title: Cauza C-22/21: Cerere de decizie preliminară introdusă de Supreme Court (Irlanda) la 14 ianuarie 2021 – SRS, AA/Minister for Justice and Equality

text:
               19.4.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 138/18

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Supreme Court (Irlanda) la 14 ianuarie 2021 – SRS, AA/Minister for Justice and Equality
      (Cauza C-22/21)
      (2021/C 138/24)
      Limba de procedură: engleza

         Instanța de trimitere

      Supreme Court

         Părțile din procedura principală

         Recurenți: SRS, AA

         Intimat: Minister for Justice and Equality

         Întrebările preliminare

                  1)

                  Noțiunea de membru al gospodăriei unui cetățean al Uniunii, astfel cum este utilizată la articolul 3 din Directiva 2004/38/CE (1), poate fi definită astfel încât să aibă o aplicabilitate universală în întreaga Uniune și, în caz afirmativ, care este această definiție?

                  2)

                  În cazul în care acest termen nu poate fi definit, potrivit căror criterii judecătorii trebuie să analizele probele astfel încât instanțele naționale să poată decide în conformitate cu o listă stabilită de factori cine are sau nu are calitatea de membru al gospodăriei unui cetățean al Uniunii în scopul liberei circulații?

         (1)  Directiva 2004/38/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 29 aprilie 2004 privind dreptul la liberă circulație și ședere pe teritoriul statelor membre pentru cetățenii Uniunii și membrii familiilor acestora, de modificare a Regulamentului (CEE) nr. 1612/68 și de abrogare a Directivelor 64/221/CEE, 68/360/CEE, 72/194/CEE, 73/148/CEE, 75/34/CEE, 75/35/CEE, 90/364/CEE, 90/365/CEE și 93/96/CEE (JO 2004, L 158, p. 77, Ediție specială, 05/vol. 7, p. 56).


title: Cauza C-71/21: Cerere de decizie preliminară introdusă de Sofiyski gradski sad (Bulgaria) la 4 februarie 2021 – Procedură penală împotriva lui KT

text:
               19.4.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 138/19

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Sofiyski gradski sad (Bulgaria) la 4 februarie 2021 – Procedură penală împotriva lui KT
      (Cauza C-71/21)
      (2021/C 138/25)
      Limba de procedură: bulgara

         Instanța de trimitere

      Sofiyski gradski sad

         Persoana căutată

      KT

         Întrebările preliminare

                  1)

                  Dispozițiile articolului 1 alineatele (2) și (3) din Acordul între Uniunea Europeană, Republica Islanda și Regatul Norvegiei privind procedura de predare între statele membre ale Uniunii Europene și Islanda și Norvegia permit emiterea unui nou mandat de arestare în scopul aceleiași urmăriri penale împotriva unei persoane a cărei predare de către un stat membru al Uniunii Europene a fost refuzată în temeiul articolului 1 alineatul (3) din acordul menționat coroborat cu articolul 6 din Tratatul privind Uniunea Europeană și cu articolul 8 din Convenția europeană pentru apărarea drepturilor omului și a libertăților fundamentale?

                  2)

                  Dispozițiile articolului 1 alineatul (3) din Acordul între Uniunea Europeană și Republica Islanda și Regatul Norvegiei privind procedura de predare între statele membre ale Uniunii Europene și Islanda și Norvegia, ale articolului 21 alineatul (1) și ale articolului 67 alineatul (1) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, precum și ale articolului 6 și ale articolului 45 alineatul (1) din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene permit unui stat membru sesizat cu un mandat de arestare să reexamineze refuzul unui alt stat membru de a preda aceeași persoană în scopul aceleiași urmăririi penale, după ce persoana căutată și-a exercitat dreptul de liberă circulație și s-a mutat din statul în care a fost refuzată predarea în statul căruia îi este adresat noul mandat de arestare?


title: Cauza C-72/21: Cerere de decizie preliminară introdusă de Augstākā tiesa (Senāts) (Letonia) la 4 februarie 2021 – SIA „PRODEX”/Valsts ieņēmumu dienests

text:
               19.4.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 138/20

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Augstākā tiesa (Senāts) (Letonia) la 4 februarie 2021 – SIA „PRODEX”/Valsts ieņēmumu dienests
      (Cauza C-72/21)
      (2021/C 138/26)
      Limba de procedură: letona

         Instanța de trimitere

      Augstākā tiesa (Senāts)

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă-recurentă: SIA „PRODEX”

         Pârâtă-intimată: Valsts ieņēmumu dienests

         Întrebările preliminare

                  1)

                  Nomenclatura combinată care figurează în anexa I la Regulamentul (CEE) nr. 2658/87 al Consiliului din 23 iulie 1987 privind Nomenclatura tarifară și statistică și Tariful vamal comun (1), astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (UE) nr. 1006/2011 al Comisiei din 27 septembrie 2011 (2), trebuie interpretată în sensul că subpoziția 4418 20 din aceasta poate include rame de uși, pervazuri și praguri ca mărfuri separate?

                  2)

                  În lumina regulii 2 litera (a) prima teză din Regulile generale pentru interpretarea Nomenclaturii combinate care figurează în partea I titlul I partea A din anexa I la Regulamentul (UE) nr. 1006/2011 al Comisiei din 27 septembrie 2011 de modificare a anexei I la Regulamentul (CEE) privind Nomenclatura tarifară și statistică și Tariful vamal comun, subpoziția 4418 20 din Nomenclatura Combinată poate include de asemenea rame de uși și pervazuri, panouri de uși și praguri nefinite, cu condiția ca acestea să prezinte caracteristicile esențiale ale ramelor de uși, pervazurilor și pragurilor complete și finite?

                  3)

                  Plăcile și formele de lemn în discuție în litigiul principal, care au un profil și un finisaj decorative care dovedesc în mod obiectiv utilizarea lor previzibilă pentru fabricarea ușilor, a ramelor de uși, a pervazurilor și a pragurilor, dar care, înainte de montarea ușii, trebuie tăiate pentru ajustarea lungimii lor și care trebuie prevăzute cu spații de prindere și, dacă este necesar, cu spații pentru balamale și pentru încuietori, trebuie clasificate la subpoziția 4418 20 sau, în funcție de caracteristicile plăcilor sau ale formelor de lemn respective, la pozițiile 4411 și 4412 din Nomenclatura combinată?

         (1)  JO 1987, L 256, p. 1, Ediție specială 2/vol.4, p.3.

         (2)  Regulamentul (UE) nr. 1006/2011 al Comisiei din 27 septembrie 2011 de modificare a anexei I la Regulamentul (CEE) nr. 2658/87 al Consiliului privind Nomenclatura tarifară și statistică și Tariful vamal comun (JO 2011, L 282, p. 1).


title: Cauza C-78/21: Cerere de decizie preliminară introdusă de Administratīvā apgabaltiesa (Letonia) la 1 februarie 2021 – AS „PrivatBank”, A, B, Unimain Holdings Limited/Finanšu un kapitāla tirgus komisija

text:
               19.4.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 138/20

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Administratīvā apgabaltiesa (Letonia) la 1 februarie 2021 – AS „PrivatBank”, A, B, Unimain Holdings Limited/Finanšu un kapitāla tirgus komisija
      (Cauza C-78/21)
      (2021/C 138/27)
      Limba de procedură: letona

         Instanța de trimitere

      Administratīvā apgabaltiesa

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: AS „PrivatBank”, A, B, Unimain Holdings Limited

         Pârât: Finanšu un kapitāla tirgus komisija

         Întrebările preliminare

                  1)

                  Împrumuturile și creditele financiare, precum și operațiunile în cont curent și în cont de depozit la instituțiile financiare (inclusiv bănci), menționate în anexa I la Directiva 88/361/CEE a Consiliului din 24 iunie 1988 pentru punerea în aplicare a articolului 67 din Tratatul [CE] (1) pot fi, de asemenea, considerate circulație de capitaluri, în sensul articolului 63 alineatul (1) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene?

                  2)

                  O restricție (care nu rezultă în mod direct din legislația statului membru) impusă de autoritatea competentă a unui stat membru unei anumite instituții de credit, prin care i se interzice să stabilească relații de afaceri și prin care este obligată să înceteze relațiile deja existente cu persoane care nu sunt resortisanți ai Republicii Letonia, constituie o măsură a unui stat membru în sensul articolului 63 alineatul (1) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene și, prin urmare, presupune o restricție cu privire la principiul liberei circulații a capitalurilor între statele membre recunoscut în dispoziția menționată?

                  3)

                  Restricția privind libera circulație a capitalurilor, garantată de articolul 63 alineatul (1) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene este justificată de obiectivul de prevenire a utilizării sistemului financiar al Uniunii în scopul spălării banilor și finanțării terorismului, enunțat la articolul 1 din Directiva (UE) 2015/849 a Parlamentului European și a Consiliului din 20 mai 2015 din 20 mai 2015 privind prevenirea utilizării sistemului financiar în scopul spălării banilor sau finanțării terorismului, de modificare a Regulamentului (UE) nr. 648/2012 al Parlamentului European și al Consiliului și de abrogare a Directivei 2005/60/CE a Parlamentului European și a Consiliului și a Directivei 2006/70/CE a Comisiei (2)?

                  4)

                  Mijlocul ales de statul membru – obligația impusă unei anumite instituții de credit de a nu stabili relații de afaceri și de a înceta relațiile deja existente cu persoane care nu sunt resortisanți ai unui anumit stat membru (Republica Letonia) – este adecvat pentru realizarea obiectivului de prevenire a utilizării sistemului financiar al Uniunii în scopul spălării banilor și finanțării terorismului, enunțat la articolul 1 din Directiva (UE) 2015/849 a Parlamentului European și a Consiliului din 20 mai 2015 privind prevenirea utilizării sistemului financiar în scopul spălării banilor sau finanțării terorismului, de modificare a Regulamentului (UE) nr. 648/2012 al Parlamentului European și al Consiliului și de abrogare a Directivei 2005/60/CE a Parlamentului European și a Consiliului și a Directivei 2006/70/CE a Comisiei și, prin urmare, constituie o excepție prevăzută la articolul 65 alineatul (1) litera (b) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene?

         (1)  JO 1988, L 178, p. 5, Ediție specială, 10/vol. 1, p. 10.

