title: Cauza C-479/09 P: Recurs introdus la 26 noiembrie 2009 de Evets Corp. împotriva Hotărârii Tribunalului de Primă Instanță (Camera întâi) din 23 septembrie 2009 , Evets Corp./Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (T-20/08)

text:
               30.1.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 24/39

         Recurs introdus la 26 noiembrie 2009 de Evets Corp. împotriva Hotărârii Tribunalului de Primă Instanță (Camera întâi) din 23 septembrie 2009, Evets Corp./Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (T-20/08)
   (Cauza C-479/09 P)
   2010/C 24/69
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Recurentă: Evets Corp. (reprezentant: S. Ryan, Solicitor)

      Cealaltă parte în proces: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Concluziile recurentei

               —

               anularea hotărârii Tribunalului de Primă Instanță;

               —

               declararea faptului că cererea de restitutio in integrum a fost depusă în termenul prevăzut la articolul 78 alineatul (2) din Regulamentul nr. 40/94 (1);

               —

               trimiterea cauzelor la Tribunalul de Primă Instanță pentru trimiterea acestora camerei de recurs, astfel încât camera de recurs să se pronunțe pe fond cu privire la problema de a ști dacă recurenta a dat dovadă de întreaga prudență impusă pentru reînnoirea mărcilor în cauză;

               —

               obligarea OAPI la plata cheltuielilor de judecată în fața Curții și în fața Tribunalului de Primă Instanță.

      Motivele și principalele argumente

               1.

               Acest recurs privește o cerere derestitutio in integrum în temeiul articolului 78 alineatul (2) din Regulamentul nr. 40/94. Marca în cauză expirase ca urmare a neplății taxelor de reînnoire.

               2.

               Titularul mărcii însărcinase un terț cu plata taxelor de reînnoire. Cu toate acestea, ca urmare a unei erori involuntare, taxele de reînnoire nu au fost plătite la scadență.

               3.

               OAPI a notificat radierile către reprezentantul desemnat la OAPI de titularul mărcii, care nu era terțul însărcinat cu plata taxelor de reînnoire. Reprezentantul a transmis aceste notificări titularului mărcii, care le-a primit după.

               4.

               În consecință, titularul mărcii a formulat o cerere derestitutio in integrum în temeiul articolului 78 alineatul (2) din Regulamentul nr. 40/94. Această cerere a fost introdusă la mai puțin de două luni de la primirea notificărilor de radiere de către titular însuși, dar la mai mult două luni de la primirea acestora de către reprezentantul acestuia.

               5.

               Articolul 78 alineatul (2) din Regulamentul nr. 40/94 impune ca cererea să fie prezentată în scris în termen de două luni de la încetarea obstrucționării. Problema care se pune privește stabilirea data de la care începe să curgă acest termen.

               6.

               Titularul susține că data care trebuie luată în considerare este cea la care acesta a primit notificarea. Titularul însuși și-a asumat răspunderea, prin intermediul unui terț, de a plăti taxele de reînnoire. Acesta nu a descoperit eroarea și nu a avut posibilitatea de a pune capăt obstrucționării decât atunci când a primit efectiv această notificare.

               7.

               Cu toate acestea, Tribunalul de Primă Instanță și-a însușit poziția OAPI potrivit căreia data care trebuie luată în considerare este data la care reprezentantul titularului a primit notificarea care i-a fost trimisă de OAPI. OAPI s-a întemeiat pe dispozițiile normei 77 din Regulamentul nr. 2868/95 (2), care prevede că „[o]rice notificare sau altă comunicare adresată de către OAPI unui reprezentant autorizat în mod corespunzător are același efect ca și cum ar fi adresată persoanei reprezentate”.

               8.

               Titularul arată, în cadrul prezentului recurs că:

                           (i)

                           Obiectivul dispozițiilor normei 77 din Regulamentul nr. 2868/95 este de a prevedea faptul că se consideră că OAPI își îndeplinește obligația de notificare atunci când trimite o notificare reprezentantului unei părți cu privire la problemele pentru care acest reprezentant a fost împuternicit să acționeze. Prin urmare, OAPI nu are nicio altă obligație. Totuși, acesta nu este un element pertinent în speță.

                           (ii)

                           În ceea ce privește termenele de plată a taxelor de reînnoire, „obstrucționarea” încetează atunci când însuși titularul mărcii și/sau persoana pe care a însărcinat-o în mod special cu plata taxelor, ia în mod efectiv cunoștință de neplata involuntară. Orice altă concluzie ar lipsi această dispoziție de obiect: un reprezentant agreat în mod special cunoaște întotdeauna, și ar trebui să cunoască întotdeauna, termenele aplicabile, astfel încât faptul că OAPI îi trimite notificări ar fi în general în orice caz lipsit de interes.

                           (iii)

                           Plata taxelor de reînnoire este o simplă operațiune financiară care impune reprezentare din partea unui jurist. Astfel, o parte poate să plătească ea-însăși taxele sau să desemneze orice altă persoană în acest scop. Atunci când „reprezentantul” unei părți — care a reprezentat partea în cadrul procedurii în fața Oficiului — nu a fost, în plus, în mod special însărcinată cu plata taxelor de reînnoire, notificarea neplății către acest reprezentant nu are nicio relevanță. Nu este vorba despre o notificare către parte și nu poate fi asimilată acesteia. Acest reprezentant nu este obligat din punct de vedere juridic să reacționeze la o astfel de notificare (totuși, din curtoazie profesională, o poate transmite clientului său).

                           (iv)

                           În împrejurări precum cele din cauză, un reprezentant desemnat în alt scop nu este „un reprezentant agreat în mod legal” în ceea ce privește plata taxelor de reînnoire. Faptul că o notificare îi este adresată, nu este prin urmare conformă normei 77 din Regulamentul nr. 2868/95 și nu prezintă importanță pentru aplicarea ipotezei pe care aceasta o prevede.

                           (v)

                           Pe scurt, persoana care trebuie luată în considerare este cea care deține răspunderea adoptării măsurii în cauză. Termenul pentru introducerea unei cereri poate începe să curgă abia atunci când această persoană ia cunoștință de neîndeplinire.

                           (vi)

                           Cu toate că, strict vorbind, dispozițiile Convenției privind brevetul european nu au forță obligatorie în dreptul comunitar, trebuie cu siguranță să se țină seama de acesta la cel mai înalt nivel. În ipoteza în care există jurisprudență a Oficiului European de Brevete referitoare la o dispoziție formulată în termeni identici, este preferabil, cu siguranță, ca această formulare să fie interpretată în același mod. Dacă interpretările diferă, atunci una dintre acestea trebuie să fie eronată. Recurenta arată că atât deciziile paralele ale Oficiului European de Brevete, cât și raționamentul acestora sunt corecte.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 40/94 al Consiliului din 20 decembrie 1993 privind marca comunitară (JO 1994, L 11, p. 1, Ediție specială, 17/vol. 1, p. 146).

      (2)  Regulamentul (CE) nr. 2868/95 al Comisiei din 13 decembrie 1995 de punere în aplicare a Regulamentului (CE) nr. 40/94 al Consiliului privind marca comunitară (JO L 303, p. 1, Ediție specială, 17, vol. 1, p. 189).


title: Cauza C-70/14: Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunal Administrativo e Fiscal de Viseu (Portugalia) la 10 februarie 2014 – Agrocaramulo – Empreendimentos Agropecuários do Caramulo SA/Instituto de Financiamento da Agricultura e Pescas, IP (IFAP)

text:
               5.5.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 135/23

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunal Administrativo e Fiscal de Viseu (Portugalia) la 10 februarie 2014 – Agrocaramulo – Empreendimentos Agropecuários do Caramulo SA/Instituto de Financiamento da Agricultura e Pescas, IP (IFAP)
   (Cauza C-70/14)
   2014/C 135/27
   Limba de procedură: portugheza

      Instanța de trimitere

   Tribunal Administrativo e Fiscal de Viseu

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Agrocaramulo – Empreendimentos Agropecuários do Caramulo SA

      Pârât: Instituto de Financiamento da Agricultura e Pescas, IP (IFAP)

      Întrebarea preliminară

   Având în vedere că Ministério da Agricultura, do Desenvolvimento Rural e das Pescas, IFAP – Instituto de Financiamento de Agricultura e Pescas, IP a considerat că „pot beneficia de restituirile la export doar produsele incluse:

               —

               în codul 0207 12 10 9900 din nomenclatura restituirilor la export, corespunzătoare descrierii „pui 70 %”, care nu au vârful sternului, femurul și tibia complet osificate, sau

               —

               în codul 0207 12 10 9190 din nomenclatura restituirilor la export, corespunzătoare descrierii „pui 65 %”, care nu au vârful sternului, femurul și tibia complet osificate”, și că societatea a exportat efectiv găini reformate (găini ouătoare sacrificate la sfârşitul perioadei de depunere a ouălor, atunci când scheletul lor este complet osificat), produsul „găini reformate” face sau nu face parte din descrierea „Mărfuri clasificate în altă parte”, având codurile de produse nr. 0207 12 10 9900 și 0207 12 90 9190 indicate în anexa I la Regulamentul (CEE) nr. 3846/87 (1), modificat prin Regulamentul (CE) nr. 2319/2002 al Comisiei din 13 decembrie 2002 (2), prin Regulamentul (CE) nr. 2180/2003 al Comisiei din 5 decembrie 2003 (3), prin Regulamentul (CE) nr. 2199/2004 al Comisiei din 10 decembrie 2004 (4) şi prin Regulamentul (CE) nr. 2091/2005 al Comisiei din 15 decembrie 2005 (5), de publicare, pentru 2003, 2004, 2005 și, respectiv, 2006, a versiunii nomenclaturii produselor agricole pentru restituirile la export?

      (1)  Regulamentul (CEE) nr. 3846/87 al Comisiei din 17 decembrie 1987 de stabilire a unei nomenclaturi a produselor agricole pentru restituirile la export (JO L 366, p. 1, Ediție specială, 03/vol. 6, p. 123).

      (2)  JO L 325, p. 35.

      (3)  JO L 335, p. 1.

      (4)  JO L 380, p. 1.

      (5)  JO L 343, p. 1.


title: Cauza T-733/14: Ordonanța Tribunalului din 17 iulie 2015 – European Dynamics Luxembourg și Evropaïki Dynamiki/Parlamentul

text:
               28.9.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 320/51

         Ordonanța Tribunalului din 17 iulie 2015 – European Dynamics Luxembourg și Evropaïki Dynamiki/Parlamentul
   (Cauza T-733/14) (1)

   (2015/C 320/70)
   Limba de procedură: greaca
   Președintele Camerei a doua a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 16, 19.1.2015.


title: Cauza C-171/09: Acțiune introdusă la 13 mai 2009 — Comisia Comunităților Europene/Republica Franceză

text:
               4.7.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 153/30

         Acțiune introdusă la 13 mai 2009 — Comisia Comunităților Europene/Republica Franceză
   (Cauza C-171/09)
   2009/C 153/58
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: V. Peere și P. Dejmek, agenți)

      Pârâtă: Republica Franceză

      Concluziile reclamantei

               —

               Constatarea faptului că prin neadoptarea tuturor actelor cu putere de lege și a actelor administrative necesare pentru a se conforma Directivei 2006/70/CE a Comisiei din 1 august 2006 de stabilire a măsurilor de punere în aplicare a Directivei 2005/60/CE a Parlamentului European și a Consiliului în ceea ce privește definiția „persoanelor expuse politic” și criteriile tehnice de aplicare a procedurilor simplificate de precauție privind clientela, precum și de exonerare pe motivul unei activități financiare desfășurate în mod ocazional sau la scară foarte limitată (1) și, în orice caz, prin necomunicarea acestora Comisiei, Republica Franceză nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul acestei directive;

               —

               obligarea Republicii Franceze la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Termenul pentru transpunerea Directivei 2006/70/CE a expirat la 15 decembrie 2007. Or, la data introducerii prezentei acțiuni, pârâta nu adoptase toate măsurile de transpunere necesare sau, în orice caz, încă nu le comunicase Comisiei.

