title: Cauza C-47/07 P: Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 16 decembrie 2008 — Masdar (UK) Ltd/Comisia Comunităților Europene (Recurs — Articolul 288 al doilea paragraf CE — Acțiune întemeiată pe îmbogățirea fără justă cauză a Comunității — Programe de asistență comunitară — Nereguli comise de cocontractantul Comisiei — Servicii furnizate de un subcontractant — Neplată — Riscuri inerente activităților economice — Principiul protecției încrederii legitime — Obligație de diligență a administrației comunitare)

text:
               21.2.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 44/5

         Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 16 decembrie 2008 — Masdar (UK) Ltd/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza C-47/07 P) (1)

   (Recurs - Articolul 288 al doilea paragraf CE - Acțiune întemeiată pe îmbogățirea fără justă cauză a Comunității - Programe de asistență comunitară - Nereguli comise de cocontractantul Comisiei - Servicii furnizate de un subcontractant - Neplată - Riscuri inerente activităților economice - Principiul protecției încrederii legitime - Obligație de diligență a administrației comunitare)
   (2009/C 44/08)
   Limba de procedură: engleza
   Părțile

      Recurentă: Masdar (UK) Ltd (reprezentanți: A. Bentley, QC și P. Green, Barrister)

      Cealaltă parte în proces: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: J. Enegren și M. Wilderspin, agenți)
   Obiectul
   Recurs introdus împotriva Hotărârii Tribunalului de Primă Instanță (camera a cincea) din 16 noiembrie 2006 în cauza T-333/03, Masdar (UK) Ltd/Comisia Comunităților Europene, care respinge ca neîntemeiată o acțiune în despăgubiri, ce vizează obținerea reparării prejudiciu pretins a fi fost suferit de reclamantă în urma refuzului Comisiei de a-i plăti serviciile pe care aceasta susține că le-ar fi prestat în cadrul a două proiecte ale programului TACIS în Republica Moldova și în Rusia
   Dispozitivul

               1)

               Respinge recursul.

               2)

               Obligă societatea Masdar (UK) Ltd la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 82, 14.4.2007.


title: Cauza C-328/12: Hotărârea Curții (Camera intâi) din 16 ianuarie 2014 (cerere de decizie preliminară formulată de Bundesgerichtshof — Germania) — Ralph Schmid (lichidator în procedura de insolvență privind bunurile deținute de Aletta Zimmermman)/Lilly Hertel [Trimitere preliminară — Cooperare judiciară în materie civilă — Regulamentul (CE) nr. 1346/2000 — Proceduri de insolvență — Acțiune revocatorie întemeiată pe insolvență — Domiciliul pârâtului într-un stat terț — Competența instanței din statul membru în care se află centrul intereselor principale ale debitorului]

text:
               22.3.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 85/5

         Hotărârea Curții (Camera intâi) din 16 ianuarie 2014 (cerere de decizie preliminară formulată de Bundesgerichtshof — Germania) — Ralph Schmid (lichidator în procedura de insolvență privind bunurile deținute de Aletta Zimmermman)/Lilly Hertel
   (Cauza C-328/12) (1)

   (Trimitere preliminară - Cooperare judiciară în materie civilă - Regulamentul (CE) nr. 1346/2000 - Proceduri de insolvență - Acțiune revocatorie întemeiată pe insolvență - Domiciliul pârâtului într-un stat terț - Competența instanței din statul membru în care se află centrul intereselor principale ale debitorului)
   2014/C 85/08
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Bundesgerichtshof

      Părțile din procedura principală

      Reclamant: Ralph Schmid (lichidator în procedura de insolvență privind bunurile deținute de Aletta Zimmermman)

      Pârâtă: Lilly Hertel

      Obiectul

   Cerere de decizie preliminară — Bundesgerichtshof — Interpretarea articolului 3 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 1346/2000 al Consiliului din 29 mai 2000 privind procedurile de insolvență (JO L 160, p. 1, Ediție specială, 19/vol. 1, p. 143) — Competența instanței statului membru în care se află centrul intereselor principale ale debitorului pentru decizii care rezultă direct din procedura de insolvență — Acțiunea revocatorie formulată în cadrul procedurii de insolvență (Insolvenzanfechtungsklage) și îndreptată împotriva unui pârât care are domiciliul într-un stat terț

      Dispozitivul

   Articolul 3 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 1346/2000 al Consiliului din 29 mai 2000 privind procedurile de insolvență trebuie interpretat în sensul că instanțele din statul membru pe teritoriul căruia a fost deschisă procedura de insolvență sunt competente să se pronunțe asupra unei acțiuni revocatorii formulate în cadrul procedurii de insolvență și îndreptate împotriva unui pârât care nu are domiciliul pe teritoriul unui stat membru.

      (1)  JO C 303, 6.10.2012.


title: Cauza C-143/07: Hotărârea Curții (Camera a patra) din 24 aprilie 2008 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Finanzgericht Hamburg — Germania) — Reuter & Co. (Firma A.O.B.)/Hauptzollamt Hamburg-Jonas (Agricultură — Regulamentul (CEE) nr. 3665/87 — Articolul 11 — Sistem de restituiri la export pentru produse agricole — Condiție de acordare a restituirii — Restituire plătită exportatorului ca urmare a prezentării de documente falsificate de către cocontractantul său — Marfă neexportată — Condiții de aplicare a sancțiunilor)

text:
               7.6.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 142/9

         Hotărârea Curții (Camera a patra) din 24 aprilie 2008 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Finanzgericht Hamburg — Germania) — Reuter & Co. (Firma A.O.B.)/Hauptzollamt Hamburg-Jonas
   (Cauza C-143/07) (1)

   (Agricultură - Regulamentul (CEE) nr. 3665/87 - Articolul 11 - Sistem de restituiri la export pentru produse agricole - Condiție de acordare a restituirii - Restituire plătită exportatorului ca urmare a prezentării de documente falsificate de către cocontractantul său - Marfă neexportată - Condiții de aplicare a sancțiunilor)
   (2008/C 142/13)
   Limba de procedură: germana
   Instanța de trimitere
   Finanzgericht Hamburg
   Părțile din acțiunea principală

      Reclamant: Reuter & Co. (Firma A.O.B.)

      Pârât: Hauptzollamt Hamburg-Jonas
   Obiectul
   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Finanzgericht Hamburg — Interpretarea articolului 11 alineatul (1) din Regulamentul (CEE) nr. 3665/87 al Comisiei din 27 noiembrie 1987 de stabilire a normelor comune de aplicare a sistemului de restituiri la export pentru produsele agricole (JO L 351, p. 1), astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (CE) nr. 2945/94 al Comisiei din 2 decembrie 1994 (JO L 310, p. 57) și a articolului 51 din Regulamentul (CE) nr. 800/1999 al Comisiei din 15 aprilie 1999 de stabilire a normelor comune de aplicare a sistemului de restituiri la export pentru produsele agricole (JO L 102, p. 11, rectificare în JO 1999, L 180, p. 53, Ediție specială, 03/vol. 27, p. 187) — Restituire plătită exportatorului ca urmare a prezentării de documente falsificate de către un terț — Condiții de aplicare a sancțiunilor
   Dispozitivul
   Articolul 11 alineatul (1) din Regulamentul (CEE) nr. 3665/87 al Comisiei din 27 noiembrie 1987 de stabilire a normelor comune de aplicare a sistemului de restituiri la export pentru produsele agricole, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (CE) nr. 2945/94 al Comisiei din 2 decembrie 1994, trebuie interpretat în sensul că sancțiunea pe care o prevede este aplicabilă unui exportator care a solicitat o restituire la export aferentă unei mărfi în cazul în care marfa nu a fost exportată ca urmare a comportamentului fraudulos al cocontractantului acestuia.

      (1)  JO C 117, 26.5.2007.


title: Cauza T-410/13: Acțiune introdusă la 6 august 2013 — Bitiqi și alții/Comisia și alții

text:
               9.11.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 325/33

         Acțiune introdusă la 6 august 2013 — Bitiqi și alții/Comisia și alții
   (Cauza T-410/13)
   2013/C 325/55
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamanți: Burim Bitiqi (Londra, Regatul Unit), Arlinda Gjebrea (Priștina, Republica Kosovo), Anna Gorska (Varșovia, Polonia), Agim Hajdini (Londra), Josefa Martínez Estéve (Valencia, Spania), Denis Vasile Miron (București, România), James Nicholls (Swindon, Regatul Unit), Zornitsa Popova Glodzhani (Varna, Bulgaria); Andrei Mihai Popovici (București) și Amaia San José Ortiz (Llodio, Spania) (reprezentanți: A. Coolen, J.-N. Louis, É. Marchal și D. Abreu Caldas, avocați)

      Pârâte: Comisia Europeană, Eulex Kosovo și Serviciul European de Acțiune Externă (SEAE)

      Concluziile

   Reclamanții solicită Tribunalului:

               —

               să declare și să dispună

                           —

                           anularea deciziilor din 27 mai și din 2 iulie de a nu prelungi contractele reclamanților,

                           —

                           obligarea pârâtelor la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamanții invocă cinci motive.

               1.

               Primul motiv întemeiat pe încălcarea principiului consultării reprezentanților personalului dat fiind că personalul a fost informat cu privire la consecințele deciziei de restructurare a misiunii Eulex Kosovo numai după luarea deciziei, iar ierarhia s-a opus unei consultări cu delegatul sindical.

               2.

               Al doilea motiv întemeiat pe încălcarea protecției lucrătorilor în cadrul unei concedieri colective, în măsura în care ar trebui aplicat fiecărei persoane concediate dreptul în vigoare în statul membru de origine, ceea ce ar implica o mare disparitate a normelor și a protecției acordate.

               3.

               Al treilea motiv întemeiat pe săvârșirea unui abuz de drept în utilizarea succesivă a contractelor pe durată nedeterminată.

               4.

               Al patrulea motiv întemeiat pe încălcarea principiului egalității de tratament și nediscriminării între categoriile de lucrători „seconded” și „contracted”, în măsura în care suprimarea de posturi nu ar privi în realitate decât lucrători care intră în categoria personalului „contracted”, celui de tip „seconded” oferindu-i-se posibilități de reorganizare.

               5.

               Al cincilea motiv, referitor la o reclamantă, întemeiat pe încălcarea articolului 8 din Carta socială europeană, reclamanta fiind informată cu privire la decizia atacată în timp ce era însărcinată în concediu de maternitate.


title: Cauza C-283/15: Hotărârea Curții (Camera întâi) din 9 februarie 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Hoge Raad der Nederlanden – Țările de Jos) – X/Staatssecretaris van Financiën (Trimitere preliminară — Legislație fiscală — Impozit pe venit — Resortisant al unui stat membru care obține venituri pe teritoriul acestui stat membru și pe cel al unei țări terțe și care are reședința pe teritoriul unui alt stat membru — Avantaj fiscal destinat să țină seama de situația personală și familială a acestuia)

text:
               3.4.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 104/15

         Hotărârea Curții (Camera întâi) din 9 februarie 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Hoge Raad der Nederlanden – Țările de Jos) – X/Staatssecretaris van Financiën
   (Cauza C-283/15) (1)

   ((Trimitere preliminară - Legislație fiscală - Impozit pe venit - Resortisant al unui stat membru care obține venituri pe teritoriul acestui stat membru și pe cel al unei țări terțe și care are reședința pe teritoriul unui alt stat membru - Avantaj fiscal destinat să țină seama de situația personală și familială a acestuia))
   (2017/C 104/22)
   Limba de procedură: neerlandeza

      Instanța de trimitere

   Hoge Raad der Nederlanden

      Părțile din procedura principală

      Recurent: X

      Intimat: Staatssecretaris van Financiën

      Dispozitivul

               1)

               Articolul 49 TFUE trebuie să fie interpretat în sensul că se opune ca un stat membru a cărui legislație fiscală permite deducerea unor „venituri negative” aferente unei locuințe să refuze acordarea acestei deduceri unui lucrător nerezident care desfășoară o activitate independentă atunci când acesta obține, pe teritoriul statului membru respectiv, 60 % din totalul veniturilor sale și nu obține, pe teritoriul statului membru în care se află locuința sa, vreun venit care să îi permită să invoce un drept de deducere echivalent.

