title: Cauza C-66/08: Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 17 iulie 2008 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Oberlandesgericht Stuttgart — Germania) — Procedură privind executarea unui mandat european de arestare emis împotriva lui Szymon Kozlowski (Cooperare polițienească și judiciară în materie penală — Decizia-cadru 2002/584/JAI — Mandatul european de arestare și procedurile de predare între statele membre — Articolul 4 punctul 6 — Motiv de neexecutare facultativă a mandatului european de arestare — Interpretarea termenilor este rezident și rămâne în statul membru de executare)

text:
               30.8.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 223/18

         Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 17 iulie 2008 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Oberlandesgericht Stuttgart — Germania) — Procedură privind executarea unui mandat european de arestare emis împotriva lui Szymon Kozlowski
   (Cauza C-66/08) (1)

   (Cooperare polițienească și judiciară în materie penală - Decizia-cadru 2002/584/JAI - Mandatul european de arestare și procedurile de predare între statele membre - Articolul 4 punctul 6 - Motiv de neexecutare facultativă a mandatului european de arestare - Interpretarea termenilor „este rezident’ și „rămâne’ în statul membru de executare)
   (2008/C 223/29)
   Limba de procedură: germana
   Instanța de trimitere
   Oberlandesgericht Stuttgart
   Partea din acțiunea principală
   Szymon Kozlowski
   Obiectul
   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Oberlandesgericht Stuttgart — Interpretarea articolului 4 punctul 6 din Decizia-cadru 2002/584/JAI a Consiliului din 13 iunie 2002 privind mandatul european de arestare și procedurile de predare între statele membre (JO L 190, p. 1, Ediție specială, 19/vol. 6, p. 3) — Posibilitatea autorității judiciare de executare de a refuza executarea unui mandat de arestare european emis în scopul executării unei pedepse cu închisoarea împotriva unei persoane care rămâne în statul membru de executare în care este rezident — Termenii „este rezident” și „rămâne” — Interpretarea articolului 6 alineatul (1) UE coroborat cu articolele 12 CE și 17 CE — Legislație națională care permite un tratament diferit, din partea autorității judiciare de executare, al persoanei căutate atunci când aceasta refuză să fie predată, în funcție de calitatea de resortisant al statului membru de executare sau al unui alt stat membru
   Dispozitivul
   Articolul 4 punctul 6 din Decizia-cadru 2002/584/JAI a Consiliului din 13 iunie 2002 privind mandatul european de arestare și procedurile de predare între statele membre trebuie interpretat în sensul că:

               —

               o persoană căutată „este rezident” în statul membru de executare atunci când și-a stabilit reședința reală în acest stat și „rămâne” în acest stat atunci când, ca urmare a unei șederi stabile de o anumită durată în acest stat membru, a stabilit cu acesta din urmă legături similare cu cele care rezultă din reședință;

               —

               pentru a stabili dacă între persoana căutată și statul membru de executare există legături care să permită să se constate că această persoană intră sub incidența termenului „rămâne” în sensul articolului 4 punctul 6 menționat, este de competența autorității judiciare de executare să efectueze o apreciere globală a mai multor elemente obiective care caracterizează situația acestei persoane, printre care se numără în special durata, natura și condițiile șederii persoanei căutate, precum și legăturile familiale și economice pe care aceasta le întreține cu statul membru de executare.

      (1)  JO C 107, 26.4.2008.


title: Cauza T-551/15: Acțiune introdusă la 25 septembrie 2015 – Portugalia/Comisia

text:
               23.11.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 389/62

         Acțiune introdusă la 25 septembrie 2015 – Portugalia/Comisia
   (Cauza T-551/15)
   (2015/C 389/70)
   Limba de procedură: portugheza

      Părțile

      Reclamantă: Republica Portugheză (reprezentanți: L. Inez Fernandes, M. Figueiredo, P. Estêvão și J. Saraiva de Almeida, agenți)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               1)

               Anularea Deciziei C (2015) 4076 a Comisiei Europene (1) în partea în care a exclus de la finanțarea de către Uniunea Europeană a sumei de 5 01  445,57 euro care corespunde cheltuielilor declarate de Republica Portugheză în cadrul măsurii „In și cânepă” în anul de comercializare 1999/2000

               2)

               Obligarea Comisiei Europene la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă trei motive.

               1.

               Încălcarea articolului 5 alineatul (2) din Regulamentul nr. 729/70 (2): Comisia nu a demonstrat existența unei încălcări a normelor privind organizarea comună a piețelor agricole

               2.

               Încălcarea articolului 5 alineatul (2) din Regulamentul nr. 729/70, întrucât nu sunt întrunite cerințele menționate în orientările Comisiei comunicate în documentul nr.o VI/5330/97 (3) pentru aplicarea unei corecții financiare de bază forfetare de 25 %.

               3.

