare și consultanței juridice potrivit articolului 4 alineatul (2) din Regulamentul nr. 1049/2001, în măsura în care:

                           —

                           această excepție ar privi protecția procedurilor judiciare ale Uniunii Europene și ale statelor membre, în timp ce în speță Consiliul ar justifica respingerea cererii de acces printr-o procedură judiciară desfășurată la Tribunalul Penal Internațional pentru fosta Iugoslavie;

                           —

                           documentele solicitate ar fi fost deja comunicate părților din procesul Gotovina desfășurat la Tribunalul Penal Internațional pentru fosta Iugoslavie, ceea ce ar justifica de asemenea să se acorde accesul reclamantului la acestea;

                           —

                           misiunea Consiliului nu ar fi de a se asigura de buna desfășurare a proceselor din fața Tribunalului Penal Internațional pentru fosta Iugoslavie și,

                           —

                           un interes public superior ar justifica divulgarea documentelor solicitate.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 al Parlamentului European și al Consiliului din 30 mai 2001 privind accesul public la documentele Parlamentului European, ale Consiliului și ale Comisiei (JO L 145, p. 43, Ediție specială, 01/vol. 3, p. 76).


title: Cauza T-132/08: Acțiune introdusă la 2 aprilie 2008 — ERNI Electronics/OAPI (MaxiBridge)

text:
               7.6.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 142/31

         Acțiune introdusă la 2 aprilie 2008 — ERNI Electronics/OAPI (MaxiBridge)
   (Cauza T-132/08)
   (2008/C 142/56)
   Limba de procedură: germana
   Părțile

      Reclamantă: ERNI Electronics GmbH (Adelberg, Germania) (reprezentant: N. Breitenbach, Rechtsanwalt)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)
   Concluziile reclamantei

               —

               Anularea deciziei Camerei a patra de recurs a OAPI din 30 ianuarie 2008 în cauza R 1530/2006-4;

               —

               obligarea OAPI la plata cheltuielilor de judecată, inclusiv a celor efectuate în cursul procedurii la camera de recurs.

         Motivele și principalele argumente

      Marca comunitară vizată: marca verbală „MaxiBridge” pentru produse și servicii din clasele 9 și 17 (cererea de înregistrare nr. 4 899 647)

      Decizia examinatorului: respingerea cererii

      Decizia camerei de recurs: respingerea recursului

      Motivele invocate: încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 (1), întrucât marca solicitată nu are caracter descriptiv.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 40/94 al Consiliului din 20 decembrie 1993 privind marca comunitară (JO 1994, L 11, p. 1, Ediție specială, 17/vol. 1, p. 146).


title: Cauza T-153/12: Ordonanța Tribunalului din 16 septembrie 2013 — Microsoft/OAPI — Sky IP International (SKYDRIVE) ( „Marcă comunitară — Retragerea cererii de înregistrare — Nepronunțare asupra fondului” )

text:
               23.11.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 344/55

         Ordonanța Tribunalului din 16 septembrie 2013 — Microsoft/OAPI — Sky IP International (SKYDRIVE)
   (Cauza T-153/12) (1)

   (Marcă comunitară - Retragerea cererii de înregistrare - Nepronunțare asupra fondului)
   2013/C 344/99
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Microsoft Corp. (Redmond, Washington, Statele Unite) (reprezentanți: A. Carboni și J. Colbourn, solicitors)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: G. Panayotis, agent)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă în fața Tribunalului: Sky IP International Ltd (Isleworth, Regatul Unit) (reprezentanți: V. Baxter, D. Rose, solicitors, și P. Roberts, barrister)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei întâi de recurs a OAPI din 19 ianuarie 2012 (cauza R 2293/2010-1) privind o procedură de opoziție între Sky IP International Ltd și Microsoft Corp.

      Dispozitivul

               1.

               Nu mai este necesar să se pronunțe asupra acțiunii.

               2.

               Reclamanta și intervenienta suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și, fiecare, jumătate din cheltuielile de judecată efectuate de pârât.

      (1)  JO C 184, 23.6.2012.


title: Cauza C-434/08: Hotărârea Curții (Camera întâi) din 20 mai 2010 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Oberlandesgericht Oldenburg — Germania) — Arnold und Johann Harms als Gesellschaft bürgerlichen Rechts/Freerk Heidinga [Politica agricolă comună — Sistemul integrat de gestionare și control al anumitor scheme de ajutor — Regulamentul (CE) nr. 1782/2003 — Schema de plată unică — Transferul drepturilor la plată — Cesiune definitivă]

text:
               3.7.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 179/6

         Hotărârea Curții (Camera întâi) din 20 mai 2010 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Oberlandesgericht Oldenburg — Germania) — Arnold und Johann Harms als Gesellschaft bürgerlichen Rechts/Freerk Heidinga
   (Cauza C-434/08) (1)

   (Politica agricolă comună - Sistemul integrat de gestionare și control al anumitor scheme de ajutor - Regulamentul (CE) nr. 1782/2003 - Schema de plată unică - Transferul drepturilor la plată - Cesiune definitivă)
   2010/C 179/09
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Oberlandesgericht Oldenburg

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Arnold und Johann Harms als Gesellschaft bürgerlichen Rechts

      Pârât: Freerk Heidinga

      Obiectul

   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Oberlandesgericht Oldenburg — Interpretarea articolului 46 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1782/2003 al Consiliului din 29 septembrie 2003 de stabilire a normelor comune pentru schemele de sprijin direct în cadrul politicii agricole comune și de stabilire a anumitor scheme de sprijin pentru agricultori și de modificare a Regulamentelor (CEE) nr. 2019/93, (CE) nr. 1452/2001, (CE) nr. 1453/2001, (CE) nr. 1454/2001, (CE) nr. 1868/94, (CE) nr. 1251/1999, (CE) nr. 1254/1999, (CE) nr. 1673/2000, (CEE) nr. 2358/71 și (CE) nr. 2529/2001 (JO L 270, p. 1, Ediție specială, 03/vol. 49, p. 177) — Clauză contractuală inclusă într-un contract care are aparent ca obiect realizarea unui transfer complet și definitiv al drepturilor la plată, potrivit căreia cesionarul, în calitate de titular formal al drepturilor la plată, trebuie să activeze aceste drepturi la plată exploatând terenurile corespunzătoare, însă trebuie să transmită cedentului o parte a plăților acordate

      Dispozitivul

   Regulamentul (CE) nr. 1782/2003 al Consiliului din 29 septembrie 2003 de stabilire a normelor comune pentru schemele de sprijin direct în cadrul politicii agricole comune și de stabilire a anumitor scheme de sprijin pentru agricultori și de modificare a Regulamentelor (CEE) nr. 2019/93, (CE) nr. 1452/2001, (CE) nr. 1453/2001, (CE) nr. 1454/2001, (CE) nr. 1868/94, (CE) nr. 1251/1999, (CE) nr. 1254/1999, (CE) nr. 1673/2000, (CEE) nr. 2358/71 și (CE) nr. 2529/2001 trebuie interpretat în sensul că nu se opune unui contract, precum cel în cauză în acțiunea principală, având ca obiect transferul definitiv al unor drepturi la plată și în temeiul căruia cesionarul, în calitatea sa de titular al drepturilor la plată, are obligația de a activa drepturile menționate și de a transmite cedentului, fără nicio limitare în timp, în întregime sau în parte, plățile pe care le primește cu acest titlu, cu condiția ca un astfel de contract să nu aibă ca scop să îi permită cedentului să păstreze o parte dintre drepturile la plată pe care le a cesionat în mod formal, ci să permită determinarea, prin referire la valoarea acestei părți a drepturilor la plată, a prețului convenit pentru cesiunea tuturor drepturilor la plată.

      (1)  JO C 44, 21.2.2009.


title: Cauza T-201/08: Hotărârea Tribunalului din 28 septembrie 2010 — Market Watch/OAPI — Ares Trading (Seroslim) [ Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale Seroslim — Marca comunitară verbală anterioară SEROSTIM — Motiv relativ de refuz — Risc de confuzie — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 [devenit articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009] ]

text:
               20.11.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 317/27

         Hotărârea Tribunalului din 28 septembrie 2010 — Market Watch/OAPI — Ares Trading (Seroslim)
   (Cauza T-201/08) (1)

   (Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale Seroslim - Marca comunitară verbală anterioară SEROSTIM - Motiv relativ de refuz - Risc de confuzie - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 [devenit articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009])
   2010/C 317/47
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Market Watch Franchise Consulting, Inc. (Freeport, Bahamas) (reprezentant: J. Korab, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: A. Folliard-Monguiral, agent)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: Ares Trading SA (Aubonne, Elveția) (reprezentanți: M. De Justo Bailey și M. De Justo Vazquez, avocați)

      Obiectul

   Acțiune introdusă împotriva deciziei Camerei a doua de recurs a OAPI din 6 martie 2008 (cauza R 805/2007-2) privind o procedură de opoziție între Ares Trading SA și Market Watch Franchise Consulting, Inc.