               2)

               Interdicția care decurge din răspunsul la prima întrebare privește orice stat membru în care se desfășoară activitatea și pe teritoriul căruia un lucrător care desfășoară o activitate independentă obține venituri care îi permit să invoce un drept de deducere echivalent, proporțional cu partea din veniturile menționate obținută pe teritoriul fiecăruia dintre statele membre în care se desfășoară activitatea. În această privință, un „stat membru în care se desfășoară activitatea” este orice stat membru care are competența de a impozita veniturile din activitatea unui nerezident obținute pe teritoriul său, indiferent de locul unde se desfășoară în mod efectiv această activitate.

               3)

               Împrejurarea că contribuabilul nerezident în cauză obține o parte din veniturile sale impozabile pe teritoriul unei țări terțe, iar nu pe cel al unui stat membru, nu are nicio incidență asupra răspunsului la a doua întrebare.

      (1)  JO C 294, 7.9.2015.


title: Cauza C-314/07: Acțiune introdusă la 6 iulie 2007 — Comisia Comunităților Europene/Republica Portugheză

text:
               25.8.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 199/24

         Acțiune introdusă la 6 iulie 2007 — Comisia Comunităților Europene/Republica Portugheză
   (Cauza C-314/07)
   (2007/C 199/38)
   Limba de procedură: portugheza
   Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: G. Rozet și P. Costa de Oliveira, agenți)

      Pârâtă: Republica Portugheza
   Concluziile reclamantei

               —

               constatarea faptului că, prin acordarea unei priorități în ceea ce privește ordinea candidaților la concursurile externe de cadre didactice din Regiunea Autonomă Azore, candidaților prevăzuți la articolul 25 alineatul 7 litera a) din regulamentul concursului aprobat prin Decretul legislativ regional nr. 27/2003/A din 9 iunie 2003, Republica Portugheză nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 39 CE și al articolului 3 alineatul (1) din Regulamentul (CEE) nr. 1612/68 al Consiliului din 15 octombrie 1968 privind libera circulație a lucrătorilor în cadrul Comunității (1).

               —

               obligarea Republicii Portugheze la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   Criteriile de prioritate prevăzute de articolul 25 alineatul 7 din Decretul legislativ regional nr. 27/2003/A din 9 iunie 2003 în vederea stabilirii ordinii de numire a candidaților pentru posturile din centre educative sau din zone pedagogice din Regiunea Autonomă Azore pe o durată de cel puțin 3 ani au drept rezultat o discriminare pe motiv de cetățenie, contrară dispozițiilor comunitare privind libera circulație a lucrătorilor, independent de faptul că acestea se aplică și cetățenilor portughezi care își au reședința în alte zone ale țării. Conceptul de discriminare nu include doar discriminările manifeste pe motiv de cetățenie, ci și toate formele de discriminare care, prin aplicarea altor criterii de diferențiere, conduc în fapt la același rezultat.
   Comisia consideră că argumentul autorităților portugheze potrivit căruia existența unei legături a candidatului cu Regiunea Autonomă Azore poate fi un indiciu al voinței candidatului de a rămâne în regiunea respectivă, nu poate fi considerat drept un element obiectiv care să justifice restricția privind numirea candidaților la concursurile externe în cauză.

      (1)  JO L 257, p. 2, Ediţie specială, 05/vol. 1, p. 11.


title: Cauza C-477/14: Hotărârea Curții (Camera a doua) din 4 mai 2016 (cerere de decizie preliminară formulată de High Court of Justice Queen's Bench (England & Wales) Division (Administrative Court) – Regatul Unit) – Pillbox 38 (UK) Ltd/Secretary of State for Health (Trimitere preliminară — Apropierea legislațiilor — Directiva 2014/40/UE — Articolul 20 — Țigarete electronice și flacoane de reumplere — Validitate — Principiul egalității de tratament — Principiile proporționalității și securității juridice — Principiul subsidiarităţii — Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene — Articolele 16 și 17)

text:
               4.7.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 243/9

         Hotărârea Curții (Camera a doua) din 4 mai 2016 (cerere de decizie preliminară formulată de High Court of Justice Queen's Bench (England & Wales) Division (Administrative Court) – Regatul Unit) – Pillbox 38 (UK) Ltd/Secretary of State for Health
   (Cauza C-477/14) (1)

   ((Trimitere preliminară - Apropierea legislațiilor - Directiva 2014/40/UE - Articolul 20 - Țigarete electronice și flacoane de reumplere - Validitate - Principiul egalității de tratament - Principiile proporționalității și securității juridice - Principiul subsidiarităţii - Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene - Articolele 16 și 17))
   (2016/C 243/07)
   Limba de procedură: engleza

      Instanța de trimitere

   High Court of Justice Queen's Bench Division (Administrative Court)

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Pillbox 38 (UK) Ltd

      Pârât: Secretary of State for Health

      Dispozitivul

   Examinarea întrebării adresate nu a evidențiat niciun element de natură să afecteze validitatea articolului 20 din Directiva 2014/40/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 3 aprilie 2014 privind apropierea actelor cu putere de lege și a actelor administrative ale statelor membre în ceea ce privește fabricarea, prezentarea și vânzarea produselor din tutun și a produselor conexe și de abrogare a Directivei 2001/37/CE.

      (1)  JO C 7, 12.1.2015.


title: Cauza T-71/07 R: Ordonanța președintelui Tribunalului de Primă Instanță din 4 mai 2007 — Icuna.Com/Parlamentul European ( Achiziții publice — Procedură de cerere de oferte comunitară — Procedură privind măsurile provizorii — Lipsa urgenței )

text:
               23.6.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 140/24

         Ordonanța președintelui Tribunalului de Primă Instanță din 4 mai 2007 — Icuna.Com/Parlamentul European
   (Cauza T-71/07 R)
   („Achiziții publice - Procedură de cerere de oferte comunitară - Procedură privind măsurile provizorii - Lipsa urgenței’)
   (2007/C 140/43)
   Limba de procedură: franceza
   Părțile

      Reclamantă: Icuna.Com SCRL (Braine-le-Château, Belgia) (reprezentanți: J. Windey și P. de Bandt, avocats)

      Pârât: Parlamentul European (reprezentanți: O. Caisou-Rousseau și M. Ecker, agenți)
   Obiectul
   Cerere de suspendare a executării deciziei Parlamentului European din 31 ianuarie 2007 prin care acesta a anulat cererea de oferte EP/DGINFO/WEBTV/2006/0003, în ceea ce privește lotul 2, până la pronunțarea Tribunalului cu privire la acțiunea principală.
   Dispozitivul

               1)

               Respinge cererea de măsuri provizorii.

               2)

               Amână pronunțarea cu privire la cheltuielile de judecată.


title: Cauza T-70/12: Ordonanța Tribunalului din 17 iunie 2013 — Divandari/Consiliul ( „Politica externă și de securitate comună — Măsuri restrictive luate împotriva Iranului în scopul de a împiedica proliferarea nucleară — Înghețarea fondurilor — Excepție de inadmisibilitate — Litispendență — Excepție de nelegalitate — Eliminare de pe lista persoanelor în cauză — Nepronunțare asupra fondului” )

text:
               3.8.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 225/79

         Ordonanța Tribunalului din 17 iunie 2013 — Divandari/Consiliul
   (Cauza T-70/12) (1)

   (Politica externă și de securitate comună - Măsuri restrictive luate împotriva Iranului în scopul de a împiedica proliferarea nucleară - Înghețarea fondurilor - Excepție de inadmisibilitate - Litispendență - Excepție de nelegalitate - Eliminare de pe lista persoanelor în cauză - Nepronunțare asupra fondului)
   2013/C 225/176
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamant: Ali Divandari (Teheran, Iran) (reprezentanți: S. Zaiwalla, P. Reddy și F. Zaiwalla, solicitors, M. Brindle, QC, și R. Blakeley, barrister)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: M. Bishop și I. Rodios, agenți)

      Obiectul

   Pe de o parte, cerere de anulare a Deciziei 2011/783/PESC a Consiliului din 1 decembrie 2011 de modificare a Deciziei 2010/413/PESC privind adoptarea de măsuri restrictive împotriva Iranului (JO L 319, p. 71), a Regulamentului de punere în aplicare (UE) nr. 1245/2011 al Consiliului din 1 decembrie 2011 de punere în aplicare a Regulamentului (UE) nr. 961/2010 privind adoptarea de măsuri restrictive împotriva Iranului (JO L 319, p. 11) și a Regulamentului (UE) nr. 267/2012 al Consiliului din 23 martie 2012 privind măsuri restrictive împotriva Iranului și de abrogare a Regulamentului nr. 961/2010 (JO L 88, p. 1), în măsura în care actele respective îl privesc pe reclamant și, pe de altă parte, cerere de declarare a inaplicabilității față de reclamant a articolului 20 alineatul (1) litera (b) din Decizia 2010/413/PESC a Consiliului din 26 iulie 2010 privind adoptarea de măsuri restrictive împotriva Iranului și de abrogare a Poziției comune 2007/140/PESC (JO L 195, p. 39) și a articolului 16 alineatul (2) din Regulamentul nr. 961/2010 al Consiliului din 25 octombrie 2010 privind măsuri restrictive împotriva Iranului și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 423/2007 (JO L 281, p. 1)

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea ca inadmisibilă în măsura în care are ca obiect declararea inaplicabilității față de reclamant a articolului 20 alineatul (1) litera (b) din Decizia 2010/413/PESC a Consiliului din 26 iulie 2010 privind adoptarea de măsuri restrictive împotriva Iranului și de abrogare a Poziției comune 2007/140/PESC și a articolului 16 alineatul (2) din Regulamentul (UE) nr. 961/2010 al Consiliului din 25 octombrie 2010 privind măsuri restrictive împotriva Iranului și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 423/2007.

               2.

               Respinge în rest excepția de inadmisibilitate.

               3.

               Constată că nu mai este necesar să se pronunțe asupra fondului cauzei în măsura în care aceasta are ca obiect anularea Deciziei 2011/783/PESC a Consiliului din 1 decembrie 2011 de modificare a Deciziei 2010/413, a Regulamentului de punere în aplicare (UE) nr. 1245/2011 al Consiliului din 1 decembrie 2011 de punere în aplicare a Regulamentului nr. 961/2010, precum și a Regulamentului (UE) nr. 267/2012 al Consiliului din 23 martie 2012 privind măsuri restrictive împotriva Iranului și de abrogare a Regulamentului nr. 961/2010, în măsura în care actele respective îl privesc pe reclamant.

               4.

               Consiliul suportă, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, cheltuielile de judecată efectuate de reclamant aferente cererii de anulare a Deciziei 2011/783, a Regulamentului de punere în aplicare nr. 1245/2011 și a Regulamentului nr. 267/2012.

               5.

