title: Cauza T-179/06: Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 3 iunie 2009 — Comisia/Burie Onderzoek en advies ( Clauză compromisorie — Contracte încheiate în cadrul programului RACE II și al unui program specific în domeniul aplicațiilor telematice de interes comun — Rambursarea unei părți din avansurile plătite — Competența Tribunalului — Inadmisibilitate parțială — Principiul bunei administrări — Cerere reconvențională )

text:
               18.7.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 167/9

         Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 3 iunie 2009 — Comisia/Burie Onderzoek en advies
   (Cauza T-179/06) (1)

   („Clauză compromisorie - Contracte încheiate în cadrul programului RACE II și al unui program specific în domeniul aplicațiilor telematice de interes comun - Rambursarea unei părți din avansurile plătite - Competența Tribunalului - Inadmisibilitate parțială - Principiul bunei administrări - Cerere reconvențională”)
   2009/C 167/19
   Limba de procedură: olandeza

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: inițial A. Weimar și L. Escobar Guerrero, ulterior W. Roels, agenți, asistați de W. Rupert)

      Pârâtă: Burie Onderzoek en Advies BV (Nijeholtpade, Țările de Jos) (reprezentanți: I. van den Berge și A. Appelman, avocați)

      Obiectul

   Cerere în temeiul unei clauze compromisorii în sensul articolului 238 CE prin care se urmărește obligarea Burie Onderzoek en Advies BV la rambursarea unei părți din avansurile plătite de Comunitatea Europeană, precum și la plata de daune interese moratorii în executarea a două contracte de finanțare în domeniul tehnologiilor avansate de comunicare în Europa și al aplicațiilor telematice

      Dispozitivul

               1)

               Respinge ca inadmisibilă acțiunea privind rambursarea avansurilor plătite de Comisie în temeiul contractului Barbara (Broad Range of Community Based Telematics Applications in Rural Areas), cu referința „Proiect R 2022”, în măsura în care este îndreptată împotriva Burie Onderzoek en Advies BV, pentru necompetență vădită a Tribunalului de a se pronunța asupra acesteia.

               2)

               Obligă Burie Onderzoek en Advies, în temeiul contractului Telepromise (Telematics to Provide for Missing Services), cu referința „Proiect UR 1028”, la plata către Comisie a sumei de 109 535,62 euro majorată cu dobânzi de întârziere calculate la rata legală din Țările de Jos, începând de la 31 august 2001 și până la plata completă a datoriei.

               3)

               Respinge cererea reconvențională a Burie Onderzoek en Advies.

               4)

               Fiecare parte suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 224, 16.9.2006.


title: Cauza T-437/10: Acțiune introdusă la 22 septembrie 2010 — Gap SA granen & producten/Comisia

text:
               20.11.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 317/43

         Acțiune introdusă la 22 septembrie 2010 — Gap SA granen & producten/Comisia
   (Cauza T-437/10)
   ()
   2010/C 317/76
   Limba de procedură: olandeza

      Părțile

      Reclamantă: Gap SA granen & producten NV (Zoersel, Belgia) (reprezentanți: C. Ronse și A. Hansebout, avocați)

      Pârâtă: Uniunea Europeană, reprezentată de Comisia Europeană

      Concluziile reclamantei

   Reclamanta solicită Tribunalului să constate angajarea răspunderii extracontractuale a Uniunii Europene, să o oblige pe aceasta la repararea prejudiciului suferit, mai precis la plata sumei de 295 690,43 euro, la care se adaugă dobânda legală din Belgia începând de la data la care reclamanta a achitat taxele la import în cauză, precum și să oblige Uniunea la plata unei sume stabilite cu titlu provizoriu la 30 000 de euro, majorată cu dobânda legală din Belgia pentru celelalte daune pe care le-ar fi suferit

      Motivele și principalele argumente

   Reclamanta solicită repararea prejudiciului pe care pretinde că l-a suferit ca urmare a faptului că, la stabilirea taxelor la importul de grâu, și în special în cadrul Regulamentului (CE) nr. 919/2009 al Comisiei din 1 octombrie 2009 de modificare a Regulamentului (CE) nr. 915/2009 de stabilire a taxelor de import în sectorul cerealelor începând cu 1 octombrie 2009 (JO L 259, p. 5), Comisia ar fi comis o nelegalitate și ar fi aplicat prețuri de piață și de transport incorecte.
   În susținerea cererii sale de despăgubiri, reclamanta afirmă că, în speță, Comisia ar fi încălcat articolul 4 din Regulamentul nr. 1249/96 (1) și obligația generală de diligență, prin faptul că a luat în considerare prețuri și tarife de transport eronate în cadrul impunerii și a calculării taxelor la import.
   Potrivit reclamantei, încălcarea articolul 4 din Regulamentul nr. 1249/96 este suficient de gravă, astfel încât Comisia nu dispunea de nicio putere de apreciere la adoptarea Regulamentului nr. 919/2009. În plus, încălcarea obligației de diligență de către Comisiei ar reprezenta singură o încălcare suficient de gravă.
   În sfârșit, reclamanta arată că prejudiciul pe care l-ar fi suferit ar rezulta din calcularea și perceperea incorectă a taxelor, a căror valoarea exactă înțelege să o dovedească. În plus, reclamanta ar fi suferit un prejudiciu și ca urmare a intervalului de timp pe care a trebuit să îl dedice acestei cauze și a onorariilor de avocat pe care a fost nevoită să le suporte.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 1249/96 al Comisiei din 28 iunie 1996 de stabilire a normelor de aplicare a Regulamentului (CEE) nr. 1766/92 al Consiliului în ceea ce privește drepturile de import în sectorul cerealelor (JO L 161, p. 125, Ediție specială, 02/vol. 8, p. 226)


title: Cauza T-9/09 P: Recurs introdus la 15 ianuarie 2009 de Luigi Marcuccio împotriva Ordonanței pronunțate la 4 noiembrie 2008 de Tribunalul Funcției Publice în cauza F-133/06, Marcuccio/Comisia

text:
               7.3.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 55/46

         Recurs introdus la 15 ianuarie 2009 de Luigi Marcuccio împotriva Ordonanței pronunțate la 4 noiembrie 2008 de Tribunalul Funcției Publice în cauza F-133/06, Marcuccio/Comisia
   (Cauza T-9/09 P)
   (2009/C 55/83)
   Limba de procedură: italiana
   Părțile

      Recurent: Luigi Marcuccio (Tricase, Italia) (reprezentant: G. Cipressa, avocat)

      Cealaltă parte în proces: Comisia Comunităților Europene
   Concluziile recurentului

               —

               În orice caz:

                           (A.1)

                           anularea în întregime și fără nicio excepție a ordonanței atacate;

                           (A.2)

                           declararea faptului că acțiunea din primă instanță era perfect admisibilă

               —

               În principal:

                           (B.1)

                           admiterea în întregime și fără nicio excepție a cererilor reclamantului formulate în primă instanță;

                           (B.2)

                           obligarea pârâtei la restituirea către reclamant a tuturor cheltuielilor de judecată și onorariilor plătite de acesta, aferente atât procedurii în primă instanță, cât și în recurs

               —

               Sau în subsidiar:

                           (B.3)

                           Retrimiterea cauzei de qua Tribunalului Funcției Publice spre rejudecare, în altă compunere

         Motivele și principalele argumente
   Prezentul recurs este îndreptat împotriva Ordonanței Tribunalului Funcției Publice (Camera întâi) din 4 noiembrie 2008, pronunțată în cauza F-133/06, Marcuccio/Comisia.
   În susținerea concluziilor proprii, recurentul invocă următoarele motive:

               (a)

               lipsa absolută a cercetării și omisiunea de a se pronunța cu privire la un aspect fundamental al litigiului, în măsura în care ordonanța atacată nu se pronunță cu privire la cererea de declarare a inexistenței ex lege a deciziei atacate în fața Tribunalului Funcției Publice;

               (b)

               lipsa absolută de motivare a celor statuate în ordonanța în litigiu cu privire atât la inadmisibilitatea cererii „de obligare a Comisiei la restituirea către recurent a bunurilor personale”, „de anulare a deciziei în litigiu” și „de reparare a prejudiciului”, cât și la obligarea recurentului la plata cheltuielilor de judecată, pentru deformarea și denaturarea faptelor, lipsa absolută a cercetării, neconcordanță și lipsă de raționalitate, precum și interpretare și aplicare eronată a normelor de drept comunitar;

               (c)

               eroare de procedură, pentru nerespectarea obligației de a nu ține cont de conținutul memoriului în apărare în măsura în care a fost prezentat tardiv de pârâtă, fiind de natură să prejudicieze interesele reclamantului;

               (d)

               încălcarea normelor privind un proces echitabil.


title: Cauza C-374/08: Ordonanța președintelui Curții din 8 aprilie 2009 — Comisia Comunităților Europene/Republica Ungară

text:
               18.7.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 167/8

         Ordonanța președintelui Curții din 8 aprilie 2009 — Comisia Comunităților Europene/Republica Ungară
   (Cauza C-374/08) (1)

   2009/C 167/16

      Limba de procedură: maghiara

   Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 260, 11.10.2008.


title: Cauza F-75/10: Ordonanța Tribunalului Funcției Publice (Camera a treia) din 27 iunie 2011 — Scheefer/Parlamentul European (Funcție publică — Agent temporar — Reînnoirea unui contract pe perioadă determinată — Nepronunțare asupra fondului)

text:
               27.8.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 252/53

         Ordonanța Tribunalului Funcției Publice (Camera a treia) din 27 iunie 2011 — Scheefer/Parlamentul European
   (Cauza F-75/10) (1)

   (Funcție publică - Agent temporar - Reînnoirea unui contract pe perioadă determinată - Nepronunțare asupra fondului)
   2011/C 252/115
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: Séverine Scheefer (Luxemburg, Luxemburg) (reprezentanți: C. L’Hote-Tissier, R. Adam și P. Ketter, avocați)

      Pârât: Parlamentul European (reprezentanți: R. Ignătescu și S. Alves, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare a deciziilor pârâtului prin care acesta a refuzat să emită o decizie motivată cu privire la situația juridică a reclamantei și a refuzat în final să recalifice contractul acesteia de agent temporar în contract pe durată nedeterminată potrivit articolului 8 alineatul (1) din RAA, precum și repararea prejudiciului suferit de reclamantă

      Dispozitivul

               1.

               Constată că nu mai este necesar să se pronunțe asupra fondului cauzei F-75/10, Scheefer/Parlamentul European.

               2.

               Parlamentul European suportă propriile cheltuieli de judecată și pe cele efectuate de doamna Scheefer.