               Încălcarea articolului 31 din Regulamentul nr. 1290/2005 (4): cheltuieli efectuate cu mai mult de 24 de luni înainte – pentru motivul că decizia atacată, prin excluderea de la finanțarea comunitară a cheltuielilor efectuate în 1999 și în 2000 refuză finanțarea cheltuielilor efectuate cu mai mult de 24 de luni înainte de notificarea de către Comisie în scris a autorităților portugheze cu privire la rezultatele verificărilor ca urmare a anulării Deciziei Comisiei din 28 aprilie 2006 (5).

      (1)  Decizia din 22 iunie 2015 de excludere de la finanțarea de către Uniunea Europeană a anumitor cheltuieli efectuate de statele membre în cadrul Fondului european de garantare agricolă (FEGA) și al Fondului european agricol pentru dezvoltare rurală (FEADR) (JO L 182, p. 39).

      (2)  Regulamentul (CEE) nr. 729/70 a Consiliului din 21 aprilie 1970 privind finanțarea politicii agricole comune (JO L 94, p. 13).

      (3)  Documentul VI/5330/97 din 23 decembrie 1997, Orientările Comisiei Europene privind calculul consecințelor financiare în cadrul pregătirii deciziei de închidere a conturilor FEOGA-Garantare

      (4)  Regulamentul (CE) nr. 1290/2005 al Consiliului din 21 iunie 2005 privind finanțarea politicii agricole comune (JO L 209, p. 1, Ediție specială 14/vol. 01, p. 193)

      (5)  Decizia Comisiei din 28 aprilie 2006 de excludere de la finanțarea comunitară a anumitor cheltuieli efectuate de statele membre în cadrul Fondului european de orientare și de garanție agricole (FEOGA), secțiunea „Garantare” (JO L 124, p. 21)


title: Cauza F-14/11: Acțiune introdusă la 17 februarie 2011 — Strohm/Comisia

text:
               13.8.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 238/37

         Acțiune introdusă la 17 februarie 2011 — Strohm/Comisia
   (Cauza F-14/11)
   2011/C 238/66
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamant: Andreas Strohm (Bruxelles, Belgia) (reprezentanți: J. Schlenker, M. Heimburger, R. Bakker, U. Thanner, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Obiectul și descrierea litigiului

   Anularea deciziei pârâtei, în măsura în care aceasta a refuzat să suporte integral cheltuielile medicale privind îngrijiri dentare.

      Concluziile reclamantului

   Reclamantul solicită instanței

               —

               anularea deconturilor din 1 iunie, 4 iunie și 25 noiembrie 2010 (număr de listă 10003157, 10003164 și 10003383, precum și deciziile de autorizare din 4 și 11 iunie 2010 (număr de referință: 100525302817), cu obligarea pârâtei la plata către reclamant a sumei de4 251,49 euro, majorată cu dobânzi în cuantum de 5 %;

               —

               obligarea Comisiei Europene la plata cheltuielilor de judecată.


title: Cauza T-58/16: Hotărârea Tribunalului din 13 decembrie 2016 – Apax Partners/EUIPO – Apax Partners Midmarket (APAX) [„Marcă a Uniunii Europene — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii verbale a Uniunii Europene APAX — Marca internațională verbală anterioară APAX — Motiv relativ de refuz — Risc de confuzie — Similitudinea produselor și a serviciilor — Articolul 8 alineatul (1) literele (a)și (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009”]

text:
               30.1.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 30/48

         Hotărârea Tribunalului din 13 decembrie 2016 – Apax Partners/EUIPO – Apax Partners Midmarket (APAX)
   (Cauza T-58/16) (1)

   ([„Marcă a Uniunii Europene - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii verbale a Uniunii Europene APAX - Marca internațională verbală anterioară APAX - Motiv relativ de refuz - Risc de confuzie - Similitudinea produselor și a serviciilor - Articolul 8 alineatul (1) literele (a)și (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009”])
   (2017/C 030/54)
   Limba de procedură: engleza

      Părţile

      Reclamantă: Apax Partners LLP (Londra, Regatul Unit) (reprezentanţi: D. Rose, J. Warner și J. Curry, solicitors)

      Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentanţi: A. Folliard-Monguiral și I. Moisescu, agenți)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO, intervenientă la Tribunal: Apax Partners Midmarket (Paris, Franța) (reprezentant: C. Moyou Joly, avocat)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a doua de recurs a EUIPO din 26 noiembrie 2015 (cauza R 1441/2014-2), referitoare la o procedură de opoziție între Apax Partners Midmarket și Apax Partners.

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă APAX Partners LLP la plata cheltuielilor de judecată, inclusiv a cheltuielilor indispensabile efectuate de APAX Partners Midmarket în cadrul procedurii în fața Camerei de recurs a Oficiului Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO).