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Obligă Market Watch Franchise Consulting, Inc. la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 197, 2.8.2008.


title: Cauza T-527/13: Hotărârea Tribunalului din 24 iunie 2015 – Italia/Comisia („Ajutoare de stat — Taxă pentru lapte — Ajutoare acordate de Italia producătorilor de lapte — Schemă de ajutor legată de rambursarea taxei pentru lapte — Decizie condiționată — Nerespectarea unei condiții care a permis recunoașterea compatibilității ajutorului cu piața internă — Ajutor de minimis — Ajutor existent — Ajutor nou — Modificare a unui ajutor existent — Procedură de control al ajutoarelor de stat — Obligație de motivare — Sarcina probei”)

text:
               10.8.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 262/19

         Hotărârea Tribunalului din 24 iunie 2015 – Italia/Comisia
   (Cauza T-527/13) (1)

   ((„Ajutoare de stat - Taxă pentru lapte - Ajutoare acordate de Italia producătorilor de lapte - Schemă de ajutor legată de rambursarea taxei pentru lapte - Decizie condiționată - Nerespectarea unei condiții care a permis recunoașterea compatibilității ajutorului cu piața internă - Ajutor de minimis - Ajutor existent - Ajutor nou - Modificare a unui ajutor existent - Procedură de control al ajutoarelor de stat - Obligație de motivare - Sarcina probei”))
   (2015/C 262/25)
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Reclamantă: Republica Italiană (reprezentanți: G. Palmieri, agent, asistat de S. Fiorentino și P. Grasso, avocați)

      Pârâtă: Comisia (reprezentanți: D. Grespan, D. Nardi și P. Němečková, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare a Deciziei 2013/665/UE a Comisiei din 17 iulie 2013 privind ajutorul de stat SA.33726 (11/C) [ex SA.33726 (11/NN)] acordat de Italia (amânarea plății taxelor pentru lapte în Italia) (JO L 309, p. 40)

      Dispozitivul

               1)

               Anulează articolul 1 alineatul (2) din Decizia 2013/665/UE a Comisiei din 17 iulie 2013 privind ajutorul de stat SA.33726 (11/C) [ex SA.33726 (11/NN)] acordat de Italia (amânarea plății taxelor pentru lapte).

               2)

               Anulează articolele 2-4 din această decizie în măsura în care privesc, pe de o parte, schema de ajutor prevăzută la articolul 1 alineatul (2) din decizia menționată și, pe de altă parte, ajutoarele individuale acordate în temeiul acestei scheme de ajutor.

               3)

               Respinge în rest acțiunea.

               4)

               Obligă Republica Italiană și Comisia Europeană la plata propriilor cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 344, 23.11.2013.


title: Cauza T-301/17: Acțiune introdusă la 17 mai 2017 – Sata/EUIPO – Zhejiang Rongpeng Air Tools (2000)

text:
               17.7.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 231/45

         Acțiune introdusă la 17 mai 2017 – Sata/EUIPO – Zhejiang Rongpeng Air Tools (2000)
   (Cauza T-301/17)
   (2017/C 231/56)
   Limba în care a fost formulată acțiunea: germana

      Părțile

      Reclamantă: Sata GmbH & Co. KG (Kornwestheim, Germania) (reprezentant: M.-C. Simon, avocat)

      Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Zhejiang Rongpeng Air Tools Co. Ltd (Pengjie Town, China)

      Datele privind procedura în fața EUIPO

      Titularul mărcii în litigiu: reclamanta

      Marca în litigiu: semnul „2000” – marca Uniunii Europene nr. 12 511 069

      Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de declarare a nulității

      Decizia atacată: Decizia Camerei a patra de recurs a EUIPO din 8 martie 2017 în cauza R 651/2016-4

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei atacate;

               —

               obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată;

               —

               în cazul în care cealaltă parte intervine în procedură, obligarea acesteia la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele invocate

               —

               încălcarea articolului 75 din Regulamentul nr. 207/2009;

               —

               încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul nr. 207/2009;

               —

               încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009;

               —

               încălcarea principiului egalității de tratament și a principiului bunei administrări.


title: Cauza F-44/11: Acțiune introdusă la 13 aprilie 2011 — ZZ/Comisia

text:
               25.6.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 186/34

         Acțiune introdusă la 13 aprilie 2011 — ZZ/Comisia
   (Cauza F-44/11)
   2011/C 186/65
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Reclamant: ZZ (Tricase, Italia) (reprezentant: G. Cipressa, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Obiectul și descrierea litigiului

   Cerere de obligare a pârâtei la plata către reclamant a unei sume pentru repararea prejudiciului pe care reclamantul pretinde că l-a suferit în urma cererii adresate de medicul consultant al Comisiei medicului reclamantului, în vederea obținerii anumitor informații

      Concluziile reclamantului

               —

               Declararea inexistenței de drept sau, cu titlu subsidiar, anularea deciziei, indiferent de forma sa, de respingere a cererii reclamantului cuprinsă în nota din 6 martie 2010;

               —

               în măsura în care este necesar, declararea inexistenței de drept sau, cu titlu subsidiar, anularea actului, indiferent de forma sa, prin care pârâta a respins reclamația depusă de reclamant la 3 septembrie 2010;

               —

               în măsura în care este necesar, Dr. M., la acea dată funcționar al Comisiei Europene: a) a solicitat Dr. U. să o informeze dacă reclamanta „urmează în prezent un tratament psihofarmacologic (neuroleptice, antidepresive) și de ce terapie sau de ce alte tipuri de terapie mai beneficiază”; b) a informat Dr. U. că „în temeiul dispozițiilor statutare, aplicabile tuturor funcționarilor Comisiei Europene, domnul [ZZ] are adresa administrativă în Bruxelles începând din 1 aprilie 2002, iar nu în Angola, astfel cum au decis superiorii [săi] […] și cum a fost informat în mod oficial pacientul dumneavoastră”;

               —

               în măsura în care este necesar, constatarea ilegalității fiecăruia dintre faptele generatoare ale prejudiciilor în cauză și, cu atât mai mult, a ansamblului pe care acestea îl formează;

               —

               în măsura în care este necesar, declararea ilegalității fiecăruia dintre faptele generatoare ale prejudiciilor în cauză și, cu atât mai mult, a ansamblului pe care acestea îl formează;

               —

               obligarea pârâtei la plata către reclamant a unei sume de 10 000 de euro, majorată cu dobânzi de întârziere aplicabile sumei menționate cu o rată de 10 % pe an cu capitalizare anuală începând din 5 iulie 2010, sau orice altă sumă care cuprinde orice element accesoriu pe care Tribunalul îl va considera corect și echitabil în vederea despăgubirii reclamantului pentru prejudiciile în cauză;

               —

               obligarea Comisiei Europene la plata cheltuielilor de judecată.


title: Cauza F-116/10: Acțiune introdusă la 10 noiembrie 2010 — Gozi/Comisia

text:
               19.2.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 55/38

         Acțiune introdusă la 10 noiembrie 2010 — Gozi/Comisia
   (Cauza F-116/10)
   2011/C 55/70
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Reclamant: Sandro Gozi (Sogliano al Rubicone, Italia) (reprezentanți: L. De Luca și G. Passalacqua, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Obiectul și descrierea litigiului

   Anularea deciziei de respingere a cererii de rambursare a cheltuielilor de judecată efectuate de reclamant în cadrul unei proceduri penale în fața unei instanțe a unui stat membru.

      Concluziile reclamantului

               —

               Anularea deciziei Direcției Generale Resurse Umane și Securitate — Direcția D — HR.D.2/MB/db Ares (2010) — Y96985

               —

               constatarea dreptului reclamantului la rambursarea cheltuielilor de judecată și, în acest sens, dispunerea plății sumei de 24 480 de euro.


title: Cauza C-66/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Sąd Rejonowy Poznań-Grunwald i Jeżyce w Poznaniu (Polonia) la 7 februarie 2017 – Grzegorz Chudaś, Irena Chudaś/DA Deutsche Allgemeine Versicherung Aktiengesellschaft AG

text:
               22.5.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 161/8

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Sąd Rejonowy Poznań-Grunwald i Jeżyce w Poznaniu (Polonia) la 7 februarie 2017 – Grzegorz Chudaś, Irena Chudaś/DA Deutsche Allgemeine Versicherung Aktiengesellschaft AG
   (Cauza C-66/17)
   (2017/C 161/10)
   Limba de procedură: polona

      Instanța de trimitere

   Sąd Rejonowy Poznań-Grunwald i Jeżyce w Poznaniu

      Părțile din procedura principală

      Reclamanți: Grzegorz Chudaś și Irena Chudaś

      Pârâtă: DA Deutsche Allgemeine Versicherung Aktiengesellschaft AG

      Întrebarea preliminară

   Articolul 4 punctul 1 coroborat cu articolul 7 din Regulamentul (CE) nr. 805/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 21 aprilie 2004 privind crearea unui Titlu Executoriu European pentru creanțele necontestate (1) trebuie interpretat în sensul că o hotărâre privind cheltuielile de judecată din cadrul unei hotărâri judecătorești prin care se constată existența unui drept poate să fie certificată ca titlu executoriu european?