      (1)  JO C 301, 6.11.2010, p. 64.


title: Cauza C-454/11: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 7 februarie 2013 (cerere de decizie preliminară formulată de Augstākās tiesas Senāts — Letonia) — Gunārs Pusts/Lauku atbalsta dienests [Agricultură — FEOGA — Regulamentul (CE) nr. 1257/1999 și Regulamentul (CE) nr. 817/2004 — Sprijin pentru dezvoltarea rurală — Recuperarea sumelor primite în mod nejustificat — Reglementare națională care condiționează acordarea ajutorului pentru agromediu de o cerere anuală însoțită de anumite documente — Beneficiar care și a îndeplinit obligațiile privind exploatarea suprafeței vizate, dar care nu a prezentat o cerere în conformitate cu reglementarea menționată — Retragerea ajutorului fără ascultarea beneficiarului în cazul nerespectării de către acesta a dispozițiilor aplicabile prezentării unei cereri de ajutor pentru agromediu]

text:
               13.4.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 108/3

         Hotărârea Curții (Camera a treia) din 7 februarie 2013 (cerere de decizie preliminară formulată de Augstākās tiesas Senāts — Letonia) — Gunārs Pusts/Lauku atbalsta dienests
   (Cauza C-454/11) (1)

   (Agricultură - FEOGA - Regulamentul (CE) nr. 1257/1999 și Regulamentul (CE) nr. 817/2004 - Sprijin pentru dezvoltarea rurală - Recuperarea sumelor primite în mod nejustificat - Reglementare națională care condiționează acordarea ajutorului pentru agromediu de o cerere anuală însoțită de anumite documente - Beneficiar care și a îndeplinit obligațiile privind exploatarea suprafeței vizate, dar care nu a prezentat o cerere în conformitate cu reglementarea menționată - Retragerea ajutorului fără ascultarea beneficiarului în cazul nerespectării de către acesta a dispozițiilor aplicabile prezentării unei cereri de ajutor pentru agromediu)
   2013/C 108/04
   Limba de procedură: letona

      Instanța de trimitere

   Augstākās tiesas Senāts

      Părțile din procedura principală

      Reclamant: Gunārs Pusts

      Pârât: Lauku atbalsta dienests

      Obiectul

   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Augstākās tiesas Senāts — Interpretarea Regulamentului (CE) nr. 1257/1999 al Consiliului din 17 mai 1999 privind sprijinul pentru dezvoltare rurală acordat din Fondul European de Orientare și Garantare Agricolă (FEOGA) și de modificare și abrogare a unor regulamente (JO L 160, p. 80, Ediție specială, 03/vol. 28, p. 134) și a Regulamentului nr. 817/2004 al Comisiei din 29 aprilie 2004 de stabilire a normelor de aplicare a Regulamentului (CE) nr. 1257/1999 (JO L 153, p. 30, Ediție specială, 03/vol. 57, p. 116) — Ajutor pentru agromediu și ajutor pe suprafață — Recuperarea plăților nedatorate — Reglementare națională care condiționează acordarea ajutorului pe suprafață de prezentarea unei cereri anuale însoțite de anumite documente — Beneficiar care și-a îndeplinit obligațiile privind exploatarea suprafeței vizate, dar care a prezentat cereri incomplete — Retragerea ajutorului fără ascultarea beneficiarului în cazul nerespectării de către acesta a dispozițiilor aplicabile prezentării unei cereri

      Dispozitivul

   Regulamentul (CE) nr. 1257/1999 al Consiliului din 17 mai 1999 privind sprijinul pentru dezvoltare rurală acordat din Fondul European de Orientare și Garantare Agricolă (FEOGA) și de modificare și abrogare a unor regulamente, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (CE) nr. 1783/2003 al Consiliului din 29 septembrie 2003, Regulamentul (CE) nr. 817/2004 al Comisiei din 29 aprilie 2004, de stabilire a normelor de aplicare a Regulamentului nr. 1257/1999, precum și Regulamentul (CE) nr. 796/2004 al Comisiei din 21 aprilie 2004 de stabilire a normelor de aplicare a eco condiționării, a modulării și a sistemului integrat de gestionare și control, prevăzute de Regulamentul (CE) nr. 1782/2003 al Consiliului de stabilire a normelor comune pentru schemele de sprijin direct în cadrul politicii agricole comune și de stabilire a anumitor scheme de sprijin pentru agricultori, trebuie interpretate în sensul că nu se opun unei reglementări naționale potrivit căreia beneficiarul unui ajutor acordat în schimbul angajamentelor sale privind agromediul asumate pentru mai mulți ani este obligat să restituie integral ajutorul deja primit pentru anii anteriori pentru motivul că nu a prezentat o cerere anuală în conformitate cu dispozițiile naționale aplicabile, chiar dacă acest beneficiar afirmă că a continuat să își îndeplinească obligațiile privind exploatarea suprafețelor vizate, că nu a fost ascultat de administrația competentă, dar că realizarea controlului la fața locului pe suprafețele vizate nu mai este posibilă ca urmare a faptului că anul respectiv s a încheiat.

      (1)  JO C 331, 12.11.2011.


title: Cauza T-160/07: Acțiune introdusă la 7 mai 2007 — Lancôme/OAPI — CMS Hasche Sigle (COLOR EDITION)

text:
               23.6.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 140/43

         Acțiune introdusă la 7 mai 2007 — Lancôme/OAPI — CMS Hasche Sigle (COLOR EDITION)
   (Cauza T-160/07)
   (2007/C 140/71)
   Limba în care a fost formulată acțiunea: franceza
   Părțile

      Reclamantă: Lancôme Parfums et Beauté & Cie (Paris, Franța) (reprezentant: E. Baud, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte în procedura în fața camerei de recurs: CMS Hasche Sigle (Köln, Germania)
   Concluziile reclamantei

               —

               anularea deciziei Camerei a doua de recurs a OAPI, pronunțată la 26 februarie 2007 în cauza R 231/2006-2;

               —

               obligarea pârâtului și, eventual, a intervenientei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      Marca comunitară înregistrată care a făcut obiectul unei cereri de declarare a nulității: marca verbală „COLOR EDITION” pentru produse din clasa 3 — marca comunitară nr. 2 965 804.

      Titularul mărcii comunitare: reclamanta.

      Partea care solicită declararea nulității mărcii comunitare: CMS Hasche Sigle.

      Decizia diviziei de anulare: respinge cererea de declarare a nulității.

      Decizia camerei de recurs: anulează decizia diviziei de anulare.

      Motivele invocate: încălcarea articolului 55 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul nr.40/94 al Consiliului (1) întrucât camera de recurs a apreciat că cererea de declarare a nulității formulată de CMS Hasche Sigle este admisibilă, precum și încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (c) din amintitul regulament întrucât decizia atacată a statuat că marca în litigiu „COLOR EDITION” este descriptivă.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 40/94 al Consiliului din 20 decembrie 1993 privind marca comunitară (JO 1994, L 11, p. 1).


title: Cauza C-162/09: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 7 octombrie 2010 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Court of Appeal (England & Wales) — Regatul Unit) — Secretary of State for Work and Pensions/Taous Lassal (Trimitere preliminară — Libera circulație a persoanelor — Directiva 2004/38/CE — Articolul 16 — Drept de ședere permanentă — Aplicarea în timp — Perioade încheiate înainte de data transpunerii)

text:
               4.12.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 328/5

         Hotărârea Curții (Camera a treia) din 7 octombrie 2010 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Court of Appeal (England & Wales) — Regatul Unit) — Secretary of State for Work and Pensions/Taous Lassal
   (Cauza C-162/09) (1)

   (Trimitere preliminară - Libera circulație a persoanelor - Directiva 2004/38/CE - Articolul 16 - Drept de ședere permanentă - Aplicarea în timp - Perioade încheiate înainte de data transpunerii)
   2010/C 328/08
   Limba de procedură: engleza

      Instanța de trimitere

   Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamant: Secretary of State for Work and Pensions

      Pârât: Taous Lassal

      în prezența: The Child Poverty Action Group

      Obiectul

   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) — Interpretarea articolului 16 alineatul (1) din Directiva 2004/38 a Parlamentului European și a Consiliului din 29 aprilie 2004 privind dreptul la liberă circulație și ședere pe teritoriul statelor membre pentru cetățenii Uniunii și membrii familiilor acestora (JO L 158, p. 77, Ediție specială, 05/vol. 7, p. 56) — Cetățean al Uniunii care a locuit în mod legal în Regatul Unit timp de cinci ani înainte de 30 aprilie 2006, data limită de transpunere a directivei, și care a părăsit ulterior teritoriul pentru o perioadă de 10 luni — Luarea în considerare a perioadei încheiate înainte de 30 aprilie 2006 la recunoașterea unui drept de ședere permanent

      Dispozitivul

   Articolul 16 alineatele (1) și (4) din Directiva 2004/38/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 29 aprilie 2004 privind dreptul la liberă circulație și ședere pe teritoriul statelor membre pentru cetățenii Uniunii și membrii familiilor acestora, de modificare a Regulamentului (CEE) nr. 1612/68 și de abrogare a Directivelor 64/221/CEE, 68/360/CEE, 72/194/CEE, 73/148/CEE, 75/34/CEE, 75/35/CEE, 90/364/CEE, 90/365/CEE și 93/96/CEE trebuie interpretat în sensul că:

               —

               perioade de ședere neîntreruptă de cinci ani încheiate înainte de data transpunerii Directivei 2004/38, respectiv 30 aprilie 2006, conform unor instrumente de drept al Uniunii anterioare acestei date trebuie să fie luate în considerare în scopul dobândirii dreptului de ședere permanentă în temeiul articolului 16 alineatul (1) din această directivă și

               —

               absențele din statul membru gazdă mai scurte de doi ani consecutivi intervenite înainte de 30 aprilie 2006 și ulterioare unei șederi legale neîntrerupte de cinci ani încheiate înaintea acestei date nu sunt de natură să afecteze dobândirea dreptului de ședere permanentă în temeiul articolului 16 alineatul (1) menționat anterior.

      (1)  JO C 153, 4.7.2009.


title: Cauza T-672/11: Acțiune introdusă la 23 decembrie 2011 — H-Holding/Parlamentul

text:
               4.8.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 235/13

         Acțiune introdusă la 23 decembrie 2011 — H-Holding/Parlamentul
   (Cauza T-672/11)
   2012/C 235/33
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: H-Holding AG (Cham, Elveția) (reprezentant: R. Závodný, avocat)

      Pârât: Parlamentul European

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               declararea faptului că reclamanta a suferit un prejudiciu prin abținerea pârâtului de a-i soluționa petiția;

               —

               stabilirea faptului că Uniunea Europeană are competența de a impune respectarea normelor privind finanțarea partidelor politice la nivel european,

               —

               obligarea pârâtului să mandateze Oficiul European de Luptă Antifraudă (OLAF) să efectueze un audit cu privire la un partid politic ceh,

               —

               obligarea pârâtului să inițieze o procedură împotriva Republicii Cehe,

               —

               obligarea pârâtului la plata unei despăgubiri,

               —

               obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă faptul că pârâtul s-a abținut să-i soluționeze petiția depusă la 24 august 2011 în legătură cu finanțarea unui partid politic.


title: Cauza C-604/10: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) la 21 decembrie 2010 — Football Dataco Limited, Football Association Premier League Ltd, Football League Limited, Scottish Premier League Limited, Scottish Football League, PA Sport UK Limited/Yahoo UK Limited, Stan James (Abingdon) Limited, Stan James PLC, Enetpulse APS

text:
               19.3.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 89/7

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) la 21 decembrie 2010 — Football Dataco Limited, Football Association Premier League Ltd, Football League Limited, Scottish Premier League Limited, Scottish Football League, PA Sport UK Limited/Yahoo UK Limited, Stan James (Abingdon) Limited, Stan James PLC, Enetpulse APS
   (Cauza C-604/10)
   2011/C 89/14
   Limba de procedură: engleza

      Instanța de trimitere

   Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamante: Football Dataco Limited, Football Association Premier League Ltd, Football League Limited, Scottish Premier League Limited, Scottish Football League, PA Sport UK Limited

      Pârâte: Yahoo UK Limited, Stan James (Abingdon) Limited, Stan James PLC, Enetpulse APS

      Întrebările preliminare

               1.

               Care este modul în care trebuie interpretată expresia „bazele de date care, prin alegerea sau dispunerea elementelor, constituie o creație intelectuală proprie a autorului” în sensul articolului 3 alineatul (1) din Directiva 96/9/CE privind protecția juridică a bazelor de date, și în special:

                           (a)

                           efortul și competențele intelectuale utilizate pentru crearea datelor ar trebui excluse?