      (1)  JO C 111, 29.3.2016.


title: Cauza T-563/14: Acțiune introdusă la 29 iulie 2014 – Hewlett Packard Development Company/OAPI (ELITEDISPLAY)

text:
               6.10.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 351/19

         Acțiune introdusă la 29 iulie 2014 – Hewlett Packard Development Company/OAPI (ELITEDISPLAY)
   (Cauza T-563/14)
   2014/C 351/23
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Hewlett Packard Development Company LP (Dallas, Statele Unite) (reprezentanți: T. Raab și H. Lauf, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea Deciziei Camerei a doua de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 19 mai 2014 în cauza R 1539/2013-2;

               —

               obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

      Marca comunitară vizată: marca verbală „ELITEDISPLAY” pentru produse și servicii din clasa 9 – cererea de înregistrare a mărcii nr. 1 1 5 41  901

      Decizia examinatorului: respinge cererea de înregistrare a mărcii

      Decizia camerei de recurs: respinge calea de atac

      Motivele invocate: încălcarea articolului 7 alineatul (1) literele (b) și (c) și a articolului 7 alineatul (2) din Regulamentul privind marca comunitară


title: Cauza C-362/09 P: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 16 decembrie 2010 — Athinaïki Techniki AE/Comisia Europeană, Athens Resort Casino AE Symmetochon [Recurs — Ajutoare de stat — Plângere — Decizie de clasare a plângerii — Revocarea deciziei de clasare — Condiții de legalitate a revocării — Regulamentul (CE) nr. 659/1999]

text:
               19.2.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 55/12

         Hotărârea Curții (Camera a treia) din 16 decembrie 2010 — Athinaïki Techniki AE/Comisia Europeană, Athens Resort Casino AE Symmetochon
   (Cauza C-362/09 P) (1)

   (Recurs - Ajutoare de stat - Plângere - Decizie de clasare a plângerii - Revocarea deciziei de clasare - Condiții de legalitate a revocării - Regulamentul (CE) nr. 659/1999)
   2011/C 55/21
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Recurentă: Athinaïki Techniki AE (reprezentant: S. A. Pappas, avocat)

      Celelalte părți în proces: Comisia Europeană (reprezentant: D. Triantafyllou, agent), Athens Resort Casino AE Symmetochon (reprezentant: N. Korogiannakis, avocat)

      Obiectul

   Recurs declarat împotriva Ordonanței Tribunalului de Primă Instanță (Camera a patra) din 29 iunie 2009, Athinaïki Techniki AE/Comisia (cauza T-94/05), prin care acesta din urmă a hotărât că nu mai este necesară pronunțarea cu privire la acțiunea formulată de recurentă ca urmare a revocării deciziei atacate a Comisiei de clasare a plângerii reclamantei având ca obiect un pretins ajutor de stat acordat de Republica Elenă — Interpretare greșită a Hotărârii Curții în cauza C-521/06 P, Athinaïki Techniki — Condiții de legalitate a revocării unui act administrativ comunitar — Inadmisibilitatea stadiului de inactivitate administrativă în cadrul procedurii de examinare a ajutoarelor de stat — Principiul proporționalității

      Dispozitivul

               1.

               Anulează Ordonanța Tribunalului de Primă Instanță al Comunităților Europene din 29 iunie 2009, Athinaïki Techniki/Comisia (T-94/05).

               2.

               Trimite cauza spre rejudecare Tribunalului Uniunii Europene.

               3.

               Cererea privind cheltuielile de judecată se soluționează odată cu fondul.

      (1)  JO C 312, 19.12.2009.


title: Cauza C-358/15 P: Recurs formulat la 13 iulie 2015 de Bank of Industry and Mine împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera întâi) din 29 aprilie 2015 în cauza T-10/13, Bank of Industry and Mine/Consiliul

text:
               7.9.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 294/45

         Recurs formulat la 13 iulie 2015 de Bank of Industry and Mine împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera întâi) din 29 aprilie 2015 în cauza T-10/13, Bank of Industry and Mine/Consiliul
   (Cauza C-358/15 P)
   (2015/C 294/57)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Recurentă: Bank of Industry and Mine (reprezentanți: E. Rosenfeld și S. Perrotet, avocați)

      Cealaltă parte din procedură: Consiliul Uniunii Europene

      Concluziile recurentei

               —

               anularea hotărârii pronunțate de Camera întâi a Tribunalului Uniunii Europene în cauza T-10/13, notificată recurentei la 5 mai 2015, prin care Tribunalul a respins acțiunea în anulare formulată de societatea Bank of Industry and Mine în cauza menționată și a obligat-o la plata integralității cheltuielilor de judecată;

               —

               admiterea concluziilor formulate de recurentă în primă instanță;

               —

               obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată aferente celor două proceduri.