      (1)  JO L 214, p. 29, Ediție specială, 09/vol. 2, p. 241.


title: Cauza T-523/08: Acțiune introdusă la 1 decembrie 2008 — Agatha Ruiz de la Prada de Sentmenat/OAPI — Mary Quant Cosmetics Japan (AGATHA RUIZ DE LA PRADA)

text:
               7.2.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 32/46

         Acțiune introdusă la 1 decembrie 2008 — Agatha Ruiz de la Prada de Sentmenat/OAPI — Mary Quant Cosmetics Japan (AGATHA RUIZ DE LA PRADA)
   (Cauza T-523/08)
   (2009/C 32/88)
   Limba în care a fost formulată acțiunea: spaniola
   Părțile

      Reclamantă: Agatha Ruiz de la Prada de Sentmenat (Madrid, Spania) (reprezentant: R. Bercovitz Álvarez, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Mary Quant Cosmetics Japan Ltd (Tokio, Japonia)
   Concluziile reclamantei

               —

               Anularea punctelor 1 și 3 din decizia atacată și înlocuirea acestora cu o altă decizie prin care să se admită înregistrarea mărcii comunitare nr. 3 291 234 pentru toate produsele solicitate din clasa 3 din clasificare (inclusiv „săpunuri, parfumerie, uleiuri esențiale, cosmetice, loțiuni pentru păr”) și obligarea MARY QUANT Cosmetics Japan Ltd. la plata cheltuielilor de judecată aferente procedurii de opoziție, și

               —

               obligarea pârâtului și a oricărui intervenient la plata cheltuielilor de judecată aferente prezentei proceduri.

         Motivele și principalele argumente

      Persoana care solicită înregistrarea mărcii comunitare: reclamanta.

      Marca comunitară vizată: marca figurativă reprezentând o floare roz cu centrul galben, pe un fond verde deschis cu mențiunea AGATHA RUIZ DE LA PRADA (cererea de înregistrare nr. 3 291 234) pentru produse din clasele 3, 5, 14 și 21, printre altele.

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în sprijinul opoziției: MARY QUANT Cosmetics Japan Ltd.

      Marca sau semnul invocat în sprijinul opoziției: marca figurativă reprezentând o floare neagră cu centrul de aceeași culoare delimitat de o circumferință albă: mărcile britanică, pentru produse din clasele 3 și 5, și comunitară pentru produse din clasele 3 și 21.

      Decizia diviziei de opoziție: respinge opoziția.

      Decizia camerei de recurs: admite recursul în parte.

      Motivele invocate: aplicarea în mod neîntemeiat a articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 privind marca comunitară.


title: Cauza T-321/09: Acțiune introdusă la 14 august 2009 — skytron energy/OAPI (arraybox)

text:
               7.11.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 267/68

         Acțiune introdusă la 14 august 2009 — skytron energy/OAPI (arraybox)
   (Cauza T-321/09)
   2009/C 267/123
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: skytron energy GmbH & Co. KG (Berlin, Germania) (reprezentant: H.-J. Omsels, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Concluziile reclamantei

               —

               Anularea Deciziei Camerei întâi de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne din 4 iunie 2009 în cauza R 1680/2008-1;

               —

               în subsidiar, trimiterea cauzei spre rejudecare Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne;

               —

               obligarea Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

      Marca comunitară vizată: marca verbală „arraybox” pentru produse și servicii din clasele 9, 37, 38 și 42 (cererea de înregistrare nr. 6 710 479)

      Decizia examinatorului: respinge cererea de înregistrare

      Decizia camerei de recurs: respinge recursul

      Motivele invocate: încălcarea articolului 7, alineatul (1) literele (b) și (c) din Regulamentul nr. 207/2009 (1), în măsura în care semnul solicitat nu este descriptiv și are caracterul distinctiv necesar.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 207/2009 al Consiliului din 26 februarie 2009 privind marca comunitară (JO L 78, p. 1)


title: Cauza T-395/11 R: Ordonanța președintelui Tribunalului din 30 septembrie 2011 — Elti/Delegația Uniunii Europene în Muntenegru ( „Măsuri provizorii — Achiziții publice — Procedură de cerere de ofertă — Respingerea unei oferte — Cerere de suspendare a executării — Nerespectarea cerințelor de formă — Inadmisibilitate” )

text:
               26.11.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 347/34

         Ordonanța președintelui Tribunalului din 30 septembrie 2011 — Elti/Delegația Uniunii Europene în Muntenegru
   (Cauza T-395/11 R)
   (Măsuri provizorii - Achiziții publice - Procedură de cerere de ofertă - Respingerea unei oferte - Cerere de suspendare a executării - Nerespectarea cerințelor de formă - Inadmisibilitate)
   2011/C 347/62
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Elti d.o.o. (Gornja Radgona, Slovenia) (reprezentant: N. Zidar Klemenčič, avocat)

      Pârâtă: Delegația Uniunii Europene în Muntenegru (reprezentanți: inițial N. Bertolini, agent, ulterior J. Stuyck și A.-M. Vandromme, avocați)

      Obiectul

   Cerere de suspendare a executării deciziei Delegației Uniunii Europene în Muntenegru din 21 martie 2011 prin care s-a respins oferta prezentată de reclamantă în cadrul procedurii de achiziții publice EuropaAid/129435/C/SUP/ME-NP și care cuprinde informația că acest contract fusese atribuit unui alt ofertant

      Dispozitivul

               1.

               Respinge cererea de suspendare a executării.

               2.

               Cererea privind cheltuielile de judecată se soluționează odată cu fondul.


title: Cauza F-92/06: Ordonanța Tribunalului Funcției Publice din 25 mai 2007 — Antas/Consiliul Uniunii Europene

text:
               7.7.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 155/45

         Ordonanța Tribunalului Funcției Publice din 25 mai 2007 — Antas/Consiliul Uniunii Europene
   (Cauza F-92/06) (1)

   (2007/C 155/84)

      Limba de procedură: franceza

   Președintele Camerei întâi a dispus radierea cauzei în urma unei soluționări amiabile.

      (1)  JO C 237, 30.9.2006.


title: Cauza C-158/15: Hotărârea Curții (Camera a șasea) din 9 iunie 2016 (cerere de decizie preliminară formulată de Raad van State – Țările de Jos) – Elektriciteits Produktiemaatschappij Zuid-Nederland EPZ NV/Bestuur van de Nederlandse Emissieautoriteit [Trimitere preliminară — Poluare atmosferică — Sistem de comercializare a cotelor de emisie de gaze cu efect de seră — Directiva 2003/87/CE — Noțiunea „instalație” — Includerea sitului de stocare a combustibilului — Regulamentul (UE) nr. 601/2012 — Noțiunea „combustibil exportat din instalație”]

text:
               16.8.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 296/14

         Hotărârea Curții (Camera a șasea) din 9 iunie 2016 (cerere de decizie preliminară formulată de Raad van State – Țările de Jos) – Elektriciteits Produktiemaatschappij Zuid-Nederland EPZ NV/Bestuur van de Nederlandse Emissieautoriteit
   (Cauza C-158/15) (1)

   ([Trimitere preliminară - Poluare atmosferică - Sistem de comercializare a cotelor de emisie de gaze cu efect de seră - Directiva 2003/87/CE - Noțiunea „instalație” - Includerea sitului de stocare a combustibilului - Regulamentul (UE) nr. 601/2012 - Noțiunea „combustibil exportat din instalație”])
   (2016/C 296/19)
   Limba de procedură: neerlandeza

      Instanța de trimitere

   Raad van State

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Elektriciteits Produktiemaatschappij Zuid-Nederland EPZ NV

      Pârâtă: Bestuur van de Nederlandse Emissieautoriteit

      Dispozitivul

               1)

               Un sit de stocare a combustibilului al unei centrale pe cărbune precum cel în discuție în litigiul principal, astfel cum este descris de instanța de trimitere, face parte dintr-o „instalație” în sensul articolului 3 litera (e) din Directiva 2003/87/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 13 octombrie 2003 de stabilire a unui sistem de comercializare a cotelor de emisie de gaze cu efect de seră în cadrul Comunității și de modificare a Directivei 96/61/CE, astfel cum a fost modificată prin Decizia nr. 1359/2013/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 17 decembrie 2013.

               2)

               Articolul 27 alineatul (2) primul paragraf din Regulamentul (UE) nr. 601/2012 al Comisiei din 21 iunie 2012 privind monitorizarea și raportarea emisiilor de gaze cu efect de seră în conformitate cu Directiva 2003/87, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (UE) nr. 206/2014 al Comisiei din 4 martie 2014, trebuie interpretat în sensul că pierderile de cărbune care rezultă din procesul de autoîncălzire naturală a acestuia în timpul stocării pe un sit care face parte dintr-o instalație în sensul articolului 3 litera (e) din Directiva 2003/87 nu pot fi considerate cărbune exportat din această instalație.

      (1)  JO C 205, 22.6.2015.


title: Cauza T-39/11: Acțiune introdusă la 24 ianuarie 2011 — Cargolux Airlines/Comisia

text:
               12.3.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 80/26

         Acțiune introdusă la 24 ianuarie 2011 — Cargolux Airlines/Comisia
   (Cauza T-39/11)
   2011/C 80/51
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Cargolux Airlines International SA (Sandweiler, Luxemburg) (reprezentanți: J. Joshua, Barrister și G. Goeteyn, Solicitor)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile reclamantei

               —

               Anularea în totalitate sau în parte a articolelor 1-4 din decizia atacată, în măsura în care o privesc pe reclamantă;

               —

               anularea amenzii aplicate reclamantei la articolul 5 din decizia atacată;

               —

               în subsidiar, în cadrul exercitării competenței de fond a Tribunalului, reducerea substanțială a amenzii;

               —

               obligarea Comisiei Europene la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Cerere de anulare a Deciziei C(2010) 7694 final a Comisiei din 9 noiembrie 2010 în cazul COMP/39.258 — Transport aerian de marfă, în măsura în care prin aceasta se constată că reclamanta a încălcat articolul 101 TFUE și articolul 53 din Acordul privind SEE coordonându-și, împreună cu ceilalți operatori de transport, comportamentul în materie de prețuri pentru serviciile de transport aerian de marfă în ceea ce privește (i) suplimentele pentru carburant, (ii) suplimentele pentru securitate și (iii) neplata comisioanelor privind suplimentele.
   În susținerea acțiunii, reclamanta se întemeiază pe cinci motive:

               1.

