title: Cauza F-35/09: Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera întâi) din 29 iunie 2010 — Visser-Fornt Raya/Oficiul European de Poliție (Europol) (Funcție publică — Personal al Europol — Neprelungirea unui contract — Contract pe perioadă nedeterminată — Articolul 6 din Statutul personalului Europol — Principiul respectării dreptului la apărare)

text:
               23.10.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 288/68

      Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera întâi) din 29 iunie 2010 — Visser-Fornt Raya/Oficiul European de Poliție (Europol)
      (Cauza F-35/09) (1)

      (Funcție publică - Personal al Europol - Neprelungirea unui contract - Contract pe perioadă nedeterminată - Articolul 6 din Statutul personalului Europol - Principiul respectării dreptului la apărare)
      (2010/C 288/127)
      Limba de procedură: olandeza

         Părțile

         Reclamantă: Maria Teresa Visser-Fornt Raya (Haga, Țările de Jos) (reprezentanți: inițial P. de Casparis, avocat, ulterior W. J. Dammingh și N. D. Dane, avocați)

         Pârât: Oficiul European de Poliție (Europol) (reprezentanți: D. Neumann și D. El Khoury, agenți, asistați de B. Wägenbaur și de R. Van der Hout, avocați)

         Obiectul

      Anularea deciziei din 12 iunie 2008 de informare a reclamantei cu privire la imposibilitatea de a i se oferi un post permanent, precum și a deciziei din 7 ianuarie 2009 de respingere a reclamației formulate împotriva primei decizii

         Dispozitivul

                  1.

                  Anulează decizia din 12 iunie 2008 prin care Oficiul European de Poliție (Europol) a refuzat să ofere un contract pe perioadă nedeterminată doamnei Visser-Fornt Raya.

                  2.

                  Obligă Europol la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 167, 18.7.2009, p. 26.


title: Cauza T-262/17: Acțiune introdusă la 30 aprilie 2017 – Metrans/Comisia și INEA

text:
               24.7.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 239/47

         Acțiune introdusă la 30 aprilie 2017 – Metrans/Comisia și INEA
   (Cauza T-262/17)
   (2017/C 239/60)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Metrans a.s. (Praga, Cehia) (reprezentant: A. Schwarz, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană și Agenția Executivă pentru Inovare și Rețele (INEA)

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea cu efect imediat a elementului citat sub codul 2015-CZ-TM-0330-M, intitulat „Terminal multimodal de containere Paskov, faza III”, și a elementului citat sub codul 2015-CZ-TM-0406-W, intitulat „Terminal intermodal Melnik, fazele 2 și 3”, în lista anexei la Decizia de punere în aplicare a Comisiei din 5 august 2016 de stabilire a listei propunerilor admise pentru a beneficia de un sprijin financiar din partea UE în domeniul mecanismului pentru interconectarea Europei (MIE) – sectorul transporturilor ca urmare a apelurilor de propuneri lansate la 11 septembrie 2014 și întemeiate pe programul de lucru multianual;

               —

               anularea sau, în mod alternativ, declararea nulității convenției de subvenționare în temeiul (mecanismului pentru interconectarea Europei (MIE) – sectorul transporturilor nr. INEA/CEF/TRAN/M2015/1133813 încheiată între Agenția Executivă pentru Inovare și Rețele (INEA) și Advanced Mondial Transport ca (AWT) (referitoare la proiectul 2015-CZ-TM-0330-M intitulată „Terminal multimodal de containere Paskov”) sau obligarea INEA să pună capăt convenției respective în privința Paskov;

               —

               anularea sau, în mod alternativ, declararea nulității convenției de subvenționare în temeiul (mecanismului pentru interconectarea Europei (MIE) – sectorul transporturilor nr. INEA/CEF/TRAN/M2015/1138714 încheiată între Agenția Executivă pentru Inovare și Rețele (INEA) și České přístavy, a.s. (Porturi cehe) (referitoare la proiectul 2015-CZ-TM-0330-M intitulată „Terminal multimodal de containere Melnik”) sau obligarea INEA să pună capăt convenției respective în privința Melnik;

               —

               obligarea INEA și a Comisiei la plata în solidar a cheltuielilor de judecată efectuate de reclamantă.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă trei motive.

               1.

               Primul motiv întemeiat pe faptul că măsura în litigiu încalcă principiile fundamentale ale Tratatelor Uniunii Europene privind Premier protecția pieței libere și a liberei concurențe în cadrul pieței interne.

                           —

                           Reclamanta susține, printre altele, că stabilirea și garantarea funcționării pieței interne sunt principii fundamentale și obligații pe care se bazează Uniunea (articolul 26 TFUE). Orice măsură adoptată de Uniune trebuie să fie întotdeauna în concordanță cu acest principiu constitutiv și orice măsură contrară trebuie să fie întotdeauna adoptată în conformitate cu principiul proporționalității și subsidiarității.

               2.

               Al doilea motiv întemeiat faptul că măsura în litigiu încalcă articolul 93 TFUE și alte articole din TFUE (articolele 3, 26, 93, 107, 119, 170 alineatul (2), 171 alineatul (1), protocolul 8 și articolul 1 din acesta, protocolul 27).

                           —

                           Reclamanta susține, printre altele, că măsura în litigiu constituie un ajutor care nu îndeplinește cerința privind necesitatea coordonării transporturilor

               3.

               Al treilea motiv întemeiat faptul că măsura în litigiu încalcă Regulamentul (UE) nr. 1316/2013 și Regulamentul (UE) nr. 1315/2013 și normele accesorii

                           —

                           Reclamanta susține, printre altele, că acordarea subvențiilor nu a respectat toate condițiile prealabile (chiar dacă a fost în conformitate cu alte norme ale Uniunii) și, prin urmare, subvențiile nu ar fi trebuit să fie acordate.


title: Cauza C-37/16: Hotărârea Curții (Camera a opta) din 18 ianuarie 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Naczelny Sąd Administracyjny – Polonia) – Minister Finansów/Stowarzyszenie Artystów Wykonawców Utworów Muzycznych i Słowno-Muzycznych SAWP (SAWP) (Trimitere preliminară — Fiscalitate — Sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată — Operațiuni taxabile — Noțiunea de „prestare de servicii cu titlu oneros” — Plata redevențelor în favoarea organismelor de gestiune colectivă a drepturilor de autor și a drepturilor conexe cu titlu de compensație echitabilă — Excludere)

text:
               6.3.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 70/7

         Hotărârea Curții (Camera a opta) din 18 ianuarie 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Naczelny Sąd Administracyjny – Polonia) – Minister Finansów/Stowarzyszenie Artystów Wykonawców Utworów Muzycznych i Słowno-Muzycznych SAWP (SAWP)
   (Cauza C-37/16) (1)

   ((Trimitere preliminară - Fiscalitate - Sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată - Operațiuni taxabile - Noțiunea de „prestare de servicii cu titlu oneros” - Plata redevențelor în favoarea organismelor de gestiune colectivă a drepturilor de autor și a drepturilor conexe cu titlu de compensație echitabilă - Excludere))
   (2017/C 070/11)
   Limba de procedură: polona

      Instanța de trimitere

   Naczelny Sąd Administracyjny

      Părțile din procedura principală

      Reclamant: Minister Finansów

      Pârâtă: Stowarzyszenie Artystów Wykonawców Utworów Muzycznych i Słowno-Muzycznych SAWP (SAWP)

      cu participarea: Prokuratura Generalna, Stowarzyszenie Zbiorowego Zarządzania Prawami Autorskimi Twórców Dzieł Naukowych i Technicznych Kopipol, Stowarzyszenie Autorów i Wydawców Copyright Polska

      Dispozitivul

   Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată, astfel cum a fost modificată de Directiva 2010/45/UE a Consiliului din 13 iulie 2010, trebuie interpretată în sensul că titularii drepturilor de reproducere nu efectuează o prestare de servicii, în sensul acestei directive, în favoarea producătorilor și a importatorilor de suporturi neînregistrate și de aparate de înregistrare și de reproducere de la care organismele de gestiune colectivă a drepturilor de autor și a drepturilor conexe percep pe seama acestor titulari, însă în nume propriu, remunerații compensatorii pentru vânzarea acestor aparate și suporturi.

      (1)  JO C 145, 25.4.2016.


title: Cauza T-449/10: Acțiune introdusă la 20 septembrie 2010 — ClientEarth și alții/Comisia

text:
               18.12.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 346/45

         Acțiune introdusă la 20 septembrie 2010 — ClientEarth și alții/Comisia
   (Cauza T-449/10)
   ()
   2010/C 346/90
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamante: ClientEarth (Londra, Regatul Unit), Transport & Environment (Bruxelles, Belgia), European Environmental Bureau (Bruxelles, Belgia) și BirdLife International (Cambridge, Regatul Unit) (reprezentant: S. Hockman, QC)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile reclamantelor

               —

               Anularea deciziei contestate din 20 iulie 2010 cuprinzând un răspuns negativ, în sensul articolului 8 alineatul (3) din Regulamentul nr. 1049/2001 (1), prin care Comisia a refuzat accesul reclamanților la anumite documente care conțin informații din domeniul mediului;

               —

               obligarea Comisiei de a acorda, fără întârziere și omisiuni, accesul la toate documentele solicitate, identificate în cererea din 2 aprilie 2010 și în cererea de confirmare din 8 iunie 2010, dacă acestea nu sunt protejate în temeiul uneia dintre excepțiile absolute prevăzute la articolul 4 alineatul (1) din Regulamentul nr. 1049/2001, și

               —

               obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată în temeiul articolului 87 din Regulamentul de procedură al Tribunalului, inclusiv a celor efectuate de eventualii intervenienți.

      Motivele și principalele argumente

   Prin intermediul prezentei acțiuni, reclamantele solicită, în temeiul articolului 263 TFUE, anularea deciziei implicite a Comisiei de respingere a cererii reclamanților de acordare a accesului la anumite documente care conțin informații referitoare la mediu privind emisiile de gaze cu efect de seră ce rezultă din producția de biocarburanți, redactate de Comisie sau aflate în posesia acesteia în cadrul elaborării raportului prevăzut la articolul 19 alineatul (6) din Directiva 2009/28/CE (2).
   În susținerea acțiunii, reclamantele invocă următoarele motive.
   În primul rând, acestea susțin că Comisia a încălcat articolul 7 alineatul (3) și articolul 8 alineatul (2) din Regulamentul nr. 1049/2001, întrucât nu a motivat în mod amănunțit cererile de prelungire a termenului din 27 aprilie 2010 și din 29 iunie 2010.
   În al doilea rând, reclamantele susțin că Comisia a încălcat articolul 7 alineatul (1) și articolul 8 alineatul (1) din Regulamentul nr. 1049/2001, întrucât nu a motivat în mod detaliat motivele pentru care nu s-a acordat accesul pentru fiecare document în parte. La 20 iulie 2010, dată la care expira termenul prevăzut de regulament, Comisia a refuzat să acorde accesul la documentele solicitate și a omis să detalieze motivele pentru care a refuzat accesul la acestea, astfel cum impune regulamentul și jurisprudența.
   În al treilea rând, reclamantele susțin că pârâta a încălcat articolul 4 din Regulamentul nr. 1049/2001 întrucât nu a efectuat o examinare concretă și individualizată a conținutului fiecărui document. Comisia nu a efectuat și nu a făcut publică, nici la 20 iulie 2010, data la care expira termenul prevăzut de regulament, nici anterior acestei date, o analiză concretă și individualizată și nu a stabilit dacă toate documentele sau o parte dintre acestea intră în domeniul de aplicare al vreunei excepții de la regula generală potrivit căreia toate documentele trebuie să fie accesibile publicului.
   În al patrulea rând, acestea afirmă că Comisia a încălcat articolele 7 și 8 din Regulamentul nr. 1049/2001 și articolul 6 din Regulamentul nr. 1367/2006 (3), întrucât nu și-a îndeplinit obligațiile legale în timpul etapelor procedurii administrative. Reclamantele susțin că Comisia a omis să acorde accesul la documente sau să invoce excepții care să justifice refuzul accesului la acestea.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 al Parlamentului European și al Consiliului din 30 mai 2001 privind accesul public la documentele Parlamentului European, ale Consiliului și ale Comisiei (JO L 145, p. 43, Ediție specială, 01/vol. 3, p. 76).

