title: Cauza T-569/18: Acțiune introdusă la 25 septembrie 2018 – W. Kordes’ Söhne Rosenschulen/EUIPO (Kordes’ Rose Monique)

text:
               3.12.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 436/54

      Acțiune introdusă la 25 septembrie 2018 – W. Kordes’ Söhne Rosenschulen/EUIPO (Kordes’ Rose Monique)
      (Cauza T-569/18)
      (2018/C 436/77)
      Limba de procedură: germana

         Părțile

         Reclamantă: W. Kordes’ Söhne Rosenschulen GmbH & Co KG (Klein Offenseth-Sparrieshoop, Germania) (reprezentant: G. Würtenberger, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Marca în litigiu: marca Uniunii Europene verbală Kordes’ Rose Monique – cererea de înregistrare nr. 15 856 743

         Decizia atacată: decizia Camerei întâi de recurs a EUIPO din 12 iulie 2018 în cauza R 1929/2017-1

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                  obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele invocate

                  —

                  încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (m) din Regulamentul (UE) nr. 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului;

                  —

                  încălcarea articolului 95 din Regulamentul (UE) nr. 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.


title: Cauza C-600/18: Cerere de decizie preliminară introdusă de Szombathelyi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Ungaria) la 24 septembrie 2018 – UTEP 2006. SRL/Vas Megyei Kormányhivatal Hatósági Főosztály, Hatósági, Építésügyi és Oktatási Osztály

text:
               3.12.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 436/29

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Szombathelyi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Ungaria) la 24 septembrie 2018 – UTEP 2006. SRL/Vas Megyei Kormányhivatal Hatósági Főosztály, Hatósági, Építésügyi és Oktatási Osztály
      (Cauza C-600/18)
      (2018/C 436/40)
      Limba de procedură: maghiara

         Instanța de trimitere

      Szombathelyi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: UTEP 2006. SRL

         Pârâtă: Vas Megyei Kormányhivatal Hatósági Főosztály, Hatósági, Építésügyi és Oktatási Osztály

         Întrebarea preliminară

      Prevederile articolului 92 TFUE trebuie interpretate în sensul că se opun unei interpretări a articolului 12/A din kis- és középvállalkozásokról, fejlődésük támogatásáról szóló 2004. [évi] XXXIV. törvény (Legea XXXIV din 2004 privind întreprinderile mici și mijlocii și ajutoarele pentru dezvoltarea lor, denumită în continuare „Legea KKV”) și practicii autorităților în raport cu aceasta potrivit căreia nu este posibilă aplicarea articolului 12/A din Legea KKV în cazul întreprinderilor (entități juridice) care nu sunt înregistrate în Ungaria, ci într-un alt stat membru, dar care prin restul caracteristicilor se încadrează în definiția întreprinderii mici și mijlocii stabilită de legea în cauză?


title: Cauza C-602/18 P: Recurs introdus la 21 septembrie 2018 de Star Television Productions Ltd împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a șasea) din 13 iulie 2018 în cauza T-797/17, Star Television Productions/EUIPO – Marc Dorcel (STAR)

text:
               3.12.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 436/30

      Recurs introdus la 21 septembrie 2018 de Star Television Productions Ltd împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a șasea) din 13 iulie 2018 în cauza T-797/17, Star Television Productions/EUIPO – Marc Dorcel (STAR)
      (Cauza C-602/18 P)
      (2018/C 436/41)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Recurentă: Star Television Productions Ltd (reprezentant: D. Farnsworth, Solicitor)

         Celelalte părți din procedură: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală, Marc Dorcel
      Prin Ordonanța din 18 octombrie 2018, Curtea de Justiție (Camera a șasea) a decis respingerea recursului.


title: Cauza T-577/18: Acțiune introdusă la 25 septembrie 2018 – Crédit agricole Corporate and Investment Bank/BCE

text:
               3.12.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 436/56

      Acțiune introdusă la 25 septembrie 2018 – Crédit agricole Corporate and Investment Bank/BCE
      (Cauza T-577/18)
      (2018/C 436/79)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamantă: Crédit agricole Corporate and Investment Bank (Montrouge, Franța) (reprezentanți: A. Champsaur și A. Delors, avocați)

         Pârâtă: Banca Centrală Europeană

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea, în temeiul articolelor 256 și 263 TFUE, a deciziei ECB-SSM-2018-FRCAG-76 adoptate de BCE la data de 16 iulie 2018;

                  —

                  obligarea BCE la plata tuturor cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamanta invocă două motive care sunt în esență identice cu cele invocate în cadrul cauzei T-576/18, Crédit agricole/BCE.


title: Cauza C-616/18: Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunal d'instance d’Épinal (Franța) la 1 octombrie 2018 – Cofidis SA/YU, ZT

text:
               3.12.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 436/30

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunal d'instance d’Épinal (Franța) la 1 octombrie 2018 – Cofidis SA/YU, ZT
      (Cauza C-616/18)
      (2018/C 436/42)
      Limba de procedură: franceza

         Instanța de trimitere

      Tribunal d'instance d’Épinal

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: Cofidis SA

         Pârâţi: YU, ZT

         Întrebarea preliminară

      Protecția pe care Directiva 2008/48/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 23 aprilie 2008 privind contractele de credit pentru consumatori și de abrogare a Directivei 87/102/CEE a Consiliului (1) o asigură consumatorilor se opune unei dispoziții naționale care, în cadrul unei acțiuni introduse de un profesionist împotriva unui consumator și întemeiate pe un contract de credit încheiat între ei, interzice instanței naționale, la expirarea unui termen de prescripție de cinci ani care începe să curgă de la încheierea contractului, să invoce și să sancționeze, din oficiu sau în urma unei excepții ridicate de consumator, o încălcare a dispozițiilor referitoare la obligația de a verifica solvabilitatea consumatorului prevăzute la articolul 8 din directivă, a celor referitoare la informațiile care trebuie să figureze în mod clar și concis în contractele de credit prevăzute la articolul 10 și următoarele din directivă, și, mai general, a tuturor dispozițiilor de protecție a consumatorilor prevăzute de directiva menționată?

         (1)  JO L 133, p. 66.


title: Cauza T-578/18: Acțiune introdusă la 25 septembrie 2018 – CA Consumer Finance/BCE

text:
               3.12.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 436/56

      Acțiune introdusă la 25 septembrie 2018 – CA Consumer Finance/BCE
      (Cauza T-578/18)
      (2018/C 436/80)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamantă: CA Consumer Finance (Massy, Franța) (reprezentanți: A. Champsaur și A. Delors, avocați)

         Pârâtă: Banca Centrală Europeană

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea, în temeiul articolelor 256 și 263 TFUE, a Deciziei ECB-SSM-2018-FRCAG-77 adoptate de BCE la data de 16 iulie 2018;

                  —

                  obligarea BCE la plata tuturor cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamanta invocă două motive, care sunt în esență identice cu cele invocate în cauza T-576/18, Crédit agricole/BCE.


title: Cauza T-367/17: Hotărârea Tribunalului din 18 octombrie 2018 – Linak/EUIPO – ChangZhou Kaidi Electrical (Coloană elevatoare acționată electric) [„Desen sau model industrial comunitar – Procedură de declarare a nulității – Desen sau model industrial comunitar înregistrat reprezentând o coloană elevatoare acționată electric – Desen sau model industrial comunitar anterior – Motiv de nulitate – Lipsa caracterului individual – Utilizator avizat – Lipsa unei impresii globale diferite – Articolul 6 din Regulamentul (CE) nr. 6/2002”]

text:
               3.12.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 436/44

      Hotărârea Tribunalului din 18 octombrie 2018 – Linak/EUIPO – ChangZhou Kaidi Electrical (Coloană elevatoare acționată electric)
      (Cauza T-367/17) (1)

      ([„Desen sau model industrial comunitar - Procedură de declarare a nulității - Desen sau model industrial comunitar înregistrat reprezentând o coloană elevatoare acționată electric - Desen sau model industrial comunitar anterior - Motiv de nulitate - Lipsa caracterului individual - Utilizator avizat - Lipsa unei impresii globale diferite - Articolul 6 din Regulamentul (CE) nr. 6/2002”])
      (2018/C 436/61)
      Limba de procedură: engleza

         Părţile

         Reclamantă: Linak A/S (Nordborg, Danemarca) (reprezentanţi: V. von Bomhard și J. Fuhrmann, avocați)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentanţi: inițial G. Sakalaite-Orlovskiene și A. Folliard-Monguiral, ulterior G. Sakalaite-Orlovskiene și J. Ivanauskas, agenți)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO, intervenientă la Tribunal: ChangZhou Kaidi Electrical Co. Ltd (Changzhou, China)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a treia de recurs a EUIPO din 21 martie 2017 (cauza R 1411/2015–3), privind o procedură de nulitate între Linak și ChangZhou Kaidi Electrical

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Obligă Linak A/S la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 249, 31.7.2017.


title: Cauza C-56/17: Hotărârea Curții (Camera a doua) din 4 octombrie 2018 (cerere de decizie preliminară formulată de l’Administrativen sad Sofia-grad – Bulgaria) – Bahtiyar Fathi/Predsedatel na Darzhavna agentsia za bezhantsite [„Trimitere preliminară – Spațiul de libertate, securitate și justiție – Frontiere, azil și imigrare – Regulamentul (UE) nr. 604/2013 – Articolul (3) – Determinarea statului membru responsabil de examinarea unei cereri de protecție internațională prezentate într-unul dintre statele membre de către un resortisant al unei țări terțe – Examinarea unei cereri de protecție internațională fără o decizie explicită cu privire la determinarea statului membru responsabil de examinare – Directiva 2011/95/UE – Articolele 9 și 10 – Motive de persecuție întemeiate pe religie – Probă – Legislația iraniană privind apostazia – Directiva 2013/32/UE – Articolul 46 alineatul (3) – Cale de atac eficientă”]

text:
               3.12.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 436/7

      Hotărârea Curții (Camera a doua) din 4 octombrie 2018 (cerere de decizie preliminară formulată de l’Administrativen sad Sofia-grad – Bulgaria) – Bahtiyar Fathi/Predsedatel na Darzhavna agentsia za bezhantsite
      (Cauza C-56/17) (1)

      ([„Trimitere preliminară - Spațiul de libertate, securitate și justiție - Frontiere, azil și imigrare - Regulamentul (UE) nr. 604/2013 - Articolul (3) - Determinarea statului membru responsabil de examinarea unei cereri de protecție internațională prezentate într-unul dintre statele membre de către un resortisant al unei țări terțe - Examinarea unei cereri de protecție internațională fără o decizie explicită cu privire la determinarea statului membru responsabil de examinare - Directiva 2011/95/UE - Articolele 9 și 10 - Motive de persecuție întemeiate pe religie - Probă - Legislația iraniană privind apostazia - Directiva 2013/32/UE - Articolul 46 alineatul (3) - Cale de atac eficientă”])
      (2018/C 436/07)
      Limba de procedură: bulgara

         Instanța de trimitere

      Administrativen sad Sofia-grad

         Părțile din procedura principală

         Reclamant: Bahtiyar Fathi

         Pârât: Predsedatel na Darzhavna agentsia za bezhantsite

         Dispozitivul

                  1)

                  Articolul 3 alineatul (1) din Regulamentul (UE) nr. 604/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 26 iunie 2013 de stabilire a criteriilor și mecanismelor de determinare a statului membru responsabil de examinarea unei cereri de protecție internațională prezentate într-unul dintre statele membre de către un resortisant al unei țări terțe sau de către un apatrid trebuie interpretat, într-o situație precum cea în discuție în litigiul principal, în sensul că nu se opune ca autoritățile unui stat membru să efectueze examinarea pe fond a unei cereri de protecție internațională în sensul articolului 2 litera (d) din acest regulament în lipsa unei decizii explicite a acestor autorități care să stabilească, pe baza criteriilor prevăzute de regulamentul menționat, că responsabilitatea de a efectua o astfel de analiză revenea acestui stat membru.