                           (b)

                           „alegerea sau dispunerea” presupun acordarea unei semnificații deosebite unui element sau unei date preexistente (precum în cazul stabilirii datei calendaristice a unei partide de fotbal)?

                           (c)

                           „creația intelectuală proprie a autorului” impune mai mult decât o muncă și competențe semnificative ale autorului și, în cazul unui răspuns afirmativ, ce anume?

               2.

               Directiva se opune drepturilor naționale de natura dreptului de autor asupra bazelor de date care sunt diferite de cele prevăzute în directivă?


title: Cauza C-2/15: Cerere de decizie preliminară introdusă de Verwaltungsgerichtshof (Austria) la 7 ianuarie 2015 – DHL Express (Austria) GmbH

text:
               20.4.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 127/8

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Verwaltungsgerichtshof (Austria) la 7 ianuarie 2015 – DHL Express (Austria) GmbH
   (Cauza C-2/15)
   (2015/C 127/12)
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Verwaltungsgerichtshof

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: DHL Express (Austria) GmbH

      Pârâtă: Post-Control-Kommission

      Alți participanți la procedură: Bundesminister für Verkehr, Innovation und Technologie

      Întrebările preliminare

               1)

               Directiva 97/67/CE (1) a Parlamentului European și a Consiliului din 15 decembrie 1997 privind normele comune pentru dezvoltarea pieței interne a serviciilor poștale ale Comunității și îmbunătățirea calității serviciului, astfel cum a fost modificată prin Directiva 2008/6/CE (2) a Parlamentului European și a Consiliului din 20 februarie 2008, în special articolul 9 din aceasta, se opune unei reglementări naționale potrivit căreia furnizorii de servicii poștale sunt obligați să contribuie financiar la costurile operaționale ale autorității naționale de reglementare, independent de aspectul dacă aceștia furnizează servicii universale?

               2)

               În cazul unui răspuns afirmativ la prima întrebare:

                           a)

                           Pentru existența unei obligații de finanțare este suficient faptul că furnizorul vizat prestează servicii poștale care trebuie calificate potrivit reglementării naționale ca fiind servicii universale, dar care depășesc ansamblul minim obligatoriu de servicii universale prevăzut de directivă?

                           b)

                           La calcularea cotei-părți a întreprinderii respective din contribuțiile financiare trebuie să se procedeze în același mod ca la calcularea contribuțiilor financiare la fondul de compensare în conformitate cu articolul 7 alineatul (4) din directiva menționată?

                           c)

                           Cerința privind respectarea principiilor nediscriminării și proporționalității în sensul articolului 7 alineatul (5) din directiva menționată și „luarea în considerare a gradului de substituibilitate cu serviciul universal” în sensul considerentului (27) al Directivei 2008/6/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 20 februarie 2008 impun în acest caz deducerea părții din venituri aferente serviciilor cu valoare adăugată, așadar servicii poștale care nu intră în sfera serviciului universal, dar care au legătură cu serviciul universal, precum și neluarea în considerare a acesteia la calcularea cotelor?

      (1)  JO L 15, p. 14, Ediție specială, 06/vol. 3, p. 12.

      (2)  Directiva 2008/6/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 20 februarie 2008 de modificare a Directivei 97/67/CE cu privire la realizarea integrală a pieței interne a serviciilor poștale ale Comunității (JO L 52, p. 3).


title: Cauza T-94/07: Ordonanța Tribunalului de Primă Instanță din 19 noiembrie 2009 — EREF/Comisia ( Acțiune în anulare — Reprezentare de către un avocat care nu are calitatea de terț — Inadmisibilitate vădită )

text:
               30.1.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 24/52

         Ordonanța Tribunalului de Primă Instanță din 19 noiembrie 2009 — EREF/Comisia
   (Cauza T-94/07) (1)

   („Acțiune în anulare - Reprezentare de către un avocat care nu are calitatea de terț - Inadmisibilitate vădită”)
   2010/C 24/91
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: European Renewable Energies Federation ASBL (EREF) (Bruxelles, Belgia) (reprezentant: D. Fouquet, avocat)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene (reprezentant: N. Khan, agent)

      Obiectul

   Cerere de anulare a Deciziei C (2006) 4963 final a Comisiei din 24 octombrie 2006 privind un credit sindicalizat și un credit bilateral acordate pentru construcția de către Framatome ANP a unei centrale nucleare pentru Teollisuuden Voima Oy

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea ca vădit inadmisibilă.

               2.

               European Renewable Energies Federation ASBL (EREF) suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și cheltuielile Comisiei Comunităților Europene.

      (1)  JO C 117, 29.5.2007.


title: Cauza C-138/17 P: Recurs introdus la 17 martie 2017 de Uniunea Europeană, reprezentată de Curtea de Justiție a Uniunii Europene, împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a treia extinsă) din 10 ianuarie 2017 în cauza T-577/14, Gascogne Sack Deutschland și Gascogne/Uniunea Europeană

text:
               15.5.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 151/25

         Recurs introdus la 17 martie 2017 de Uniunea Europeană, reprezentată de Curtea de Justiție a Uniunii Europene, împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a treia extinsă) din 10 ianuarie 2017 în cauza T-577/14, Gascogne Sack Deutschland și Gascogne/Uniunea Europeană
   (Cauza C-138/17 P)
   (2017/C 151/32)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Recurentă: Uniunea Europeană, reprezentată de Curtea de Justiție a Uniunii Europene (reprezentanți: J. Inghelram și Á. M. Almendros Manzano, agenți)

      Celelalte părți din procedură: Gascogne Sack Deutschland GmbH, Gascogne și Comisia Europeană

      Concluziile recurentei

               —

               anularea punctului 1) al dispozitivului hotărârii atacate;

               —

               respingerea ca nefondată a cererii formulate în primă instanță de Gascogne Sack Deutschland și de Gascogne, având ca obiect obținerea sumei de 187 571 de euro pentru pierderile pretins suferite ca urmare a plăților suplimentare privind garanția bancară efectuate cu depășirea unui termen rezonabil;

               —

               obligarea Gascogne Sack Deutschland și Gascogne la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea recursului formulat, recurenta invocă trei motive.
   Primul motiv este întemeiat pe o eroare de drept în interpretarea noțiunii de legătură de cauzalitate, având în vedere că Tribunalul a statuat că încălcarea termenului rezonabil de soluționare a constituit cauza determinantă a pretinsului prejudiciu material constând în plata unor comisioane de constituire a unei garanții bancare, în timp ce, potrivit unei jurisprudențe constante, propria opțiune a unei întreprinderi de a nu plăti amenda pe parcursul procedurii în fața instanței Uniunii constituie cauza determinantă a plății unor astfel de cheltuieli.
   Al doilea motiv este întemeiat pe o eroare de drept în interpretarea noțiunii de prejudiciu, având în vedere că Tribunalul a refuzat să aplice pretinsului prejudiciu material legat de plata unor comisioane de constituire a unei garanții bancare aceeași condiție cu cea pe care a formulat-o în legătură cu pretinsul prejudiciu material legat de plata dobânzilor asupra cuantumului amenzii, și anume cea potrivit căreia reclamantele în primă instanță trebuiau să probeze că sarcina financiară legată de această din urmă plată era superioară avantajului pe care ele ar fi putut să îl obțină dacă amenda nu era plătită.
   Al treilea motiv este întemeiat pe o eroare de drept în stabilirea perioadei în care s-a produs pretinsul prejudiciu material, precum și pe o nemotivare, având în vedere că Tribunalul a considerat, fără a explica motivul, că perioada în care s-a produs pretinsul prejudiciu material constând în plata unor comisioane de constituire a unei garanții bancare putea fi diferită de perioada în care acesta a reținut existența comportamentului nelegal care ar fi cauzat acest prejudiciu.


title: Cauza C-4/17 P: Recurs introdus la 4 ianuarie 2017 de Republica Cehă împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a cincea) din 20 octombrie 2016 în cauza T-141/15, Republica Cehă/Comisia

text:
               27.2.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 63/19

         Recurs introdus la 4 ianuarie 2017 de Republica Cehă împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a cincea) din 20 octombrie 2016 în cauza T-141/15, Republica Cehă/Comisia
   (Cauza C-4/17 P)
   (2017/C 063/27)
   Limba de procedură: ceha

      Părțile

      Recurentă: Republica Cehă (reprezentanți: M. Smolek, J. Vláčil și J. Pavliš, agenți)

      Cealaltă parte din procedură: Comisia Europeană

      Obiectul

   Recurs împotriva Hotărârii Tribunalului din 20 octombrie 2016 în cauza T-141/15 Republica Cehă/Comisia (denumită în continuare „hotărârea atacată”) în care Republica Cehă urmărea anularea Deciziei de punere în aplicare (UE) 2015/103 (1) a Comisiei din 16 ianuarie 2015 de excludere de la finanțarea de către Uniunea Europeană a anumitor cheltuieli efectuate de statele membre în cadrul Fondului european de garantare agricolă (FEGA) și al Fondului european agricol pentru dezvoltare rurală (FEADR) [notificată cu numărul C(2015) 53] (denumită în continuare „decizia atacată”), în măsura în care exclude cheltuielile efectuate de Republica Cehă în perioada cuprinsă între 2010 și 2012, care se ridică la o sumă totală de 2 123 199,04 euro

      Concluziile

   Recurenta solicită Curții:

               —

               anularea hotărârii atacate;

               —

               anularea deciziei atacate în măsura în care exclude cheltuielile care se ridică la o sumă totală de 2 123 199,04 euro efectuate de Republica Cehă și

               —

               obligarea Comisiei Europene la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea recursului formulat, recurenta invocă trei motive.
   Primul motiv de recurs se întemeiază pe încălcarea articolului 11 din Regulamentul (CE) nr. 479/2008 (2) al Consiliului din 29 aprilie 2008 privind organizarea comună a pieţei vitivinicole (denumit în continuare „Regulamentul nr. 479/2008”), în măsura în care se susține că Tribunalul a săvârșit o eroare de drept prin faptul că a statuat că articolul 11 din regulamentul respectiv nu includea măsuri de protecție a podgoriilor împotriva prejudiciilor cauzate de animale și/sau de păsări.
   Al doilea motiv de recurs se întemeiază pe încălcarea articolului 5 alineatul (2) din Regulamentul nr. 479/2008 și a principiilor securității juridice și încrederii legitime. În hotărârea atacată, se susține că Tribunalul a săvârșit o eroare de drept prin faptul că a statuat că Comisia Europeană poate să declare anumite măsuri neeligibile în totalitate pentru finanțarea de către Uniunea Europeană și, din aceste motive, să excludă de la finanțare toate cheltuielile efectuate în legătură cu aceste măsuri, în pofida faptului că Comisia Europeană însăși a examinat eligibilitatea respectivelor măsuri atunci când a evaluat proiectul de program de sprijin și nu a avansat nicio obiecție.
   Al treilea motiv de recurs se întemeiază pe încălcarea articolului 41 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene coroborat cu articolul 31 din Regulamentul (CE) nr. 1290/2005 (3) al Consiliului din 21 iunie 2005 privind finanțarea politicii agricole comune și, după caz, cu articolul 52 din Regulamentul (UE) nr. 1306/2013 (4) al Parlamentului European și al Consiliului din 17 decembrie 2013 privind finanțarea, gestionarea și monitorizarea politicii agricole comune și cu articolele 11 și 16 din Regulamentul (CE) nr. 885/2006 (5) al Comisiei din 21 iunie 2006 de stabilire a normelor de aplicare a Regulamentului (CE) nr. 1290/2005 în ceea ce privește autorizarea agențiilor de plăți și a altor entități precum și lichidarea conturilor FEGA și FEADR. Se susține că Tribunalul a săvârșit o eroare de drept în hotărârea atacată prin faptul că a statuat că Comisia Europeană putea exclude de la finanțarea de către Uniunea Europeană cheltuieli corespunzătoare unei perioade în privința căreia Republic Cehă a fost împiedicată să își exprime opinia în temeiul procedurii stabilite pentru corecțiile financiare în legătură cu agricultura.