      Motivele și principalele argumente

   Recurenta invocă șapte motive în susținerea recursului formulat.
   În primul rând, recurenta apreciază că Tribunalul a săvârșit o eroare de drept atunci când a constatat, la punctul 99 din decizia sa, că Decizia 2012/635 (1) a fost adoptată de Consiliu în temeiul articolului 29 TUE și atunci când a concluzionat, la punctul 101, că nu era necesar ca această decizie să fie supusă cerințelor impuse la articolul 215 alineatul (2) TFUE. Tribunalul ar fi săvârșit de asemenea o eroare de drept atunci când a statuat, la punctul 105 din decizia sa, că Consiliul era îndreptățit să prevadă competențe de punere în aplicare în conformitate cu dispozițiile articolului 291 alineatul (2) TFUE. În plus, Consiliul ar fi efectuat o altă eroare de drept atunci când a considerat că condițiile prevăzute pentru a recurge la articolul 291 alineatul (1) TFUE erau îndeplinite. Articolul 215 TFUE ar fi, astfel, singura procedură aplicabilă în materie de măsuri restrictive. Prin urmare, articolul 291 alineatul (2) TFUE nu s-ar putea aplica, cu atât mai mult cu cât acest articol nu s-ar aplica decât unor măsuri care necesită măsuri de punere în aplicare. Or, măsurile de înghețare a fondurilor ar fi, prin natura lor, măsuri de punere în aplicare. În consecință, din punct de vedere material ele nu ar putea intra în domeniul de aplicare al articolului 291 alineatul (2) TFUE. În plus, condițiile impuse pentru a recurge la articolul 291 alineatul (2) TFUE nu ar fi îndeplinite, întrucât Consiliul nu ar fi justificat în mod corespunzător, în deciziile atacate, recurgerea la această procedură.
   În al doilea rând, recurenta reproșează de asemenea Tribunalului faptul că a considerat că articolul 20 alineatul (1) litera (c) din Decizia 2010/413 (2), astfel cum a fost modificată prin Decizia 2012/35 (3) și prin Decizia 2012/635, precum și articolul 23 alineatul (2) litera (d) din Regulamentul nr.o267/2012 (4) nu încălcau principiile securității și previzibilității juridice, al proporționalității, nici dreptul de proprietate. Criteriul importanței cantitative și calitative vizate la punctul 79 din decizia Tribunalului nu ar figura în actele contestate. Prin urmare, Tribunal l-ar fi inventat în scopul validării actelor atacate. În plus, acest criteriu ar fi, în sine, vag, imprecis și disproporționat. Prin urmare, cu prețul unei erori de drept a considerat Tribunalul că faptul că recurenta plătea o contribuție statului iranian constituia un sprijin în sensul actelor atacate.
   În al treilea rând, recurenta reproșează Tribunalului faptul că a săvârșit o eroare de drept la punctele 135 și 136 din hotărârea sa atunci când a statuat că actele contestate erau suficient motivate, în timp ce Tribunalul ar fi recunoscut el însuși, la punctul 134 din hotărârea menționată, că actele atacate nu indicau domeniul de aplicare și modalitățile sprijinului care îi era imputat. De asemenea, recurenta nu ar fi fost în măsură să înțeleagă din lectura actelor contestate motivele pentru care a fost sancționată, ceea ce ar demonstra o motivare insuficientă.
   În al patrulea rând, Tribunalul ar fi săvârșit o eroare de drept atunci când a considerat, la punctul 163 din decizia sa, că neexaminarea situației recurentei în termenul solicitat nu era de natură să atragă nelegalitatea menținerii acesteia pe lista entităților sancționate, deși această obligație ar fi o obligație strict obiectivă.
   În al cincilea rând, Tribunalul ar fi săvârșit o eroare de drept atunci când a considerat că deciziile atacate nu aduceau atingere drepturilor fundamentale ale recurentei și nu erau disproporționate, în timp ce deciziile atacate erau vagi și imprecise. În mod asemănător, criteriul importanței cantitative și calitative desprins de Tribunal ar fi în mod intrinsec arbitrar.
   În al șaselea rând, Tribunalul ar fi săvârșit o eroare de drept la punctele 179 și 183 din hotărârea sa, considerând că recurenta acorda un sprijin guvernului iranian pentru motivul că plătea o contribuție obligatorie, în timp ce această contribuție nu ar fi decât o impozitare și recurenta s-ar afla în aceeași situație cu un simplu contribuabil.
   În ultimul rând, Tribunalul ar fi omis să constate că Consiliul a încălcat principiul nediscriminării și a sancționat recurenta întrucât plătea o contribuție statului iranian, iar nu toate întreprinderile supuse acestei contribuții.

      (1)  Decizia 2012/635/PESC a Consiliului din 15 octombrie 2012 de modificare a Deciziei 2010/413/PESC a Consiliului privind adoptarea de măsuri restrictive împotriva Iranului (JO L 282, p. 58).

      (2)  Decizia 2010/413/PESC a Consiliului din 26 iulie 2010 privind adoptarea de măsuri restrictive împotriva Iranului și de abrogare a Poziției comune 2007/140/PESC (JO L 195, p. 39).