                  2)

                  Articolul 46 alineatul (3) din Directiva 2013/32/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 26 iunie 2013 privind procedurile comune de acordare și retragere a protecției internaționale trebuie interpretat, într-o situație precum cea în discuție în litigiul principal, în sensul că, în cadrul unei acțiuni formulate de un solicitant de protecție internațională împotriva unei decizii prin care se considera nefondată cererea sa de protecție internațională, instanța competentă dintr-un stat membru nu are obligația de a examina din oficiu dacă criteriile și mecanismele de determinare a statului membru responsabil de examinarea cererii respective, astfel cum sunt prevăzute de Regulamentul 604/2013, au fost aplicate în mod corect.

                  3)

                  Articolul 10 alineatul (1) litera (b) din Directiva 2011/95/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 13 decembrie 2011 privind standardele referitoare la condițiile pe care trebuie să le îndeplinească resortisanții țărilor terțe sau apatrizii pentru a putea beneficia de protecție internațională, la un statut uniform pentru refugiați sau pentru persoanele eligibile pentru obținerea de protecție subsidiară și la conținutul protecției acordate trebuie interpretat în sensul că un solicitant de protecție internațională care invocă în susținerea cererii sale un risc de persecuție din motive întemeiate pe religie nu trebuie să prezinte, pentru a și susține afirmațiile cu privire la credințele sale religioase, declarații sau documente referitoare la toate elementele noțiunii „religie”, vizată la dispoziția menționată. Cu toate acestea, revine reclamantului sarcina de a susține în mod credibil respectivele afirmații, prin prezentarea unor elemente care să permită autorității competente să se asigure de veridicitatea acestora.

                  4)

                  Articolul 9 alineatele (1) și (2) din Directiva 2011/95 trebuie interpretat în sensul că interzicerea, sub sancțiunea execuției sau a pedepsei cu închisoarea, a unor acțiuni împotriva religiei de stat din țara de origine a solicitantului de protecție internațională poate constitui un „act de persecuție” în sensul articolului menționat, cu condiția ca această interdicție să fie însoțită, în practică, de astfel de sancțiuni din partea autorităților acestei țări, aspect a cărui verificare este de competența instanței de trimitere.

         (1)  JO C 112, 10.4.2017.


title: Cauza C-622/18: Cerere de decizie preliminară introdusă de Cour de cassation (Franța) la 4 octombrie 2018 – AR/Cooper International Spirits LLC, Établissements Gabriel Boudier SA, St Dalfour SAS

text:
               3.12.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 436/30

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Cour de cassation (Franța) la 4 octombrie 2018 – AR/Cooper International Spirits LLC, Établissements Gabriel Boudier SA, St Dalfour SAS
      (Cauza C-622/18)
      (2018/C 436/43)
      Limba de procedură: franceza

         Instanța de trimitere

      Cour de cassation

         Părțile din procedura principală

         Recurent: AR

         Intimate: Cooper International Spirits LLC, Établissements Gabriel Boudier SA, St Dalfour SAS

         Întrebarea preliminară

      Articolul 5 alineatul (1) litera (b), articolele 10 și 12 din Directiva 2008/95/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 22 octombrie 2008 de apropiere a legislațiilor statelor membre cu privire la mărci (1) trebuie interpretate în sensul că titularul, care nu a utilizat niciodată marca sa și a fost decăzut din drepturile asupra acesteia la expirarea perioadei de cinci ani de la data publicării înregistrării sale, poate obține repararea unui prejudiciu pentru contrafacere, invocând o atingere adusă funcției esențiale a mărcii sale, cauzată de utilizarea de către un terț, înainte de data producerii efectelor decăderii, a unui semn similar cu marca respectivă pentru a desemna produse sau servicii identice sau similare cu cele pentru care a fost înregistrată această marcă?

         (1)  JO L 299, p. 25.


title: Cauza C-73/17: Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 2 octombrie 2018 – Republica Franceză/Parlamentul European [Acțiune în anulare – Drept instituțional – Protocolul privind stabilirea sediilor unor instituții și ale anumitor organe, oficii, agenții și servicii ale Uniunii Europene – Parlamentul European – Noțiunea „sesiune bugetară” care are loc la Strasbourg (Franța) – Articolul 314 TFUE – Exercitarea competenței bugetare într-o perioadă de sesiune plenară suplimentară la Bruxelles (Belgia)]

text:
               3.12.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 436/8

      Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 2 octombrie 2018 – Republica Franceză/Parlamentul European
      (Cauza C-73/17) (1)

      ([Acțiune în anulare - Drept instituțional - Protocolul privind stabilirea sediilor unor instituții și ale anumitor organe, oficii, agenții și servicii ale Uniunii Europene - Parlamentul European - Noțiunea „sesiune bugetară” care are loc la Strasbourg (Franța) - Articolul 314 TFUE - Exercitarea competenței bugetare într-o perioadă de sesiune plenară suplimentară la Bruxelles (Belgia)])
      (2018/C 436/08)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamantă: Republica Franceză (reprezentanți: F. Alabrune, D. Colas, B. Fodda și E. de Moustier, agenți)

         Pârât: Parlamentul European (reprezentanți: R. Crowe și U. Rösslein, agenți)

         Intervenient în susținerea reclamantei: Marele Ducat al Luxemburgului (reprezentanți: D. Holderer și C. Schiltz, agenți)

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Obligă Republica Franceză să suporte, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, pe cele efectuate de Parlamentul European.

                  3)

                  Marele Ducat al Luxemburgului suportă propriile cheltuieli de judecată.

         (1)  JO C 104, 3.4.2017


title: Cauza C-633/18 P: Recurs introdus la 11 octombrie 2018 de Apple Distribution International împotriva Ordonanței Tribunalului (Camera a opta) din 27 iulie 2018 în cauza T-101/17, Apple Distribution International/Comisia Europeană

text:
               3.12.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 436/31

      Recurs introdus la 11 octombrie 2018 de Apple Distribution International împotriva Ordonanței Tribunalului (Camera a opta) din 27 iulie 2018 în cauza T-101/17, Apple Distribution International/Comisia Europeană
      (Cauza C-633/18 P)
      (2018/C 436/44)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Recurentă: Apple Distribution International (reprezentanți: S. Schwiddessen, H. Lutz, Rechtsanwälte, N. Niejahr, Rechtsanwältin, A. Patsa, Advocate)

         Cealaltă parte din procedură: Comisia Europeană

         Concluziile

      Recurenta solicită Curții:

                  —

                  anularea în întregime a ordonanței atacate;

                  —

                  constatarea faptului că Apple este afectată în mod direct și individual prin decizia atacată;

                  —

                  trimiterea cauzei spre rejudecare la Tribunal, pentru ca acesta să se pronunțe asupra fondului și

                  —

                  obligarea Comisiei la plata propriilor cheltuieli de judecată și a cheltuielilor de judecată efectuate de Apple în legătură cu prezenta procedură și cu procedura în fața Tribunalului.

         Motivele și principalele argumente

      Apple susține că ordonanța atacată este afectată de erori de drept:

                  —

                  În primul rând, Tribunalul a denaturat și nu a luat în considerare probe relevante atunci când a apreciat dacă poziția concurențială a Apple pe piața furnizării de servicii de divertisment video la domiciliu în Germania este afectată în mod semnificativ prin decizia atacată (1).

                  —

                  În al doilea rând, Tribunalul a aplicat în mod eronat criteriul juridic de apreciere a afectării individuale atunci când a considerat că Apple nu aparține unui grup închis de întreprinderi care erau identificabile la data adoptării deciziei atacate în funcție de criterii specifice membrilor acelui grup.

                  —

                  În al treilea rând, Tribunalul a încălcat articolul 119 din Regulamentul său de procedură și articolul 36 din Statutul Curții de Justiție, întrucât nu a precizat motivele care conduc la concluzia că: (i) probele prezentate de Apple pentru evaluarea impactului pe care l-ar putea avea ajutorul asupra poziției sale concurențiale pe piața furnizării de servicii de divertisment video la domiciliu în Germania sunt insuficiente; și (ii) existența unei afectări individuale trebuie să fie stabilită prin raportare la momentul în care măsura atacată a fost concepută, adoptată și implementată la nivel național.

                  —

                  În al patrulea rând, Tribunalul a încălcat dreptul la apărare al Apple prin faptul că s-a bazat pe observațiile transmise de Comisie ca răspuns la întrebările adresate de Tribunal, cu privire la care Apple nu a avut posibilitatea de a prezenta comentarii.

         (1)  Decizia (UE) 2016/2042 a Comisiei din 1 septembrie 2016 privind schema de ajutoare SA.38418 – 2014/C (ex 2014/N) pe care Germania intenționează să o pună în aplicare în vederea finanțării producției și distribuției de filme (JO 2016, L 314, p. 63).


title: Cauza C-521/18: Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italia) la 6 august 2018 – Pegaso Srl Servizi Fiduciari și alții/Poste Tutela SpA

text:
               3.12.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 436/19

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italia) la 6 august 2018 – Pegaso Srl Servizi Fiduciari și alții/Poste Tutela SpA
      (Cauza C-521/18)
      (2018/C 436/24)
      Limba de procedură: italiana

         Instanța de trimitere

      Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

         Părțile din procedura principală

         Reclamante: Pegaso Srl Servizi Fiduciari, Sistemi di Sicurezza Srl, YW

         Pârâtă: Poste Tutela SpA

         Întrebările preliminare

                  1)

                  Având în vedere caracteristicile menționate anterior, societatea Poste Italiane s.p.a. trebuie să fie calificată „organism de drept public” în sensul articolului 3 alineatul 1 litera d) din Decretul legislativ nr. 50 din 2016 și al directivelor relevante ale Uniunii (2014/23/UE (1), 2014/24/UE (2) și 2014/25/UE (3))?

                  2)

                  Această calificare se extinde la societatea Poste Tutela s.p.a., deținută în totalitate de cea dintâi și a cărei fuziune cu aceasta a fost de altfel deja decisă și se află în curs, ținând seama de considerentul (46) al Directivei 2014/23/UE cu privire la persoanele juridice controlate [a se vedea în acest sens și Hotărârea din 5 octombrie 2017, LitSpecMet (C-567/15, EU:C:2017:736): obligația societăților controlate de administrația publică de a organiza o procedură de cerere de ofertă, precum și hotărârea Consiglio di Stato [Consiliul de Stat], Secția a patra, nr. 6211 din 24 noiembrie 2011]?

