title: Cauza C-458/09 P: Recurs introdus la 20 noiembrie 2009 de Republica Italiană împotriva Hotărârii Tribunalului de Primă Instanță (Camera a treia) pronunțate la 4 septembrie 2009 în cauza T-211/05, Republica Italiană/Comisia Comunităților Europene

text:
               30.1.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 24/34

         Recurs introdus la 20 noiembrie 2009 de Republica Italiană împotriva Hotărârii Tribunalului de Primă Instanță (Camera a treia) pronunțate la 4 septembrie 2009 în cauza T-211/05, Republica Italiană/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza C-458/09 P)
   2010/C 24/63
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Recurentă: Republica Italiană (reprezentant: G. Palmieri, agent)

      Cealaltă parte în proces: Comisia Comunităților Europene

      Concluziile recurentei

               —

               Admiterea prezentului recurs;

               —

               anularea Hotărârii din 4 septembrie pronunțată de Tribunal în cauza T-211/05 (Republica Italiană/Comisia Comunităților Europene), comunicată prin scrisoarea recomandată nr. 405966 din 4.9.2009, primită la 8.9.2009 și, prin urmare, a Deciziei C(2005) 591 final din 16 martie 2005 privind schema de ajutoare C8/2004 (ex NN164/2003) pusă în aplicare de Italia în favoarea societăților cotate recent la bursă.

      Motivele și principalele argumente

   . Încălcarea articolelor 10 și 13 din Regulamentul 659/1999 (1) („procedura ajutoarelor de stat”), a articolului 88 alineatul (2) CE și a principiului contradictorialității. Eroare vădită de apreciere a documentelor.
   Tribunalul a reținut că scrisorile din octombrie și din decembrie 2003 trimise de Comisie Italiei constituie o discuție preliminară efectivă cu privire la măsurile instaurate prin Decretul-lege 326/2003. Tribunalul nu a considerat că aceste scrisori constau numai în cereri generale și în observația negativă potrivit căreia „nu este exclus” ca măsurile să conțină ajutoare de stat incompatibile cu piața comună.
   . Încălcarea principiului contradictorialității.
   În decizia de deschidere a procedurii oficiale de investigare, Comisia a recunoscut selectivitatea măsurilor, întrucât societățile care nu sunt stabilite în Italia sunt excluse de la avantajele fiscale prevăzute. În schimb, în decizia finală, Comisia a reținut că măsurile sunt selective întrucât facilitățile fiscale beneficiază în mai mare măsură societăților stabilite în Italia, impozitate în baza profitului realizat la nivel mondial, decât societăților comunitare, impozitate în Italia numai în baza profitului impozabil realizat în acest stat membru. Comisia nu a anunțat niciodată guvernul italian cu privire la această schimbare de abordare și nu i-a dat posibilitatea să prezinte observații în această privință. Tribunalul a considerat în mod greșit că acest comportament al Comisiei este legal.
   . Încălcarea articolului 87 alineatul (1) CE
   Indiferent de situație, o facilitate precum cea în discuție, acordată tuturor societăților, atât italiene, cât și comunitare, care îndeplinesc condițiile pentru a fi cotate pe o piață reglementată din Uniunea Europeană, nu poate fi considerată selectivă. Avantajele sporite în beneficiul societăților italiene depind de sistemul fiscal, care prevede impozitarea pe baza criteriului reședinței; o simplă diferență privind importanța beneficiului existentă între subiecte incluse în mod nediferențiat în cadrul măsurii fiscale în cauză, nu poate determina însă caracterul selectiv al acesteia. Tribunalul a considerat în mod greșit că selectivitatea poate consta și într-o astfel de diferență.
   . Încălcarea articolului 87 alineatul (1) CE. Nemotivare
   În mod greșit, Tribunalul a considerat măsura ca fiind selectivă, întrucât nu sunt vizate toate societățile. Astfel, sunt vizate toate societățile care îndeplinesc condițiile pentru a fi cotate pe o piață reglementată. În plus, decizia de cotare la bursă implică importante sarcini structurale, nesuportate de societățile care nu sunt cotate la bursă. Selectarea societăților cotate la bursă este realizată pe aceste baze obiective, iar facilitatea fiscală este conformă și legată de situația diferențiată a costurilor la nivel structural pentru cele două categorii de societăți. Prin urmare, măsura este de aplicare generală, iar nu selectivă. În orice caz, având în vedere probele prezentate de Italia în această privință, Tribunalul nu a formulat o motivare corespunzătoare.
   . Încălcarea articolului 87 alineatul (1) CE
   Tribunalul a reținut în mod greșit că, în orice caz, măsurile sunt selective, având în vedere durata scurtă de aplicare, ceea ce exclude societățile care decid să fie cotate la bursă ulterior. Caracterul temporar al facilității se explică astfel prin echilibrul bugetar și prin caracterul experimental al măsurilor, însă nu afectează structura acestora, care este singurul criteriu pentru determinarea caracterului lor selectiv.
   . Încălcarea articolului 87 alineatul (3) litera (c) CE. Nemotivare
   Deși considerate ajutoare de stat, măsurile sunt compatibile cu piața comună în sensul articolului 87 alineatul (3) litera (c) CE, fiind ajutoare pentru investiții pentru dezvoltarea unei activități determinate. Tribunalul le-a considerat în mod greșit ajutoare pentru funcționare, neținând seama de caracterul permanent al efectelor produse prin cotarea la bursă asupra structurii și operativității societății, și în mod greșit nu a considerat că sporirea cotărilor pe piețele reglementate constituie o activitate care trebuie consolidată, inclusiv la nivel comunitar. Prin urmare, Tribunalul ar fi trebuit să critice Comisia pentru faptul de a-și fi exercitat puterea de apreciere în materie fără a se întemeia pe o constatare corectă a situației de fapt.

      (1)  JO L 83, p. 1, Ediție specială 08/vol. 1, p. 41.


title: Cauza T-173/08: Acțiune introdusă la 13 mai 2008 — Messe Düsseldorf/OAPI — Canon Communications (MEDTEC)

text:
               5.7.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 171/43

         Acțiune introdusă la 13 mai 2008 — Messe Düsseldorf/OAPI — Canon Communications (MEDTEC)
   (Cauza T-173/08)
   (2008/C 171/83)
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza
   Părțile

      Reclamantă: Messe Düsseldorf GmbH (Düsseldorf, Germania) (reprezentant: I. Friedhoff, lawyer)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Canon Communications LLC (Los Angeles, Statele Unite)
   Concluziile reclamantei

               —

               Anularea Deciziei Camerei întâi de recurs a Oficiului de Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 6 martie 2008 în cauza R 0989/2005-1 și

               —

               obligarea OAPI/celeilalte părți în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      Persoana care solicită înregistrarea mărcii comunitare: cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs.

      Marca comunitară vizată: marca figurativă „MEDTEC” pentru produse și servicii din clasele 16, 35 și 41 — cererea nr. 2 885 853.

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în sprijinul opoziției: reclamanta.

      Marca sau semnul invocat în sprijinul opoziției: marca verbală națională „Metec” pentru servicii din clasele 16, 35, 37, 38, 41 și 42, marca verbală internațională „Metec” pentru produse și servicii din clasele 16, 35, 37, 38, 41 și 42.

      Decizia diviziei de opoziție: admite opoziția cu privire la toate produsele și serviciile.

      Decizia camerei de recurs: anulează decizia atacată și respinge opoziția în totalitate.

      Motivele invocate: încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 40/94 al Consiliului întrucât camera de recurs a admis în mod greșit recursul și a decis în mod greșit că nu exista similitudine între mărci; încălcarea articolului 62 din Regulamentul nr. 40/94 al Consiliului întrucât camera de recurs s-a pronunțat în decizia sa cu privire la fapte care nu au făcut obiectul recursului.


title: Cauza F-93/10: Acțiune introdusă la 4 octombrie 2010 — Blessemaille/Parlamentul European

text:
               4.12.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 328/61

         Acțiune introdusă la 4 octombrie 2010 — Blessemaille/Parlamentul European
   (Cauza F-93/10)
   ()
   2010/C 328/100
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: Philippe Blessemaille (Remich, Luxemburg) (reprezentanți: E. Boigelot și S. Woog, avocați)

      Pârât: Parlamentul European

      Obiectul și descrierea litigiului

   Anularea deciziei pârâtului de a nu îl include pe reclamant în lista funcționarilor promovați în gradul AST 8 în cadrul exercițiului de promovare 2009 și solicitarea de despăgubiri pentru prejudiciul moral suferit

      Concluziile reclamantului

               —

               Anularea deciziei Parlamentului European publicată la 2 decembrie 2009 de a nu îl include pe reclamant în lista funcționarilor promovați în gradul AST 8 în cadrul exercițiului de promovare 2009;

               —

               ca urmare a acestei anulări, efectuarea unei noi examinări comparative a meritelor reclamantului și a meritelor celorlalți candidați în cadrul exercițiilor de promovare 2008 și 2009 și promovarea reclamantului în gradul AST 8 cu efect retroactiv de la 1 ianuarie 2008, precum și plata de dobânzi la restanțele din remunerații la rata stabilită de Banca Centrală Europeană pentru principalele operațiuni de refinanțare, de la 1 ianuarie 2008, majorată cu două puncte, fără a repune însă în discuție promovarea altor funcționari;

               —

               obligarea Parlamentului European la plata către reclamant a sumei de 3 500 de euro pentru repararea prejudiciului moral suferit ca urmare a faptului că nu a fost promovat de la 1 ianuarie 2008, sub rezerva posibilității ca această sumă să crească în cursul procedurii;

               —

               cu titlu subsidiar, în cazul în care Tribunalul apreciază că promovarea în gradul AST 8 nu poate avea efecte anterior datei de 1 ianuarie 2009, obligarea Parlamentului European la plata unei despăgubiri suplimentare pentru repararea prejudiciului material, în cuantum corespunzător diferenței de tratament între cuantumul primit efectiv în 2008 și cel pe care ar fi trebuit să îl primească în 2008 ca urmare a promovării de la 1 ianuarie 2008 și calculat pentru o perioadă cuprinsă fie între 1 ianuarie și 31 decembrie 2008, fie între 1 ianuarie și 31 august 2008, în funcție de data de la care se recunosc efectele promovării în litigiu (1 ianuarie 2009 sau, respectiv, 1 septembrie 2008).