      (1)  JO 2004 L 143, p. 15, Ediție specială, 19/vol. 7, p. 3.


title: Cauza C-686/16 P: Recurs introdus la 28 decembrie 2016 de Meissen Keramik GmbH împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a doua) din 18 octombrie 2016 în cauza T-776/15, Meissen Keramik GmbH/Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

text:
               22.5.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 161/6

         Recurs introdus la 28 decembrie 2016 de Meissen Keramik GmbH împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a doua) din 18 octombrie 2016 în cauza T-776/15, Meissen Keramik GmbH/Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)
   (Cauza C-686/16 P)
   (2017/C 161/07)
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Recurentă: Meissen Keramik GmbH (reprezentanți: M. Vohwinkel și Dr. M. Bagh, avocați)

      Cealaltă parte din procedură: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

      Concluziile recurentei

               —

               Anularea Hotărârii Tribunalului Uniunii Europene din 18 octombrie 2016 (T-776/15);

               —

               anularea deciziei Camerei întâi de recurs a Oficiului Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO) din 28 octombrie 2015 (cauza R 531/2015-1);

               —

               anularea deciziei Oficiului Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO) din 13 ianuarie 2015;

               —

               obligarea Oficiului Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO) la plata tuturor cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Recurenta invocă în susținerea recursului o interpretare eronată a articolului 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul nr. 207/2009 (1), precum și o încălcare a articolului 135 alineatul (4) din Regulamentul de procedură al Tribunalului.
   Recurenta reproșează Tribunalului că a încălcat Regulamentul de procedură întrucât nu s-a întemeiat pe semnificația elementului verbal al mărcii în cauză așa cum a fost constatată în decizia camerei de recurs, ci pe propria înțelegere a elementului verbal menționat, modificând astfel obiectul litigiului.
   Motivul întemeiat pe interpretarea eronată a articolului 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul nr. 207/2009 se bazează pe faptul că Tribunalul a considerat că o indicare a provenienței geografice a unui tip de produs, desemnat prin principala sa materie componentă (ceramica de Meissen), avea de asemenea caracter descriptiv pentru produse conținând elemente – oricât de nesemnificative ar fi – din această materie sau care pot fi puse în legătură cu produse de tipul desemnat.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 207/2009 al Consiliului din 26 februarie 2009 privind marca comunitară, JO 2009, L 78, p. 1.


title: Cauza C-284/07: Hotărârea Curții (Camera a șaptea) din 18 decembrie 2007 — Comisia Comunităților Europene/Republica Portugheză (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Directiva 2005/51/CE — Contracte de achiziții publice — Proceduri de atribuire a contractelor — Netranspunerea în termenul stabilit)

text:
               23.2.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 51/27

         Hotărârea Curții (Camera a șaptea) din 18 decembrie 2007 — Comisia Comunităților Europene/Republica Portugheză
   (Cauza C-284/07) (1)

   (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru - Directiva 2005/51/CE - Contracte de achiziții publice - Proceduri de atribuire a contractelor - Netranspunerea în termenul stabilit)
   (2008/C 51/44)
   Limba de procedură: portugheza
   Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: A. Caeiros, D. Kukovec și P. Andrade, agenți)

      Pârâtă: Republica Portugheză (reprezentant: M. L. Fernandes, agent)
   Obiectul
   Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Neadoptarea, în termenul prevăzut, a actelor necesare pentru a se conforma Directivei 2005/51/CE a Comisiei din 7 septembrie 2005 de modificare a anexei XX la Directiva 2004/17/CE și a anexei VIII la Directiva 2004/18/CE ale Parlamentului European și ale Consiliului privind contractele de achiziții publice (JO L 257, p. 127, Ediție specială, 06/vol. 7, p. 220)
   Dispozitivul

               1)

               Prin neadoptarea actelor cu putere de lege și a actelor administrative necesare pentru a se conforma Directivei 2005/51/CE a Comisiei din 7 septembrie 2005 de modificare a anexei XX la Directiva 2004/17/CE și a anexei VIII la Directiva 2004/18/CE ale Parlamentului European și ale Consiliului privind contractele de achiziții publice, Republica Portugheză nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul acestei directive.

               2)

               Obligă Republica Portugheză la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 183, 4.8.2007.


title: Cauza T-232/04: Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 6 iunie 2007 — Republica Elenă/Comisia Comunităților Europene ( FEOGA — Secțiunea Garantare — Registru comunitar al culturilor de viță-de-vie — Decizie prin care se dispune restituirea sumelor plătite cu titlu de avans )

text:
               21.7.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 170/20

         Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 6 iunie 2007 — Republica Elenă/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza T-232/04) (1)

   („FEOGA - Secțiunea «Garantare» - Registru comunitar al culturilor de viță-de-vie - Decizie prin care se dispune restituirea sumelor plătite cu titlu de avans’)
   (2007/C 170/37)
   Limba de procedură: greaca
   Părțile

      Reclamantă: Republica Elenă (reprezentanți: V. Kontolaimos, I. Chalkias și S. Chala, agenți)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: M. Condou-Durande, agent, asistată de N. Korogiannakis, avocat)
   Obiectul
   Cerere de anulare a Deciziei 2004/302/CE a Comisiei din 30 martie 2004 privind contribuția financiară a Comunității la cheltuielile efectuate de Grecia pentru organizarea unui registru comunitar al culturilor de viță-de-vie (JO L 98, p. 57).
   Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă Republica Elenă la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 179, 10.7.2004 (număr de ordine anterior C-218/04).


title: Cauza T-254/06: Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 22 mai 2008 — Radio Regenbogen Hörfunk in Baden/OAPI (RadioCom) ( Marcă comunitară — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale RadioCom — Motiv absolut de refus — Caracter descriptiv — Articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 )

text:
               5.7.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 171/32

         Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 22 mai 2008 — Radio Regenbogen Hörfunk in Baden/OAPI (RadioCom)
   (Cauza T-254/06) (1)

   („Marcă comunitară - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale RadioCom - Motiv absolut de refus - Caracter descriptiv - Articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (CE) nr. 40/94’)
   (2008/C 171/58)
   Limba de procedură: germana
   Părțile

      Reclamantă: Radio Regenbogen Hörfunk in Baden Geschäftsfürhungs-GmbH (Mannheim, Germania) (reprezentant: W. Göpfert, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: G. Schneider, agent)
   Obiectul
   Acțiune formulată împotriva Deciziei camerei întâi de recurs a OAPI din 7 iulie 2006 (cauza R 1266/2005-1) privind o cerere de înregistrare a mărcii verbale RadioCom ca marcă comunitară.
   Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă Radio Regenbogen Hörfunk in Baden Geschäftsführungs-GmbH la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 261, 28.10.2006.


title: Cauza T-479/09: Acțiune introdusă la 30 noiembrie 2009 — ATB Norte/OAPI — Bricocenter Italia (BRICO CENTER Garden)

text:
               30.1.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 24/67

         Acțiune introdusă la 30 noiembrie 2009 — ATB Norte/OAPI — Bricocenter Italia (BRICO CENTER Garden)
   (Cauza T-479/09)
   2010/C 24/118
   Limba în care a fost formulată acțiunea: spaniola

      Părțile

      Reclamantă: ATB Norte, SL (Burgos, Spania) (reprezentanți: P. López Ronda, G. Macías Bonilla, H. L. Curtis-Oliver și G. Marín Raigal, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Bricocenter Italia Srl [Rozzano Milanofiori (Milano), Italia)]

      Concluziile reclamantei

               —

               Anularea Deciziei R 1044/2008-4 a Camerei a patra de recurs a OAPI din 24 septembrie 2009;

               —

               obligarea OAPI la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

      Solicitantul mărcii comunitare: Bricocenter Italia S.r.l.

      Marca comunitară vizată: Marca figurativă care cuprinde elementul verbal „BRICONCENTER Garden” (cererea de înregistrare nr. 4 934 144), pentru servicii din clasa 35.

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în sprijinul opoziției: Reclamanta.

      Marca sau semnul invocat în sprijinul opoziției: Mărcile comunitare figurative care cuprind elementele verbale „CENTROS DE BRICOLAGE BRICOCENTRO”, (nr. 3 262 623) și „ATB CENTROS DE BRICOLAGE BRICOCENTRO” (nr. 989 046), pentru servicii din clasele 35, 37 și 39.

      Decizia diviziei de opoziție: Admite opoziția.

      Decizia camerei de recurs: Anulează decizia atacată și respinge opoziția în totalitate.

      Motivele invocate: Greșita interpretare și aplicare a articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009.


title: Cauza C-451/09 P: Ordonanța Curții din 12 mai 2010 — Pigasos Alieftiki Naftiki Etaireia/Consiliul Uniunii Europene, Comisia Europeană (Recurs — Răspundere extracontractuală — Dovadă a originii comunitare a produselor pescuite de o navă care aparține unei societăți de drept elen — Neadoptarea de acte care să permită autorităților vamale ale statelor membre să accepte documente emise de un stat terț, altele decât documentul T2M)

text:
               28.8.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 234/19

         Ordonanța Curții din 12 mai 2010 — Pigasos Alieftiki Naftiki Etaireia/Consiliul Uniunii Europene, Comisia Europeană
   (Cauza C-451/09 P) (1)

   (Recurs - Răspundere extracontractuală - Dovadă a originii comunitare a produselor pescuite de o navă care aparține unei societăți de drept elen - Neadoptarea de acte care să permită autorităților vamale ale statelor membre să accepte documente emise de un stat terț, altele decât documentul T2M)
   2010/C 234/29
   Limba de procedură: greaca

      Părțile

      Recurentă: Pigasos Alieftiki Naftiki Etaireia (reprezentanți: N. Skandamis și E. Perakis, avocați)

      Celelalte părți în proces: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: F. Florindo Gijón și M. Balta, agenți), Comisia Europeană (reprezentanți: M. Patakia și B.-R. Killmann, agenți)

      Obiectul

   Recurs formulat împotriva Hotărârii Tribunalului de Primă Instanță (Camera a șaptea) din 16 septembrie 2009, Pigasos Alieftiki Naftiki Etaireia/Consiliul și Comisia (T-162/07), prin care Tribunalul a respins o acțiune în despăgubire având ca obiect obținerea reparării prejudiciului pe care reclamanta pretinde că l-a suferit ca urmare a neadoptării de către Consiliu și Comisie a actelor care să permită autorităților vamale ale unui stat membru, în speță autorităților vamale elene, acceptarea ca dovadă a originii comunitare a produselor pescuite de o navă elenă aparținând reclamantei a documentelor emise de un stat terț, altele decât documentul T2M prevăzut de Regulamentul (CEE) nr. 2454/93 al Comisiei din 2 iulie 1993 (JO 1993, L 253, p.1, Ediție specială, 02/vol. 7, p. 3)

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Obligă Pigasos Alieftiki Naftiki Etaireia la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 24, 30.1.2010.