                  3)

                  Societățile menționate sunt ținute să organizeze proceduri de achiziții publice numai pentru atribuirea contractelor care au legătură cu activitatea pe care o desfășoară în sectoarele speciale, în temeiul Directivei 2014/25/UE, în calitate de entități contractante, în privința cărora aceeași natură de organisme de drept public ar trebui considerată absorbită în normele din partea II din Codul achizițiilor publice, în timp ce, dimpotrivă, ar dispune de autonomie contractuală deplină și ar fi supuse exclusiv normelor de drept privat pentru activitatea contractuală care nu privește sectoarele respective, ținând seama de principiile enunțate în considerentul (21) al Directivei 2014/23/UE și la articolul 16 din aceasta?

                  4)

                  În schimb, pentru contractele care trebuie considerate fără legătură cu materia proprie sectoarelor speciale, aceleași societăți, atunci când îndeplinesc cerințele referitoare la organismele de drept public, rămân supuse dispozițiilor Directivei generale 2014/24/UE (și, prin urmare, normelor privind achizițiile publice), chiar și în cazul în care desfășoară activități cu caracter comercial și în regim de concurență, întrucât au evoluat în raport cu momentul în care au fost înființate?

                  5)

                  Indiferent de situație, în birouri cu utilizare mixtă, în care se desfășoară atât activități inerente serviciului universal, cât și activități fără legătură cu acesta, legătura instrumentală – în ceea ce privește serviciul de interes public special – poate fi considerată exclusă pentru contractele referitoare atât la întreținerea obișnuită, cât și la cea extraordinară, la curățenie și la mobilier, precum și la serviciul de pază și de supraveghere a birourilor respective?

                  6)

                  În sfârșit, în cazul în care s ar aprecia că teza formulată de Poste Italiane s.p.a. poate fi acceptată, trebuie considerată incompatibilă cu principiul consacrat al încrederii legitime a participanților la procedura de cerere de ofertă recurgerea printr-o simplă autolimitare – care nu este supusă tuturor garanțiilor de transparență și de egalitate de tratament prevăzute de Codul achizițiilor publice – la organizarea unei proceduri de cerere de ofertă, corespunzător publicată, fără alte avertismente în această privință, în Gazzetta Ufficiale della Repubblica Italiana [Jurnalul Oficial al Republicii Italiene] și în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene?

         (1)  Directiva 2014/23/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 26 februarie 2014 privind atribuirea contractelor de concesiune (JO 2014, L 94, p. 1).

         (2)  Directiva 2014/24/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 26 februarie 2014 privind achizițiile publice și de abrogare a Directivei 2004/18/CE (JO 2014, L 94, p. 65).

         (3)  Directiva 2014/25/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 26 februarie 2014 privind achizițiile efectuate de entitățile care își desfășoară activitatea în sectoarele apei, energiei, transporturilor și serviciilor poștale și de abrogare a Directivei 2004/17/CΕ (JO 2014, L 94, p. 243).


title: Cauza C-105/17: Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 4 octombrie 2018 (cerere de decizie preliminară formulată de l’Administrativen sad – Varna – Bulgaria) – Komisia za zashtita na potrebitelite/Evelina Kamenova (Trimitere preliminară – Protecția consumatorilor – Directiva 2005/29/CE – Articolul 2 literele (b) și (d) – Directiva 2011/83/UE – Articolul 2 punctul 2 – Noțiunile „comerciant” și „practici comerciale”)

text:
               3.12.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 436/9

      Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 4 octombrie 2018 (cerere de decizie preliminară formulată de l’Administrativen sad – Varna – Bulgaria) – Komisia za zashtita na potrebitelite/Evelina Kamenova
      (Cauza C-105/17) (1)

      ((Trimitere preliminară - Protecția consumatorilor - Directiva 2005/29/CE - Articolul 2 literele (b) și (d) - Directiva 2011/83/UE - Articolul 2 punctul 2 - Noțiunile „comerciant” și „practici comerciale”))
      (2018/C 436/09)
      Limba de procedură: bulgara

         Instanța de trimitere

      Administrativen sad – Varna

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: Komisia za zashtita na potrebitelite

         Pârâtă: Evelina Kamenova

         Cu participarea: Okrazhna prokuratura – Varna

         Dispozitivul

      Articolul 2 literele (b) și (d) din Directiva 2005/29/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 11 mai 2005 privind practicile comerciale neloiale ale întreprinderilor de pe piața internă față de consumatori și de modificare a Directivei 84/450/CEE a Consiliului, a Directivelor 97/7/CE, 98/27/CE și 2002/65/CE ale Parlamentului European și ale Consiliului și a Regulamentului (CE) nr. 2006/2004 al Parlamentului European și al Consiliului („directiva privind practicile comerciale neloiale”) și articolul 2 punctul 2 din Directiva 2011/83/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 25 octombrie 2011 privind drepturile consumatorilor, de modificare a Directivei 93/13/CEE a Consiliului și a Directivei 1999/44/CE a Parlamentului European și a Consiliului și de abrogare a Directivei 85/577/CEE a Consiliului și a Directivei 97/7/CE a Parlamentului European și a Consiliului trebuie interpretate în sensul că o persoană fizică care publică pe un site internet, în mod concomitent, un anumit număr de anunțuri pentru vânzarea unor bunuri noi și second hand, precum pârâta din litigiul principal, nu poate fi calificată drept „comerciant”, iar o astfel de activitate nu poate constitui o „practică comercială” decât dacă această persoană acționează în scopuri care se încadrează în activitatea sa comercială, industrială, artizanală sau liberală, aspect a cărui verificare revine instanței de trimitere, în raport cu toate circumstanțele pertinente ale speței.

         (1)  JO C 144, 8.5.2017.


title: Cauza T-584/18: Acțiune introdusă la 27 septembrie 2018 – Ukrselhosprom PCF și Versobank/BCE

text:
               3.12.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 436/57

      Acțiune introdusă la 27 septembrie 2018 – Ukrselhosprom PCF și Versobank/BCE
      (Cauza T-584/18)
      (2018/C 436/81)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantele: Ukrselhosprom PCF LLC (Solone, Ucraina) și Versobank AS (Tallinn, Estonia) (reprezentanți: O. Behrends, L. Feddern și M. Kirchner, avocați)

         Pârâtă: Banca Centrală Europeană

         Concluziile

      Reclamantele solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea Deciziei ECB/SSM/2018–EE-2 WHD-2017-0012 din 17 iulie 2018 de retragere a autorizației de funcționare bancare a Versobank AS;

                  —

                  în consecință, anularea Deciziei ECB/SSM/2018-EE-3 din 14 august 2018 privind cheltuielile de judecată aferente reexaminării administrative interne;

                  —

                  obligarea pârâtei la suportarea în întregime a cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamantele invocă 24 de motive.

                  1.

                  Primul motiv, întemeiat pe necompetența BCE de a adopta o decizie privind lichidarea Versobank AS.

                  2.

                  Al doilea motiv, întemeiat pe faptul că BCE nu a apreciat ea însăși întrebările secundare privind lupta împotriva spălării banilor și a finanțării terorismului.

                  3.

                  Al treilea motiv, întemeiat pe faptul că BCE nu a examinat și nu a apreciat cu atenție și imparțialitate toate elementele relevante din speță.

                  4.

                  Al patrulea motiv, întemeiat pe faptul că BCE a invocat în mod nejustificat pretinsa transmitere de informații inexacte privind activitățile Versobank în Letonia.

                  5.

                  Al cincilea motiv, întemeiat pe faptul că BCE nu a ținut seama de rolul pozitiv al echipei de direcție, foarte competentă și onorabilă.

                  6.

                  Al șaselea motiv, întemeiat pe faptul că BCE nu a definit cerințele normative relevante pe care pretinde că Versobank nu le-a îndeplinit.

                  7.

                  Al șaptelea motiv, întemeiat pe faptul că BCE nu a ținut seama de faptul că o mare parte din activități nu prezenta riscuri importante în materie de luptă împotriva spălării de bani.

                  8.

                  Al optulea motiv, întemeiat pe importanța insuficientă acordată reducerii considerabile a numărului de clienți în categoriile care prezintă risc ridicat.

                  9.

                  Al nouălea motiv, întemeiat pe faptul că BCE a presupus în mod eronat că orice acțiune corectoare suplimentară ar fi nerealistă.

                  10.

                  Al zecelea motiv, întemeiat pe considerații eronate privind un eventual nou consiliu de administrație.

                  11.

                  Al unsprezecelea motiv, întemeiat pe considerații eronate privind o eventuală suspendare a dreptului de vot.

                  12.

                  Al doisprezecelea motiv, întemeiat pe faptul că BCE s-a întemeiat în mod nejustificat pe încălcarea invocată a unei instrucțiuni.

                  13.

                  Al treisprezecelea motiv, întemeiat pe considerații eronate privind posibilitatea unei instrucțiuni suplimentare.

                  14.

                  Al paisprezecelea motiv, întemeiat pe refuzul nelegal al posibilității unei instrucțiuni suplimentare.

                  15.

                  Al cincisprezecelea motiv, întemeiat pe refuzul nelegal al posibilității unei vânzări.

                  16.

                  Al șaisprezecelea motiv, întemeiat pe încălcarea principiului egalității de tratament și pe o discriminare.

                  17.

                  Al șaptesprezecelea motiv, întemeiat pe încălcarea principiului proporționalității.

                  18.

                  Al optsprezecelea motiv, întemeiat pe încălcarea principiilor încrederii legitime și securității juridice.

                  19.

                  Al nouăsprezecelea motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 19 și a considerentului (75) din Regulamentul nr. 1024/2013 (1) și pe un abuz de putere.

                  20.

                  Al douăzecilea motiv, întemeiat pe încălcarea dreptului de a fi ascultat al Versobank și al acționarilor, ca urmare a unui termen excesiv de scurt pentru a prezenta observații.

                  21.

                  Al douăzeci și unulea motiv, întemeiat pe alte încălcări ale dreptului la apărare și ale dreptului de a fi ascultat al Versobank.

                  22.

                  Al douăzeci și doilea motiv, întemeiat pe lipsa motivării.

                  23.

                  Al douăzeci și treilea motiv, întemeiat pe o încălcare a dreptului Versobank de acces la dosar.

                  24.

                  Al douăzeci și patrulea motiv, întemeiat pe o încălcare a drepturilor acționarilor în legătură cu reexaminarea efectuată de comisia administrativă de reexaminare în conformitate cu articolul 24 din Regulamentul nr. 1024/2013.

         (1)  Regulamentul (UE) nr. 1024/2013 al Consiliului din 15 octombrie 2013 de conferire a unor atribuții specifice Băncii Centrale Europene în ceea ce privește politicile legate de supravegherea prudențială a instituțiilor de credit (JO 2013, L 287, p. 63).


title: Cauza T-585/18: Acțiune introdusă la 27 septembrie 2018 – Şanli/Consiliul

text:
               3.12.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 436/59

      Acțiune introdusă la 27 septembrie 2018 – Şanli/Consiliul
      (Cauza T-585/18)
      (2018/C 436/82)
      Limba de procedură: neerlandeza

         Părțile

         Reclamant: Dalokay Şanli (Rotterdam, Țările de Jos) (reprezentant: D. Gürses, avocat)

         Pârât: Consiliul Uniunii Europene

         Concluziile

      Reclamantul solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei Consiliului din 31 iulie 2018;

                  —

                  retragerea numelui reclamantului de pe lista vizată de Regulamentul (CE) nr. 2580/2001 şi

                  —

                  obligarea Consiliului la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

                  1.