      (2)  Directiva 2009/28/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 23 aprilie 2009 privind promovarea utilizării energiei din surse regenerabile, de modificare și ulterior de abrogare a Directivelor 2001/77/CE și 2003/30/CE (JO L 140, p. 16).

      (3)  Regulamentul (CE) nr. 1367/2006 al Parlamentului European și al Consiliuluidin 6 septembrie 2006 privind aplicarea, pentru instituțiile și organismele comunitare, a dispozițiilor Convenției de la Aarhus privind accesul la informație, participarea publicului la luarea deciziilor și accesul la justiție în domeniul mediului (JO L 264, p. 13, Ediție specială, 15/vol. 17, p. 126).


title: Cauza C-649/16: Cerere de decizie preliminară introdusă de Oberster Gerichtshof (Austria) la 19 decembrie 2016 – Peter Valach și alții/Waldviertler Sparkasse Bank AG și alții

text:
               3.4.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 104/27

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Oberster Gerichtshof (Austria) la 19 decembrie 2016 – Peter Valach și alții/Waldviertler Sparkasse Bank AG și alții
   (Cauza C-649/16)
   (2017/C 104/40)
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Oberster Gerichtshof

      Părțile din procedura principală

      Reclamanți și revizuenți: Peter Valach, Alena Valachová, Europa SC ZV II a.s., Europa SC LV a.s., VAV Parking a.s., Europa SC BB a.s., Byty A s.r.o.

      Pârâte și intimate în procedura de revizuire: Waldviertler Sparkasse Bank AG, Československá obchodná banka a.s., Stadt Banská Bystrica

      Întrebarea preliminară

   Articolul 1 alineatul (2) litera (b) din Regulamentul (UE) nr. 1215/2012 al Parlamentului European și al Consiliului din 12 decembrie 2012 privind competența judiciară, recunoașterea și executarea hotărârilor în materie civilă și comercială (1) (denumit în continuare „Regulamentul nr. 1215/2012”) trebuie interpretat în sensul că o acțiune în răspundere delictuală îndreptată împotriva membrilor unui comitet de creditori ca urmare a comportamentului nelegal adoptat cu ocazia exprimării unui vot privind un plan de reorganizare judiciară în contextul unei proceduri de insolvență, susținut de deținătorii părților sociale la întreprinderea debitoare – cum sunt primul reclamant și cea de a doua reclamantă – și de societățile de proiect cu care debitoarea are relații comerciale – cum este cazul reclamantelor trei-șapte – se referă la procedura insolvenței în sensul articolului 1 alineatul (2) litera (b) din Regulamentul nr. 1215/2012 și este astfel exclusă din domeniul de aplicare material al acestui regulament?

      (1)  JO L 351, p. 1.


title: Cauza T-666/11: Acțiune introdusă la 27 decembrie 2011 — Budziewska przeciwko/OAPI — Puma AG Rudolf Dassler Sport (wyobrażenie pumy)

text:
               14.4.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 109/14

         Acțiune introdusă la 27 decembrie 2011 — Budziewska przeciwko/OAPI — Puma AG Rudolf Dassler Sport (wyobrażenie pumy)
   (Cauza T-666/11)
   2012/C 109/32
   Limba în care a fost formulată acțiunea: polona

      Părțile

      Reclamantă: Danuta Budziewska (Łódź, Polonia) (reprezentant: J. Masłowski, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Puma AG Rudolf Dassler Sport (Herzogenaurach, Germania)

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea Deciziei Camerei a treia de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 23 septembrie 2011 în cauza R 1137/2010-3, prin care s-a respins calea de atac formulată de reclamantă împotriva deciziei prin care s-a declarat nulitatea desenului sau modelului industrial;

               —

               obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată

      Motivele și principalele argumente

      Desenul sau modelul industrial comunitar înregistrată care a făcut obiectul unei cereri de declarare a nulității: desenul sau modelul industria (reprezentarea unei puma) înregistrat în favoarea reclamantei sub nr. 697 016-0001 și publicat în Buletinul Mărcilor Comunitare la 2 mai 2007.

      Titularul desenului sau modelului industrial comunitar: reclamanta.

      Partea care solicită declararea nulității desenului sau modelului industrial comunitar: cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs.

      Motivarea cererii de declarare a nulității: desenul sau modelul industrial nu respectă nici definiția desenului sau modelului industrial în sensul articolului 3 litera (a), nici nu îndeplinește condițiile prevăzute la articolele 4-9 din Regulamentul (CE) nr. 6/2002 al Consiliului din 12 decembrie 2001 privind desenele sau modelele industriale comunitare (JO 3, 2002, Ediție specială, 13/vol. 33, p. 70). Potrivit persoanei care a solicitat declararea nulității, cauze suplimentare rezultă din prevederile articolului 25 alineatul (1) literele (c), (d), (e), (f) și (g) din același regulament.

      Decizia diviziei de anulare: declară nulitatea desenului sau modelului industrial.

      Decizia camerei de recurs: respinge calea de atac.

      Motivele invocate: încălcarea articolului 6 alineatul (1) din Regulamentul nr. 6/2002 întrucât camera de recurs nu a ținut seama de caracterul individual al desenului sau modelului industrial invocat de reclamantă.


title: Cauza C-283/16: Cerere de decizie preliminară introdusă de High Court of Justice, Family Division (England and Wales) la 23 mai 2016 – M. S./P. S.

text:
               1.8.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 279/20

         Cerere de decizie preliminară introdusă de High Court of Justice, Family Division (England and Wales) la 23 mai 2016 – M. S./P. S.
   (Cauza C-283/16)
   (2016/C 279/27)
   Limba de procedură: engleza

      Instanța de trimitere

   High Court of Justice, Family Division (England and Wales)

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: M. S.

      Pârât: P. S.

      Întrebările preliminare

               i.

               În cazul în care creditorul unei obligații de întreținere dorește executarea într-un stat membru a unei hotărâri judecătorești obținute în alt stat membru, capitolul IV din Regulamentul (CE) nr. 4/2009 (1) („Regulamentul privind obligațiile de întreținere”) îi conferă acestuia dreptul de a formula o cerere de executare direct la autoritatea competentă din statul solicitat?

               ii.

               În cazul în care răspunsul la întrebarea (i) este afirmativ, capitolul IV din Regulamentul privind obligațiile de întreținere trebuie interpretat în sensul că fiecare stat membru este obligat să instituie o procedură sau un mecanism care să permită recunoașterea acestui drept?

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 4/2009 al Consiliului din 18 decembrie 2008 privind competența, legea aplicabilă, recunoașterea și executarea hotărârilor și cooperarea în materie de obligații de întreținere (JO 2009, L 7, p. 1).


title: Cauza F-80/13: Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera întâi) din 11 decembrie 2014 – CZ/AEVMP (Funcție publică — Recrutare — Agenți temporari — Prelungirea perioadei de probă — Concediere la sfârșitul perioadei de probă)

text:
               2.2.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 34/47

         Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera întâi) din 11 decembrie 2014 – CZ/AEVMP
   (Cauza F-80/13) (1)

   ((Funcție publică - Recrutare - Agenți temporari - Prelungirea perioadei de probă - Concediere la sfârșitul perioadei de probă))
   (2015/C 034/55)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: CZ (reprezentanți: Mes O. Kress și S. Bassis, avocați)

      Pârâtă: Autoritatea Europeană pentru Valori Mobiliare și Piețe (AEVMP) (reprezentanți: R. Vasileva, agent, asistată de D. Waelbroeck și A. Duron, avocați)

      Obiectul

   Pe de o parte, o cerere de anulare a deciziei de a prelungi perioada de probă a reclamantului și a deciziei ulterioare de a-l concedia și, pe de altă parte, o cerere de reparare a prejudiciului pretins suferit

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Autoritatea Europeană pentru Valori Mobiliare și Piețe suportă propriile cheltuieli de judecată și este obligată să suporte cheltuielile de judecată efectuate de CZ.

      (1)  JO C 325, 9.11.2013, p. 51.


title: Cauza T-176/14: Ordonanța Tribunalului din 9 iunie 2015 – Georgsmarienhütte/Comisia [„Ajutoare de stat — Măsuri adoptate de Germania în favoarea energiei electrice produse din surse regenerabile de energie și a unor întreprinderi mari consumatoare de energie electrică — Decizie de deschidere a procedurii prevăzute la articolul 108 alineatul (2) TFUE — Adoptarea deciziei finale ulterior introducerii acțiunii — Nepronunțare asupra fondului — Acțiune în anulare — Cerere de adaptare a concluziilor — Lipsa unui element nou — Inadmisibilitate”]

text:
               7.9.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 294/53

         Ordonanța Tribunalului din 9 iunie 2015 – Georgsmarienhütte/Comisia
   (Cauza T-176/14) (1)

   ([„Ajutoare de stat - Măsuri adoptate de Germania în favoarea energiei electrice produse din surse regenerabile de energie și a unor întreprinderi mari consumatoare de energie electrică - Decizie de deschidere a procedurii prevăzute la articolul 108 alineatul (2) TFUE - Adoptarea deciziei finale ulterior introducerii acțiunii - Nepronunțare asupra fondului - Acțiune în anulare - Cerere de adaptare a concluziilor - Lipsa unui element nou - Inadmisibilitate”])
   (2015/C 294/64)
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Georgsmarienhütte GmbH (Georgsmarienhütte, Germania) (reprezentanți: H. Höfler, C. Kahle și V. Winkler, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: T. Maxian Rusche și R. Sauer, agenți, asistați de C. Renner, avocat)

      Intervenientă în susținerea pârâtei: Autoritatea de Supraveghere AELS (reprezentanți: inițial X. Lewis, M. Schneider și C. Howdle, ulterior X. Lewis, M. Schneider, M. Moustakali și C. Perrin, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare în parte a Deciziei C (2013) 4424 final a Comisiei din 18 decembrie 2013 de deschidere a procedurii prevăzute la articolul 108 alineatul (2) TFUE cu privire la măsurile puse în aplicare de Republica Federală Germania în favoarea energiei electrice din surse regenerabile și a marilor consumatori de energie [Ajutorul de stat SA. 33995 (2013/C) (ex 2013/NN)]

      Dispozitivul

               1)

               Constată că nu mai este necesară pronunțarea asupra fondului prezentei acțiuni.