               Prin intermediul primul motiv se invocă o eroare vădită de apreciere întrucât Comisia a calificat în mod greșit comportamentul ca fiind restricție prin obiect și nu a demonstrat existența vreunui efect anticoncurențial. În această privință, reclamanta susține că:

                           —

                           existența conceptului de restricție prin obiect nu scutește Comisia de obligația de a efectua o anumită apreciere, pe care aceasta nu a făcut-o;

                           —

                           decizia nu exprimă în mod clar vreo teorie a prejudiciului, în special având în vedere că toate afirmațiile privind stabilirea tarifelor de bază au fost retrase.

               2.

               Prin intermediul celui de al doilea motiv se invocă încălcarea cerințelor esențiale de procedură, lipsa de motivare, încălcarea dreptului la apărare și o eroare vădită de apreciere întrucât Comisia nu a identificat suficient de precis amploarea și parametrii comportamentului care constituie, în opinia acesteia, încălcări unice și continue.

               3.

               Prin intermediul celui de al treilea motiv se invocă o eroare vădită de apreciere întrucât Comisia nu a stabilit un temei probatoriu solid pentru concluziile sale sau nu a dovedit faptele pe care își întemeiază constatările la un standard juridic corespunzător. În această privință, reclamanta susține că:

                           —

                           niciuna dintre erorile cuprinse în comunicarea privind obiecțiunile și supuse la momentul respectiv atenției Comisiei nu a fost corectată în decizie;

                           —

                           Comisia a utilizat în mod abuziv conceptul de încălcare unică și continuă, insistând asupra faptului că un comportament total inocent poate constitui parte a unei întreprinderi nelegale și a utilizat calificarea „înțelegere la nivel mondial” ca o scuză pentru a prezenta probe părtinitoare și irelevante.

               4.

               Prin intermediul celui de al patrulea motiv se invocă faptul că s-a săvârșit de către Comisie o eroare de drept întrucât aceasta și-a arogat în mod greșit competența în ceea ce privește presupusa coordonare anticoncurențială în legătură cu zborurile dinspre aeroporturile țărilor terțe spre aeroporturile din cadrul SEE („zboruri de sosire”). În opinia reclamantei, asemenea activități nu intră în domeniul de aplicare teritorială al articolului 101 TFUE și al articolului 53 din Acordul privind SEE.

               5.

               Prin intermediul celui de al cincilea motiv, invocat în susținerea cererii de reexaminare a amenzii în temeiul competenței de fond a Tribunalului, se invocă o eroare vădită de apreciere și o încălcare a principiului proporționalității. În această privință, reclamanta susține că:

                           —

                           Orientările din 2006 privind calcularea amenzilor nu sunt compatibile cu cerința articolului 23 alineatul (2) din Regulamentul nr. 1/2003 (1) de a stabili amenda pe baza gravității și a duratei încălcării;

                           —

                           Comisia a exagerat vădit gravitatea totală a încălcării pretinse. Nici nivelul procentual (16 % din valoarea vânzărilor), nici cuantumul adițional nu sunt justificate în prezenta cauză;

                           —

                           în ceea o privește pe reclamantă, Comisia a estimat greșit durata încălcărilor, a respins în mod eronat circumstanțele atenuante și a omis să țină seama de toate împrejurările relevante, inclusiv corectitudinea generală a sancțiunilor și situația economică a reclamantei.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 1/2003 al Consiliului din 16 decembrie 2002 privind punerea în aplicare a normelor de concurență prevăzute la articolele 81 și 82 din tratat, JO 2003 L 1, p. 1, Ediție specială, 08/vol. 1, p. 167.


title: Cauza T-462/12: Acțiune introdusă la 19 octombrie 2012 — Pilkington Group/Comisia

text:
               8.12.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 379/30

         Acțiune introdusă la 19 octombrie 2012 — Pilkington Group/Comisia
   (Cauza T-462/12)
   2012/C 379/51
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Pilkington Group Ltd (St Helens, Regatul Unit) (reprezentanți: J. Scott, S. Wisking și K. Fountoukakos-Kyriakakos, Solicitors)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               Anularea, în temeiul articolului 263 TFUE, a Deciziei Comisiei din 6 august 2012 prin care se respinge cererea de aplicare a regimului de confidențialitate [Decizia C(2012) 5718 final] (cazul COMP/39.125 — Sticlă auto) (și în special anularea articolului 4 din aceasta) și

               —

               obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă șase motive.

               1.

               Primul motiv prin care se susține că pârâta a încălcat articolul 296 TFUE, articolul 8 din Mandatul consilierului-auditor (1) și articolul 41 din Carta drepturilor fundamentale, precum și principiul bunei administrări, întrucât nu a examinat adecvat argumentele detaliate ale reclamantei și a furnizat o motivare inadecvată a aprecierii sale.

               2.

               Al doilea motiv prin care se susține că pârâta a încălcat dreptul Uniunii Europene (în special articolul 339 TFUE, articolul 28 din Regulamentul (CE) nr. 1/2003 (2), articolul 8 din Mandatul consilierului-auditor), întrucât a decis să publice informații care, potrivit unui criteriu juridic și unei aprecieri corecte, ar fi trebuit să fie considerate ca intrând sub incidența obligației de păstrare a secretului profesional, având în vedere că Comisia:

                           —

                           nu a aplicat criteriul juridic corect;

                           —

                           a efectuat o apreciere eronată cu privire la problema dacă informațiile în discuție constituie secrete de afaceri sau alte informații confidențiale;

                           —

                           a utilizat criterii nerelevante, precum faptul că informațiile constituie fapte materiale ale pretinsei încălcări, și

                           —

                           a efectuat o apreciere eronată cu privire la problema dacă există interese superioare care să permită divulgarea, în special în lumina propriei abordări a Comisiei de a refuza accesul la documente care conțin informații similare și a jurisprudenței instanțelor europene, care instituie o prezumție generală potrivit căreia astfel de informații sunt confidențiale și nu pot fi divulgate publicului.

               3.

               Al treilea motiv prin care se susține că pârâta a încălcat dreptul Uniunii Europene, întrucât a încălcat principiul egalității de tratament prin faptul că a adoptat o poziție defavorabilă în cazul reclamantei în comparație cu întreprinderi aflate într-o situație similară în alte proceduri recente sau contemporane.

               4.

               Al patrulea motiv prin care se susține că pârâta a încălcat dreptul Uniunii Europene, întrucât nu a respectat principiul încrederii legitime prin faptul că a ignorat așteptările legitime ale reclamantei legate de obținerea informațiilor confidențiale de către Comisie sau furnizarea lor către aceasta în contextul unor proceduri în domeniul concurenței în condiții de confidențialitate.

               5.

               Al cincilea motiv prin care se susține că pârâta a încălcat dreptul Uniunii Europene (în special articolul 339 TFUE, articolul 28 din Regulamentul (CE) nr. 1/2003, articolul 8 din Mandatul consilierului-auditor) prin faptul că a decis să publice informații prin care este posibilă identificarea anumitor persoane.

               6.

               Al șaselea motiv prin care se susține că pârâta a încălcat principiul proporționalității și Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 (3) [în special articolul 4 alineatul (2) din acesta] prin adoptarea unui mijloc disproporționat de a divulga informațiile în discuție și prin încălcarea principiilor și a procedurilor prevăzute de regulamentul menționat.

      (1)  Decizia 2011/695/UE a președintelui Comisiei Europene din 13 octombrie 2011 privind funcția și mandatul consilierului-auditor în anumite proceduri în domeniul concurenței (JO L 275, p. 29).

      (2)  Regulamentul (CE) nr. 1/2003 al Consiliului din 16 decembrie 2002 privind punerea în aplicare a normelor de concurență prevăzute la articolele 81 și 82 din tratat (JO L 1, p. 1, Ediție specială, 08/vol. 1, p. 167).

      (3)  Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 al Parlamentului European și al Consiliului din 30 mai 2001 privind accesul public la documentele Parlamentului European, ale Consiliului și ale Comisiei (JO L 145, p. 43, Ediție specială, 01/vol. 3, p. 76).


title: Cauza C-524/15: Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunale di Bergamo (Italia) la 1 octombrie 2015 – Procedură penală împotriva lui Menci Luca

text:
               14.12.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 414/22

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunale di Bergamo (Italia) la 1 octombrie 2015 – Procedură penală împotriva lui Menci Luca
   (Cauza C-524/15)
   (2015/C 414/27)
   Limba de procedură: italiana

      Instanța de trimitere

   Tribunale di Bergamo

      Partea din procedura principală

   Menci Luca

      Întrebarea preliminară

   Prevederile articolului 50 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, interpretate în lumina articolului 4 din Protocolul nr. 7 la Convenția europeană pentru apărarea drepturilor omului și a libertăților fundamentale și a jurisprudenței referitoare la acesta a Curții Europene a Drepturilor Omului, se opun posibilității de a iniția o procedură penală având ca obiect o faptă (neachitarea TVA ului) pentru care inculpatului i-a fost aplicată o sancțiune administrativă irevocabilă?


title: Cauza T-74/07: Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 28 ianuarie 2009 — Germania/Comisia (FEDR — Reducerea contribuției financiare — Modificarea planului de finanțare fără acordul Comisiei — Cote de finanțare maxime prevăzute pentru măsuri specifice — Noțiunea de modificare importantă — Articolul 24 din Regulamentul (CEE) nr. 4253/88 — Obligație de motivare — Acțiune în anulare)

text:
               21.3.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 69/36

         Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 28 ianuarie 2009 — Germania/Comisia
   (Cauza T-74/07) (1)

   (FEDR - Reducerea contribuției financiare - Modificarea planului de finanțare fără acordul Comisiei - Cote de finanțare maxime prevăzute pentru măsuri specifice - Noțiunea de modificare importantă - Articolul 24 din Regulamentul (CEE) nr. 4253/88 - Obligație de motivare - Acțiune în anulare)
   (2009/C 69/83)
   Limba de procedură: germana
   Părțile

      Reclamantă: Republica Federală Germania (reprezentanți: M. Lumma și C. Blaschke, agenți, asistați de C. von Donat, avocat)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: G. Wilms și L. Flynn, agenți)
   Obiectul
   Cererea de anulare a Deciziei C (2006) 7271 a Comisiei din 27 decembrie 2006 privind reducerea participării financiare a Fondului european de dezvoltare regională (FEDR) acordate în favoarea Programului operațional al inițiativei comunitare Intereg II în regiunile Saarland, Lorena și Palatinatul occidental.
   Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă Republica Federală Germania la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 95, 28.4.2007.


title: Cauza F-7/12: Ordonanța Tribunalului Funcției Publice (Camera întâi) din 23 octombrie 2013 — Aristidis Psarras/(ENISA) (Funcție publică — Agent temporar — Evaluare — Exercițiu de evaluare pentru anul 2009 — Raport asupra evoluției carierei — Cerere de anulare a raportului asupra evoluției carierei — Act cauzator de prejudicii — Acțiune vădit inadmisibilă)

text:
               11.1.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 9/29

         Ordonanța Tribunalului Funcției Publice (Camera întâi) din 23 octombrie 2013 — Aristidis Psarras/(ENISA)
   (Cauza F-7/12) (1)

   (Funcție publică - Agent temporar - Evaluare - Exercițiu de evaluare pentru anul 2009 - Raport asupra evoluției carierei - Cerere de anulare a raportului asupra evoluției carierei - Act cauzator de prejudicii - Acțiune vădit inadmisibilă)
   2014/C 9/47
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: Aristidis Psarras (Heraklion, Grecia) (reprezentanți: L. Levi și A. Tymen, avocați)

      Pârâtă: Agenția Europeană pentru Securitatea Rețelelor Informatice și a Datelor (ENISA) (reprezentanți: E. Maurage, agent, asistat de D. Waelbroeck și A. Duron, avocați)

      Obiectul

   Cerere de anulare a raportului de notare al reclamantului pentru anul 2009, precum și a deciziei de stabilire a listei funcționarilor promovați pentru exercițiul 2010 și, dacă este necesar, a deciziei din 17 octombrie 2011 de respingere a reclamației sale

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea ca vădit inadmisibilă.