title: Cauza C-284/13 P: Recurs introdus la 24 mai 2013 de Henkel AG & Co. KGaA și Henkel France împotriva Ordonanței Tribunalului (Camera a treia) din 7 martie 2013 în cauza T-64/12, Henkel AG & Co. KGaA și Henkel France/Comisia Europeană

text:
               27.7.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 215/10

         Recurs introdus la 24 mai 2013 de Henkel AG & Co. KGaA și Henkel France împotriva Ordonanței Tribunalului (Camera a treia) din 7 martie 2013 în cauza T-64/12, Henkel AG & Co. KGaA și Henkel France/Comisia Europeană
   (Cauza C-284/13 P)
   2013/C 215/13
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Recurente: Henkel AG & Co. KGaA și Henkel France (reprezentanți: F. Brunet, E. Paroche, avocați, E. Bitton, advocate)

      Cealaltă parte din procedură: Comisia Europeană

      Concluziile recurentelor

   Recurentele solicită Curții:

               —

               anularea ordonanței în măsura în care prin aceasta s-a declarat că primul capăt de cerere al acțiunii Henkel prin care s-a solicitat Tribunalului anularea deciziei atacate era inadmisibil;

               —

               să statueze că acțiunea Henkel în fața Tribunalului nu a rămas fără obiect și este admisibilă, și să trimită cauza spre rejudecare Tribunalului pentru reexaminarea faptelor relevante;

               —

               anularea ordonanței în măsura în care a obligat Henkel să suporte propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de Comisie (punctul 3 din dispozitivul ordonanței), și obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată aferente prezentei proceduri și a celor efectuate în cadrul procedurii în fața Tribunalului.

      Motivele și principalele argumente

   Prezentul recurs conține trei motive, prin intermediul cărora recurentele contestă concluzia Tribunalului potrivit căreia nu aveau interes să formuleze acțiunea în fața Tribunalului împotriva deciziei atacate. Astfel, Tribunalul ar fi statuat în mod greșit că decizia atacată a rămas fără obiect ca urmare a deciziei ADLC prin care aceasta din urmă a considerat că transmiterea documentelor nu era necesară pentru asigurarea respectării dreptului la apărare al recurentelor și că documentele nu erau relevante pentru analiza cauzei cu care a fost sesizată ADLC.
   În schimb, recurentele susțin că aveau un interes legitim de a exercita acțiunea la Tribunal întrucât au nevoie să se întemeieze pe documente în procedura franceză pentru a dovedi că (i) faptele sancționate în cazul COMP/39.579 sunt aceleași sau cel puțin sunt strâns legate de faptele care fac obiectul urmăririi în cadrul procedurii franceze, ceea ce are incidență asupra statutului recurentelor în raport cu normele franceze privind clemența; și (ii) insistența Henkel de a fi autorizată să utilizeze documentele în procedura franceză nu ar trebui să fie considerată drept o lipsă de cooperare a solicitantului de clemență care să justifice o reducere a amenzii de 25 % în loc de 30 %, astfel cum a reținut ADLC, ci ar trebui privită ca exercitarea unui drept și a unui interes legitim, și anume exercitarea dreptului la apărare.
   Prezentul recurs cuprinde trei motive:

               —

               primul motiv, întemeiat pe faptul că Tribunalul a denaturat faptele întrucât a statuat în mod eronat că, în urma deciziei ADLC, nu exista o altă fază procedurală în cursul căreia documentele ar putea fi reexaminate, în cazul în care decizia atacată ar fi anulată și documentele ar fi transferate la ADLC;

               —

               al doilea motiv, întemeiat pe faptul că ordonanța era afectată de un viciu de motivare întrucât Tribunalul a considerat că Henkel nu avea interes de a exercita acțiunea fără a reexamina argumentele invocate de Henkel, și

               —

               al treilea motiv, întemeiat pe faptul că Tribunalul a comis o eroare de drept întrucât nu a examinat dacă Henkel avea în continuare interes de a exercita acțiunea în fața Tribunalului pentru a evita repetarea unui act nelegal.

         Pentru toate aceste motive, recurentele solicită Curții anularea ordonanței.


title: Cauza C-408/14: Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunal du travail de Bruxelles (Belgia) la 28 august 2014 – Aliny Wojciechowski/Office national des pensions (ONP)

text:
               24.11.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 421/18

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunal du travail de Bruxelles (Belgia) la 28 august 2014 – Aliny Wojciechowski/Office national des pensions (ONP)
   (Cauza C-408/14)
   2014/C 421/27
   Limba de procedură: franceza

      Instanța de trimitere

   Tribunal du travail de Bruxelles

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Aliny Wojciechowski

      Pârât: Office national des pensions (ONP)

      Întrebările preliminare

   Principiul cooperării loiale și articolul 4 alineatul (3) TUE, pe de o parte, și articolul 34 alineatul (1) din Carta drepturilor fundamentale, pe de altă parte, se opun ca un stat membru să reducă sau chiar să refuze acordarea unei pensii pentru limită de vârstă datorată unui lucrător salariat în temeiul prestațiilor efectuate potrivit legislației acestui stat membru, atunci când totalul anilor de carieră efectuați în acest stat membru și în cadrul instituțiilor europene depășește unitatea de carieră de 45 de ani la care se referă articolul 10a din Decretul regal nr. 50 din 24 octombrie 1967 privind pensia pentru limită de vârstă și cea de urmaș ale lucrătorilor salariați?


title: Cauza C-218/10: Hotărârea Curții (Camera întâi) din 26 ianuarie 2012 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Finanzgericht Hamburg — Germania) — ADV Allround Vermittlungs AG, în lichidare/Finanzamt Hamburg-Bergedorf (TVA — A șasea directivă — Articolele 9, 17 și 18 — Stabilirea locului prestării serviciilor — Noțiunea „punerea la dispoziție de personal” — Lucrători care desfășoară activități independente — Necesitatea de a asigura o apreciere identică a prestării de servicii în privința prestatorului și în privința clientului)

text:
               10.3.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 73/2

         Hotărârea Curții (Camera întâi) din 26 ianuarie 2012 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Finanzgericht Hamburg — Germania) — ADV Allround Vermittlungs AG, în lichidare/Finanzamt Hamburg-Bergedorf
   (Cauza C-218/10) (1)

   (TVA - A șasea directivă - Articolele 9, 17 și 18 - Stabilirea locului prestării serviciilor - Noțiunea „punerea la dispoziție de personal” - Lucrători care desfășoară activități independente - Necesitatea de a asigura o apreciere identică a prestării de servicii în privința prestatorului și în privința clientului)
   2012/C 73/02
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Finanzgericht Hamburg

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: ADV Allround Vermittlungs AG, în lichidare

      Pârâtă: Finanzamt Hamburg-Bergedorf

      Obiectul

   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Finanzgericht Hamburg — Interpretarea articolului 9 alineatul (2) litera (e) a șasea liniuță, a articolului 17 alineatul (1), alineatul (2) litera (a) și alineatul (3) litera (a), precum și a articolului 18 alineatul (1) litera (a) din A șasea directivă 77/388/CEE a Consiliului din 17 mai 1977 privind armonizarea legislațiilor statelor membre referitoare la impozitele pe cifra de afaceri — sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată: baza unitară de evaluare (JO L 145, p. 1) — Stabilirea locului de impozitare a unei prestații care constă în punerea la dispoziția unei persoane căreia îi este furnizat serviciul a personalului independent care nu lucrează ca persoane salariate ale prestatorului — Noțiunea „personal” — Necesitate de a asigura o apreciere identică a aplicării TVA ului aspra unei operațiuni în raport cu prestatorul serviciului, pe de o parte, și cu persoana căreia îi este furnizat acest serviciu, pe de altă parte

      Dispozitivul

               1.

               Articolul 9 alineatul (2) litera (e) a șasea liniuță din A șasea directivă 77/388/CEE a Consiliului din 17 mai 1977 privind armonizarea legislațiilor statelor membre referitoare la impozitele pe cifra de afaceri — sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată: baza unitară de evaluare trebuie interpretat în sensul că noțiunea „punerea la dispoziție de personal” prevăzută de această dispoziție include și punerea la dispoziție de lucrători care desfășoară activități independente, care nu sunt angajați ai întreprinderii prestatoare.

               2.

               Articolul 17 alineatul (1), alineatul (2) litera (a) și alineatul (3) litera (a), precum și articolul 18 alineatul (1) litera (a) din A șasea directivă trebuie interpretate în sensul că nu impun statelor membre să își organizeze normele procedurale interne astfel încât să asigure evaluarea în mod coerent a caracterului impozabil și a supunerii la plata taxei pe valoarea adăugată a aceleiași prestări de servicii, atât în raport cu prestatorul, cât și cu clientul prestației menționate, chiar și în cazul în care pentru cei doi sunt competente autorități fiscale diferite. Totuși, aceste dispoziții obligă statele membre să adopte măsurile necesare pentru a asigura exactitatea prelevării taxei pe valoarea adăugată și respectarea principiului neutralității fiscale.

      (1)  JO C 221, 14.8.2010.


title: Cauza T-272/14: Acțiune introdusă la 30 aprilie 2014 – P-D Glasseiden și alții/Comisia

text:
               14.7.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 223/26

         Acțiune introdusă la 30 aprilie 2014 – P-D Glasseiden și alții/Comisia
   (Cauza T-272/14)
   2014/C 223/31
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamante: P-D Glasseiden GmbH Oschatz (Oschatz, Germania), P-D Interglas Technologies GmbH (Erbach, Germania), P-D Industriegesellschalt mbH, Glasfaser Brattendorf (Wilsdruff STT Grumbach, Germania) și Glashütte Freital GmbH (Freital, Germania) (reprezentanți: H. Janssen și G. Engel, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamantele solicită Tribunalului:

               —

               anularea Deciziei Comisiei Europene din 18 decembrie 2013 în cazul Ajutor de stat SA.33995 (2013/C) – Sprijin pentru energia electrică produsă din surse regenerabile și reducerea suprataxei pe energia din surse regenerabile pentru utilizatorii mari consumatori de energie;

               —

               obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamantele invocă trei motive.