               2)

               Respinge ca inadmisibilă cererea prin care se solicită ca concluziile prezentei acțiuni să fie adaptate pentru a se referi la Decizia C (2014) 8786 final a Comisiei din 25 noiembrie 2014 privind ajutorul de stat SA. 33995 (2013/C) (ex 2013/NN) pus în aplicare de Republica Federală Germania în favoarea energiei electrice din surse regenerabile și a marilor consumatori de energie.

               3)

               Constată că nu mai este necesară pronunțarea asupra cererilor de intervenție prezentate de Flachglas Torgau GmbH și de Saint-Gobain Isover G+H AG, de Kronotex GmbH & Co. KG și de Kronoply GmbH, de Bayer MaterialScience AG, de Sabic Polyolefine GmbH, de Ineos Manufacturing Deutschland GmbH, de Ineos Phenol GmbH și de Ineos Vinyls Deutschland GmbH, precum și de Advansa GmbH, de Akzo Nobel Industrial Chemicals GmbH, de Aurubis AG, de CBW Chemie GmbH, de CFB Chemische Fabrik Brunsbüttel GmbH & Co. KG, de Clariant Produkte (Deutschland) GmbH, de Dralon GmbH, de Hahl Filaments GmbH, de Messer Produktionsgesellschaft mbH Siegen, de Messer Produktionsgesellschaft mbH Salzgitter, de Nabaltec AG, Siltronic AG și de Wacker Chemie AG.

               4)

               Georgsmarienhütte GmbH suportă propriile cheltuieli de judecată și pe cele efectuate de Comisia Europeană, inclusiv cele aferente procedurii măsurilor provizorii.

               5)

               Autoritatea de Supraveghere AELS suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 142, 12.5.2014.


title: Cauza C-229/09: Hotărârea Curții (Camera a doua) din 11 noiembrie 2010 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Bundespatentgericht — Germania) — Hogan Lovells International LLP/Bayer CropScience AG [Dreptul brevetelor — Produse fitosanitare — Regulamentul (CE) nr. 1610/96 — Directiva 91/414/CEE — Certificat suplimentar de protecție pentru produsele fitosanitare — Acordarea unui certificat pentru un produs care a obținut o autorizație de introducere pe piață provizorie]

text:
               15.1.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 13/10

         Hotărârea Curții (Camera a doua) din 11 noiembrie 2010 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Bundespatentgericht — Germania) — Hogan Lovells International LLP/Bayer CropScience AG
   (Cauza C-229/09) (1)

   (Dreptul brevetelor - Produse fitosanitare - Regulamentul (CE) nr. 1610/96 - Directiva 91/414/CEE - Certificat suplimentar de protecție pentru produsele fitosanitare - Acordarea unui certificat pentru un produs care a obținut o autorizație de introducere pe piață provizorie)
   2011/C 13/16
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Bundespatentgericht

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Hogan Lovells International LLP

      Pârâtă: Bayer CropScience AG

      Obiectul

   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Bundespatentgericht — Interpretarea articolului 3 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 1610/96 al Parlamentului European și al Consiliului din 23 iulie 1996 privind crearea unui certificat suplimentar de protecție pentru produsele fitosanitare (JO L 198, p. 30, Ediție specială, 03/vol. 19, p. 160) — Condiții de obținere a certificatului suplimentar de protecție — Posibilitatea de a întocmi respectivul certificat pe baza unei autorizații prealabile de introducere pe piață, eliberată în conformitate cu articolul 8 alineatul (1) din Directiva 91/414/CEE — Substanța activă iodosulfuron

      Dispozitivul

   Articolul 3 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 1610/96 al Parlamentului European și al Consiliului din 23 iulie 1996 privind crearea unui certificat suplimentar de protecție pentru produsele fitosanitare trebuie interpretat în sensul că nu se opune acordării unui certificat suplimentar de protecție pentru un produs fitosanitar care a obținut o autorizație de introducere pe piață în curs de valabilitate în conformitate cu articolul 8 alineatul (1) din Directiva 91/414/CEE a Consiliului din 15 iulie 1991 privind introducerea pe piață a produselor de uz fitosanitar, astfel cum a fost modificată prin Regulamentul (CE) nr. 396/2005 al Parlamentului European și al Consiliului din 23 februarie 2005.

      (1)  JO C 220, 12.9.2009.


title: Cauza T-353/11: Hotărârea Tribunalului din 21 martie 2013 — Event/OAPI — CBT Comunicación Multimedia (eventer EVENT MANAGEMENT SYSTEMS) [ „Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare figurative eventer EVENT MANAGEMENT SYSTEMS — Marca națională verbală anterioară Event — Motiv relativ de refuz — Risc de confuzie — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009” ]

text:
               4.5.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 129/18

         Hotărârea Tribunalului din 21 martie 2013 — Event/OAPI — CBT Comunicación Multimedia (eventer EVENT MANAGEMENT SYSTEMS)
   (Cauza T-353/11) (1)

   (Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare figurative eventer EVENT MANAGEMENT SYSTEMS - Marca națională verbală anterioară Event - Motiv relativ de refuz - Risc de confuzie - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009)
   2013/C 129/34
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Event Holding GmbH & Co. KG (Köln, Germania) (reprezentanți: G. Schoenen și V. Töbelmann, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: P. Geroulakos, agent)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: CBT Comunicación Multimedia, SL (Getxo, Spania)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a doua de recurs a OAPI din 29 martie 2011 (cauza R 939/2010-2) privind o procedură de opoziție între Event Holding GmbH & Co. KG și CBT Comunicación Multimedia, SL.

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Obligă Event Holding GmbH & Co. KG la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 252, 27.8.2011.


title: Cauza C-566/13: Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunal do Trabalho de Lisboa (Portugalia) la 5 noiembrie 2013 — Jorge Ítalo Assis dos Santos/Banco de Portugal

text:
               1.2.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 31/2

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunal do Trabalho de Lisboa (Portugalia) la 5 noiembrie 2013 — Jorge Ítalo Assis dos Santos/Banco de Portugal
   (Cauza C-566/13)
   2014/C 31/02
   Limba de procedură: portugheza

      Instanța de trimitere

   Tribunal do Trabalho de Lisboa

      Părțile din procedura principală

      Reclamant: Jorge Ítalo Assis dos Santos

      Pârâtă: Banco de Portugal

      Întrebările preliminare

               1.

               Articolul 130 TFUE trebuie interpretat în sensul că o dispoziție de drept național care impune băncii [centrale] a statului membru respectiv obligația de a suspenda plata primelor pentru lunile a 13-a și a 14-a lucrătorilor pensionați ai băncii menționate este contrară dispozițiilor articolului 130 TFUE, în măsura în care implică o ingerință a guvernului (cu alte cuvinte, a administrației centrale) în competențele băncii [centrale] în ceea ce privește politica sa în materie de resurse umane, cu încălcarea principiului autonomiei și independenței băncilor centrale?

               2.

               Articolul 123 TFUE trebuie interpretat în sensul că o dispoziție de drept național care impune acordarea către un organ al administrației indirecte a statului — care se află sub controlul și tutela Ministerului finanțelor și ale cărui venituri și cheltuieli sunt înscrise în bugetul general al statului — a sumelor aferente primelor a căror plată a fost suspendată, este contrară dispozițiilor articolului 123TFUE, în măsura în care încalcă principiul interdicției finanțării statelor de către băncile centrale?

               3.

               Împrejurarea că suspendarea plății primelor pentru lunile a 13-a și a 14-a se aplică numai lucrătorilor pensionați, iar nu și lucrătorilor în activitate încalcă principiul egalității de tratament, în sensul interzicerii discriminării, prevăzut la articolele 20 și 21 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene (1)?

      (1)  JO 2000, C 364, p.1.


title: Cauza C-235/12 P: Recurs introdus la 14 mai 2012 de H-Holding AG împotriva Ordonanței Tribunalului (Camera a șasea) din 2 martie 2012 în cauza T-594/11, H-Holding AG/Comisia Europeană

text:
               20.4.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 114/22

         Recurs introdus la 14 mai 2012 de H-Holding AG împotriva Ordonanței Tribunalului (Camera a șasea) din 2 martie 2012 în cauza T-594/11, H-Holding AG/Comisia Europeană
   (Cauza C-235/12 P)
   2013/C 114/32
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Recurentă: H-Holding AG (reprezentant: R. Závodný, avocat)

      Cealaltă parte din procedură: Comisia Europeană
   Prin Ordonanața din 28 februarie 2013, Curtea de Justiție a Uniunii Europene (Camera a șaptea) a respins recursul și a decis ca recurenta să suporte propriile cheltuieli de judecată.


title: Cauza C-333/11: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Hof van Cassatie (Belgia) la 30 iunie 2011 — Koninklijke Federatie van Belgische Transporteurs en Logistiek Dienstverleners (Febetra)/Belgische Staat

text:
               10.9.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 269/31

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Hof van Cassatie (Belgia) la 30 iunie 2011 — Koninklijke Federatie van Belgische Transporteurs en Logistiek Dienstverleners (Febetra)/Belgische Staat
   (Cauza C-333/11)
   2011/C 269/60
   Limba de procedură: olandeza

      Instanța de trimitere

   Hof van Cassatie

      Părțile din acțiunea principală

      Recurentă: Koninklijke Federatie van Belgische Transporteurs en Logistiek Dienstverleners (Febetra)

      Intimat: Belgische Staat

      Întrebările preliminare

               1.

               Articolul 37 din Convenția TIR și articolul 454 alineatul (3) al doilea paragraf din Regulamentul (CEE) nr. 2454/93 (1) al Comisiei din 2 iulie 1993 de stabilire a unor dispoziții de aplicare a Regulamentului (CEE) nr. 2913/92 al Consiliului de instituire a Codului vamal comunitar trebuie interpretate în sensul că, în lipsa unei constatări oficiale a locului în care a fost săvârșită infracțiunea sau neregula și în lipsa unei dovezi contrare făcute în termen de către garant, statul membru în care este constatată infracțiunea sau neregula trebuie considerat ca fiind statul în care a fost săvârșită infracțiunea sau neregula chiar și în cazul în care, pe baza locului în care s-a luat în evidență carnetul TIR și s-a sigilat marfa fără o examinare suplimentară, se poate identifica prin ce stat membru situat la frontiera externă a Comunității au fost introduse ilegal mărfurile pe teritoriul Comunității?

               2.

               În cazul unui răspuns negativ la prima întrebare, aceleași articole coroborate cu articolul 6 alineatul (1) și articolul 7 alineatul (1) din Directiva (CEE) 92/12 (2) a Consiliului din 25 februarie 1992 privind regimul general al produselor supuse accizelor și privind deținerea, circulația și monitorizarea acestor produse trebuie interpretate în sensul că statul membru, situat la frontiera externă a Comunității, în care mărfurile au fost introduse ilegal, are competența să recupereze accizele și în cazul în care mărfurile au fost transportate ulterior într-un alt stat membru unde au fost descoperite, puse sub sechestru și confiscate?

      (1)  JO L 253, p. 1, Ediție specială, 02/vol. 7, p. 3.