      (1)  JO 2015, L 16, p. 33.

      (2)  JO 2008, L 148, p. 1.

      (3)  JO 2005, L 209, p. 1, Ediție specială 14/vol. 1, p. 193.

      (4)  JO 2013, L 347, p. 549.

      (5)  JO 2006, L 171, p. 90, Ediție specială 14/vol. 2, p. 37.


title: Cauza T-190/17: Acțiune introdusă la 22 martie 2017 – EKETA/Comisia

text:
               15.5.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 151/44

         Acțiune introdusă la 22 martie 2017 – EKETA/Comisia
   (Cauza T-190/17)
   (2017/C 151/56)
   Limba de procedură: greaca

      Părțile

      Reclamantă: Ethniko Kentro Erevnas kai Technologikis Anaptyxis (EKETA) (Tesalonic, Grecia) (reprezentanți: V.Christianos și S. Paliou, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               constatarea faptului că cererea Comisiei Europene către EKETA de a restitui suma de 172 992,15 EUR corespunzătoare plății primite de aceasta pentru proiectul CATER, cerere formulată în nota de debit 3241615289/29.11.2016, este nefondată în ceea ce privește suma de 112 737,15 EUR;

               —

               constatarea faptului că suma de 112 737,15 EUR constituie costuri eligibile și că EKETA nu este obligată să restituie respectiva sumă Comisiei Europene și

               —

               obligarea Comisiei Europene la plata cheltuielilor de judecată efectuate de reclamantă.

      Motivele și principalele argumente

               1.

               Prin intermediul prezentei acțiuni, Ethniko Kentro Erevnas kai Technologikis Anaptyxis (denumită în continuare „EKETA”) contestă creanțele pe care Comisia le-a menționat în nota de debit 3241615289/29.11.2016 în ceea ce privește participarea la proiectul CATER. Prin nota de debit menționată, Comisia a solicitat ca EKETA să restituie o parte din plata primită pentru proiectul CATER, într-un cuantum de 172 992,15 EUR. Cererea a urmat unui control la fața locului efectuat de Comisia Europeană la instalațiile reclamantei.

               2.

               În acest context, reclamanta solicită ca Tribunalul, în temeiul articolului 272 TFUE, să constate că, din cuantumul menționat în nota de debit, suma de 112 737,15 EUR constituie costuri eligibile și că EKETA nu este obligată să restituie această sumă Comisiei.

               3.

               EKETA susține că cuantumul menționat de 112 737,15 EUR este constituit din costuri eligibile de personal și costuri indirecte, pe care Comisia le-a respins în mod nelegal ca fiind costuri neeligibile. Caracterul eligibil al costurilor reclamantei este confirmat informațiile pe care le-a comunicat Comisiei Europene cu ocazia controlului la fața locului, în corespondența ulterioară, precum și în fața Tribunalului.


title: Cauzele conexate C-261/07 și C-299/07: Hotărârea Curții (Camera întâi) din 23 aprilie 2009 (cereri de pronunțare a unor hotărâri preliminare formulate de Rechtbank van koophandel te Antwerpen — Belgia) — VTB-VAB NV (C-261/07) Galatea BVBA (C-299/07)/Total Belgium NV (C-261/07), Sanoma Magazines Belgium NV (C-299/07) (Directiva 2005/29/CE — Practici comerciale neloiale — Reglementare națională care interzice ofertele comune către consumatori)

text:
               20.6.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 141/3

         Hotărârea Curții (Camera întâi) din 23 aprilie 2009 (cereri de pronunțare a unor hotărâri preliminare formulate de Rechtbank van koophandel te Antwerpen — Belgia) — VTB-VAB NV (C-261/07) Galatea BVBA (C-299/07)/Total Belgium NV (C-261/07), Sanoma Magazines Belgium NV (C-299/07)
   (Cauzele conexate C-261/07 și C-299/07) (1)

   (Directiva 2005/29/CE - Practici comerciale neloiale - Reglementare națională care interzice ofertele comune către consumatori)
   2009/C 141/05
   Limba de procedură: olandeza

      Instanța de trimitere

   Rechtbank van koophandel te Antwerpen

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamante: VTB-VAB NV (C-261/07), Galatea BVBA (C-299/07)

      Pârâte: Total Belgium NV (C-261/07), Sanoma Magazines Belgium NV (C-299/07)

      Obiectul

   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Rechtbank van koophandel te Antwerpen — Interpretarea Directivei 2005/29/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 11 mai 2005 privind practicile comerciale neloiale ale întreprinderilor de pe piața internă față de consumatori și de modificare a Directivei 84/450/CEE a Consiliului, a Directivelor 97/7/CE, 98/27/CE și 2002/65/CE ale Parlamentului European și ale Consiliului și a Regulamentului (CE) nr. 2006/2004 al Parlamentului European și al Consiliului („Directiva privind practicile comerciale neloiale”) (JO L 149, p. 22, Ediție specială, 15/vol. 14, p. 260) — Reglementare națională care interzice ofertele comune către consumatori

      Dispozitivul

   Directiva 2005/29/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 11 mai 2005 privind practicile comerciale neloiale ale întreprinderilor de pe piața internă față de consumatori și de modificare a Directivei 84/450/CEE a Consiliului, a Directivelor 97/7/CE, 98/27/CE și 2002/65/CE ale Parlamentului European și ale Consiliului și a Regulamentului (CE) nr. 2006/2004 al Parlamentului European și al Consiliului du 11 mai 2005 („Directiva privind practicile comerciale neloiale”) trebuie interpretată în sensul că se opune unei reglementări naționale, precum cea în discuție în acțiunile principale, care, în afara anumitor excepții și fără a ține seama de împrejurările specifice din cazul respectiv, interzice orice ofertă comună efectuată de un vânzător către un consumator.

      (1)  JO C 199, 25.8.2007.


title: Cauza C-391/05: Hotărârea Curții (camera a patra) din data de 1 martie 2007 (cerere având ca obiect pronunțarea unei hotărâri preliminare introdusă de Finanzgericht Hamburg — Germania) — Jan de Nul NV/Hauptzollamt Oldenburg (Accize — Scutirea de taxa pe uleiurile minerale — Directiva 92/81/CEE — Noțiunea de navigație în apele comunitare )

text:
               28.4.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 95/9

         Hotărârea Curții (camera a patra) din data de 1 martie 2007 (cerere având ca obiect pronunțarea unei hotărâri preliminare introdusă de Finanzgericht Hamburg — Germania) — Jan de Nul NV/Hauptzollamt Oldenburg
   (Cauza C-391/05) (1)

   (Accize - Scutirea de taxa pe uleiurile minerale - Directiva 92/81/CEE - Noțiunea de „navigație în apele comunitare“)
   (2007/C 95/14)
   Limba de procedură: germana
   Instanța de trimitere
   Finanzgericht Hamburg
   Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Jan de Nul NV

      Pârât: Hauptzollamt Oldenburg
   Obiectul
   Cerere având ca obiect pronunțarea unei hotărâri preliminare — Finanzgericht Hamburg — Interpretarea articolului 8 alineatul (1) litera c) primul paragraf din Directiva 92/81/CEE a Consiliului din 19 octombrie 1992 de armonizare a structurii accizelor pentru uleiurile minerale (JO L 316, p. 12) — Noțiunea de „ape comunitare “și de „navigație “— Impozitarea uleiurilor minerale utilizate drept carburant pentru o dragă plutitoare care efectuează operațiuni de curățire pe Elba
   Dispozitivul

               1)

               Noțiunea de „ape comunitare“, în sensul articolului 8 alineatul (1) litera c) primul paragraf din Directiva 92/81/CEE a Consiliului din 19 octombrie 1992 de armonizare a structurii accizelor pentru uleiurile minerale, astfel cum a fost modificată prin Directiva 94/74/CE a Consiliului din 22 decembrie 1994, se referă la toate apele de natură a fi folosite de către toate navele maritime, inclusiv de către cele având cea mai mare capacitate, susceptibile să parcurgă căi maritime în scopuri comerciale.

               2)

               Manevrele efectuate de o dragă purtătoare în cursul operațiunilor de aspirare și deversare a materialelor, respectiv deplasările inerente executării activităților de dragaj, intră în sfera de aplicare a noțiunii de „navigație “în sensul articolului 8 alineatul (1) litera c) primul paragraf din Directiva 92/81, astfel cum a fost modificată prin Directiva 94/74.

      (1)  JO C 10 din 14.1.2006.


title: Cauza T-648/16: Acțiune introdusă la 13 septembrie 2016 – Şölen Çikolata Gıda Sanayi ve Ticaret/EUIPO – Zaharieva (BOBO cornet)

text:
               31.10.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 402/56

         Acțiune introdusă la 13 septembrie 2016 – Şölen Çikolata Gıda Sanayi ve Ticaret/EUIPO – Zaharieva (BOBO cornet)
   (Cauza T-648/16)
   (2016/C 402/66)
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Şölen Çikolata Gıda Sanayi ve Ticaret AŞ (Şehitkamil Gaziantep, Turcia) (reprezentant: T. Tsenova, avocat)

      Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Elka Zaharieva (Plovdiv, Bulgaria)

      Datele privind procedura în fața EUIPO

      Solicitantul mărcii în litigiu: cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

      Marca în litigiu: marca figurativă care cuprinde elementele verbale „BOBO cornet” – cererea de înregistrare nr. 12 299 343

      Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție

      Decizia atacată: Decizia Camerei a patra de recurs a EUIPO din 20 iulie 2016 în cauza R 906/2015-4

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei atacate;

               —

               obligarea EUIPO și a celeilalte părți din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele invocate

               —

               încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009;

               —

               încălcarea articolului 75 și a articolului 76 alineatul (1) din Regulamentul nr. 207/2009.


title: Cauza C-284/10: Hotărârea Curții (Camera a șaptea) din 21 iulie 2011 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Tribunal Supremo — Spania) — Telefónica de España, SA/Administración del Estado (Directiva 97/13/CE — Cadru comun pentru autorizațiile generale și licențele individuale în domeniul serviciilor de telecomunicații — Taxe și redevențe aplicabile întreprinderilor titulare de autorizații generale — Articolul 6 — Interpretare — Legislație națională care impune plata unei taxe anuale calculate pe baza unui procentaj din veniturile brute din exploatare)

text:
               10.9.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 269/16

         Hotărârea Curții (Camera a șaptea) din 21 iulie 2011 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Tribunal Supremo — Spania) — Telefónica de España, SA/Administración del Estado
   (Cauza C-284/10) (1)

   (Directiva 97/13/CE - Cadru comun pentru autorizațiile generale și licențele individuale în domeniul serviciilor de telecomunicații - Taxe și redevențe aplicabile întreprinderilor titulare de autorizații generale - Articolul 6 - Interpretare - Legislație națională care impune plata unei taxe anuale calculate pe baza unui procentaj din veniturile brute din exploatare)
   2011/C 269/26
   Limba de procedură: spaniola

      Instanța de trimitere

   Tribunal Supremo

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Telefónica de España, SA

      Pârâtă: Administración del Estado

      Obiectul

   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Tribunal Supremo — Interpretarea Directivei 97/13/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 10 aprilie 1997 privind un cadru comun pentru autorizațiile generale și licențele individuale în domeniul serviciilor de telecomunicații (în special articolul 6 din aceasta) (JO L 117, p. 15) — Taxe și redevențe aplicabile întreprinderilor titulare de autorizații generale — Impunerea unor sarcini pecuniare diferite de cele autorizate de directivă și în scopuri neprevăzute de aceasta

      Dispozitivul

   Articolul 6 din Directiva 97/13/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 10 aprilie 1997 privind un cadru comun pentru autorizațiile generale și licențele individuale în domeniul serviciilor de telecomunicații trebuie interpretat în sensul că nu se opune unei reglementări a unui stat membru care instituie în sarcina titularilor de autorizații generale o taxă calculată anual și pe baza veniturilor brute din exploatare ale operatorilor impozabili, având ca obiect acoperirea cheltuielilor administrative aferente procedurilor de eliberare, de gestionare, de control și de aplicare a acestor autorizații, în măsura în care totalitatea veniturilor obținute de statul membru menționat dintr-o asemenea taxă nu depășește totalitatea acestor cheltuieli administrative, aspect care trebuie verificat de instanța de trimitere.