               2.

               Agenția Europeană pentru Securitatea Rețelelor Informatice și a Datelor suportă propriile cheltuieli de judecată și este obligată să suporte cheltuielile de judecată efectuate de domnul Psarras.

      (1)  JO C 133, 5.5.2012, p. 20.


title: Cauza T-263/13: Acțiune introdusă la 8 mai 2013 — Lausitzer Früchteverarbeitung/OAPI — Rivella International (holzmichel)

text:
               20.7.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 207/43

         Acțiune introdusă la 8 mai 2013 — Lausitzer Früchteverarbeitung/OAPI — Rivella International (holzmichel)
   (Cauza T-263/13)
   2013/C 207/73
   Limba în care a fost formulată acțiunea: germana

      Părțile

      Reclamantă: Lausitzer Früchteverarbeitung GmbH (Sohland, Germania) (reprezentant: A. Weiß, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Rivella International AG (Rothrist, Elveția)

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea Deciziei Camerei întâi de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 21 februarie 2013, pronunțată în cauza R 1968/2011-1;

               —

               modificarea deciziei atacate în sensul respingerii cererii de opoziție;

               —

               obligarea Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) sau a intervenientei la plata cheltuielilor de judecată aferente prezentei proceduri, inclusiv cheltuielile de judecată aferente procedurii în fața camerei de recurs

      Motivele și principalele argumente

      Solicitantul mărcii comunitare: reclamanta

      Marca comunitară vizată: marca figurativă care conține elementul verbal „holzmichel”, pentru produse și servicii din clasele 21, 24, 32, 33 și 38 — cererea de înregistrare a mărcii comunitare nr. 8 904 278

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în procedura opoziției: Rivella International AG

      Marca sau semnul invocat: înregistrarea internațională a mărcilor figurative care conțin elementele verbale „Michel” și „Michel POWER”, pentru produse din clasele 29, 30, 32 și 33

      Decizia diviziei de opoziție: respinge opoziția

      Decizia camerei de recurs: admite calea de atac și respinge cererea de înregistrare

      Motivele invocate: încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009


title: Hotărârea Curții din 24 septembrie 2014 în cauza E-1/14 – Autoritatea AELS de Supraveghere/Islanda (Neîndeplinirea de către o parte contractantă a obligațiilor care îi revin – Nerespectarea obligației de punere în aplicare – Directiva 2006/38/CE de aplicare la vehiculele grele de marfă a taxelor pentru utilizarea anumitor infrastructuri)

text:
               16.4.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 122/4

         HOTĂRÂREA CURȚII
   din 24 septembrie 2014
   în cauza E-1/14
   Autoritatea AELS de Supraveghere/Islanda
   (Neîndeplinirea de către o parte contractantă a obligațiilor care îi revin – Nerespectarea obligației de punere în aplicare – Directiva 2006/38/CE de aplicare la vehiculele grele de marfă a taxelor pentru utilizarea anumitor infrastructuri)
   (2015/C 122/05)
   În cauza E-1/14, Autoritatea AELS de Supraveghere/Islanda – CERERE de declarare a faptului că, prin neadoptarea și/sau necomunicarea către Autoritatea AELS de Supraveghere, în termenul prevăzut, a tuturor măsurilor necesare pentru punerea în aplicare a actului menționat la punctul 18a din anexa XIII la Acordul privind Spațiul Economic European, și anume Directiva 2006/38/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 17 mai 2006 de modificare a Directivei 1999/62/CE de aplicare la vehiculele grele de marfă a taxelor pentru utilizarea anumitor infrastructuri, astfel cum a fost adaptat la acord prin protocolul 1, Islanda nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul actului respectiv și al articolului 7 din Acordul privind SEE, Curtea, compusă din Carl Baudenbacher, președinte, Per Christiansen (judecător-raportor) și Páll Hreinsson, judecători, a pronunțat, la 24 septembrie 2014, hotărârea al cărei dispozitiv prevede următoarele:
   Curtea:

               1.

               declară că, prin faptul că nu a adoptat toate măsurile necesare pentru punerea în aplicare a actului respectiv, în termenul prevăzut, Islanda nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul actului menționat la punctul 18a din anexa XIII la Acordul privind Spațiul Economic European (Directiva 2006/38/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 17 mai 2006 de modificare a Directivei 1999/62/CE de aplicare la vehiculele grele de marfă a taxelor pentru utilizarea anumitor infrastructuri), astfel cum a fost adaptat la acord prin protocolul 1, și nici obligațiile care îi revin în temeiul articolului 7 din Acordul privind SEE;

               2.

               obligă Islanda la plata cheltuielilor de judecată.


title: Cauza C-218/12: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Landgericht Saarbrücken (Germania) la 10 mai 2012 — Lokman Emrek/Vlado Sabranovic

text:
               11.8.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 243/3

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Landgericht Saarbrücken (Germania) la 10 mai 2012 — Lokman Emrek/Vlado Sabranovic
   (Cauza C-218/12)
   2012/C 243/04
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Landgericht Saarbrücken

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamant: Lokman Emrek

      Pârât: Vlado Sabranovic

      Întrebările preliminare

               1.

               În cazuri în care site-ul internet al unui comerciant îndeplinește condiția direcționării, articolul 15 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul nr. 44/2001 (1) implică, ca criteriu nescris, că prin site-ul internet administrat de comerciant consumatorul a fost încurajat să încheie contractul, site-ul internet fiind astfel o cauză a încheierii contractului?

               2.

               În măsura în care este necesară existența unui legături de cauzalitate între criteriul direcționării și încheierea contractului: articolul 15 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul nr. 44/2001 presupune și încheierea unui contract la distanță?

      (1)  Regulamentul nr. 44/2001 privind competența judiciară, recunoașterea și executarea hotărârilor în materie civilă și comercială (JO L 12, p. 1, Ediție specială, 19/vol. 3, p. 74).


title: Cauza T-454/11: Acțiune introdusă la 11 august 2011 — Luna International/OAPI — Asteris (Al bustan)

text:
               29.10.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 319/22

         Acțiune introdusă la 11 august 2011 — Luna International/OAPI — Asteris (Al bustan)
   (Cauza T-454/11)
   2011/C 319/48
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Luna International Ltd (Londra, Regatul Unit) (reprezentant: S. Malynicz, Barrister)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Asteris Industrial and Commercial Company SA (Atena, Grecia)

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei Camerei a doua de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) pronunțată la 20 mai 2011 în cauza R 1358/2008-2;

               —

               obligarea pârâtului și a celeilalte părți în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs să suporte propriile cheltuieli de judecată și să le plătească pe cele efectuate de reclamantă.

      Motivele și principalele argumente

      Marca comunitară înregistrată care a făcut obiectul unei cereri de declarare a nulității: marca figurativă „Al bustan”, pentru produse din clasele 29, 30, 31 și 32 — cererea de înregistrare a mărcii comunitare nr. 3540846.

      Titularul mărcii comunitare: reclamanta.

      Partea care solicită declararea nulității mărcii comunitare: cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs.

      Motivarea cererii de declarare a nulității: partea care a solicitat constatarea nulității a invocat în susținerea cererii sale articolul 51 alineatul (1) litera (b) și articolul 52 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 al Consiliului, și și-a întemeiat cererea pe existența unei mărci elene anterioare, înregistrate sub nr. 137497, privind marca figurativă „AL BUSTAN”, pentru produse din clasa 29.

      Decizia diviziei de anulare: constată nulitatea mărcii comunitare cu privire la o parte din produsele contestate.

      Decizia camerei de recurs: respinge recursul.

      Motivele invocate: încălcarea articolului 53 alineatul (1), a articolului 57 alineatul (2) și a articolului 57 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 al Consiliului, în măsura în care Camera de recurs a concluzionat în mod greșit că titularul mărcii anterioare a adus dovada că, în cursul celor cinci ani care preced data cererii de declarare a nulității, marca anterioară a făcut obiectul unei utilizări cu bună-credință în statul membru în care a fost înregistrată în legătură cu produsele pentru care a fost înregistrată ori că există motive întemeiate pentru neutilizare. În plus, camera de recurs a ajuns la concluzii incorecte întemeindu-se pe un material probatoriu care are o valoare probatorie minimă (sau chiar lipsite de o asemenea valoare).


title: Cauza C-448/06: Hotărârea Curții (Camera întâi) din 17 iulie 2008 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Verwaltungsgericht Köln — Germania) — cp-Pharma Handels GmbH/Bundesrepublik Deutschland (Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Validitatea Regulamentului (CE) nr. 1873/2003 — Medicamente de uz veterinar — Regulamentul (CEE) nr. 2377/90 — Limite maxime ale reziduurilor de medicamente de uz veterinar în alimentele de origine animală — Progesteron — Restricție a utilizării — Directiva 96/22/CE)

text:
               30.8.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 223/8

         Hotărârea Curții (Camera întâi) din 17 iulie 2008 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Verwaltungsgericht Köln — Germania) — cp-Pharma Handels GmbH/Bundesrepublik Deutschland
   (Cauza C-448/06) (1)

   (Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare - Validitatea Regulamentului (CE) nr. 1873/2003 - Medicamente de uz veterinar - Regulamentul (CEE) nr. 2377/90 - Limite maxime ale reziduurilor de medicamente de uz veterinar în alimentele de origine animală - Progesteron - Restricție a utilizării - Directiva 96/22/CE)
   (2008/C 223/11)
   Limba de procedură: germana
   Instanța de trimitere
   Verwaltungsgericht Köln
   Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: cp-Pharma Handels GmbH

      Pârâtă: Bundesrepublik Deutschland
   Obiectul
   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Verwaltungsgericht Köln — Validitatea Regulamentului (CE) nr. 1873/2003 al Comisiei din 24 octombrie 2003 de modificare a anexei II la Regulamentul (CEE) nr. 2377/90 al Consiliului de instituire a unei proceduri comunitare pentru stabilirea limitelor maxime ale reziduurilor de medicamente de uz veterinar în alimentele de origine animală (JO L 275, p. 9, Ediție specială, 03/vol. 50, p. 63) în măsura în care, prin limitarea condițiilor de utilizare a progesteronului ca substanță activă în medicamentele de uz veterinar numai la administrarea pe cale intravaginală, exclude posibilitatea administrării acestei substanțe sub formă de injecție intramusculară — Existența sau inexistența competenței Comisiei pentru această limitare, având în vedere articolul 1 litera (a) și articolul 3 din Regulamentul (CEE) nr. 2377/1990 al Consiliului din 26 iunie 1990 de instituire a unei proceduri comunitare pentru stabilirea limitelor maxime ale reziduurilor de medicamente de uz veterinar în alimentele de origine animală (JO L 224, p. 1, Ediție specială, 03/vol. 8, p. 26) coroborat cu articolul 4 punctul 1 din Directiva 96/22/CE a Consiliului din 29 aprilie 1996 privind interzicerea utilizării anumitor substanțe cu efect hormonal sau tireostatic și a substanțelor β-agoniste în creșterea animalelor și de abrogare a Directivelor 81/602/CEE, 88/146/CEE și 88/299/CEE (JO L 125, p. 3, Ediție specială, 03/vol. 18, p. 242)
   Dispozitivul
   Analiza întrebării adresate nu a evidențiat niciun element de natură să afecteze validitatea Regulamentului (CE) nr. 1873/2003 al Comisiei din 24 octombrie 2003 de modificare a anexei II la Regulamentul (CEE) nr. 2377/90 al Consiliului de instituire a unei proceduri comunitare pentru stabilirea limitelor maxime ale reziduurilor de medicamente de uz veterinar în alimentele de origine animală.