      (2)  JO L 76, p. 1, Ediție specială, 09/vol. 1, p. 129.


title: Cauza C-421/07: Cerere având ca obiect pronunțarea unei hotărâri preliminare introdusă de Vestre Landsret (Danemarca) la 13 septembrie 2007 — Acțiune penală împotriva Frede Damgaard

text:
               10.11.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 269/35

         Cerere având ca obiect pronunțarea unei hotărâri preliminare introdusă de Vestre Landsret (Danemarca) la 13 septembrie 2007 — Acțiune penală împotriva Frede Damgaard
   (Cauza C-421/07)
   (2007/C 269/60)
   Limba de procedură: daneza
   Instanța de trimitere
   Vestre Landsret.
   Partea din acțiunea principală
   Frede Damgaard
   Întrebarea preliminară
   Trebuie interpretat articolul 86 din Directiva 2001/83/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 6 noiembrie 2001 de instituire a unui cod comunitar cu privire la medicamentele de uz uman (1), astfel cum a fost modificată ulterior, în sensul că difuzarea de către o terță parte de informații despre un medicament, mai ales informații despre proprietățile terapeutice sau profilactice ale medicamentului trebuie considerată drept publicitate, chiar dacă terța parte în cauză acționează din proprie inițiativă și total independent, de jure și de facto, față de producător și de vânzător?

      (1)  JO 2001, L 311, p. 67.


title: Cauza T-648/14: Acțiune introdusă la 2 septembrie 2014 – Infusion Brands/OAPI (DUALTOOLS)

text:
               27.10.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 380/20

         Acțiune introdusă la 2 septembrie 2014 – Infusion Brands/OAPI (DUALTOOLS)
   (Cauza T-648/14)
   2014/C 380/27
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Infusion Brands, Inc. (Myer Lake Circle Clearwater, Statele Unite) (reprezentant: K. Piepenbrink, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea Deciziei Camerei a patra de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 1 iulie 2014 în cauza R 398/2014-4;

               —

               obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

      Marca comunitară vizată: marca figurativă în alb, negru și verde care conține elementul verbal „DUALTOOLS” pentru produse și servicii din clasele 7, 8 și 35 – cererea de înregistrare a mărcii comunitare nr. 1 2 0 27  496

      Decizia examinatorului: respinge cererea în parte.

      Decizia camerei de recurs: respinge calea de atac.

      Motivele invocate: încălcarea articolului 7 alineatul (1) literele (b) și (c) și alineatul (2) din Regulamentul nr. 207/2009


title: Cauza T-315/06: Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 19 noiembrie 2008 — Ercros/OAPI — Degussa (TAI CROS) ( Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a unei mărci comunitare figurative TAI CROS — Mărci naționale verbale anterioare CROS, SOCIEDAD ANÓNIMA CROS și ERCROS — Mărci naționale figurative anterioare CROS — Motiv relativ de refuz — Lipsa unui risc de confuzie — Lipsa unei similitudini a semnelor — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 40/94 )

text:
               10.1.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 6/23

         Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 19 noiembrie 2008 — Ercros/OAPI — Degussa (TAI CROS)
   (Cauza T-315/06) (1)

   („Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a unei mărci comunitare figurative TAI CROS - Mărci naționale verbale anterioare CROS, SOCIEDAD ANÓNIMA CROS și ERCROS - Mărci naționale figurative anterioare CROS - Motiv relativ de refuz - Lipsa unui risc de confuzie - Lipsa unei similitudini a semnelor - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 40/94’)
   (2009/C 6/46)
   Limba de procedură: germana
   Părțile

      Reclamantă: Ercros SA (Barcelona, Spania) (reprezentant: R. Thierie, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: R. Pethke, agent)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: Degussa GmbH, fostă Degussa AG (Düsseldorf, Germania) (reprezentant: S. Schäffler, avocat)
   Obiectul
   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei întâi de recurs a OAPI din 20 septembrie 2006 (cauza R 29/2006-1) privitoare la o procedură de opoziție între Ercros SA și Degussa GmbH.
   Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă Ercros SA la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 326, 30.12.2006.


title: Cauza T-569/13: Acțiune introdusă la 28 octombrie 2013 — Bimbo/OAPI — Cafe' do Brasil (Caffè KIMBO Espresso Napoletano)

text:
               25.1.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 24/25

         Acțiune introdusă la 28 octombrie 2013 — Bimbo/OAPI — Cafe' do Brasil (Caffè KIMBO Espresso Napoletano)
   (Cauza T-569/13)
   2014/C 24/44
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Bimbo, SA (Barcelona, Spania) (reprezentant: N. Fernández Fernández-Pacheco, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Cafe' do Brasil SpA (Melito di Napoli, Italia)

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei pronunțate la 29 august 2013 de Camera a patra de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) în cauza R 1561/2012-4 și

               —

               obligarea intervenientei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

      Solicitantul mărcii comunitare: cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs.

      Marca comunitară vizată: marca figurativă în culorile roșu, auriu, alb și negru care conține elementele verbale „Caffè KIMBO Espresso Napoletano” pentru o serie de produse și servicii din clasele 30, 32 și 43 — cerere de înregistrare a mărcii comunitare nr. 4 037 933.

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în procedura opoziției: reclamanta.

      Marca sau semnul invocat: marca spaniolă nr. 291 655 pentru termenul „BIMBO” pentru produse din clasa 30 și marca anterioară de notorietate în Spania „BIMBO” pentru produse din clasa 30.

      Decizia diviziei de opoziție: respinge în parte opoziția.

      Decizia camerei de recurs: respinge acțiunea.

      Motivele invocate: încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) și a articolului 8 alineatul (5) din RMC.


title: Cauza T-257/17: Acțiune introdusă la 3 mai 2017 – RE/Comisia

text:
               10.7.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 221/33

         Acțiune introdusă la 3 mai 2017 – RE/Comisia
   (Cauza T-257/17)
   (2017/C 221/46)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamant: RE (reprezentant: S. Pappas, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamantul solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei implicite a Direcției Securitate, prin care a fost respinsă tacit cererea de confirmare a accesului la documente prezentată de reclamant la 20 ianuarie 2017;

               —

               obligarea pârâtei la plata către reclamant a unei reparații juste și echitabile pentru prejudiciul moral suferit ca urmare a refuzului ilegal de a prelucra cererea sa de acces la documente cu încălcarea dispozițiilor Regulamentului nr. 1049/2001 (1) și,

               —

               obligarea pârâtei la suportarea propriilor cheltuieli de judecată, precum și a cheltuielilor de judecată efectuate de reclamant în prezenta procedură.

      Motivele și principalele argumente

   Prin intermediul prezentei acțiuni, reclamantul solicită anularea deciziei implicite atacate menționate mai sus pentru două motive: în primul rând, lipsa de motivare a deciziei atacate în ceea ce privește nedivulgarea celor 15 documente solicitate de reclamant, care nu au fost menționate în decizia din 22 decembrie 2016 prin care a fost respinsă cererea inițială a reclamantului de acces la documente și, în al doilea rând, lipsa justificării sau, în orice caz, justificarea eronată a nedivulgării celorlalte documente, dacă s-ar considera că motivarea deciziei din 22 decembrie 2016 de respingere a cererii de acces inițiale a reclamantului este cuprinsă în decizia implicită atacată.
   În final, reclamantul solicită acordarea unei reparații corespunzătoare pentru prejudiciul moral suferit, rezultat din întârzierile persistente ale administrației și din refuzul nelegal de a îi acorda acces la documentele în cauză, cu încălcarea dispozițiilor Regulamentului nr. 1049/2001.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 al Parlamentului European și al Consiliului din 30 mai 2001 privind accesul public la documentele Parlamentului European, ale Consiliului și ale Comisiei (JO 2001, L 145, p. 43, Ediție specială, 01/vol. 3 p. 76).


title: Cauza C-177/13 P: Ordonanța Curții (Camera a şasea) din 13 februarie 2014 – Marek Marszałkowski/Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale), Mar-Ko Fleischwaren GmbH & Co. KG [Recurs — Marcă comunitară — Regulamentul (CE) nr. 40/94 — Articolul 8 alineatul 1 litera (b) — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare figurative care cuprinde elementele verbale „Walichnowy” şi „Marko”  — Opoziţia titularului mărcii comunitare verbale MAR-KO — Motiv relativ de refuz — Risc de confuzie]

text:
               16.6.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 184/5

         Ordonanța Curții (Camera a şasea) din 13 februarie 2014 – Marek Marszałkowski/Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale), Mar-Ko Fleischwaren GmbH & Co. KG
   (Cauza C-177/13 P) (1)

   ([Recurs - Marcă comunitară - Regulamentul (CE) nr. 40/94 - Articolul 8 alineatul 1 litera (b) - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare figurative care cuprinde elementele verbale „Walichnowy” şi „Marko” - Opoziţia titularului mărcii comunitare verbale MAR-KO - Motiv relativ de refuz - Risc de confuzie])
   2014/C 184/06
   Limba de procedură: polona

      Părțile

      Recurent: Marek Marszałkowski (reprezentant: C. Sadkowski, consilier juridic)

      Celelalte părți din procedură: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: D. Walica, agent), Mar-Ko Fleischwaren GmbH & Co. KG

      Obiectul

   Recurs formulat împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera întâi) din 4 februarie 2013, Marszalkowski/OAPI – Mar-Ko Fleischwaren (WALICHNOWY MARKO) (T-159/11), prin care Tribunalul a respins acțiunea formulată împotriva Deciziei camerei a patra de recurs a OAPI din 11 ianuarie 2011 (cauza R 760/2010-4), de anulare a deciziei diviziei de opoziție prin care s-a respins opoziția formulată de titularul mărcii verbale comunitare „Mar-Ko”, pentru produse din clasa 29 în sensul Aranjamentului de la Nisa – Încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 al Consiliului din 26 februarie 2009 privind marca comunitară (JO L 78, p. 1) și a articolului 48 alineatul (2) din Regulamentul de procedură al Tribunalului – Motiv relativ de refuz – Risc de confuzie

      Dispozitivul

               1)

               Respinge recursul.

               2)

               Îl obligă pe Marek Marszałkowski la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 207, 20.7.2013.


title: Cauza C-75/14: Cerere de decizie preliminară introdusă de Juzgado de Primera Instancia e Instrucción n °3 de Ávila (Spania) la 11 februarie 2014 – Banco de Caja España de Inversiones, Salamanca y Soria, SA/Francisco Javier Rodríguez Barbero y María Ángeles Barbero Gutiérrez

text:
               5.5.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 135/23

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Juzgado de Primera Instancia e Instrucción no 3 de Ávila (Spania) la 11 februarie 2014 – Banco de Caja España de Inversiones, Salamanca y Soria, SA/Francisco Javier Rodríguez Barbero y María Ángeles Barbero Gutiérrez
   (Cauza C-75/14)
   2014/C 135/28
   Limba de procedură: spaniola

      Instanța de trimitere

   Juzgado de Primera Instancia e Instrucción de Ávila

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Banco de Caja España de Inversiones, Salamanca y Soria, SA

      Pârâți: Francisco Javier Rodríguez Barbero y María Ángeles Barbero Gutiérrez

      Întrebările preliminare

               1)

               În conformitate cu Directiva 93/13/CEE a Consiliului din 5 aprilie 1993 privind clauzele abuzive în contractele încheiate cu consumatorii (1), în special cu articolul 6 alineatul (1) din aceasta, și în scopul garantării protecției consumatorilor și utilizatorilor în conformitate cu principiile echivalenței și efectivității, atunci când o instanță națională apreciază existența unei clauze abuzive privind dobânzile de întârziere în contractele de credit ipotecar, trebuie să constate nulitatea clauzei și lipsa efectului obligatoriu al acesteia sau, dimpotrivă, trebuie să modereze respectiva clauză privind dobânzile, acordând un termen executantului sau creditorului pentru a recalcula dobânda?