         (2)  JO 2015, L 141, p. 73.


title: Cauza C-92/21: Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunal du travail de Liège (Belgia) la 15 februarie 2021 – VW/Agence fédérale pour l'Accueil des demandeurs d'asile (Fedasil)

text:
               19.4.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 138/21

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunal du travail de Liège (Belgia) la 15 februarie 2021 – VW/Agence fédérale pour l'Accueil des demandeurs d'asile (Fedasil)
      (Cauza C-92/21)
      (2021/C 138/28)
      Limba de procedură: franceza

         Instanța de trimitere

      Tribunal du travail de Liège

         Părțile din procedura principală

         Reclamant: VW

         Pârâtă: Agence fédérale pour l'Accueil des demandeurs d'asile (Fedasil)

         Întrebările preliminare

                  1)

                  O cale de atac instituită în dreptul intern în favoarea unui solicitant de azil invitat să obțină examinarea cererii sale de protecție internațională în alt stat membru, care nu are caracter suspensiv și poate dobândi un asemenea caracter numai în cazul privării de libertate în vederea transferului iminent constituie o cale eficientă de atac în sensul articolului 27 din Regulamentul numit Dublin III (1)?

                  2)

                  Calea eficientă de atac prevăzută la articolul 27 din Regulamentul numit Dublin III trebuie înțeleasă în sensul că se opune exclusiv punerii în aplicare a unei măsuri de transfer forțat în timpul examinării căii de atac îndreptate împotriva deciziei de transfer respective sau că privește interzicerea oricărei măsuri pregătitoare în vederea îndepărtării, cum ar fi deplasarea într-un centru care asigură stabilirea unui traseu de returnare în privința solicitanților de azil invitați să obțină examinarea cererii lor de azil într-o altă țară europeană?

         (1)  Regulamentul (UE) nr. 604/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 26 iunie 2013 de stabilire a criteriilor și mecanismelor de determinare a statului membru responsabil de examinarea unei cereri de protecție internațională prezentate într-unul dintre statele membre de către un resortisant al unei țări terțe sau de către un apatrid (JO 2013, L 182, p. 31).


title: Cauza C-96/21: Cerere de decizie preliminară introdusă de Amtsgericht Bremen (Germania) la 16 februarie 2021 – DM/CTS Eventim AG & Co. KGaA

text:
               19.4.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 138/22

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Amtsgericht Bremen (Germania) la 16 februarie 2021 – DM/CTS Eventim AG & Co. KGaA
      (Cauza C-96/21)
      (2021/C 138/29)
      Limba de procedură: germana

         Instanța de trimitere

      Amtsgericht Bremen

         Părțile din procedura principală

         Reclamant: DM

         Pârâtă: CTS Eventim AG & Co. KGaA

         Întrebările preliminare

      Articolul 16 litera (l) din Directiva 2011/83/UE (1) trebuie interpretat în sensul că, atunci când profesionistul nu furnizează în mod direct consumatorului un serviciu legat de activități de agrement ci vinde consumatorului un drept de acces la un astfel de serviciu, acesta este un motiv suficient pentru a exclude dreptul de retragere al consumatorului?

         (1)  Directiva 2011/83/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 25 octombrie 2011 privind drepturile consumatorilor, de modificare a Directivei 93/13/CEE a Consiliului și a Directivei 1999/44/CE a Parlamentului European și a Consiliului și de abrogare a Directivei 85/577/CEE a Consiliului și a Directivei 97/7/CE a Parlamentului European și a Consiliului (JO 2011, L 304, p. 64).


title: Cauza C-121/21: Acțiune introdusă la 26 februarie 2021 – Republica Cehă/Republica Polonă

text:
               19.4.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 138/23

      Acțiune introdusă la 26 februarie 2021 – Republica Cehă/Republica Polonă
      (Cauza C-121/21)
      (2021/C 138/30)
      Limba de procedură: polona

         Părțile

         Reclamantă: Republica Cehă (reprezentanți: M. Smolek, L. Dvořáková și J. Vláčil, agenți)

         Pârâtă: Republica Polonă

         Concluziile reclamantei

      Reclamanta solicită Curții de Justiție

                  —

                  constatarea faptului că Republica Polonă

                              —

                              întrucât a permis prelungirea cu 6 ani a autorizării extragerii lignitului fără evaluarea efectelor asupra mediului, nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 4 alineatele (1) și (2) din Directiva 2011/92 (1) coroborat cu articolul 4 alineatele (4) și (6), cu articolul 5 alineatele (1) și (2), precum și cu articolele 6, 7, 8 și 9 din directiva menționată;

                              —

                              întrucât a permis excluderea publicului interesat de la procedura de acordare a unei autorizații de exploatare minieră, nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 6 alineatele (2)-(7), al articolului 7 alineatul (5), al articolului 8, al articolului 9 și al articolului 11 alineatul (1) din Directiva 2011/92;

                              —

                              întrucât a declarat că decizia privind EIM era cu aplicare imediată, nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 11 alineatul (1) din Directiva 2011/92;

                              —

                              întrucât nu a integrat în decizia privind EIM o eventuală cale de urmat în cazul neacordării de derogări pentru corpurile de apă în cauză în temeiul articolului 4 alineatul (5) din Directiva 2000/60 (2), nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 4 alineatul (1) litera (a) punctul (ii) și al articolului 4 alineatul (1) litera (b) punctul (ii) din Directiva 2000/60;

                              —

                              întrucât nu a permis intervenția publicului interesat și a Republicii Cehe în procedura de acordare a unei autorizații de exploatare minieră până în anul 2026, nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 6 alineatele (2)-(7), al articolului 7 alineatele (1), (2) și (5) și al articolului 8 din Directiva 2011/92;

                              —

                              întrucât nu a publicat autorizația de exploatare minieră până în anul 2026 și nu a transmis-o Republicii Cehe într-o formă ușor de înțeles, nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 9 alineatele (1) și (2) din Directiva 2011/92;

                              —

                              întrucât nu a permis controlul judiciar asupra autorizației de exploatare minieră până în anul 2026, 11 alineatul (1) din Directiva 2011/92;

                              —

                              întrucât nu a publicat autorizația de exploatare minieră până în anul 2026, nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 7 din Directiva 2003/4 (3);

                              —

                              întrucât nu a furnizat informații complete cu privire la procedura de acordare a autorizației de exploatare minieră până în anul 2026, nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul principiului cooperării loiale în sensul articolului 4 alineatul (3) TUE;

                              —

                              întrucât nu a luat suficient în considerare decizia privind EIM în autorizația de exploatare minieră până în anul 2026, nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 2 alineatul (1) coroborat cu articolul 4 alineatul (1) din Directiva 2011/92;

                              —

                              întrucât nu a prevăzut condiții de mediu suficiente în autorizația de exploatare minieră până în anul 2026, nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 8a alineatul (1) litera (b) din Directiva 2011/92;

                  —

                  obligarea Republicii Cehe la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamanta invocă motive întemeiate pe încălcarea Directivei 2011/92, a Directivei 2000/60 și a Directivei 2003/4, precum și a Tratatului privind Uniunea Europeană (principiul cooperării loiale).

                  1.

                  Republica Polonă a instituit o legislație în temeiul căreia este posibilă prelungirea cu 6 ani a unei autorizații de exploatare minieră fără evaluarea efectelor asupra mediului, în temeiul căreia procedura de acordare a unei autorizații de exploatare minieră este în majoritate fără caracter public. Procedând astfel, aceasta a încălcat Directiva 2011/92.

                  2.

                  Republica Polonă a încălcat Directiva 2011/92 întrucât a declarat că decizia referitoare la condițiile de mediu aplicabile proiectului de extindere și de prelungire a activităților de extragere în mina din Turów până în anul 2044 era cu aplicare imediată, ceea ce excludea astfel o protecție jurisdicțională împotriva acestei decizii. Pe de altă parte, Republica Polonă a încălcat Directiva 2000/60 întrucât decizia referitoare la condițiile de mediu nu acoperă în mod adecvat întreaga perioadă a proiectului din punctul de vedere al efectelor exploatării miniere asupra situației corpurilor de apă.

                  3.

                  Republica Polonă a încălcat Directiva 2011/92 întrucât a împiedicat publicul interesat și Republica Cehă să intervină în procedura de acordare a autorizației finale de exploatare minieră a minei de lignit din Turów până în anul 2026, întrucât nu a publicat autorizația acordată și a transmis-o Republicii Cehe în mod incomplet și tardiv, întrucât dreptul polonez se opune unui control al acestei autorizații de către publicul interesat și, de asemenea, întrucât această autorizație nu ia în considerare, în mod corespunzător, evaluarea efectelor asupra mediului. Prin conduita sa, Republica Polonă a încălcat de asemenea Directiva 2003/4 și principiul cooperării loiale în sensul articolului 4 alineatul (3) TUE.

         (1)  Directiva 2011/92/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 13 decembrie 2011 privind evaluarea efectelor anumitor proiecte publice și private asupra mediului (JO 2012, L 26, p. 1).

         (2)  Directiva 2000/60/CE a Parlamentului European și al Consiliului din 23 octombrie 2000 de stabilire a unui cadru de politică comunitară în domeniul apei (JO 2000, L 327, p. 1, Ediție specială, 15/vol. 6, p. 193).

         (3)  Directiva 2003/4/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 28 ianuarie 2003 privind accesul publicului la informațiile despre mediu și de abrogare a Directivei 90/313/CEE a Consiliului (JO 2003, L 41, p. 26, Ediție specială, 15/vol. 9, p. 200).


title: Cauza C-157/21: Acțiune introdusă la 11 martie 2021 – Republica Polonă/Parlamentul European, Consiliul Uniunii Europene

text:
               19.4.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 138/26

      Acțiune introdusă la 11 martie 2021 – Republica Polonă/Parlamentul European, Consiliul Uniunii Europene
      (Cauza C-157/21)
      (2021/C 138/32)
      Limba de procedură: polona

         Părțile

         Reclamantă: Republica Polonă (reprezentant: B. Majczyna, agent)

         Pârâte: Parlamentul European, Consiliul Uniunii Europene

         Concluziile reclamantei

                  —

                  Anularea în totalitate a Regulamentului (UE, Euratom) 2020/2092 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 decembrie 2020 privind un regim general de condiționalitate pentru protecția bugetului Uniunii (1);

                  —

                  obligarea Parlamentului European și a Consiliului Uniunii Europene la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

                  1)

                  Motiv întemeiat pe lipsa unui temei juridic valid al regulamentului
                  Polonia susține că un regulament adoptat în temeiul articolului 322 alineatul (1) litera (a) TFUE nu poate să prevadă condițiile pentru o încălcare a principiilor care intră sub incidența noțiunii de „stat de drept” sau să permită Comisiei și Consiliului să constate încălcarea acestor principii de către statele membre și, în consecință, să adopte, prin intermediul unor acte de punere în aplicare, măsurilor pentru protecția bugetului Uniunii. Polonia susține, de asemenea, că mecanismul creat nu îndeplinește condițiile pe care trebuie să le îndeplinească un mecanism de condiționalitate și, prin urmare, este un mecanism de sancționare a statelor membre pentru nerespectarea obligațiilor care le revin în temeiul tratatelor

                  2)

                  În subsidiar, în cazul în care Curtea ar recunoaște competența legiuitorului Uniunii de a adopta Regulamentul nr. 2020/2092, un motiv întemeiat pe baza juridică inadecvată

                  3)

                  În subsidiar, în cazul în care Curtea ar recunoaște competența legiuitorului Uniunii de a adopta Regulamentul nr. 2020/2092, un motiv întemeiat pe încălcarea Protocolului nr. 2 privind aplicarea principiilor subsidiarității și proporționalității

                  4)

                  Motiv întemeiat pe încălcarea articolului 296 al doilea paragraf TFUE ca urmare a motivării insuficiente a Propunerii de regulament 2020/2092

                  5)

                  Motiv întemeiat pe încălcarea articolului 7 TUE
                  Polonia susține că Regulamentul 2020/2092 stabilește un nou mecanism, neprevăzut în tratate, pentru controlul respectării principiului statului de drept de către statele membre și astfel produce efecte echivalente cu o modificare a tratatelor. Mai mult, întrucât scopul mecanismului stabilit în Regulamentul 2020/2092 coincide cu cel al procedurii instituite la articolul 7 TUE, Regulamentul 2020/2092 eludează procedura prevăzută la articolul 7 TUE, repunând în discuție legitimitatea executării unei asemenea și chiar făcând-o să rămână fără obiect.