      (1)  JO C 246, 11.9.2010.


title: Cauza T-17/13: Ordonanța Tribunalului din 6 noiembrie 2014 – ANKO/Comisia („Clauză compromisorie – Al șaptelea program-cadru pentru activități de cercetare, de dezvoltare tehnologică și demonstrative (2007-2013) – Contract privind proiectul Pocemon – Rambursarea sumelor avansate – Scrisoare prin care se anunță emiterea unei note de debit – Scrisoare de atenționare – Lipsa interesului de a exercita acțiunea – Inadmisibilitate”)

text:
               19.1.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 16/37

      Ordonanța Tribunalului din 6 noiembrie 2014 – ANKO/Comisia
      (Cauza T-17/13) (1)

      („Clauză compromisorie - Al șaptelea program-cadru pentru activități de cercetare, de dezvoltare tehnologică și demonstrative (2007-2013) - Contract privind proiectul Pocemon - Rambursarea sumelor avansate - Scrisoare prin care se anunță emiterea unei note de debit - Scrisoare de atenționare - Lipsa interesului de a exercita acțiunea - Inadmisibilitate”)
      (2015/C 016/58)
      Limba de procedură: greaca

         Părțile

         Reclamantă: ANKO AE Antiprosopeion, Emporiou kai Viomichanias (Atena, Grecia) (reprezentant: V. Christianos, avocat)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: R. Lyal și A. Cordewener, agenți, asistați de S. Drakakakis, avocat)

         Obiectul

      Acțiune formulată în temeiul articolului 272 TFUE, prin care se urmărește ca Tribunalul să constate, în primul rând, că reclamanta nu este obligată să ramburseze în totalitate suma plătită de Comisie în executarea proiectului Pocemon, încheiat în cadrul celui de Al șaptelea program-cadru pentru activități de cercetare, de dezvoltare tehnologică și demonstrative (2007-2013), în al doilea rând, că reclamanta nu este obligată să plătească o indemnizație forfetară în temeiul acestui proiect, și în al treilea rând, că Comisia nu este îndreptățită să procedeze la o compensare a sumelor pe care le datorează reclamantei

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea ca inadmisibilă.

                  2)

                  Obligă ANKO AE Antiprosopeion, Emporiou kai Viomichanias la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 79, 16.3.2013.


title: Cauza T-284/13 P: Ordonanța Tribunalului din 14 noiembrie 2013 — Marcuccio/Comisia ( „Recurs — Funcție publică — Respingerea acțiunii din primă instanță ca vădit inadmisibilă — Inexistența unei identități între cererea introductivă trimisă prin fax și originalul depus ulterior — Depunere a originalului după expirarea termenului — Tardivitatea acțiunii — Recurs vădit nefondat” )

text:
               18.1.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 15/18

         Ordonanța Tribunalului din 14 noiembrie 2013 — Marcuccio/Comisia
   (Cauza T-284/13 P) (1)

   (Recurs - Funcție publică - Respingerea acțiunii din primă instanță ca vădit inadmisibilă - Inexistența unei identități între cererea introductivă trimisă prin fax și originalul depus ulterior - Depunere a originalului după expirarea termenului - Tardivitatea acțiunii - Recurs vădit nefondat)
   2014/C 15/27
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Recurent: Luigi Marcuccio (Tricase, Italia) (reprezentant: G. Cipressa, avocat)

      Cealaltă parte din procedură: Comisia Europeană (reprezentanți: C. Berardis-Kayser și G. Gattinara, agenți, asistați de A. Dal Ferro, avocat)

      Obiectul

   Recurs împotriva Ordonanței Tribunalului Funcției Publice a Uniunii Europene (Camera a treia) din 11 martie 2013, Marcuccio/Comisia (F-17/12), având ca obiect anularea acestei ordonanțe

      Dispozitivul

               1.

               Respinge recursul.

               2.

               Domnul Luigi Marcuccio suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și cheltuielile de judecată efectuate de Comisia Europeană în cadrul prezentei acțiuni.

      (1)  JO C 207, 20.7.2013.


title: Cauza C-132/13: Cerere de decizie preliminară introdusă de Landgericht Köln (Germania) la 18 martie 2013 — Zentrale zur Bekämpfung unlauteren Wettbewerbs eV/ILME GmbH

text:
               8.6.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 164/11

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Landgericht Köln (Germania) la 18 martie 2013 — Zentrale zur Bekämpfung unlauteren Wettbewerbs eV/ILME GmbH
   (Cauza C-132/13)
   2013/C 164/18
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Landgericht Köln

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Zentrale zur Bekämpfung unlauteren Wettbewerbs eV

      Pârâtă: ILME GmbH

      Întrebarea preliminară

   Articolele 1, 8 și 10, precum și anexele II, IV și III la Directiva 2006/95/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 12 decembrie 2006 privind armonizarea legislațiilor statelor membre referitoare la echipamente electrice destinate utilizării în cadrul unor anumite limite de tensiune (1) trebuie interpretate în sensul că marcajul CE
         nu
       trebuie aplicat carcaselor
         în calitate de componente
       pentru conectoare industriale multipolare?

      (1)  JO L 374, p. 10, Ediție specială, 13/vol. 58, p. 40.


title: Cauza T-346/14: Hotărârea Tribunalului din 15 septembrie 2016 – Yanukovych/Consiliul („Politica externă și de securitate comună — Măsuri restrictive adoptate având în vedere situația din Ucraina — Înghețare a fondurilor — Lista persoanelor, entităților și organismelor cărora li se aplică înghețarea fondurilor și a resurselor economice — Includerea numelui reclamantului — Dreptul la apărare — Obligația de motivare — Temei legal — Dreptul la protecție jurisdicțională efectivă — Abuz de putere — Nerespectarea criteriilor de includere în listă — Eroare vădită de apreciere — Dreptul de proprietate”)

text:
               31.10.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 402/35

         Hotărârea Tribunalului din 15 septembrie 2016 – Yanukovych/Consiliul
   (Cauza T-346/14) (1)

   ((„Politica externă și de securitate comună - Măsuri restrictive adoptate având în vedere situația din Ucraina - Înghețare a fondurilor - Lista persoanelor, entităților și organismelor cărora li se aplică înghețarea fondurilor și a resurselor economice - Includerea numelui reclamantului - Dreptul la apărare - Obligația de motivare - Temei legal - Dreptul la protecție jurisdicțională efectivă - Abuz de putere - Nerespectarea criteriilor de includere în listă - Eroare vădită de apreciere - Dreptul de proprietate”))
   (2016/C 402/38)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamant: Viktor Fedorovych Yanukovych (Kiev, Ucraina) (reprezentanți: T. Beazley, P. Saini, S. Fatima, QC, H. Mussa, J. Hage, K. Howard, barristers și C. Kennedy, solicitor)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: inițial E. Finnegan și J.-P. Hix, ulterior J.-P. Hix și P. Mahnič Bruni, agenți)

      Interveniente în susținerea pârâtului: Republica Polonă (reprezentant: B. Majczyna, agent) și Comisia Europeană (reprezentanți: S. Bartelt și D. Gauci, agenți)

      Obiectul

   Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE prin care se solicită anularea, în primul rând, a Deciziei 2014/119/PESC a Consiliului din 5 martie 2014 privind măsuri restrictive împotriva anumitor persoane, entități și organisme având în vedere situația din Ucraina (JO 2014, L 66, p. 26) și a Regulamentului (UE) nr. 208/2014 al Consiliului din 5 martie 2014 privind măsuri restrictive împotriva anumitor persoane, entități și organisme având în vedere situația din Ucraina (JO 2014, L 66, p. 1), în al doilea rând, a Deciziei (PESC) 2015/143 a Consiliului din 29 ianuarie 2015 de modificare a Deciziei 2014/119 (JO 2015, L 24, p. 16) și a Regulamentului (UE) 2015/138 al Consiliului din 29 ianuarie 2015 de modificare a Regulamentului nr. 208/2014 (JO 2015, L 24, p. 1) și, în al treilea rând, a Deciziei (PESC) 2015/364 a Consiliului din 5 martie 2015 de modificare a Deciziei 2014/119 (JO 2015, L 62, p. 25) și a Regulamentului de punere în aplicare (UE) 2015/357 al Consiliului din 5 martie 2015 privind punerea în aplicare a Regulamentului (UE) nr. 208/2014 (JO 2015, L 62, p. 1), în măsura în care numele reclamantului a fost inclus sau menținut în lista persoanelor, entităților și organismelor cărora li se aplică aceste măsuri restrictive

      Dispozitivul

               1)

               Anulează Decizia 2014/119/PESC a Consiliului din 5 martie 2014 privind măsuri restrictive împotriva anumitor persoane, entități și organisme având în vedere situația din Ucraina și Regulamentul nr. 208/2014 al Consiliului din 5 martie 2014 privind măsuri restrictive împotriva anumitor persoane, entități și organisme având în vedere situația din Ucraina, în versiunile lor inițiale, în măsura în care numele domnului Viktor Fedorovych Yanukovych a fost inclus în lista persoanelor, entităților și organismelor cărora li se aplică aceste măsuri restrictive, până la data intrării în vigoare a Deciziei (PESC) 2015/364 a Consiliului din 5 martie 2015 de modificare a Deciziei 2014/119 și a Regulamentului de punere în aplicare (UE) 2015/357 al Consiliului din 5 martie 2015 privind punerea în aplicare a Regulamentului nr. 208/2014.

               2)

               Respinge în rest acțiunea.

               3)

               Obligă Consiliul Uniunii Europene să suporte, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, cheltuielile de judecată efectuate de domnul Yanukovych în ceea ce privește cererea de anulare formulată în cererea introductivă.

               4)

               Îl obligă pe domnul Yanukovych să suporte, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, cheltuielile de judecată efectuate de Consiliu în ceea ce privește cererea de anulare formulată în memoriul în adaptarea concluziilor.