               2)

               A doua dispoziție tranzitorie din Legea 1/2013 din 14 mai 2013 presupune o limitare clară a protecției intereselor consumatorului prin faptul că impune implicit instanței obligația de a modera o clauză abuzivă privind dobânzi de întârziere, recalculând dobânzile prevăzute și menținând în vigoare clauza abuzivă, în loc să constate nulitatea clauzei și lipsa efectului obligatoriu al acesteia în privința consumatorului?

               3)

               A doua dispoziție tranzitorie din Legea 1/2013 din 14 mai 2013 încalcă Directiva 93/13/CEE […], în special articolul 6 alineatul (1) din aceasta, prin faptul că nu permite aplicarea principiilor echivalenței și efectivității în domeniul protecției consumatorului și evită aplicarea sancțiunii nulității și a lipsei efectului obligatoriu în privința clauzelor abuzive privind dobânzi de întârziere prevăzute în contractele de credit ipotecar încheiate anterior intrării în vigoare a Legii 1/2013?

      (1)  JO L 95, p. 29, Ediție specială 15/vol.2, p. 273.


title: Cauza C-226/11: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Cour de cassation (Franța) la 16 mai 2011 — Expedia Inc./Autorité de la concurrence, Ministre de l'Économie, de l'Industrie et de l'Emploi, Société nationale des chemins de fer français (SNCF), Voyages-SNCF.Com, Agence Voyages-SNCF.Com, VFE Commerce, IDTGV

text:
               16.7.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 211/17

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Cour de cassation (Franța) la 16 mai 2011 — Expedia Inc./Autorité de la concurrence, Ministre de l'Économie, de l'Industrie et de l'Emploi, Société nationale des chemins de fer français (SNCF), Voyages-SNCF.Com, Agence Voyages-SNCF.Com, VFE Commerce, IDTGV
   (Cauza C-226/11)
   2011/C 211/32
   Limba de procedură: franceza

      Instanța de trimitere

   Cour de cassation

      Părțile din acțiunea principală

      Recurentă: Expedia Inc.

      Intimați: Autorité de la concurrence, Ministre de l'Économie, de l'Industrie et de l'Emploi, Société nationale des chemins de fer français (SNCF), Voyages-SNCF.Com, Agence Voyages-SNCF.Com, VFE Commerce, IDTGV

      Întrebarea preliminară

   Articolul 101 alineatul (1) din TFUE și articolul 3 [alineatul] (2) din Regulamentul nr. 1/2003 (1) trebuie interpretate în sensul că se opun ca o practică constând în acorduri, decizii de asocieri de întreprinderi sau într-o concertare, care poate aduce atingere comerțului dintre statele membre, dar care nu atinge pragurile stabilite de Comisia Europeană în Comunicarea din 22 decembrie 2001 privind acordurile de importanță minoră care nu restrâng în mod semnificativ concurența în sensul articolului 81 alineatul (1) din Tratatul de instituire a Comunității Europene (de minimis) (JOCE C 368/13, Ediție specială, 08/vol. 4, p. 26) să fie investigată și sancționată de o autoritate națională de concurență atât în temeiul articolului 101 alineatul (1) din TFUE, cât și în temeiul legislației naționale de concurență?

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 1/2003 al Consiliului din 16 decembrie 2002 privind punerea în aplicare a normelor de concurență prevăzute la articolele 81 și 82 din tratat (JO 2003, L 1, p. 1, Ediție specială, 08/vol. 1, p. 167)


title: Cauza F-26/15: Acțiune introdusă la 16 februarie 2015 – ZZ/Parlamentul

text:
               20.4.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 127/44

         Acțiune introdusă la 16 februarie 2015 – ZZ/Parlamentul
   (Cauza F-26/15)
   (2015/C 127/62)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: ZZ (reprezentant: M. Casado García-Hirschfeld, avocat)

      Pârât: Parlamentul European

      Obiectul și descrierea litigiului

   Anularea deciziei de respingere a cererii reclamantului de acordare a indemnizației de instalare, ca urmare a mutării sale din Yemen la Bruxelles, unde locuiește soția sa, de care este despărțit, precum și cererea de obligare a pârâtului să plătească reclamantului această indemnizație de instalare majorată cu dobânzi

      Concluziile reclamantului

               —

               Anularea deciziei atacate din 15 aprilie 2014;

               —

               în măsura în care este necesar, anularea deciziei Secretariatului General al Parlamentului European din data de 17 noiembrie 2014;

               —

               obligarea Parlamentului European să plătească reclamantului indemnizația de instalare egală cu salariul lunar de bază, majorată cu dobânzi calculate de la datele de la care sunt datorate aceste sume în temeiul anexei VII la statut;

               —

               obligarea Parlamentului la plata cheltuielilor de judecată.


title: Cauza F-44/14: Acțiune introdusă la 16 mai 2014 – ZZ/Consiliul

text:
               7.7.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 212/46

         Acțiune introdusă la 16 mai 2014 – ZZ/Consiliul
   (Cauza F-44/14)
   2014/C 212/59
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: ZZ (reprezentant: M. Velardo, avocat)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene

      Obiectul și descrierea litigiului

   Anularea deciziei Consiliului de a nu-l promova pe reclamant în gradul AD13 și, pe de altă parte, acordarea de despăgubiri pentru prejudiciul moral pretins suferit

      Concluziile reclamantului

               —

               Anularea deciziei de a nu fi promovat în gradul AD13, astfel cum rezultă din lista publicată la data de 26 septembrie 2013, precum și a răspunsului AIPN la reclamația din 7 februarie 2014;

               —

               acordarea unei sume de 10  000 de euro pentru prejudiciul moral suferit;

               —

               obligarea Consiliul la plata cheltuielilor de judecată efectuate de reclamant în prezenta procedură.


title: Cauza F-28/12: Acțiune introdusă la 29 martie 2012 — ZZ/Comisia

text:
               16.6.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 174/31

         Acțiune introdusă la 29 martie 2012 — ZZ/Comisia
   (Cauza F-28/12)
   2012/C 174/50
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Reclamant: ZZ (reprezentant: G. Cipressa, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Obiectul și descrierea litigiului

   Cerere de anulare a deciziei implicite de respingere a cererii reclamantului prin care acesta a solicitat, în primul rând, eliminarea unei fraze din raportul medical din 28 februarie 2008, în al doilea rând, trimiterea raportului corectat în acest sens medicului ales de reclamant și, în al treilea rând, eliminarea, cu caracter general, din dosarul cu privire la accidentul de muncă a oricărei informații referitoare la faptul, despre care reclamantul susține că este fals, că praful cu care reclamantul a intrat în contact s-a dovedit în cele din urmă a fi praful alb al copiei unui ziar la care era abonat

      Concluziile reclamantului

               —

               anularea deciziei prin care a fost respinse pretențiile formulate de reclamant prin cererea din 23 decembrie 2010;

               —

               în măsura în care este necesar, anularea deciziei prin care a fost respinsă reclamația din 10 iulie 2011 împotriva deciziei de respingere a cererii din 23 decembrie 2010;

               —

               obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată.


title: Cauza T-414/16: Acțiune introdusă la 31 iulie 2016 – Drex Technologies/Consiliul

text:
               3.10.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 364/20

      Acțiune introdusă la 31 iulie 2016 – Drex Technologies/Consiliul
      (Cauza T-414/16)
      (2016/C 364/18)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamantă: Drex Technologies SA (Tortola, Insulele Virgine Britanice) (reprezentant: E. Ruchat, avocat)

         Pârât: Consiliul Uniunii Europene

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  declararea acțiunii reclamantei ca fiind admisibilă și fondată;

                  —

                  în consecință, anularea Deciziei (PESC) 2016/850 din 27 mai 2016 și a actelor subsecvente de punere în aplicare a acesteia, în măsura în care acestea o privesc pe reclamantă;

                  —

                  obligarea Consiliului Uniunii Europene la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamanta invocă cinci motive care sunt, în esență, identice sau similare cu cele invocate în cadrul cauzei T-411/16, Syriatel Mobile Telecom/Consiliul.


title: Cauza T-94/10: Acțiune introdusă la 17 februarie 2010 — Rütgers Germany și alții/ECHA

text:
               1.5.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 113/64

         Acțiune introdusă la 17 februarie 2010 — Rütgers Germany și alții/ECHA
   (Cauza T-94/10)
   2010/C 113/96
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamante: Rütgers Germany GmbH (Castrop-Rauxel, Germania), Rütgers Belgium NV (Zelzate, Belgia), Deza, a.s. (Valašské Meziříčí, Republica Cehă), Industrial Química del Nalón, SA (Oviedo, Spania), Bilbaína de Alquitranes, SA (Luchana-Baracaldo- Vizcaya, Spania) (reprezentanți: K. Van Maldegem, R. Cana, avocați și P. Sellar, Solicitor)

      Pârâtă: Agenția Europeană pentru Produse Chimice (ECHA)

      Concluziile reclamantelor

               —

               Declararea acțiunii ca fiind admisibilă și fondată;

               —

               anularea parțială a deciziei atacate, în măsura în care se referă la uleiul antracenic;

               —

               obligarea ECHA la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Reclamantele solicită anularea parțială a Deciziei ED/68/2009 a Agenției Europene pentru Produse Chimice (ECHA) de identificare a uleiului antracenic (nr. CAS 90640-80-5) („ulei antracenic”) ca substanță care îndeplinește criteriile prevăzute la articolul 57 literele (d) și (e) din Regulamentul (CE) nr. 1907/2006 (1) (Regulamentul REACH), potrivit articolului 59 din Regulamentul REACH.
   În temeiul deciziei atacate, adusă la cunoștința reclamantelor prin intermediul unui comunicat de presă al ECHA, uleiul antracenic a fost inclus în lista celor 14 substanțe chimice din Lista substanțelor candidate la identificarea ca substanță care prezintă un risc foarte ridicat (substanțe SVHC) pentru o eventuală includere în anexa XIV la Regulamentul REACH. Motivele precizate în actul atacat pentru identificarea uleiului antracenic drept substanță SVHC sunt faptul că substanța este cancerigenă și de asemenea persistentă, bioacumulativă și toxică (substanță PBT) și foarte persistentă și foarte bioacumulativă (substanță vPvB) în conformitate cu criteriile prevăzute la anexa XIII la Regulamentul REACH.
   Reclamantele consideră că actul atacat încalcă normele aplicabile stabilite pentru identificarea substanțelor SVHC în conformitate cu Regulamentul REACH și invocă patru motive în susținerea acțiunii lor.
   În primul rând, reclamantele susțin că decizia este nelegală întrucât a fost adoptată cu încălcarea normelor procedurale fundamentale. În această privință, reclamantele arată că dosarul pe care s-a întemeiat actul atacat nu conținea nicio informație cu privire la substanțele alternative, cu încălcarea articolului 59 alineatul (3) și a anexei XV la Regulamentul REACH. În continuare, acestea susțin că pârâta a modificat în mod material propunerea de identificare a uleiului antracenic ca substanță SVHC prin adăugarea articolului 57 literele (a) și (b) ca temeiuri pentru această identificare, fără a fi competentă pentru a proceda în acest sens, cu încălcarea articolului 59 alineatele (5) și (7) din Regulamentul REACH.
   În al doilea rând, reclamantele susțin că actul atacat încalcă principiul nediscriminării și tratamentului egal, atât timp cât provoacă o discriminare a uleiului antracenic în raport cu alte subtanțe comparabile fără o justificare obiectivă.
   În al treilea rând, reclamantele susțin că ECHA a săvârșit o eroare vădită de apreciere prin faptul că a identificat uleiul antracenic ca substanță PBT și vPvB pe baza proprietăților constituenților săi, ceea ce nu este prevăzut de Regulamentul REACH.
   În al patrulea rând, reclamantele susțin că actul atacat încalcă principiul proporționalității întrucât actul menționat este disproporționat în raport cu măsurile puse la dispoziția pârâtei și cu dezavantajele cauzate din perspectiva obiectivelor urmărite.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 1907/2006 al Parlamentului European și al Consiliului din 18 decembrie 2006 privind înregistrarea, evaluarea, autorizarea și restricționarea substanțelor chimice (REACH), de înființare a Agenției Europene pentru Produse Chimice, de modificare a Directivei 1999/45/CE și de abrogare a Regulamentului (CEE) nr. 793/93 al Consiliului și a Regulamentului (CE) nr. 1488/94 al Comisiei, precum și a Directivei 76/769/CEE a Consiliului și a Directivelor 91/155/CEE, 93/67/CEE, 93/105/CE și 2000/21/CE ale Comisiei (JO L 396, p. 1, Ediție specială, 13/vol. 60, p. 3).