               1.

               Primul motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 107 alineatul (1) TFUE

                           —

                           Reclamantele susțin că decizia atacată este contrară articolului 107 alineatul (1) TFUE, întrucât suprataxa EEG prevăzută în Legea privind acordarea de prioritate surselor regenerabile de energie (Gesetz für den Vorrang erneuerbarer Energien, denumită în continuare „EEG”) și regimul specific de compensare nu ar constitui o acordare de resurse de stat sau de resurse controlate de stat. Ansamblul faptelor pertinente pentru calificarea acestor măsuri ar fi fost stabilite în procedura precontencioasă dintre Comisie și Republica Federală Germania. Reclamantele consideră că nu mai exista nicio îndoială pe care Comisia ar fi trebuit să o clarifice într-o procedură în temeiul articolului 108 alineatul (2) TFUE și al articolului 4 alineatul 4 din Regulamentul (CE) nr. 659/1999 de stabilire a normelor de aplicare a articolului 93 din Tratatul CE (1).

               2.

               Al doilea motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 108 alineatul (1) TFUE și a principiului securității juridice

                           —

                           Reclamantele susțin în această privință că Comisia nu a respectat articolul 108 alineatul (1) TFUE și principiul securității juridice, întrucât a aplicat procedura pentru ajutoare noi în temeiul articolului 4 alineatul (4) din Regulamentul nr. 659/1999 în locul procedurii pentru ajutoare existente în temeiul articolului 17 și următoarelor din Regulamentul nr. 659/1999, pentru a verifica evaluarea sa preliminară cu privire la calificarea EEG drept ajutor. În această privință, ele susțin în special că, prin Decizia din 22 mai 2002, Comisia nu a calificat EEG 2000 ca ajutor în sensul articolului 107 alineatul (1) TFUE, pentru că nu exista niciun transfer de resurse de stat. Modificările aduse EEG 2000 prin EEG 2012 nu ar fi substanțiale în raport cu Decizia Comisiei din 22 mai 2002. Comisia ar fi putut așadar să invoce o modificare de interpretare juridică în cadrul unei proceduri în temeiul articolului 108 alineatul (1) TFUE, fără a afecta reclamantele.

               3.

               Al treilea motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 41 din Carta drepturilor fundamentale și a principiului dreptului de a fi ascultat

                           —

                           În plus, reclamantele invocă faptul că pârâta a adoptat decizia atacată fără a oferi în prealabil părților posibilitatea de a prezenta observații.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 659/1999 al Consiliului din 22 martie 1999 de stabilire a normelor de aplicare a articolului 93 din Tratatul CE (JO L 83, p. 1. Ediție specială, 08/vol. 1, p. 41).


title: Cauze conexate C-11/06 și C-12/06: Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 23 octombrie 2007 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Verwaltungsgericht Aachen — Germania) — Rhiannon Morgan (C-11/06)/Bezirksregierung Köln, Iris Bucher (C-12/06)/Landrat des Kreises Düren (Cetățenia Uniunii — Articolele 17 CE și 18 CE — Refuzul de a acorda beneficiul ajutorului pentru formare resortisanților unui stat membru care efectuează studiile într-un alt stat membru — Cerința continuității între studiile efectuate într-un alt stat membru și cele efectuate anterior timp de cel puțin un an într-o instituție situată pe teritoriul național al statului membru de origine)

text:
               22.12.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 315/11

         Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 23 octombrie 2007 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Verwaltungsgericht Aachen — Germania) — Rhiannon Morgan (C-11/06)/Bezirksregierung Köln, Iris Bucher (C-12/06)/Landrat des Kreises Düren
   (Cauze conexate C-11/06 și C-12/06) (1)

   (Cetățenia Uniunii - Articolele 17 CE și 18 CE - Refuzul de a acorda beneficiul ajutorului pentru formare resortisanților unui stat membru care efectuează studiile într-un alt stat membru - Cerința continuității între studiile efectuate într-un alt stat membru și cele efectuate anterior timp de cel puțin un an într-o instituție situată pe teritoriul național al statului membru de origine)
   (2007/C 315/18)
   Limba de procedură: germana
   Instanța de trimitere
   Verwaltungsgericht Aachen
   Părțile din acțiunea principală

      Reclamante: Rhiannon Morgan (C-11/06), Iris Bucher (C-12/06)
   Pârâți: Bezirksregierung Köln C-11/06), Landrat des Kreises Düren (C-12/06)
   Obiectul
   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Verwaltungsgericht Aachen — Interpretarea articolelor 17 CE și 18 CE — Refuzul de a acorda beneficiul ajutorului pentru formare („Ausbildungsförderung”) unui resortisant național care are reședința și care efectuează studiile într-un alt stat membru pe motivul că nu a efectuat cel puțin primul an al acestor studii într-o instituție situată pe teritoriul național
   Dispozitivul
   Articolele 17 CE și 18 CE se opun, în împrejurări precum cele din acțiunile principale, unei condiții potrivit căreia, pentru a putea beneficia de ajutoare pentru formare acordate pentru studiile efectuate într-un alt stat membru decât cel ai cărui resortisanți sunt studenții care solicită beneficiul unor astfel de ajutoare, aceste studii trebuie să reprezinte continuarea unei formări de cel puțin un an efectuate pe teritoriul statului membru de origine al acestor studenți.

      (1)  JO C 121, 20.5.2006.


title: Cauza T-719/15 P: Hotărârea Tribunalului din 17 ianuarie 2017 – LP/Europol („Recurs — Funcție publică — Agenți temporari — Contract pe durată determinată — Decizie de nereînnoire — Decizie implicită de respingere — Decizie de respingere a reclamaţiei — Obligația de motivare — Obligația de solicitudine”)

text:
               6.3.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 70/17

         Hotărârea Tribunalului din 17 ianuarie 2017 – LP/Europol
   (Cauza T-719/15 P) (1)

   ((„Recurs - Funcție publică - Agenți temporari - Contract pe durată determinată - Decizie de nereînnoire - Decizie implicită de respingere - Decizie de respingere a reclamaţiei - Obligația de motivare - Obligația de solicitudine”))
   (2017/C 070/24)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Recurent: LP (reprezentant: M. Velardo, avocat)

      Cealaltă parte din procedură: Oficiul European de Poliție (Europol) (reprezentanți: D. Neumann și C. Falmagne, agenți, asistați de D. Waelbroeck și A. Duron, avocați)

      Obiectul

   Recurs introdus împotriva Ordonanței Tribunalului Funcției Publice a Uniunii Europene [confidențial]
       (2) și având ca obiect anularea acestei ordonanțe.

      Dispozitivul

               1)

               Respinge recursul.

               2)

               LP suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de Oficiul European de Poliție (Europol) în cadrul prezentei proceduri.

      (1)  JO C 59, 15.2.2016.

      (2)  Date confidenţiale necomunicate.


title: Cauza F-128/05: Ordonanța Tribunalului Funcției Publice din 23 septembrie 2008 — Adolf și alții/Comisia Comunităților Europene

text:
               22.11.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 301/67

         Ordonanța Tribunalului Funcției Publice din 23 septembrie 2008 — Adolf și alții/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza F-128/05) (1)

   (2008/C 301/131)

      Limba de procedură: franceza

   Președintele Camerei întâi a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 60 din 11.3.2006, p. 56.


title: Cauza C-389/09: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Juzgado de lo Contencioso Administrativo n o 3 de Almería (Spania) la 2 octombrie 2009 — Águeda María Sáenz Morales/Consejería para la Igualdad y Bienestar Social

text:
               1.5.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 113/15

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Juzgado de lo Contencioso Administrativo no 3 de Almería (Spania) la 2 octombrie 2009 — Águeda María Sáenz Morales/Consejería para la Igualdad y Bienestar Social
   (Cauza C-389/09)
   2010/C 113/22
   Limba de procedură: spaniola

      Instanța de trimitere

   Juzgado de lo Contencioso Administrativo no 3 de Almería

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Águeda María Sáenz Morales

      Pârâtă: Consejería para la Igualdad y Bienestar Social
   Prin Ordonanța 20 ianuarie 2010, Curtea (Camera a șasea) a declarat că cererea de pronunțare a unei hotărâri preliminare este vădit inadmisibilă.


title: Cauza T-18/17: Acțiune introdusă la 13 ianuarie 2017 – Republica Cehă/Comisia

text:
               6.3.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 70/25

         Acțiune introdusă la 13 ianuarie 2017 – Republica Cehă/Comisia
   (Cauza T-18/17)
   (2017/C 070/35)
   Limba de procedură: ceha

      Părțile

      Reclamantă: Republica Cehă (reprezentanți: M. Smolek și J. Vláčil, agenți)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea Regulamentului de punere în aplicare (UE) 2016/1867 al Comisiei din 20 octombrie 2016 de modificare a anexei la Regulamentul (CE) nr. 3199/93 privind recunoașterea reciprocă a procedurilor pentru denaturarea completă a alcoolului în scopul scutirii de la plata accizelor; și

               —

               obligarea Comisiei Europene la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă două motive.

               1.