               5)

               Republica Polonă și Comisia Europeană suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 253, 4.8.2014.


title: Cauza T-633/15: Hotărârea Tribunalului din 15 septembrie 2016 – JT International/EUIPO – Habanos (PUSH) [„Marcă a Uniunii Europene — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii verbale a Uniunii Europene PUSH — Marca Benelux și mărcile naționale verbale și figurative anterioare PUNCH — Motiv relativ de refuz — Risc de confuzie — Identitatea produselor — Similitudinea semnelor — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr.°207/2009”]

text:
               31.10.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 402/44

         Hotărârea Tribunalului din 15 septembrie 2016 – JT International/EUIPO – Habanos (PUSH)
   (Cauza T-633/15) (1)

   ([„Marcă a Uniunii Europene - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii verbale a Uniunii Europene PUSH - Marca Benelux și mărcile naționale verbale și figurative anterioare PUNCH - Motiv relativ de refuz - Risc de confuzie - Identitatea produselor - Similitudinea semnelor - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr.o207/2009”])
   (2016/C 402/51)
   Limba de procedură: engleza

      Părţile

      Reclamantă: JT International SA (Geneva, Elveția) (reprezentanți: S. Malynicz, QC, K. E. Gilbert și J. Gilbert, solicitors)

      Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO) (reprezentant: S. Bonne, agent)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO, intervenientă la Tribunal: Corporación Habanos, SA (La Havane, Cuba) (reprezentant: M. Escudero Pérez, avocat)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 10 august 2015 (cauza R 3046/2014-5) referitoare la o procedură de opoziție între Corporación Habanos și JT International.

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă JT International SA la plata propriilor cheltuieli de judecată, precum și a celor efectuate de Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO) și de Corporación Habanos, SA.

      (1)  JO C 27, 25.1.2016.


title: Cauza C-471/07: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Conseil d'Etat (Belgia) la 24 octombrie 2007 — Association générale de l'industrie du médicament ASBL, Bayer SA, Servier Benelux SA, Janssen Cilag SA, Pfizer SA/Statul belgian — Intervenientă: Sanofi-Aventis Belgium SA

text:
               26.1.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 22/21

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Conseil d'Etat (Belgia) la 24 octombrie 2007 — Association générale de l'industrie du médicament ASBL, Bayer SA, Servier Benelux SA, Janssen Cilag SA, Pfizer SA/Statul belgian — Intervenientă: Sanofi-Aventis Belgium SA
   (Cauza C-471/07)
   (2008/C 22/40)
   Limba de procedură: franceza
   Instanța de trimitere
   Conseil d'Etat
   Părțile din acțiunea principală

      Reclamante: Association générale de l'industrie du médicament ASBL, Bayer SA, Servier Benelux SA, Janssen Cilag SA, Pfizer SA

      Pârât: Statul belgian
   Întrebările preliminare

               1)

               Prin noțiunea de analiză a condițiilor macroeconomice menționate la articolul 4 alineatul (1) din Directiva 89/105/CEE a Consiliului din 21 decembrie 1988 privind transparența măsurilor care reglementează stabilirea prețurilor medicamentelor de uz uman și includerea acestora în domeniul de aplicare al sistemelor naționale de asigurări de sănătate (1), se înțelege numai examinarea controlului asupra cheltuielilor publice de sănătate sau este necesar să se examineze, în plus, și alte condiții macroeconomice, în special acelea din sectorul industriei farmaceutice ale cărei produse pot fi supuse unei blocări a prețului?

               2)

               Noțiunea de analiză a condițiilor macroeconomice menționate la articolul 4 alineatul (1) din Directiva 89/105/CEE a Consiliului din 21 decembrie 1988, citată anterior, poate fi întemeiată pe una sau mai multe tendințe generale, cum ar fi, de exemplu, asigurarea echilibrului îngrijirilor medicale, sau trebuie să se fondeze pe criterii mai precise?

      (1)  JO L 40, p. 8, Ediție specială 05/vol. 2, p. 84.


title: Cauza C-164/11: Hotărârea Curții (Camera a opta) din 25 octombrie 2012 — Comisia Europeană/Republica Franceză (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Directiva 2003/96/CE — Impozitarea produselor energetice și a electricității — Netranspunere în termenul prevăzut)

text:
               22.12.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 399/4

         Hotărârea Curții (Camera a opta) din 25 octombrie 2012 — Comisia Europeană/Republica Franceză
   (Cauza C-164/11) (1)

   (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru - Directiva 2003/96/CE - Impozitarea produselor energetice și a electricității - Netranspunere în termenul prevăzut)
   2012/C 399/06
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentant: W. Mölls, agent)

      Pârâtă: Republica Franceză (reprezentanți: G. de Bergues și N. Rouam, agenți)

      Intervenient în susținerea pârâtei: Regatul Spaniei (reprezentant: S. Centeno Huerta, agent)

      Obiectul

   Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Neadoptarea, în termenul prevăzut, a dispozițiilor necesare pentru a-și adapta sistemul de impozitare a electricității la dispozițiile prevăzute de Directiva 2003/96/CE a Consiliului din 27 octombrie 2003 privind restructurarea cadrului comunitar de impozitare a produselor energetice și a electricității (JO L 283, p. 51, Ediție specială, 09/vol. 2, p. 98) — Aplicarea unui impozit unic după expirarea perioadei de tranziție

      Dispozitivul

               1.

               Prin neadoptarea dispozițiilor necesare pentru a-și adapta sistemul de impozitare a electricității la dispozițiile prevăzute de Directiva 2003/96/CE a Consiliului din 27 octombrie 2003 privind restructurarea cadrului comunitar de impozitare a produselor energetice și a electricității, în pofida expirării perioadei de tranziție prevăzute la articolul 18 alineatul (10) al doilea paragraf din aceasta, Republica Franceză nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul acestei directive.

               2.

               Obligă Republica Franceză la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 186, 25.6.2011.


title: Cauza C-317/16 P: Recurs introdus la 2 iunie 2016 de Ucraina împotriva Ordonanţei Tribunalului (Camera a noua extinsă) din 11 martie 2016 în cauza T-346/14, Yanukovych/Consiliul

text:
               9.1.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 6/23

         Recurs introdus la 2 iunie 2016 de Ucraina împotriva Ordonanţei Tribunalului (Camera a noua extinsă) din 11 martie 2016 în cauza T-346/14, Yanukovych/Consiliul
   (Cauza C-317/16 P)
   (2017/C 006/29)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Recurentă: Ucraina (reprezentant: M. Kostytska, avocat)

      Celelalte părți din procedură: Viktor Fedorovych Yanukovych, Consiliul Uniunii Europene, Comisia Europeană, Republica Polonă
   Prin Ordonanța din 5 octombrie 2016, Curtea (Camera a opta) a respins recursul ca inadmisibil.


title: Cauza C-62/08: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Hof van Cassatie van België la 18 februarie 2008 — UDV North America Inc/Brandtraders NV

text:
               26.4.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 107/18

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Hof van Cassatie van België la 18 februarie 2008 — UDV North America Inc/Brandtraders NV
   (Cauza C-62/08)
   (2008/C 107/26)
   Limba de procedură: olandeza
   Instanța de trimitere
   Hof van Cassatie van België
   Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: UDV North America Inc

      Pârâtă: Brandtraders NV
   Întrebările preliminare

               1)

               Utilizarea semnului în sensul articolului 9 alineatul (1) litera (a) și al articolului 9 alineatul (2) litera (d) din Regulamentul nr. 40/94 (1) (CE) al Consiliului privind marca comunitară cere ca terțul vizat la articolul 9 alineatul (1) litera (a) din Regulament:

                           a)

                           să utilizeze semnul în folosul propriu?

                           b)

                           să utilizeze semnul în calitate de parte interesată în cadrul unei vânzări de mărfuri în care este el însuși parte afiliată ?

               2)

               Un agent comercial care intervine în folosul propriu poate fi calificat drept terț care utilizează semnul în sensul dispozițiilor citate anterior?

      (1)  JO 1994, L 11, p. 1, Ediție specială, 17/vol. 1, p. 146.


title: Cauza C-378/15: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 14 decembrie 2016 (cerere de decizie preliminară formulată de Commissione Tributaria Regionale di Roma – Italia) – Mercedes Benz Italia SpA/Agenzia delle Entrate Direzione Provinciale Roma 3 [Renvoi préjudiciel — Fiscalité — Taxe sur la valeur ajoutée — Directive 77/388/CEE — Article 17, paragraphe 5, troisième alinéa, sous d) — Champ d’application — Application d’un prorata de déduction à la taxe sur la valeur ajoutée ayant grevé l’acquisition de l’ensemble des biens et des services utilisés par un assujetti — Opérations accessoires — Utilisation du chiffre d’affaires comme indice]

text:
               13.2.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 46/5

         Hotărârea Curții (Camera a treia) din 14 decembrie 2016 (cerere de decizie preliminară formulată de Commissione Tributaria Regionale di Roma – Italia) – Mercedes Benz Italia SpA/Agenzia delle Entrate Direzione Provinciale Roma 3
   (Cauza C-378/15) (1)

   ([Renvoi préjudiciel - Fiscalité - Taxe sur la valeur ajoutée - Directive 77/388/CEE - Article 17, paragraphe 5, troisième alinéa, sous d) - Champ d’application - Application d’un prorata de déduction à la taxe sur la valeur ajoutée ayant grevé l’acquisition de l’ensemble des biens et des services utilisés par un assujetti - Opérations accessoires - Utilisation du chiffre d’affaires comme indice])
   (2017/C 046/06)
   Limba de procedură: italiana

      Instanța de trimitere

   Commissione Tributaria Regionale di Roma

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Mercedes Benz Italia SpA

      Pârâtă: Agenzia delle Entrate Direzione Provinciale Roma 3

      Dispozitivul

   Articolul 17 alineatul (5) al treilea paragraf litera (d) și articolul 19 din A șasea directivă 77/388/CEE a Consiliului din 17 mai 1977 privind armonizarea legislațiilor statelor membre referitoare la impozitele pe cifra de afaceri – sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată: baza unitară de evaluare trebuie interpretate în sensul că nu se opun unei reglementări și unei practici naționale precum cele în discuție în litigiul principal, care impun unei persoane impozabile:

               —

               să aplice tuturor bunurilor și serviciilor pe care le-a achiziționat o prorata de deducere bazată pe cifra de afaceri, fără să prevadă o metodă de calcul care să fie întemeiată pe natura și pe destinația efectivă a fiecăruia dintre bunurile și serviciile achiziționate și care să reflecte în mod obiectiv cota de imputare reală a cheltuielilor efectuate pentru fiecare dintre activitățile impozitate și neimpozitate și

               —

               să se raporteze la compunerea cifrei sale de afaceri pentru a identifica operațiunile calificabile drept „accesorii”, în măsura în care evaluarea efectuată în acest scop ține seama inclusiv de raportul operațiunilor menționate cu activitățile taxabile ale persoanei impozabile și, dacă este cazul, de utilizarea pe care o conferă acestea bunurilor și serviciilor pentru care se datorează taxa pe valoarea adăugată.

      (1)  JO C 337, 12.10.2015.


title: Cauza C-34/11: Acțiune introdusă la 21 ianuarie 2011 — Comisia Europeană/Republica Portugheză

text:
               2.4.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 103/15

         Acțiune introdusă la 21 ianuarie 2011 — Comisia Europeană/Republica Portugheză
   (Cauza C-34/11)
   2011/C 103/26
   Limba de procedură: portugheza

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: P. Guerra e Andrade și A. Alcover San Pedro, agenți)

      Pârâtă: Repulica Portugheză

      Concluziile reclamantei

               —

               Declararea faptului că Republica Portugheză nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 13 din Directiva 2008/50/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 21 mai 2008 privind calitatea aerului înconjurător și un aer mai curat pentru Europa (1), prin faptul că nu a garantat că nivelele de PM10 în aerul înconjurător nu depășesc valorile limită cerute de articolul 13 menționat;

               —

               obligarea Republicii Portugheze la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Potrivit obiecțiilor prezentate de Comisie în decizia sa din 26 noiembrie 2009 și de rapoartele prezentate de Portugalia, care demonstrează că valorile limită de PM10 continuă să crească în diferite zone și aglomerații și care subliniază în anumite cazuri o tendință de depășire pe termen lung a limitelor, Comisia consideră că statul portughez nu respectă prevederile articolului 13 din Directiva 2008/50, în ceea ce privește aglomerațiile și zonele Braga, Porto litoral, zona metropolitană din nordul Lisabonei și zona metropolitană din sudul Lisabonei.