               —

               obligarea Parlamentului European la plata cheltuielilor de judecată.


title: Cauze conexate C-14/06 și C-295/06: Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 1 aprilie 2008 — Parlamentul European (C-14/06), Regatul Danemarcei (C-295/06)/Comisia Comunităților Europene (Directiva 2002/95/CE — Echipamente electrice și electronice — Restricții de utilizare a anumitor substanțe periculoase — Decabromodifenil eter (decaBDE) — Decizia 2005/717/CE a Comisiei — Exceptarea decaBDE-ului de la interzicerea utilizării — Acțiune în anulare — Competențe de executare ale Comisiei — Încălcarea dispoziției de abilitare)

text:
               9.5.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 116/2

         Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 1 aprilie 2008 — Parlamentul European (C-14/06), Regatul Danemarcei (C-295/06)/Comisia Comunităților Europene
   (Cauze conexate C-14/06 și C-295/06) (1)

   (Directiva 2002/95/CE - Echipamente electrice și electronice - Restricții de utilizare a anumitor substanțe periculoase - Decabromodifenil eter (decaBDE) - Decizia 2005/717/CE a Comisiei - Exceptarea decaBDE-ului de la interzicerea utilizării - Acțiune în anulare - Competențe de executare ale Comisiei - Încălcarea dispoziției de abilitare)
   (2008/C 116/04)
   Limba de procedură: engleza și daneza
   Părțile

      Reclamante: Parlamentul European (reprezentanți: K. Bradley, A. Neergaard și I. Klavina, agenți) (C-14/06), Regatul Danemarcei (reprezentanți: J. Molde, B. Weis Fogh și J. Bering Liisberg, agenți) (C-295/06)

      Interveniente în susținerea reclamantelor: Regatul Danemarcei (cauza C-14/06) (reprezentanți: J. Molde, B. Weis Fogh și J. Bering Liisberg, agenți), Republica Portugheză (reprezentanți: L. Fernandes și M. J. Lois, agenți), Republica Finlanda (reprezentant: A. Guimaraes-Purokoski, agent), Regatul Suediei (reprezentant: A. Kruse, agent), Regatul Norvegiei (reprezentanți: I. Djupvik și K. Waage, K. B. Moen, agenți și E. Holmedal, avocat)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: X. Lewis, M. Konstantinidis și H. Støvlbæk, agenți)

      Intervenient în susținerea pârâtei: Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord (reprezentanți: V. Jackson, agent și J. Maurici, barrister)
   Obiectul
   Anularea Deciziei Comisiei din 13 octombrie 2005 [notificată cu numărul C(2005) 3754] de modificare, în scopul adaptării la progresul tehnic, a anexei la Directiva 2002/95/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 27 ianuarie 2003, privind restricțiile de utilizare a anumitor substanțe periculoase în echipamentele electrice și electronice (JO L 271, p. 48, Ediție specială, 13/vol. 49, p. 186) — Exceptarea decabromodifenileterului (decaBDE) de la interzicerea comercializării impusă de articolul 4 alineatul (1) din Directiva 2002/95/CE fără respectarea condițiilor prevăzute la articolul 5 alineatul (1) din directiva menționată
   Dispozitivul

               1)

               Anulează punctul 2 din anexa la Decizia 2005/717/CE a Comisiei din 13 octombrie 2005 de modificare, în scopul adaptării la progresul tehnic, a anexei la Directiva 2002/95/CE a Parlamentului European și a Consiliului privind restricțiile de utilizare a anumitor substanțe periculoase în echipamentele electrice și electronice.

               2)

               Menține efectele punctului 2 al anexei la Decizia 2005/717/CE până la 30 iunie 2008 inclusiv.

               3)

               Obligă Comisia Comunităților Europene la plata cheltuielilor de judecată efectuate de Parlamentul European și de Regatul Danemarcei în cauza C-295/06.

               4)

               În cauza C-14/06, Regatul Danemarcei, Republica Portugheză, Republica Finlanda, Regatul Suediei, Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord, precum și Regatul Norvegiei suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 86, 8.4.2006.


title: Cauza C-51/07: Acțiune introdusă la data de 5 februarie 2007 — Comisia Comunităților Europene/Marele Ducat al Luxemburgului

text:
               24.3.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 69/11

         Acțiune introdusă la data de 5 februarie 2007 — Comisia Comunităților Europene/Marele Ducat al Luxemburgului
   (Cauza C-51/07)
   (2007/C 69/24)
   Limba de procedură: franceza
   Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentant: M. Condou-Durande, agent)

      Pârât: Marele Ducat al Luxemburgului
   Concluziile reclamantei

               —

               constatarea faptului că, prin neadoptarea normelor cu putere de lege și administrative necesare pentru a se conforma Directivei 2003/110/CE a Consiliului din 25 noiembrie 2003 privind asistența la tranzit în cadrul măsurilor de îndepărtare pe cale aeriană (1) și că, în orice caz, prin necomunicarea acestora Comisiei, Marele Ducat al Luxemburgului nu și-a îndeplinit obligațiile ce îi reveneau în temeiul acestei directive;

               —

               obligarea Marelui Ducat al Luxemburgului la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   Termenul pentru transpunerea directivei 2003/110/CE a expirat la data de 5 decembrie 2005.

      (1)  JO L 321, 6.12.2003, p. 26.


title: Cauza C-186/14 P: Recurs introdus la 14 aprilie 2014 de ArcelorMittal Tubular Products Ostrava a.s. și alții împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a doua) din 29 ianuarie 2014 în cauza T-528/09, Hubei Xinyegang Steel Co. Ltd/Consiliul Uniunii Europene

text:
               7.7.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 212/16

         Recurs introdus la 14 aprilie 2014 de ArcelorMittal Tubular Products Ostrava a.s. și alții împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a doua) din 29 ianuarie 2014 în cauza T-528/09, Hubei Xinyegang Steel Co. Ltd/Consiliul Uniunii Europene
   (Cauza C-186/14 P)
   2014/C 212/18
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Recurente: ArcelorMittal Tubular Products Ostrava a.s., ArcelorMittal Tubular Products Roman SA, Benteler Deutschland GmbH, fosta Benteler Stahl//Rohr GmbH, Ovako Tube & Ring AB, Rohrwerk Maxhütte GmbH, TMK-Artrom SA, Silcotub SA, Dalmine SpA, Tubos Reunidos, SA, Vallourec Oil and Gas France, fosta Vallourec Mannesmann Oil & Gas France, Vallourec Tubes France, fosta V & M France, Vallourec Deutschland GmbH, fosta V & M Deutschland GmbH, voestalpine Tubulars GmbH, Železiarne Podbrezová a.s. (reprezentanți: G. Berrisch, Rechtsanwalt, și B. Byrne, solicitor)

      Celelalte părți din procedură: Hubei Xinyegang Steel Co. Ltd, Consiliul Uniunii Europene, Comisia Europeană

      Concluziile recurentelor

               —

               Anularea Hotărârii Tribunalului din 29 ianuarie 2014 pronunțate în cauza T-528/09;

               —

               respingerea primului aspect al celui de al treilea motiv invocat în primă instanță;

               —

               trimiterea cauzei spre rejudecare Tribunalului în ceea ce privește restul acțiunii;

               —

               obligarea Hubei Xinyegang Steel Co. Ltd la plata cheltuielilor de judecată efectuate de recurente în prezentul recurs și în procedura în cauza T-528/09 în fața Tribunalului.

      Motivele și principalele argumente

   Reclamantele susțin că Tribunalul a comis trei erori de drept.
   În primul rând, Tribunalul a interpretat în mod greșit articolul 3 alineatul (7) din Regulamentul antidumping de bază (1) prin faptul că a statuat că instituțiile nu puteau lua în considerare faptul că este probabil că situația în care cererea este anormal de ridicată se va termina, că adevăratele efecte prejudiciabile ale importurilor care fac obiectul unui dumping vor apărea în situația unei cereri „normale” și că instituțiile au atribuit efectele privind scăderea cererii importurilor care fac obiectul unui dumping.
   În al doilea rând, Tribunalul a interpretat în mod greșit articolul 3 alineatul (9) din Regulamentul antidumping de bază și a încălcat articolul 6 alineatul (1) din Regulamentul antidumping de bază prin faptul că a anulat regulamentul atacat (2) pentru motivul că previziunile Comisiei din regulamentul provizoriu cu privire la evoluția probabilă a volumelor și a prețurilor importurilor care fac obiectul unui dumping nu ar fi conforme cu datele referitoare la perioada ulterioară perioadei de anchetă.
   În al treilea rând, Tribunalul a concluzionat în mod eronat că constatările instituțiilor au fost viciate de o eroare vădită de apreciere și nu a respectat limitele controlului jurisdicțional.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 384/96 al Consiliului din 22 decembrie 1995 privind protecția împotriva importurilor care fac obiectul unui dumping din partea țărilor care nu sunt membre ale Comunității Europene (JO 1996, L 56, p. 1, Ediție specială, 11/vol. 12, p. 223), înlocuit prin Regulamentul (CE) nr. 1225/2009 al Consiliului din 30 noiembrie 2009 privind protecția împotriva importurilor care fac obiectul unui dumping din partea țărilor care nu sunt membre ale Comunității Europene (JO L 343, p. 51, rectificare în JO 2010, L 7, p. 22).

      (2)  Regulamentul (CE) nr. 926/2009 al Consiliului din 24 septembrie 2009 de instituire a unei taxe antidumping definitive și de percepere definitivă a taxei provizorii instituite la importurile anumitor țevi și tuburi fără sudură, din fier sau oțel, originare din Republica Populară Chineză (JO L 262, p. 19).


title: Cauza F-77/07: Acțiune introdusă la 31 iulie 2007 — Labate/Comisia Comunităților Europene

text:
               22.9.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 223/22

         Acțiune introdusă la 31 iulie 2007 — Labate/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza F-77/07)
   (2007/C 223/38)
   Limba de procedură: engleza
   Părțile

      Reclamantă: Kay Labate (Tarquinia, Italia) (reprezentant: I. S. Forrester, Queen's Counsel)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene
   Concluziile reclamantei

               —

               anularea deciziilor Comisiei din 6 octombrie 2006 și din 18 octombrie 2004;

               —

               obligarea Comisiei să îi plătească reclamantei sumele prevăzute la articolul 73 din Statutul funcționarilor Comunităților Europene („Statutul funcționarilor”) și la articolul 9 din Reglementarea comună privind asigurarea împotriva riscurilor de accident și de boală profesională a funcționarilor Comunităților Europene („reglementarea privind asigurarea”);

               —

               dispunerea oricărei alte măsuri suplimentare necesare;

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   Reclamanta, doamna Kay Labate, văduva fostului funcționar al Comisiei Europene Mario Labate, contestă, în nume propriu și în calitate de succesoare a soțului său, deciziile Comisiei prin care se refuză recunoașterea cancerului pulmonar al soțului său ca boală profesională.
   Domnul Labate a fost funcționar al Comisiei timp de 29 de ani, perioadă în care a fost expus în mare măsură, în opinia reclamantei, tabagismului pasiv. Invaliditatea sa permanentă a fost declarată ca urmare a descoperirii cancerului pulmonar care a condus ulterior la decesul său. Acesta depusese o cerere de recunoaștere a bolii sale ca boală profesională. Cu toate că a recunoscut expunerea domnului Labate la tabagismul pasiv și nu a identificat nicio altă cauză a cancerului său pulmonar, comitetul medical a declarat totuși în decizia sa că nu poate stabili cu certitudine legătura cu activitățile sale profesionale. În consecință, Comisia a respins cererea pe baza concluziei comitetului medical, și anume că nu a fost stabilită îndeajuns legătura dintre boala și activitățile profesionale ale domnului Labate.
   Reclamanta susține că, prin concluzia că articolul 73 din Statutul funcționarilor nu acoperă și cancerul de care suferea domnul Labate, Comisia a săvârșit o eroare de drept. Reclamanta afirmă că standardul de „certitudine” folosit de comitetul medical este exagerat de strict și contrar jurisprudenței.
   Reclamanta susține că, în plus, comitetul medical a omis să examineze posibilitatea ca tabagismul pasiv la care a fost expus domnul Labate să îi fi agravat cancerul, astfel cum este definit la articolul 3 din reglementarea privind asigurarea. De asemenea, Comisia a omis să examineze faptul că, deși tabagismul pasiv nu este menționat textual în acel articol, sunt enumerate mai multe elemente cancerigene specifice tabagismului pasiv și, pe cale de consecință, sunt asigurate în temeiul articolului 73 din Statutul funcționarilor. Reclamanta susține că în mod greșit comitetul medical a încercat să examineze aspecte de probă care depășesc competența sa, în loc să stabilească faptele medicale.
   În fine, reclamanta susține că decizia Comisiei conținea un raționament neadecvat și că timpul care i-a fost necesar Comisiei pentru luarea unei decizii a fost excesiv de lung și contrar principiului bunei administrări. Dacă decizia ar fi fost luată înainte de decesul domnului Labate și în cazul în care Comisia ar fi recunoscut că boala sa este legată de activitățile profesionale, acesta ar fi primit o compensare echivalentă cu salariul său pentru opt ani.