                  Primul motiv este întemeiat pe încălcarea unor norme fundamentale de procedură şi a tratatelor.

                  2.

                  Al doilea motiv este întemeiat pe faptul că, în cadrul procedurii, nu a fost prezentat niciun element de probă din care ar reieşi că reclamantul a avut activităţi teroriste.

                  3.

                  Al treilea motiv este întemeiat pe faptul că reclamantul nu s-a putut apăra în mod corespunzător în procedura finalizată prin adoptarea deciziei atacate.

                  4.

                  Al patrulea motiv este întemeiat pe faptul că decizia nu este suficient motivată.

                  5.

                  Al cincilea motiv este întemeiat pe faptul că decizia a fost adoptată cu încălcarea principiilor proporţionalităţii şi subsidiarităţii.

                  6.

                  Al şaselea motiv este întemeiat pe faptul că Regulamentul (UE) nr. 2580/2001 nu este aplicabil, întrucât PKK nu este o organizaţie teroristă.

                  7.

                  Al şaptelea motiv este întemeiat pe caracterul contrar al deciziei adoptate în raport cu principiul proporţionalităţii.


title: Cauza C-541/18: Cerere de decizie preliminară introdusă de Bundesgerichtshof (Germania) la 21 august 2018 – AS/Deutsches Patent- und Markenamt

text:
               3.12.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 436/20

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Bundesgerichtshof (Germania) la 21 august 2018 – AS/Deutsches Patent- und Markenamt
      (Cauza C-541/18)
      (2018/C 436/25)
      Limba de procedură: germana

         Instanța de trimitere

      Bundesgerichtshof

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: AS

         Pârât: Deutsches Patent- und Markenamt

         Întrebările preliminare

      Un semn are caracter distinctiv dacă există în practică posibilități semnificative și evidente de a-l utiliza ca indicație de origine pentru bunuri sau servicii, chiar dacă aceasta nu este cea mai probabilă formă de utilizare a semnului (1)?

         (1)  Interpretarea articolului 3 alineatul (1) din Directiva 2008/95/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 22 octombrie 2008 de apropiere a legislațiilor statelor membre cu privire la mărci (JO 2008, L 299, p. 25).


title: Cauza C-242/17: Hotărârea Curții (Camera a doua) din 4 octombrie 2018 (cerere de decizie preliminară formulată de Consiglio di Stato – Italia) – Legatoria Editoriale Giovanni Olivotto (LEGO) SpA/Gestore dei servizi energetici (GSE) SpA, Ministero dell'Ambiente e della Tutela del Territorio e del Mare, Ministero dello Sviluppo Economico, Ministero delle Politiche Agricole e Forestali (Trimitere preliminară – Mediu – Promovarea utilizării energiei din surse regenerabile – Biolichide utilizate pentru o instalație termoelectrică – Directiva 2009/28/CE – Articolul 17 – Criterii de durabilitate pentru biolichide – Articolul 18 – Sisteme naționale de certificare a durabilității – Decizia de punere în aplicare 2011/438/UE – Sisteme voluntare de certificare a durabilității biocarburanților și a biolichidelor, aprobate de Comisia Europeană – Reglementare națională care prevede obligația operatorilor intermediari de a prezenta certificatele de durabilitate – Articolul 34 TFUE – Libera circulație a mărfurilor)

text:
               3.12.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 436/10

      Hotărârea Curții (Camera a doua) din 4 octombrie 2018 (cerere de decizie preliminară formulată de Consiglio di Stato – Italia) – Legatoria Editoriale Giovanni Olivotto (LEGO) SpA/Gestore dei servizi energetici (GSE) SpA, Ministero dell'Ambiente e della Tutela del Territorio e del Mare, Ministero dello Sviluppo Economico, Ministero delle Politiche Agricole e Forestali
      (Cauza C-242/17) (1)

      ((Trimitere preliminară - Mediu - Promovarea utilizării energiei din surse regenerabile - Biolichide utilizate pentru o instalație termoelectrică - Directiva 2009/28/CE - Articolul 17 - Criterii de durabilitate pentru biolichide - Articolul 18 - Sisteme naționale de certificare a durabilității - Decizia de punere în aplicare 2011/438/UE - Sisteme voluntare de certificare a durabilității biocarburanților și a biolichidelor, aprobate de Comisia Europeană - Reglementare națională care prevede obligația operatorilor intermediari de a prezenta certificatele de durabilitate - Articolul 34 TFUE - Libera circulație a mărfurilor))
      (2018/C 436/11)
      Limba de procedură: italiana

         Instanța de trimitere

      Consiglio di Stato

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: Legatoria Editoriale Giovanni Olivotto (LEGO) SpA

         Pârâți: Gestore dei servizi energetici (GSE) SpA, Ministero dell'Ambiente e della Tutela del Territorio e del Mare, Ministero dello Sviluppo Economico, Ministero delle Politiche Agricole e Forestali

         Dispozitivul

                  1)

                  Articolul 18 alineatul (7) din Directiva 2009/28/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 23 aprilie 2009 privind promovarea utilizării energiei din surse regenerabile, de modificare și ulterior de abrogare a Directivelor 2001/77/CE și 2003/30/CE, coroborat cu Decizia de punere în aplicare 2011/438/UE a Comisiei din 19 iulie 2011 privind recunoașterea schemei ISCC (International Sustainability and Carbon Certification) în vederea demonstrării conformității cu criteriile de durabilitate în temeiul Directivelor 2009/28/CE și 2009/30/CE ale Parlamentului European și Consiliului trebuie interpretat în sensul că nu se opune unei reglementări naționale precum cea în discuție în litigiul principal, care impune operatorilor economici condiții specifice pentru certificarea durabilității biolichidelor, diferite și mai ample decât cele prevăzute de un sistem voluntar de certificare a durabilității, cum este schema ISCC, recunoscută prin decizia de punere în aplicare menționată, adoptată de Comisia Europeană în conformitate cu articolul 18 alineatul (4) din directiva respectivă, întrucât această schemă a fost aprobată numai pentru biocarburanți, iar condițiile amintite nu privesc decât biolichidele.

                  2)

                  Dreptul Uniunii, în special articolul 34 TFUE și articolul 18 alineatele (1) și (3) din Directiva 2009/28, trebuie interpretat în sensul că nu se opune ca o reglementare națională precum cea în discuție în litigiul principal să impună un sistem național de verificare a durabilității biolichidelor care prevede că toți operatorii economici care intervin în lanțul de aprovizionare al produsului, chiar și atunci când este vorba despre intermediari care nu intră în posesia fizică a loturilor de biolichide, sunt supuși anumitor obligații de certificare, de comunicare și de informare care decurg din sistemul menționat.

         (1)  JO C 283, 28.8.2017.


title: Cauza C-544/18: Cerere de decizie preliminară introdusă de Upper Tribunal (Regatul Unit) la 20 august 2018 – HM Revenue & Customs/HD

text:
               3.12.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 436/20

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Upper Tribunal (Regatul Unit) la 20 august 2018 – HM Revenue & Customs/HD
      (Cauza C-544/18)
      (2018/C 436/26)
      Limba de procedură: engleza

         Instanța de trimitere

      Upper Tribunal

         Părțile din procedura principală

         Apelantă: HM Revenue & Customs

         Intimată:: HD

         Întrebarea preliminară

      Articolul 45 TFUE trebuie interpretat în sensul că o astfel de persoană, care încetează să desfășoare o activitate independentă în situația în care se confruntă cu constrângeri fizice care apar în ultima perioadă a sarcinii și în perioada ulterioară nașterii, își păstrează statutul de „lucrător care desfășoară activități independente”, în sensul acestui articol, cu condiția să reia activitatea economică sau să caute un loc de muncă într-o perioadă rezonabilă după nașterea copilului?


title: Cauza C-635/18: Acțiune introdusă la 11 octombrie 2018 – Comisia Europeană/Republica Federală Germania

text:
               3.12.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 436/32

      Acțiune introdusă la 11 octombrie 2018 – Comisia Europeană/Republica Federală Germania
      (Cauza C-635/18)
      (2018/C 436/45)
      Limba de procedură: germana

         Părțile

         Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: C. Hermes și A. C. Becker, agenți)

         Pârâtă: Republica Federală Germania

         Concluziile reclamantei

                  —

                  Constatarea faptului că, prin depășirea în mod sistematic și persistent începând cu anul 2010 a valorii-limită anuale pentru dioxidul de azot (NO2) în 26 de zone pentru evaluarea și gestionarea calității aerului (DEZBXX0001A aglomerarea Berlin, DEZCXX0007A aglomerarea Stuttgart, DEZCXX0043S districtul administrativ Tübingen, DEZCXX0063S districtul administrativ Stuttgart, DEZCXX0004A aglomerarea Freiburg, DEZCXX0041S districtul administrativ Karlsruhe [fără aglomerări], DEZCXX0006A aglomerarea Mannheim/Heidelberg, DEZDXX0001A aglomerarea München, DEZDXX0003A aglomerarea Nürnberg/Fürth/Erlangen, DEZFXX0005S zona III centru și nord Hessen, DEZFXX0001A aglomerarea I [Rin-Main], DEZFXX0002A aglomerarea II [Kassel], DEZGLX0001A aglomerarea Hamburg, DEZJXX0015A Grevenbroich [bazinul renan de lignit], DEZJXX0004A Köln, DEZJXX0009A Düsseldorf, DEZJXX0006A Essen, DEZJXX0017A Duisburg, Oberhausen, Mülheim, DEZJXX0005A Hagen, DEZJXX0008A Dortmund, DEZJXX0002A Wuppertal, DEZJXX0011A Aachen, DEZJXX0016S zone urbane și spațiu rural în Renania de Nord-Westfalia, DEZKXX0006S Mainz, DEZKXX0007S Worms/Frankenthal/Ludwigshafen, DEZKXX0004S Koblenz/Neuwied) precum și a valorii-limită orare pentru NO2 în două dintre aceste zone (DEZCXX0007A aglomerarea Stuttgart, DEZFXX0001A aglomerarea I [Rin-Main]), Republica Federală Germania și-a încălcat obligațiile care îi revin în temeiul articolului 13 alineatul (1) coroborat cu anexa XI la Directiva 2008/50/CE (1);

                  —

                  constatarea faptului că, începând cu 11 iunie 2010, Republica Federală Germania nu și-a respectat obligațiile care îi revin în temeiul articolului 23 alineatul (1) al doilea și al treilea paragraf coroborat cu secțiunea A din anexa XV la aceeași directivă, în special obligația de a menține perioada de depășire în cele 26 de zone în cauză cât mai scurtă cu putință;

                  —

                  obligarea Republicii Federale Germania la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      Republica Federală Germania a depășit începând cu anul 2010 valoarea-limită anuală și orară pentru NO2 stabilite în anexa XI în 26 și, respectiv, 2 zone. Aceasta ar fundamenta o încălcare a articolului 13 alineatul (1) coroborat cu anexa XI la Directiva 2008/50/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 21 mai 2008 privind calitatea aerului înconjurător și un aer mai curat pentru Europa.
      Contrar prevederilor articolului 23 alineatul (1) al doilea și al treilea paragraf coroborat cu anexa XV la aceeași directivă, Republica Federală Germania a omis, începând cu 11 iunie 2010, să ia măsuri în cadrul planurilor pentru calitatea aerului cu privire la cele 26 de zone, care să fie adecvate pentru a menține perioada de depășire cât mai scurtă cu putință. Lipsa caracterului adecvat al măsurilor ar reieși în special din durata, din evoluția și din gravitatea depășirilor valorilor-limită, precum și din reexaminarea planurilor pentru calitatea aerului întocmite pentru zonele în cauză.