title: Cauza C-451/08: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 25 martie 2010 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Oberlandesgericht Düsseldorf — Germania) — Helmut Müller GmbH/Bundesanstalt für Immobilienaufgaben (Proceduri de atribuire a contractelor de achiziții publice de lucrări — Contracte de achiziții publice de lucrări — Noțiune ﾔ Vânzarea de către un organism public a unui teren pe care cumpărătorul are în vedere execuția ulterioară a unor lucrări — Lucrări care răspund unor obiective de dezvoltare urbanistică definite de o autoritate locală)

text:
               22.5.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 134/7

         Hotărârea Curții (Camera a treia) din 25 martie 2010 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Oberlandesgericht Düsseldorf — Germania) — Helmut Müller GmbH/Bundesanstalt für Immobilienaufgaben
   (Cauza C-451/08) (1)

   (Proceduri de atribuire a contractelor de achiziții publice de lucrări - Contracte de achiziții publice de lucrări - Noțiune - Vânzarea de către un organism public a unui teren pe care cumpărătorul are în vedere execuția ulterioară a unor lucrări - Lucrări care răspund unor obiective de dezvoltare urbanistică definite de o autoritate locală)
   2010/C 134/10
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Oberlandesgericht Düsseldorf

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Helmut Müller GmbH

      Pârâtă: Bundesanstalt für Immobilienaufgaben

      Cu participarea: Gut Spascher Sand Immobilien GmbH, Ville de Wildeshausen

      Obiectul

   Cerere de pronunțarea a unei hotărâri preliminare — Oberlandesgericht Düsseldorf (Germania) — Interpretarea articolului 1 alineatul (2) litera (b) și alineatul (3) din Directiva 2004/18CE a Parlamentului European și a Consiliului din 31 martie 2004 privind coordonarea procedurilor de atribuire a contractelor de achiziții publice de lucrări, de bunuri și de servicii (JO L 134, p. 114, Ediție specială, 06/vol. 8, p. 116) — Noțiunile „contracte de achiziții publice de lucrări” și „concesionarea lucrărilor publice” — Obligația de a supune unei proceduri de atribuire de contracte de achiziții publice vânzarea unui teren de către un terț, dobânditorul trebuind să efectueze ulterior pe acest teren lucrări care țin de obiective de dezvoltare urbanistică definite de o colectivitate teritorială și al căror proiect a fost aprobat de către aceasta înainte de încheierea contractului de vânzare

      Dispozitivul

               1.

               Noțiunea „contracte de achiziții publice de lucrări” în sensul articolului 1 alineatul (2) litera (b) din Directiva 2004/18/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 31 martie 2004 privind coordonarea procedurilor de atribuire a contractelor de achiziții publice de lucrări, de bunuri și de servicii nu impune ca lucrările care fac obiectul unui contract să fie realizate în mod material sau fizic pentru autoritatea contractantă, din moment ce aceste lucrări sunt executate în interesul economic direct al acestei autorități. Exercitarea de către aceasta din urmă a competențelor de reglementare în materie de urbanism nu este suficientă pentru îndeplinirea ultimei condiții menționate.

               2.

               Noțiunea „contracte de achiziții publice de lucrări” în sensul articolului 1 alineatul (2) litera (b) din Directiva 2004/18 impune ca ofertantul declarat câștigător să își asume direct sau indirect obligația de a realiza lucrările care fac obiectul contractului și ca executarea acestei obligații să poată fi exigibilă în fața unei instanțe potrivit condițiilor stabilite în legislația națională.

               3.

               „Necesitățile precizate de autoritatea contractantă” în sensul celei de a treia ipoteze la care se referă articolul 1 alineatul (2) litera (b) din Directiva 2004/18 nu pot consta în simplul fapt că o autoritate publică examinează anumite proiecte de construcție care îi sunt prezentate sau adoptă o decizie în exercitarea competențelor sale în materia reglementării urbanistice.

               4.

               În împrejurări precum cele din acțiunea principală, o concesionare de lucrări publice în sensul articolului 1 alineatul (3) din Directiva 2004/18 este exclusă.

               5.

               În împrejurări precum cele din acțiunea principală, dispozițiile Directivei 2004/18 nu se aplică unei situații în care o autoritate publică vinde un teren unei întreprinderi, în timp ce o altă autoritate publică are intenția să atribuie un contract de achiziții publice de lucrări pe acest teren, deși aceasta nu a decis încă în mod formal să atribuie acest contract.

      (1)  JO C 6, 10.1.2009.


title: Cauza C-31/09: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Fővárosi Bíróság (Republica Ungară) la 26 ianuarie 2009 — Nawras Bolbol/Bevándorlási és Állampolgársági Hivatal

text:
               4.4.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 82/15

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Fővárosi Bíróság (Republica Ungară) la 26 ianuarie 2009 — Nawras Bolbol/Bevándorlási és Állampolgársági Hivatal
   (Cauza C-31/09)
   (2009/C 82/28)
   Limba de procedură: maghiara
   Instanța de trimitere
   Fővárosi Bíróság
   Părțile din acțiunea principală

      Reclamant: Nawras Bolbol

      Pârâtă: Bevándorlási és Állampolgársági Hivatal
   Întrebările preliminare
   În vederea aplicării articolului 12 alineatul (1) litera (a) din Directiva 2004/83/CE a Consiliului (1):

               1)

               Trebuie să se considere că o persoană beneficiază de protecția și de asistența unui organism al Națiunilor Unite pentru simplu fapt că are dreptul la protecția sau la asistența menționată, sau este necesar să fi obținut în mod efectiv protecția sau asistența?

               2)

               Încetarea protecției sau a asistenței organismului se referă la șederea în afara zonei de operațiuni a organismului, la încetarea activității organismului, la faptul că organismul deja nu mai poate acorda protecția sau asistența, sau la un obstacol obiectiv din cauza căruia persoana îndreptățită nu poate obține protecția sau asistența?

               3)

               Faptul de a putea beneficia de regimul directivei înseamnă recunoașterea statului de refugiat, sau a oricăreia dintre cele două forme de protecție incluse în domeniul de aplicare al directivei (statut de refugiat și acordarea de protecție subsidiară) în funcție de decizia statului membru, sau nu implică în mod automat niciuna dintre cele două forme, ci doar că înseamnă apartenența la domeniul de aplicare ratione personae al Directivei?

      (1)  Directiva 2004/83/CE a Consiliului din 29 aprilie 2004 privind standardele minime referitoare la condițiile pe care trebuie să le îndeplinească resortisanții țărilor terțe sau apatrizii pentru a putea beneficia de statutul de refugiat sau persoanele care, din alte motive, au nevoie de protecție internațională și referitoare la conținutul protecției acordate (JO L 304, p. 1).


title: Cauza C-470/13: Hotărârea Curții (Camera a zecea) din 18 decembrie 2014 (cerere de decizie preliminară formulată de Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság – Ungaria) – Generali-Providencia Biztosító Zrt/Közbeszerzési Hatóság Közbeszerzési Döntőbizottság (Trimitere preliminară — Achiziţii publice — Contracte care nu ating pragul prevăzut de Directiva 2004/18/CE — Articolele 49 TFUE și 56 TFUE — Aplicabilitate — Interes transfrontalier cert — Cauze de excludere de la o procedură de cerere de ofertă — Excludere a unui operator economic care a săvârșit o încălcare a normelor de concurență constatată printr-o hotărâre datând de mai puțin de cinci ani — Admisibilitate — Proporționalitate)

text:
               23.2.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 65/10

         Hotărârea Curții (Camera a zecea) din 18 decembrie 2014 (cerere de decizie preliminară formulată de Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság – Ungaria) – Generali-Providencia Biztosító Zrt/Közbeszerzési Hatóság Közbeszerzési Döntőbizottság
   (Cauza C-470/13) (1)

   ((Trimitere preliminară - Achiziţii publice - Contracte care nu ating pragul prevăzut de Directiva 2004/18/CE - Articolele 49 TFUE și 56 TFUE - Aplicabilitate - Interes transfrontalier cert - Cauze de excludere de la o procedură de cerere de ofertă - Excludere a unui operator economic care a săvârșit o încălcare a normelor de concurență constatată printr-o hotărâre datând de mai puțin de cinci ani - Admisibilitate - Proporționalitate))
   (2015/C 065/14)
   Limba de procedură: maghiara

      Instanța de trimitere

   Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Generali-Providencia Biztosító Zrt

      Pârâtă: Közbeszerzési Hatóság Közbeszerzési Döntőbizottság

      Dispozitivul

   Articolele 49 TFUE și 56 TFUE nu se opun aplicării unei reglementări naționale care exclude participarea la o procedură de cerere de ofertă a unui operator economic ce a săvârșit o încălcare a dreptului concurenței, constatată printr-o hotărâre judecătorească care a dobândit autoritate de lucru judecat și pentru care i s-a aplicat o amendă.

      (1)  JO C 367, 14.12.2013.


title: Cauza T-392/10: Acțiune introdusă la 6 septembrie 2010 — Euro-Information/OAPI (EURO AUTOMATIC CASH)

text:
               6.11.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 301/48

         Acțiune introdusă la 6 septembrie 2010 — Euro-Information/OAPI (EURO AUTOMATIC CASH)
   (Cauza T-392/10)
   ()
   2010/C 301/77
   Limba în care a fost formulată acțiunea: franceza

      Părțile

      Reclamantă: Euro-Information — Européenne de traitement de l’information (Strasbourg, Franța) (reprezentant: A. Grolée, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Concluziile reclamantei

               —

               Anularea deciziei adoptate la 17 iunie 2010 de Camera a doua de recurs în cauza R 892/2010-2 în măsura în care aceasta a respins cererea nr. 004114864 de înregistrare a unei mărci pentru produse și servicii din clasele 9, 35, 36, 37, 38 și 42;

               —

               de asemenea, reclamanta solicită obligarea OAPI la plata cheltuielilor de judecată efectuate de reclamantă în procedura în fața OAPI și în cadrul prezentei acțiuni, în temeiul articolului 87 din Regulamentul de procedură.