                  6)

                  Motiv întemeiat pe încălcarea articolului 269 primul alineat TFUE, în condițiile în care a definit valoarea „stat de drept” ca pe un concept de drept primar în sensul articolului 2 TUE printr-un instrument de drept secundar, și anume Regulamentul 2020/2092

                  7)

                  Motiv întemeiat pe încălcarea articolului 4 alineatul (1) și alineatul (2) a doua teză, precum și a articolului 5 alineatul (2) TUE
                  Acest motiv dezvoltă argumentele prezentate în cadrul primului motiv. Polonia susține că, prin instituirea mecanismului de control al respectării principiului statului de drept de către statele membre, prevăzut de Regulamentul 2020/2092, legiuitorul Uniunii Europene a încălcat principiul atribuirii prevăzut la articolul 4 alineatul (1) și la articolul 5 alineatul (2) TUE. În plus, Polonia susține că legiuitorul a încălcat și obligația prevăzută la articolul 4 alineatul (2) a doua teză TUE de a respecta funcțiile esențiale ale statului și, în special, pe cele care au ca obiect asigurarea integrității teritoriale, menținerea ordinii publice și apărarea securității naționale.

                  8)

                  Motiv întemeiat pe încălcarea principiului egalității statelor membre [articolul 4 alineatul (2) TUE]
                  Polonia susține că dispozițiile regulamentului nu garantează că constatarea unor încălcări ale principiilor statului de drept va fi precedată de o „evaluare calitativă aprofundată” care va fi obiectivă, imparțială și echitabilă. În plus, Polonia arată că procedura adoptării de măsuri pentru protecția bugetului Uniunii constituie o discriminare clară și directă împotriva statelor membre mai mici și mijlocii în raport cu statele membre mai mari.

                  9)

                  Motiv întemeiat pe încălcarea principiului securității juridice
                  Polonia susține că dispozițiile Regulamentului 2020/2092, și în special condițiile pentru evaluarea încălcării principiilor statului de drept enumerate la articolele 3 și 4 alineatul (2) nu îndeplinesc cerințele de claritate și precizie.

                  10)

                  Motiv întemeiat pe încălcarea principiului proporționalității [articolul 5 alineatul (4) TUE]

                  11)

                  Motiv întemeiat pe un abuz de putere prin adoptarea unui mecanism al cărui scop efectiv nu este protecția bugetului Uniunii Europene, ci eludarea cerințelor formale pentru inițierea procedurii menționate la articolul 7 TUE și a cerințelor de fond pentru inițierea procedurii menționate la articolul 258 TFUE

         (1)  JO 2020, L 433I, p.1.


title: Cauza C-761/19: Ordonanța președintelui Camerei a cincea a Curții din 11 ianuarie 2021 – Comisia Europeană/Ungaria

text:
               19.4.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 138/28

      Ordonanța președintelui Camerei a cincea a Curții din 11 ianuarie 2021 – Comisia Europeană/Ungaria
      (Cauza C-761/19) (1)

      (2021/C 138/33)
      Limba de procedură: maghiara
      Președintele Camerei a cincea a Curții a dispus radierea cauzei.

         (1)  JO C 77, 9.3.2020.


title: Cauza C-38/20: Ordonanța președintelui Curții din 27 noiembrie 2020 – Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunal Superior de Justicia de Andalucía, Ceuta y Melilla – Spania) – ZP/Delegación del Gobierno en Melilla

text:
               19.4.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 138/28

      Ordonanța președintelui Curții din 27 noiembrie 2020 – Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunal Superior de Justicia de Andalucía, Ceuta y Melilla – Spania) – ZP/Delegación del Gobierno en Melilla
      (Cauza C-38/20) (1)

      (2021/C 138/35)
      Limba de procedură: spaniola
      Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

         (1)  JO C 137, 27.4.2020.


title: Cauza C-335/20: Ordonanța președintelui Curții din 22 ianuarie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunal du travail du Brabant wallon – Belgia) – PR/Agence fédérale pour l'Accueil des demandeurs d'asile (Fedasil)

text:
               19.4.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 138/29

      Ordonanța președintelui Curții din 22 ianuarie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunal du travail du Brabant wallon – Belgia) – PR/Agence fédérale pour l'Accueil des demandeurs d'asile (Fedasil)
      (Cauza C-335/20) (1)

      (2021/C 138/37)
      Limba de procedură: franceza
      Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

         (1)  JO C 313, 21.9.2020.


title: Cauza C-227/20: Ordonanța președintelui Curții din 18 ianuarie 2021 – Comisia Europeană/Republica Italiană

text:
               19.4.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 138/29

      Ordonanța președintelui Curții din 18 ianuarie 2021 – Comisia Europeană/Republica Italiană
      (Cauza C-227/20) (1)

      (2021/C 138/36)
      Limba de procedură: italiana
      Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

         (1)  JO C 255, 3.8.2020.


title: Cauza C-407/20: Ordonanța președintelui Curții din 25 ianuarie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Oberlandesgericht Wien – Austria) – Österreichische Apothekerkammer/HA

text:
               19.4.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 138/29

      Ordonanța președintelui Curții din 25 ianuarie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Oberlandesgericht Wien – Austria) – Österreichische Apothekerkammer/HA
      (Cauza C-407/20) (1)

      (2021/C 138/38)
      Limba de procedură: germana
      Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

         (1)  JO C 443, 21.12.2020.


title: Cauza C-512/20: Ordonanța președintelui Curții din 22 ianuarie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Rechtbank Noord-Holland – Țările de Jos) – P/Swiss International Air Lines AG

text:
               19.4.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 138/29

      Ordonanța președintelui Curții din 22 ianuarie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Rechtbank Noord-Holland – Țările de Jos) – P/Swiss International Air Lines AG
      (Cauza C-512/20) (1)

      (2021/C 138/39)
      Limba de procedură: neerlandeza
      Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

         (1)  JO C 443, 21.12.2020.


title: Cauza T-238/20: Hotărârea Tribunalului din 17 februarie 2021 – Ryanair /Comisia [„Ajutoare de stat – Piața transportului aerian în Suedia, dinspre Suedia și cu destinația Suedia – Garanții pentru împrumuturi prin care se urmărește sprijinirea companiilor aeriene în cadrul pandemiei de COVID 19 – Decizie de a nu ridica obiecții – Cadru temporar pentru măsuri de ajutor de stat – Măsură destinată să remedieze perturbări grave ale economiei unui stat membru – Libera prestare a serviciilor – Egalitate de tratament – Proporționalitate – Criteriul deținerii unei licențe emise de autoritățile suedeze – Lipsa unei evaluări comparative a efectelor pozitive ale ajutorului și a efectelor negative ale acestuia asupra condițiilor schimburilor comerciale și asupra menținerii unei concurențe nedenaturate – Articolul 107 alineatul (3) litera (b) TFUE – Ratio legis – Obligația de motivare”]

text:
               19.4.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 138/30

      Hotărârea Tribunalului din 17 februarie 2021 – Ryanair /Comisia
      (Cauza T-238/20) (1)

      („Ajutoare de stat - Piața transportului aerian în Suedia, dinspre Suedia și cu destinația Suedia - Garanții pentru împrumuturi prin care se urmărește sprijinirea companiilor aeriene în cadrul pandemiei de COVID 19 - Decizie de a nu ridica obiecții - Cadru temporar pentru măsuri de ajutor de stat - Măsură destinată să remedieze perturbări grave ale economiei unui stat membru - Libera prestare a serviciilor - Egalitate de tratament - Proporționalitate - Criteriul deținerii unei licențe emise de autoritățile suedeze - Lipsa unei evaluări comparative a efectelor pozitive ale ajutorului și a efectelor negative ale acestuia asupra condițiilor schimburilor comerciale și asupra menținerii unei concurențe nedenaturate - Articolul 107 alineatul (3) litera (b) TFUE - Ratio legis - Obligația de motivare”)
      (2021/C 138/40)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Ryanair DAC (Swords, Irlanda) (reprezentanți: E. Vahida, F. C. Laprévote, S. Rating și I.-G. Metaxas-Maranghidis, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: L. L. Flynn, S. Noë și F. Tomat, agenți)

         Intervenienți în susținerea pârâtei: Republica Franceză (reprezentanți: E. de Moustier, C. Mosser, A. Daniel și P. Dodeller, agenți), Regatul Suediei (reprezentanți: C. Meyer-Seitz, H. Eklinder, A. Runeskjöld, M. Salborn Hodgson, H. Shev, R. Shahsavan Eriksson și J. Lundberg, agenți)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE prin care se solicită anularea Deciziei C(2020) 2366 final a Comisiei din 11 aprilie 2020 privind ajutorul de stat SA.56812 (2020/N) – Suedia – COVID-19: schemă de garanții pentru împrumuturi în favoarea companiilor aeriene.

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Obligă Ryanair DAC să suporte propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de Comisia Europeană, inclusiv cheltuielile de judecată efectuate în cadrul cererii de aplicare a regimului de confidențialitate.

                  3)

                  Republica Franceză și Regatul Suediei suportă propriile cheltuieli de judecată.