         (1)  JO 2008, L 152, p. 1.


title: Cauza C-337/17: Hotărârea Curții (Camera a doua) din 4 octombrie 2018 (cerere de decizie preliminară formulată de l’Sąd Okręgowy w Szczecinie – Polonia) – Feniks Sp. z o.o./Azteca Products & Services SL [Trimitere preliminară – Spațiul de libertate, securitate și justiție – Regulamentul (UE) nr. 1215/2012 – Competența judiciară, recunoașterea și executarea hotărârilor în materie civilă și comercială – Competențe speciale – Articolul 7 punctul 1 litera (a) – Noțiunea „materie contractuală” – Acțiune pauliană]

text:
               3.12.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 436/11

      Hotărârea Curții (Camera a doua) din 4 octombrie 2018 (cerere de decizie preliminară formulată de l’Sąd Okręgowy w Szczecinie – Polonia) – Feniks Sp. z o.o./Azteca Products & Services SL
      (Cauza C-337/17) (1)

      ([Trimitere preliminară - Spațiul de libertate, securitate și justiție - Regulamentul (UE) nr. 1215/2012 - Competența judiciară, recunoașterea și executarea hotărârilor în materie civilă și comercială - Competențe speciale - Articolul 7 punctul 1 litera (a) - Noțiunea „materie contractuală” - Acțiune pauliană])
      (2018/C 436/12)
      Limba de procedură: polona

         Instanța de trimitere

      Sąd Okręgowy w Szczecinie

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: Feniks Sp. z o.o.

         Pârâtă: Azteca Products & Services SL

         Dispozitivul

      Într-o situație precum cea în discuție în litigiul principal, o acțiune pauliană, prin care titularul unui drept de creanță izvorât dintr-un contract solicită declararea inopozabilității față de el a actului, pretins prejudiciabil în privința drepturilor sale, prin care debitorul său a cedat un bun unui terț, intră sub incidența normei de competență internațională prevăzute la articolul 7 punctul 1 litera (a) din Regulamentul (UE) nr. 1215/2012 al Parlamentului European și al Consiliului din 12 decembrie 2012 privind competența judiciară, recunoașterea și executarea hotărârilor în materie civilă și comercială.

         (1)  JO C 300, 11.9.2017.


title: Cauza C-548/18: Cerere de decizie preliminară introdusă de Saarländisches Oberlandesgericht (Germania) la 23 august 2018 – BGL BNP Parisbas SA/TeamBank AG Nürnberg

text:
               3.12.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 436/20

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Saarländisches Oberlandesgericht (Germania) la 23 august 2018 – BGL BNP Parisbas SA/TeamBank AG Nürnberg
      (Cauza C-548/18)
      (2018/C 436/27)
      Limba de procedură: germana

         Instanța de trimitere

      Saarländisches Oberlandesgericht

         Părțile din procedura principală

         Pârâtă și apelantă: BGL BNP Parisbas SA

         Reclamantă și intimată: TeamBank AG Nürnberg

         Întrebările preliminare

                  1)

                  Articolul 14 din Regulamentul (CE) nr. 593/2008 al Parlamentului European și al Consiliului din 17 iunie 2008 privind legea aplicabilă obligațiilor contractuale (Regulamentul Roma I) (1) este aplicabil efectelor față de terți, în cazul unor cesiuni multiple de creanțe?

                  2)

                  În cazul unui răspuns afirmativ la prima întrebare, care este, în acest caz, legea aplicabilă efectelor față de terți?

                  3)

                  În cazul unui răspuns negativ la prima întrebare, dispoziția în discuție se aplică mutatis mutandis?

                  4)

                  În cazul unui răspuns afirmativ la a treia întrebare, care este legea aplicabilă, în acest caz, efectelor față de terți?

         (1)  JO 2008, L 177, p. 6.


title: Cauza T-368/17: Hotărârea Tribunalului din 18 octombrie 2018 – Linak/EUIPO – ChangZhou Kaidi Electrical (Coloană elevatoare acționată electric) [„Desen sau model industrial comunitar – Procedură de declarare a nulității – Desen sau model industrial comunitar înregistrat reprezentând o coloană elevatoare acționată electric – Desen sau model industrial comunitar anterior – Motiv de nulitate – Lipsa caracterului individual – Utilizator avizat – Lipsa unei impresii globale diferite – Articolul 6 din Regulamentul (CE) nr. 6/2002”]

text:
               3.12.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 436/44

      Hotărârea Tribunalului din 18 octombrie 2018 – Linak/EUIPO – ChangZhou Kaidi Electrical (Coloană elevatoare acționată electric)
      (Cauza T-368/17) (1)

      ([„Desen sau model industrial comunitar - Procedură de declarare a nulității - Desen sau model industrial comunitar înregistrat reprezentând o coloană elevatoare acționată electric - Desen sau model industrial comunitar anterior - Motiv de nulitate - Lipsa caracterului individual - Utilizator avizat - Lipsa unei impresii globale diferite - Articolul 6 din Regulamentul (CE) nr. 6/2002”])
      (2018/C 436/62)
      Limba de procedură: engleza

         Părţile

         Reclamantă: Linak A/S (Nordborg, Danemarca) (reprezentanţi: V. von Bomhard și J. Fuhrmann, avocați)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentanţi: inițial G. Sakalaite-Orlovskiene și A. Folliard-Monguiral, ulterior G. Sakalaite-Orlovskiene și J. Ivanauskas, agenți)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO, intervenientă la Tribunal: ChangZhou Kaidi Electrical Co. Ltd (Changzhou, China)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a treia de recurs a EUIPO din 21 martie 2017 (cauza R 1412/2015–3), privind o procedură de nulitate între Linak și ChangZhou Kaidi Electrical

         Dispozitivul

                  1)

                  Respige acțiunea.

                  2)

                  Obligă Linak A/S la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 249, 31.7.2017.


title: Cauza C-650/18: Acțiune introdusă la 17 octombrie 2018 – Ungaria/Parlamentul European

text:
               3.12.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 436/33

      Acțiune introdusă la 17 octombrie 2018 – Ungaria/Parlamentul European
      (Cauza C-650/18)
      (2018/C 436/46)
      Limba de procedură: maghiara

         Părțile

         Reclamantă: Ungaria (reprezentanți: M.Z. Fehér, G. Tornyai și Zs. Wagner, agenți)

         Pârât: Parlamentul European

         Concluziile reclamantei

      Reclamanta solicită Curții:

                  —

                  Anularea Rezoluţiei Parlamentului European din 12 septembrie 2018 referitoare la o propunere prin care invită Consiliul să stabilească, în temeiul articolului 7 alineatul (1) din Tratatul privind Uniunea Europeană, existența unui risc clar de încălcare gravă de către Ungaria a valorilor pe care se întemeiază Uniunea.

                  —

                  obligarea Parlamentului European la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii formulate, guvernul maghiar invocă patru motive:

                  1.

                  Guvernul maghiar consideră că prin votarea rezoluției atacate, Parlamentul European a încălcat în mod grav dispozițiile articolului 354 TFUE și propriul regulament de procedură. Dintre voturile exprimate de membrii Parlamentului European în cadrul procedurii de vot, s-au luat în calcul numai voturile pentru și împotrivă, excluzându-se abținerile, ceea ce este contrar dispozițiilor articolului 354 TFUE și articolului 178 alineatul (3) din Regulamentul de procedură al Parlamentului European. Dacă s-ar fi luat în calcul și abținerile, rezultatul votului ar fi fost diferit (primul motiv).

                  2.

                  În al doilea rând, președintele Parlamentului European nu a solicitat avizul Comisiei Afaceri Constituționale a Parlamentului European (AFCO) în legătură cu interpretarea regulamentului de procedură, în pofida faptului că anterior votului, s-au exprimat îndoieli întemeiate cu privire la modul de luare în calcul a voturilor. În consecință, el a încălcat principiul securității juridice, având în vedere că atât anterior, cât și ulterior votului, exista sau subzista o incertitudine cu privire la interpretarea regulamentului de procedură (al doilea motiv).

                  3.

                  În al treilea rând, guvernul maghiar susține că în procedura de vot cu privire la rezoluția atacată, au fost încălcate drepturile democratice ale deputaților din Parlamentul European și principiile fundamentale ale egalității de tratament al deputaților și ale democrației directe. Deputații nu și-au putut exercita drepturile necesare pentru îndeplinirea atribuțiilor lor de reprezentare a poporului conform principiului democrației, care include și posibilitatea abținerii (al treilea motiv).

                  4.

                  În al patrulea rând, guvernul maghiar consideră că rezoluția atacată încalcă principiul fundamental al cooperării loiale între instituțiile Uniunii și statele membre, prevăzut la articolul 4 alineatul (3) și principiile de drept al Uniunii, precum principiul cooperării loiale între instituțiile Uniunii, principiul încrederii legitime și principiul securității juridice, având în vedere că rezoluția menționată conține afirmații care fac trimitere la proceduri de constatare a neîndeplinirii obligațiilor de către un stat membru deja încheiate sau aflate încă în curs de desfășurare (al patrulea motiv).


title: Cauza C-550/18: Acțiune introdusă la 27 august 2018 – Comisia Europeană/Irlanda

text:
               3.12.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 436/21

      Acțiune introdusă la 27 august 2018 – Comisia Europeană/Irlanda
      (Cauza C-550/18)
      (2018/C 436/28)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: L. Flynn, T. Scharf, G. von Rintelen, agenți)

         Pârâtă: Irlanda

         Concluziile reclamantei

                  —

                  declararea faptului că, în ceea ce privește Directiva (UE) 2015/849 a Parlamentului European și a Consiliului din 20 mai 2015 privind prevenirea utilizării sistemului financiar în scopul spălării banilor sau finanțării terorismului, de modificare a Regulamentului (UE) nr. 648/2012 al Parlamentului European și al Consiliului și de abrogare a Directivei 2005/60/CE a Parlamentului European și a Consiliului și a Directivei 2006/70/CE a Comisiei (JO 2015, L 141, p. 73), Irlanda nu a adoptat cel târziu până la data de 26 iunie 2017 toate dispozițiile necesare pentru transpunerea acestei directive sau, în orice caz, nu a comunicat Comisiei aceste dispoziții, neîndeplinindu-și astfel obligațiile care îi revin în temeiul articolului 67 alineatul (1) din această directivă;

                  —

                  obligarea Irlandei, în temeiul articolului 260 alineatul (3) TFEU, la plata unei penalități cu titlu cominatoriu în cuantum de 17 190,60 euro, de la data pronunțării hotărârii Curții, pentru neîndeplinirea obligației de comunicare a măsurilor de transpunere a Directivei (UE) 2015/849;