      (1)  JO C 326, 30.12.2006.


title: Cauza T-13/14: Acțiune introdusă la 7 ianuarie 2014 — Ungaria/Comisia

text:
               8.3.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 71/25

      Acțiune introdusă la 7 ianuarie 2014 — Ungaria/Comisia
      (Cauza T-13/14)
      (2014/C 71/48)
      Limba de procedură: maghiara

         Părțile

         Reclamantă: Republica Ungară (reprezentanți: M. Z. Fehér și K. Szíjjártó, agenți)

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei de executare C(2013) 7136 final a Comisiei din 31 octombrie 2013 privind rambursarea parțială a ajutorului financiar național acordat organizațiilor de producători pentru programele operaționale implementate de Ungaria în 2011;

                  —

                  obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamanta invocă faptul că Comisia și-a depășit competențele și a încălcat normele aplicabile ale dreptului Uniunii prin stabilirea cuantumului datorat Ungariei cu titlu de rambursare parțială a ajutorului financiar național acordat organizațiilor de producători din sectorul fructelor și al legumelor pentru programele operaționale implementate de Ungaria în 2011.
      Potrivit reclamantei, dreptul Uniunii nu conferă Comisiei posibilitatea, în cadrul deciziei sale privind rambursarea comunitară parțială a ajutorului financiar național acordat, în temeiul articolului 103e din Regulamentul (CE) nr. 1234/2007 al Consiliului (1), organizațiilor de producători din sectorul fructelor și al legumelor, de a nu autoriza rambursarea decât în limita cuantumurilor pe care Ungaria, la momentul cererii de autorizare a acordării ajutorului național, le-a indicat drept cuantumuri „estimate” sau „previzionale”.
      Reclamanta apreciază că, potrivit articolului 103e din Regulamentul nr. 1234/2007, autorizația acordată de Comisie privind ajutorul național privește acordarea acestui ajutor, iar nu stabilirea de către Comisie a unei limite maxime a ajutorului care poate fi acordat. În opinia reclamantei, o astfel de limită maximă este clar stabilită prin Regulamentul nr. 1234/2007, care prevede că ajutorul financiar național nu poate depăși 80 % din contribuția financiară plătită de membrii sau de organizația de producători către fondul operațional. Nici normele aplicabile rambursării comunitare parțiale a ajutorului național nu permit Comisiei, în cadrul autorizării acestei rambursări parțiale, să stabilească drept plafon al rambursării cuantumul pe care statul membru l-a comunicat Comisiei în cererea de autorizare fie ca valoare totală a ajutorului, fie ca valoare a ajutorului prevăzut pentru anumite organizații de producători. Aceasta este situația cu atât mai mult cu cât, prin furnizarea acestor informații, guvernul maghiar a precizat că valorile în cauză nu erau decât cuantumuri previzionale sau estimate.
      În plus, reclamanta susține că Comisia are dreptul de a verifica dacă ajutorul efectiv plătit nu depășește limita maximă de 80 % menționată anterior și că rambursarea solicitată nu depășește 60 % din ajutorul acordat, dar nu are dreptul de a stabili ca limită maximă a rambursării cuantumurile care figurează în cererea de autorizare, în special atunci când caracterul de cuantumuri anticipate sau estimate al datelor a fost subliniat în cerere. Dacă, din diferite motive, în cursul unui an, intervin schimbări în cuantumul ajutorului național acordat unei organizații de producători, rambursarea comunitară parțială trebuie să fie realizată în funcție de cuantumul efectiv plătit, atât timp cât sunt îndeplinite condițiile impuse de dreptul Uniunii în această privință.

         (1)  Regulamentul (CE) nr. 1234/2007 al Consiliului din 22 octombrie 2007 de instituire a unei organizări comune a piețelor agricole și privind dispoziții specifice referitoare la anumite produse agricole (JO L 299, p. 1, rectificare în JO 2009, L 37, p. 14).


title: Cauza T-43/12: Hotărârea Tribunalului din 13 noiembrie 2014 – Hamcho și Hamcho International/Consiliul ( „Politică externă și de securitate comună — Măsuri restrictive adoptate împotriva Siriei — Înghețare de fonduri — Acțiune în anulare — Termen de introducere a acțiunii — Inadmisibilitate în parte — Interesul de a exercita acțiunea — Sarcina probei — Adaptarea în timp a efectelor unei anulări” )

text:
               12.1.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 7/28

         Hotărârea Tribunalului din 13 noiembrie 2014 – Hamcho și Hamcho International/Consiliul
   (Cauza T-43/12) (1)

   ((„Politică externă și de securitate comună - Măsuri restrictive adoptate împotriva Siriei - Înghețare de fonduri - Acțiune în anulare - Termen de introducere a acțiunii - Inadmisibilitate în parte - Interesul de a exercita acțiunea - Sarcina probei - Adaptarea în timp a efectelor unei anulări”))
   (2015/C 007/31)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamanți: Mohamad Hamcho (Damasc, Siria); și Hamcho International (Damasc) (reprezentanți: M. Ponsard, D. Amaudruz și A. Boesch, avocați)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: inițial G. Étienne și S. Kyriakopoulou, ulterior G. Étienne, S. Kyriakopoulou și B. Driessen și în sfârșit G. Étienne și S. Kyriakopoulou, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare a Deciziei 2011/273/PESC a Consiliului din 9 mai 2011 privind măsuri restrictive împotriva Siriei (JO L 121, p. 11), a Regulamentului (UE) nr. 442/2011 al Consiliului din 9 mai 2011 privind măsuri restrictive având în vedere situația din Siria (JO L 121, p. 1), a Deciziei de punere în aplicare 2011/302/PESC a Consiliului din 23 mai 2011 privind punerea în aplicare a Deciziei 2011/273 (JO L 136, p. 91), a Regulamentului de punere în aplicare (UE) nr. 504/2011 al Consiliului din 23 mai 2011 privind punerea în aplicare a Regulamentului (UE) nr. 442/2011 (JO L 136, p. 45), a Deciziei de punere în aplicare 2011/367/PESC a Consiliului din 23 iunie 2011 privind punerea în aplicare a Deciziei 2011/273/PESC (JO L 164, p. 14), a Regulamentului de punere în aplicare (UE) nr. 611/2011 al Consiliului din 23 iunie 2011 privind punerea în aplicare a Regulamentului (UE) nr. 442/2011 (JO L 164, p. 1), a Deciziei de punere în aplicare 2011/488/PESC a Consiliului din 1 august 2011 privind punerea în aplicare a Deciziei 2011/273/PESC (JO L 199, p. 74), a Regulamentului de punere în aplicare (UE) nr. 755/2011 al Consiliului din 1 august 2011 privind punerea în aplicare a Regulamentului (UE) nr. 442/2011 (JO L 199, p. 33), a Deciziei de punere în aplicare 2011/515/PESC a Consiliului din 23 august 2011 privind punerea în aplicare a Deciziei 2011/273/PESC (JO L 218, p. 20), a Regulamentului de punere în aplicare (UE) nr. 843/2011 al Consiliului din 23 august 2011 privind punerea în aplicare a Regulamentului (UE) nr. 442/2011 (JO L 218, p. 1), a Deciziei 2011/522/PESC a Consiliului din 2 septembrie 2011 de modificare a Deciziei 2011/273 (JO L 228, p. 16), a Regulamentului (UE) nr. 878/2011 al Consiliului din 2 septembrie 2011 de modificare a Regulamentului (UE) nr. 442/2011 (JO L 228, p. 1), a Deciziei 2011/628C a Consiliului din 23 septembrie 2011 de modificare a Deciziei 2011/273 (JO L 247, p. 17), a Regulamentului (UE) nr. 950/2011 al Consiliului din 23 septembrie 2011 de modificare a Regulamentului (UE) nr. 442/2011 (JO L 247, p. 3), a Deciziei 2011/684/PESC a Consiliului din 13 octombrie 2011 de modificare a Deciziei 2011/273 (JO L 269, p. 33), a Regulamentului (UE) nr. 1011/2011 al Consiliului din 13 octombrie 2011 de modificare a Regulamentului (UE) nr. 442/2011 (JO L 269, p. 18), a Deciziei 2011/735/PESC a Consiliului din 14 noiembrie 2011 de modificare a Deciziei 2011/273 (JO L 296, p. 53), a Deciziei de punere în aplicare 2011/736/PESC a Consiliului din 14 noiembrie 2011 privind punerea în aplicare a Deciziei 2011/273 (JO L 296, p. 55), a Regulamentului (UE) nr. 1150/2011 al Consiliului din 14 noiembrie 2011 de modificare a Regulamentului (UE) nr. 442/2011 (JO L 296, p. 1), a Regulamentului de punere în aplicare (UE) nr. 1151/2011 al Consiliului din 14 noiembrie 2011 privind punerea în aplicare a Regulamentului (UE) nr. 442/2011 (JO L 296, p. 3), a Deciziei 2011/782/PESC a Consiliului din 1 decembrie 2011 privind măsuri restrictive împotriva Siriei și de abrogare a Deciziei 2011/273 (JO L 319, p. 56), a Regulamentului de punere în aplicare (UE) nr. 1244/2011 al Consiliului din 1 decembrie 2011 privind punerea în aplicare a Regulamentului (UE) nr. 442/2011 (JO L 319, p. 8), a Regulamentului (UE) nr. 36/2012 al Consiliului din 18 ianuarie 2012 privind măsuri restrictive având în vedere situația din Siria și de abrogare a Regulamentului (UE) nr. 442/2011 (JO L 16, p. 1), a Deciziei e punere în aplicare 2012/37/PESC a Consiliului din 23 ianuarie 2012 privind punerea în aplicare a Deciziei 2011/782 (JO L 19, p. 33), a Regulamentului de punere în aplicare (UE) nr. 55/2012 al Consiliului din 23 ianuarie 2012 privind punerea în aplicare a articolului 33 alineatul (1) din Regulamentul (UE) nr. 36/2012 (JO L 19, p. 6), a Deciziei de punere în aplicare 2012/172/PESC a Consiliului din 23 martie 2012 privind punerea în aplicare a Deciziei 2011/782 (JO L 87, p. 103), a Regulamentului de punere în aplicare (UE) nr. 266/2012 al Consiliului din 23 martie 2012 privind punerea în aplicare a articolului 32 alineatul (1) din Regulamentul (UE) nr. 36/2012 (JO L 87, p. 45), a Deciziei 2012/206/PESC a Consiliului din 23 aprilie 2012 de modificare a Deciziei 2011/782 (JO L 110, p. 36), a Deciziei de punere în aplicare 2012/256/PESC a Consiliului din 14 mai 2012 privind punerea în aplicare a Deciziei 2011/782 (JO L 126, p. 9), a Regulamentului de punere în aplicare (UE) nr. 410/2012 al Consiliului din 14 mai 2012 privind punerea în aplicare a articolului 32 alineatul (1) din Regulamentul (UE) nr. 36/2012 (JO L 126, p. 3), a Regulamentului (UE) nr. 509/2012 al Consiliului din 15 iunie 2012 de modificare a Regulamentului (UE) nr. 36/2012 (JO L 156, p. 10), a Deciziei 2012/322/PESC a Consiliului din 20 iunie 2012 de modificare a Deciziei 2011/782 (JO L 165, p. 45), a Deciziei de punere în aplicare 2012/335/PESC a Consiliului din 25 iunie 2012 privind punerea în aplicare a Deciziei 2011/782 (JO L 165, p. 80), a Regulamentului de punere în aplicare 2012/544/PESC al Consiliului din 25 iunie 2012 privind punerea în aplicare a articolului 32 alineatul (1) din Regulamentul (UE) nr. 36/2012 (JO L 165, p. 20), a Regulamentului (UE) nr. 545/2012 al Consiliului din 25 iunie 2012 de modificare a Regulamentului (UE) nr. 36/2012 (JO L 165, p. 23), a Deciziei 2012/420/PESC a Consiliului din 23 iulie 2012 de modificare a Deciziei 2011/782 (JO L 196, p. 59), a Deciziei de punere în aplicare 2012/424/PESC a Consiliului din 23 iulie 2012 privind punerea în aplicare a Deciziei 2011/782 (JO L 196, p. 81), a Regulamentului de punere în aplicare (UE) nr. 673/2012 al Consiliului din 23 iulie 2012 privind punerea în aplicare a articolului 32 alineatul (1) din Regulamentul (UE) nr. 36/2012 (JO L 196, p. 8), a Deciziei 2012/739/PESC a Consiliului din 29 noiembrie 2012 privind măsuri restrictive împotriva Siriei și de abrogare a Deciziei 2011/782 (JO L 330, p. 21), a Deciziei de punere în aplicare 2013/185/PESC a Consiliului din 22 aprilie 2013 de punere în aplicare a Deciziei 2012/739 (JO L 111, p. 77), a Regulamentului de punere în aplicare (UE) nr. 363/2013 al Consiliului din 22 aprilie 2013 privind punerea în aplicare a Regulamentului (UE) nr. 36/2012 (JO L 111, p. 1), și a Deciziei 2013/255/PESC a Consiliului din 31 mai 2013 privind măsuri restrictive împotriva Siriei (JO L 147, p. 14), în măsura în care aceste acte îi vizează pe reclamanți.