               Reclamantul suportă propriile cheltuieli de judecată aferente, pe de o parte, cererii de declarare a inaplicabilității articolului 20 alineatul (1) litera (b) din Decizia 2010/413 și a articolului 16 alineatul (2) din Regulamentul nr. 961/2010 și, pe de altă parte, excepției de inadmisibilitate.

      (1)  JO C 109, 14.4.2012.


20150731033616912015/C 270/294892013TC27020150817RO01ROINFO_JUDICIAL20150630242411Cauza T-489/13: Hotărârea Tribunalului din 30 iunie 2015 – La Rioja Alta/OAPI – Aldi Einkauf (VIÑA ALBERDI) [„Marcă comunitară – Procedură de declarare a nulității – Marca comunitară verbală VIÑA ALBERDI – Marca națională figurativă anterioară VILLA ALBERTI – Motiv relativ de refuz – Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 – Lipsa coexistenței mărcilor – Risc de confuzie”]
 ---documentbreak--- C2702015RO2410120150630RO0029241241Hotărârea Tribunalului din 30 iunie 2015 – La Rioja Alta/OAPI – Aldi Einkauf (VIÑA ALBERDI)
   (Cauza T-489/13) (
         1
      )
   „[„Marcă comunitară — Procedură de declarare a nulității — Marca comunitară verbală VIÑA ALBERDI — Marca națională figurativă anterioară VILLA ALBERTI — Motiv relativ de refuz — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 — Lipsa coexistenței mărcilor — Risc de confuzie”]”2015/C 270/29Limba de procedură: spaniola
      Părţile

      Reclamantă: La Rioja Alta, SA (Haro, Spania) (reprezentant: F. Pérez Álvarez, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieţei Interne (mărci, desene şi modele industriale) (reprezentant: O. Mondéjar Ortuño, agent)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: Aldi Einkauf GmbH & Co. OHG (Essen, Germania)

      Obiectul

   Acțiune introdusă împotriva Deciziei Camerei a patra de recurs a OAPI din 9 iulie 2013 (cauza R 1190/2011-4) privind o procedură de declarare a nulității între Aldi Einkauf GmbH & Co. OHG și La Rioja Alta, SA

      Dispozitivul

            1)

            Respinge acțiunea.

            2)

            Obligă La Rioja Alta, SA la plata cheltuielilor de judecată.

      (
         1
      )	JO C 282, 25.8.2014.


title: Cauza C-476/11: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Vestre Landsret (Danemarca) la 19 septembrie 2011 — HK Danmark în calitate de mandatar al lui Glennie Kristensen/Experian A/S

text:
               19.11.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 340/11

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Vestre Landsret (Danemarca) la 19 septembrie 2011 — HK Danmark în calitate de mandatar al lui Glennie Kristensen/Experian A/S
   (Cauza C-476/11)
   2011/C 340/20
   Limba de procedură: daneza

      Instanța de trimitere

   Vestre Landsret (Danemarca)

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: HK Danmark în calitate de mandatar al lui Glennie Kristensen

      Pârâtă: Experian A/S

      Întrebările preliminare

               1.

               Excepția, prevăzută la articolul 6 alineatul (2) din Directiva 2000/78/CE a Consiliului (1), cu privire la stabilirea unor limite de vârstă pentru aderare la regimurile profesionale de securitate socială trebuie interpretată ca o autorizare a statelor membre de a exclude în general regimurile profesionale de securitate socială din sfera de aplicare a interdicției cu privire la discriminarea directă sau indirectă pe motive de vârstă prevăzută la articolul 2 din directivă, cu condiția ca aceasta să nu se traducă prin discriminări pe motive de sex?

               2.

               Excepția, prevăzută la articolul 6 alineatul (2) din Directiva 2000/78/CE a Consiliului, cu privire la stabilirea unor limite de vârstă pentru aderare la regimurile profesionale de securitate socială trebuie interpretată în sensul că nu se opune posibilității ca un stat membru să mențină în vigoare un regim juridic potrivit căruia angajatorul poate plăti, ca parte a remunerației, contribuții de pensie diferențiate în funcție de vârstă și care implică, de exemplu, faptul că angajatorul plătește o contribuție de pensie de 6 % pentru lucrătorii cu vârsta sub 35 de ani, de 8 % pentru lucrătorii cu vârsta cuprinsă între 35 și 44 de ani și de 10 % pentru lucrătorii cu vârsta peste 45 de ani, cu condiția ca aceasta să nu se traducă prin discriminări pe motive de sex?

      (1)  Directiva 2000/78/CE a Consiliului din 27 noiembrie 2000 de creare a unui cadru general în favoarea egalității de tratament în ceea ce privește încadrarea în muncă și ocuparea forței de muncă (JO L 303, p. 16, Ediție specială, 05/vol. 6, p. 7).


title: Cauza F-107/15: Ordonanța Tribunalului Funcției Publice (Camera a doua) din 5 februarie 2016 – Ingrid Fedtke/CESE (Funcție publică — Funcționari — Pensionare din oficiu — Vârstă de pensionare — Cerere de rămânere în activitate după împlinirea vârstei de pensionare — Articolul 52 al doilea paragraf din Statut — Interesul serviciului — Articolul 82 din Regulamentul de procedură — Cauză de inadmisibilitate pentru motive de ordine publică — Neregularitatea procedurii precontencioase)

text:
               21.3.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 106/50

         Ordonanța Tribunalului Funcției Publice (Camera a doua) din 5 februarie 2016 – Ingrid Fedtke/CESE
   (Cauza F-107/15) (1)

   ((Funcție publică - Funcționari - Pensionare din oficiu - Vârstă de pensionare - Cerere de rămânere în activitate după împlinirea vârstei de pensionare - Articolul 52 al doilea paragraf din Statut - Interesul serviciului - Articolul 82 din Regulamentul de procedură - Cauză de inadmisibilitate pentru motive de ordine publică - Neregularitatea procedurii precontencioase))
   (2016/C 106/61)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: Ingrid Fedtke (Wezembeek-Oppen, Belgia) (reprezentant: M.-A. Lucas, avocat)

      Pârât: Comitetul Economic și Social European (reprezentanți: K. Gambino, A. Carvajal, L. Camarena Januzec și X. Chamodraka, agenți, B. Wägenbaur, avocat)

      Obiectul

   Cerere de anulare a deciziei de pensionare a reclamantei cu efect de la 31 decembrie 2014 și a deciziei de respingere a cererii sale de continuare a activității.

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea ca inadmisibilă.

               2)

               Doamna Fedke suportă propriile cheltuieli de judecată și este obligată să suporte cheltuielile de judecată efectuate de Comitetul Economic și Social European.

      (1)  JO C 320, 28.9.2015, p. 53.


title: Cauza F-40/06: Ordonanța Tribunalului Funcției Publice (Camera întâi) din 6 decembrie 2007 — Marcuccio/Comisia Comunităților Europene (Funcție publică — Funcționari — Solicitare de informații privind efectele personale expediate de la locul de repartizare la locul de reședință — Lipsa necesității de a se pronunța — Cerere de despăgubiri în mod vădit nefondată)

text:
               26.1.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 22/55

         Ordonanța Tribunalului Funcției Publice (Camera întâi) din 6 decembrie 2007 — Marcuccio/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza F-40/06) (1)

   (Funcție publică - Funcționari - Solicitare de informații privind efectele personale expediate de la locul de repartizare la locul de reședință - Lipsa necesității de a se pronunța - Cerere de despăgubiri în mod vădit nefondată)
   (2008/C 22/105)
   Limba de procedură: italiana
   Părțile

      Reclamant: Luigi Marcuccio (Tricase, Italia) (reprezentant: V. Messa, avocat)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: J. Currall și C. Berardis-Kayser, agenți, asistați de A. Dal Ferro, avocat)
   Obiectul
   Pe de o parte, anularea deciziei implicite de respingere a cererii reclamantului de a primi o copie a document de însoțire privind expedierea efectelor sale personale din Angola în Italia și, pe de altă parte, o cerere de daune-interese.
   Dispozitivul

               1)

               Nu mai este necesar să se pronunțe asupra concluziilor privind anularea.

               2)

               Respinge concluziile privind despăgubirile ca fiind în mod vădit nefondate.

               3)

               Domnul Marcuccio suportă propriile cheltuieli de judecată și totalitatea cheltuielilor efectuate de Comisia Comunităților Europene.

      (1)  JO C 143, 17.6.2006, p. 37.


title: Cauza C-587/11 P: Ordonanța Curții (Camera a șaptea) din 18 septembrie 2012 — Omnicare, Inc./Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale), Astellas Pharma GmbH (Recurs — Marcă comunitară — Cerere de înregistrare a semnului verbal „OMNICARE CLINICAL RESEARCH” — Opoziție — Decizie a camerei de recurs de respingere a cererii de înregistrare — Acțiune — Hotărâre a Tribunalului de respingere a acestei acțiuni — Retragerea opoziției — Recurs — Nepronunțare asupra fondului cauzei)

text:
               12.1.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 9/24

         Ordonanța Curții (Camera a șaptea) din 18 septembrie 2012 — Omnicare, Inc./Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale), Astellas Pharma GmbH
   (Cauza C-587/11 P) (1)

   (Recurs - Marcă comunitară - Cerere de înregistrare a semnului verbal „OMNICARE CLINICAL RESEARCH” - Opoziție - Decizie a camerei de recurs de respingere a cererii de înregistrare - Acțiune - Hotărâre a Tribunalului de respingere a acestei acțiuni - Retragerea opoziției - Recurs - Nepronunțare asupra fondului cauzei)
   2013/C 9/40
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Recurentă: Omnicare, Inc. (reprezentant: M. Edenborough, QC)

      Celelalte părți din procedură: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: J. Crespo Carrillo, agent), Astellas Pharma GmbH (reprezentant: M. Polo Carreño, avocat)

      Obiectul

   Recurs formulat împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera întâi) din 9 septembrie 2011, Omnicare/OAPI — Astellas Pharma (OMNICARE) (T-289/09), prin care Tribunalul a respins o acțiune în anulare introdusă de solicitantul mărcii verbale „OMNICARE CLINICAL RESEARCH” pentru servicii din clasa 42 împotriva Deciziei R 401/2008-4 a Camerei a patra de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (OAPI) din 14 mai 2009, de anulare a deciziei diviziei de opoziție prin care s-a respins opoziția titularului mărcii naționale „OMNICARE” pentru servicii din clasele 35, 41 și 42 — Interpretarea și aplicarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009 — Noțiunea de utilizare serioasă a unei mărci anterioare — Marcă utilizată pentru servicii furnizate gratuit

      Dispozitivul

               1.

               Constată că nu este necesară pronunțarea asupra recursului formulat de Omnicare. Inc.

               2.

               Obligă Omnicare Inc. la plata cheltuielilor de judecată efectuate de Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI) în cadrul prezentei cauze, precum și cele efectuate în procedura privind măsurile provizorii.

               3.