               Primul motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 13 alineatul (2) din Tratatul privind Uniunea Europeană și a articolului 27 alineatele (3) și (4) din Directiva 92/83/CEE a Consiliului din 19 octombrie 1992 privind armonizarea structurilor accizelor la alcool și băuturi alcoolice. Se susține că, prin adoptarea regulamentului atacat, Comisia ar fi adus atingere cerințelor naționale din Cehia privind denaturarea completă a alcoolului, în pofida faptului că Republica Cehă nu a transmis Comisiei nicio comunicare în conformitate cu articolul 27 alineatul (3) din Directiva 92/83, iar, pe de altă parte, Comisia a comunicat în mod repetat că nu este de acord cu abordarea respectivă. Cu toate acestea, potrivit articolului 27 alineatul (4) din Directiva 92/83, nu este permis să se aducă atingere cerințelor naționale ale unui stat membru privind denaturarea completă a alcoolului în absența unei comunicări din partea acelui stat membru.

               2.

               Al doilea motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 27 alineatul (1) litera (a) din Directiva 92/83, deoarece eurodenaturantul 1:1:1 nu corespunde obiectivului acelei dispoziții, în măsura în care nu oferă suficiente garanții în lupta împotriva evaziunii fiscale. Eurodenaturantul 1:1:1 reprezintă un amestec de denaturare foarte slab, iar alcoolul complet denaturat pe baza acelui amestec ar putea fi cu ușurință utilizat în mod abuziv pentru fabricarea băuturilor alcoolice.


title: Cauza T-131/13: Acțiune introdusă la 1 martie 2013 — Lardini/OAPI (reprezentarea unei flori)

text:
               18.5.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 141/23

         Acțiune introdusă la 1 martie 2013 — Lardini/OAPI (reprezentarea unei flori)
   (Cauza T-131/13)
   2013/C 141/41
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Reclamantă: Lardini Srl (Filottrano, Italia) (reprezentanți: P. Roncaglia, G. Lazzeretti, F. Rossi și N. Parrotta, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei Camerei întâi de recurs a OAPI (mărci, desene și modele industriale) din 13 decembrie 2012, pronunțată în cauza R 2578/2011-1 și

               —

               obligarea OAPI la plata cheltuielilor de judecată, inclusiv a celor efectuate în cadrul procedurii căii de atac R 2578/2011-1.

      Motivele și principalele argumente

      Marca comunitară vizată: marca de poziție care constă într-o floare pentru produse din clasa 25

      Decizia examinatorului: respinge cererea

      Decizia camerei de recurs: respinge calea de atac

      Motivele invocate: încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009


title: Cauza T-150/11: Acțiune introdusă la 14 martie 2011 — Gobierno de Aragón și alții/Consiliul

text:
               30.4.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 130/26

         Acțiune introdusă la 14 martie 2011 — Gobierno de Aragón și alții/Consiliul
   (Cauza T-150/11)
   2011/C 130/53
   Limba de procedură: spaniola

      Părțile

      Reclamanți: Gobierno de Aragón (Aragón, Spania), Principado de Asturias, Junta de Castilla y León (reprezentanți: C. Fernández Vicién, I. Moreno-Tapia Rivas, E. Echeverría Álvarez, M. López Garrido, avocate)

      Pârât: Consiliul

      Concluziile reclamanților

               —

               Anularea articolului 3 alineatul (1) literele (a), (b) și (f), a articolului 3 alineatul (3) și a articolului 7 alineatele (2) și (3) din Decizia 2010/787/UE a Consiliului și

               —

               obligarea Consiliului la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Prezenta acțiune are ca obiect anularea în parte a Deciziei din 10 decembrie 2010 a Consiliului privind ajutorul de stat pentru facilitarea închiderii minelor de cărbune necompetitive (2010/787/UE)
   În susținerea acțiunii formulate, reclamantele invocă patru motive.

               1.

               Primul motiv întemeiat pe o eroare vădită de apreciere a situației de fapt și în consecință încălcarea articolului 194 TFUE.
               Decizia conține o eroare vădită în aprecierea situației de fapt atunci când afirmă că contribuția restrânsă a cărbunelui subvenționat la sursele globale de energie nu mai justifică menținerea unor astfel de subvenții în vederea asigurării aprovizionării cu energie în Uniune. Prin această eroare, decizia atacată dispune măsuri care încalcă unul dintre obiectivele politicii energetice stabilite de articolul 194 TFUE, care prevede la litera (b) obligația de a garanta siguranța aprovizionării în Uniune.

               2.

               Cel de al doilea motiv, întemeiat pe încălcarea principiului proporționalității
               Cerința închiderii sau a restituirii ajutoarele primite în aplicarea deciziei atacate pentru minele care, nefiind competitive în 2011, vor deveni competitive până în 2018, nu este proporțională cu respectarea obiectivelor urmărite prin decizia atacată. Astfel, dispozițiile atacate prin prezenta cerere depășesc ceea ce este necesar pentru a se asigura protecția mediului, în măsura în care nu contribuie la reducerea procentajului de energie produsă din cărbune. Dispozițiile atacate nu sunt proporționale nici în ceea ce privește atingerea obiectivelor privind competitivitatea industriei cărbunelui, întrucât (i) ar putea determina închiderea în 2018 a unor mine care sunt competitive în acest moment, dar care în temeiul deciziei atacate au trebuit să accepte să fie închise întrucât în 2011 nu își puteau continua existența fără ajutorul acordat prin această decizie și (ii) nu promovează menținerea minelor competitive din punct de vedere al mediului și al siguranței.

               3.

               Cel de al treilea motiv, întemeiat pe încălcarea principiului protecției încrederii legitime.
               Reclamantele consideră că anumite aspecte ale deciziei atacate încalcă principiul protecției încrederii legitime, prin eliminarea siguranței aprovizionării ca obiectiv care face obiectul protecției noii reglementări.

               4.

               Cel de al patrulea motiv, întemeiat pe nemotivare.
               În opinia reclamantelor, decizia nu motivează suficient adoptarea unor măsuri care se deosebesc de prevederile anterioare ale Regulamentului și de contextul normativ din care fac parte.


title: Cauza F-52/11: Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera întâi) din 11 noiembrie 2014 – Carlo De Nicola/BEI (Funcție publică — Personalul BEI — Hărțuire morală — Procedură de anchetă — Raportul comitetului de anchetă — Definiție eronată a hărțuirii morale — Decizia președintelui BEI de a nu admite plângerea — Anulare — Acțiune în despăgubire)

text:
               22.12.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 462/33

         Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera întâi) din 11 noiembrie 2014 – Carlo De Nicola/BEI
   (Cauza F-52/11) (1)

   ((Funcție publică - Personalul BEI - Hărțuire morală - Procedură de anchetă - Raportul comitetului de anchetă - Definiție eronată a hărțuirii morale - Decizia președintelui BEI de a nu admite plângerea - Anulare - Acțiune în despăgubire))
   (2014/C 462/47)
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Reclamant: Carlo De Nicola (Strassen, Luxemburg) (reprezentanți: L. Isola, avocat)

      Pârâtă: BEI (reprezentanți: T. Gilliams și F. Martin, agenți, asistați de A. Dal Ferro, avocat)

      Obiectul

   Pe de o parte, o cerere de anulare a unei scrisori a președintelui băncii prin care declara că, în urma deciziei comitetului de a respinge plângerea pentru hărțuire morală introdusă de reclamant, nu era necesară nicio acțiune, precum și de anulare a altor decizii privind ancheta pentru hărțuire morală. Pe de altă parte, o cerere de declarare a faptului că reclamantul a fost victima unei hărțuiri morale

      Dispozitivul

               1)

               Anulează Decizia din 1 septembrie 2010 prin care președintele Băncii Europene de Investiții a respins plângerea pentru hărțuire morală a domnului De Nicola.

               2)

               Obligă Banca Europeană de Investiții la plata către domnul De Nicola a sumei de 3  000 de euro.

               3)

               Respinge în rest acțiunea.

               4)

               Banca Europeană de Investiții suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și cheltuielile de judecată efectuate de domnul De Nicola.

      (1)  JO C 186, 25.6.2011, p. 37.


title: Cauza C-529/08: Ordonanța președintelui Curții din 10 iulie 2009 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Bundesgerichshof — Germania) — Friedrich Schulze, Jochen Kolenda, Helmar Rendenz/Deutsche Lufthansa AG

text:
               21.11.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 282/33

         Ordonanța președintelui Curții din 10 iulie 2009 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Bundesgerichshof — Germania) — Friedrich Schulze, Jochen Kolenda, Helmar Rendenz/Deutsche Lufthansa AG
   (Cauza C-529/08) (1)

   2009/C 282/59

      Limba de procedură: germana

   Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 44, 21.2.2009.


title: Cauza T-185/05: Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 20 noiembrie 2008 — Republica Italiană/Comisia (Regim lingvistic — Modalități de aplicare în materie de recrutare în cadrul funcției publice a Uniunii Europene — Acțiune în anulare întemeiată pe articolul 230 CE — Acțiune formulată de un stat membru îndreptată, pe de o parte, împotriva unei decizii a Comisiei de publicare a anunțurilor privind posturile vacante pentru funcțiile superioare de conducere în limbile germană, franceză și engleză și, pe de altă parte, împotriva unui anunț al Comisiei privind un post vacant, publicat în aceste trei limbi, în vederea ocupării postului de director general al OLAF — Admisibilitate — Termen pentru formularea acțiunii — Acte supuse căilor de atac — Motivare — Articolele 12 CE, 230 CE și 290 CE — Regulamentul nr. 1 — Articolele 1d și 27 din statut — Principiul nediscriminării)

text:
               10.1.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 6/20

         Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 20 noiembrie 2008 — Republica Italiană/Comisia
   (Cauza T-185/05) (1)