      Dispozitivul

               1)

               Întrucât este tardivă, respinge acțiunea ca inadmisibilă în măsura în care urmărește anularea Deciziei de punere în aplicare 2011/302/PESC a Consiliului din 23 mai 2011 privind punerea în aplicare a Deciziei 2011/273/PESC privind măsuri restrictive împotriva Siriei, a Deciziei de punere în aplicare 2011/367/PESC a Consiliului din 23 iunie 2011 privind punerea în aplicare a Deciziei 2011/273/PESC privind măsuri restrictive împotriva Siriei, a Regulamentului de punere în aplicare (UE) nr. 504/2011 al Consiliului din 23 mai 2011 privind punerea în aplicare a Regulamentului (UE) nr. 442/2011 privind măsuri restrictive având în vedere situația din Siria, a Regulamentului de punere în aplicare (UE) nr. 611/2011 al Consiliului din 23 iunie 2011 privind punerea în aplicare a Regulamentului (UE) nr. 442/2011 privind măsuri restrictive având în vedere situația din Siria.

               2)

               Respinge acțiunea ca inadmisibilă în măsura în care vizează anularea Deciziei 2011/273/PESC a Consiliului din 9 mai 2011 privind măsuri restrictive împotriva Siriei, a Regulamentului (UE) nr. 442/2011 al Consiliului din 9 mai 2011 privind măsuri restrictive având în vedere situația din Siria, a Deciziei de punere în aplicare 2011/488/PESC a Consiliului din 1 august 2011 privind punerea în aplicare a Deciziei 2011/273/PESC, a Regulamentului de punere în aplicare (UE) nr. 755/2011 al Consiliului din 1 august 2011 privind punerea în aplicare a Regulamentului (UE) nr. 442/2011, a Deciziei de punere în aplicare 2011/515/PESC a Consiliului din 23 august 2011 privind punerea în aplicare a Deciziei 2011/273/PESC, a Regulamentului de punere în aplicare (UE) nr. 843/2011 al Consiliului din 23 august 2011 privind punerea în aplicare a Regulamentului (UE) nr. 442/2011, a Deciziei 2011/522/PESC a Consiliului din 2 septembrie 2011 de modificare a Deciziei 2011/273, a Regulamentului (UE) nr. 878/2011 al Consiliului din 2 septembrie 2011 de modificare a Regulamentului (UE) nr. 442/2011, a Deciziei 2011/628C a Consiliului din 23 septembrie 2011 de modificare a Deciziei 2011/273, a Regulamentului (UE) nr. 950/2011 al Consiliului din 23 septembrie 2011 de modificare a Regulamentului (UE) nr. 442/2011, a Deciziei 2011/684/PESC a Consiliului din 13 octombrie 2011 de modificare a Deciziei 2011/273, a Regulamentului (UE) nr. 1011/2011 al Consiliului din 13 octombrie 2011 de modificare a Regulamentului (UE) nr. 442/2011, a Deciziei 2011/735/PESC a Consiliului din 14 noiembrie 2011 de modificare a Deciziei 2011/273, a Deciziei de punere în aplicare 2011/736/PESC a Consiliului din 14 noiembrie 2011 privind punerea în aplicare a Deciziei 2011/273, a Regulamentului (UE) nr. 1150/2011 al Consiliului din 14 noiembrie 2011 de modificare a Regulamentului (UE) nr. 442/2011, a Regulamentului de punere în aplicare (UE) nr. 1151/2011 al Consiliului din 14 noiembrie 2011 privind punerea în aplicare a Regulamentului (UE) nr. 442/2011, a Regulamentului de punere în aplicare (UE) nr. 1244/2011 al Consiliului din 1 decembrie 2011 privind punerea în aplicare a Regulamentului (UE) nr. 442/2011, a Deciziei e punere în aplicare 2012/37/PESC a Consiliului din 23 ianuarie 2012 privind punerea în aplicare a Deciziei 2011/782, a Regulamentului de punere în aplicare (UE) nr. 55/2012 al Consiliului din 23 ianuarie 2012 privind punerea în aplicare a articolului 33 alineatul (1) din Regulamentul (UE) nr. 36/2012, a Deciziei 2012/206/PESC a Consiliului din 23 aprilie 2012 de modificare a Deciziei 2011/782, a Deciziei de punere în aplicare 2012/256/PESC a Consiliului din 14 mai 2012 privind punerea în aplicare a Deciziei 2011/782, a Regulamentului de punere în aplicare (UE) nr. 410/2012 al Consiliului din 14 mai 2012 privind punerea în aplicare a articolului 32 alineatul (1) din Regulamentul (UE) nr. 36/2012, a Regulamentului (UE) nr. 509/2012 al Consiliului din 15 iunie 2012 de modificare a Regulamentului (UE) nr. 36/2012, a Deciziei 2012/322/PESC a Consiliului din 20 iunie 2012 de modificare a Deciziei 2011/782, a Deciziei de punere în aplicare 2012/335/PESC a Consiliului din 25 iunie 2012 privind punerea în aplicare a Deciziei 2011/782, a Regulamentului de punere în aplicare 2012/544/PESC al Consiliului din 25 iunie 2012 privind punerea în aplicare a articolului 32 alineatul (1) din Regulamentul (UE) nr. 36/2012, a Regulamentului (UE) nr. 545/2012 al Consiliului din 25 iunie 2012 de modificare a Regulamentului (UE) nr. 36/2012, a Deciziei 2012/420/PESC a Consiliului din 23 iulie 2012 de modificare a Deciziei 2011/782, a Deciziei de punere în aplicare 2012/424/PESC a Consiliului din 23 iulie 2012 privind punerea în aplicare a Deciziei 2011/782, a Regulamentului de punere în aplicare (UE) nr. 673/2012 al Consiliului din 23 iulie 2012 privind punerea în aplicare a articolului 32 alineatul (1) din Regulamentul (UE) nr. 36/2012, aceste acte nevizându-l pe domnul Mohamad Hamcho și Hamcho International.

               3)

               Respinge acțiunea ca vădit inadmisibilă în măsura în care este îndreptată împotriva scrisorii din 21 decembrie 2011 a Consiliului Uniunii Europene adresate domnului Hamcho și Hamcho International.

               4)

               Constată că nu mai este necesar să se pronunțe asupra fondului cauzei în măsura în care vizează anularea Deciziei 2011/782/PESC a Consiliului din 1 decembrie 2011 privind măsuri restrictive împotriva Siriei și de abrogare a Deciziei 2011/273, a Deciziei de punere în aplicare 2012/172/PESC a Consiliului din 23 martie 2012 privind punerea în aplicare a Deciziei 2011/782, a Deciziei 2012/739/PESC a Consiliului din 29 noiembrie 2012 privind măsuri restrictive împotriva Siriei și de abrogare a Deciziei 2011/782 și a Deciziei de punere în aplicare 2013/185/PESC a Consiliului din 22 aprilie 2013 de punere în aplicare a Deciziei 2012/739, aceste acte fiind abrogate și înlocuite.

               5)

               Anulează, în măsura în care aceste acte îl privesc pe domnul Hamcho și Hamcho International:

                           —

                           Regulamentul (UE) nr. 36/2012 al Consiliului din 18 ianuarie 2012 privind măsuri restrictive având în vedere situația din Siria și de abrogare a Regulamentului (UE) nr. 442/2011;

                           —

                           Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 266/2012 al Consiliului din 23 martie 2012 privind punerea în aplicare a articolului 32 alineatul (1) din Regulamentul (UE) nr. 36/2012;

                           —

                           Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 363/2013 al Consiliului din 22 aprilie 2013 privind punerea în aplicare a Regulamentului (UE) nr. 36/2012;

                           —

                           Decizia 2013/255/PESC a Consiliului din 31 mai 2013 privind măsuri restrictive împotriva Siriei.

               6)

               Dispune menținerea efectelor deciziilor și ale regulamentelor anulate în privința domnului Hamcho și Hamcho International, până la expirarea termenului de recurs sau, în cazul în care în acest termen se introduce un recurs, până la respingerea recursului.

               7)

               Consiliul suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și o treime din cheltuielile de judecată efectuate de domnul Hamcho și de Hamcho International.