               Omnicare Inc. și Astellas Pharma GmbH suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 25, 28.1.2012.


title: Cauza C-552/10 P: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 22 noiembrie 2012 — Usha Martin Ltd/Consiliul Uniunii Europene, Comisia Europeană [Recurs — Dumping — Regulamentul (CE) nr. 121/2006 — Importuri de cabluri din oțel originare, printre altele, din India — Decizia 2006/38/CE — Regulamentul (CE) nr. 384/96 — Articolul 8 alineatul (9) — Angajamente oferite în cadrul procedurilor antidumping]

text:
               26.1.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 26/2

         Hotărârea Curții (Camera a treia) din 22 noiembrie 2012 — Usha Martin Ltd/Consiliul Uniunii Europene, Comisia Europeană
   (Cauza C-552/10 P) (1)

   (Recurs - Dumping - Regulamentul (CE) nr. 121/2006 - Importuri de cabluri din oțel originare, printre altele, din India - Decizia 2006/38/CE - Regulamentul (CE) nr. 384/96 - Articolul 8 alineatul (9) - Angajamente oferite în cadrul procedurilor antidumping)
   2013/C 26/03
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Recurentă: Usha Martin Ltd (reprezentanți: V. Akritidis și E. Petritsi, dikigoroï, F. Crespo, avocat)

      Celelalte părți în proces: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: B. Driessen, agent, G. Berrisch, Rechtsanwalt și N. Chesaites, Barrister), Comisia Europeană (reprezentanți: T. Scharf și S. Thomas, agenți)

      Obiectul

   Recurs declarat împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a cincea) din 9 septembrie 2010, Usha Martin/Consiliul și Comisia (T-119/06), prin care Tribunalul a respins o acțiune de anulare, pe de o parte, a Deciziei 2006/38/CE a Comisiei din 22 decembrie 2005 de modificare a Deciziei 1999/572/CE privind acceptarea angajamentelor oferite în cadrul procedurilor antidumping privind importurile de cabluri din oțel originare, inter alia, din India (JO 2006, L 22, p. 54, Ediție specială, 11/vol. 44, p. 164), precum și, pe de altă parte, a Regulamentului (CE) nr. 121/2006 al Consiliului din 23 ianuarie 2006 de modificare a Regulamentului (CE) nr. 1858/2005 de instituire a unui drept antidumping la importurile de cabluri din oțel originare, printre altele, din India (JO L 22, p. 1, Ediție specială, 11/vol. 44, p. 136)

      Dispozitivul

               1.

               Respinge recursul.

               2.

               Obligă Usha Martin Ltd la plata cheltuielilor de judecată aferente prezentei proceduri.

      (1)  JO C 55, 19.2.2011.


title: Cauza T-560/15 P: Hotărârea Tribunalului din 6 iulie 2016 – LM/Comisia („Recurs — Funcție publică — Funcționari — Pensie de urmaș — Articolele 18 și 27 din anexa VIII la statut — Articolul 25 din Carta drepturilor fundamentale — Dreptul soțului divorțat al funcționarului decedat — Pensie alimentară din partea funcționarului decedat”)

text:
               22.8.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 305/33

         Hotărârea Tribunalului din 6 iulie 2016 – LM/Comisia
   (Cauza T-560/15 P) (1)

   ((„Recurs - Funcție publică - Funcționari - Pensie de urmaș - Articolele 18 și 27 din anexa VIII la statut - Articolul 25 din Carta drepturilor fundamentale - Dreptul soțului divorțat al funcționarului decedat - Pensie alimentară din partea funcționarului decedat”))
   (2016/C 305/46)
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Recurentă: LM (Ispra, Italia) (reprezentant: L. Ribolzi, avocat)

      Cealaltă parte din procedură: Comisia Europeană (reprezentanți: G. Gattinara și F. Simonetti, agenți, asistați de A. Dal Ferro, avocat)

      Obiectul

   Recurs declarat împotriva Ordonanței Tribunalului Funcției Publice a Uniunii Europene [confidențial] și având ca obiect anularea acestei ordonanțe

      Dispozitivul

               1)

               Respinge recursul.

               2)

               Îl obligă pe LM la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 414, 14.12.2015.


title: Cauza C-320/13: Ordonanța președintelui Curții din 30 martie 2015 – Comisia Europeană/Republica Polonă, intervenient: Regatul Țărilor de Jos

text:
               29.6.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 213/20

         Ordonanța președintelui Curții din 30 martie 2015 – Comisia Europeană/Republica Polonă, intervenient: Regatul Țărilor de Jos
   (Cauza C-320/13) (1)

   (2015/C 213/30)
   Limba de procedură: polona
   Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 226, 3.8.2013.


title: Cauza T-640/14: Acțiune introdusă la 20 august 2014 – Beul/Parlamentul și Consiliul

text:
               17.11.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 409/50

         Acțiune introdusă la 20 august 2014 – Beul/Parlamentul și Consiliul
   (Cauza T-640/14)
   2014/C 409/71
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamant: Carsten René Beul (Neuwied, Germania) (reprezentanți: H. Pott și T. Eckhold, avocați)

      Pârâte: Consiliul Uniunii Europene și Parlamentul European

      Concluziile

   Reclamantul solicită Tribunalului:

               —

               Anularea Regulamentului (UE) nr. 537/2014 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 aprilie 2014 privind cerințe specifice referitoare la auditul statutar al entităților de interes public și de abrogare a Deciziei 2005/909/CE a Comisiei.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii formulate, reclamantul invocă în esență următoarele motive:
   În primul rând, în opinia reclamantului, Regulamentul nr. 537/2014 (1) ar fi lipsit de temei de abilitare.
   În continuare, reclamantul consideră că dispozițiile Regulamentului nr. 537/2014 reprezintă o atingere inadmisibilă adusă libertății de alegere a ocupației, conferită potrivit articolului 6 alineatul (1) TUE coroborat cu articolul 15 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene. Reclamantul arată că atingerea adusă libertății de alegere a ocupației nu este justificată în special din cauza lipsei proporționalității. În plus, reclamantul invocă o încălcare a principiului subsidiarității.

      (1)  Regulamentul (UE) nr. 537/2014 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 aprilie 2014 privind cerințe specifice referitoare la auditul statutar al entităților de interes public și de abrogare a Deciziei 2005/909/CE a Comisiei (JO L 158, p. 77).


title: Cauza C-544/15: Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 4 aprilie 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Verwaltungsgericht Berlin – Germania) – Sahar Fahimian/Bundesrepublik Deutschland (Trimitere preliminară — Spațiul de libertate, securitate și justiție — Directiva 2004/114/CE — Articolul 6 alineatul (1) litera (d) — Condiții de admisie a resortisanților țărilor terțe — Refuzul admisiei — Noțiunea „amenințare pentru siguranța publică” — Marjă de apreciere)

text:
               29.5.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 168/12

         Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 4 aprilie 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Verwaltungsgericht Berlin – Germania) – Sahar Fahimian/Bundesrepublik Deutschland
   (Cauza C-544/15) (1)

   ((Trimitere preliminară - Spațiul de libertate, securitate și justiție - Directiva 2004/114/CE - Articolul 6 alineatul (1) litera (d) - Condiții de admisie a resortisanților țărilor terțe - Refuzul admisiei - Noțiunea „amenințare pentru siguranța publică” - Marjă de apreciere))
   (2017/C 168/14)
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Verwaltungsgericht Berlin

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Sahar Fahimian

      Pârâtă: Bundesrepublik Deutschland

      Cu participarea: Stadt Darmstadt

      Dispozitivul

               1)

               Articolul 6 alineatul (1) litera (d) din Directiva 2004/114/CE a Consiliului din 13 decembrie 2004 privind condițiile de admisie a resortisanților țărilor terțe pentru studii, schimb de elevi, formare profesională neremunerată sau servicii de voluntariat, trebuie interpretat în sensul că autoritățile naționale competente, atunci când sunt sesizate de un resortisant al unei țări terțe cu o cerere de viză pentru studii, dispun de o largă marjă de apreciere pentru a verifica, în lumina ansamblului elementelor pertinente care caracterizează situația acestui resortisant, dacă acesta din urmă reprezintă o amenințare, chiar și potențială, la adresa siguranței publice. Această dispoziție trebuie interpretată de asemenea în sensul că nu se opune ca autoritățile naționale competente să refuze admisia pe teritoriul statului membru în discuție, pentru astfel de scopuri, a unui resortisant al unei țări terțe care este licențiat al unei universități vizate de măsuri restrictive ale Uniunii din cauza nivelului important al angajamentului acesteia pe lângă guvernul iranian, în domeniul militar sau în domenii asociate acestuia din urmă, și care intenționează să desfășoare, în acest stat membru, cercetări într-un domeniu sensibil pentru siguranța publică, dacă elementele de care dispun aceste autorități fac posibilă temerea că cunoștințele pe care le va dobândi această persoană cu ocazia cercetărilor sale ar putea fi ulterior utilizate în scopuri contrare siguranței publice. Instanței naționale sesizate cu o cale de atac referitoare la decizia autorităților naționale competente de a refuza acordarea vizei solicitate îi revine sarcina de a se asigura că această decizie se întemeiază pe o motivare suficientă și pe o bază factuală suficient de solidă.

      (1)  JO C 429, 21.12.2015.


title: Hotărârea Curții din 1 februarie 2016 în cauza E-17/15 – Ferskar kjötvörur ehf./Islanda (Competență – Articolul 8 din Acordul privind SEE – Importul de carne crudă – Directiva 89/662/CEE – Armonizarea cadrului de reglementare a controalelor veterinare)

text:
               19.1.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 18/25

         HOTĂRÂREA CURȚII
   din 1 februarie 2016
   în cauza E-17/15
   Ferskar kjötvörur ehf./Islanda
   (Competență – Articolul 8 din Acordul privind SEE – Importul de carne crudă – Directiva 89/662/CEE – Armonizarea cadrului de reglementare a controalelor veterinare)
   (2017/C 18/09)
   În cauza E-17/15, Ferskar kjötvörur ehf./Islanda – Cerere adresată Curții în temeiul articolului 34 din Acordul dintre statele AELS privind instituirea unei Autorități de Supraveghere și a unei Curți de Justiție de către Tribunalul districtual din Reykjavik (Héraðsdómur Reykjavíkur) cu privire la aplicabilitatea dispozițiilor Acordului privind Spațiul Economic European la importul în Islanda de produse din carne crudă, Curtea, compusă din Carl Baudenbacher, președinte, Per Christiansen (judecător-raportor) și Páll Hreinsson, judecători, a pronunțat la 1 februarie 2016 hotărârea al cărei dispozitiv prevede următoarele:

               1.

               Domeniul de aplicare al Acordului privind SEE, definit la articolul 8 din Acordul privind SEE, nu implică faptul că un stat SEE are competența discreționară de a stabili norme privind importul de produse din carne crudă, întrucât această competență discreționară poate fi limitată de dispozițiile cuprinse în anexa la Acordul privind SEE.

               2.

               Nu este compatibilă cu dispozițiile Directivei 89/662/CEE aplicarea de către un stat SEE a unor norme care impun unui importator de produse din carne crudă să solicite un permis special înainte de a importa produsele respective și să prezinte un certificat atestând că, înainte de vămuire, carnea a fost depozitată în stare congelată pentru o anumită perioadă de timp.


title: Cauza T-692/14: Acțiune introdusă la 22 septembrie 2014  – Puma/OAPI – Sinda Poland (Reprezentarea unui animal imaginar)

text:
               17.11.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 409/55

         Acțiune introdusă la 22 septembrie 2014 – Puma/OAPI – Sinda Poland (Reprezentarea unui animal imaginar)
   (Cauza T-692/14)
   2014/C 409/76
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Puma SE (Herzogenaurach, Germania) (reprezentant: P. González-Bueno Catalán de Ocón, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Sinda Poland Corporation Sp. z o.o. (Varșovia, Polonia)

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei din 14 septembrie 2012 (cauza R 2214/2013-5) pentru motivul că articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul privind marca comunitară nu a fost corect aplicat, fapt care a condus la concluzia eronată că mărcile în conflict nu erau similare din punct de vedere vizual și conceptual;

               —

               obligarea Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) și a Sinda Poland Corporation Sp. z.o.o. la plata cheltuielilor de judecată aferente procedurilor în fața Tribunalului și a Oficiului.