      Motivele și principalele argumente

      Marca comunitară vizată: marca verbală „EURO AUTOMATIC CASH” pentru produse și servicii din clasele 9, 35, 36, 37, 38 și 42 — cererea nr. 4114864.

      Decizia examinatorului: respinge cererea de înregistrare.

      Decizia camerei de recurs: anulează în parte decizia examinatorului; respinge în parte cererea de înregistrare a mărcii solicitate; decizie adoptată ca urmare a Hotărârii Tribunalului din 9 martie 2010, Euro-Information/OAPI (EURO AUTOMATIC CASH) (T-15/09, nepublicată în Repertoriu).

      Motivele invocate: încălcarea articolului 7 alineatul (1) literele (b) și (c) din Regulamentul nr. 207/2009, întrucât marca a cărei înregistrare s-a solicitat nu este descriptivă, ci, dimpotrivă, are un caracter distinctiv pentru toate produsele și serviciile cu privire la care a fost respinsă înregistrarea acesteia.


title: Cauza C-526/13: Cerere de decizie preliminară introdusă de Mokestinių ginčų komisijos prie Lietuvos Respublikos Vyriausybės (Lituania) la 7 octombrie 2013 — UAB „Fast Bunkering Klaipėda” /Valstybinėę mokesčių inspekcijąa prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

text:
               7.12.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 359/5

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Mokestinių ginčų komisijos prie Lietuvos Respublikos Vyriausybės (Lituania) la 7 octombrie 2013 — UAB „Fast Bunkering Klaipėda”/Valstybinėę mokesčių inspekcijąa prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos
   (Cauza C-526/13)
   2013/C 359/07
   Limba de procedură: lituaniana

      Instanța de trimitere

   Mokestinių ginčų komisija prie Lietuvos Respublikos vyriausybės

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: UAB „Fast Bunkering Klaipėda”

      Pârâtă: Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

      Întrebarea preliminară

   Articolul 148 litera (a) din Directiva 2006/112 (1) trebuie interpretat în sensul că dispoziția privind scutirea de TVA cuprinsă în acesta este aplicabilă nu numai livrărilor de provizii către operatorul unei nave utilizate pentru navigația în largul mării, care utilizează aceste bunuri pentru aprovizionarea navei, ci și altor livrări către alte persoane decât operatorul navei, și anume, unor intermediari care acționează în nume propriu, în cazul în care în momentul livrării destinația finală a bunurilor este cunoscută dinainte și este stabilită în mod corespunzător, iar autorității fiscale îi sunt prezentate elemente de probă justificative în conformitate cu cerințele legislative?

      (1)  Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată (JO L 347, p. 1, Ediție specială, 9/vol. 3, p. 7)


title: Cauza T-84/11: Acțiune introdusă la 11 februarie 2011 — Antrax It/OAPI — Heating Company (Radiatoare de încălzire)

text:
               9.4.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 113/17

         Acțiune introdusă la 11 februarie 2011 — Antrax It/OAPI — Heating Company (Radiatoare de încălzire)
   (Cauza T-84/11)
   2011/C 113/34
   Limba în care a fost formulată acțiunea: italiana

      Părțile

      Reclamantă: Antrax It Srl (Resana, Italia) (reprezentant: L. Gazzola, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Heating Company BVBA (The) (Dilsen, Belgia)

      Concluziile reclamantei

               —

               Anularea Deciziei Camerei a treia de recurs a OAPI din 2 noiembrie 2010, în măsura în care s-a declarat nulitatea modelului comunitar nr. 000593959-0002;

               —

               anularea Deciziei Camerei a treia de recurs a OAPI din 2 noiembrie 2010, în măsura în care Antrax It s.r.l. a fost obligată la plata cheltuielilor de judecată efectuate de The Heating Company BVBA în cadrul procedurii în fața OAPI;

               —

               obligarea OAPI și a The Heating Company BVBA la plata, în favoarea Antrax It s.r.l., a tuturor cheltuielilor de judecată efectuate în cadrul prezentei proceduri, precum și a oricărei alte sume prevăzute de lege;

               —

               obligarea The Heating Company BVBA la plata, în favoarea Antrax It s.r.l., a tuturor cheltuielilor de judecată efectuate în cadrul procedurii în fața OAPI, precum și a oricărei alte sume prevăzute de lege.

      Motivele și principalele argumente

      Marca comunitară înregistrată care a făcut obiectul unei cereri de declarare a nulității: modelul comunitar nr. 000593959-0002 (radiatoare de încălzire)

      Titularul mărcii comunitare: reclamanta

      Partea care solicită declararea nulității mărcii comunitare: The Heating Company BVBA

      Dreptul asupra mărcii al părții care solicită declararea nulității: Modelul comunitar contestat încalcă cerințele prevăzute la articolele 4-9 din Regulamentul privind desenele sau modelele comunitare (RDM), având în vedere că acesta este aproape identic cu modelul german nr. 4 cuprins în depozitul multiplu nr. 401 10481.8, publicat la 10 septembrie 2002 și valabil în Franța, în Italia și în Benelux, ca model internațional nr. DM/060899

      Decizia diviziei de anulare: declararea nulității modelului comunitar

      Decizia camerei de recurs: anularea deciziei atacate și declararea nulității modelului comunitar

      Motivele invocate: existența caracterului individual al modelului comunitar nr. 000593959-0002


title: Cauza F-113/05: Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera a doua) din 28 octombrie 2010 — Kay/Comisia [Funcție publică — Funcționari — Numire — Funcționari care acced la o grupă de funcții superioară printr-un concurs general — Candidați înscriși pe o listă de rezervă înainte de intrarea în vigoare a noului statut — Norme tranzitorii de încadrare în grad la recrutare — Încadrare în grad în temeiul noilor norme mai puțin favorabile — Articolul 2 alineatul (5) al doilea paragraf și articolul 12 alineatul (3) din anexa XIII la statut]

text:
               18.12.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 346/59

         Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera a doua) din 28 octombrie 2010 — Kay/Comisia
   (Cauza F-113/05) (1)

   (Funcție publică - Funcționari - Numire - Funcționari care acced la o grupă de funcții superioară printr-un concurs general - Candidați înscriși pe o listă de rezervă înainte de intrarea în vigoare a noului statut - Norme tranzitorii de încadrare în grad la recrutare - Încadrare în grad în temeiul noilor norme mai puțin favorabile - Articolul 2 alineatul (5) al doilea paragraf și articolul 12 alineatul (3) din anexa XIII la statut)
   2010/C 346/118
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: Roderick Neil Kay (Bruxelles, Belgia) (reprezentanți: inițial T. Bontinck și J. Feld, avocați, ulterior T. Bontinck și S. Woog, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: J. Currall și H. Krämer, agenți)

      Intervenient în susținerea pârâtei: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: M. Arpio Santacruz și I. Šulce, agenți)

      Obiectul

   Anularea deciziei Comisiei privind încadrarea în grad a reclamantului înscris pe lista de rezervă în cadrul unui concurs extern anterior intrării în vigoare a noului statut, în temeiul unor dispoziții mai puțin favorabile ale acestuia

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea domnului Kay.

               2.

               Fiecare parte suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 48, 25.2.2006, p. 36 (cauză înregistrată inițial la Tribunalul de Primă Instanță al Comunităților Europene sub numărul T-421/05 și înaintată Tribunalului Funcției Publice a Uniunii Europene prin Ordonanța din 15.12.2005).


title: Cauza C-6/07: Acțiune introdusă la data de 12 ianuarie 2007 — Comisia/Regatul Spaniei

text:
               10.3.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 56/21

         Acțiune introdusă la data de 12 ianuarie 2007 — Comisia/Regatul Spaniei
   (Cauza C-6/07)
   (2007/C 56/38)
   Limba de procedură: spaniola
   Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: J. Enegren și R. Vidal Puig, agenți)

      Pârât: Regatul Spaniei
   Concluziile reclamantei

               —

               să se declare că, neadoptând prevederile cu putere de lege, și actele administrative necesare pentru a se adapta Directiva 2002/74/CE (1) a Parlamentului European și a Consiliului din 23 septembrie 2002 de modificare a Directivei 80/987/CEE a Consiliului privind apropierea legislațiilor statelor membre referitoare la protecția lucrătorilor salariați în cazul insolvabilității angajatorului și, în orice caz, necomunicându-le Comisiei, Regatul Spaniei a încălcat obligațiile care îi incumbă în virtutea Directivei menționate;

               —

               să fie obligat Regatul Spaniei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motive și argumente principale
   Termenul indicat pentru adaptarea legislației interne la Directiva 2002/74/CE a expirat la 8 octombrie 2005.

      (1)  JO L 270, p. 10.


title: Cauza C-123/08: Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 6 octombrie 2009 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Rechtbank Amsterdam — Țările de Jos) — mandat european de arestare emis împotriva lui Dominic Wolzenburg (Cooperare polițienească și judiciară în materie penală — Decizia-cadru 2002/584/JAI — Mandatul european de arestare și procedurile de predare între statele membre — Articolul 4 punctul 6 — Motiv de neexecutare facultativă a mandatului european de arestare — Transpunere în dreptul intern — Persoană arestată care este resortisant al statului membru emitent — Neexecutarea mandatului european de arestare de către statul membru de executare condiționată de locuirea pe o perioadă de cinci ani pe teritoriul statului respectiv — Articolul 12 CE)

text:
               21.11.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 282/8

         Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 6 octombrie 2009 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Rechtbank Amsterdam — Țările de Jos) — mandat european de arestare emis împotriva lui Dominic Wolzenburg
   (Cauza C-123/08) (1)

   (Cooperare polițienească și judiciară în materie penală - Decizia-cadru 2002/584/JAI - Mandatul european de arestare și procedurile de predare între statele membre - Articolul 4 punctul 6 - Motiv de neexecutare facultativă a mandatului european de arestare - Transpunere în dreptul intern - Persoană arestată care este resortisant al statului membru emitent - Neexecutarea mandatului european de arestare de către statul membru de executare condiționată de locuirea pe o perioadă de cinci ani pe teritoriul statului respectiv - Articolul 12 CE)
   2009/C 282/14
   Limba de procedură: olandeza

      Instanța de trimitere

   Rechtbank Amsterdam

      Părțile din acțiunea principală

   Dominic Wolzenburg

      Obiectul

   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Interpretarea articolului 4 punctul 6 din Decizia-cadru 2002/584/JAI a Consiliului din 13 iunie 2002 privind mandatul european de arestare și procedurile de predare între statele membre (JO L 190, p. 1, Ediție specială, 19/vol. 6, p. 3) — Posibilitatea autorității judiciare de executare de a refuza executarea unui mandat european de arestare emis în scopul executării unei pedepse cu închisoarea împotriva unei persoane care rămâne în statul membru de executare sau care este rezident al acestuia — Noțiunile „reședință” și „rămâne” — Interpretarea articolelor 12 CE, 17 CE și 18 CE — Legislație națională care permite aplicarea unui tratament diferit, de către autoritatea judiciară de executare, persoanei căutate atunci când refuză să o predea, în funcție de calitatea acestei persoane de resortisant al statului membru de executare sau al unui alt stat membru

      Dispozitivul

               1.

               Un resortisant al unui stat membru care are reședința legală într-un alt stat membru are dreptul să se prevaleze de articolul 12 primul paragraf CE împotriva unei legislații naționale, precum Legea privind predarea persoanelor (Overleveringswet) din 29 aprilie 2004, care stabilește condițiile în care autoritățile judiciare competente pot să refuze executarea unui mandat european de arestare emis în scopul executării unei pedepse privative de libertate.