      (3)  Decizia 2012/35/PESC a Consiliului din 23 ianuarie 2012 de modificare a Deciziei 2010/413/PESC privind adoptarea de măsuri restrictive împotriva Iranului (JO L 19, p 22).

      (4)  Regulamentul (UE) nr. 267/2012 al Consiliului din 23 martie 2012 privind măsuri restrictive împotriva Iranului și de abrogare a Regulamentului (UE) nr. 961/2010 (JO L 88, p. 1).


title: Cauza C-537/08 P: Hotărârea Curții (Camera întâi) din 16 decembrie 2010 — Kahla/Thüringen Porzellan GmbH/Freistaat Thüringen, Republica Federală Germania, Comisia Europeană (Recurs — Ajutoare de stat — Decizie a Comisiei prin care se constată incompatibilitatea unui ajutor cu piața comună și prin care se dispune recuperarea acestuia — Principiile securității juridice și protecției încrederii legitime)

text:
               19.2.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 55/3

         Hotărârea Curții (Camera întâi) din 16 decembrie 2010 — Kahla/Thüringen Porzellan GmbH/Freistaat Thüringen, Republica Federală Germania, Comisia Europeană
   (Cauza C-537/08 P) (1)

   (Recurs - Ajutoare de stat - Decizie a Comisiei prin care se constată incompatibilitatea unui ajutor cu piața comună și prin care se dispune recuperarea acestuia - Principiile securității juridice și protecției încrederii legitime)
   2011/C 55/04
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Recurentă: Kahla/Thüringen Porzellan GmbH (reprezentanți: M. Schütte, S. Zühlke și P. Werner, Rechtsanwälte)

      Celelalte părți în proces: Freistaat Thüringen (reprezentanți: A. Weitbrecht și M. Núñez-Müller, Rechtsanwälte), Republica Federală Germania (reprezentanți: M. Lumma și W.-D. Plessing, agenți), Comisia Europeană (reprezentanți: V. Kreuschitz și K. Gross, agenți, C. Koenig, professeur)

      Obiectul

   Recurs formulat împotriva Hotărârii Tribunalului de Primă Instanță (Camera a cincea) din 24 septembrie 2008, Kahla/Thüringen Porzellan/Comisia (T-20/03) prin care Tribunalul a respins acțiunea având ca obiect o cerere de anulare a Deciziei 2003/643/CE a Comisiei din 13 mai 2003 privind ajutorul de stat acordat de Germania în favoarea Kahla Porzellan GmbH și în favoarea Kahla/Thüringen Porzellan GmbH (JO L 227, p. 27), în măsura în care această decizie se referă la ajutoarele financiare acordate în favoarea Kahla/Thüringen Porzellan GmbH — Încălcarea principiilor securității juridice și protecției încrederii legitime

      Dispozitivul

               1.

               Respinge recursul.

               2.

               Obligă Kahla Thüringen Porzellan GmbH la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 44, 21.2.2009.


title: Cauza T-178/16: Hotărârea Tribunalului din 6 aprilie 2017 – Policolor/EUIPO – CWS Lackfabrik Conrad W. Schmidt (Policolor) [„Marcă a Uniunii Europene — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurative Policolor — Marcă a Uniunii Europene figurativă anterioară ProfiColor — Motiv relativ de refuz — Risc de confuzie — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 — Obligație de motivare — Articolul 75 din Regulamentul nr. 207/2009”]

text:
               22.5.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 161/27

         Hotărârea Tribunalului din 6 aprilie 2017 – Policolor/EUIPO – CWS Lackfabrik Conrad W. Schmidt (Policolor)
   (Cauza T-178/16) (1)

   ([„Marcă a Uniunii Europene - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurative Policolor - Marcă a Uniunii Europene figurativă anterioară ProfiColor - Motiv relativ de refuz - Risc de confuzie - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 - Obligație de motivare - Articolul 75 din Regulamentul nr. 207/2009”])
   (2017/C 161/37)
   Limba de procedură: engleza

      Părţile

      Reclamantă: Policolor SA (București, România) (reprezentant: M. Comanescu, avocat)

      Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentant: M. Rajh, agent)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: CWS Lackfabrik Conrad W. Schmidt GmbH & Co. KG (Düren-Merken, Germania)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva deciziei Camerei întâi de recurs a EUIPO din 29 ianuarie 2016 (cauza R 346/2015-1) privind o procedură de opoziție între CWS Lackfabrik Conrad W. Schmidt și Policolor

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă Policolor SA la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 211, 13.6.2016.


title: Cauza T-167/11: Ordonanța Tribunalului din 16 ianuarie 2013 — Centre national de la recherche scientifique/Comisia

text:
               9.3.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 71/27