         (1)  JO C 209, 22.6.2020.


title: Cauza T-259/20: Hotărârea Tribunalului din 17 februarie 2021 – Ryanair/Comisia („Ajutoare de stat – Piața franceză a transportului aerian – Moratoriu privind plata taxei de aviație civilă și a taxei de solidaritate pe biletele de avion, datorate lunar în perioada cuprinsă între lunile martie și decembrie 2020, în cadrul pandemiei de COVID 19 – Decizie de a nu ridica obiecții – Ajutor destinat reparării pagubelor provocate de un eveniment extraordinar – Libera prestare a serviciilor – Egalitate de tratament – Criteriul deținerii unei licențe emise de autoritățile franceze – Proporționalitate – Articolul 107 alineatul (2) litera (b) TFUE – Obligația de motivare”)

text:
               19.4.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 138/31

      Hotărârea Tribunalului din 17 februarie 2021 – Ryanair/Comisia
      (Cauza T-259/20) (1)

      („Ajutoare de stat - Piața franceză a transportului aerian - Moratoriu privind plata taxei de aviație civilă și a taxei de solidaritate pe biletele de avion, datorate lunar în perioada cuprinsă între lunile martie și decembrie 2020, în cadrul pandemiei de COVID 19 - Decizie de a nu ridica obiecții - Ajutor destinat reparării pagubelor provocate de un eveniment extraordinar - Libera prestare a serviciilor - Egalitate de tratament - Criteriul deținerii unei licențe emise de autoritățile franceze - Proporționalitate - Articolul 107 alineatul (2) litera (b) TFUE - Obligația de motivare”)
      (2021/C 138/41)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Ryanair DAC (Swords, Irlanda) (reprezentanți: E. Vahida, F. C. Laprévote, S. Rating și I.-G. Metaxas-Maranghidis, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: L. Flynn, S. Noë și C. Georgieva-Kecsmar, agenți)

         Intervenientă în susținerea pârâtei: Republica Franceză (reprezentanţi: E. de Moustier, C. Mosser, A. Daniel și P. Dodeller, agenți)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE prin care se solicită anularea Deciziei C(2020) 2097 final a Comisiei din 31 martie 2020 privind ajutorul de stat SA.56765 (2020/N) – Franța – COVID-19 – Moratoriu privind plata taxelor aeronautice în favoarea întreprinderilor de transport public aerian

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Obligă Ryanair DAC să suporte propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de Comisia Europeană, inclusiv cheltuielile de judecată efectuate în cadrul cererii de aplicare a regimului de confidențialitate.

                  3)

                  Republica Franceză suportă propriile cheltuieli de judecată.

         (1)  JO C 215, 29.6.2020.


title: Cauza T-19/20: Ordonanța Tribunalului din 12 februarie 2021 – sprd.net/EUIPO – Shirtlabor (I love) [„Acțiune în anulare – Marcă a Uniunii Europene – Procedură de declarare a nulității – Marca Uniunii Europene figurative I love – Motiv absolut de refuz – Lipsa caracterului distinctiv – Articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 [devenit articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001] – Marcă constituită dintr-un slogan publicitar – Obligația de motivare – Articolul 94 alineatul (1) din Regulamentul 2017/1001 – Inaplicabilitatea articolului 16 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul delegat (UE) 2018/625 – Admisibilitatea unor elemente de probă – Articolul 97 alineatul (1) din Regulamentul 2017/1001 – Imparțialitate – Articolul 95 alineatul (1) din Regulamentul 2017/1001 – Acțiune vădit nefondată”]

text:
               19.4.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 138/31

      Ordonanța Tribunalului din 12 februarie 2021 – sprd.net/EUIPO – Shirtlabor (I love)
      (Cauza T-19/20) (1)

      („Acțiune în anulare - Marcă a Uniunii Europene - Procedură de declarare a nulității - Marca Uniunii Europene figurative I love - Motiv absolut de refuz - Lipsa caracterului distinctiv - Articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 [devenit articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001] - Marcă constituită dintr-un slogan publicitar - Obligația de motivare - Articolul 94 alineatul (1) din Regulamentul 2017/1001 - Inaplicabilitatea articolului 16 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul delegat (UE) 2018/625 - Admisibilitatea unor elemente de probă - Articolul 97 alineatul (1) din Regulamentul 2017/1001 - Imparțialitate - Articolul 95 alineatul (1) din Regulamentul 2017/1001 - Acțiune vădit nefondată”)
      (2021/C 138/42)
      Limba de procedură: germana

         Părțile

         Reclamantă: sprd.net AG (Leipzig, Germania) (reprezentant: J. Hellenbrand, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentant: S. Hanne, agent)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO, intervenientă în faţa Tribunalului: Shirtlabor GmbH (Münster, Germania) (reprezentant: O. Wallscheid, avocat)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 18 octombrie 2019 (cauza R 5/2019-5), privind o procedură de declarare a nulității între Shirtlabor și sprd.net.

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Obligă sprd.net AG la plata cheltuielilor de judecată, precum și pe cele efectuate de Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO).

                  3)

                  Obligă Shirtlabor GmbH la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 68, 2.3.2020.


title: Cauza T-92/20: Ordonanța Tribunalului din 11 februarie 2021 – Fryč/Comisia („Răspundere extracontractuală – Ajutoare de stat – Regulamente de exceptare pe categorii – Program de ajutoare acordate de autoritățile cehe în favoarea anumitor întreprinderi – Decizie a Comisiei de aprobare a programului menționat – Acțiune în anulare respinsă ca tardivă – Prejudiciu pretins cauzat de actele Comisiei și ale instanțelor Uniunii – Prescripție – Acțiune în parte vădit inadmisibilă – Legătură de cauzalitate – Acțiune în parte vădit nefondată”)

text:
               19.4.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 138/32

      Ordonanța Tribunalului din 11 februarie 2021 – Fryč/Comisia
      (Cauza T-92/20) (1)

      („Răspundere extracontractuală - Ajutoare de stat - Regulamente de exceptare pe categorii - Program de ajutoare acordate de autoritățile cehe în favoarea anumitor întreprinderi - Decizie a Comisiei de aprobare a programului menționat - Acțiune în anulare respinsă ca tardivă - Prejudiciu pretins cauzat de actele Comisiei și ale instanțelor Uniunii - Prescripție - Acțiune în parte vădit inadmisibilă - Legătură de cauzalitate - Acțiune în parte vădit nefondată”)
      (2021/C 138/43)
      Limba de procedură: ceha

         Părțile

         Reclamant: Petr Fryč (Pardubice, Republica Cehă) (reprezentant: Š. Oharková, avocată)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: G. Braga da Cruz, C. Georgieva-Kecsmar și K. Walkerová, agenți)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 268 TFUE prin care se urmărește repararea prejudiciului pe care reclamantul pretinde că l-a suferit ca urmare, în primul rând, a adoptării Regulamentului (CE) nr. 800/2008 al Comisiei din 6 august 2008 de declarare a anumitor categorii de ajutoare compatibile cu piața comună în aplicarea articolelor 87 și 88 din tratat (Regulament general de exceptare pe categorii de ajutoare) (JO 2008, L 214, p. 3), în al doilea rând, a adoptării de către Comisie a deciziei din 3 decembrie 2007 și a nepublicării de deciziei menționate, în al treilea rând, a lacunelor în examinarea de către Comisie a plângerilor depuse de reclamant în perioada 2016-2018 și, în al patrulea rând, a Ordonanței din 5 septembrie 2019, Fryč/Comisia (C-230/19 P, nepublicată, EU:C:2019:685), și a Ordonanței din 15 ianuarie 2019, Fryč/Comisia (T-513/18, nepublicată, EU:T:2019:22)

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Nu mai este necesară pronunțarea asupra cererii de intervenție formulate de Republica Cehă.

                  3)

                  Îl obligă pe domnul Petr Fryč să suporte propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de Comisia Europeană, cu excepția celor aferente cererii de intervenție.

                  4)

                  Domnul Petr Fryč și Comisia suportă fiecare propriile cheltuieli de judecată aferente cererii de intervenție.

         (1)  JO C 161, 11.5.2020.


title: Cauza T-230/20 R: Ordonanța președintelui Tribunalului din 8 februarie 2021 – PNB Banka/BCE („Măsuri provizorii – Politica economică și monetară – Supraveghere prudențială a instituțiilor de credit – Misiuni specifice de supraveghere încredințate BCE – Decizie de retragere a autorizației unei instituții de credit – Cerere de suspendare a executării – Lipsa urgenței”)

text:
               19.4.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 138/33

      Ordonanța președintelui Tribunalului din 8 februarie 2021 – PNB Banka/BCE
      (Cauza T-230/20 R)
      („Măsuri provizorii - Politica economică și monetară - Supraveghere prudențială a instituțiilor de credit - Misiuni specifice de supraveghere încredințate BCE - Decizie de retragere a autorizației unei instituții de credit - Cerere de suspendare a executării - Lipsa urgenței”)
      (2021/C 138/45)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: PNB Banka AS (Riga, Letonia) (reprezentant: O. Behrends, avocat)

         Pârâtă: Banca Centrală Europeană (reprezentanți: F. Bonnard, V. Hümpfner și C. Hernández Saseta, agenți)

         Intervenientă în susținerea pârâtei: Republica Letonă (reprezentanţi: K. Pommere, V. Soņeca și E. Bārdiņš, agenți)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolele 278 și 279 TFUE și având ca obiect suspendarea executării deciziei BCE din 17 februarie 2020 privind retragerea autorizației reclamantei

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge cererea de măsuri provizorii.

                  2)

                  Cererea privind cheltuielile de judecată se soluționează odată cu fondul.


title: Cauza T-748/20: Acțiune introdusă la 19 decembrie 2020 – Comisia/CEVA și alții

text:
               19.4.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 138/34

      Acțiune introdusă la 19 decembrie 2020 – Comisia/CEVA și alții
      (Cauza T-748/20)
      (2021/C 138/46)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: J. Estrada de Solà, și M. Ilkova, agenți, asistați de E. Bouttier, avocat)

         Pârât: Centre d’étude et de valorisation des algues SA (CEVA) (Pleubian, Franța), SELARL TCA, în calitate de mandatar judiciar în procedura de salvgardare a CEVA (Saint-Brieuc, Franța), și SELARL AJIRE, în calitate de comisar pentru punerea în aplicare a planului de salvgardare a CEVA (Rennes, Franța)

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  obligarea CEVA, reprezentat de președintele său, la plata către reclamantă a sumei de 234 491,02 euro corespunzătoare sumei de 168 220,16 euro cu titlu principal și sumei de 66 270,86 euro cu titlu de dobânzi de întârziere;

                  —

                  obligarea CEVA la plata cheltuielilor de judecată în prezenta cauză.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamanta invocă trei motive.

                  1.

                  Primul motiv, întemeiat pe temeinicia cererii introductive în temeiul clauzei compromisorii din contractul de subvenție nr. Q5RS-2000-31334, care prevede la articolul 5 că Tribunalul de Primă Instanță al Comunităților Europene (devenit „Tribunalul Uniunii Europene”), și, în caz de apel, Curtea de Justiție a Comunităților Europene (devenită „Curtea de Justiție a Uniunii Europene”) sunt singurele competente să se pronunțe cu privire la orice litigiu între Comunitate (devenită „Uniunea”), pe de o parte, și contractanții, pe de altă parte, având ca obiect validitatea, aplicarea sau orice altă interpretare a contractului respectiv.