               8)

               Domnul Hamcho și Hamcho International suportă două treimi din propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 80, 17.3.2012.


title: Cauza C-513/08 P: Ordonanța Curții din 9 decembrie 2009 — Luigi Marcuccio/Comisia Europeană (Recurs — Funcționari — Asigurări sociale — Respingere explicită a cererii de rambursare în proporție de 100 % a anumitor cheltuieli medicale efectuate de funcționar — Recurs în parte vădit inadmisibil și în parte vădit nefondat)

text:
               17.4.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 100/11

         Ordonanța Curții din 9 decembrie 2009 — Luigi Marcuccio/Comisia Europeană
   (Cauza C-513/08 P) (1)

   (Recurs - Funcționari - Asigurări sociale - Respingere explicită a cererii de rambursare în proporție de 100 % a anumitor cheltuieli medicale efectuate de funcționar - Recurs în parte vădit inadmisibil și în parte vădit nefondat)
   2010/C 100/16
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Recurent: Luigi Marcuccio (reprezentant: G. Cipressa, avocat)

      Cealaltă parte în proces: Comisia Europeană (reprezentanți: J. Currall, C. Berardis-Kayser, agenți, A. dal Ferro, avocat)

      Obiectul

   Recurs introdus împotriva Ordonanței Tribunalului de Primă Instanță (Camera a patra) din 9 septembrie 2008, Marcuccio/Comisia (T-143/08), prin care Tribunalul a respins ca inadmisibilă cererea de anulare a deciziilor biroului lichidatorului sistemului comun de asigurări de sănătate al Comunităților Europene prin care se refuză, pe de o parte, rambursarea în proporție de 100 % a anumitor cheltuieli medicale efectuate de recurent și, pe de altă parte, rambursarea costului unei vizite medicale în conformitate cu normele aplicabile consultațiilor acordate de somități medicale, precum și o cerere având ca obiect obligarea Comisiei la plata anumitor sume din cheltuielile medicale

      Dispozitivul

               1.

               Respinge recursul.

               2.

               Îl obligă pe domnul Marcuccio la plata cheltuielilor de judecată aferente recursului.

      (1)  JO C 32, 7.2.2009.


title: Cauza T-44/11: Hotărârea Tribunalului din 6 iulie 2015 – Italia/Comisia („FEOGA — Secțiunea «Garantare» — FEGA și FEADR — Cheltuieli excluse de la finanțare — Ajutoare pentru producția de lapte praf degresat — Neregularități sau neglijențe imputabile autorităților administrative sau organismelor statelor membre — Proporționalitate — Obligația de motivare — Principiul ne bis in idem — Termen rezonabil”)

text:
               24.8.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 279/28

         Hotărârea Tribunalului din 6 iulie 2015 – Italia/Comisia
   (Cauza T-44/11) (1)

   ((„FEOGA - Secțiunea «Garantare» - FEGA și FEADR - Cheltuieli excluse de la finanțare - Ajutoare pentru producția de lapte praf degresat - Neregularități sau neglijențe imputabile autorităților administrative sau organismelor statelor membre - Proporționalitate - Obligația de motivare - Principiul ne bis in idem - Termen rezonabil”))
   (2015/C 279/34)
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Reclamantă: Republica Italiană (reprezentanți: G. Palmieri, agent, asistat de L. Ventrella și G. Fiengo, avvocati dello Stato)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: P. Rossi și D. Nardi, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare în parte a Deciziei 2010/668/UE a Comisiei din 4 noiembrie 2010 de excludere de la finanţarea din fondurile Uniunii Europene a anumitor cheltuieli efectuate de statele membre în cadrul secţiunii Garantare a Fondului european de orientare și garantare agricolă (FEOGA), în cadrul Fondului european de garantare agricolă (FEGA) și în cadrul Fondului european agricol pentru dezvoltare rurală (FEADR) (JO L 288, p. 24), în măsura în care exclude anumite cheltuieli efectuate de Republica Italiană.

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Republica Italiană suportă, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, cheltuielile de judecată efectuate de Comisia Europeană.

      (1)  JO C 80, 12.3.2011.


title: Cauza T-18/10: Ordonanța Tribunalului din 6 septembrie 2011 — Inuit Tapiriit Kanatami și alții/Parlamentul și Consiliul [ Acțiune în anulare — Regulamentul (CE) nr. 1007/2009 — Comerț cu produse derivate din focă — Interdicție de import și de vânzare — Excepție în favoarea comunităților inuite — Aplicarea articolului 263 al patrulea paragraf TFUE — Noțiunea act normativ — Absența unei afectări directe sau individuale — Inadmisibilitate ]

text:
               29.10.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 319/20

         Ordonanța Tribunalului din 6 septembrie 2011 — Inuit Tapiriit Kanatami și alții/Parlamentul și Consiliul
   (Cauza T-18/10) (1)

   (Acțiune în anulare - Regulamentul (CE) nr. 1007/2009 - Comerț cu produse derivate din focă - Interdicție de import și de vânzare - Excepție în favoarea comunităților inuite - Aplicarea articolului 263 al patrulea paragraf TFUE - Noțiunea «act normativ» - Absența unei afectări directe sau individuale - Inadmisibilitate)
   2011/C 319/43
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamanți: Inuit Tapiriit (Ottawa, Canada), Nattivak Hunters and Trappers Association (Qikiqtarjuaq, Canada); Pangnirtung Hunters’ and Trappers’ Association (Pangnirtung, Canada); Jaypootie Moesesie (Qikiqtarjuaq); Allen Kooneeliusie (Qikiqtarjuaq); Toomasie Newkingnak (Qikiqtarjuaq); David Kuptana (Ulukhaktok, Canada); Karliin Aariak (Iqaluit, Canada); Efstathios Andreas Agathos (Atena, Grecia); Canadian Seal Marketing Group (Québec, Canada); Ta Ma Su Seal Products, Inc. (Cap-aux-Meules, Canada); Fur Institute of Canada (Ottawa); NuTan Furs, Inc. (Catalina, Canada); GC Rieber Skinn AS (Bergen, Norvegia); Inuit Circumpolar Conference Greenland (ICC) (Nuuk, Groenland, Danemarca); Johannes Egede (Nuuk); Kalaallit Nunaanni Aalisartut Piniartullu Kattuffiat (KNAPK) (Nuuk) (reprezentanți: inițial J. Bouckaert, M. van der Woude și H. Viaene, ulterior J. Bouckaert și H. Viaene, avocați)

      Pârâți: Parlamentul European (reprezentanți: I. Anagnostopoulou și L. Visaggio, agenți)și Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: M. Moore și K. Michoel, agenți)

      Intervenienți în susținerea pârâților: Regatul Țărilor de Jos (reprezentanți: C. Wissels, Y. de Vries, J. Langer și M. Noort, agenți) și Comisia Europeană (reprezentanți: inițial É. White, P. Oliver și J. B. Laignelot, ulterior É. White, P. Oliver și K. Mifsud-Bonnici, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare a Regulamentului (CE) nr. 1007/2009 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 septembrie 2009 privind comerțul cu produse derivate din focă (JO L 286, p. 36)

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea ca inadmisibilă.

               2.

               Inuit Tapiriit Kanatami, la Nattivak Hunters and Trappers Association, la Pangnirtung Hunters’ and Trappers’ Association, MM. Jaypootie Moesesie, Allen Kooneeliusie, Toomasie Newkingnak, David Kuptana, Mme Karliin Aariak, M. Efstathios Andreas Agathos, le Canadian Seal Marketing Group, Ta Ma Su Seal Products, le Fur Institute of Canada, NuTan Furs, Inc., GC Rieber Skinn AS, Inuit Circumpolar Conference Greenland (ICC), M. Johannes Egede et Kalaallit Nunaanni Aalisartut Piniartullu Kattuffiat (KNAPK) suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și cheltuielile de judecată efectuate de Parlamentul European și de Consiliul Uniunii Europene.

               3.

               Regatul Țărilor de Jos și Comisia Europeană suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 100, 17.4.2010.


title: Cauza T-5/14: Acțiune introdusă la 2 ianuarie 2014 — Anudal/Comisia

text:
               22.2.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 52/50

         Acțiune introdusă la 2 ianuarie 2014 — Anudal/Comisia
   (Cauza T-5/14)
   2014/C 52/98
   Limba de procedură: spaniola

      Părțile

      Reclamantă: Anudal, SL (Badalona, Spania) (reprezentanți: J. García Muñoz, J. Jiménez-Blanco și J. Corral García, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea articolelor 1-6 din decizie;

               —

               cu titlu subsidiar, anularea articolului 4 din decizie în măsura în care dispune recuperarea ajutoarelor, și

               —

               obligarea Comisiei la plata tuturor cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Motivele și principalele argumente sunt cele care au fost invocate deja în cauza T-3/14, Anudal Industrial/Comisia.


title: Cauza T-329/15: Acțiune introdusă la 24 iunie 2015 – Certuss Dampfautomaten/OAPI – Universal for Engineering Industries (Universal 1800 TC)

text:
               24.8.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 279/44

         Acțiune introdusă la 24 iunie 2015 – Certuss Dampfautomaten/OAPI – Universal for Engineering Industries (Universal 1800 TC)
   (Cauza T-329/15)
   (2015/C 279/54)
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Certuss Dampfautomaten GmbH & Co. KG (Krefeld, Germania) (reprezentant: J. Sroka, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Universal for Engineering Industries SAE (Giza, Egipt)

      Datele privind procedura în fața OAPI

      Solicitantul: reclamanta

      Marca în litigiu: marca comunitară verbală „Universal 1800 TC” – Cerere de înregistrare nr. 10 632 503

      Procedura care s-a aflat pe rolul OAPI: procedură de opoziție

      Decizia atacată: Decizia Camerei a doua de recurs a OAPI din 9 aprilie 2015 în cauza R 1303/2014-2

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei atacate;

               —

               obligarea OAPI la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivul invocat

               —

               încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009.


title: Cauza F-41/14: Acțiune introdusă la 6 mai 2014 – ZZ/Parlamentul European

text:
               21.7.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 235/34

         Acțiune introdusă la 6 mai 2014 – ZZ/Parlamentul European
   (Cauza F-41/14)
   2014/C 235/46
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: ZZ (reprezentant: Christophe Bernard-Glanz, avocat)

      Pârât: Parlamentul European

      Obiectul și descrierea litigiului

   Anularea raportului de notare al reclamantei pentru anul 2012 și a deciziei prin care i-a fost acordat un punct de merit pentru anul 2012

      Concluziile reclamantei

               —

               anularea raportului de notare în litigiu, a deciziei cu privire la punctele de merit și, în măsura în care este necesar, a deciziei referitoare la reclamație;

               —

               obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată.


title: Cauza C-606/12: Hotărârea Curții (Camera a șaptea) din 6 martie 2014 (cerere de decizie preliminară formulată de Commissione tributaria provinciale Genova – Italia) – Dresser Rand SA/Agenzia delle Entrate Direzione Provinciale Ufficio Controlli (Trimitere preliminară — Fiscalitate — TVA — Directiva 2006/112/CE — Articolul 17 alineatul (2) litera (f) — Condiția returnării unui bun în statul membru din care a fost expediat sau transportat inițial)

text:
               28.4.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 129/5

         Hotărârea Curții (Camera a șaptea) din 6 martie 2014 (cerere de decizie preliminară formulată de Commissione tributaria provinciale Genova – Italia) – Dresser Rand SA/Agenzia delle Entrate Direzione Provinciale Ufficio Controlli
   (Cauza C-606/12) (1)

   ((Trimitere preliminară - Fiscalitate - TVA - Directiva 2006/112/CE - Articolul 17 alineatul (2) litera (f) - Condiția returnării unui bun în statul membru din care a fost expediat sau transportat inițial))
   2014/C 129/06
   Limba de procedură: italiana

      Instanța de trimitere

   Commissione tributaria provinciale Genova

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Dresser Rand SA

      Pârâtă: Agenzia delle Entrate Direzione Provinciale Ufficio Controlli

      Obiectul

   Cerere de decizie preliminară – Commissione tributaria provinciale di Genova – Interpretarea articolului 17 alineatul (2) litera (f) din Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată (JO L 347, p. 1, Ediție specială, 09/vol. 3, p. 7) – Transfer către un alt stat membru – Noțiunea de prelucrare fizică a bunurilor – Activitate de verificare a compatibilității cu alte bunuri – Condiția returnării bunurilor în statul membru din care au fost expediate sau transportate inițial – Posibilitatea de a considera expedierea drept transfer către un alt stat membru în cazul expedierii către un stat membru diferit de cel din care au fost transferate inițial

      Dispozitivul

   Articolul 17 alineatul (2) litera (f) din Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată trebuie interpretat în sensul că, pentru ca expedierea sau transportul unui bun să nu fie calificate drept transfer către alt stat membru, bunul în cauză, după ce a fost prelucrat fizic în statul membru în care se încheie expedierea sau transportul său, trebuie în mod necesar să fie returnat persoanei impozabile în statul membru din care a fost expediat sau transportat inițial.