title: Cauza T-436/15 R: Ordonanța președintelui Tribunalului din 21 septembrie 2015 – Consorzio Vivaisti viticoli pugliesi şi Negro/Comisia („Măsuri provizorii — Agricultură — Protecție împotriva organismelor dăunătoare plantelor — Măsuri de prevenire a introducerii și a răspândirii în Uniunea Europeană a bacteriei Xylella fastidiosa — Cerere de suspendare a executării — Nerespectarea cerințelor de formă — Inadmisibilitate”)

text:
               16.11.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 381/43

         Ordonanța președintelui Tribunalului din 21 septembrie 2015 – Consorzio Vivaisti viticoli pugliesi şi Negro/Comisia
   (Cauza T-436/15 R)
   ((„Măsuri provizorii - Agricultură - Protecție împotriva organismelor dăunătoare plantelor - Măsuri de prevenire a introducerii și a răspândirii în Uniunea Europeană a bacteriei Xylella fastidiosa - Cerere de suspendare a executării - Nerespectarea cerințelor de formă - Inadmisibilitate”))
   (2015/C 381/52)
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Reclamanţi: Consorzio Vivaisti viticoli pugliesi (Otrante, Italia) şi Negro Daniele (Otrante) (reprezentanţi: V. Pellegrino şi A. Micolani, avocaţi)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: D. Bianchi şi I. Galindo Martín, agenţi)

      Obiectul

   Cerere de suspendare a executării Deciziei de punere în aplicare (UE) 2015/789 a Comisiei din 18 mai 2015 privind măsuri de prevenire a introducerii în Uniune și a răspândirii în interiorul acesteia a Xylella fastidiosa (Wells et al.) (JO L 125, p. 36), în măsura în care această decizie cuprinde podgoriile cultivate în interiorul provinciei italiene Lecce.

      Dispozitivul

               1)

               Respinge cererea de măsuri provizorii.

               2)

               Cererea privind cheltuielile de judecată se soluționează odată cu fondul.


title: Cauza F-62/14: Ordonanța Tribunalului Funcției Publice din 29 iunie 2015 – Chezzi/Comisia

text:
               10.8.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 262/44

         Ordonanța Tribunalului Funcției Publice din 29 iunie 2015 – Chezzi/Comisia
   (Cauza F-62/14) (1)

   (2015/C 262/60)
   Limba de procedură: franceza
   Președintele Camerei întâi a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 361, 13.10.2014, p. 31.


title: Cauza C-277/09: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Court of Session (Scoția), Edinburg (Regatul Unit) la 21 iulie 2009 — The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs/RBS Deutschland Holdings GmbH

text:
               7.11.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 267/30

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Court of Session (Scoția), Edinburg (Regatul Unit) la 21 iulie 2009 — The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs/RBS Deutschland Holdings GmbH
   (Cauza C-277/09)
   2009/C 267/53
   Limba de procedură: engleza

      Instanța de trimitere

   Court of Session (Scoția), Edinburgh

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamanți: The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

      Pârâtă: RBS Deutschland Holdings GmbH

      Întrebările preliminare

   În împrejurări precum cele din prezenta acțiune în care:

               (a)

               o filială germană a unei bănci din Regatul Unit a achiziționat autovehicule în Regatul Unit în vederea încheierii de contracte de leasing cu o societate fără legătură cu aceasta din Regatul Unit și a plătit taxa pe valoarea adăugată pentru achiziționarea respectivelor autovehicule,

               (b)

               potrivit legislației britanice relevante, prestațiile de servicii constând în închirierea de vehicule au fost considerate prestații de servicii efectuate în Germania și, implicit, nu au fost supuse la plata TVA-ului în Regatul Unit. În dreptul german, aceste prestații au fost considerate livrări de bunuri efectuate în Regatul Unit și, prin urmare, nu au fost supuse la plata TVA-ului în Germania. În consecință, acestor operațiuni nu li s-a aplicat vreo taxă aferentă ieșirilor în niciunul dintre cele două state membre,

               (c)

               banca din Regatul Unit a ales filiala sa germană drept locator și a fixat durata acordurilor de leasing astfel încât să obțină avantajul fiscal al nesupunerii la plata TVA-ului a plăților pentru închiriere:

                           1.

                           Articolul 17 alineatul (3) litera (a) din A șasea directivă (1) (devenit în prezent articolul 169 litera (a) din Directiva 2006/112/CE) trebuie interpretat în sensul că autoritățile britanice au dreptul să nu permită filialei germane să deducă TVA-ul pe care l-a achitat în Regatul Unit în legătură cu achiziționarea autovehiculelor?

                           2.

                           Pentru a răspunde la prima întrebare, este necesar pentru instanța națională să își extindă analiza pentru a avea în vedere posibila aplicare a principiului interzicerii practicilor abuzive?

                           3.

                           În cazul unui răspuns afirmativ la a doua întrebare, deducerea taxei aferentă intrărilor la achiziționarea autovehiculelor ar fi contrară obiectivului dispozițiilor relevante din A șasea directivă și ar îndeplini astfel prima condiție a unei practici abuzive, astfel cum este aceasta descrisă la punctul 74 din Hotărârea Curții, Halifax și alții, C-255/02, având în vedere, printre alte principii, pe cel al neutralității impozitării?

                           4.

                           În cazul unui răspuns afirmativ la a doua întrebare, instanța ar trebui să considere că obiectivul esențial al operațiunilor este obținerea unui avantaj fiscal, astfel încât a doua condiție a unei practici abuzive, astfel cum este aceasta descrisă la punctul 75 din Hotărârea Curții menționată, este îndeplinită în situația în care într-o operațiune comercială între părți aflate în raport de egalitate, alegerea unei filiale germane care să închirieze autovehiculele către un client din Regatul Unit și stabilirea prevederilor contractelor de închiriere sunt făcute cu scopul de a obține avantajul fiscal al inexistenței obligației de a plăti taxă aferentă ieșirilor pentru închiriere?

      (1)  A șasea directivă a Consiliului 77/388/CEE din 17 mai 1977 privind armonizarea legislațiilor statelor membre referitoare la impozitele pe cifra de afaceri — sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată: baza unitară de evaluare (JO L 145, p. 1).


title: Cauza T-207/09: Acțiune introdusă la 25 mai 2009 — Mustapha El Jirari Bouzekri/OAPI — Nike International (NC NICKOL)

text:
               18.7.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 167/21

         Acțiune introdusă la 25 mai 2009 — Mustapha El Jirari Bouzekri/OAPI — Nike International (NC NICKOL)
   (Cauza T-207/09)
   2009/C 167/42
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

      Părțile

      Reclamant: Mustapha El Jirari Bouzekri (Malaga, Spania) (reprezentant: E. Ragot, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Nike International Ltd (Beaverton, Statele Unite)

      Concluziile reclamantului

               —

               Anularea Deciziei Camerei a doua de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 25 februarie 2009 în cauza R 554/2008-2 în măsura în care conține erori de drept în ceea ce privește interpretarea articolului 8 alineatul (5) din Regulamentul nr. 40/94 al Consiliului [devenit articolul 8 alineatul (5) din Regulamentul nr. 207/2009 al Consiliului];

               —

               obligarea pârâtului și a celeilalte părți în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs la plata cheltuielilor de judecată și a altor cheltuieli efectuate de reclamant în cursul procedurii din fața Tribunalului de Primă Instanță.

      Motivele și principalele argumente

      Solicitantul mărcii comunitare: Mustapha El Jirari Bouzekri

      Marca comunitară vizată: marca figurativă „NC NICKOL”, pentru produse din clasa 9

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în sprijinul opoziției: Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

      Marca sau semnul invocat în sprijinul opoziției: marca comunitară figurativă înregistrată „NIKE” pentru o serie de produse, printre care produsele din clasele 9 și 25

      Decizia diviziei de opoziție: admite opoziția

      Decizia camerei de recurs: respinge recursul

      Motivele invocate: încălcarea articolului 8 alineatul (5) din Regulamentul nr. 40/94 al Consiliului, întrucât camera de recurs a concluzionat în mod greșit că erau îndeplinite condițiile pentru aplicarea acestei dispoziții.


title: Cauza C-117/08: Acțiune introdusă la 17 martie 2008 — Comisia Comunităților Europene/Republica Elenă

text:
               9.5.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 116/17

         Acțiune introdusă la 17 martie 2008 — Comisia Comunităților Europene/Republica Elenă
   (Cauza C-117/08)
   (2008/C 116/30)
   Limba de procedură: greaca
   Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: M. Condou-Durande și L. Pignataro)

      Pârâtă: Republica Elenă
   Concluziile reclamantei

               —

               Constatarea faptului că, prin neadoptarea sau, în orice caz, prin necomunicarea către Comisie a actelor cu putere de lege și a actelor administrative necesare pentru a se conforma Directivei 2005/62/CE a Comisiei din 30 septembrie 2005 de punere în aplicare a Directivei 2002/98/CE a Parlamentului European și a Consiliului privind standardele și specificațiile comunitare referitoare la un sistem de calitate pentru unitățile de transfuzie sangvină (1), Republica Elenă nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul acestei directive;

               —

               obligarea Republicii Elene la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   Termenul prevăzut pentru transpunerea Directivei 2005/62/CE în dreptul intern a expirat la 31 august 2006.