                  2.

                  Al doilea motiv, întemeiat pe obligația de a solicita comisarului pentru punerea în aplicare a planului de salvgardare și mandatarului judiciar din procedura de salvgardare a CEVA în temeiul deschiderii unei proceduri de salvgardare în privința sa. Astfel, reclamanta consideră că, întrucât prezenta acțiune este ulterioară adoptării planului de salvgardare, creditorul trebuie să pună în discuție nu numai comisarul pentru punerea în aplicare a planului de salvgardare, ci și mandatarul judiciar ca organe care intervin în procedura de verificare și de admitere a creanțelor.

                  3.

                  Al treilea motiv, întemeiat pe frauda CEVA și pe neregularități financiare grave care ar fi fost constatate în cadrul unui audit. Reclamanta arată în special că instanțele franceze au arătat că declarațiile frauduloase cu privire la numărul de ore consacrate diverselor proiecte pentru care CEVA a primit subvenții de la Uniunea Europeană constituiau o încălcare de către acesta din urmă a obligațiilor sale contractuale. Ar rezulta astfel o obligație de rambursare a avansurilor aprobate de reclamantă care rezultau din caracterul fraudulos al actelor care ar fi fost comise de CEVA.


title: Cauza T-53/21: Acțiune introdusă la 29 ianuarie 2021 – EVH/Comisia

text:
               19.4.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 138/35

      Acțiune introdusă la 29 ianuarie 2021 – EVH/Comisia
      (Cauza T-53/21)
      (2021/C 138/47)
      Limba de procedură: germana

         Părțile

         Reclamantă: EVH GmbH (Halle [Saale], Germania) (reprezentanți: I. Zenke și T. Heymann, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  Anularea deciziei pârâtei din 17 septembrie 2019 de declarare a compatibilității concentrării E.ON/innogy cu piața internă, cazul M.8870 (JO 2020, C 379, p. 16);

                  —

                  obligarea pârâtei la prezentarea dosarelor M.8870 și M.8871 privind discuția dintre pârâtă și părțile implicate în concentrare înainte și în cursul procedurii, notificarea separată a părților la tranzacție și schimbul de opinii al acesteia în cursul procedurii;

                  —

                  obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată, inclusiv a cheltuielilor reclamantei cu avocații și cheltuielile de călătorie efectuate în cursul procedurii.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamanta invocă următoarele motive.

                  1.

                  Primul motiv: decizia de autorizare ar prezenta vicii de formă.

                              —

                              Concentrarea M.8870, a cărei autorizare este contestată în cauză, a scindat în mod eronat etapele de creare de valoare adăugată ale sectorului energiei de fuziunea globală dintre RWE AG (RWE) și E.ON SE (E.ON). Operațiunea globală ar fi puternic interconectată și ar cuprinde, pe lângă transferul către E.ON a filialei RWE, innogy SE (innogy), achiziționarea de către RWE a activelor de producție ale E.ON, care a fost autorizată separat de pârâtă (cazul M.8871), și achiziționarea de către RWE a unei participații de 16,67 % în E.ON, care a fost autorizată de către Oficiul federal al concurenței. În plus, pârâta nu a consultat-o în mod corespunzător pe reclamantă și a motivat tardiv și insuficient decizia.

                  2.

                  Al doilea motiv: pârâta ar fi evaluat insuficient situația de fapt.

                              —

                              La definirea pieței relevante a produsului, pârâta nu a examinat, referitor la furnizarea gazului și energiei electrice clienților germani casnici și întreprinderilor mici (CIM), din perspectiva cumpărătorului, impactul asupra definirii pieței produsului a omogenității bunurilor, a unității scopului utilizării și a altor factori importanți ai furnizării către acești clienți. Prin urmare, aceasta a considerat incorect că existau piețe diferite pentru furnizarea de bază și pentru furnizarea în temeiul contractelor speciale.

                              —

                              Pârâta nu a clarificat, la definirea geografică a pieței, felul în care cererea și oferta pentru furnizarea CIM ar fi asigurate local și a ignorant așadar structura locală efectivă, diferențiată prin codul poștal.

                              —

                              În privința raporturilor pe piețele locale CIM, gruparea portofoliilor clienți ale E.ON și Innogy în zonele lor de furnizare stabilite, prezența dominantă a E.ON pe canalele de distribuție centrale Google, Verivox și Check24 și abilitatea de a exclude furnizori terți nu au fost evaluate (corect).

                              —

                              De asemenea, evaluarea afacerii de rețea ar fi insuficientă. Acest lucru este valabil atât pentru penetrarea pe piață a E.ON la achiziționarea de echipamente și servicii de rețea, de rețea IT și a gamei proprii de servicii legate de rețea pentru terți la operarea rețelelor de distribuție, cât și pentru concurența pentru înseși rețelele de distribuție (așa numita concurență pentru contracte). În special, consecințele viitoare ale eliminării innogy ca concurentă a E.ON în cadrul concurenței pentru contracte nu ar fi fost anticipate sau ar fi fost anticipate greșit.

                              —

                              Afacerea inovatoare la interfața dintre afacerea de distribuție și de rețea dominată de E.ON ar fi fost analizată numai punctual, printre altele cu referire la importanța metrologiei ca poartă de acces către soluții de produs inovatoare și la rolul E.ON în aceasta. Pentru E-mobility, care cunoaște o creștere uriașă, ar fi fost luată în considerare numai operarea de stații de încărcare pe autostrada, care reprezintă însă numai o parte a pieței. Importantele teme de viitor privind Big Data și produsele inovatoare (bundle) ar fi fost tratate foarte pe scurt.

                              —

                              Evaluarea în ansamblu s-ar baza în mod nejustificat pe considerații privind trecutul. Consecințele asupra anilor viitori (de exemplu prin insuficiența crescândă a profesioniștilor în dezvoltarea de rețele, prin importanța sporită a datelor etc.) nu ar fi fost examinate.

                  3.

                  Al treilea motiv: pârâta ar fi săvârșit o eroare vădită de apreciere stabilind că concentrarea era compatibilă cu concurența și ca urmare a deficiențelor evaluării sale.

                              —

                              Pârâta ar fi delimitat în mod vădit incorect piața produsului în cadrul distribuției către CIM întrucât nu a definit ca o piață unitară furnizarea de energie electrică către CIM prin furnizarea de bază și furnizarea în temeiul contractelor speciale.

                              —

                              Evaluarea pârâtei cu privire la puterea pe piață a E.ON în furnizarea CIM a fost sistematic incorectă deoarece pârâta, limitând-o deja în mod incorect la furnizarea în temeiul contractelor speciale, a considerat greșit că piața era una națională, iar nu una compusă din multiple piețe locale. Prin urmare, ea a tratat superficial cotele de piață locale (crescânde) ale E.ON market care erau de 70 % sau mai mari.

                              —

                              De asemenea pârâta a caracterizat greșit ca nefiind preocupantă prezența extinsă și poziția superioară a E.ON în cadrul concurenței pentru contracte de rețea și, procedând astfel, printre altele, a apreciat greșit efectele negative asupra concurenței ale eliminării innogy.

                              —

                              Puterea pe piață a E.ON nu ar fost recunoscută din cauza diferențierii incorecte între varii piețe ale produsului, prin care ar fi fost subestimată și afectarea concurenței în afaceri inovatoare. Același lucru s-ar fi întâmplat cu privire la sectorul E-Mobility pentru care ar fi fost recunoscute doar consecințe negative punctuale pentru operarea de stații de încărcare pe autostrada.

                              —

                              Pârâta ar fi evaluat vădit eronat și efectele anticoncurențiale care ar reieși din accesul îmbunătățit al E.ON la tot mai multe date.

                              —

                              Pârâta ar fi ignorat că scindarea etapelor de creare de valoare adăugată ale sectorului energiei între E.ON și RWE a constituit o restrângere a concurenței incompatibilă cu articolul 101 TFUE.

                              —

                              În sfârșit, cerințele minime ale pârâtei limitate pentru piața germană la segmentele de nișă ale energiei pentru încălzire și stațiilor de încărcare pe autostradă nu ar fi adaptate pentru înlăturarea preocupărilor existente privind concurența. Acestea nu ar fi privit piețele afectate de concentrare și ar fi fost irelevante pentru asigurarea concurenței.


title: Cauza T-56/21: Acțiune introdusă la 29 ianuarie 2021 – TEAG/Comisia

text:
               19.4.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 138/37

      Acțiune introdusă la 29 ianuarie 2021 – TEAG/Comisia
      (Cauza T-56/21)
      (2021/C 138/49)
      Limba de procedură: germana

         Părțile

         Reclamantă: TEAG Thüringer Energie AG (Erfurt, Germania) (reprezentanți: I. Zenke și T. Heymann, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  Anularea deciziei pârâtei din 17 septembrie 2019 de declarare a compatibilității concentrării E.ON/innogy cu piața internă, cazul M.8870 (JO 2020, C 379, p. 16);

                  —

                  obligarea pârâtei la prezentarea dosarelor M.8870 și M.8871 privind discuția dintre pârâtă și părțile implicate în concentrare înainte și în cursul procedurii, notificarea separată a părților la tranzacție și schimbul de opinii al acesteia în cursul procedurii;

                  —

                  obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată, inclusiv a cheltuielilor reclamantei cu avocații și cheltuielile de călătorie efectuate în cursul procedurii.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamanta invocă trei motive, care sunt în esență identice sau similare cu cele invocate în cauza T-53/21, EVH/Comisia.


title: Cauza T-58/21: Acțiune introdusă la 29 ianuarie 2021 – GWS Stadtwerke Hameln GmbH/Comisia

text:
               19.4.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 138/38

      Acțiune introdusă la 29 ianuarie 2021 – GWS Stadtwerke Hameln GmbH/Comisia
      (Cauza T-58/21)
      (2021/C 138/50)
      Limba de procedură: germana

         Părțile

         Reclamantă: GWS Stadtwerke Hameln GmbH (Hameln, Germania) (reprezentanți: I. Zenke și T. Heymann, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  Anularea deciziei pârâtei din 17 septembrie 2019 de declarare a compatibilității concentrării E.ON/innogy cu piața internă, cazul M.8870 (JO 2020, C 379, p. 16);

                  —

                  obligarea pârâtei la prezentarea dosarelor M.8870 și M.8871 privind discuția dintre pârâtă și părțile implicate în concentrare înainte și în cursul procedurii, notificarea separată a părților la tranzacție și schimbul de opinii al acesteia în cursul procedurii;