      (1)  JO L 152, p. 1.


title: Cauza C-591/14: Acțiune introdusă la 19 decembrie 2014 – Comisia Europeană/Regatul Belgiei

text:
               2.3.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 73/16

      Acțiune introdusă la 19 decembrie 2014 – Comisia Europeană/Regatul Belgiei
      (Cauza C-591/14)
      (2015/C 073/22)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: J.-F. Brakeland și B. Stromsky, agenți)

         Pârât: Regatul Belgiei

         Concluziile reclamantei

                  —

                  Constatarea faptului că, prin neluarea, în termenele prevăzute, a tuturor măsurilor necesare pentru a recupera, de la beneficiarii ajutoarelor de stat declarate ilegale și incompatibile cu piața internă prin articolul 1 alineatele (3) și (4) din Decizia 2011/678/UE a Comisiei din 27 iulie 2011 privind ajutorul de stat în favoarea finanțării testelor pentru depistarea formelor de encefalopatie spongiformă transmisibilă (EST) la bovine puse în aplicare de Belgia (1), și prin neinformarea Comisiei, în termenul acordat, în legătură cu măsurile luate pentru a se conforma acestei decizii, Regatul Belgiei nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 288 al patrulea paragraf TFUE și al articolelor 2, 3 și 4 din decizia menționată;

                  —

                  obligarea Regatului Belgiei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      Prin Decizia 2011/678 din 27 iulie 2011 privind ajutorul de stat în favoarea finanțării testelor pentru depistarea formelor de encefalopatie spongiformă transmisibilă (EST) la bovine puse în aplicare de Belgia, Comisia a declarat ilegale și incompatibile cu piața internă ajutoarele de stat acordate de Belgia.
      Termenul acordat de decizie pentru recuperarea ajutoarelor de stat declarate nelegale a expirat la 28 noiembrie 2011 fără să se fi înregistrat recuperarea totală a acestor ajutoare.
      Or, la data introducerii prezentei acțiuni, pârâta nu a adoptat încă măsurile necesare pentru recuperarea ajutoarelor acordate de la întreprinderile beneficiare, și nici nu a comunicat Comisiei toate informațiile solicitate.

         (1)  JO L 274, p. 36.


title: Cauza C-393/16: Cerere de decizie preliminară introdusă de Bundesgerichtshof (Germania) la 14 iulie 2016 – Comité Interprofessionnel du Vin de Champagne/Aldi Einkauf GmbH & Co. OHG Süd

text:
               31.10.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 402/16

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Bundesgerichtshof (Germania) la 14 iulie 2016 – Comité Interprofessionnel du Vin de Champagne/Aldi Einkauf GmbH & Co. OHG Süd
   (Cauza C-393/16)
   (2016/C 402/18)
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Bundesgerichtshof

      Părțile din procedura principală

      Reclamant: Comité Interprofessionnel du Vin de Champagne

      Pârâtă: Aldi Einkauf GmbH & Co. OHG Süd

      Intervenientă: Galana N.V.

      Întrebările preliminare

               1)

               Articolul 118m alineatul (2) litera (a) punctul (ii) din Regulamentul (CE) nr. 1234/2007 (1) și articolul 103 alineatul (2) litera (a) punctul (ii) din Regulamentul (UE) nr. 1308/2013 (2) trebuie interpretate în sensul că sunt de asemenea aplicabile în cazul în care denumirea de origine protejată este utilizată ca parte a unei denumiri a unui produs alimentar care nu corespunde caietului de sarcini al produsului și căruia i s-a adăugat un ingredient care corespunde acestuia?

               2)

               În cazul unui răspuns afirmativ la prima întrebare:
               Articolul 118m alineatul (2) litera (a) punctul (ii) din Regulamentul (CE) nr. 1234/2007 și articolul 103 alineatul (2) litera (a) punctul (ii) din Regulamentul (UE) nr. 1308/2013 trebuie interpretate în sensul că utilizarea unei denumiri de origine protejată, ca parte a unei denumiri a unui aliment care nu corespunde caietului de sarcini al produsului și căruia i s-a adăugat un ingredient care corespunde acestuia, constituie o exploatare a reputației respectivei denumiri în cazul în care denumirea produsului alimentar respectă obiceiurile de denumire ale publicului țintă, iar ingredientul a fost adăugat într-o cantitate suficientă pentru a conferi produsului o caracteristică esențială?

               3)

               Articolul 118m alineatul (2) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 1234/2007 și articolul 103 alineatul (2) litera (b) din Regulamentul (UE) nr. 1308/2013 trebuie interpretate în sensul că utilizarea unei denumiri de origine protejată în condițiile descrise în cea de a doua întrebare preliminară constituie o utilizare abuzivă, o imitare sau o evocare ilegală?

               4)

               Articolul 118m alineatul (2) litera (c) din Regulamentul (CE) nr. 1234/2007 și articolul 103 alineatul (2) litera (c) din Regulamentul (UE) nr. 1308/2013 trebuie interpretate în sensul că sunt aplicabile doar indicațiilor false sau înșelătoare, care îi pot provoca publicului țintă o impresie greșită cu privire la originea geografică a produsului respectiv?

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 1234/2007 al Consiliului din 22 octombrie 2007 de instituire a unei organizări comune a piețelor agricole și privind dispoziții specifice referitoare la anumite produse agricole (Regulamentul unic OCP), JO L 299, p. 1.

      (2)  Regulamentul (UE) nr. 1308/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 17 decembrie 2013 de instituire a unei organizări comune a piețelor produselor agricole și de abrogare a Regulamentelor (CEE) nr. 922/72, (CEE) nr. 234/79, (CE) nr. 1037/2001 și (CE) nr. 1234/2007 ale Consiliului, JO L 347, p. 671.


title: Cauza T-817/16: Acțiune introdusă la 21 noiembrie 2016 – Vans/EUIPO – Deichmann (V)

text:
               23.1.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 22/49

         Acțiune introdusă la 21 noiembrie 2016 – Vans/EUIPO – Deichmann (V)
   (Cauza T-817/16)
   (2017/C 022/67)
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Vans, Inc. (Wilmington, Delaware, Statele Unite) (reprezentant: M. Hirsch, avocat)

      Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Deichmann SE (Essen, Germania)

      Datele privind procedura în fața EUIPO

      Solicitant: reclamanta

      Marca în litigiu: marca Uniunii Europene figurativă (Reprezentarea „V”) – cererea de înregistrare nr. 10 263 978
   Procedura în fața EUIPO: procedură de opoziție

      Decizia atacată: Decizia Camerei a patra de recurs a EUIPO din 19 septembrie 2016 în cauza R 2030/2015-4

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               modificarea deciziei atacate în sensul respingerii integrale a opoziției;

               —

               cu titlu subsidiar, modificarea deciziei atacate în sensul ca opoziția să fie respinsă și pentru produsele „piele și imitații de piele; cufere și geamantane; umbrele, umbrele de soare, bastoane; portofele; genți; rucsacuri; borsete; serviete [marochinărie]; genți pentru școlari; genți de plajă; inele de chei; borsete; portcarduri [marochinărie]” din clasa 18 și pentru produsele „îmbrăcăminte, încălțăminte, articole care servesc la acoperirea capului; curele (accesorii vestimentare); mănuși [articole de îmbrăcăminte]” din clasa 25;

               —

               cu titlu și mai subsidiar, anularea deciziei atacate;

               —

               obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele invocate

               —

               încălcarea normei 19 alineatele (2) și (3), precum și a normei 20 alineatul (1) din Regulamentul nr. 2868/95;

               —

               încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009;

               —

               încălcarea articolului 60 alineatul (1) prima teză, a articolului 63 alineatul (2), a articolului 75 prima teză din Regulamentul nr. 207/2009, a principiului reformatio in pejus, precum și a dreptului de a fi ascultat.


title: Cauza T-281/16 R: Ordonanța președintelui Tribunalului din 11 noiembrie 2016 – Solelec și alții/Parlamentul [„Măsuri provizorii — Contracte de achiziții publice de lucrări — Procedură de cerere de ofertă — Lucrări de electricitate (curenți tari) în cadrul proiectului de extindere și de modernizare a clădirii Konrad Adenauer a Parlamentului European din Luxemburg — Respingerea ofertei unui ofertant și atribuirea contractului unui alt ofertant — Cerere de suspendare a executării — Lipsa urgenței”]

text:
               9.1.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 6/38

         Ordonanța președintelui Tribunalului din 11 noiembrie 2016 – Solelec și alții/Parlamentul
   (Cauza T-281/16 R)
   ([„Măsuri provizorii - Contracte de achiziții publice de lucrări - Procedură de cerere de ofertă - Lucrări de electricitate (curenți tari) în cadrul proiectului de extindere și de modernizare a clădirii Konrad Adenauer a Parlamentului European din Luxemburg - Respingerea ofertei unui ofertant și atribuirea contractului unui alt ofertant - Cerere de suspendare a executării - Lipsa urgenței”])
   (2017/C 006/48)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamante: Solelec SA (Esch-sur-Alzette, Luxemburg), Mannelli & Associés SA (Bertrange), Paul Wagner et fils SA (Luxemburg), Socom SA (Foetz) (reprezentant: S. Marx, avocat)

      Pârât: Parlamentul European (reprezentanți: M. Mraz și L. Chrétien, agenți)

      Obiectul

   Cerere întemeiată pe articolele 278 și 279 TFUE și care are ca obiect suspendarea executării, pe de o parte, a Deciziei Parlamentului din 27 mai 2016 de respingere a ofertei prezentate de reclamante pentru lotul 75 în cadrul unei cereri de ofertă cu referința INLO-D-UPIL-T-15-AO6 privind proiectul de extindere și de modernizare a clădirii Konrad Adenauer din Luxemburg, și, pe de altă parte, suspendarea executării deciziei de atribuire a acestui lot unui alt ofertant

      Dispozitivul

               1)

               Respinge cererea de măsuri provizorii.

               2)

               Revocă Ordonanța din 9 iunie 2016 dată în cauza T-281/16 R.

               3)

               Cererea privind cheltuielile de judecată se soluționează odată cu fondul.


title: Hotărârea Curții din 1 februarie 2016 în cauza E-20/15 – Autoritatea AELS de Supraveghere/Islanda (Neîndeplinirea de către un stat SEE/AELS a obligațiilor care îi revin – Nerespectarea obligației de transpunere – Directiva 2013/10/UE de modificare a Directivei 75/324/CEE privind generatoarele de aerosoli)

text:
               19.1.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 18/26

         HOTĂRÂREA CURȚII
   din 1 februarie 2016
   în cauza E-20/15
   Autoritatea AELS de Supraveghere/Islanda
   (Neîndeplinirea de către un stat SEE/AELS a obligațiilor care îi revin – Nerespectarea obligației de transpunere – Directiva 2013/10/UE de modificare a Directivei 75/324/CEE privind generatoarele de aerosoli)
   (2017/C 18/10)
   În cauza E-20/15, Autoritatea AELS de Supraveghere/Islanda – Cerere de constatare a faptului că Islanda nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 3 din actul menționat la punctul 1 din capitolul VIII al anexei II la Acordul privind Spațiul Economic European [Directiva 2013/10/UE a Comisiei din 19 martie 2013 de modificare a Directivei 75/324/CEE a Consiliului privind apropierea legislațiilor statelor membre referitoare la generatoarele de aerosoli în vederea adaptării dispozițiilor privind etichetarea la Regulamentul (CE) nr. 1272/2008 al Parlamentului European și al Consiliului privind clasificarea, etichetarea și ambalarea substanțelor și a amestecurilor], astfel cum a fost adaptat la acord prin protocolul 1 la acesta, și în temeiul articolului 7 din acord, prin faptul că nu a adoptat măsurile necesare pentru transpunerea actului în termenul prevăzut, Curtea, compusă din Carl Baudenbacher, președinte, Per Christiansen (judecător-raportor) și Páll Hreinsson, judecători, a pronunțat la 1 februarie 2016 hotărârea al cărei dispozitiv prevede următoarele:
   Curtea:

               1.