         Ordonanța Tribunalului din 16 ianuarie 2013 — Centre national de la recherche scientifique/Comisia
   (Cauza T-167/11) (1)

   2013/C 71/45
   Limba de procedură: franceza
   Președintele Camerei a doua a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 145, 14.5.2011.


title: Cauza T-217/16: Ordonanța Tribunalului din 25 ianuarie 2017 – Internacional de Productos Metálicos/Comisia („Acțiune în anulare — Dumping — Importuri de anumite elemente de fixare din fier sau din oțel originare din China sau expediate din Malaysia — Regulament de abrogare a taxelor antidumping definitive — Lipsa afectării individuale — Act normativ care presupune măsuri de executare — Inadmisibilitate vădită”)

text:
               13.3.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 78/32

         Ordonanța Tribunalului din 25 ianuarie 2017 – Internacional de Productos Metálicos/Comisia
   (Cauza T-217/16) (1)

   ((„Acțiune în anulare - Dumping - Importuri de anumite elemente de fixare din fier sau din oțel originare din China sau expediate din Malaysia - Regulament de abrogare a taxelor antidumping definitive - Lipsa afectării individuale - Act normativ care presupune măsuri de executare - Inadmisibilitate vădită”))
   (2017/C 078/44)
   Limba de procedură: spaniola

      Părțile

      Reclamantă: Internacional de Productos Metálicos, SA (Vitoria-Gasteiz, Spania) (reprezentanți: C. Cañizares Pacheco, E. Tejedor de la Fuente și A. Monreal Lasheras, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: J.-F. Brakeland, M. França și G. Luengo, agenți)

      Obiectul

   Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE, prin care se solicită anularea articolului 2 din Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2016/278 al Comisiei din 26 februarie 2016 de abrogare a taxei antidumping definitive impuse asupra importurilor de anumite elemente de fixare din fier sau oțel originare din Republica Populară Chineză, astfel cum a fost extinsă la importurile de anumite elemente de fixare din fier sau oțel expediate din Malaysia, indiferent dacă au fost sau nu declarate ca provenind din Malaysia (JO 2016, L 52, p. 24)

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea ca vădit inadmisibilă.

               2)

               Obligă Internacional de Productos Metálicos, SA la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 251, 11.7.2016.


title: Cauza T-125/14: Ordonanța Tribunalului din 21 octombrie 2014 – Gappol Marzena Porczyńska/OAPI – Gap (ITM) (GAPPol) ( „Marcă comunitară — Procedura opoziției — Revocarea deciziei atacate — Dispariția obiectului litigiului — Nepronunțare asupra fondului” )

text:
               26.1.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 26/33

         Ordonanța Tribunalului din 21 octombrie 2014 – Gappol Marzena Porczyńska/OAPI – Gap (ITM) (GAPPol)
   (Cauza T-125/14) (1)

   ((„Marcă comunitară - Procedura opoziției - Revocarea deciziei atacate - Dispariția obiectului litigiului - Nepronunțare asupra fondului”))
   (2015/C 026/42)
   Limba de procedură: polona

      Părțile

      Reclamantă: PP Gappol Marzena Porczyńska (Łódź, Polonia) (reprezentant: J. Gwiazdowska, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: D. Walicka, agent)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă în faţa Tribunalului: Gap (ITM), Inc. (San Francisco, California, Statele Unite) (reprezentant: M. Siciarek, avocat)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei camerei întâi de recurs a OAPI din 2 decembrie 2013 (cauza R 686/2013-1) referitoare la o procedură de opoziție între Gap (ITM), Inc. și PP Gappol Marzena Porczyńska.

      Dispozitivul

               1)

               Constată că nu mai este necesar să se pronunțe asupra fondului acțiunii.

               2)

               Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI) suportă, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, pe cele efectuate de PP Gappol Marzena Porczyńska și Gap (ITM), Inc.

      (1)  JO C 142, 12.5.2014.


title: Cauza T-392/08: Acțiune introdusă la 19 septembrie 2008 — ΑΕPI/Comisia

text:
               22.11.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 301/50

         Acțiune introdusă la 19 septembrie 2008 — ΑΕPI/Comisia
   (Cauza T-392/08)
   (2008/C 301/85)
   Limba de procedură: greaca
   Părțile

      Reclamantă: AEPI Elliniki Etaireia pros Prostasian tis Pnevmatikis Idioktisias AE (Αθήνα, Ελλάδα) (reprezentanți: Xanthopoulos Petros, M. Asprogerakas-Grivas Theodoros, avocați)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene
   Concluziile reclamantei

               —

               Admiterea în întregime a prezentei acțiuni;

               —

               Anularea în întregime a Deciziei atacate nr. C(3435) final a Comisiei din 16 iulie 2008 în cauza COMP/C2/38.698-CISAC referitoare la o procedură de aplicare a articolului 81 CE și a articolului 53 din Acordul SEE

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată și a onorariilor de avocat ad litem efectuate de reclamantă.