      (1)  JO L 256, 1.10.2005, p. 41, Ediție specială, 15/vol. 15, p. 182.


title: Cauza C-33/13: Ordonanța Curții (Camera a cincea) din 6 februarie 2014 (cerere de decizie preliminară formulată de Wojewódzki Sąd Administracyjny w Łodzi – Polonia) – Marcin Jagiełło/Dyrektor Izby Skarbowej w Łodzi (Trimitere preliminară — Articolul 99 din Regulamentul de procedură al Curții — Fiscalitate — TVA — A șasea directivă — Drept de deducere — Refuz — Factură emisă de o societate care acționează ca interpus)

text:
               10.6.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 175/16

         Ordonanța Curții (Camera a cincea) din 6 februarie 2014 (cerere de decizie preliminară formulată de Wojewódzki Sąd Administracyjny w Łodzi – Polonia) – Marcin Jagiełło/Dyrektor Izby Skarbowej w Łodzi
   (Cauza C-33/13) (1)

   ((Trimitere preliminară - Articolul 99 din Regulamentul de procedură al Curții - Fiscalitate - TVA - A șasea directivă - Drept de deducere - Refuz - Factură emisă de o societate care acționează ca interpus))
   2014/C 175/18
   Limba de procedură: polona

      Instanța de trimitere

   Wojewódzki Sąd Administracyjny w Łodzi

      Părțile din procedura principală

      Reclamant: Marcin Jagiełło

      Pârât: Dyrektor Izby Skarbowej w Łodzi

      Obiectul

   Cerere de decizie preliminară – Wojewódzki Sąd Administracyjny w Łodzi – Interpretarea articolului 4 alineatele (1) și (2), coroborat cu articolul 5 alineatul (1), precum și a articolului 17 alineatul (2) litera (a) din A șasea directivă 77/388/CEE a Consiliului din 17 mai 1977 privind armonizarea legislațiilor statelor membre referitoare la impozitele pe cifra de afaceri – sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată: baza unitară de evaluare (JO L 145, p. 1) – Dreptul de deducere a TVA-ului achitat în amonte – Refuzarea dreptului de deducere a TVA-ului destinatarului unor livrări în cazul în care vânzătorul utilizează o denumire a unei altei persoane – Disimularea de către vânzător a activității proprii – Factură emisă de o altă persoană decât vânzătorul – Lipsa necesității de a dovedi că cumpărătorul a avut cunoștință de faptul că operațiunea în cauză are legătură cu o infracțiune sau cu o altă neregularitate comisă de vânzător sau de entitatea care cooperează cu acesta

      Dispozitivul

   A șasea directivă 77/388/CEE a Consiliului din 17 mai 1977 privind armonizarea legislațiilor statelor membre referitoare la impozitele pe cifra de afaceri – sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată: baza unitară de evaluare, astfel cum a fost modificată prin Directiva 2001/115/CE a Consiliului din 20 decembrie 2001, trebuie interpretată în sensul că se opune ca unei persoane impozabile să i se refuze dreptul de a deduce taxa pe valoarea adăugată datorată sau achitată pentru bunuri care i-au fost livrate, pentru motivul că, ținând seama de unele fraude sau neregularități săvârșite de emitentul facturii aferente acestei livrări, se consideră că aceasta nu a fost efectuată în realitate de emitentul menționat, cu excepția cazului în care se dovedește, având în vedere elemente obiective și fără a i se solicita persoanei impozabile verificări care nu intră în sarcina sa, că această persoană impozabilă știa sau ar fi trebuit să știe că livrarea menționată era implicată într-o fraudă în legătură cu taxa pe valoarea adăugată, ceea ce este de competența instanței de trimitere să verifice.

      (1)  JO C 141, 18.5.2013.


title: Cauza T-533/17: Acțiune introdusă la 11 august 2017 – Next design+produktion/EUIPO – Nanu-Nana Joachim Hoepp (nuuna)

text:
               2.10.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 330/18

         Acțiune introdusă la 11 august 2017 – Next design+produktion/EUIPO – Nanu-Nana Joachim Hoepp (nuuna)
   (Cauza T-533/17)
   (2017/C 330/23)
   Limba în care a fost formulată acțiunea: germana

      Părțile

      Reclamantă: Next design+produktion GmbH ((Frankfurt am Main, Germania) (reprezentant: M. Hirsch, avocat)

      Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Nanu-Nana Joachim Hoepp GmbH & Co. KG (Bremen, Germania)

      Datele privind procedura în fața EUIPO

      Solicitantul mărcii în litigiu: reclamanta

      Marca în litigiu: marca Uniunii Europene figurativă (Reprezentarea „nuuna”) – cererea de înregistrare nr. 10 772 606

      Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție

      Decizia atacată: Decizia Camerei întâi de recurs a EUIPO din 24 mai 2017 în cauza R 1448/2016-1

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei Camerei întâi de recurs a EUIPO din 24 mai 2017;

               —

               obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele invocate

               —

               încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009;

               —

               încălcarea articolului 1 alineatul (1) din Regulamentul nr. 207/2009 și a principiului autonomiei;

               —

               încălcarea principiului securității juridice, legalității și a bunei administrări.


title: Cauza C-211/16: Hotărârea Curții (Camera a șaptea) din 16 martie 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Commissione Tributaria Provinciale di Torino – Italia) – Bimotor SpA/Agenzia delle Entrate – Direzione Provinciale II di Torino (Trimitere preliminară — Taxa pe valoarea adăugată — Principiul neutralității fiscale — Reglementare națională care prevede un plafon maxim fix care limitează cuantumul rambursării sau al compensării creditului sau al excedentului de taxă pe valoarea adăugată)

text:
               15.5.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 151/13

         Hotărârea Curții (Camera a șaptea) din 16 martie 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Commissione Tributaria Provinciale di Torino – Italia) – Bimotor SpA/Agenzia delle Entrate – Direzione Provinciale II di Torino
   (Cauza C-211/16) (1)

   ((Trimitere preliminară - Taxa pe valoarea adăugată - Principiul neutralității fiscale - Reglementare națională care prevede un plafon maxim fix care limitează cuantumul rambursării sau al compensării creditului sau al excedentului de taxă pe valoarea adăugată))
   (2017/C 151/17)
   Limba de procedură: italiana

      Instanța de trimitere

   Commissione Tributaria Provinciale di Torino

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Bimotor SpA

      Pârâtă: Agenzia delle Entrate – Direzione Provinciale II di Torino

      Dispozitivul

   Articolul 183 primul paragraf din Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată, astfel cum a fost modificată de Directiva 2010/45/UE a Consiliului din 13 iulie 2010, trebuie interpretată în sensul că nu se opune unei legislații naționale, precum cea în discuție în litigiul principal, care limitează compensarea anumitor datorii fiscale cu credite de taxă pe valoarea adăugată la un cuantum maxim determinat, pentru fiecare perioadă fiscală, cu condiția ca ordinea juridică națională să prevadă în orice caz posibilitatea persoanei impozabile de a recupera totalitatea creditului de taxă pe valoarea adăugată într-un termen rezonabil.

      (1)  JO C 251, 11.7.2016.


title: Cauza T-209/09: Hotărârea Tribunalului din 13 aprilie 2011 — Alder Capital/OAPI — Gimv Nederland (ALDER CAPITAL) [ „Marcă comunitară — Procedură de nulitate — Marcă comunitară verbală ALDER CAPITAL — Mărcile verbale anterioare ale Benelux Halder și Halder Investments — Marca internațională verbală anterioară Halder — Motiv relativ de refuz — Risc de confuzie — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) și articolul 52 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 [devenite articolul 8 alineatul (1) litera (b) și articolul 53 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009] — Utilizare serioasă a mărcii — Articolul 15 din Regulamentul nr. 40/94 (devenit articolul 15 din Regulamentul nr. 207/2009)” ]

text:
               28.5.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 160/18

         Hotărârea Tribunalului din 13 aprilie 2011 — Alder Capital/OAPI — Gimv Nederland (ALDER CAPITAL)
   (Cauza T-209/09) (1)

   (Marcă comunitară - Procedură de nulitate - Marcă comunitară verbală ALDER CAPITAL - Mărcile verbale anterioare ale Benelux Halder și Halder Investments - Marca internațională verbală anterioară Halder - Motiv relativ de refuz - Risc de confuzie - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) și articolul 52 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 [devenite articolul 8 alineatul (1) litera (b) și articolul 53 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009] - Utilizare serioasă a mărcii - Articolul 15 din Regulamentul nr. 40/94 (devenit articolul 15 din Regulamentul nr. 207/2009))
   2011/C 160/25
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Alder Capital Ltd (Dublin, Irlanda) (reprezentanți: A. von Mühlendahl și H. Hartwig, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentanți: G. Schneider și R. Manea, agenți)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: Gimv Nederland BV (Gravenhage, Țările de Jos) (reprezentanți: M. van de Braak și S. Beelaard, avocați)

      Obiectul

   Recurs formulat împotriva Deciziei Camerei a doua de recurs a OAPI din 20 februarie 2009 (cauza R 486/2008-2) privind o procedură de declarare a nulității între Halder Holdings BV și Alder Capital Ltd.

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Obligă Alder Capital Ltd la plata cheltuielilor de judecată, inclusiv a cheltuielilor necesare efectuate de Gimv Nederland BV în legătură cu procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI).

      (1)  JO C 180, 1.8.2009.


title: Cauza T-235/09: Hotărârea Tribunalului din 9 martie 2011 — Comisia/Edificios Inteco [ „Clauză compromisorie — Program privind promovarea unor tehnologii energetice pentru Europa (Thermie) — Contract privind construirea la Valladolid (Spania) a unui centru comercial și de afaceri echipat cu un sistem de climatizare solar — Neexecutarea unui contract — Rambursare a sumelor plătite în avans — Dobânzi de întârziere — Procedură de judecare în lipsă” ]

text:
               16.4.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 120/12

         Hotărârea Tribunalului din 9 martie 2011 — Comisia/Edificios Inteco
   (Cauza T-235/09) (1)

   (Clauză compromisorie - Program privind promovarea unor tehnologii energetice pentru Europa (Thermie) - Contract privind construirea la Valladolid (Spania) a unui centru comercial și de afaceri echipat cu un sistem de climatizare solar - Neexecutarea unui contract - Rambursare a sumelor plătite în avans - Dobânzi de întârziere - Procedură de judecare în lipsă)
   2011/C 120/29
   Limba de procedură: spaniola

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentant: G.Valero Jordana)

      Pârâtă: Edificios Inteco, SL (Valladolid, Spania) (reprezentant: C. de la Red Mantilla, avocat)

      Obiectul

   Acțiune formulată de Comisie în temeiul articolului 238 CE în vederea obținerii rambursării sumei 157 238,07 euro, plătită de aceasta din urmă pârâtei în cadrul unui proiect de construcție la Valladolid a unui centru comercial și de afaceri echipat cu un sistem de climatizare solar (contractul BU/1041/93), majorată cu dobânzi de întârziere

      Dispozitivul

               1.

               Obligă Edificios Inteco, SL la rambursarea către Comisia Europeană a sumei de 157 238,07 euro, majorată cu suma de 81 686,22 euro, care corespunde dobânzilor datorate la 1 iunie 2009.

               2.

               Obligă Edificios Inteco, SL la rambursarea către Comisie a sumei de 21,73796 euro pentru fiecare zi de întârziere suplimentară începând cu 2 iunie 2009 și până la plata integrală a datoriei.

               3.

               Obligă Edificios Inteco, SL la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 220, 12.9.2009.


title: Cauza T-110/16: Acțiune introdusă la 18 martie 2016 – Savant Systems/EUIPO – Savant Group (SAVANT)

text:
               17.5.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 175/20

         Acțiune introdusă la 18 martie 2016 – Savant Systems/EUIPO – Savant Group (SAVANT)
   (Cauza T-110/16)
   (2016/C 175/24)
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Savant Systems LLC (Osterville, Massachusetts, Statele Unite) (reprezentanţi: O. Nilgen, A. Kockläuner, avocaţi)

      Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietatea Intelectuală (EUIPO)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Savant Group Ltd (Burton in Kendal, Regatul Unit)

      Datele privind procedura în fața EUIPO

      Titularul mărcii în litigiu: cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

      Marca în litigiu: marca verbală a Uniunii Europene „SAVANT” – marca Uniunii Europene nr. 32 318

      Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de declarare a nulității

      Decizia atacată: Decizia Camerei a patra de recurs a EUIPO din 18 ianuarie 2016 în cauza R 33/2015-4

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei atacate, în măsura în care s-a menținut protecția acordată mărcii Uniunii Europene nr. 32318 „SAVANT” pentru „software pentru computere” din clasa 9 și pentru toate serviciile din clasele 41 și 42;

               —

               obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele invocate

               —

               încălcarea articolului 51 alineatul (1) litera (a) corelat cu articolul 15 din Regulamentul nr. 207/2009 în măsura în care camera de recurs a considerat în mod eronat că titularul a dovedit utilizarea serioasă a mărcii Uniunii Europene atacate pentru produse și servicii, astfel cum sunt înregistrate, în special pentru „software pentru computere” și produsele conexe din clasele 41 și 42;

               —

               încălcarea de către camera de recurs a obligației de motivare cu privire la faptul că nu a ținut seama de raportul privind „sondajul privind utilizarea”.


title: Cauza C-330/16: Cerere de decizie preliminară introdusă de Sąd Okręgowy w Warszawie (Polonia) la 10 iunie 2016 – Piotr Zarski/Andrzej Stadnicki

text:
               12.9.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 335/33

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Sąd Okręgowy w Warszawie (Polonia) la 10 iunie 2016 – Piotr Zarski/Andrzej Stadnicki
   (Cauza C-330/16)
   (2016/C 335/45)
   Limba de procedură: polona

      Instanța de trimitere

   Sąd Okręgowy w Warszawie

      Părțile din procedura principală

      Reclamant: Piotr Zarski

      Pârât: Andrzej Stadnicki

      Întrebările preliminare

               1)

               Închirierea de spații este o prestare de servicii în sensul articolului 2 punctul 1 și al articolului 3 din Directiva 2011/7/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 16 februarie 2011 privind combaterea întârzierii în efectuarea plăților în tranzacțiile comerciale (1) [precum și în sensul considerentelor (2), (3), (7), (11), (18) și (23) ale directivei]?