      Motivele și principalele argumente

      Solicitantul mărcii comunitare: cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

      Marca comunitară vizată: marca figurativă care conține reprezentarea unui animal imaginar pentru produse din clasa 25 – cererea de înregistrare a unei mărci comunitare nr. 1 1 1 42  395

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în procedura opoziției: reclamanta

      Marca sau semnul invocat: mărcile internaționale înregistrate nr. 3 69  075 și nr. 4 80  105 pentru produse din clasele 18, 25 și 28 și marca internațională înregistrată nr. 5 93  987 pentru produse și servicii din toate clasele

      Decizia diviziei de opoziție: respinge opoziția

      Decizia camerei de recurs: respinge calea de atac

      Motivele invocate: încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009


title: Cauza C-238/13 P: Recurs introdus la 29 aprilie 2013 de Rialto Inn Srl împotriva Ordonanței Tribunalului (Camera a patra) din 20 februarie 2013 în cauzele conexate T-278/00-T-280/00, T-282/00-T-286/00 și T-288/00-T-295/00, Albergo Quattro Fontane și alții/Comisia

text:
               20.7.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 207/23

         Recurs introdus la 29 aprilie 2013 de Rialto Inn Srl împotriva Ordonanței Tribunalului (Camera a patra) din 20 februarie 2013 în cauzele conexate T-278/00-T-280/00, T-282/00-T-286/00 și T-288/00-T-295/00, Albergo Quattro Fontane și alții/Comisia
   (Cauza C-238/13 P)
   2013/C 207/36
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Recurentă: Rialto Inn Srl (reprezentanți: A. Bianchini și F. Busetto, avocați)

      Celelalte părți din procedură: Comitato „Venezia vuole vivere”, Comisia Europeană

      Concluziile recurentei

               —

               Anularea ordonanței atacate a Tribunalului;

               —

               admiterea pretențiilor formulate în primă instanță și, în consecință,

                           —

                           anularea, în măsura în care este rezonabil și în limitele interesului recurentei, a Deciziei 2000/394/CE a Comisiei din 25 noiembrie 1999 privind măsurile de ajutor în favoarea întreprinderilor stabilite pe teritoriul Veneției și al Chioggiei, prevăzute prin Legile nr. 30/1997 și nr. 206/1995 de instituire a unor reduceri ale contribuțiilor la asigurările sociale;

                           —

                           cu titlu subsidiar, anularea deciziei menționate în măsura în care impune obligația de a recupera reducerile acordate și în măsura în care impune majorarea cuantumului acestor reduceri care trebuie recuperate cu dobânzi aferente perioadelor avute în vedere în decizie;

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată aferente celor două proceduri.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea recursului se invocă nouă motive:

                  Primul motiv: caracterul eronat al ordonanței, pentru motivul că nu s-a ținut seama de faptul că măsurile în cauză nu confereau niciun avantaj beneficiarilor în considerarea caracterului lor compensatoriu.

                  Al doilea motiv: caracterul eronat al ordonanței, pentru motivul că nu s-a exclus sau cel puțin apreciat capacitatea măsurilor în cauză de a afecta concurența sau schimburile comerciale intracomunitare.

                  Al treilea motiv: caracterul eronat al ordonanței, pentru motivul că s-a exclus aplicabilitatea derogărilor prevăzute la articolul 87 alineatul (2) litera (b) CE [în prezent, articolul 107 alineatul (2) litera (b) TFUE] și la articolul 87 alineatul (3) litera (b) CE [în prezent, articolul 107 alineatul (3) litera (b) TFUE].

                  Al patrulea motiv: caracterul eronat al ordonanței, pentru motivul că s-a exclus aplicabilitatea derogărilor prevăzute la articolul 87 alineatul (3) litera (c) CE [în prezent, articolul 107 alineatul (3) litera (c) TFUE]

                  Al cincilea motiv: caracterul eronat al ordonanței, pentru motivul că s-a exclus aplicabilitatea derogărilor prevăzute la articolul 87 alineatul (3) literele (d) și (e) CE [în prezent, articolul 107 alineatul (3) literele (d) și (e) TFUE]

                  Al șaselea motiv: caracterul eronat al ordonanței, pentru motivul că s-a exclus aplicabilitatea derogărilor prevăzute la articolul 86 alineatul (2) CE [în prezent, articolul 106 alineatul (2) TFUE]

                  Al șaptelea motiv: caracterul eronat al ordonanței, pentru motivul că s-a exclus existența ajutorului și s-a încălcat, în consecință, articolul 88 alineatul (3) CE [în prezent, articolul 108 alineatul (3) TFUE] și a articolului 15 din Regulamentul nr. 659/1999 (1).

                  Al optulea motiv: caracterul eronat al ordonanței, pentru motivul că s-a exclus aplicabilitatea articolului 14 alineatul (1) din Regulamentul nr. 659/1999, în ceea ce privește obligația de recuperare.

                  Al nouălea motiv: caracterul eronat al ordonanței, pentru motivul că s-a exclus aplicabilitatea articolului 14 alineatul (1) din Regulamentul nr. 659/1999, în ceea ce privește aplicarea de dobânzi.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 659/1999 al Consiliului din 22 martie 1999 de stabilire a normelor de aplicare a articolului 93 din Tratatul CE (JO L 83, p. 1, Ediție specială, 08/vol. 1, p. 41).


title: Cauza T-278/09: Hotărârea Tribunalului din 15 noiembrie 2012 — Verband Deutscher Prädikatsweingüter/OAPI (GG) [ „Marcă comunitară — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare colective verbale GG — Motiv absolut de refuz — Caracter descriptiv — Lipsa caracterului distinctiv — Articolul 7 alineatul (1) literele (b) și (c) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 — Obligația de motivare — Articolul 75 din Regulamentul nr. 207/2009” ]

text:
               22.12.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 399/17

         Hotărârea Tribunalului din 15 noiembrie 2012 — Verband Deutscher Prädikatsweingüter/OAPI (GG)
   (Cauza T-278/09) (1)

   (Marcă comunitară - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare colective verbale GG - Motiv absolut de refuz - Caracter descriptiv - Lipsa caracterului distinctiv - Articolul 7 alineatul (1) literele (b) și (c) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 - Obligația de motivare - Articolul 75 din Regulamentul nr. 207/2009)
   2012/C 399/29
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Verband Deutscher Prädikatsweingüter eV, fostă Verband Deutscher Prädikats- und Qualitätsweingüter eV (Mainz, Germania) (reprezentant: N. Schindler, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentanți: inițial B. Schmidt, ulterior G. Schneider și, în sfârșit, D. Walicka, agenți)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei întâi de recurs a OAPI din 30 aprilie 2009 (cauza R 1568/2008-1) privind o cerere de înregistrare a semnului verbal GG ca marcă comunitară

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Obligă Verband Deutscher Prädikatsweingüter eV la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 220, 12.9.2009.


title: Cauza T-199/12: Hotărârea Tribunalului din 2 octombrie 2014 – Euro-Link Consultants și European Profiles/Comisia („Contracte de achiziții publice de servicii – Procedură de cerere de ofertă – Proiect de susținere și de diversificare a turismului în Crimeea – Respingerea ofertei unui ofertant – Acțiune în anulare – Act care nu este supus căilor de atac – Act de confirmare – Inadmisibilitate parţială – Obligația de motivare – Eroare vădită de apreciere – Abuz de putere – Egalitate de tratament”)

text:
               10.11.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 395/38

      Hotărârea Tribunalului din 2 octombrie 2014 – Euro-Link Consultants și European Profiles/Comisia
      (Cauza T-199/12) (1)

      ((„Contracte de achiziții publice de servicii - Procedură de cerere de ofertă - Proiect de susținere și de diversificare a turismului în Crimeea - Respingerea ofertei unui ofertant - Acțiune în anulare - Act care nu este supus căilor de atac - Act de confirmare - Inadmisibilitate parţială - Obligația de motivare - Eroare vădită de apreciere - Abuz de putere - Egalitate de tratament”))
      (2014/C 395/45)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamante: Euro-Link Consultants Srl (București, România) și European Profiles AE Meleton kai Symvoulon Epicheiriseon (Atena, Grecia) (reprezentant: S. Pappas, avocat)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: inițial S. Bartelt și A. Bordes, ulterior S. Bartelt și M. Konstantinidis, agenți)

         Obiectul

      Cerere de anulare a Deciziei din 28 februarie 2012 a delegaţiei Uniunii Europene în Ucraina, adoptată în cadrul procedurii de cerere de ofertă EuropeAid/131567/C/SER/UA „Proiect de susţinere şi de diversificare a turismului în Crimeea”, prin care contractul de achiziții publice nu a fost atribuit consorțiului din care fac parte reclamantele, precum şi a deciziilor ulterioare adoptate la 14 martie 2012 de aceeaşi autoritate şi de directorul direcției „Vecinătate” din cadrul Direcției Generale „Dezvoltare și Cooperare – EuropeAid” din cadrul Comisiei

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Obligă Euro-Link Consultants Srl și European Profiles AE Meleton kai Symvoulon Epicheiriseon la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 209, 14.7.2012.


title: Cauza T-761/14: Hotărârea Tribunalului din 23 februarie 2016 – Consolidated Artists/OAPI – Body Cosmetics International (MANGO) [„Marcă comunitară — Procedură de nulitate — Marca comunitară figurativă MANGO — Motiv absolut de refuz — Lipsa caracterului distinctiv dobândit prin utilizare — Articolul 7 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 — Articolul 52 alineatul (2) din Regulamentul nr. 207/2009”]

text:
               4.4.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 118/30

         Hotărârea Tribunalului din 23 februarie 2016 – Consolidated Artists/OAPI – Body Cosmetics International (MANGO)
   (Cauza T-761/14) (1)

   ([„Marcă comunitară - Procedură de nulitate - Marca comunitară figurativă MANGO - Motiv absolut de refuz - Lipsa caracterului distinctiv dobândit prin utilizare - Articolul 7 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 - Articolul 52 alineatul (2) din Regulamentul nr. 207/2009”])
   (2016/C 118/33)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: Consolidated Artists BV (Amstelveen, Țările de Jos) (reprezentant: B. Corne, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentanți: S. Pétrequin și A. Folliard-Monguiral, agenți)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: Body Cosmetics International GmbH (Willich, Germania) (reprezentant: M. Müller-Mergenthaler, avocat)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a patra de recurs a OAPI din 8 septembrie 2014 (cauza R 2337/2013-4) privind o procedură de declarare a nulității între Body Cosmetics International GmbH și Consolidated Artists BV

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă Consolidated Artists BV la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 7, 12.1.2015.


title: Cauza C-184/17 P: Recurs introdus la 11 aprilie 2017 de International Management Group (IMG) împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a cincea) din 2 februarie 2017 în cauza T-381/15, IMG/Comisia

text:
               29.5.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 168/29

         Recurs introdus la 11 aprilie 2017 de International Management Group (IMG) împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a cincea) din 2 februarie 2017 în cauza T-381/15, IMG/Comisia
   (Cauza C-184/17 P)
   (2017/C 168/38)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Recurentă: International Management Group (reprezentant: L. Levi, avocat)

      Cealaltă parte din procedură: Comisia Europeană

      Concluziile recurentei

               —

               Anularea Hotărârii Tribunalului din 2 februarie 2017 în cauza T-381/15;

               —

               în consecință, admiterea concluziilor recurentei prezentate în primă instanță astfel cum au fost revizuite și, așadar:

                           —

                           anularea deciziei Comisiei din 8 mai 2015 prin care se refuză IMG calitatea de organizație internațională în temeiul Regulamentului financiar;

                           —

                           obligarea intimatei la repararea prejudiciului material și moral evaluat la 28 de milioane de euro, respectiv la 1 euro;

                           —

                           obligarea intimatei la plata tuturor cheltuielilor de judecată.