               2.

               Articolul 4 punctul 6 din Decizia cadru 2002/584/JAI a Consiliului din 13 iunie 2002 privind mandatul european de arestare și procedurile de predare între statele membre trebuie interpretat în sensul că, atunci când este vorba despre un cetățean al Uniunii, statul membru de executare nu poate să condiționeze aplicarea motivului de neexecutare facultativă a unui mandat european de arestare, prevăzut de această dispoziție, pe lângă cerința referitoare la durata șederii în acest stat, de cerințe administrative suplimentare, precum deținerea unei autorizații de ședere pe durată nedeterminată.

               3.

               Articolul 12 primul paragraf CE trebuie interpretat în sensul că nu se opune legislației statului membru de executare în temeiul căreia autoritatea judiciară competentă a acestui stat refuză să execute un mandat european de arestare emis împotriva unuia dintre resortisanții săi în scopul executării unei pedepse privative de libertate, în timp ce, atunci când este vorba despre un resortisant al unui alt stat membru cu drept de ședere întemeiat pe articolul 18 alineatul (1) CE, un astfel de refuz este condiționat de cerința ca acest resortisant să fi avut reședința legală în cursul unei perioade neîntrerupte de cinci ani pe teritoriul statului membru de executare respectiv.

      (1)  JO C 116, 9.5.2008.


title: Cauza T-185/12: Acțiune introdusă la 23 aprilie 2012 — HUK-Coburg/Comisia

text:
               16.6.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 174/29

         Acțiune introdusă la 23 aprilie 2012 — HUK-Coburg/Comisia
   (Cauza T-185/12)
   2012/C 174/48
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: HUK-Coburg Haftpflicht-Unterstützungs-Kasse kraftfahrender Beamter Deutschlands a.G. in Coburg (Coburg, Germania) (reprezentanți: A. Birnstiel, H. Heinrich și A. Meier, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei Comisiei Europene din 23 februarie 2012 prin care a fost respinsă cererea reclamantei de acces la anumite documente ale unei proceduri de constatare a încălcării regulilor privind înțelegerile (COMP/39.125 — Carglass);

               —

               obligarea pârâtei la plata propriilor cheltuieli de judecată și a cheltuielilor suportate de reclamantă.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă patru motive.

               1.

               Primul motiv întemeiat pe lipsa unei analize detaliate a documentelor descrise în cerere
               În cadrul primului motiv, reclamanta susține că decizia nu se bazează pe o analiză concretă și individuală a fiecăruia dintre documentele în cauză. În opinia reclamantei, decizia atacată s-a bazat pe premisa generală eronată în drept că, în această situație, se poate aplica o excepție de la regula accesului la documente.

               2.

               Al doilea motiv întemeiat pe încălcarea obligației de motivare
               Reclamanta susține că, în decizia sa, Comisia a motivat prin considerații generale și, prin urmare, insuficiente, respingerea cererii în integralitatea sa. În opinia reclamantei, aceasta constituie o încălcare a obligației de motivare și, implicit, o încălcare a normelor fundamentale de procedură.

               3.

               Al treilea motiv întemeiat pe interpretarea și aplicarea eronată a articolului 4 alineatul (2) prima și a treia liniuță din Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 (1)

               Prin intermediul celui de al treilea motiv, reclamanta susține că interpretarea și aplicarea de către Comisie a excepțiilor prevăzute la articolul 4 alineatul (2) prima și a treia liniuță din Regulamentul nr. 1049/2001 sunt eronate în drept. În opinia reclamantei, Comisia nu a respectat raportul regulă/excepții și a acționat în temeiul unei interpretări prea largi a noțiunilor „protecția activităților de anchetă” și „protecția intereselor comerciale”.

               4.

               Al patrulea motiv întemeiat pe neluarea în considerare a faptului că aplicarea dreptului înțelegerilor în cadrul dreptului privat constituie un interes public în sensul articolului 4 alineatul (2) din Regulamentul nr. 1049/2001
               Prin intermediul celui de al patrulea motiv, reclamanta susține că, prin nedivulgarea documentelor în cauză, Comisia a încălcat în mod eronat un interes public superior. În opinia reclamantei, în evaluarea comparativă a intereselor, Comisia ar fi trebuit, în special, să ia în considerare faptul că aplicarea dreptului înțelegerilor în cadrul dreptului privat constituie de asemenea un interes public în sensul articolului 4 alineatul (2) din Regulamentul nr. 1049/2001.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 al Parlamentului European și al Consiliului din 30 mai 2001 privind accesul public la documentele Parlamentului European, ale Consiliului și ale Comisiei (JO L 145, p. 43, Ediție specială, 01/vol. 3 p. 76).


title: Cauza C-7/16: Cerere de decizie preliminară introdusă de Juzgado de Primera Instancia n 11 de Vigo (Spania) la 6 ianuarie 2016 – Banco Popular Español S.A.și PL Salvador, S.A.R.L./Maria Rita Giraldez Villar și Modesto Martínez Baz

text:
               4.4.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 118/9

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Juzgado de Primera Instancia n 11 de Vigo (Spania) la 6 ianuarie 2016 – Banco Popular Español S.A.și PL Salvador, S.A.R.L./Maria Rita Giraldez Villar și Modesto Martínez Baz
   (Cauza C-7/16)
   (2016/C 118/11)
   Limba de procedură: spaniola

      Instanța de trimitere

   Juzgado de Primera Instancia n 11 de Vigo

      Părțile din procedura principală

      Reclamante: Banco Popular Español S.A.și PL Salvador, S.A.R.L.

      Pârâți: Maria Rita Giraldez Villar și Modesto Martínez Baz

      Întrebările preliminare

               1)

               Directiva 93/13/CEE a Consiliului din 5 aprilie 1993 privind clauzele abuzive în contractele încheiate cu consumatorii (1) trebuie interpretată, în lumina articolelor 38 și 47 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene (2), în sensul că este contrară acestor dispoziții o interpretare jurisprudențială a unei dispoziții legislative a unui stat membru, precum articolul 1535 din Codul civil spaniol, care limitează aplicarea sa la faza procedurii de fond până la pronunțarea unei hotărâri, împiedicând aplicarea sa în faza executării, după ce s-a pronunțat hotărârea sau a expirat termenul fără să se fi contestat cererea, iar între timp creanța deținută de creditor nu a fost satisfăcută integral?

               2)

               Dispozițiile dreptului Uniunii, menționate în cuprinsul primei întrebări, se opun unei norme de drept național, precum articolul 1535 din Codul civil spaniol, care permite cesiunea către un terț a unei creanțe litigioase rezultate dintr-un contract încheiat între un întreprinzător, pe de o parte, și un consumator, pe de altă parte, fără să se prevadă notificarea prin act cu valoare probantă a consumatorului respectiv cu privire la cesiunea însăși a creanței, titlul sau temeiul său și fără să se impună menționarea, prin prezentarea de acte doveditoare (și în orice caz), a prețului exact de achiziție a creanței, indicându-se remiterea de datorie sau reducerea aplicată?

               3)

               Hotărârea Curții de Justiție a Uniunii Europene din 9 martie 1978, pronunțată în cauza [106/77], Simmenthal (3), trebuie interpretată în sensul că, în vederea atingerii obiectivului directivei menționate în cuprinsul primei întrebări, în lumina articolelor 38 și 47 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, instanța națională nu trebuie să aplice dispozițiile de drept național, precum articolul 1535 din Codul civil spaniol, care împiedică exercitarea retractului litigios în cadrul aceleiași proceduri de executare a creanței cesionate, impunând consumatorului sarcina de a iniția o nouă procedură de fond în termenul de decădere de 9 zile de la notificarea cesiunii creanței și de a plăti cheltuielile rezultate din aceasta (aferente avocatului, procurador, taxelor de timbru, stabilirii instanței competente în cazul în care cesionarul nu are domiciliul în Spania, etc.) împotriva noului titular al creanței cesionate în vederea exercitării retractului?

      (1)  JO L 95, p. 29, Ediție specială 15/vol.02, p. 273.

      (2)  JO 2000, C 364, p. 1.

      (3)  EU:C:1978:49.


title: Cauza C-115/13: Hotărârea Curții (Camera a șasea) din 10 aprilie 2014 – Comisia Europeană/Ungaria (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Accize la alcool și băuturi alcoolice — Directiva 92/83/CEE — Stabilirea ratelor accizelor — Producție la comandă de alcool etilic într-o distilerie supusă unei accize de 0 % — Scutire de la plata accizei pentru producția de alcool etilic de către persoane private)

text:
               10.6.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 175/13

         Hotărârea Curții (Camera a șasea) din 10 aprilie 2014 – Comisia Europeană/Ungaria
   (Cauza C-115/13) (1)

   ((Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru - Accize la alcool și băuturi alcoolice - Directiva 92/83/CEE - Stabilirea ratelor accizelor - Producție la comandă de alcool etilic într-o distilerie supusă unei accize de 0 % - Scutire de la plata accizei pentru producția de alcool etilic de către persoane private))
   2014/C 175/14
   Limba de procedură: maghiara

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: C. Barslev și A. Sipos, agenți)

      Pârâtă: Ungaria (reprezentanți: M. Z. Fehér, K. Szíjjártó și K. Molnár, agenți)

      Obiectul

   Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru – Încălcarea articolelor 19-21 din Directiva 92/83/CEE a Consiliului din 19 octombrie 1992 privind armonizarea structurilor accizelor la alcool și băuturi alcoolice (JO L 316, p. 21, Ediție specială, 09/vol. 1, p. 152) coroborate cu articolul 22 alineatul (7) din aceeași directivă, precum și cu articolul 3 alineatul (1) din Directiva 92/84/CEE a Consiliului din 19 octombrie 1992 privind apropierea ratelor accizelor la alcool și băuturi alcoolice (JO L 316, p. 21, Ediție specială, 09/vol. 1, p. 159) – Stabilirea accizelor – Producție la comandă de alcool etilic într-o distilerie supusă unei accize de 0 % – Scutire de la plata accizei pentru producția de alcool etilic de către persoane private

      Dispozitivul

               1)

               Prin adoptarea și prin punerea în aplicare a unei reglementări care prevede că, în condițiile pe care le definește, producția la comandă de alcool etilic dintr-o distilerie este supusă unei accize de 0 % și că producția de alcool etilic de către persoane private este scutită de plata accizei, Ungaria nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolelor 19-21 din Directiva 92/83/CEE a Consiliului din 19 octombrie 1992 privind armonizarea structurilor accizelor la alcool și băuturi alcoolice, astfel cum a fost modificată prin Actul privind condiţiile de aderare la Uniunea Europeană a Republicii Cehe, a Republicii Estonia, a Republicii Cipru, a Republicii Letonia, a Republicii Lituania, a Republicii Ungare, a Republicii Malta, a Republicii Polone, a Republicii Slovenia şi a Republicii Slovace şi adaptările tratatelor pe care se întemeiază Uniunea Europeană, coroborate cu articolul 22 alineatul (7) din aceasta, precum și cu articolul 3 alineatul (1) din Directiva 92/84/CEE a Consiliului din 19 octombrie 1992 privind apropierea ratelor accizelor la alcool și băuturi alcoolice.

               2)

               Obligă Ungaria la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 129, 4.5.2013.