   (Regim lingvistic - Modalități de aplicare în materie de recrutare în cadrul funcției publice a Uniunii Europene - Acțiune în anulare întemeiată pe articolul 230 CE - Acțiune formulată de un stat membru îndreptată, pe de o parte, împotriva unei decizii a Comisiei de publicare a anunțurilor privind posturile vacante pentru funcțiile superioare de conducere în limbile germană, franceză și engleză și, pe de altă parte, împotriva unui anunț al Comisiei privind un post vacant, publicat în aceste trei limbi, în vederea ocupării postului de director general al OLAF - Admisibilitate - Termen pentru formularea acțiunii - Acte supuse căilor de atac - Motivare - Articolele 12 CE, 230 CE și 290 CE - Regulamentul nr. 1 - Articolele 1d și 27 din statut - Principiul nediscriminării)
   (2009/C 6/40)
   Limba de procedură: italiana
   Părțile

      Reclamantă: Republica Italiană (reprezentanți: I. Braguglia și M. Fiorilli, avocați)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: L. Cimaglia și P. Aalto, agenți)

      Intervenienți în susținerea reclamantei: Regatul Spaniei (reprezentant: F. Díez Moreno, avocat) și Republica Letonia (reprezentanți: inițial E. Balode-Buraka, ulterior L. Ostrovska, agenți)
   Obiectul
   Cerere de anulare, pe de o parte, a Deciziei adoptate de Comisie în cea de a 1678-a ședință, din 10 noiembrie 2004, potrivit căreia publicările externe în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene ale anunțurilor privind posturile vacante pentru funcții superioare de conducere se vor face în limbile germană, engleză și franceză pentru o perioadă care trebuie să se încheie în principiu la 1 ianuarie 2007 și, pe de altă parte, a anunțului COM/2005/335 privind postul vacant de director general (gradul A* 15/A* 16) al Oficiului European de Luptă Antifraudă (OLAF), publicat de Comisie la 9 februarie 2005 (JO C 34 A, p. 3).
   Dispozitivul

               1)

               Anulează Decizia adoptată de Comisie în cea de a 1678-a ședință, din 10 noiembrie 2004, potrivit căreia publicările externe în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene ale anunțurilor privind posturile vacante pentru funcții superioare de conducere se vor face în limbile germană, engleză și franceză pentru o perioadă care trebuie să se încheie la 1 ianuarie 2007.

               2)

               Anulează anunțul COM/2005/335 privind postul vacant de director general (gradul A* 15/A* 16) al Oficiului European de Luptă Antifraudă (OLAF), publicat de Comisie la 9 februarie 2005 (JO C 34 A, p. 3).

               3)

               Fiecare parte suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 155, 25.6.2005.


title: Cauza C-457/08: Acțiune introdusă la 21 octombrie 2008 — Comisia Comunităților Europene/Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord

text:
               6.12.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 313/20

         Acțiune introdusă la 21 octombrie 2008 — Comisia Comunităților Europene/Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord
   (Cauza C-457/08)
   (2008/C 313/30)
   Limba de procedură: engleza
   Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentant: N. Yerrell, agent)

      Pârât: Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord
   Concluziile reclamantei

               —

               Constatarea faptului că, prin neadoptarea și, în orice caz, prin necomunicarea către Comisie a actelor cu putere de lege și a actelor administrative necesare pentru a se conforma Directivei 2005/14/CE (1) a Parlamentului European și a Consiliului din 11 mai 2005 de modificare a directivelor 72/166/CEE, 84/5/CEE, 88/357/CEE și 90/232/CEE și a Directivei 2000/26/CE a Parlamentului European și a Consiliului privind asigurarea de răspundere civilă auto, Regatul Unit nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 6 din directivă;

               —

               obligarea Regatului Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   Termenul pentru transpunerea directivei a expirat la 11 iunie 2007.

      (1)  JO L 149, p. 14, Ediție specială, 06/vol. 7, p. 212.


title: Cauza C-172/09: Acțiune introdusă la 13 mai 2009 — Comisia Comunităților Europene/Republica Polonă

text:
               18.7.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 167/5

         Acțiune introdusă la 13 mai 2009 — Comisia Comunităților Europene/Republica Polonă
   (Cauza C-172/09)
   2009/C 167/09
   Limba de procedură: polonă

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: P. Dejmek și K. Gawlik, agenți)

      Pârâtă: Republica Polonă

      Concluziile reclamantei

               —

               Constatarea faptului că, prin neadoptarea actelor cu putere de lege și a actelor administrative necesare pentru transpunerea Directivei 2005/60/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 26 octombrie 2005 privind prevenirea utilizării sistemului financiar în scopul spălării banilor și finanțării terorismului (1) sau, în orice caz, prin necomunicarea acestora Comisiei, Republica Polonă nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul directivei menționate și a Tratatului CE;

               —

               obligarea Republicii Polone la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Termenul prevăzut pentru transpunerea directivei a expirat la 15 decembrie 2007. Cu toate acestea, la data introducerii prezentei acțiuni, pârâta nu adoptase încă toate măsurile necesare pentru transpunerea directivei și, în orice caz, nu le comunicase Comisiei.

      (1)  JO L 309, p. 15, Ediție specială, 09/vol. 2, p. 214.


title: Cauza T-88/09: Acțiune introdusă la 27 februarie 2009 – Idromacchine Srl și alții/Comisia

text:
               1.5.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 102/30

         Acțiune introdusă la 27 februarie 2009 – Idromacchine Srl și alții/Comisia
   (Cauza T-88/09)
   2009/C 102/45
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Reclamanți: Idromacchine Srl (Porto Marghera, Italia), Alessandro Capuzzo (Mirano, Italia), Roberto Capuzzo (Mogliano Veneto, Italia) (reprezentanți: W. Viscardini, avocat, G. Donà, avocat)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene

      Concluziile reclamanților

               A)

               Obligarea Comisiei Comunităților Europene:

                           1)

                           pentru prejudiciul material, la plata în favoarea Idromacchine Srl a sumei de 5 459 641,28 euro (sau a unei alte sume stabilite eventual de Tribunal).

                           2)

                           pentru prejudiciul nepatrimonial

                                       —

                                       la plata în favoarea Idromacchine Srl a unei sume care trebuie stabilită ex aequo et bono – cu titlu indicativ, echivalentă cu un procent semnificativ (de exemplu 30 %-50 %) din prejudiciul patrimonial;

                                       —

                                       la plata în favoarea domnilor Alessandro Capuzzo și Roberto Capuzzo a unei sume care trebuie stabilită, pentru fiecare dintre aceștia ex aequo et bono și aceasta echivalentă, cu titlu indicativ, cu un procent semnificativ (de exemplu 30 %-50 %) din prejudiciul patrimonial;

                           3)

                           la reabilitarea imaginii societății Idromacchine Srl și a domnilor Alessandro Capuzzo și Roberto Capuzzo – pin intermediul metodelor considerate de Tribunal cele mai adecvate (de exemplu prin intermediul unei publicări ad-hoc în Jurnalul Oficial și/sau prin intermediul unei scrisori adresate celor mai importanți agenți economici din sectorul de referință – dispunând rectificarea informațiilor referitoare la reclamanți apărute în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene din 18 februarie 2005, seria C 42, p. 15 și următoarele.

               B)

               obligarea Comisiei Comunităților Europene la rambursarea cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Reclamanții arată că publicarea de către Comisie a numelui societății Idromacchine Srl – parte terță în raport cu destinatarul oficial al Deciziei C(2004) 5426 final a Comisiei din 30 decembrie 2004, publicată în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene din 18 februarie 2005, seria C 42, p. 15 și următoarele – precum și a unor informații referitoare la aceasta care o prejudiciază, a constituit o încălcare gravă a numeroase principii de drept comunitar și, reclamanții solicită, așadar, repararea considerabilelor prejudicii patrimoniale și nepatrimoniale suferite în consecință.
   În special, prin publicarea informațiilor respective fără a efectua verificările necesare, între care în principal audierea prealabilă a reclamanților, Comisia nu și-a îndeplinit obligațiile de diligență, protejare a dreptului la apărare și a secretului profesional.
   În orice caz, având în vedere că decizia publicată nu este adresată societății Idromacchine Srl, publicarea de informații care se referă la aceasta trebuie considerată o măsură disproporționată în raport cu scopul urmărit de Comisie, care se limitează la a face cunoscute situații referitoare la aplicarea normelor comunitare în domeniul concurenței.
   În ceea ce privește prejudiciile invocate, publicarea informațiilor în condițiile indicate mai sus, a determinat o reducere la zero a cifrei de afaceri a societății Idromacchine Srl în sectorul său de activitate și a cauzat prejudicii grave reputației societății și a persoanelor care o reprezintă.


title: Cauza T-275/10: Acțiune introdusă la 22 iunie 2010 — mPAY24 GmbH/OAPI– ULTRA d.o.o. Proizvodnja elektronskih naprav (MPAY 24)

text:
               28.8.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 234/44

         Acțiune introdusă la 22 iunie 2010 — mPAY24 GmbH/OAPI– ULTRA d.o.o. Proizvodnja elektronskih naprav (MPAY 24)
   (Cauza T-275/10)
   ()
   2010/C 234/79
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

      Părțile

      Reclamantă: mPAY24 GmbH (Viena, Austria) (reprezentanți: Dr. H. G. Zeiner și S. Di Natale, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: ULTRA d.o.o. Proizvodnja elektronskih naprav (Zagorje ob Savi, Slovenia)

      Concluziile reclamantei

               —

               Anularea Deciziei Camerei întâi de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 22 martie 2010 în cauza R 1102/2008-1;

               —

               obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată; și

               —

               obligarea celeilalte părți în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs la plata cheltuielilor de judecată, în cazul în care ar deveni intervenientă în prezenta procedură.

      Motivele și principalele argumente

      Marca comunitară înregistrată care a făcut obiectul unei cereri de declarare a nulității: marca verbală „MPAY24”, pentru produse și servicii din clasele 9, 16, 35, 36 și 38 — cererea de înregistrare nr. 2601656.