               —

               obligarea intimatei la plata tuturor cheltuielilor de judecată aferente celor două grade de jurisdicție.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea recursului, recurenta invocă cinci motive, întemeiate:

               —

               primul, pe încălcarea Regulamentului de procedură al Tribunalului, a dispozițiilor practice de punere în aplicare a Regulamentului de procedură al Tribunalului și a dreptului la apărare; pe încălcarea obligației de motivare a intimatei; pe încălcarea obligației de motivare a instanței de prim grad de jurisdicție și pe denaturarea dosarului;

               —

               al doilea, pe încălcarea Regulamentului financiar din 2012și a Regulamentului financiar delegat, pe o eroare vădită de apreciere, pe încălcarea obligației de motivare a instanței de prim grad de jurisdicție și pe denaturarea dosarului;

               —

               al treilea, pe încălcarea dreptului la apărare, pe încălcarea obligației de motivare a instanței de prim grad de jurisdicție și pe denaturarea dosarului;

               —

               al patrulea, pe încălcarea principiului proporționalității, pe încălcarea obligației de motivare a instanței de prim grad de jurisdicție și pe denaturarea dosarului;

               —

               al cincilea, pe încălcarea principiului securității juridice, pe încălcarea de către instanța de prim grad de jurisdicție a obligației sale de motivare și pe încălcarea articolului 61 din Regulamentul financiar din 2012.

         Pe de altă parte, recurenta contestă decizia Tribunalului de a-i respinge cererea de despăgubiri, pentru motivul lipsei unor greșeli.
   În sfârșit, recurenta critică decizia Tribunalului de a declara inadmisibil un aviz al serviciului juridic al Comisiei și de a nu îl depune la dosar.


title: Cauza C-179/10: Acțiune introdusă la 9 aprilie 2010 — Comisia Europeană/Republica Franceză

text:
               19.6.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 161/35

      Acțiune introdusă la 9 aprilie 2010 — Comisia Europeană/Republica Franceză
      (Cauza C-179/10)
      (2010/C 161/52)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: E. Gippini Fournier și K. Walkerová, agenți)

         Pârâtă: Republica Franceză

         Concluziile reclamantei

                  —

                  Constatarea că, prin faptul că nu a executat Decizia Comisiei din 14 iulie 2004 privind ajutoarele de stat acordate de Franța pentru sectorul pescuitului și al acvaculturii în Corsica în perioada 1986-1999 (1) prin recuperarea de la beneficiari a ajutoarelor declarate ilegale și incompatibile cu piața comună la articolul 1 din decizia respectivă, și prin faptul că nu a informat Comisia cu privire la măsurile luate pentru a se conforma acesteia, Republica Franceză nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 288 al patrulea paragraf TFUE și al articolelor 4 și 5 din decizia menționată;

                  —

                  obligarea Republicii Franceze la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      Potrivit articolului 4 din Decizia 2005/238/CE a Comisiei, Franța informează Comisia, în termen de două luni de la notificarea deciziei, cu privire la măsurile luate pentru a se conforma acesteia. Or, în speță, la mai mult de cinci ani după primirea deciziei de către autoritățile franceze și în pofida altor șapte cereri ulterioare, ajutorul acordat nu fusese încă recuperat de la întreprinderile beneficiare și nicio măsură concretă nu părea să fi fost luată în acest scop. Pe de altă parte, pârâta nu ar fi invocat nicio imposibilitate absolută de a executa decizia.

         (1)  Decizia 2005/238/CE a Comisiei din 14 iulie 2004 privind ajutoarele de stat acordate de Franța pentru sectorul pescuitului și al acvaculturii în Corsica în perioada 1986-1999 (JO 2005, L 74, p. 41).


title: Cauza T-442/13: Acțiune introdusă la 20 august 2013 — Makhlouf/Consiliul

text:
               9.11.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 325/39

         Acțiune introdusă la 20 august 2013 — Makhlouf/Consiliul
   (Cauza T-442/13)
   2013/C 325/65
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: Hafez Makhlouf (Damasc, Siria) (reprezentanți: C. Rygaert și G. Karouni, avocați)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene

      Concluziile

   Reclamantul solicită Tribunalului:

               —

               anularea Deciziei 2013/255/PESC din 31 mai 2013 privind măsuri restrictive împotriva Siriei,

               —

               obligarea Consiliului Uniunii Europene la plata cheltuielilor de judecată în temeiul articolelor 87 și 91 din Regulamentul de procedură al Tribunalului.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamantul invocă șapte motive care sunt, în esență, identice sau similare cu cele invocate în cauza T-359/11, Makhlouf/Conseil (1).

      (1)  JO 2011, C 282, p. 25.


title: Cauza T-337/14: Hotărârea Tribunalului din 22 aprilie 2015 – Rezon/OAPI – mobile.international (mobile.de proMotor) [„Marcă comunitară — Procedură de declarare a nulității — Marca comunitară verbală mobile.de proMotor — Marca națională figurativă anterioară mobile — Respingerea cererii de declarare a nulității — Articolul 165 alineatul (4) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009”]

text:
               8.6.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 190/15

         Hotărârea Tribunalului din 22 aprilie 2015 – Rezon/OAPI – mobile.international (mobile.de proMotor)
   (Cauza T-337/14) (1)

   ([„Marcă comunitară - Procedură de declarare a nulității - Marca comunitară verbală mobile.de proMotor - Marca națională figurativă anterioară mobile - Respingerea cererii de declarare a nulității - Articolul 165 alineatul (4) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009”])
   (2015/C 190/18)
   Limba de procedură: germana

      Părţile

      Reclamantă: Rezon OOD (Sofia, Bulgaria) (reprezentanţi: P. Kanchev și T. Ignatova, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieţei Interne (mărci, desene şi modele industriale) (reprezentant: M. Fischer, agent)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI: mobile.international GmbH (Kleinmachnow, Germania)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei întâi de recurs a OAPI din 19 februarie 2014 (cauza R 950/2013-1), privind o procedură de declarare a nulității între Rezon OOD și mobile.international GmbH

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă Rezon OOD la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 245, 28.7.2014.


title: Cauza C-144/16: Hotărârea Curții (Camera a șasea) din 1 februarie 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunal Judicial da Comarca de Setúbal – Portugalia) – Município de Palmela/Autoridade de Segurança Alimentar e Económica (ASAE) – Divisão de Gestão de Contraordenações (Trimitere preliminară — Proceduri de informare în domeniul standardelor și reglementărilor tehnice și al normelor privind serviciile societății informaționale — Directivele 83/189/CEE și 98/34/CE — Proiect de reglementare tehnică — Notificare către Comisia Europeană — Obligații ale statelor membre — Încălcare — Consecințe)

text:
               3.4.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 104/21

         Hotărârea Curții (Camera a șasea) din 1 februarie 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunal Judicial da Comarca de Setúbal – Portugalia) – Município de Palmela/Autoridade de Segurança Alimentar e Económica (ASAE) – Divisão de Gestão de Contraordenações
   (Cauza C-144/16) (1)

   ((Trimitere preliminară - Proceduri de informare în domeniul standardelor și reglementărilor tehnice și al normelor privind serviciile societății informaționale - Directivele 83/189/CEE și 98/34/CE - Proiect de reglementare tehnică - Notificare către Comisia Europeană - Obligații ale statelor membre - Încălcare - Consecințe))
   (2017/C 104/31)
   Limba de procedură: portugheza

      Instanța de trimitere

   Tribunal Judicial da Comarca de Setúbal

      Părțile din procedura principală

      Reclamant: Município de Palmela

      Pârâtă: Autoridade de Segurança Alimentar e Económica (ASAE) – Divisão de Gestão de Contraordenações

      Dispozitivul

   Articolul 8 alineatul (1) din Directiva 83/189/CEE a Consiliului din 28 martie 1983 de stabilire a unei proceduri pentru furnizarea de informații în domeniul standardelor și reglementărilor tehnice, astfel cum a fost modificată prin Actul privind condițiile de aderare a Republicii Austria, a Republicii Finlanda și a Regatului Suediei și adaptările tratatelor pe care se întemeiază Uniunea Europeană, și articolul 8 alineatul (1) din Directiva 98/34/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 22 iunie 1998 referitoare la procedura de furnizare de informații în domeniul standardelor, reglementărilor tehnice și al normelor privind serviciile societății informaționale, astfel cum a fost modificată prin Directiva 98/48/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 20 iulie 1998, trebuie interpretate în sensul că sancțiunea inopozabilității unei reglementări tehnice nenotificate, precum articolul 16 alineatele 1 și 2 din Regulamento que estabelece as condições de segurança a observar na localização, implantação, conceção e organização funcional dos espaços de jogo e recreio, respetivamente, equipamento e superfícies de impacto (Regulamentul privind condițiile de siguranță care trebuie respectate în ceea ce privește localizarea, implantarea, conceperea și organizarea funcțională a spațiilor de joacă și de agrement, precum și a echipamentelor de agrement și a zonelor de impact), anexat la Decreto Lei no 379/97 (Decretul lege nr. 379/97) din 27 decembrie 1997, astfel cum a fost modificat prin Decreto Lei no 119/2009 (Decretul lege nr. 119/2009) din 19 mai 2009, afectează exclusiv reglementarea tehnică respectivă, iar nu întreaga legislație din care aceasta face parte.

      (1)  JO C 211, 13.6.2016.


title: Cauza C-290/15: Cerere de decizie preliminară introdusă de Conseil d'État (Belgia) la 15 iunie 2015 – Patrice D'Oultremont, Henri Tumelaire, François Boitte, Éoliennes à tout prix? ASBL/Région wallonne

text:
               24.8.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 279/23

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Conseil d'État (Belgia) la 15 iunie 2015 – Patrice D'Oultremont, Henri Tumelaire, François Boitte, Éoliennes à tout prix? ASBL/Région wallonne
   (Cauza C-290/15)
   (2015/C 279/28)
   Limba de procedură: franceza

      Instanța de trimitere

   Conseil d'État

      Părțile din procedura principală

      Reclamanți: Patrice D'Oultremont, Henri Tumelaire, François Boitte, Éoliennes à tout prix? ASBL

      Pârâtă: Région wallonne

      Întrebarea preliminară

   Articolul 2 litera (a) și articolul 3 alineatul (2) litera (a) din Directiva 2001/42/CE privind evaluarea efectelor anumitor planuri și programe asupra mediului (1) presupun că trebuie calificat drept „plan sau program” în sensul acestor prevederi un decret legislativ care cuprinde diverse dispoziții referitoare la implantarea de eoliene, inclusiv măsuri de securitate, de control, de reabilitare și de siguranță, precum și norme de zgomot definite în raport cu zone planologice, dispoziții care reglementează eliberarea de autorizații administrative care conferă inițiatorului proiectului dreptul de a implanta și de a exploata instalații supuse de plin drept evaluării efectelor asupra mediului în temeiul dreptului intern?