               Declară că Islanda nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 3 din actul menționat la punctul 1 din capitolul VIII al anexei II la Acordul privind Spațiul Economic European [Directiva 2013/10/UE a Comisiei din 19 martie 2013 de modificare a Directivei 75/324/CEE a Consiliului privind apropierea legislațiilor statelor membre referitoare la generatoarele de aerosoli în vederea adaptării dispozițiilor privind etichetarea la Regulamentul (CE) nr. 1272/2008 al Parlamentului European și al Consiliului privind clasificarea, etichetarea și ambalarea substanțelor și a amestecurilor], astfel cum a fost adaptat la acord prin protocolul 1 la acesta, și în temeiul articolului 7 din acord, prin faptul că nu a adoptat măsurile necesare pentru transpunerea actului în termenul prevăzut.

               2.

               Dispune suportarea cheltuielilor de judecată de către Islanda.


title: Cauza C-485/11: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 27 iunie 2013 — Comisia Europeană/Republica Franceză (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Rețele și servicii de comunicații electronice — Directiva 2002/20/CE — Articolul 12 — Taxe administrative aplicabile întreprinderilor titulare de autorizații generale — Legislație națională — Operatori de telecomunicații electronice — Obligația de plată a unei taxe suplimentare)

text:
               3.8.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 225/9

         Hotărârea Curții (Camera a treia) din 27 iunie 2013 — Comisia Europeană/Republica Franceză
   (Cauza C-485/11) (1)

   (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru - Rețele și servicii de comunicații electronice - Directiva 2002/20/CE - Articolul 12 - Taxe administrative aplicabile întreprinderilor titulare de autorizații generale - Legislație națională - Operatori de telecomunicații electronice - Obligația de plată a unei taxe suplimentare)
   2013/C 225/14
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: A. Bordes și G. Braun, agenți)

      Pârâtă: Republica Franceză (reprezentanți: G. de Bergues și J. — S. Pilczer, agenți)

      Interveniente în susținerea pârâtei: Regatul Spaniei (reprezentant: N. Díaz Abad, agent), Ungaria (reprezentanți: M. Z. Fehér, K. Szíjjártó, K. Molnár și A. Szilágyi, agenți)

      Obiectul

   Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Încălcarea articolului 12 din Directiva 2002/20/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 7 martie 2002 privind autorizarea rețelelor și serviciilor de comunicații electronice (JO L 108, p. 21, Ediție specială, 13/vol. 35, p. 183) — Taxe și redevențe aplicabile întreprinderilor titulare de autorizații generale — Compatibilitatea unei legislații naționale care introduce o taxă suplimentară aplicată operatorilor de telecomunicații electronice

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Obligă Comisia Europeană la plata cheltuielilor de judecată.

               3.

               Regatul Spaniei și Ungaria suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 355, 3.12.2011.


title: Cauza T-355/14: Acțiune introdusă la 30 mai 2014 – STC/Comisia

text:
               14.7.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 223/64

         Acțiune introdusă la 30 mai 2014 – STC/Comisia
   (Cauza T-355/14)
   (2014/C 223/66)
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Reclamantă: STC SpA (Forlì, Italia) (reprezentanți: A. Marelli și G. Delucca, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziilor atacate cu orice consecință de fapt și de drept și, în acest scop, în special:

               —

               obligarea autorității contractante la despăgubire pentru prejudiciul cauzat prin deciziile ilegale adoptate, fie în natură, prin efectuarea unei noi atribuiri în favoarea reclamantei, fie prin echivalent, prin efectuarea, în acest ultim caz, a reparării prejudiciului care rezultă din profitul nerealizat de întreprindere, precum și a prejudiciului suferit în termeni de experiență, printr-un cuantum global echivalent cu 15 % din prețul indicat în oferta reclamantei sau, cu titlu subsidiar, printr-un cuantum global echivalent cu 15 % din valoarea de piață, sau prin orice alt cuantum, superior sau inferior, care va fi după caz stabilit în echitate de instanță, însoțit, în orice caz, de dobânzi compensatorii cu titlu de despăgubire pentru prejudiciul cauzat de întârziere și

               —

               obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată aferente procedurii, inclusiv a cheltuielilor accesorii, a costurilor și a oricăror alte cheltuieli impuse de lege, sub rezerva cuantificării lor.

      Motivele și principalele argumente

   Prezenta acțiune este formulată împotriva deciziei prin care a fost evaluată negativ oferta prezentată de reclamantă în cadrul procedurii de cerere de ofertă JRC IPR 2013 C04 0031 OC, adoptată de Comisia Europeană, direcția generală Centrul comun de cercetare, direcția de administrare a sitului Ispra, unitatea Întreținere și servicii, și comunicată prin scrisoarea din 3 aprilie 2014 cu referința Ares(2014)1041069, împotriva deciziei de atribuire a contractului unei alte întreprinderi, precum și împotriva deciziei de respingere a cererii de acces la documentele cererii de ofertă.
   Obiectul cererii de ofertă în discuție consta în proiectul de executare, furnizarea echipamentelor și construcția unei noi instalații de trigenerare prin turbină cu gaze, însoțit de un contract de întreținere curentă și specială pe o durată de șase ani, cu tilu de garanție pentru primii doi ani.
   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă trei motive.

               1.

               Primul motiv se întemeiază pe refuzul de a recunoaște dreptul reclamantei de a avea acces la dosarul cererii de ofertă. În această privință, reclamanta invocă încălcarea:

                           —

                           articolelor 42 și 47 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene;

                           —

                           dreptului de acces la dosarul cererii de ofertă, întrucât nu a avut acces la clasamentul atribuirii și la numărul de puncte obținute de ceilalți concurenți, nici la textul integral al raportului de evaluare a reclamantei;

                           —

                           dreptului la apărare și a dreptului la o cale de atac eficientă.

               2.

               Al doilea motiv privește oferta economică prezentată de reclamantă. În această privință, reclamanta invocă încălcarea:

                           —

                           articolului 296 TFUE ca urmare a unei motivări contradictorii și insuficiente;

                           —

                           a dreptului la bună administrare, prevăzut la articolul 41 alineatul (2) din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene;

                           —

                           a articolului 112 alineatul (1) din Regulamentul (UE, Euratom) nr. 966/2012 al Parlamentului European și al Consiliului din 25 octombrie 2012 privind normele financiare aplicabile bugetului general al Uniunii și de abrogare a Regulamentului (CE, Euratom) nr. 1605/2002 al Consiliului (JO L 298, p. 1, Ediție specială, 01/vol. 3, p. 198);

                           —

                           a articolului 160 alineatul (3) din Regulamentul delegat (UE) nr. 1268/2012 al Comisiei din 29 octombrie 2012 privind normele de aplicare a Regulamentului (UE, Euratom) nr. 966/2012 al Parlamentului European și al Consiliului privind normele financiare aplicabile bugetului general al Uniunii (JO L 362, p. 1);

                           —

                           a principiului egalității de tratament și a obligației de transparență în stadiul evaluării ofertelor în vederea atribuirii contractului, precum și a principiului egalității de șanse pentru toți ofertanții.

               3.

               Al treilea motiv privește oferta tehnică prezentată de reclamantă. În această privință, reclamanta invocă încălcarea:

                           —

                           articolului 296 TFUE ca urmare a unei motivări contradictorii și insuficiente;

                           —

                           a dreptului la bună administrare, prevăzut la articolul 41 alineatul (2) din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene;

                           —

                           a articolului 112 alineatul (1) din Regulamentul (UE, Euratom) nr. 966/2012 al Parlamentului European și al Consiliului din 25 octombrie 2012 privind normele financiare aplicabile bugetului general al Uniunii și de abrogare a Regulamentului (CE, Euratom) nr. 1605/2002 al Consiliului (JO L 298, p. 1, Ediție specială, 01/vol. 3, p. 198);

                           —

                           a articolului 139 alineatul (1) și a articolului 160 alineatul (3) din Regulamentul delegat (UE) nr. 1268/2012 al Comisiei din 29 octombrie 2012 privind normele de aplicare a Regulamentului (UE, Euratom) nr. 966/2012 al Parlamentului European și al Consiliului privind normele financiare aplicabile bugetului general al Uniunii (JO L 362, p. 1);

                           —

                           a principiului transparenței și a articolului 16 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene.

         Reclamanta invocă de asemenea o denaturare a constatărilor documentare.


title: Cauza C-659/11: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Supremo Tribunal Administrativo (Portugalia) la 27 decembrie 2011 — TVI Televisão Independente SA/Fazenda Pública

text:
               18.2.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 49/21

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Supremo Tribunal Administrativo (Portugalia) la 27 decembrie 2011 — TVI Televisão Independente SA/Fazenda Pública
   (Cauza C-659/11)
   2012/C 49/35
   Limba de procedură: portugheza

      Instanța de trimitere

   Supremo Tribunal Administrativo

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: TVI Televisão Independente SA

      Pârâtă: Fazenda Pública

      Întrebările preliminare

               1.

               Articolul 16 alineatul 1 din CIVA, astfel cum este interpretat în hotărârea atacată (în sensul că taxa de difuzare a publicității comerciale este inerentă prestării serviciilor de publicitate, motiv pentru care trebuie inclusă în baza de impozitare a prestării de servicii în scopuri de TVA), este compatibil cu dispozițiile articolului 11 secțiunea A alineatul (1) litera (a) din Directiva 77/388/CE (1) [devenit articolul 73 din Directiva 2006/112/CE (2) a Consiliului din 28 noiembrie 2006] și, în special, cu noțiunea „contrapartida [a se citi «contraprestația»] obținută sau care urmează să fie obținută de către furnizor sau prestator, în schimbul livrării sau al prestării”?

               2.

               Articolul 16 alineatul 6 litera c) din CIVA, astfel cum este interpretat în hotărârea atacată (în sensul că taxa de difuzare a publicității comerciale nu constituie o sumă plătită în numele și în contul destinatarului serviciilor, chiar dacă este înregistrată în conturi tranzitorii și urmează să fie plătită unor instituții publice, motiv pentru care nu este exclusă din baza de impozitare în scopuri de TVA), este compatibil cu dispozițiile articolului 11 secțiunea A alineatul (3) litera (c) din Directiva 77/388/CEE (devenit articolul 79 litera (c) din Directiva 2006/112/CE Consiliului din 28 noiembrie 2006) și, în special, cu noțiunea „sume primite de o persoană impozabilă de la client, reprezentând decontarea cheltuielilor efectuate în numele și în contul clientului și înregistrate în contabilitate într-un cont tranzitoriu”?

      (1)  A șasea directivă 77/388/CEE a Consiliului din 17 mai 1977 privind armonizarea legislațiilor statelor membre referitoare la impozitele pe cifra de afaceri — sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată: baza unitară de evaluare (JO L 145, p. 1).

      (2)  Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată (JO L 347, p. 1, Ediție specială, 9/vol. 3, p. 7).