                  —

                  obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată, inclusiv a cheltuielilor reclamantei cu avocații și cheltuielile de călătorie efectuate în cursul procedurii.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamanta invocă trei motive, care sunt în esență identice sau similare cu cele invocate în cauza T-53/21, EVH/Comisia.


title: Cauza T-59/21: Acțiune introdusă la 29 ianuarie 2021 – eins energie in sachsen/Comisia

text:
               19.4.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 138/38

      Acțiune introdusă la 29 ianuarie 2021 – eins energie in sachsen/Comisia
      (Cauza T-59/21)
      (2021/C 138/51)
      Limba de procedură: germana

         Părțile

         Reclamantă: eins energie in sachsen GmbH & Co. KG (Chemnitz, Germania) (reprezentanți: I. Zenke și T. Heymann, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  Anularea deciziei pârâtei din 17 septembrie 2019 de declarare a compatibilității concentrării E.ON/innogy cu piața internă, cazul M.8870 (JO 2020, C 379, p. 16);

                  —

                  obligarea pârâtei la prezentarea dosarelor M.8870 și M.8871 privind discuția dintre pârâtă și părțile implicate în concentrare înainte și în cursul procedurii, notificarea separată a părților la tranzacție și schimbul de opinii al acesteia în cursul procedurii;

                  —

                  obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată, inclusiv a cheltuielilor reclamantei cu avocații și cheltuielile de călătorie efectuate în cursul procedurii.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamanta invocă trei motive, care sunt în esență identice sau similare cu cele invocate în cauza T-53/21, EVH/Comisia.


title: Cauza T-61/21: Acțiune introdusă la 29 ianuarie 2021 – EnergieVerbund Dresden/Comisia

text:
               19.4.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 138/40

      Acțiune introdusă la 29 ianuarie 2021 – EnergieVerbund Dresden/Comisia
      (Cauza T-61/21)
      (2021/C 138/53)
      Limba de procedură: germana

         Părțile

         Reclamantă: EnergieVerbund Dresden GmbH (Dresda, Germania) (reprezentanți: I. Zenke și T. Heymann, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  Anularea deciziei pârâtei din 17 septembrie 2019 de declarare a compatibilității concentrării E.ON/innogy cu piața internă, cazul M.8870 (JO 2020, C 379, p. 16);

                  —

                  obligarea pârâtei la prezentarea dosarelor M.8870 și M.8871 privind discuția dintre pârâtă și părțile implicate în concentrare înainte și în cursul procedurii, notificarea separată a părților la tranzacție și schimbul de opinii al acesteia în cursul procedurii;

                  —

                  obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată, inclusiv a cheltuielilor reclamantei cu avocații și cheltuielile de călătorie efectuate în cursul procedurii.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamanta invocă trei motive, care sunt în esență identice sau similare cu cele invocate în cauza T-53/21, EVH/Comisia.


title: Cauza T-62/21: Acțiune introdusă la 29 ianuarie 2021 – GGEW/Comisia

text:
               19.4.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 138/40

      Acțiune introdusă la 29 ianuarie 2021 – GGEW/Comisia
      (Cauza T-62/21)
      (2021/C 138/54)
      Limba de procedură: germana

         Părțile

         Reclamantă: GGEW, Gruppen-Gas- und Elektrizitätswerk Bergstraße AG (Bensheim, Germania) (reprezentanți: I. Zenke și T. Heymann. avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  Anularea deciziei pârâtei din 17 septembrie 2019 de declarare a compatibilității concentrării E.ON/innogy cu piața internă, cazul M.8870 (JO 2020, C 379, p. 16);

                  —

                  obligarea pârâtei la prezentarea dosarelor M.8870 și M.8871 privind discuția dintre pârâtă și părțile implicate în concentrare înainte și în cursul procedurii, notificarea separată a părților la tranzacție și schimbul de opinii al acesteia în cursul procedurii;

                  —

                  obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată, inclusiv a cheltuielilor reclamantei cu avocații și cheltuielile de călătorie efectuate în cursul procedurii.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamanta invocă trei motive, care sunt în esență identice sau similare cu cele invocate în cauza T-53/21, EVH/Comisia.


title: Cauza T-63/21: Acțiune introdusă la 29 ianuarie 2021 – Stadtwerke Frankfurt am Main/Comisia

text:
               19.4.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 138/41

      Acțiune introdusă la 29 ianuarie 2021 – Stadtwerke Frankfurt am Main/Comisia
      (Cauza T-63/21)
      (2021/C 138/55)
      Limba de procedură: germana

         Părțile

         Reclamantă: Stadtwerke Frankfurt am Main Holding GmbH (Frankfurt am Main, Germania) (reprezentanți: C. Schalast, avocat)

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  Anularea deciziei pârâtei din 17 septembrie 2019, cazul M.8870;

                  —

                  conexarea cauzei, în sensul articolului 68(5) din Regulamentul de procedură al Tribunalului, cu cauzele referitoare la același caz M.8870, pe baza legăturii dintre acestea, pentru pronunțarea deciziei prin care se finalizează judecata;

                  —

                  obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii împotriva Deciziei Comisiei din 17 septembrie 2019 de declarare a compatibilității concentrării E.ON/innogy cu piața internă, cazul M.8870 (JO 2020, C 379, p. 16), reclamanta invocă în esență un motiv, și anume încălcarea Regulamentului (CE) nr. 139/2004 al Consiliului (1). În acest sens, ea se bazează pe următoarele argumente:

                  1.

                  Separarea proiectului de concentrare în trei părți de tranzacție.

                              —

                              Prin separarea arbitrară a proiectului de concentrare, pârâta ar fi încălcat tratatele Uniunii Europene și dispozițiile Regulamentului privind concentrările economice. În special, aceasta ar fi încălcat dispoziții de procedură privind concentrările economice și astfel nu ar fi luat în considerare sau nu ar fi luat corect în considerare circumstanțe determinante. Aici se încadrează în special neluarea în considerare a ansamblului juridic, economic și factual al întregului proiect de concentrare, încadrarea greșită a tranzacției ca Asset Swap, neluarea în considerare a efectelor concurențiale prin contraprestația participării RWE AG cu 16,67 % în E.ON SE, precum și aprecierea greșită a efectelor concurențiale ale tranzacției.

                  2.

                  Evaluarea greșită a proiectului de concentrare și a efectelor sale asupra pieței interne europene

                              —

                              Pârâta a omis de asemenea să efectueze delimitarea regulamentară a pieței. În plus, ea ar s-ar fi bazat pe o marjă de apreciere eronată referitor la efectele tranzacției și ar fi evaluat în mod necorespunzător efectele asupra concurenței. În acest sens, ea s-ar fi bazat în plus pe o situație de fapt eronată. Prin urmare, pârâta a ajuns la concluzia greșită că concentrarea, pe de o parte, a putut fi evaluată în mod separat și, pe de altă parte, nu are un impact negativ asupra concurenței la nivelul Uniunii.

         (1)  Regulamentul (CE) nr. 139/2004 al Consiliului din 20 ianuarie 2004 privind controlul concentrărilor economice între întreprinderi (JO 2004, L 24, p. 1, Ediție specială, 087vol. 1, p. 201).


title: Cauza T-64/21: Acțiune introdusă la 29 ianuarie 2021 – Mainova/Comisia

text:
               19.4.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 138/42

      Acțiune introdusă la 29 ianuarie 2021 – Mainova/Comisia
      (Cauza T-64/21)
      (2021/C 138/56)
      Limba de procedură: germana

         Părțile

         Reclamantă: Mainova AG (Frankfurt am Main, Germania) (reprezentant: C. Schalast, avocat)

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  Anularea deciziei pârâtei din 17 septembrie 2019, cazul M.8870;

                  —

                  conexarea cauzei, în sensul articolului 68(5) din Regulamentul de procedură al Tribunalului, cu cauzele referitoare la același caz M.8870, pe baza legăturii dintre acestea, pentru pronunțarea deciziei prin care se finalizează judecata.

                  —

                  obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii împotriva Deciziei Comisiei din 17 septembrie 2019 de declarare a compatibilității concentrării E.ON/innogy cu piața internă, cazul M.8870 (JO 2020, C 379, p. 16), reclamanta invocă un motiv, care este în esență identic sau similar cu cel invocat în cauza T-63/21, Stadtwerke Frankfurt am Main/Comisia.


title: Cauza T-68/21: Acțiune introdusă la 28 ianuarie 2021 – QA/Comisia

text:
               19.4.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 138/43

      Acțiune introdusă la 28 ianuarie 2021 – QA/Comisia
      (Cauza T-68/21)
      (2021/C 138/58)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamantă: QA (reprezentant: C. Roth, avocat)

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  obligarea Comisiei Europene la plata sumei de 397 038,3 euro [către QA] pentru prejudiciul material suferit de aceasta ca urmare a încălcării de către Comisie a principiilor proporționalității, bunei administrări și a dreptului la apărare, astfel cum rezultă acestea din dreptul Uniunii Europene;

                  —

                  obligarea Comisiei Europene la plata sumei de 100 000 de euro [către QA] pentru prejudiciul moral suferit de aceasta, ca urmare a încălcării principiului proporționalității, astfel cum rezultă acesta din dreptul Uniunii Europene;

                  —

                  obligarea Comisiei Europene la plata cheltuielilor de judecată, inclusiv a cheltuielilor nerambursabile.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamanta invocă patru motive, dintre care primele trei privesc prejudiciul moral pe care aceasta pretinde că l-ar fi suferit ca urmare a câștigului nerealizat din remunerația sa actuală și viitoare, iar al patrulea privește prejudiciul moral pe care aceasta pretinde că l-ar fi suferit ca urmare a atingerii aduse reputației sale.

                  1.

                  Primul motiv, întemeiat pe încălcarea principiului proporționalității de către Comisia Europeană, care constituie astfel o nelegalitate al cărei autor ar fi aceasta și care i-ar fi cauzat un prejudiciu reclamantei.

                  2.

                  Al doilea motiv, întemeiat pe nerespectarea dreptului la apărare de către Comisia Europeană, care constituie astfel o nelegalitate al cărei autor ar fi aceasta și care i-ar fi cauzat un prejudiciu reclamantei.

                  3.

                  Al treilea motiv, întemeiat pe încălcarea principiului bunei administrări de către Comisia Europeană, care constituie astfel o nelegalitate al cărei autor ar fi aceasta și care i-ar fi cauzat un prejudiciu reclamantei.

                  4.