      (1)  Directiva 2001/42/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 27 iunie 2001 privind evaluarea efectelor anumitor planuri și programe asupra mediului (JO L 197, p. 30, Ediție specială, 15/vol. 7, p. 135).


title: Continuarea activității Tribunalului în perioada 1 - 17 septembrie 2007

text:
               7.7.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 155/19

         Continuarea activității Tribunalului în perioada 1-17 septembrie 2007
   (2007/C 155/35)
   Tribunalul, cu ocazia Conferinței plenare din 6 iunie 2007, a luat act de faptul că, datorită vacanței judecătorești, depunerea jurământului în fața Curții de către patru noi Membri ai Tribunalului va avea loc numai la sfârșitul acestei vacanțe și că, prin urmare, în conformitate cu articolul 5 al treilea paragraf din Statutul Curții de Justiție, până la intrarea în funcție a noilor Membri ai Tribunalului:

               —

               președinția Tribunalului va fi asigurată de către domnul Președinte Vesterdorf;

               —

               președinția camerelor de cinci judecători va fi asigurată de către domnii președinți de cameră Jaeger, Pirrung, Vilaras, respectiv Legal;

               —

               președinția primei Camere va fi asigurată de către domnul președinte de cameră Cooke;

               —

               decizia din 14 ianuarie 2006 (JO C 10, p. 19) privind compunerea camerei de recurs și repartizarea cauzelor acestei camere, decizia din 5 iulie 2006 (JO C 190, p. 14) privind compunerea Marii Camere și desemnarea judecătorului locțiitor al Președintelui Tribunalului în calitate de judecător delegat cu luarea măsurilor provizorii și Decizia din 15 ianuarie 2007 (JO C 42, p. 22) privind repartizarea judecătorilor pe camere și criteriile de repartizare a cauzelor vor continua să fie aplicate.


title: Cauza C-6/16: Cerere de decizie preliminară introdusă de Conseil d'État (Franţa) la 6 ianuarie 2016 – Holcim France SAS, succesoare în drepturi a societății Euro Stockage, Enka SA/Ministre des finances et des comptes publics

text:
               21.3.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 106/24

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Conseil d'État (Franţa) la 6 ianuarie 2016 – Holcim France SAS, succesoare în drepturi a societății Euro Stockage, Enka SA/Ministre des finances et des comptes publics
   (Cauza C-6/16)
   (2016/C 106/26)
   Limba de procedură: franceza

      Instanța de trimitere

   Conseil d'État

      Părțile din procedura principală

      Reclamante: Holcim France SAS, succesoare în drepturi a societății Euro Stockage, Enka SA

      Pârât: Ministre des finances et des comptes publics

      Întrebările preliminare

               1)

               Atunci când o legislație națională a unui stat membru utilizează în dreptul intern posibilitatea oferită la alineatul (2) al articolului 1 din Directiva 90/435/CE din 23 iulie 1990 (1), se poate efectua un control al actelor sau al acordurilor adoptate pentru punerea în aplicare a acestei posibilități în raport cu dreptul primar al Uniunii Europene?

               2)

               Dispozițiile alineatului 2 al articolului 1 din această directivă, care acordă statelor membre o largă marjă de apreciere pentru a stabili care dispoziții sunt „necesare pentru prevenirea fraudei sau abuzului”, trebuie interpretate în sensul că se opun ca un stat membru să adopte un mecanism privind excluderea de la beneficiul scutirii a dividendelor distribuite către o persoană juridică controlată în mod direct sau indirect de unul sau mai mulți rezidenți din state care nu sunt membre ale Uniunii, cu excepția situației în care această persoană juridică justifică faptul că lanțul de participări nu are ca obiectiv principal sau ca unul dintre obiectivele sale principale beneficiul scutirii?

               3)

                           a)

                           În ipoteza în care conformitatea cu dreptul Uniunii a mecanismului „anti-abuz” menționat mai sus ar trebui să fie de asemenea apreciată în raport cu prevederile tratatului, este necesar ca aceasta să fie examinată, ținând seama de obiectul legislației în discuție, în raport cu prevederile articolului 43 din Tratatul de instituire a Comunității Europene, devenit articolul 49 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, chiar dacă societatea care beneficiază de distribuirea dividendelor este controlată în mod direct sau indirect, în urma unui lanț de participări care are, printre obiectivele sale principale, beneficiul scutirii, de către unul sau mai mulți rezidenți din state terțe, care nu se pot prevala de libertatea de stabilire?

                           b)

                           În lipsa unui răspuns afirmativ la întrebarea anterioară, această conformitate trebuie examinată în raport cu prevederile articolului 56 din Tratatul de instituire a Comunității Europene, devenit articolul 63 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene?

               4)

               Prevederile citate anterior trebuie interpretate în sensul că se opun ca o legislație națională să nu permită scutirea de reținere la sursă pentru dividendele plătite de o societate dintr-un stat membru unei societăți stabilite în alt stat membru, atunci când de aceste dividende beneficiază o persoană juridică controlată în mod direct sau indirect de unul sau mai mulți rezidenți din state care nu sunt membre ale Uniunii Europene, cu excepția cazului în care aceasta dovedește că acest lanț de participări nu are ca obiectiv principal sau ca unul dintre obiectivele sale principale beneficiul scutirii?

      (1)  Directiva 90/435/CE a Consiliului din 23 iulie 1990 privind regimul fiscal comun care se aplică societăților-mamă și filialelor acestora din diferite state membre (JO L 225, p. 6, Ediție specială, 09/vol. 1, p. 97).


title: Cauza C-355/08 P: Recurs introdus la 30 iulie 2008 de WWF-UK Ltd împotriva Ordonanței Tribunalului de Primă Instanță (Camera a opta) pronunțate la 2 iunie 2008 în cauza T-91/07, WWF-UK Ltd/Consiliul Uniunii Europene

text:
               11.10.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 260/10

         Recurs introdus la 30 iulie 2008 de WWF-UK Ltd împotriva Ordonanței Tribunalului de Primă Instanță (Camera a opta) pronunțate la 2 iunie 2008 în cauza T-91/07, WWF-UK Ltd/Consiliul Uniunii Europene
   (Cauza C-355/08 P)
   (2008/C 260/18)
   Limba de procedură: engleza
   Părțile

      Recurentă: WWF-UK Ltd (reprezentanți: R. Stein, Solicitor, P. Sands și J. Simor, Barristers)

      Celelalte părți în proces: Consiliul Uniunii Europene, Comisia Comunităților Europene
   Concluziile recurentei

               —

               Anularea Ordonanței din 5 iunie 2008 și declararea admisibilității cererii WWF introduse la Tribunalul de Primă Instanță („TPI”);

               —

               obligarea Consiliului și a Comisiei la plata către WWF a cheltuielilor de judecată aferente procedurii în fața acestei instanțe și a procedurii în fața Tribunalului de Primă Instanță.

         Motivele și principalele argumente

               1)

               TPI a stabilit în mod greșit că dreptul WWF în calitate de membru al CCR de a fi implicată în procedura de luare a deciziilor și obligația Consiliului de a-și revizui poziția anterior adoptării măsurilor relevante nu au fost suficiente pentru a o „individualiza” în sensul articolului 230 din Tratatul CE. TPI a considerat în mod greșit că WWF nu avea drepturi procedurale și a apreciat că acestea aparțineau doar CCR, iar nu membrilor acestuia.

               2)

               TPI a considerat în mod greșit că deși presupunând existența „calității procesuale active”, protecția judiciară nu ar avea drept scop să garanteze drepturile procedurale ale WWF și, în consecință, nu necesită protecție judiciară. Aceasta reprezintă o abordare incorectă a aspectului privind calitatea procesuală activă. În măsura în care poate demonstra că este vizată „direct și individual”, reclamanta are dreptul să conteste „legalitatea” măsurii respective, astfel cum WWF urmărește să procedeze în acest caz. Drepturile WWF nu se limitează la a contesta un viciu de procedură, astfel cum sugerează TPI.

               3)

               Decizia TPI este afectată de inechitate procedurală. TPI a terminat procedura după ce a primit memoriul în intervenție al Comisiei din data de 21 noiembrie 2007, deși a admis la 27 septembrie 2007 că WWF ar trebui să aibă ocazia de a răspunde oricăror observații ale Comisiei. Lui WWF nu i-a fost acordată permisiunea de a trimite observații în răspuns. Cu toate acestea, WWF a adresat observații, dar acestea nu au fost luate în considerare de TPI anterior adoptării deciziei sale, care nu face nicio referire la observațiile WWF adresate drept răspuns Comisiei. În consecință, CFI a încălcat grav principiul imparțialității și echitatea procedurală.


title: Cauza F-62/15: Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera a treia) din 5 februarie 2016 –Clausen și Kristoffersen/Parlamentul (Funcție publică — Funcționari pensionați — Pensii pentru limită de vârstă — Articolul 64 din statut — Coeficienți corectori — Actualizare anuală a coeficienților corectori — Articolul 65 alineatul (2) din statut — Actualizare intermediară — Articolele 3, 4 și 8 din anexa XI la statut — Prag de sensibilitate — Variația costului vieții — Articolul 64 alineatul (4) din statut — Neactualizare pentru anii 2013 și 2014 decisă de legiuitor — Întindere — Regulamentul nr. 1416/2013 — Supraevaluarea coeficientului corector pentru Danemarca — Reducerea coeficientului corector prin mecanismul de actualizare intermediară — Abuz de putere)

text:
               21.3.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 106/49

         Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera a treia) din 5 februarie 2016 –Clausen și Kristoffersen/Parlamentul
   (Cauza F-62/15) (1)

   ((Funcție publică - Funcționari pensionați - Pensii pentru limită de vârstă - Articolul 64 din statut - Coeficienți corectori - Actualizare anuală a coeficienților corectori - Articolul 65 alineatul (2) din statut - Actualizare intermediară - Articolele 3, 4 și 8 din anexa XI la statut - Prag de sensibilitate - Variația costului vieții - Articolul 64 alineatul (4) din statut - Neactualizare pentru anii 2013 și 2014 decisă de legiuitor - Întindere - Regulamentul nr. 1416/2013 - Supraevaluarea coeficientului corector pentru Danemarca - Reducerea coeficientului corector prin mecanismul de actualizare intermediară - Abuz de putere))
   (2016/C 106/59)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamanți: Svend Leon Clausen (Jyllinge, Danemarca) și Niels Kristoffersen (Køge, Danemarca) (reprezentanți: S. Orlandi și T. Martin, avocați)

      Pârât: Parlamentul European (reprezentanți: E. Taneva și L. Deneys, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare a deciziilor de reducere a coeficientului corector aplicabil pensiei reclamanților, care au domiciliul în Danemarca, astfel cum reiese din fișele de pensii ale acestora din luna iunie 2014, și de reparare a prejudiciului moral pretins suferit ca urmare a informațiilor divergente și contradictorii din motivarea deciziilor atacate

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Domnii Clausen și Kristoffersen suportă propriile cheltuieli de judecată și sunt obligați să suporte cheltuielile de judecată efectuate de Parlamentul European.