               2)

               În cazul unui răspuns afirmativ la prima întrebare, la încheierea unui contract de închiriere pe durată nedeterminată, se consideră că tranzacția comercială în sensul articolului 1 alineatul (1), al articolului 2 punctul 1 și al articolelor 3, 6 și 8 din Directiva 2011/7/UE a Parlamentului European și a Consiliului [precum și al considerentelor (1), (3), (4), (8), (9), (26) și (35) ale directivei] este contractul de închiriere în general sau fiecare operațiune separată sub forma plății chiriei în contrapartida punerii la dispoziții a spațiilor și a utilităților aferente?

               3)

               În cazul în care, ca urmare a răspunsului la a doua întrebare, se constată că tranzacția comercială o constituie plata chiriei în contrapartida punerii la dispoziție a spațiilor și utilităților aferente, articolul 1 alineatul (1), articolul 2 punctul 1 și articolul 12 alineatul (4) din Directiva 2011/7/UE a Parlamentului European și a Consiliului [precum și considerentul (3) al directivei] trebuie interpretate în sensul că statele membre pot exclude din domeniul de aplicare al directivei contractele de închiriere încheiate înainte de 16 martie 2013, atunci când întârzierea în efectuarea plăților chiriei a survenit după această dată?

      (1)  JO L 48, p. 1.


title: Cauza T-402/14: Acțiune introdusă la 6 iunie 2014 – FCC Aqualia/OAPI – Sociedad General de Aguas de Barcelona (AQUALOGY)

text:
               11.8.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 261/40

         Acțiune introdusă la 6 iunie 2014 – FCC Aqualia/OAPI – Sociedad General de Aguas de Barcelona (AQUALOGY)
   (Cauza T-402/14)
   2014/C 261/66
   Limba în care a fost formulată acțiunea: spaniola

      Părțile

      Reclamantă: FCC Aqualia, SA (Madrid, Spania) (reprezentanți: J. de Oliveira Vaz Miranda de Sousa și N. González-Alberto Rodríguez, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Sociedad General de Aguas de Barcelona, SA (Barcelona, Spania)

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               Anularea în parte a deciziei Camerei întâi de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 13 martie 2014 în cauza R 1209/2013-1și refuzarea înregistrării mărcii comunitare nr. 1 0 1 22  976„AQUALOGY” pentru servicii din clasele 35, 37, 39, 40 și 42 pe temeiul motivului relativ de refuz cuprins în articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009;

               —

               cu titlu subsidiar, în cazul în care primul capăt de cerere nu este admis în totalitate, anularea în parte, pe temeiul articolului 8 alineatul (5) din Regulamentul nr. 207/2009, a deciziei atacate, în măsura în care aceasta a confirmat respingerea opoziției formulate față de marca comunitară nr. 1 0 1 22  976„AQUALOGY” pentru servicii din clasele 35, 37, 39, 40 și 42, și trimiterea acțiunii camerei de recurs pentru a fi reexaminat în totalitate cu privire la interdicția cuprinsă în articolul menționat;

               —

               obligarea OAPI la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

      Solicitantul mărcii comunitare: Sociedad General de Aguas de Barcelona, SA

      Marca comunitară vizată: marca figurativă care cuprinde elementul verbal „AQUALOGY” pentru produse și servicii din clasele 1, 4-7, 9, 11, 12, 17, 19, 27, 32, 33, 35-45 – cererea de înregistrare a unei mărci comunitare nr. 1 0 1 22  976

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în procedura opoziției: reclamanta

      Marca sau semnul invocat: marca verbală „AQUALIA” și marca figurativă națională care cuprinde elementul verbal „AQUALIA”, pentru produse și servicii din clasele 7, 9, 32, 35-37, 39, 40 și 42

      Decizia diviziei de opoziție: respinge opoziția.

      Decizia camerei de recurs: respinge calea de atac.

      Motivele invocate: încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) și a articolului 8 alineatul (5) din Regulamentul nr. 207/2009


title: Cauza F-98/12: Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (judecător unic) din 23 octombrie 2013 — Verstreken/Consiliul (Funcție publică — Funcționari — Promovare — Exercițiul de promovare 2008 — Exercițiul de promovare 2009 — Decizie de a nu o promova pe reclamantă — Motivare — Motivare generală și stereotipă)

text:
               30.11.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 352/25

         Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (judecător unic) din 23 octombrie 2013 — Verstreken/Consiliul
   (Cauza F-98/12) (1)

   (Funcție publică - Funcționari - Promovare - Exercițiul de promovare 2008 - Exercițiul de promovare 2009 - Decizie de a nu o promova pe reclamantă - Motivare - Motivare generală și stereotipă)
   2013/C 352/48
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: Kathleen Verstreken (Bruxelles, Belgia) (reprezentanți: D. Abreu Caldas, A. Coolen, S. Orlandi, J.-N. Louis și É. Marchal, avocați)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: M. Bauer și A. Bisch, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare a deciziilor de a nu o promova pe reclamantă la gradul AD 12 în cadrul exercițiilor de promovare 2008 și 2009

      Dispozitivul

               1.

               Anulează Decizia Consiliului Uniunii Europene din 7 noiembrie 2011 de a nu o promova pe doamna Verstreken în cadrul exercițiilor de promovare 2008 și 2009.

               2.

               Consiliul Uniunii Europene suportă propriile cheltuieli de judecată și pe cele efectuate de doamna Verstreken.

      (1)  JO C 343, 10.11.2012, p. 24.


title: Cauza C-574/08: Hotărârea Curții (Camera a șaptea) din 16 iulie 2009 — Comisia Comunităților Europene/Regatul Belgiei (Piața internă — Libera circulație a capitalurilor — Combaterea fraudei și a spălării banilor)

text:
               12.9.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 220/14

         Hotărârea Curții (Camera a șaptea) din 16 iulie 2009 — Comisia Comunităților Europene/Regatul Belgiei
   (Cauza C-574/08) (1)

   (Piața internă - Libera circulație a capitalurilor - Combaterea fraudei și a spălării banilor)
   2009/C 220/23
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: V. Peere și P. Dejmek, agenți)

      Pârât: Regatul Belgiei (reprezentant: D. Haven, agent)

      Obiectul

   Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Neadoptarea sau necomunicarea, în termenul prevăzut, a dispozițiilor necesare pentru a se conforma Directivei 2006/70/CE a Comisiei din 1 august 2006 de stabilire a măsurilor de punere în aplicare a Directivei 2005/60/CE a Parlamentului European și a Consiliului în ceea ce privește definiția persoanelor expuse politic și criteriile tehnice de aplicare a procedurilor simplificate de precauție privind clientela, precum și de exonerare pe motivul unei activități financiare desfășurate în mod ocazional sau la scară foarte limitată (JO L 214, p. 29, Ediție specială 09/vol. 2, p. 241)

      Dispozitivul

               1)

               Prin neadoptarea, în termenul prevăzut, a tuturor actelor cu putere de lege și a actelor administrative necesare pentru a se conforma Directivei 2006/70/CE a Comisiei din 1 august 2006 de stabilire a măsurilor de punere în aplicare a Directivei 2005/60/CE a Parlamentului European și a Consiliului în ceea ce privește definiția persoanelor expuse politic și criteriile tehnice de aplicare a procedurilor simplificate de precauție privind clientela, precum și de exonerare pe motivul unei activități financiare desfășurate în mod ocazional sau la scară foarte limitată, Regatul Belgiei nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul acestei directive.

               2)

               Obligă Regatul Belgiei la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 44, 21.2.2009.


title: Cauza T-72/08: Acțiune introdusă la 11 februarie 2008 — Travel Servis/OAPI — Eurowings Luftverkehrs (smartWings)

text:
               26.4.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 107/32

         Acțiune introdusă la 11 februarie 2008 — Travel Servis/OAPI — Eurowings Luftverkehrs (smartWings)
   (Cauza T-72/08)
   (2008/C 107/53)
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza
   Părțile

      Reclamantă: Travel Service a.s (Praga, Republica Cehă) (reprezentant: S. Hejdová)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Eurowings Luftverkehrs AG (Dortmund, Germania)
   Concluziile reclamantei

               —

               Modificarea deciziei în litigiu a Camerei a doua de recurs în cauza R 1515/2006-2 astfel:

                           —

                           anularea în totalitate a deciziei diviziei de opoziție din 29 septembrie 2006 privind procedura de opoziție nr. B 782 351;

                           —

                           obligarea opozantei la plata cheltuielilor de judecată efectuate în cursul procedurii de opoziție și al procedurii în fața camerei de recurs a OAPI.

         Motivele și principalele argumente

      Persoana care solicită înregistrarea mărcii comunitare: reclamanta

      Marca comunitară vizată: marca comunitară figurativă „smartWings” pentru produse și servicii din clasele 16, 21, 37, 39, 41 și 43 — cererea de înregistrare nr. 3 650 595.

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în sprijinul opoziției: Eurowings Luftverkehrs AG.

      Marca sau semnul invocat în sprijinul opoziției: marca verbală națională și internațională „EuroWings” pentru produse și servicii din clasele 16 și 41, marca verbală națională și internațională „EUROWINGS” pentru produse și servicii din clasele 39 și 42, precum și marca verbală națională „WINGSCLASS” pentru produse și servicii din clasele 16, 39, 41 și 42.

      Decizia diviziei de opoziție: admite în parte opoziția.

      Decizia camerei de recurs: respinge recursul.