         Motivele și principalele argumente
   Prin acțiunea formulată, reclamanta solicită anularea Deciziei nr. C(3435) final a Comisiei din 16 iulie 2008 în cauza COMP/C2/38.698-CISAC în măsura în care Comisia a decis că reclamanta a încălcat articolul 81 CE și articolul 53 din Acordul SEE, recurgând, în cadrul acordurilor de reprezentare cu celelalte societăți, la limitările menționate la articolul 11 alineatul (2) din contractul tip al Confederației internaționale a societăților de autori și de compozitori („contractul tip CISAC”) sau aplicând în fapt limitările privind admiterea membrilor și coordonând restricțiile teritoriale astfel încât licențele să fie limitate la teritoriul național al fiecărei societăți de gestiune colectivă a drepturilor.
   Reclamanta invocă următoarele motive de anulare:
   În primul rând, reclamanta susține că decizia atacată este întemeiată pe o apreciere greșită a faptelor și a situației generale de facto, a probelor și a elementelor subiective ale încălcării.
   În al doilea rând, reclamanta susține că dreptul său de a fi ascultată în prealabil a fost încălcat și, în al treilea rând, că articolul 81 CE și articolul 53 din Acordul SEE au fost aplicate greșit, întrucât reclamanta a fost considerată vinovată de săvârșirea unei încălcări inexistente. În special, aceasta susține că, prin semnarea clauzelor privind teritorialitatea, nu au fost încălcate normele privind concurența, însă aceste clauze erau necesare pentru a asigur titularilor o bună gestionare a drepturilor lor în țara în care fiecare societate contractantă își desfășoară activitatea. În plus, reclamanta susține că aceste clauze de exclusivitate teritorială au fost admise de Curtea de Justiție a Comunităților Europene în contractele de reprezentare reciprocă, aceste clauze nedenaturând concurența.
   În al patrulea rând, reclamanta susține că în decizia atacată nu se ia în considerare faptul că în dreptul comunitar proprietatea intelectuală și operele artistice și operele intelectuale nu sunt precum celelalte produse și servicii și că în această decizie se aplică în mod greșit normele juridice aplicabile acestora din urmă.
   În al cincilea rând, reclamanta susține că a fost încălcat de Comisie articolul 151 CE care instituie principiul excepției culturale potrivit căruia, atunci când adoptă o reglementare de orice natură, Comisia trebuie să țină seama de aspectele culturale în scopul de respecta și de a promova diversitatea culturilor din cadrul Comunității.
   În al șaselea rând, reclamanta susține că faptul de a nu fi examinat existența unei răspunderi în cadrul examinării pretinsei încălcări a articolului 81 CE constituie o aplicare greșită a normei de drept și determină o lipsă vădită a motivării deciziei atacate.
   În al șaptelea rând, reclamanta consideră că decizia atacată încalcă principiul proporționalității în măsura în care societățilele europene de gestiune a drepturilor de proprietate intelectuală nu au aceeași mărime, precum și principiul imparțialității, întrucât decizia atacată a fost adoptată în urma unei proceduri preliminare care conține erori. În plus, reclamanta susține că existența unor contradicții importante conduc la o decizie neconformă și lipsită de coerență. Mai mult decât atât, decizia atacată, sub aparența înșelătoare a facilitării obținerii licențelor de utilizare a muzicii prin cablu, prin satelit sau prin internet, urmărește în realitate să conducă la neutralizarea reciprocă a societăților de gestiune a drepturilor de proprietate intelectuală, denaturând o concurență sănătoasă, stabilind condiții de cumpărare inegale și provocând confruntări inevitabile între societățile în cauză. În sfârșit, în opinia reclamantei, decizia atacată conține o interpretare greșită a Directivei 93/38/CEE (1) și nu respectă Convenția internațională de la Berna privind proprietatea intelectuală la care Uniunea Europeană a aderat.

      (1)  Directiva 93/83/CEE a Consiliului din 27 septembrie 1993 privind coordonarea anumitor norme referitoare la dreptul de autor și drepturile conexe aplicabile difuzării de programe prin satelit și retransmisiei prin cablu (JO L 248, p. 15, Ediție specială, 17/vol. 1, p. 134).


title: Cauza C-526/15: Ordonanța Curții (Camera a opta) din 27 octombrie 2016 (cerere de decizie preliminară formulată de Nederlandstalige rechtbank van koophandel Brussel – Belgia) – Uber Belgium BVBA/Taxi Radio Bruxellois NV [Trimitere preliminară — Articolul 53 alineatul (2) din Regulamentul de procedură al Curţii — Inadmisibilitate — Transport de persoane cu autovehicule — Conducători auto privaţi care utilizează o aplicaţie pentru telefoane inteligente ce permite punerea acestora în legătură cu persoane care doresc să călătorească în mediul urban — Obligaţia de a deţine o autorizaţie de exploatare]

text:
               27.2.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 63/6