                  —

                  obligarea Irlandei, în temeiul articolului 260 alineatul (2) al doilea paragraf TFEU, la plata unei sume forfetare în cuantum de 4 701,20 euro pe zi, înmulțit cu numărul de zile în care a continuat neîndeplinirea obligațiilor, suma forfetară minimă fiind de 1 685 000 de euro și

                  —

                  obligarea Irlandei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      Potrivit articolului 67 alineatul (1) din Directiva (UE) 2015/849, statele membre trebuie să asigure intrarea în vigoare a actelor cu putere de lege și a actelor administrative necesare pentru a se conforma prezentei directive până la 26 iunie 2017 și trebuie să comunice de îndată Comisiei textul acestor dispoziții. Întrucât această directivă nu a fost încă transpusă, Comisia a decis să sesizeze Curtea de Justiție.


title: Cauza T-444/17: Hotărârea Tribunalului din 15 octombrie 2018 – CompuGroup Medical/EUIPO – Medion (life coins) [„Marcă a Uniunii Europene – Procedură de opoziție – Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene verbale life coins – Marca Uniunii Europene verbală anterioară LIFE – Motiv relativ de refuz – Risc de confuzie – Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 [devenit articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001]”]

text:
               3.12.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 436/45

      Hotărârea Tribunalului din 15 octombrie 2018 – CompuGroup Medical/EUIPO – Medion (life coins)
      (Cauza T-444/17) (1)

      ([„Marcă a Uniunii Europene - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene verbale life coins - Marca Uniunii Europene verbală anterioară LIFE - Motiv relativ de refuz - Risc de confuzie - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 [devenit articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001]”])
      (2018/C 436/63)
      Limba de procedură: germana

         Părţile

         Reclamantă: CompuGroup Medical AG (Koblenz, Germania) (reprezentant: B. Dix, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentant: M. Fischer, agent)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO, intervenientă la Tribunal: Medion AG (Essen, Germania) (reprezentant: G. Hagemeier, avocat)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei întâi de recurs a EUIPO din 25 aprilie 2017 (cauza R 1569/2016–1) privind o procedură de opoziție între Medion și CompaGroup Medical

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  CompuGroup Medical AG suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO) și de Medion AG.

         (1)  JO C 283, 28.8.2017.


title: Cauza C-379/17: Hotărârea Curții (Camera a doua) din 4 octombrie 2018 (cerere de decizie preliminară formulată de Bundesgerichtshof – Germania) – Procédure engagée par Società Immobiliare Al Bosco Srl (Trimitere preliminară – Cooperare judiciară în materie civilă – Regulamentul (CE) nr. 44/2001 – Recunoașterea și executarea hotărârilor în materie civilă și comercială – Termen prevăzut în dreptul statului membru solicitat pentru executarea unei ordonanțe de instituire a sechestrului asigurător – Aplicabilitatea acestui termen în privința unui titlu de sechestru asigurător obținut în alt stat membru și declarat executoriu în statul membru solicitat)

text:
               3.12.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 436/12

      Hotărârea Curții (Camera a doua) din 4 octombrie 2018 (cerere de decizie preliminară formulată de Bundesgerichtshof – Germania) – Procédure engagée par Società Immobiliare Al Bosco Srl
      (Cauza C-379/17) (1)

      ((Trimitere preliminară - Cooperare judiciară în materie civilă - Regulamentul (CE) nr. 44/2001 - Recunoașterea și executarea hotărârilor în materie civilă și comercială - Termen prevăzut în dreptul statului membru solicitat pentru executarea unei ordonanțe de instituire a sechestrului asigurător - Aplicabilitatea acestui termen în privința unui titlu de sechestru asigurător obținut în alt stat membru și declarat executoriu în statul membru solicitat))
      (2018/C 436/13)
      Limba de procedură: germana

         Instanța de trimitere

      Bundesgerichtshof

         Părțile din procedura principală

         Società Immobiliare Al Bosco Srl

         Dispozitivul

      Articolul 38 din Regulamentul (CE) nr. 44/2001 al Consiliului din 22 decembrie 2000 privind competența judiciară, recunoașterea și executarea hotărârilor în materie civilă și comercială trebuie interpretat în sensul că nu se opune ca o reglementare a unui stat membru cum este cea în discuție în litigiul principal, care prevede aplicarea unui termen pentru executarea unei ordonanțe de instituire a sechestrului asigurător, să se aplice în prezența unei asemenea ordonanțe adoptate în alt stat membru și având caracter executoriu în statul membru solicitat.

         (1)  JO C 318, 25.9.2017.


title: Cauza T-602/18: Acțiune introdusă la 5 octombrie 2018 – Ayuntamiento de Enguera/Comisia

text:
               3.12.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 436/60

      Acțiune introdusă la 5 octombrie 2018 – Ayuntamiento de Enguera/Comisia
      (Cauza T-602/18)
      (2018/C 436/84)
      Limba de procedură: spaniola

         Părțile

         Reclamantă: Ayuntamiento de Enguera (Enguera, Spania) (reprezentanți: J. Palau Navarro, J. Ortiz Ballester și V. Soriano i Piqueras, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei emise la 26 iulie 2018 de șefului unității „ENV.D.4 – Life programme” al Direcției „D– Capital Naturel” a Direcției Generale pentru Mediu a Comisiei, în cadrul cazului „LIFE 10 ENV/ES/000458 – ECOGLAUCA ÉRGON – Confirmation of recovery order”.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamanta invocă cinci motive.

                  1.

                  Primul motiv întemeiat pe încălcarea articolului 296 TFUE, întrucât decizia atacată este lipsită de orice motivare.

                  2.

                  Al doilea motiv întemeiat pe motivarea inexactă, presupunând că există o motivație implicită.

                  3.

                  Al treilea motiv întemeiat pe încălcarea dreptului la bună administrare prevăzut la articolul 41 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, în măsura în care:

                              —

                              dreptul oricărei persoane de a fi ascultată înainte de adoptarea unei măsuri individuale care ar afecta-o în mod defavorabil. Astfel, în speță, nu s-a dat curs în niciun mod memoriilor reclamantei și nu s-a permis acesteia să prezinte observații înainte de adoptarea deciziei definitive;

                              —

                              nu s-a dat curs cererilor reclamantei de acces la dosar;

                              —

                              în timp ce reclamanta s-a adresat întotdeauna pârâtei în limba spaniolă, Comisia a emis toate comunicările și deciziile sale în limba engleză

                  4.

                  Al patrulea motiv întemeiat pe încălcarea interdicției arbitrariului din partea autorităților publice în măsura în care autorul deciziei atacate nu aplică normele și criteriile științifice adecvate, ci simpla sa apreciere subiectivă reducând sau anulând fără justificare orice contribuție economică a Uniunii la un proiect aprobat.

                  5.

                  Al cincilea motiv întemeiat pe încălcarea principiului încrederii legitime, în măsura în care Comisia a adoptat decizia sa în contradicție cu actele sale anterioare, în care confirma pe deplin acordul său cu acțiunile desfășurate de reclamantă, astfel încât aceasta din urmă a făcut, în mod brusc și de neînțeles, obiectul unei decizii la care nu s-ar fi putut aștepta din perspectiva comportamentului anterior al Comisiei.


title: Cauza C-552/18: Cerere de decizie preliminară introdusă de Consiglio di Stato (Italia) la 29 august 2018 – Indaco Service Soc. coop. sociale, Coop. sociale il Melograno/Ufficio Territoriale del Governo Taranto

text:
               3.12.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 436/22

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Consiglio di Stato (Italia) la 29 august 2018 – Indaco Service Soc. coop. sociale, Coop. sociale il Melograno/Ufficio Territoriale del Governo Taranto
      (Cauza C-552/18)
      (2018/C 436/29)
      Limba de procedură: italiana

         Instanța de trimitere

      Consiglio di Stato

         Părțile din procedura principală

         Apelante: Indaco Service Soc. coop. sociale, Coop. sociale il Melograno

         Intimat: Ufficio Territoriale del Governo Taranto

         Întrebarea preliminară

      Dreptul Uniunii Europene, mai precis articolul 57 alineatul (4) din Directiva 2014/24/UE (1) privind achizițiile publice, coroborat cu considerentul (101) al aceleiași directive și cu principiile proporționalității și egalității de tratament, se opune unei reglementări naționale precum cea în discuție în speță, care definește drept motiv de excludere obligatorie a unui operator economic „abaterea profesională gravă” și care precizează că, în cazul în care abaterea profesională a cauzat rezilierea anticipată a unui contract de achiziții publice, operatorul poate fi exclus numai dacă rezilierea nu este contestată sau este confirmată în urma unei proceduri judiciare?

         (1)  Directiva 2014/24/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 26 februarie 2014 privind achizițiile publice și de abrogare a Directivei 2004/18/CE (JO 2014, L 94, p. 65).


title: Cauza T-533/17: Hotărârea Tribunalului din 18 octombrie 2018 – Next design+produktion/EUIPO– Nanu-Nana Joachim Hoepp (nuuna) [„Marcă a Uniunii Europene – Procedură de opoziție – Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurative nuuna – Mărcile Uniunii Europene verbale anterioare NANU și NANU NANA – Motiv relativ de refuz – Aprecierea riscului de confuzie – Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 [devenit articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001] – Complementaritatea produselor – Principii de autonomie și de independență ale mărcii Uniunii Europene – Principiile legalității și bunei administrări – Securitate juridică”]

text:
               3.12.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 436/46

      Hotărârea Tribunalului din 18 octombrie 2018 – Next design+produktion/EUIPO– Nanu-Nana Joachim Hoepp (nuuna)
      (Cauza T-533/17) (1)

      ([„Marcă a Uniunii Europene - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurative nuuna - Mărcile Uniunii Europene verbale anterioare NANU și NANU NANA - Motiv relativ de refuz - Aprecierea riscului de confuzie - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 [devenit articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001] - Complementaritatea produselor - Principii de autonomie și de independență ale mărcii Uniunii Europene - Principiile legalității și bunei administrări - Securitate juridică”])
      (2018/C 436/64)
      Limba de procedură: germana

         Părţile

         Reclamantă: Next design+produktion GmbH (Frankfurt pe Main, Germania) (reprezentant: M. Hirsch, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentanţi: S. Hanne și D. Walicka, agenți)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO, intervenientă la Tribunal: Nanu-Nana Joachim Hoepp GmbH & Co. KG (Bremen, Germania) (reprezentant: T. Boddien, avocat)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei întâi de recurs a EUIPO din 24 mai 2017 (cauza R 1448/2016–1), privind o procedură de opoziție între Nanu-Nana Joachim Hoepp și Next design+produktion

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Obligă Next design+produktion GmbH la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 330, 2.10.2017.


title: Cauza C-557/18: Cerere de decizie preliminară introdusă de Landgericht Hamburg (Germania) la 31 august 2018 – Eurowings GmbH/JJ și KI

text:
               3.12.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 436/22

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Landgericht Hamburg (Germania) la 31 august 2018 – Eurowings GmbH/JJ și KI
      (Cauza C-557/18)
      (2018/C 436/30)
      Limba de procedură: germana

         Instanța de trimitere

      Landgericht Hamburg

         Părțile din procedura principală

         Pârâtă și apelantă: Eurowings GmbH

         Reclamanți și intimați: JJ, KI

         Întrebarea preliminară

      Pentru calcularea compensației în temeiul articolului 7 din Regulamentul (CE) nr. 261/2004 (1) (JO 2004, L 46, p. 1, Ediție specială, 07/vol. 12, p. 218), se ia în considerare întreaga distanță de zbor și în cazul în care un pasager ca urmare a întârzierii/anulării numai a zborului de legătură are o întârziere de peste trei ore la destinația finală, zborul anterior celui de legătură fiind însă punctual, cele două zboruri fiind operate de companii aeriene diferite, iar confirmarea rezervării fiind făcută de un operator de turism, care a combinat zborurile pentru clienții săi?