      Motivele invocate: încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 al Consiliului și a cerințelor procedurale esențiale prevăzute la articolele 73 și 79 din regulamentul menționat.


title: Cauza C-188/14: Ordonanța președintelui Curții din 17 octombrie 2014 (cerere de decizie preliminară formulată de Juzgado de Primera Instancia no 58 de Madrid – Spania) – Juan Pedro Ludeña Hormigos/Banco de Santander SA

text:
               19.1.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 16/23

      Ordonanța președintelui Curții din 17 octombrie 2014 (cerere de decizie preliminară formulată de Juzgado de Primera Instancia no 58 de Madrid – Spania) – Juan Pedro Ludeña Hormigos/Banco de Santander SA
      (Cauza C-188/14) (1)

      (2015/C 016/36)
      Limba de procedură: spaniola
      Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

         (1)  JO C 223, 14.7.2014.


title: Cauza F-2/06: Ordonanța Tribunalului Funcției Publice (Camera întâi) din 2 mai 2007 — Marcuccio/Comisia Comunităților Europene (Funcționari — Securitate socială — Asigurare de boli profesionale și accidente — Accident de muncă — Încetarea procedurii de aplicare a articolului 73 din Statutul funcționarilor)

text:
               7.7.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 155/44

         Ordonanța Tribunalului Funcției Publice (Camera întâi) din 2 mai 2007 — Marcuccio/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza F-2/06) (1)

   (Funcționari - Securitate socială - Asigurare de boli profesionale și accidente - Accident de muncă - Încetarea procedurii de aplicare a articolului 73 din Statutul funcționarilor)
   (2007/C 155/80)
   Limba de procedură: italiana
   Părțile

      Reclamant: Luigi Marcuccio (Tricase, Italia) (reprezentant: I. Cazzato, avocat)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: C. Berardis-Kayser, agent, A. Dal Ferro, avocat)
   Obiectul
   Anularea deciziei Comisiei de încetare a procedurii referitoare la acordarea prestațiilor prevăzute de articolul 73 din Statutul funcționarilor, în favoarea reclamantului, în legătură cu accidentul din 10 septembrie 2003 a cărui victimă a fost acesta.
   Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea ca vădit inadmisibilă.

               2)

               Fiecare parte suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 86, 8.4.2006, p. 48.


title: Cauza C-47/01 P: Recurs introdus la 28 ianuarie 2010 de Republica Austria împotriva Hotărârii Tribunalului de Primă Instanță (Camera a șasea) pronunțate la 18 ianuarie 2009 în cauza T-375/04, Scheucher-Fleisch GmbH și alții/Comisia Comunităților Europene (e-mail din 27.1.2010 )

text:
               27.3.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 80/21

         Recurs introdus la 28 ianuarie 2010 de Republica Austria împotriva Hotărârii Tribunalului de Primă Instanță (Camera a șasea) pronunțate la 18 ianuarie 2009 în cauza T-375/04, Scheucher-Fleisch GmbH și alții/Comisia Comunităților Europene (e-mail din 27.1.2010)
   (Cauza C-47/01 P)
   2010/C 80/36
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Recurentă: Republica Austria (reprezentanți: E. Riedl, Bevollmächtigter, M. Núñez-Müller și J. Dammann, avocați)

      Celelalte părți în proces: Scheucher — Fleisch GmbH, Tauernfleisch Vertriebs GmbH, Wech-Kärntner Truthahnverarbeitung GmbH, Wech-Geflügel GmbH, Johann Zsifkovics, Comisia Europeană

      Concluziile recurentei

   Republica Austria solicită:

               —

               Anularea în tot a Hotărârii Tribunalului de Primă Instanță pronunțate la 18 noiembrie 2009 în cauza T-375/04 (Scheucher și alții/Comisia);

               —

               pronunțarea definitivă pe fond și respingerea cererii ca inadmisibilă, sau, în orice caz, ca nefondată;

               —

               obligarea reclamantelor din acțiunea principală la plata cheltuielilor de judecată efectuate atât în recurs, cât și în fața primei instanțe în cauza T-375/04.

      Motivele și principalele argumente

   Recurenta susține că hotărârea atacată încalcă articolul 263 al patrulea paragraf TFUE. Tribunalul ar fi apreciat greșit că decizia atacată a Comisiei le privește direct și individual pe reclamantele din acțiunea principală. Astfel, decizia atacată nu ar afecta în mod substanțial poziția acestora pe piață; în plus, schema de ajutoare generală și sectorială adoptată de recurentă și aprobată de Comisie nu ar aduce atingere concurenței, din moment ce acordarea de ajutoare ar depinde și de o decizie individuală a autorităților competente. În sfârșit, reclamantele din acțiunea principală nu ar avea interesul de a exercita acțiunea, întrucât decizia atacată a Comisiei nu le afectează personal.
   Recurenta apreciază în plus că hotărârea atacată încalcă articolul 108 alineatul (2) TFUE. Tribunalul ar fi pornit în mod eronat de la premisa că, în faza preliminară de examinare, Comisia a întâmpinat dificultăți serioase în aprecierea măsurilor în litigiu și, prin urmare, ar fi fost obligată să inițieze procedura oficială de investigare.
   Recurenta consideră totodată că hotărârea atacată încalcă și normele referitoare la sarcina probei. Tribunalul a obligat Comisia la inițierea procedurii oficiale de investigare, deși reclamantele nu au prezentat probe corespunzătoare în privința pretinsei afectări suferite.
   Mai mult, în opinia recurentei, hotărârea atacată încalcă articolul 81 din Regulamentul de procedură al Tribunalului, întrucât motivarea este contradictorie.
   În sfârșit, recurenta apreciază că hotărârea atacată încalcă de asemenea articolul 64 din Regulamentul de procedură al Tribunalului, întrucât Tribunalul a omis să ia măsuri de organizare a procedurii pentru verificarea unor circumstanțe cu rol hotărâtor.


title: Cauza T-372/08: Ordonanța Tribunalului de Primă Instanță din 20 aprilie 2009 — Murnauer Markenvertrieb/OAPI — Fitne Gesundheit und Wellness (Notfall Bonbons) ( Marcă comunitară — Cerere de declarare a nulității — Retragerea cererii de declarare a nulității — Nepronunțare asupra fondului )

text:
               18.7.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 167/11

         Ordonanța Tribunalului de Primă Instanță din 20 aprilie 2009 — Murnauer Markenvertrieb/OAPI — Fitne Gesundheit und Wellness (Notfall Bonbons)
   (Cauza T-372/08) (1)

   («Marcă comunitară - Cerere de declarare a nulității - Retragerea cererii de declarare a nulității - Nepronunțare asupra fondului»)
   2009/C 167/22
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Murnauer Markenvertrieb GmbH (Trebur, Germania) (reprezentanți: H. Daniel și O. I. Haleen, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: S. Schäffner, agent)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: Fitne Gesundheit und Wellness GmbH (Salzhemmendorf, Germania) (reprezentanți: M. De Zorti, T. Grimm și M. Koch, avocați)

      Obiectul

   Acțiune împotriva deciziei primei camere de recurs a OAPI din 10 iulie 2008 (cauza R 909/2007-1) privind o procedură de declarare a nulității între Murnauer Markenvertrieb GmbH și Fitne Gesundheit und Wellness GmbH.

      Dispozitivul

               1)

               Constată că nu mai este necesar să se pronunțe asupra fondului cauzei.

               2)

               Obligă Murnauer Markenvertrieb GmbH și Fitne Gesundheit und Wellness GmbH să suporte propriile cheltuieli de judecată precum și să suporte, fiecare, jumătate din cheltuielile de judecată efectuate de Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale).

      (1)  JO C 313, 6.12.2008.


title: Cauza F-31/07: Hotărârea Tribunalului Funcției Publice din 21 februarie 2008 — Putterie-De-Beukelaer/Comisia Comunităților Europene (Funcție publică — Funcționari — Promovare — Procedură de evaluare — Procedură de atestare — Evaluarea potențialului — Încălcarea domeniului de aplicare al legii — Invocare din oficiu)

text:
               12.4.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 92/47

         Hotărârea Tribunalului Funcției Publice din 21 februarie 2008 — Putterie-De-Beukelaer/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza F-31/07) (1)

   (Funcție publică - Funcționari - Promovare - Procedură de evaluare - Procedură de atestare - Evaluarea potențialului - Încălcarea domeniului de aplicare al legii - Invocare din oficiu)
   (2008/C 92/95)
   Limba de procedură: franceza
   Părțile

      Reclamantă: Françoise Putterie-De-Beukelaer (Bruxelles, Belgia) (reprezentant: É. Boigelot, avocat)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: C. Berardis-Kayser și K. Herrmann, agenți)
   Obiectul
   Anularea raportului privind evoluția carierei reclamantei pentru perioada 1 ianuarie 2005-31 decembrie 2005, în special în ceea ce privește rubrica 6.5 „Potențial”, în măsura în care prin acest raport nu se recunoaște potențialul reclamantei de a exercita funcții din categoria B*, în cadrul procedurii de atestare
   Dispozitivul

               1)

               Anulează raportul privind evoluția carierei doamnei Putterie-De-Beukelaer pentru perioada 1 ianuarie 2005-31 decembrie 2005 în măsura în care prin acesta nu se recunoaște potențialul reclamantei de a exercita funcții din categoria B*.

               2)

               Comisia Comunităților Europene suportă totalitatea cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 117, 26.5.2007, p. 38.


title: Cauza C-374/08: Acțiune introdusă la 13 august 2008 — Comisia Comunităților Europene/Republica Ungară

text:
               11.10.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 260/12

         Acțiune introdusă la 13 august 2008 — Comisia Comunităților Europene/Republica Ungară
   (Cauza C-374/08)
   (2008/C 260/22)
   Limba de procedură: maghiara
   Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: P. Dejmek și B. D. Simon, agenți)

      Pârâtă: Republica Ungară
   Concluziile reclamantei

               —

               Constatarea faptului că, prin neadoptarea actelor cu putere de lege și a actelor administrative necesare pentru transpunerea în dreptul național a Directivei 2006/49/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 14 iunie 2006 privind rata de adecvare a capitalului întreprinderilor de investiții și al instituțiilor de credit (reformare) (1) sau prin necomunicarea către Comisie a acestor acte, Republica Ungară nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul directivei menționate;

               —

               obligarea Republicii Ungare la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   Termenul pentru transpunerea directivei în dreptul intern a expirat la 31 decembrie 2006.

      (1)  JO L 177, p. 201, Ediție specială 06/vol. 9, p. 203.


title: Cauza T-496/10: Acțiune introdusă la 7 octombrie 2010 — Bank Mellat/Consiliul

text:
               4.12.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 328/56

         Acțiune introdusă la 7 octombrie 2010 — Bank Mellat/Consiliul
   (Cauza T-496/10)
   ()
   2010/C 328/86
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Bank Mellat (Teheran, Iran) (reprezentanți: S. Gadhia, S. Ashley, Solicitors, D. Anderson, QC și R. Blakeley, Barrister)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene

      Concluziile reclamantei

               —

               Anularea punctului 21 din tabelul B din anexa la Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 668/2010 al Consiliului (1) în măsura în care se referă la reclamantă;

               —

               anularea punctului 4 din tabelul B din anexa II la Decizia 2010/413/PESC a Consiliului (2) în măsura în care se referă la reclamantă;

               —

               obligarea Consiliului la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În prezenta cauză, reclamanta solicită anularea în parte a Regulamentului de punere în aplicare nr. 668/2010 al Consiliului și a Deciziei 2010/413/PESC a Consiliului în măsura în care reclamanta este inclusă în lista persoanelor fizice și juridice, entităților și organismelor ale căror fonduri și resurse economice sunt înghețate în conformitate cu această dispoziție.
   Cele patru motive invocate de reclamant sunt identice sau similare primului, celui de al doilea și celui de al cincilea motiv invocate în cauza T-492/10, Melli Bank/Consiliul.

      (1)  Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 668/2010 al Consiliului din 26 iulie 2010 de punere în aplicare a articolului 7 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 423/2007 privind măsuri restrictive împotriva Iranului (JO L 195, p. 25).