                  Al patrulea motiv, întemeiat pe încălcarea principiului proporționalității de către Comisia Europeană, care constituie astfel o nelegalitate al cărei autor ar fi aceasta și care i-ar fi cauzat un prejudiciu reclamantei.


title: Cauza T-73/21: Acțiune introdusă la 4 februarie 2021 – PIC CO/EUIPO – Haribo Ricqles Zan (P.I.C. Co.)

text:
               19.4.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 138/44

      Acțiune introdusă la 4 februarie 2021 – PIC CO/EUIPO – Haribo Ricqles Zan (P.I.C. Co.)
      (Cauza T-73/21)
      (2021/C 138/59)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

         Părțile

         Reclamantă: PIC CO AD (Kazichene, Bulgaria) (reprezentant: A. Ivanova, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Haribo Ricqles Zan (Marsilia, Franța)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Titularul mărcii în litigiu: reclamanta

         Marca în litigiu: marca Uniunii Europene figurativă P.I.C. Co. – marca Uniunii Europene nr. 15 400 138

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de declarare a nulității

         Decizia atacată: Decizia Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 27/11/2020 în cauza R 1847/2019-5

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate.

         Motivul invocat (Motivele invocate)

                  —

                  încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) nr. 2017/1001 a Parlamentului European şi a Consiliului.


title: Cauza T-77/21: Acțiune introdusă la 4 februarie 2021 – QC/Comisia

text:
               19.4.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 138/44

      Acțiune introdusă la 4 februarie 2021 – QC/Comisia
      (Cauza T-77/21)
      (2021/C 138/60)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamant: QC (reprezentant: F. Moyse, avocat)

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Concluziile

      Reclamantul solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei implicite de refuz care a intervenit la data de 8 noiembrie 2020;

                  —

                  dispunerea recalculării drepturilor la pensie ale lui [QC] cu efect de la 1 mai 2020 pe baza tuturor cotizațiilor reale în sistemul social spaniol;

                  —

                  acordarea în favoarea reclamantului a sumei corespunzătoare diferenței dintre suma recalculată a pensiei sale și suma încasată efectiv de [QC], pe perioada cuprinsă între 1 mai 2020 și data predictibilă a recalculării drepturilor la pensie, sumă majorată cu dobânzile legale, care trebuie calculată de la data plății sumei respective sau din ziua introducerii reclamației ori din ziua introducerii prezentei acțiuni, sub rezerva unei majorări a acestei sume pentru lunile care au urmat lunii ianuarie a anului 2021, până la anularea deciziei implicite de refuz atacate;

                  —

                  acordarea în favoarea reclamantului a sumei de 25 000 de euro (douăzeci și cinci de mii de euro) cu titlu de prejudiciu material;

                  —

                  acordarea în favoarea reclamantului a sumei de 50 000 de euro (cincizeci de mii de euro) cu titlu de prejudiciu moral;

                  —

                  obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamantul invocă două motive.

                  1.

                  Primul motiv, întemeiat pe încălcarea articolelor 45 și 48 TFUE care consacră libera circulație a lucrătorilor și protecția drepturilor sociale în cadrul liberei circulații a lucrătorilor și, mai precis, întemeiat pe încălcarea protecției drepturilor sociale ale unui cetățean al Uniunii Europene care a lucrat pentru o organizație internațională exercitându-și totodată libera circulație în cadrul Uniunii Europene. Potrivit reclamantului, această încălcare se exprimă de asemenea prin încălcarea altor norme de drept al Uniunii Europene, printre care:

                              —

                              Regulamentul (CEE) nr. 1408/71 al Consiliului din 14 iunie 1971 privind aplicarea regimurilor de securitate socială în raport cu lucrătorii salariați și cu familiile acestora care se deplasează în cadrul Comunității (JO 1971, L 149, p. 2, Ediție specială, 05/vol. 1, p. 26);

                              —

                              articolul 7 și articolul 11 alineatul 2 din anexa VIII din Statutul funcționarilor Uniunii Europene, și;

                              —

                              articolul 6 din Regulamentul (CE) nr. 883/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 29 aprilie 2004 privind coordonarea sistemelor de securitate socială (JO 2004, L 166, p. 1, Ediție specială, 05/vol. 7, p. 82).

                  2.

                  Al doilea motiv, privind cererea de despăgubiri a reclamantului, întemeiat pe prejudiciul material și moral pe care acesta l-ar fi suferit din cauza nerecunoașterii drepturilor sale la pensie.


title: Cauza T-88/21: Acțiune introdusă la 12 februarie 2021 – Paesen/SEAE

text:
               19.4.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 138/45

      Acțiune introdusă la 12 februarie 2021 – Paesen/SEAE
      (Cauza T-88/21)
      (2021/C 138/61)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamantă: Sandra Paesen (Beersel, Belgia) (reprezentant: M. Casado García-Hirschfeld, avocată)

         Pârâtă: Serviciul European de Acțiune Externă

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei din data de 10 aprilie 2020, de reafectare pe un post din afara funcțiilor de conducere și, în subsidiar, anularea raportului de final de stagiu confirmat prin aceeași decizie;

                  —

                  anularea deciziei AIPN din data de 12 mai 2020 de refuz al cererii de asistență a reclamantei prezentate la 17 ianuarie 2020 în temeiul articolului 24 din statut;

                  —

                  anularea, în măsura în care este necesar, a cererii de respingere din 4 noiembrie 2020 a reclamației introduse de reclamantă în temeiul articolului 90 alineatul (2) din statut;

                  —

                  despăgubirea reclamantei pentru prejudiciile financiare și morale pe care aceasta apreciază că le-ar fi suferit din cauza existenței unei hărțuiri morale și a acțiunilor nelegale ale administrației;

                  —

                  obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, în ceea ce privește latura anulării, reclamanta invocă patru motive.

                  1.

                  Primul motiv, întemeiat pe încălcarea drepturilor fundamentale la bună administrare și a dreptului de a fi ascultat, pe o eroare vădită de apreciere și pe abuz de putere.

                  2.

                  Al doilea motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 11 din Decizia C(2008) 5028/2 a Comisiei privind personalul cu funcții de conducere de nivel mediu și a Deciziei ADMIN (2019) 31 a secretarului general al SEAE din 15 noiembrie 2019 privind exercitarea și subdelegarea competențelor conferite AIPN și AHCC și pe o eroare vădită de apreciere.

                  3.

                  Al treilea motiv, împărțit în două aspecte.

                              —

                              Primul aspect, întemeiat pe încălcarea obligației de motivare, ce rezultă din articolul 25 din Statutul funcționarilor Uniunii Europene, pe încălcarea articolului 7 alineatul (1) din statut și pe o eroare vădită de apreciere.

                              —

                              Al doilea aspect, întemeiat pe încălcarea articolului 26 din statut și pe o eroare vădită de apreciere.

                  4.

                  Al patrulea motiv, întemeiat pe încălcarea demnității și a condițiilor de muncă demne și a obligației de solicitudine și a interzicerii oricărei forme de hărțuire morală.


title: Cauza T-99/21: Acțiune introdusă la 17 februarie 2021 – Construcciones Electromecanicas Sabero/EUIPO – Magdalenas de las Heras (Heras Bareche)

text:
               19.4.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 138/48

      Acțiune introdusă la 17 februarie 2021 – Construcciones Electromecanicas Sabero/EUIPO – Magdalenas de las Heras (Heras Bareche)
      (Cauza T-99/21)
      (2021/C 138/64)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: spaniola

         Părțile

         Reclamantă: Construcciones Electromecanicas Sabero, SL (Madrid, Spania) (reprezentanți: I. Valdelomar Serrano, P. Román Maestre și D. Liern Cendrero, abogados)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Magdalenas de las Heras, SA (Aranda de Duero, Spania)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Solicitantul mărcii în litigiu: reclamanta

         Marca în litigiu: cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurative „Heras Bareche” – cererea de înregistrare nr. 17 979 710

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție

         Decizia atacată: Decizia Camerei cincea de recurs a EUIPO din 2 decembrie 2020 în cauza R 1019/2020-5

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  să constate aplicarea eronată în decizia atacată a articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului;

                  —

                  să soluționeze cauza acordând protecție pentru toate produsele și serviciile solicitate în cererea de înregistrare a mărcii figurative a Uniunii Europene nr. 17 979 710, „Heras Bareche”, solicitată pentru clasele 30 și 35.

                  —

                  să oblige pârâtul să suporte cheltuielile de judecată, inclusiv cheltuielile de reprezentare efectuate de reclamantă în prezenta procedură.

         Motivul invocat

      Încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.


title: Cauza T-111/21: Acțiune introdusă la 19 februarie 2021 – Ryanair/Comisia

text:
               19.4.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 138/49

      Acțiune introdusă la 19 februarie 2021 – Ryanair/Comisia
      (Cauza T-111/21)
      (2021/C 138/65)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Ryanair DAC (Swords, Irlanda) (reprezentanți: E. Vahida, F-C. Laprévote, V. Blanc, S. Rating și I. Metaxas-Maranghidis, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea Deciziei din 30 noiembrie 2020 a pârâtei privind ajutorul de stat SA. 55373 (2020/N) – Croația – COVID-19 – Damage compensation to Croatia Airlines (1) și

                  —

                  obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamanta invocă patru motive.

                  1.

                  Primul motiv, prin care se invocă faptul că pârâta a încălcat prevederi specifice ale TFUE și principiile generale ale dreptului european care au susținut liberalizarea transportului aerian în UE de la sfârșitul anilor 1980 (și anume, nediscriminarea, libera prestare a serviciilor și libertatea de stabilire (2)).

                  2.

                  Al doilea motiv, prin care se invocă faptul că pârâta a aplicat greșit articolul 107 alineatul (2) litera (b) TFUE și a săvârșit o eroare vădită de apreciere în evaluarea proporționalității ajutorului în raport prejudiciul cauzat de criza COVID-19.

                  3.

                  Al treilea motiv, prin care se invocă faptul că pârâta a omis să inițieze o procedură oficială de investigare, în pofida unor dificultăți serioase, și a încălcat drepturile procedurale ale reclamantei.

                  4.

                  Al patrulea motiv, prin care se invocă faptul că pârâta și-a încălcat obligația de motivare.

         (1)  JO 2021 C 17, p. 3.

         (2)  Regulamentul (CE) nr. 1008/2008 al Parlamentului European și al Consiliului din 24 septembrie 2008 privind normele comune pentru operarea serviciilor aeriene în Comunitate (reformare) (Text cu relevanță pentru SEE) (JO 2008 L 293, p. 3–20).


title: Cauza T-121/21: Acțiune introdusă la 25 februarie 2021 – Suez/Comisia

text:
               19.4.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 138/49

      Acțiune introdusă la 25 februarie 2021 – Suez/Comisia
      (Cauza T-121/21)
      (2021/C 138/66)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamantă: Suez (Paris, Franța) (reprezentanți: O. Billard, I. Simic, Y. Trifounovitch, G. Fabre, G. Vatin, D. Théophile, G. Aubron și O. Chriqui, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                  obligarea Comisiei la plata tuturor cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii împotriva Deciziei C(2020) 8969 final a Comisiei din 17 decembrie 2020 de respingere a cererii sale privind, pe de o parte, constatarea faptului că Veolia Environnement S.A. a încălcat articolul 7 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 139/2004 (1) prin achiziționarea unei participații de 29,9 % la capitalul întreprinderii Suez fără să fi obținut autorizarea prealabilă a Comisiei și, pe de altă parte, adoptarea unor măsuri provizorii împotriva acestei societăți, în temeiul articolului 8 alineatul (5) litera (a) din același regulament, reclamanta invocă două motive.