         (1)  Regulamentul (CE) nr. 261/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 11 februarie 2004 de stabilire a unor norme comune în materie de compensare și de asistență a pasagerilor în eventualitatea refuzului la îmbarcare și anulării sau întârzierii prelungite a zborurilor și de abrogare a Regulamentului (CEE) nr. 295/91 (JO 2004, L 46, p. 1, Ediție specială, 07/vol. 12, p. 218).


title: Cauza T-603/18: Acțiune introdusă la 9 octombrie 2018 – ZE/Parlamentul European

text:
               3.12.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 436/61

      Acțiune introdusă la 9 octombrie 2018 – ZE/Parlamentul European
      (Cauza T-603/18)
      (2018/C 436/85)
      Limba de procedură: greaca

         Părțile

         Reclamant: ZE (reprezentant: P. Giatagantzidis, avocat)

         Pârât: Parlamentul European

         Concluziile

      Reclamantul solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei din 25 septembrie a secretarului general al Parlamentului European prin care s-a dispus suspendarea din funcție a acestuia până la 31 octombrie, precum și a oricărui act conex,

                  —

                  obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamantul invocă cinci motive.

                  1.

                  Primul motiv, întemeiat pe încălcarea dreptului său de a fi ascultat anterior adoptării deciziei atacate cu privire la el;

                  2.

                  Al doilea motiv, întemeiat pe încălcarea dreptului la o bună administrare consacrat la articolul 41 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, în măsura în care decizia atacată a fost adoptată în urma căutării și strângerii unor informații;

                  3.

                  Al treilea motiv, întemeiat pe încălcarea principiului imparțialității de către secretarul general, întrucât acesta a dispus în același timp inițierea unei anchete administrative împotriva reclamantului și a adoptat decizia atacată;

                  4.

                  Al patrulea motiv, întemeiat pe încălcarea vădită a dreptului său la protecția vieții private ca urmare a interdicției de a accede la locul său de muncă, precum și la dosarele sale personale;

                  5.

                  Al cincilea motiv, întemeiat pe încălcarea prezumției de vinovăție și a caracterului secret al procedurii în cursul procedurii urmate, având în vedere declarațiile date presei de către înalți funcționari ai Parlamentului European.


title: Cauza C-384/17: Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 4 octombrie 2018 (cerere de decizie preliminară formulată de Szombathelyi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság – Ungaria) – Dooel Uvoz-Izvoz Skopje Link Logistic N&N/Budapest Rendőrfőkapitánya (Trimitere preliminară – Apropierea legislațiilor – Transport rutier – Dispoziții fiscale – Directiva 1999/62/CE – Aplicare a taxelor la vehiculele grele de marfă pentru utilizarea anumitor infrastructuri – Taxa de trecere – Obligația statelor membre de a institui sancțiuni efective, proporționale și cu efect de descurajare – Amendă forfetară – Principiul proporționalității – Aplicabilitate directă a directivei)

text:
               3.12.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 436/12

      Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 4 octombrie 2018 (cerere de decizie preliminară formulată de Szombathelyi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság – Ungaria) – Dooel Uvoz-Izvoz Skopje Link Logistic N&N/Budapest Rendőrfőkapitánya
      (Cauza C-384/17) (1)

      ((Trimitere preliminară - Apropierea legislațiilor - Transport rutier - Dispoziții fiscale - Directiva 1999/62/CE - Aplicare a taxelor la vehiculele grele de marfă pentru utilizarea anumitor infrastructuri - Taxa de trecere - Obligația statelor membre de a institui sancțiuni efective, proporționale și cu efect de descurajare - Amendă forfetară - Principiul proporționalității - Aplicabilitate directă a directivei))
      (2018/C 436/14)
      Limba de procedură: maghiara

         Instanța de trimitere

      Szombathelyi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: Dooel Uvoz-Izvoz Skopje Link Logistic N&N

         Pârât: Budapest Rendőrfőkapitánya

         Dispozitivul

                  1)

                  Cerința proporționalității, prevăzută la articolul 9a de Directiva 1999/62/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 17 iunie 1999 de aplicare a taxelor la vehiculele grele de marfă pentru utilizarea anumitor infrastructuri, astfel cum a fost modificată prin Directiva 2011/76/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 27 septembrie 2011, nu poate fi considerată ca având efect direct.

                  2)

                  Instanța națională, în temeiul obligației sale de a lua toate măsurile generale sau speciale necesare pentru a asigura îndeplinirea dispoziției menționate, trebuie să interpreteze dreptul național în mod conform cu aceasta sau, dacă o astfel de interpretare conformă nu este posibilă, să lase neaplicată orice dispoziție națională în măsura în care aplicarea sa, în împrejurările speței, ar conduce la un rezultat contrar dreptului Uniunii.

         (1)  JO C 318, 25.9.2017.


title: Cauza T-548/17: Hotărârea Tribunalului din 16 octombrie 2018 – VF International/EUIPO – Virmani (ANOKHI) [„Marcă a Uniunii Europene – Procedură de opoziție – Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurative ANOKHI – Marca Uniunii Europene figurativă anterioară kipling – Marca Uniunii Europene figurativă anterioară reprezentând silueta unei maimuțe – Motiv relativ de refuz – Risc de confuzie – Similitudinea semnelor – Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 [devenit articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001] – Atingere adusă renumelui – Articolul 8 alineatul (5) din Regulamentul nr. 207/2009 (devenit articolul 8 alineatul (5) din Regulamentul 2017/1001)”]

text:
               3.12.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 436/46

      Hotărârea Tribunalului din 16 octombrie 2018 – VF International/EUIPO – Virmani (ANOKHI)
      (Cauza T-548/17) (1)

      ([„Marcă a Uniunii Europene - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurative ANOKHI - Marca Uniunii Europene figurativă anterioară kipling - Marca Uniunii Europene figurativă anterioară reprezentând silueta unei maimuțe - Motiv relativ de refuz - Risc de confuzie - Similitudinea semnelor - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 [devenit articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001] - Atingere adusă renumelui - Articolul 8 alineatul (5) din Regulamentul nr. 207/2009 (devenit articolul 8 alineatul (5) din Regulamentul 2017/1001)”])
      (2018/C 436/65)
      Limba de procedură: engleza

         Părţile

         Reclamantă: VF International Sagl (Stabio, Elveția) (reprezentanţi: T. van Innis, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentant: P. Sipos, agent)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO, intervenientă la Tribunal: Ken Virmani (München, Germania)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a patra de recurs a EUIPO din 26 mai 2017 (cauza R 2307/2015–4), privind o procedură de opoziție între VF International și domnul Virmani

         Dispozitivul

                  1)

                  Anulează Decizia Camerei a patra de recurs a Oficiului Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO) din 26 mai 2017 (cauza R 2307/2015–4).

                  2)

                  EUIPO suportă, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, cheltuielile de judecată efectuate de VF International Sagl.

         (1)  JO C 347, 16.10.2017.


title: Cauza C-559/18: Cerere de decizie preliminară introdusă de Finanzgericht Baden-Württemberg (Germania) la 4 septembrie 2018 – TDK-Lambda Germany GmbH/Hauptzollamt Lörrach

text:
               3.12.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 436/23

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Finanzgericht Baden-Württemberg (Germania) la 4 septembrie 2018 – TDK-Lambda Germany GmbH/Hauptzollamt Lörrach
      (Cauza C-559/18)
      (2018/C 436/31)
      Limba de procedură: germana

         Instanța de trimitere

      Finanzgericht Baden-Württemberg

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: TDK-Lambda Germany GmbH

         Pârât: Hauptzollamt Lörrach

         Întrebarea preliminară

      Nomenclatura combinată care figurează în anexa I la Regulamentul (CEE) nr. 2658/87 al Consiliului din 23 iulie 1987 privind Nomenclatura tarifară și statistică și Tariful vamal comun (1), astfel cum a fost modificat prin Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 1218/2012 al Comisiei din 12 decembrie 2012 de modificare a anexei I la Regulamentul (CEE) nr. 2658/87 al Consiliului privind Nomenclatura tarifară și statistică și Tariful vamal comun (2) trebuie interpretată în sensul că convertizoare statice precum cele în speță trebuie clasificate la subpoziția 8504 4030 numai în cazul în care sunt în principal utilizate la „aparate de telecomunicații, mașini automate de prelucrare a datelor și unități ale acestora” sau este suficient, pentru a îndeplini caracteristica „[d]e tipul celor folosite”, ca respectivele convertizoare, conform caracteristicilor obiective ale acestora, să poată avea, pe lângă alte domenii de utilizare, și o utilizare în combinație cu aparate de telecomunicații, mașini automate de prelucrare a datelor și unități ale acestora?

         (1)  JO 1987, L 256, p. 1, Ediție specială, 02/vol. 4, p. 3.

         (2)  JO 2012, L 351, p. 36.


title: Cauza C-416/17: Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 4 octombrie 2018 – Comisia Europeană/Republica Franceză (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru – Articolele 49 și 63 TFUE, precum și articolul 267 al treilea paragraf TFUE – Impozitare în lanț – Diferență de tratament în funcție de statul membru de reședință al subfilialei – Restituirea impozitului anticipat pe bunuri mobile prelevat în mod nejustificat – Cerințe referitoare la probele care justifică o astfel de restituire – Plafonarea dreptului la restituire – Discriminare – Instanță națională de ultim grad de jurisdicție – Obligația de trimitere preliminară)

text:
               3.12.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 436/13

      Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 4 octombrie 2018 – Comisia Europeană/Republica Franceză
      (Cauza C-416/17) (1)

      ((Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru - Articolele 49 și 63 TFUE, precum și articolul 267 al treilea paragraf TFUE - Impozitare în lanț - Diferență de tratament în funcție de statul membru de reședință al subfilialei - Restituirea impozitului anticipat pe bunuri mobile prelevat în mod nejustificat - Cerințe referitoare la probele care justifică o astfel de restituire - Plafonarea dreptului la restituire - Discriminare - Instanță națională de ultim grad de jurisdicție - Obligația de trimitere preliminară))
      (2018/C 436/15)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: J.-F. Brakeland și W. Roels, agenți)

         Pârâtă: Republica Franceză (reprezentanți: E. de Moustier, A. Alidière și D. Colas, agenți)

         Dispozitivul

                  1)

                  Prin faptul că a refuzat să ia în considerare, pentru calcularea rambursării impozitului anticipat pe bunuri mobile plătit de o societate rezidentă pentru distribuirea de dividende plătite de o societate nerezidentă prin intermediul unei filiale nerezidente, impozitarea aplicată acestei a doua societăți asupra profiturilor subiacente respectivelor dividende, în condițiile în care mecanismul național de prevenire a dublei impuneri economice permite, în cazul unui lanț de participare pur intern, să se neutralizeze impozitarea aplicată dividendelor distribuite de o societate la fiecare nivel al acestui lanț de participare, Republica Franceză nu și a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolelor 49 și 63 TFUE.