      (2)  Decizia Consiliului din 26 iulie 2010 privind adoptarea de măsuri restrictive împotriva Iranului și de abrogare a Poziției comune 2007/140/PESC (JO L 195, p. 39).


title: Cauza T-72/10: Hotărârea Tribunalului din 26 octombrie 2011 — Intermark/OAPI — Natex International (NATY’S) [ „Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale NATY’S — Marcă comunitară figurativă anterioară Naty — Motiv relativ de refuz — Risc de confuzie — Similitudinea produselor — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 — Respingerea în parte a opoziției” ]

text:
               3.12.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 355/18

         Hotărârea Tribunalului din 26 octombrie 2011 — Intermark/OAPI — Natex International (NATY’S)
   (Cauza T-72/10) (1)

   (Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale NATY’S - Marcă comunitară figurativă anterioară Naty - Motiv relativ de refuz - Risc de confuzie - Similitudinea produselor - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 - Respingerea în parte a opoziției)
   2011/C 355/31
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Reclamantă: Intermark Srl (Stei, România) (reprezentant: Á. László, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: G. Mannucci, agent)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: Natex International Trade SpA (Pioltello, Italia)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a doua de recurs a OAPI din 2 decembrie 2009 (cauza R 953/2009-2) privind o procedură de opoziție între Intermark Srl și Natex International Trade SpA

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Obligă Intermark Srl la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 113, 1.5.2010.


title: Cauza C-656/13: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 12 noiembrie 2014 (cerere de decizie preliminară formulată de Nejvyšší soud České republiky – Republica Cehă) – L/M (Trimitere preliminară – Spațiul de libertate, securitate și justiție – Cooperare judiciară în materie civilă – Competență în materia răspunderii părintești – Regulamentul (CE) nr. 2201/2003 – Articolul 12 alineatul (3) – Copil al unor părinți necăsătoriți – Prorogare de competență – Lipsa unei alte cauze pendinte conexe – Acceptarea competenței – Contestarea competenței unei instanțe de către o parte care a sesizat aceeași instanță)

text:
               19.1.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 16/8

      Hotărârea Curții (Camera a treia) din 12 noiembrie 2014 (cerere de decizie preliminară formulată de Nejvyšší soud České republiky – Republica Cehă) – L/M
      (Cauza C-656/13) (1)

      (Trimitere preliminară - Spațiul de libertate, securitate și justiție - Cooperare judiciară în materie civilă - Competență în materia răspunderii părintești - Regulamentul (CE) nr. 2201/2003 - Articolul 12 alineatul (3) - Copil al unor părinți necăsătoriți - Prorogare de competență - Lipsa unei alte cauze pendinte conexe - Acceptarea competenței - Contestarea competenței unei instanțe de către o parte care a sesizat aceeași instanță)
      (2015/C 016/11)
      Limba de procedură: ceha

         Instanța de trimitere

      Nejvyšší soud České republiky

         Părțile din procedura principală

         Reclamant: L

         Pârât: M

         cu participarea: R, K,

         Dispozitivul

                  1)

                  Articolul 12 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 2201/2003 al Consiliului din 27 noiembrie 2003 privind competența, recunoașterea și executarea hotărârilor judecătorești în materie matrimonială și în materia răspunderii părintești, de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 1347/2000, trebuie interpretat în sensul că poate să constituie, în scopul unei proceduri în materia răspunderii părintești, temeiul competenței unei instanțe dintr-un stat membru care nu este cel al reședinței obișnuite a copilului chiar și atunci când nicio altă procedură nu este pendinte în fața instanței alese.

                  2)

                  Articolul 12 alineatul (3) litera (b) din Regulamentul nr. 2201/2003 trebuie interpretat în sensul că nu se poate considera că competența instanței sesizate de o parte pentru a soluționa o procedură în materia răspunderii părintești a fost „acceptată în mod expres sau în orice alt mod neechivoc de către toate părțile la procedură”, în sensul acestei dispoziții, atunci când pârâta din această primă procedură inițiază, ulterior, o a doua procedură în fața aceleiași instanțe și invocă, în cadrul primului act care îi incumbă în prima procedură, necompetența acestei instanțe.

         (1)  JO C 85, 22.3.2014.


title: Cauza T-388/10: Acțiune introdusă la 6 septembrie 2010 — Productos Derivados del Acero/Comisia

text:
               6.11.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 301/46

         Acțiune introdusă la 6 septembrie 2010 — Productos Derivados del Acero/Comisia
   (Cauza T-388/10)
   ()
   2010/C 301/73
   Limba de procedură: spaniola

      Părțile

      Reclamantă: Productos Derivados del Acero, SA (Catarroja, Spania) (reprezentanți: M. B. Escuder Tella, J. Viciano Pastor și F. Palau Ramirez, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile reclamantei

               —

               Anularea deciziei atacate, în temeiul expirării termenului de cinci ani de prescripție pentru aplicarea de sancțiuni, prevăzut la articolul 25 din Regulamentul (CE) nr. 1/2003;

               —

               în subsidiar, în ipoteza în care pretenția anterioară nu ar fi admisă, anularea în parte a deciziei atacate în măsura în care se consideră că Productos Derivados del Acero, SA (PRODERAC) a participat la acordurile restrictive de concurență prevăzute în decizia menționată, declarând că această societate nu a participat la acordurile coluzive care i se impută;

               —

               în subsidiar, în ipoteza în care nici pretenția precedentă nu ar fi admisă, anularea în parte a deciziei atacate în măsura în care se reduce amenda aplicată Productos Derivados del Acero, SA (PRODERAC) cu numai 25 %, și declararea faptului că această societate este scutită de amendă în temeiul directivelor privind amenzile din 2006 pentru motivul că s-a dovedit incapacitatea de plată a acesteia;

               —

               în subsidiar, în ipoteza în care nici pretenția precedentă nu ar fi admisă, anularea în parte a deciziei atacate în măsura în care se reduce amenda aplicată Productos Derivados del Acero, SA (PRODERAC) cu numai 25 % și reducerea amenzii cu 75 % din cuantumul acesteia;

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Decizia atacată în prezenta procedură este aceeași cu cea din cauza T-385/10, ArcelorMittal Wire France și alții/Comisia.
   În susținerea acțiunii introduse, reclamanta invocă următoarele motive:

               1.

               Motiv prealabil: prescripția aplicării de sancțiuni. În această privință, se afirmă că aplicarea de sancțiuni se prescrie în cazul comportamentelor coluzive după cinci ani de la efectuarea ultimului act de punere în aplicare a respectivelor comportamente și că, de la data finală a înțelegerii, 19 septembrie 2008 și de la comunicarea privind obiecțiunile, 30 septembrie 2008, prescripția nu a fost întreruptă.

               2.

               Aplicarea neadecvată a articolului 101 TFUE, a articolului 53 din Acordul privind SEE și a jurisprudenței instanțelor comunitare cu privire la articolele menționate, în măsura în care:

                           —

                           reclamanta nu și-a manifestat în mod expres dorința de a participa la acordurile și la practicile concertate, și această dorință nu poate fi dedusă la în mod tacit din alte împrejurări;

                           —

                           reclamanta s-a îndepărtat în mod vădit și public de acordurile coluzive, în măsura în care participarea sa la reuniuni nu a influențat comportamentul comercial al acesteia. În această privință, nepunerea în aplicare a acordurilor coluzive ar fi dovada faptului că participarea la reuniuni nu a avut influență asupra comportamentului său pe piață.

               3.

               Aplicarea neadecvată a punctului 35 din directivele privind amenzile din 2006, în temeiul unei aplicări prin analogie incorecte a evaluării „prejudiciilor serioase și ireparabile” în contextul unor măsuri provizorii.


title: Cauza T-404/14: Hotărârea Tribunalului din 6 iunie 2014 – Junited Autoglas Deutschland/OAPI – United Vehicles (UNITED VEHICLEs)

text:
               1.9.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 292/46

         Hotărârea Tribunalului din 6 iunie 2014 – Junited Autoglas Deutschland/OAPI – United Vehicles (UNITED VEHICLEs)
   (Cauza T-404/14)
   2014/C 292/57
   Limba de procedură: germana

      Părţile

      Reclamantă: Junited Autoglas Deutschland GmbH & Co. KG (Köln, Germania) (reprezentant: C. Weil, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: United Vehicles GmbH (München, Germania)

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei Camerei a patra de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 7 aprilie 2014 în cauza R 859/2013-4;

               —

               admiterea acțiunii;

               —

               admiterea opoziției, formulată pe baza mărcii comunitare anterioare nr. 6 0 25  399;

               —

               respingerea cererii de înregistrare a mărcii verbale „UNITED VEHICLEs”;

               —

               obligarea OAPI la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

      Solicitantul mărcii comunitare: United Vehicles GmH.

      Marca comunitară vizată: marca verbală „UNITED VEHICLEs” pentru servicii din clasele 35, 36, 38 și 42 – cererea de înregistrare nr. 1 0 3 30  041.

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în procedura opoziției: reclamanta.

      Marca sau semnul invocat: marca verbală „Junited” pentru produse și servicii din clasele 1, 3, 7, 8, 9, 12, 14, 16, 17, 19, 21, 25, 26, 35, 37 și 39-41.

      Decizia diviziei de opoziție: respinge opoziția.

      Decizia camerei de recurs: respinge calea de atac.

      Motivele invocate: încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009.


               25.9.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 260/1

         2010/C 260/01
   Ultima publicație a Curții de Justiție a Uniunii Europene în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

         JO C 246, 11.9.2010

      Publicații anterioare

      JO C 234, 28.8.2010

      JO C 221, 14.8.2010

      JO C 209, 31.7.2010

      JO C 195, 17.7.2010

      JO C 179, 3.7.2010

      JO C 161, 19.6.2010

   Aceste texte sunt disponibile pe:
   EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Cauza C-163/10: Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 6 septembrie 2011 (cererea de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Tribunale di Isernia — Italia) — Procedură penală împotriva lui Aldo Patriciello (Membru al Parlamentului European — Protocolul privind privilegiile și imunitățile — Articolul 8 — Procedură penală sub aspectul infracțiunii de denunțare calomnioasă — Declarații efectuate în afara incintei Parlamentului — Noțiunea de opinie exprimată în cadrul exercitării funcțiilor parlamentare — Imunitate — Condiții)

text:
               22.10.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 311/11

         Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 6 septembrie 2011 (cererea de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Tribunale di Isernia — Italia) — Procedură penală împotriva lui Aldo Patriciello
   (Cauza C-163/10) (1)

   (Membru al Parlamentului European - Protocolul privind privilegiile și imunitățile - Articolul 8 - Procedură penală sub aspectul infracțiunii de denunțare calomnioasă - Declarații efectuate în afara incintei Parlamentului - Noțiunea de opinie exprimată în cadrul exercitării funcțiilor parlamentare - Imunitate - Condiții)
   2011/C 311/14
   Limba de procedură: italiana

      Instanța de trimitere

   Tribunale di Isernia

      Partea din acțiunea principală

   Aldo Patriciello

      Obiectul

   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare Tribunale di Isernia — Interpretarea articolului 9 din Protocolul privind privilegiile și imunitățile Comunităților Europene (JO 1967 152, p.13) — Membru al Parlamentului European inculpat pentru infracțiunea de calomnie în urma unei acuzații false aduse de un reprezentant al forțelor de ordine — Noțiunea de opinie exprimată în cadrul exercitării funcției de parlamentar

      Dispozitivul

   Articolul 8 din Protocolul privind privilegiile și imunitățile Uniunii Europene, anexat la Tratatele UE, FUE și CEEA, trebuie interpretat în sensul că o declarație efectuată de un deputat european în afara incintei Parlamentului European și care a condus la declanșarea urmăririi penale în statul membru de origine sub aspectul infracțiunii de denunțare calomnioasă nu constituie o opinie exprimată în cadrul exercitării funcțiilor parlamentare care să fie apărată de imunitatea prevăzută la această dispoziție decât atunci când această declarație corespunde unei aprecieri subiective care prezintă o legătură directă și evidentă cu exercitarea unor asemenea funcții. Revine instanței de trimitere competența de a stabili dacă în cauza principală sunt întrunite aceste condiții.