      (1)  JO C 213, 29.6.2015, p. 49.


title: Cauza T-501/12: Acțiune introdusă la 19 noiembrie 2012 — Farmaceutisk Laboratorium Ferring/OAPI — Tillotts Pharma (OCTASA)

text:
               26.1.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 26/61

         Acțiune introdusă la 19 noiembrie 2012 — Farmaceutisk Laboratorium Ferring/OAPI — Tillotts Pharma (OCTASA)
   (Cauza T-501/12)
   2013/C 26/121
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Farmaceutisk Laboratorium Ferring A/S (Copenhaga, Danemarca) (reprezentanți: I. Fowler, Solicitor, A. Renck și J. Fuhrmann, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Tillotts Pharma AG (Ziefen, Elveția)

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               Anularea Deciziei Camerei a patra de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 6 septembrie 2012 adoptate în cauza R 1214/2011-4 și

               —

               obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată sau, în cazul în care cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs intervine în susținerea pârâtului, obligarea acesteia în solidar cu pârâtul la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Solicitantul mărcii comunitare: cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

      Marca comunitară vizată: marca verbală „OCTASA”, pentru produse din clasa 5 — cererea de înregistrare ca marcă comunitară nr. 8169881

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în procedura opoziției: reclamanta

      Marca sau semnul invocat: marca verbală austriacă „PENTASA”, înregistrată cu nr. 102370, pentru, printre altele, produse din clasa 5; marca verbală maghiară „PENTASA”, înregistrată cu nr. 136836, pentru produse din clasa 5; marca verbală italiană „PENTASA”, înregistrată cu nr. 40977 C/81, pentru, printre altele, produse din clasa 5; marca verbală poloneză „PENTASA”, înregistrată cu nr. 71634, pentru produse din clasa 5; marca verbală slovacă „PENTASA”, înregistrată cu nr. 175482, pentru produse din clasa 5; marca verbală suedeză „PENTASA”, înregistrată cu nr. 173377, pentru, printre altele, produse din clasa 5; marca verbală franceză „PENTASA”, înregistrată cu nr. 1699236, pentru, printre altele, produse din clasa 5; marca verbală irlandeză „PENTASA”, înregistrată cu nr. 107207, pentru produse din clasa 5; marca verbală cehă „PENTASA”, înregistrată cu nr. 182567, pentru produse din clasa 5

      Decizia diviziei de opoziție: respinge opoziția în întregime

      Decizia camerei de recurs: respinge calea de atac

      Motivele invocate: încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) și a articolului 8 alineatul (5) din Regulamentul nr. 207/2009 al Consiliului


title: Cauza T-686/14: Acțiune introdusă la 22 septembrie 2014 – Italia/Comisia

text:
               10.11.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 395/60

      Acțiune introdusă la 22 septembrie 2014 – Italia/Comisia
      (Cauza T-686/14)
      (2014/C 395/73)
      Limba de procedură: italiana

         Părțile

         Reclamantă: Republica Italiană (reprezentanți: G. Galluzzo, avvocato dello Stato, și G. Palmieri, agent)

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  Anularea părții care face obiectul prezentei acțiuni din Decizia de punere în aplicare nr. C (2014) 4479 a Comisiei Europene din 9 iulie 2014 notificată la 1 iulie 2014, de excludere de la finanțarea comunitară a anumitor cheltuieli efectuate de statele membre în cadrul secțiunii „Garantare” a Fondului european de orientare și garantare agricolă (FEOGA), în cadrul Fondului european de garantare agricolă (FEAGA) și în cadrul Fondului european agricol pentru dezvoltare rurală (FEADR), în măsura în care aceasta este îndreptată împotriva Italiei;

                  —

                  anularea corecției financiare forfetare referitoare la ajutoarele pentru transformarea tomatelor pentru exercițiul financiar 2009 în cuantum total de 1 399 293,78 euro;

                  —

                  anularea corecțiilor financiare punctuale pentru neregula „absența informațiilor cu privire la acțiunile de recuperare întreprinse” în cuantum total de 2 362 005,75 euro;

                  —

                  anularea corecțiilor financiare punctuale pentru neregula „absența unor mențiuni în anexa III” în cuantum total de 1 460 976,88 euro.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamanta invocă patru motive.

                  1.

                  Primul motiv, întemeiat pe încălcarea normelor fundamentale de procedură (art. 253 CE), sub forma unui viciu de motivare, și încălcarea principiului proporționalității.

                              —

                              În legătură cu corecția financiară forfetare referitoare la ajutoarele pentru transformarea tomatelor în exercițiul financiar 2008, este invocată încălcarea articolului 31 din Regulamentul (CE) nr. 1290/2005 al Consiliului din 21 iunie 2005, privind finanțarea politicii agricole comune (JO L 209, p. 1, Ediție specială, 14/vol. 1, p. 193), încălcarea articolelor 28 și 31 din Regulamentul (CE) nr. 1535/2003 al Comisiei din 29 august 2003 privind normele de aplicare a Regulamentului (CE) nr. 2201/96 al Consiliului în ceea ce privește sistemul de ajutor în sectorul produselor prelucrate pe bază de fructe și legume (JO L 218, p. 14, Ediție specială, 3/vol. 49, p. 7). În cadrul acestui motiv, reclamanta contestă aplicarea corecțiilor financiare operate prin decizia atacată, la nivelul de 5 % din cheltuielile efectuate, susținând că acestea au fost operate în pofida dovedirii absenței vreunui prejudiciu financiar apreciabil.

                              —

                              Reclamanta contestă în plus cuantificarea corecției respective, întrucât determinarea concretă a acesteia se dovedește disproporționată și vădit ilogică, fiind evident că depășește potențialul prejudiciu rezultat din comportamentul imputat autorităților italiene.

                  2.

                  Al doilea motiv, întemeiat pe denaturarea faptelor și pe încălcarea normelor fundamentale de procedură (art. 253 CE) sub forma unui viciu de motivare.

                              —

                              Prezentul motiv privește corecția financiară dispusă întrucât statul italian ar fi omis să indice o presupusă neregulă în tabelul prevăzut în anexa III la Regulamentul (CE) nr. 885/2006 al Comisiei din 21 iunie 2006 de stabilire a normelor de aplicare a Regulamentului (CE) nr. 1290/2005 în ceea ce privește autorizarea agențiilor de plăți și a altor entități precum și lichidarea conturilor FEGA și FEADR, în cuantum de 1 460 976,88 euro. Guvernul italian invocă în această privință faptul că a fost documentată absența unor nereguli legate de ajutorul acordat și, prin urmare, nu se impunea efectuarea niciunei înscrieri în tabelul prevăzut de anexa III.

                  3.

                  Al treilea motiv, întemeiat pe încălcarea principiului proporționalității.

                              —

                              În această privință, reclamanta susține că corecția financiară pentru neregula „absența unor mențiuni în anexa III”, referitoare la întregul ajutor, motivată de netransmiterea documentelor, este evident mai mare decât potențialul prejudiciu rezultat din comportamentul autorităților italiene.

                  4.

                  Al patrulea motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 6 alineatul (3) TUE, a principiului lucrului judecat, a articolului 32 alineatul (8) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 1290/2005 și a principiului proporționalității.

                              —

                              Prezentul motiv privește corecția impusă ca urmare a faptului că statul nu ar fi furnizat informații cu privire la acțiunile de recuperare întreprinse, în cuantum de 2 362 005,73 euro. Reclamanta susține în această privință că Comisia a reținut fără motiv că poate trece peste o hotărârea intervenită în cauză prin care se constatase acordarea legitimă a ajutorului. În plus, guvernul italian a demonstrat cu înscrisuri trimiterea unei sentințe a instanței penale prin care beneficiarul ajutorului fusese achitat. Aceste împrejurări demonstrau că nu se impunea recuperarea și, prin urmare, că toate informațiile fuseseră furnizate. În plus, această corecție, care privește întregul ajutor, este evident superioară potențialului prejudiciu rezultat din comportamentul imputat autorităților italiene.


title: Cauza T-368/11: Acțiune introdusă la 8 iulie 2011 — Polyelectrolyte Producers Group și alții/Comisia

text:
               24.9.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 282/28

         Acțiune introdusă la 8 iulie 2011 — Polyelectrolyte Producers Group și alții/Comisia
   (Cauza T-368/11)
   2011/C 282/58
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamante: Polyelectrolyte Producers Group (Bruxelles, Belgia), SNF SAS (Andrezieux Boutheon, Franța) și Travetanche Injection SPRL (Bruxelles, Belgia) (reprezentanți: K. Van Maldegem și R. Cana, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile reclamantelor

               —

               Anularea Regulamentului (UE) nr. 366/2011 al Comisiei din 14 aprilie 2011 de modificare a Regulamentului (CE) nr. 1907/2006 al Parlamentului European și al Consiliului privind înregistrarea, evaluarea, autorizarea și restricționarea substanțelor chimice (REACH) în ceea ce privește anexa XVII (Acrilamidă) (JO L 101, p. 12);

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamanții invocă trei motive.

               1.

               Potrivit primului motiv,

                           —

                           regulamentul atacat conține erori vădite de apreciere, în măsura în care, în primul rând, Comisia s-a întemeiat pe o informație care nu este pertinentă, potrivit cadrului juridic aplicabil, în ceea ce privește expunerea ființelor umane și a mediului în Uniunea Europeană și, în al doilea rând, nu a identificat riscurile rezultate din utilizarea acrilamidei în mortare, în raport cu normele aplicabile în materie, întemeindu-se însă pe informații cu privire la utilizarea unei alte substanțe; în consecință, adoptarea regulamentului menționat nu îndeplinește condițiile impuse de dispozițiile legale pertinente;

               2.

               Potrivit celui de al doilea motiv,

                           —

                           regulamentul atacat încalcă principiul proporționalității.

               3.

               Potrivit celui de al treilea motiv,

                           —

                           regulamentul atacat nu este motivat corespunzător, încălcând astfel articolul 296 TFUE.


title: Cauza T-212/07: Acțiune introdusă la 15 iunie 2007 — Harman International Industries/OAPI — Becker (Barbara Becker)

text:
               4.8.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 183/40

         Acțiune introdusă la 15 iunie 2007 — Harman International Industries/OAPI — Becker (Barbara Becker)
   (Cauza T-212/07)
   (2007/C 183/76)
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza
   Părțile

      Reclamantă: Harman International Industries, Inc. (Northridge, SUA) (reprezentant: M. Vanhegan, barrister)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte în procedura în fața camerei de recurs: Barbara Becker (Miami, SUA)
   Concluziile reclamantei

               —

               anularea punctului 1 din decizia Camerei întâi de recurs din 7 martie 2007 (cauza R 502/2006-1) prin care a fost anulată decizia diviziei de opoziție din 15 februarie 2005;

               —

               respingerea în întregime a cererii nr. 2 939 072 de înregistrare a mărcii comunitare;

               —

               obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată efectuate de reclamantă în fața camerei de recurs și a Tribunalului de Primă Instanță.

         Motivele și principalele argumente

      Persoana care solicită înregistrarea mărcii comunitare: Barbara Becker.

      Marca comunitară vizată: marca verbală comunitară „Barbara Becker” pentru produse din clasa 9 — cererea nr. 2 939 072.

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în sprijinul opoziției: Harman International Industries, Inc.

      Marca sau semnul invocat în sprijinul opoziției: mărcile verbale comunitare „BECKER” și „BECKER ONLINE PRO” pentru produse din clasa 9.

      Decizia diviziei de opoziție: admite opoziția în întregime.

      Decizia camerei de recurs: admite recursul și respinge opoziția.

      Motivele invocate: încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) și a articolului 8 alineatul (5) din Regulamentul nr. 40/94 al Consiliului („RMC”).
   Reclamanta susține că în mod greșit a aplicat camera de recurs articolul 8 alineatul (1) litera (b) din RMC atunci când a constatat că nu exista nicio similitudine conceptuală între marca „BECKER” a reclamantei și semnul a cărui înregistrare a solicitat-o „Barbara Becker”, și că prin urmare nu exista nici un risc de confuzie. Mai mult, reclamanta afirmă că, în aplicarea articolului 8 alineatul (5) din RMC, camera de recurs a săvârșit o eroare de drept atunci când a constatat că nu exista nicio legătură între semnul a cărui înregistrare a solicitat-o „Barbara Becker” și marca comunitară în sine.