                  2)

                  Întrucât Conseil d’État (Consiliul de Stat, Franța) a omis să sesizeze Curtea de Justiție a Uniunii Europene, în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 267 al treilea paragraf TFUE, pentru a se stabili dacă era necesar să refuze să ia în considerare, pentru calculul rambursării impozitului anticipat pe bunuri mobile plătit de o societate rezidentă pentru distribuirea de dividende plătite de o societate nerezidentă prin intermediul unei filiale nerezidente, impozitarea aplicată acestei a doua societăți asupra profiturilor subiacente respectivelor dividende, în condițiile în care interpretarea pe care a reținut o a dispozițiilor dreptului Uniunii în hotărârea din 10 decembrie 2012, Rhodia (FR:CESSR:2012:317074.20121210), și în hotărârea din 10 decembrie 2012, Accor (FR:CESSR:2012:317075.20121210), nu se impunea cu o asemenea evidență încât să nu lase loc niciunei îndoieli rezonabile, Republica Franceză nu și a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 267 al treilea paragraf TFUE.

                  3)

                  Respinge în rest acțiunea.

                  4)

                  Comisia Europeană și Republica Franceză suportă, fiecare, propriile cheltuieli de judecată.

         (1)  JO C 293, 4.9.2017.


title: Cauza T-581/17: Hotărârea Tribunalului din 16 octombrie 2018 – Asics/EUIPO – Van Lieshout Textielagenturen (Reprezentarea a patru linii încrucișate) [„Marcă a Uniunii Europene – Procedură de opoziție – Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurative reprezentând patru linii încrucișate – Obligația de motivare – Articolul 75 și articolul 76 alineatul (1) din Regulamentul nr. 207/2009 [devenite articolul 94 și articolul 95 alineatul (1) din Regulamentul 2017/1001] – Lipsa similitudinii semnelor – Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009 [devenit articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul 2017/1001] – Articolul 8 alineatul (5) din Regulamentul nr. 207/2009 [devenit articolul 8 alineatul (5) din Regulamentul 2017/1001]”]

text:
               3.12.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 436/47

      Hotărârea Tribunalului din 16 octombrie 2018 – Asics/EUIPO – Van Lieshout Textielagenturen (Reprezentarea a patru linii încrucișate)
      (Cauza T-581/17) (1)

      ([„Marcă a Uniunii Europene - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurative reprezentând patru linii încrucișate - Obligația de motivare - Articolul 75 și articolul 76 alineatul (1) din Regulamentul nr. 207/2009 [devenite articolul 94 și articolul 95 alineatul (1) din Regulamentul 2017/1001] - Lipsa similitudinii semnelor - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009 [devenit articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul 2017/1001] - Articolul 8 alineatul (5) din Regulamentul nr. 207/2009 [devenit articolul 8 alineatul (5) din Regulamentul 2017/1001]”])
      (2018/C 436/66)
      Limba de procedură: engleza

         Părţile

         Reclamantă: Asics Corporation (Kobe, Japonia) (reprezentanţi: M. Polo Carreño și M. H. Granado Carpenter, avocați)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentant: D. Gája, agent)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO, intervenientă la Tribunal: Van Lieshout Textielagenturen BV (Haaren, Țările de Jos) (reprezentanți: P. Claassen și B. Woltering, avocați)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a patra de recurs a EUIPO din 27 iunie 2017 (cauza R 2129/2016–4), privind o procedură de opoziție între Asics Corporation și Van Lieshout Textielagenturen

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Obligă Asics Corporation la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 374, 6.11.2017.


title: Cauza T-79/16: Hotărârea Tribunalului din 15 octombrie 2018 – Vereniging Gelijkberechtiging Grondbezitters și alții/Comisia („Ajutoare de stat – Schemă de ajutoare referitoare la achiziţia subvenţionată sau la punerea la dispoziţie cu titlu gratuit de arii naturale – Decizie prin care ajutorul este declarat compatibil cu piaţa internă la capătul fazei preliminare de examinare – Lipsa unei proceduri formale de examinare – Calitate procesuală activă – Noţiune de parte interesată – Admisibilitate – Încălcarea drepturilor procedurale – Dificultăţi serioase – Afectare substanţială a poziţiei concurenţiale a întreprinderilor concurente”)

text:
               3.12.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 436/34

      Hotărârea Tribunalului din 15 octombrie 2018 – Vereniging Gelijkberechtiging Grondbezitters și alții/Comisia
      (Cauza T-79/16) (1)

      ((„Ajutoare de stat - Schemă de ajutoare referitoare la achiziţia subvenţionată sau la punerea la dispoziţie cu titlu gratuit de arii naturale - Decizie prin care ajutorul este declarat compatibil cu piaţa internă la capătul fazei preliminare de examinare - Lipsa unei proceduri formale de examinare - Calitate procesuală activă - Noţiune de parte interesată - Admisibilitate - Încălcarea drepturilor procedurale - Dificultăţi serioase - Afectare substanţială a poziţiei concurenţiale a întreprinderilor concurente”))
      (2018/C 436/47)
      Limba de procedură: neerlandeza

         Părțile

         Reclamanţi: Vereniging Gelijkberechtiging Grondbezitters (Hoenderloo, Țările de Jos) și alţi 21 de reclamanţi ale căror nume figurează în anexa I la hotărâre (reprezentanți: H. Viaene, D. Gillet și T. Ruys, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: P.-J. Loewenthal și S. Noë agenți)

         Intervenienţi în susținerea pârâtei: Vereniging tot Behoud van Natuurmonumenten in Nederland (‘s-Graveland, Țările de Jos) şi alţi 12 intervenienţi ale căror nume figurează în anexa II la hotărâre (reprezentanți: P. Kuypers și M. de Wit, avocați)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE prin care se solicită anularea Deciziei C(2015) 5929 final a Comisiei din 2 septembrie 2015 privind ajutorul de stat SA.27301 (2015/NN) – Țările de Jos privind achiziţia subvenţionată sau punerea la dispoziţie gratuită a unor arii naturale, al cărei rezumat a fost publicat în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene (JO 2016, C 9, p. 1)

         Dispozitivul

                  1)

                  Anulează Decizia C(2015) 5929 final a Comisiei din 2 septembrie 2015, privind ajutorul de stat SA.27301 (2015/NN) – Țările de Jos privind achiziţia subvenţionată sau punerea la dispoziţie gratuită a unor arii naturale.

                  2)

                  Obligă Comisia Europeană să suporte, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, cheltuielile de judecată efectuate de Vereniging Gelijkberechtiging Grondbezitters și de către celelalte părți reclamante ale căror nume figurează în anexa I.

                  3)

                  Vereniging tot Behoud van Natuurmonumenten in Nederland și ceilalţi intervenienţi ale căror nume figurează în anexa II suportă propriile cheltuieli de judecată.

         (1)  JO C 118, 4.4.2016.


title: Cauza C-478/17: Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 4 octombrie 2018 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunalul Cluj – România) – IQ/JP [Trimitere preliminară – Cooperare judiciară în materie civilă – Competență în materia răspunderii părintești – Regulamentul (CE) nr. 2201/2003 – Articolul 15 – Trimitere la o instanță mai bine plasată pentru a soluționa cauza – Domeniu de aplicare – Articolul 19 – Litispendență]

text:
               3.12.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 436/14

      Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 4 octombrie 2018 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunalul Cluj – România) – IQ/JP
      (Cauza C-478/17) (1)

      ([Trimitere preliminară - Cooperare judiciară în materie civilă - Competență în materia răspunderii părintești - Regulamentul (CE) nr. 2201/2003 - Articolul 15 - Trimitere la o instanță mai bine plasată pentru a soluționa cauza - Domeniu de aplicare - Articolul 19 - Litispendență])
      (2018/C 436/16)
      Limba de procedură: româna

         Instanța de trimitere

      Tribunalul Cluj

         Părțile din procedura principală

         Reclamant: IQ

         Pârât: IQ

         Dispozitivul

      Articolul 15 din Regulamentul (CE) nr. 2201/2003 al Consiliului din 27 noiembrie 2003 privind competența, recunoașterea și executarea hotărârilor judecătorești în materie matrimonială și în materia răspunderii părintești, de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 1347/2000, trebuie interpretat în sensul că nu este aplicabil într-o situație precum cea în discuție în cauza principală, în care cele două instanțe sesizate sunt competente pe fond, în temeiul articolelor 12 și, respectiv, 8 din acest regulament.

         (1)  JO C 347, 16.10.2017.


title: Cauza T-607/18: Acțiune introdusă la 9 octombrie 2018 – Essity Hygiene and Health/EUIPO (Reprezentarea unei frunze)

text:
               3.12.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 436/62

      Acțiune introdusă la 9 octombrie 2018 – Essity Hygiene and Health/EUIPO (Reprezentarea unei frunze)
      (Cauza T-607/18)
      (2018/C 436/86)
      Limba de procedură: suedeza

         Părțile

         Reclamantă: Essity Hygiene and Health AB (Göteborg, Suedia) (reprezentant: U. Wennermark, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Marca în litigiu: cererea de înregistrare a mărcii figurative compuse din reprezentarea unei frunze – cererea de înregistrare nr. 16 709 305

         Decizia atacată: Decizia Camerei întâi de recurs a EUIPO din 6 iulie 2018 în cauza R 2196/2017-1

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului cu titlu principal:

                  1.

                  anularea deciziei atacate în totalitate, inclusiv

                              a)

                              confirmarea faptului că marca solicitată prezintă un caracter distinctiv suficient pentru a fi înregistrată ca marcă a Uniunii Europene pentru toate produsele refuzate care aparțin claselor 3 și 16

                              b)

                              anularea deciziei în litigiu în ceea ce privește produsele refuzate de camera de recurs care aparțin clasei 21

                              c)

                              trimiterea cauzei în fața camerelor de recurs în ceea ce privește „cârpe pentru curățat; lavete pentru curățat” în vederea examinării pe fond

                  2.

                  obligarea EUIPO la compensarea cheltuielilor de judecată efectuate de reclamantă a în cadrul prezentei proceduri, atât în fața Tribunalului, cât și în fața EUIPO.

            Reclamanta solicită Tribunalului cu titlu subsidiar:

                  1.

                  anularea deciziei în litigiu în ceea ce privește produsele refuzate de camera de recurs care aparțin clasei 21

                  2.

                  trimiterea cauzei în fața camerelor de recurs în ceea ce privește „cârpe pentru curățat; lavete pentru curățat”

                  3.

                  obligarea EUIPO la compensarea cheltuielilor de judecată efectuate de reclamantă în procedura desfășurată în fața Tribunalului.

            Reclamanta solicită Tribunalului cu titlu foarte subsidiar:

                  1.

                  anularea deciziei în litigiu deciziei în ceea ce privește produsele refuzate de camera de recurs care aparțin clasei 21

                  2.

                  trimiterea cauzei în fața camerelor de recurs în ceea ce privește „cârpe pentru curățat; lavete pentru curățat”

                  3.

                  obligarea EUIPO la compensarea părții din cheltuielile de judecată efectuate de reclamantă pe care Tribunalul le va stabili în echitate.

         Motivul invocat

                  —

                  încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.