      (1)  JO C 161, 19.6.2010


title: Cauza C-115/12 P: Recurs introdus la 5 martie 2012 de Republica Franceză împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a șaptea) din 16 decembrie 2011 în cauza T-488/10, Franța/Comisia

text:
               12.5.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 138/6

         Recurs introdus la 5 martie 2012 de Republica Franceză împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a șaptea) din 16 decembrie 2011 în cauza T-488/10, Franța/Comisia
   (Cauza C-115/12 P)
   2012/C 138/10
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Recurentă: Republica Franceză (reprezentanți: E. Belliard, G. de Bergues și N. Rouam, agenți)

      Cealaltă parte în proces: Comisia Europeană

      Concluziile recurentei

               —

               Anularea în întregime a Hotărârii Tribunalului Uniunii Europene din 16 decembrie 2011 în cauza T-488/10,

               —

               pronunțarea unei hotărâri definitive pentru soluționarea litigiului, de anulare a Deciziei C(2010) 5229 a Comisiei din 28 iulie 2010 privind suprimarea unei părți din participarea Fondului European de Dezvoltare Regională (FEDER) în temeiul documentului unic de programare a obiectivului nr. 1 pentru o intervenție structurală comunitară în regiunea Martinica în Franța, sau trimiterea cauzei spre rejudecare Tribunalului.

      Motivele și principalele argumente

   Prin intermediul primului motiv invocat, reclamanta susține că Tribunalul a săvârșit o eroare de drept întrucât a considerat că articolul 2 alineatul (1) din Directiva 93/37/CEE a Consiliului din 14 iunie 1993 privind coordonarea procedurilor de atribuire a contractelor de achiziții publice de lucrări (1) nu a fost încălcat de Comisie prin considerarea scutirilor fiscale acordate asociaților, persoane fizice, ai societăților în nume colectiv care au investit în contractul de lucrări de renovare și de extindere a satului de vacanță al Club Méditerranée-Les Boucaniers, drept subvenții directe în sensul acestei dispoziții.
   Prin intermediul primului aspect al acestui motiv, reclamanta susține că Tribunalul a săvârșit o eroare de drept întrucât a considerat că măsuri de scutire fiscală puteau fi calificate drept subvenții în sensul articolului 2 alineatul (1) din Directiva 93/37/CEE.
   Prin intermediul celui de al doilea aspect al acestui motiv, reclamanta susține că Tribunalul a săvârșit o eroare de drept considerând că o scutire fiscală avea un caracter direct în sensul articolului 2 alineatul (1) din Directiva 93/37/CEE, din moment ce această scutire fusese acordată tocmai ca urmare a contractului de lucrări în cauză, deși nu a fost acordată nici beneficiarului lucrării, nici executantului acesteia, nici utilizatorului sau proprietarului complexului respectiv.
   Prin intermediul celui de al doilea motiv invocat, reclamanta susține că Tribunalul a săvârșit o eroare de drept prin denaturarea conținutului deciziei în litigiu și prin substituirea motivării Comisiei cu propria motivare. Astfel, potrivit guvernului francez, Tribunalul a denaturat conținutul deciziei în litigiu întrucât a considerat că, pentru a stabili dacă contractul de lucrări de renovare și de extindere a acestui sat de vacanță intra în domeniul de aplicare al articolului 2 alineatul (2) din Directiva 93/37/CEE, Comisia s-a întemeiat pe caracterul de ansamblu al satului de vacanță al Club Méditerranée-Les Boucaniers, iar nu pe natura lucrărilor realizate.
   Prin intermediul celui de al treilea motiv invocat, reclamanta susține că Tribunalul a săvârșit o eroare de drept întrucât a considerat că nu a fost încălcat de către Comisie articolul 2 alineatul (2) din Directiva 93/37/CEE prin calificarea contractului de lucrări de renovare și de extindere a satului de vacanță al Club Méditerranée-Les Boucaniers drept un contract privind lucrări de construcție pentru o instalație destinată activităților sportive, recreative și de agrement în sensul acestei dispoziții.
   Prin intermediul primului aspect al acestui motiv, reclamanta susține că Tribunalul a săvârșit o eroare de drept întrucât a considerat că noțiunea de instalații destinate activităților sportive, recreative și de agrement din articolul 2 alineatul (2) din Directiva 93/37/CEE trebuia să fie interpretat în sens larg, ca nefiind limitată la instalațiile destinate să răspundă nevoilor tradiționale ale colectivităților publice, respectiv nevoilor colective ale utilizatorilor.
   Prin intermediul celui de al doilea aspect al acestui motiv, reclamanta susține că Tribunalul a săvârșit o eroare de drept întrucât a considerat că noțiunea de contracte de lucrări în sensul articolului 2 din Directiva 93/37/CEE trebuia să fie interpretată independent de noțiunea de contracte de achiziții publice de lucrări în sensul articolului 1 litera (a) din această directivă și că, în consecință, Comisia nu a încălcat articolul 2 alineatul (2) din Directiva 93/37/CEE atunci când a considerat că contractul de lucrări în cauză în speță intra în domeniul de aplicare al acestei dispoziții, deși, potrivit guvernului francez, acest contract nu prezenta un interes economic direct pentru autoritatea contractantă.

      (1)  JO L 199, p. 54.


title: Cauza T-526/12: Ordonanța Tribunalului din 4 iunie 2014 – Axa Versicherung/Comisia [ „Acces la documente — Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 — Respingerea implicită a cererii de acces — Decizie explicită adoptată după introducerea acțiunii — Dispariția interesului de a exercita acțiunea — Nepronunțare asupra fondului” ]

text:
               4.8.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 253/29

         Ordonanța Tribunalului din 4 iunie 2014 – Axa Versicherung/Comisia
   (Cauza T-526/12) (1)

   ([„Acces la documente - Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 - Respingerea implicită a cererii de acces - Decizie explicită adoptată după introducerea acțiunii - Dispariția interesului de a exercita acțiunea - Nepronunțare asupra fondului”])
   2014/C 253/41
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Axa Versicherung AG (Köln, Germania) (reprezentanţi: C. Bahr, S. Dethof şi A. Malec, avocaţi)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: H. Krämer şi F. Clotuche-Duvieusart, agenţi)

      Obiectul

   Cerere de anulare a deciziei implicite a Comisiei de a refuza accesul la documentele din dosarul cazului COMP/39.125 (Geamuri pentru autovehicule)

      Dispozitivul

               1)

               Constată că nu mai este necesar să se pronunțe asupra fondului cauzei.

               2)

               Constată că nu este necesar să se pronunțe asupra cererii de intervenție formulate de AGC Glass Europe SA, de AGC Automotive Europe SA și de AGC Glass Germany GmbH.

               3)

               Comisia Europeană suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de AXA Versicherung AG.

               4)

               AGC Glass Europe, AGC Automotive Europe și AGC Glass Germany suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 32, 2.2.2013.


title: Cauza C-581/13 P: Recurs introdus la 15 noiembrie 2013 de Intra-Presse împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera întâi) din 16 Septembrie 2013 în cauza T-448/11, Golden Balls Ltd/Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

text:
               25.1.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 24/8

         Recurs introdus la 15 noiembrie 2013 de Intra-Presse împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera întâi) din 16 Septembrie 2013 în cauza T-448/11, Golden Balls Ltd/Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)
   (Cauza C-581/13 P)
   2014/C 24/15
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Recurentă: Intra-Presse (reprezentanți: P. Péters, advocaat, T. de Haan, avocat, M. Laborde, avocat)

      Celelalte părți din procedură: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale), Golden Balls Ltd

      Concluziile recurentei

               —

               Anularea Hotărârii Tribunalului Curții de Justiție a Uniunii Europene din 16 septembrie 2013 în cauza T-448/11;

               —

               trimiterea cauzei spre rejudecare la Tribunalul Curții de Justiție a Uniunii Europene pentru a se pronunța cu privire la acțiunea introdusă de Intra-Presse în temeiul articolului 8 alineatul (5) din Regulamentul nr. 207/2009 (1),

               —

               soluționarea odată cu fondul a cererii privind cheltuielile de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Reclamanta susține că hotărârea atacată ar trebui anulată pentru următoarele motive:
   În primul rând, Tribunalul a încălcat articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009 atunci când a definit publicul relevant, atunci când a apreciat gradul de similitudine conceptuală dintre mărci adăugând cerința unui „proces de traducere intelectuală”, a unui „început de traducere” sau a unei „traduceri anterioare” și atunci când a omis să ia în considerare notorietatea mărcii anterioare pentru servicii din clasa 41. În al doilea rând, Tribunalul a încălcat articolul 8 alineatul (5) din Regulamentul nr. 207/2009 prin faptul că nu a efectuat o apreciere globală și nu a analizat relevanța notorietății mărcii anterioare a recurentei și existența unei posibile legături.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 207/2009 al Consiliului din 26 februarie 2009 privind marca comunitară (JO L 78, p. 1).


title: Cauza C-328/14: Cerere de decizie preliminară introdusă de Krajský súd v Prešove (Republica Slovacă) la 4 iulie 2014 – CD Consulting s. r. o./Anna Pančurová a i.

text:
               6.10.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 351/3

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Krajský súd v Prešove (Republica Slovacă) la 4 iulie 2014 – CD Consulting s. r. o./Anna Pančurová a i.
   (Cauza C-328/14)
   2014/C 351/03
   Limba de procedură: slovaca

      Instanța de trimitere

   Krajský súd v Prešove

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: CD Consulting s. r. o.

      Pârâtă: Anna Pančurová a i.

      Întrebările preliminare

   Dispozițiile articolului 6 alineatul (1) din Directiva 93/13/CEE (1) a Consiliului din 5 aprilie 1993 privind clauzele abuzive în contractele încheiate cu consumatorii și ale articolului 4 din Directiva 87/102/CEE (2) a Consiliului din 22 decembrie 1986 de apropiere a actelor cu putere de lege și a actelor administrative ale statelor membre privind creditul de consum trebuie interpretate în sensul că se opun unei reglementări a unui stat membru precum cea în discuție în litigiul principal, potrivit căreia instanța națională care urmează să se pronunțe cu privire la drepturile rezultate dintr-un bilet la ordin girat nu poate, în principiu, în nicio etapă procedurală, să examineze din oficiu contractul, cauza raportului juridic, eventualul caracter abuziv al condițiilor contractuale și eventuala încălcare a normelor care reglementează consecințele nemenționării DAE în contractul de credit de consum care se află la originea biletului la ordin?

      (1)  JO L 95, p. 29, Ediție specială, 15/vol. 2, p. 273.

      (2)  JO L 42, p. 48, Ediție specială, 15/vol. 1, p. 252.