                  1.

                  Primul motiv, întemeiat pe nemotivare în raport cu articolul 296 TFUE. Reclamanta susține că Comisia nu a respectat cerințele prevăzute la articolul 296 TFUE prin adoptarea unei decizii al cărei raționament nu îi permite nici reclamantei, nici Tribunalului să înțeleagă motivele care au condus Comisia să considere că era aplicabilă derogarea automată prevăzută la articolul 7 alineatul (2) din Regulamentul (CE) privind concentrările economice. Reclamanta reproșează de asemenea deciziei atacate că este viciată de o contradicție a motivării în ceea ce privește aplicabilitatea articolului 7 alineatul (1) din Regulamentul (CE) privind concentrările economice în cazul achiziționării unei participații de 29,9 % din capitalul său. În sfârșit, reclamanta consideră că decizia atacată s-a îndepărtat, fără o motivare suficientă, de jurisprudența constantă a instanței Uniunii referitoare la principiul interpretării stricte a excepției de la efectul suspensiv prevăzută la articolul 7 alineatul (2) din Regulamentul (CE) privind concentrările economice.

                  2.

                  Al doilea motiv, întemeiat pe o încălcare a articolului 7 alineatul (2) din Regulamentul (CE) privind concentrările economice. Reclamanta consideră în această privință că Comisia a încălcat respectiva dispoziție considerând, în primul rând, că excepția prevăzută de acest text trebuia să se aplice întregii operațiuni de concentrare unică preconizată de Veolia, în timp ce respectiva excepție era în mod evident fără obiect și, așadar, inaplicabilă acestei operațiuni și, în al doilea rând, că toate tranzacțiile juridice care constituiau o operațiune de concentrare economică unică trebuiau să intre sub incidența aceluiași regim juridic în temeiul acestui articol. Reclamanta consideră de asemenea că aplicarea de către Comisie a excepției prevăzute de această dispoziție în cazul unei achiziționări private de titluri realizate de la un singur vânzător constituie o încălcare suplimentară a acestui text. În sfârșit, reclamanta reproșează Comisiei că a considerat că Veolia îndeplinise condiția referitoare la notificarea fără întârziere a operațiunii de concentrare economică.

         (1)  Regulamentul (CE) nr. 139/2004 al Consiliului din 20 ianuarie 2004 privind controlul concentrărilor economice între întreprinderi [„Regulamentul (CE) privind concentrările economice”] (JO 2004, L 24, p. 1, Ediție specială, 08/vol. 1, p. 201).


title: Cauza T-122/21: Acțiune introdusă la 25 februarie 2021 – QI/Comisia

text:
               19.4.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 138/50

      Acțiune introdusă la 25 februarie 2021 – QI/Comisia
      (Cauza T-122/21)
      (2021/C 138/67)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamantă: QI (reprezentant: N. de Montigny, avocată)

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea raporturilor finale de evaluare a carierei reclamantei pentru anii 2018 și 2019;

                  —

                  anularea, în măsura necesară, a deciziei de respingere a reclamației din data de 16 noiembrie 2020;

                  —

                  obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamanta invocă trei motive.

                  1.

                  Primul motiv, întemeiat pe nerespectarea dispozițiilor generale de punere în aplicare aplicabile. În ceea ce privește raportul de evaluare pentru anul 2018, reclamanta invocă o revizuire nelegală a caracterului satisfăcător al prestațiilor în stadiul apelului. În ceea ce privește raportul de evaluare pentru anul 2019, reclamanta critică intervenția evaluatorului de apel într-o fază timpurie. În sfârșit, în ceea ce privește cele două rapoarte, reclamanta invocă o eroare în interpretarea și aplicarea, în situația sa, a articolului 2 alineatul (3) litera (a) din dispozițiile generale de punere în aplicare și a articolului 4 din aceleași dispoziții.

                  2.

                  Al doilea motiv, întemeiat pe încălcarea obligației de imparțialitate și de neutralitate, pe încălcarea obligației de asistență și de bună administrare, pe încălcarea articolului 21 a din Statutul funcționarilor Uniunii Europene, precum și pe un abuz sau abuz de procedură.

                  3.

                  Al treilea motiv, întemeiat pe eroarea vădită de apreciere, pe inexactități materiale privind faptele, pe reclamații abuzive fără legătură cu fapte obiective și pe încălcarea noțiunii de obligație de loialitate.


title: Cauza T-124/21: Acțiune introdusă la 25 februarie 2021 – Mariani și alții/Parlamentul

text:
               19.4.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 138/51

      Acțiune introdusă la 25 februarie 2021 – Mariani și alții/Parlamentul
      (Cauza T-124/21)
      (2021/C 138/68)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamanți: Thierry Mariani (Paris, Franța) și alți 22 de reclamanți (reprezentant: F. Wagner, avocat)

         Pârât: Parlamentul European

         Concluziile

      Reclamanții solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea articolului 1 din Regulamentul (UE, Euratom) 2020/2223 al Parlamentului European și al Consiliului din 23 decembrie 2020 de modificare a Regulamentului (UE, Euratom) nr. 883/2013 în ceea ce privește cooperarea cu Parchetul European și eficacitatea investigațiilor Oficiului European de Luptă Antifraudă (JO 2020, L 437, p. 49) și, în special, a articolului 3 alineatul (11), a articolului 4 alineatul (2) literele (a) și (b), a articolului 5 litera (a) alineatul (1), a articolului 7 litera (b) alineatul (3a), a articolului 9a alineatele (1)-(4), astfel cum au fost modificate și adăugate;

                  —

                  obligarea Parlamentului European la plata tuturor cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamanții invocă un motiv unic, întemeiat pe încălcarea Cartei drepturilor fundamentale a Uniunii Europene (denumită în continuare „Carta”), a Convenției europene a drepturilor omului, a principiilor generale recunoscute de jurisprudență, a Protocolului privind privilegiile și imunitățile deputaților, a Regulamentului de procedură al Parlamentului European și a Statutului deputaților.
      Reclamanții invocă faptul că actul atacat ar permite Oficiului European de Luptă Antifraudă (OLAF) să aibă acces, fără preaviz și fără întârziere, la toate informațiile, precum și la incintele deputaților și ale asistenților lor, fără mandatul unui magistrat independent, astfel cum este regula în orice stat democratic.
      Reclamanții critică, de asemenea, actul atacat pentru motivul că, în opinia lor, ar permite OLAF accesul la dispozitivele private și la extrasele de cont și la conturile bancare ale deputaților și ale asistenților lor.
      Reclamanții consideră că o astfel de anchetă, astfel de proceduri de investigație, vor putea fi declanșate de OLAF pe baza unui simplu denunț anonim și se tem ca deputații, în special atunci când aparțin opoziției parlamentare, să nu fie la discreția presiunilor, a șantajelor și a altor intimidări, pe baza unui simplu denunț anonim, ceea ce ar putea influența activitatea lor parlamentară.
      Reclamanții susțin, de asemenea, că controlorul garanțiilor procedurale nu este un organ independent cum ar fi un judecător de instrucție în privința anchetatorilor membri ai poliției judiciare, pentru motivul că acest controlor este numit de Comisie și că mijloacele sale depind de aceasta. Reclamanții consideră că un astfel de sistem nu oferă nicio garanție de imparțialitate în privința aleșilor opoziției care ar putea face obiectul investigațiilor OLAF.
      Reclamanții mai susțin că actul atacat repune în discuție principiile generale ale dreptului Uniunii consacrate la articolele 7 și 8 din Cartă, pentru motivul că ar permite OLAF să aibă acces la informații care nu îl privesc nici pe acesta, nici Parlamentul sau vreo instituție europeană.
      În sfârșit, reclamanții consideră că actul atacat repune în discuție principiile generale ale dreptului Uniunii consacrate la articolele 8 și 9 din Protocolul privind privilegiile și imunitățile deputaților, pentru motivul că regulamentul atacat permite OLAF să încalce imunitatea deputaților fără ca o instituție judiciară să fi solicitat în prealabil și, a fortiori, fără să fi obținut ridicarea imunității parlamentare a acestora și fără să fie vorba despre o operațiune flagrantă. Potrivit reclamanților, regulamentul atacat permite OLAF și, prin urmare, Parlamentului European care l-ar solicita, să eludeze imunitatea și inviolabilitatea parlamentarilor pentru a avea acces la elemente la care, în caz contrar, OLAF nu ar avea acces.


title: Cauza T-549/18: Ordonanța Tribunalului din 10 februarie 2021 – Hexal/EMA

text:
               19.4.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 138/52

      Ordonanța Tribunalului din 10 februarie 2021 – Hexal/EMA
      (Cauza T-549/18) (1)

      (2021/C 138/69)
      Limba de procedură: engleza
      Președintele Camerei a opta extinsă a dispus radierea cauzei.

         (1)  JO C 436, 3.12.2018.


title: Cauza T-511/19: Ordonanța Tribunalului din 12 februarie 2021 – Staciwa/Comisia

text:
               19.4.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 138/52

      Ordonanța Tribunalului din 12 februarie 2021 – Staciwa/Comisia
      (Cauza T-511/19) (1)

      (2021/C 138/70)
      Limba de procedură: engleza
      Președintele Camerei a șaptea a dispus radierea cauzei.

         (1)  JO C 357, 21.10.2019.


title: Cauza T-188/20: Ordonanța Tribunalului din 10 februarie 2021 – Close et Cegelec/Parlamentul

text:
               19.4.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 138/53

      Ordonanța Tribunalului din 10 februarie 2021 – Close et Cegelec/Parlamentul
      (Cauza T-188/20) (1)

      (2021/C 138/71)
      Limba de procedură: franceza
      Președintele Camerei a șasea a dispus radierea cauzei.

         (1)  JO C 262, 10.8.2020.


title: Cauza T-507/20: Ordonanța Tribunalului din 12 februarie 2021 – Colombani/SEAE

text:
               19.4.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 138/53

      Ordonanța Tribunalului din 12 februarie 2021 – Colombani/SEAE
      (Cauza T-507/20) (1)

      (2021/C 138/72)
      Limba de procedură: franceza
      Președintele Camerei a opta a dispus radierea cauzei.

         (1)  JO C 329, 5.10.2020.