      Titularul mărcii comunitare invocate în cadrul procedurii de declarare a nulității: reclamanta.

      Partea care solicită declararea nulității mărcii comunitare: cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs.

      Dreptul asupra mărcii al părții care solicită declararea nulității: partea care solicită declararea nulității și-a întemeiat cererea pe motive absolute de refuz, în temeiul articolului 52 alineatul (1) litera (a), al articolului 7 alineatul (1) litera (b), al articolului 7 alineatul (1) litera (c) și al articolului 7 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 al Consiliului.

      Decizia diviziei de anulare: respinge cererea de declarare a nulității.

      Decizia camerei de recurs: admite calea de atac și, în consecință, anulează decizia diviziei de anulare și declară nulitatea înregistrării mărcii comunitare.

      Motivele invocate: în susținerea acțiunii, reclamanta invocă două motive.
   Prin intermediul primului motiv, reclamanta susține că decizia în litigiu aduce atingere articolului 7 alineatul (1) literele (b) și (c) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 al Consiliului, în măsura în care camera de recurs a săvârșit o eroare statuând că dispozițiile acestor articole sunt aplicabile mărcii comunitare contestate. În special, Camera întâi de recurs: (i) a săvârșit o eroare anulând decizia anterioară a Camerei a doua de recurs din 21 aprilie 2004 care privește aceeași cauză și care se întemeiază pe aceleași motive; și (ii) a săvârșit o eroare statuând că marca comunitară contestată este descriptivă în ceea ce privește produsele și serviciile în cauză și lipsită de orice caracter distinctiv.
   Prin intermediul celui de al doilea motiv, reclamanta consideră că decizia atacată nu respectă dispozițiile Regulamentului (CE) nr. 207/2009 al Consiliului, în măsura în care camera de recurs a săvârșit o eroare declarând nulitatea mărcii comunitare contestate pentru toate produsele și serviciile înregistrate în clasele 9, 16, 35, 36 și 38 doar pe baza unor supoziții discutabile și necoroborate.


title: Cauza T-277/13: Hotărârea Tribunalului din 9 iunie 2016 – Marquis Energy/Consiliul („Dumping — Importuri de bioetanol originar din Statele Unite — Taxă antidumping definitivă — Acțiune în anulare — Afectare directă — Admisibilitate — Taxă antidumping la nivel național — Tratament individual — Eșantionare”)

text:
               25.7.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 270/38

         Hotărârea Tribunalului din 9 iunie 2016 – Marquis Energy/Consiliul
   (Cauza T-277/13) (1)

   ((„Dumping - Importuri de bioetanol originar din Statele Unite - Taxă antidumping definitivă - Acțiune în anulare - Afectare directă - Admisibilitate - Taxă antidumping la nivel național - Tratament individual - Eșantionare”))
   (2016/C 270/42)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Marquis Energy LLC (Hennepin, Illinois, Statele Unite) (reprezentanți: inițial P. Vander Schueren, ulterior P. Vander Schueren și M. Peristeraki, avocați)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: S. Boelaert, agent, asistat de B. Byrne, solicitor, și G. Berrisch, avocat, ulterior de R. Bierwagen și C. Hipp, avocați)

      Interveniente în susținerea pârâtei: Comisia Europeană (reprezentanți: M. França și T. Maxian Rusche, agenți) și ePURE, de Europese Producenten Unie van Hernieuwbare Ethanol (reprezentanți: O. Prost și A. Massot, avocați)

      Obiectul

   Cerere de anulare în parte a Regulamentului de punere în aplicare (UE) nr. 157/2013 al Consiliului din 18 februarie 2013 de instituire a unei taxe antidumping definitive la importurile de bioetanol originar din Statele Unite ale Americii (JO L 49, p. 10), în măsura în care o vizează pe reclamantă

      Dispozitivul

               1)

               Anulează Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 157/2013 al Consiliului din 18 februarie 2013 de instituire a unei taxe antidumping definitive la importurile de bioetanol originar din Statele Unite ale Americii în măsura în care vizează Marquis Energy LLC.

               2)

               Consiliul Uniunii Europene suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de Marquis Energy.

               3)

               Comisia Europeană și ePURE, de Europese Producenten Unie van Hernieuwbare Ethanol suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 226, 3.8.2013.


title: Cauza T-591/14: Hotărârea Tribunalului din 25 septembrie 2015 – BSH/OAPI (PerfectRoast) [„Marcă comunitară — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale PerfectRoast — Refuzul înregistrării — Motive absolute de refuz — Caracter descriptiv — Lipsa caracterului distinctiv — Articolul 7 alineatul (1) literele (b) și (c) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 — Obligația de motivare — Articolul 75 din Regulamentul nr. 207/2009”]

text:
               23.11.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 389/53

         Hotărârea Tribunalului din 25 septembrie 2015 – BSH/OAPI (PerfectRoast)
   (Cauza T-591/14) (1)

   ([„Marcă comunitară - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale PerfectRoast - Refuzul înregistrării - Motive absolute de refuz - Caracter descriptiv - Lipsa caracterului distinctiv - Articolul 7 alineatul (1) literele (b) și (c) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 - Obligația de motivare - Articolul 75 din Regulamentul nr. 207/2009”])
   (2015/C 389/59)
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: BSH Bosch und Siemens Hausgeräte GmbH (München, Germania) (reprezentant: S. Biagosch, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: A. Schifko, agent)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a cincea de recurs a OAPI din 16 iunie 2014 (cauza R 359/2014-5) privind cererea de înregistrare a semnului verbal PerfectRoast

      Dispozitivul

               1)

               Anulează Decizia Camerei a cincea de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI) din 16 iunie 2014 (cauza R 359/2014-5), în măsura în care prin aceasta se respinge calea de atac formulată împotriva deciziei examinatorului de respingere a cererii de înregistrare a mărcii comunitare PerfectRoast pentru „încălzitoare de apă”, „fierbătoare” și „fierbătoare ouă”.

               2)

               Respinge în rest acțiunea.

               3)

               Fiecare parte suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 351, 6.10.2014.


title: Cauza T-354/17: Acțiune introdusă la 6 iunie 2017 – Genomic Health/EUIPO (ONCOTYPE DX GENOMIC PROSTATE SCORE)

text:
               31.7.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 249/41

         Acțiune introdusă la 6 iunie 2017 – Genomic Health/EUIPO (ONCOTYPE DX GENOMIC PROSTATE SCORE)
   (Cauza T-354/17)
   (2017/C 249/55)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Genomic Health, Inc. (Redwood City, California, Statele Unite) (reprezentant: A. Reid, solicitor)

      Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

      Datele privind procedura în fața EUIPO

      Marca în litigiu: marca Uniunii Europene verbală „ONCOTYPE DX GENOMIC PROSTATE SCORE” – cererea de înregistrare nr. 15 214 257

      Decizia atacată: Decizia Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 14 februarie 2017 în cauza R 1682/2016-5

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei atacate;

               —

               obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele invocate

               —

               încălcarea principiului general al egalității de tratament, al bunei administrări și al securității juridice;

               —

               încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (b) coroborat cu articolul 7 alineatul (2) din Regulamentul nr. 207/2009;

               —

               încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (c) coroborat cu articolul 7 alineatul (2) din Regulamentul nr. 207/2009.


title: Cauza T-292/12: Acțiune introdusă la 3 iulie 2012 — Mega Brands/OAPI — Diset (MAGNEXT)

text:
               8.9.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 273/14

         Acțiune introdusă la 3 iulie 2012 — Mega Brands/OAPI — Diset (MAGNEXT)
   (Cauza T-292/12)
   2012/C 273/25
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Mega Brands International, Luxemburg, Zweigniederlassung Zug (Zug, Elveția) (reprezentant: A. Nordemann, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Diset, SA (Barcelona, Spania)

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea Deciziei Camerei a patra de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 24 aprilie 2012 adoptate în cauza R 1722/2011-4 și respingerea opoziției nr. B 1681447 și

               —

               obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

      Solicitantul mărcii comunitare: reclamanta.

      Marca comunitară vizată: marca verbală „MAGNEXT” pentru produse din clasa 28 — cererea de înregistrare a mărcii comunitare nr. 8990591.

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în procedura opoziției: cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs.

      Marca sau semnul invocat: marca verbală spaniolă „MAGNET 4”, înregistrată cu numărul 2550099 pentru produse din clasa 28; marca figurativă comunitară „Diset Magnetics”, înregistrată cu numărul 3840121 pentru produse și servicii din clasele 16, 28 și 41.

      Decizia diviziei de opoziție: admite opoziția și respinge cererea de înregistrare în totalitate.

      Decizia camerei de recurs: respinge calea de atac.

      Motivele invocate: încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 al Consiliului.


title: Cauza C-319/16 P: Recurs introdus la 2 iunie 2016 de Ucraina împotriva Ordonanţei Tribunalului (Camera a noua extinsă) din 11 martie 2015 în cauza T-348/14, Yanukovych/Consiliul

text:
               9.1.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 6/24

         Recurs introdus la 2 iunie 2016 de Ucraina împotriva Ordonanţei Tribunalului (Camera a noua extinsă) din 11 martie 2015 în cauza T-348/14, Yanukovych/Consiliul
   (Cauza C-319/16 P)
   (2017/C 006/31)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Recurentă: Ucraina (reprezentant: M. Kostytska, avocat)

      Celelalte părți din procedură: Oleksandr Viktorovych Yanukovych, Consiliul Uniunii Europene, Comisia Europeană
   Prin Ordonanța din 5 octombrie 2016, Curtea (Camera a opta) a respins recursul ca inadmisibil.