      (1)  JO C 101, 6.4.2013.


title: Cauza T-126/16: Acțiune introdusă la 22 martie 2016 – 1. FC Köln/EUIPO (SPÜRBAR ANDERS)

text:
               10.5.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 165/19

         Acțiune introdusă la 22 martie 2016 – 1. FC Köln/EUIPO (SPÜRBAR ANDERS)
   (Cauza T-126/16)
   (2016/C 165/21)
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: 1. FC Köln GmbH & Co. KGaA (Köln, Germania) (reprezentanți: G. Hasselblatt, V. Töbelmann, S. Stier, avocați)

      Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

      Datele privind procedura în fața EUIPO

      Marca în litigiu: marca verbală a Uniunii Europene „SPÜRBAR ANDERS” – cererea de înregistrare nr. 13 468 103

      Decizia atacată: Decizia Camerei întâi de recurs a EUIPO din 7 ianuarie 2016 în cauza R 718/2015-1

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei atacate;

               —

               obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivul invocat

               —

               încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (b) și a articolului 7 alineatul (2) din Regulamentul nr. 207/2009.


title: Cauza T-118/16: Acțiune introdusă la 23 martie 2016 – Deutsche Post/EUIPO – bpost (BEPOST)

text:
               10.5.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 165/18

         Acțiune introdusă la 23 martie 2016 – Deutsche Post/EUIPO – bpost (BEPOST)
   (Cauza T-118/16)
   (2016/C 165/20)
   Limba în care a fost formulată acțiunea: germana

      Părțile

      Reclamantă: Deutsche Post AG (Bonn, Germania) (reprezentanți: K. Hamacher, G. Müllejans, avocați)

      Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: bpost NV (Bruxelles, Belgia)

      Datele privind procedura în fața EUIPO

      Titularul mărcii în litigiu: cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

      Marca în litigiu: marca verbală a Uniunii Europene „BEPOST” – cerere de înregistrare nr. 8 897 829

      Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție

      Decizia atacată: Decizia Camerei întâi de recurs a EUIPO din 18 ianuarie 2016 în cauza R 3107/2014-1

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei atacate;

               —

               obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele invocate

               —

               Încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009;

               —

               încălcarea articolului 8 alineatele (4) și (5) din Regulamentul nr. 207/2009.


title: Cauza F-91/14: Ordonanța Tribunalului Funcției Publice (Camera a treia) din 12 mai 2016 - Chatel/Consiliul (Funcție publică — Funcționari — Pensii — Articolul 11 alineatul (2) din anexa VIII la statut — Drepturi de pensie dobândite anterior intrării în serviciul Uniunii în temeiul unui sistem de pensii național — Transfer în sistemul de pensii al Uniunii — Propunere de spor de ani de plată acceptată de persoana interesată și bazată pe noi dispoziții generale de aplicare — Noțiunea de act care lezează — Inadmisibilitate vădită — Articolul 81 din Regulamentul de procedură)

text:
               20.6.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 222/43

         Ordonanța Tribunalului Funcției Publice (Camera a treia) din 12 mai 2016 - Chatel/Consiliul
   (Cauza F-91/14) (1)

   ((Funcție publică - Funcționari - Pensii - Articolul 11 alineatul (2) din anexa VIII la statut - Drepturi de pensie dobândite anterior intrării în serviciul Uniunii în temeiul unui sistem de pensii național - Transfer în sistemul de pensii al Uniunii - Propunere de spor de ani de plată acceptată de persoana interesată și bazată pe noi dispoziții generale de aplicare - Noțiunea de act care lezează - Inadmisibilitate vădită - Articolul 81 din Regulamentul de procedură))
   (2016/C 222/56)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: Zlata Chatel (Bruxelles, Belgia) (reprezentanți: inițial D. de Abreu Caldas, M. de Abreu Caldas și J.-N. Louis, avocați, ulterior D. de Abreu Caldas și J.-N. Louis, avocați, și, în cele din urmă, J.-N. Louis, avocat)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: M. Bauer și E. Rebasti, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare a deciziei privind transferul drepturilor de pensie ale reclamantei în sistemul de pensii al Uniunii care aplică noile DGA privind articolele 11 și 12 din anexa VIII la statutul funcționarilor

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea ca vădit inadmisibilă.

               2)

               Fiecare parte suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 421, 24.11.2014, p. 63.


title: Cauza T-78/08: Acțiune introdusă la 18 februarie 2008 — Baldesberger/OAPI (Forma unei pensete)

text:
               26.4.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 107/33

         Acțiune introdusă la 18 februarie 2008 — Baldesberger/OAPI (Forma unei pensete)
   (Cauza T-78/08)
   (2008/C 107/56)
   Limba de procedură: germana
   Părțile

      Reclamant: Fides B. Baldesberger (Lugano, Elveția) (reprezentant: F. Nielsen, Rechtsanwalt)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)
   Concluziile reclamantului

               —

               Anularea deciziei Camerei a patra de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne din 12 decembrie 2007 (cauza R 1405/2007-4);

               —

               obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      Marca comunitară vizată: o marcă tridimensională reprezentând o pensetă, pentru produse din clasa 8 (cererea de înregistrare nr. 5 480 108).

      Decizia examinatorului: respinge cererea de înregistrare.

      Decizia camerei de recurs: respinge recursul.

      Motivele invocate: încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 (1), întrucât marca solicitată are caracterul distinctiv necesar.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 40/94 al Consiliului din 20 decembrie 1993 privind marca comunitară (JO 1994, L 11, p. 1, Ediție specială, 17/vol. 1, p. 146).


title: Cauza C-515/12: Cerere de decizie preliminară introdusă de Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Lituania) la 14 noiembrie 2012 — UAB 4finance/Valstybinė vartotojų teisių apsaugos tarnyba și Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

text:
               26.1.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 26/33

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Lituania) la 14 noiembrie 2012 — UAB 4finance/Valstybinė vartotojų teisių apsaugos tarnyba și Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos
   (Cauza C-515/12)
   2013/C 26/62
   Limba de procedură: lituaniana

      Instanța de trimitere

   Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: UAB 4finance

      Pârâte: Valstybinė vartotojų teisių apsaugos tarnyba și Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

      Întrebările preliminare

               1.

               Punctul 14 din anexa I la Directiva 2005/29/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 11 mai 2005 privind practicile comerciale neloiale ale întreprinderilor de pe piața internă față de consumatori și de modificare a Directivei 84/450/CEE a Consiliului, a Directivelor 97/7/CE, 98/27/CE și 2002/65/CE ale Parlamentului European și ale Consiliului și a Regulamentului (CE) nr. 2006/2004 al Parlamentului European și al Consiliului trebuie interpretat în sensul că faptul de a crea, a exploata sau a promova un sistem de împrumut piramidal este considerat practică comercială înșelătoare în orice situație numai atunci când consumatorul este obligat să plătească o cotizație pentru a primi o parte în special pentru determinarea altor consumatori să intre în sistem și nu din vânzarea sau consumul produselor?

               2.

               Dacă este necesar ca consumatorul să plătească o cotizație în schimbul dreptului de a primi o parte, cuantumul cotizației plătite de consumator în schimbul posibilității de a primi o parte în special pentru determinarea altor consumatori să intre în sistem și nu din vânzarea sau consumul produselor are un impact asupra calificării sistemului de împrumut piramidal drept practică comercială înșelătoare în sensul punctului 14 din anexa I la directivă? Cotizațiile plătite de consumatori care sunt într-un cuantum pur simbolic și plătite pentru a permite identificarea consumatorilor pot fi considerate drept o cotizație în schimbul posibilității de a primi o parte în sensul punctului 14 din anexa I la directivă?

               3.

               Punctul 14 din anexa I la directivă trebuie interpretat în sensul că, pentru ca un sistem de împrumut piramidal să fie considerat practică comercială înșelătoare, este important numai ca partea să fie plătită consumatorului deja înregistrat în special pentru faptul că a determinat intrarea altor consumatori în sistem și nu din vânzarea sau consumul produselor, sau măsura în care partea plătită participanților din acest sistem pentru determinarea consumatorilor noi să intre este finanțată din contribuțiile membrilor noi prezintă de asemenea importanță? În speță, partea plătită participanților la sistemul de împrumut piramidal deja înregistrați trebuie să fie, în întregime sau în cea mai mare parte, finanțată din contribuțiile membrilor nou intrați în acest sistem?


title: Cauza T-424/07: Acțiune introdusă la 20 noiembrie 2007 — Pioneer Hi-Bred International/OAPI (OPTIMUM)

text:
               12.1.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 8/29

         Acțiune introdusă la 20 noiembrie 2007 — Pioneer Hi-Bred International/OAPI (OPTIMUM)
   (Cauza T-424/07)
   (2008/C 8/51)
   Limba de procedură: engleza
   Părțile

      Reclamantă: Pioneer Hi-Bred International, Inc. (Johnston, Statele Unite ale Americii) (reprezentanți: G. Würtenberger, R. Kunze și T. Wittmann, lawyers)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)
   Concluziile reclamantei

               —

               Anularea deciziei Camerei a doua de recurs din 11 septembrie 2007 în cauza R 288/2007-2 privind cererea de înregistrare nr. 4 893 053 a mărcii comunitare „OPTIMUM”;

               —

               obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      Marca comunitară vizată: marca verbală „OPTIMUM” pentru produse din clasa 1 — cererea nr. 4 893 053.

      Decizia examinatorului: refuză înregistrarea.

      Decizia camerei de recurs: respinge recursul.

      Motivele invocate: încălcarea articolului 7 alineatul (1) literele (b) și (c), a articolului 7 alineatul (2), a articolului 73 și a articolului 74 din Regulamentul nr. 40/94 al Consiliului întrucât nu s-a luat în considerare faptul că produsele în cauză sunt destinate unui public specializat și întrucât decizia nu se întemeiază pe dovezi privind utilizarea mărcii a cărei înregistrare s-a solicitat.