         Ordonanța Curții (Camera a opta) din 27 octombrie 2016 (cerere de decizie preliminară formulată de Nederlandstalige rechtbank van koophandel Brussel – Belgia) – Uber Belgium BVBA/Taxi Radio Bruxellois NV
   (Cauza C-526/15) (1)

   ([Trimitere preliminară - Articolul 53 alineatul (2) din Regulamentul de procedură al Curţii - Inadmisibilitate - Transport de persoane cu autovehicule - Conducători auto privaţi care utilizează o aplicaţie pentru telefoane inteligente ce permite punerea acestora în legătură cu persoane care doresc să călătorească în mediul urban - Obligaţia de a deţine o autorizaţie de exploatare])
   (2017/C 063/08)
   Limba de procedură: neerlandeza

      Instanța de trimitere

   Nederlandstalige rechtbank van koophandel Brussel

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Uber Belgium BVBA

      Pârâtă: Taxi Radio Bruxellois NV

      cu participarea: Uber International BV, Rasier Operations BV, Uber BV, Brussels Hoofdstedelijk Gewest, Belgische Federatie van Taxis, Nationale Groepering van Ondernemingen met Taxi- en Locatievoertuigen met Chauffeur VZW

      Dispozitivul

   Cererea de decizie preliminară formulată de Nederlandstalige rechtbank van koophandel Brussel (Tribunalul Comercial Neerlandofon din Bruxelles, Belgia), prin decizia din 23 septembrie 2015, este vădit inadmisibilă.

      (1)  JO C 429, 21.12.2015.


title: Cauza C-507/15: Cerere de decizie preliminară introdusă de Rechtbank van Koophandel Gent (Belgia) la 24 septembrie 2015 – Agro Foreign Trade & Agency Ltd/Petersime NV

text:
               14.12.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 414/20

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Rechtbank van Koophandel Gent (Belgia) la 24 septembrie 2015 – Agro Foreign Trade & Agency Ltd/Petersime NV
   (Cauza C-507/15)
   (2015/C 414/24)
   Limba de procedură: neerlandeza

      Instanța de trimitere

   Rechtbank van Koophandel Gent

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Agro Foreign Trade & Agency Ltd

      Pârâtă: Petersime NV

      Întrebarea preliminară

   Legea belgiană privind contractul de agenție comercială, prin care s-a transpus în dreptul național belgian Directiva privind agenții comerciali independenți (1), este compatibilă cu această directivă și/sau cu dispozițiile din Acordul de asociere, prin care se urmărește în mod explicit aderarea Turciei la Uniunea Europeană și/sau cu obligațiile reciproce dintre Turcia și Uniunea Europeană, referitoare la eliminarea restricțiilor privind libera prestare a serviciilor între acestea, în măsura în care Legea belgiană privind contractul de agenție comercială prevede că aceasta se aplică numai agenților comerciali cu sediul principal în Belgia și că nu se aplică dacă un comitent stabilit în Belgia și un agent stabilit în Turcia au optat în mod explicit pentru aplicarea dreptului belgian?

      (1)  Directiva 86/653/CEE a Consiliului din 18 decembrie 1986 privind coordonarea legislației statelor membre referitoare la agenții comerciali independenți (JO L 382, p. 17, Ediție specială, 06/vol. 1, p. 176).


title: Cauza F-17/06: Ordonanța Tribunalului Funcției Publice din 18 noiembrie 2010 — Vereecken/Comisia

text:
               15.1.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 13/44

         Ordonanța Tribunalului Funcției Publice din 18 noiembrie 2010 — Vereecken/Comisia
   (Cauza F-17/06) (1)

   ()
   2011/C 13/89
   Limba de procedură: franceza
   Președintele Camerei întâi a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 96, 22.4.2006, p. 39.


title: Cauzele conexate T-707/13 și T-709/13: Hotărârea Tribunalului din 30 aprilie 2015 – Steinbeck/OAPI – Alfred Sternjakob (BE HAPPY) [„Marcă comunitară — Procedură de declarare a nulității — Mărcile comunitare verbale BE HAPPY — Motiv absolut de refuz — Lipsa caracterului distinctiv — Articolul 52 alineatul (1) litera (a) și articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009”]

text:
               15.6.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 198/36

         Hotărârea Tribunalului din 30 aprilie 2015 – Steinbeck/OAPI – Alfred Sternjakob (BE HAPPY)
   (Cauzele conexate T-707/13 și T-709/13) (1)

   ([„Marcă comunitară - Procedură de declarare a nulității - Mărcile comunitare verbale BE HAPPY - Motiv absolut de refuz - Lipsa caracterului distinctiv - Articolul 52 alineatul (1) litera (a) și articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009”])
   (2015/C 198/48)
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Steinbeck GmbH (Fulda, Germania) (reprezentanți: M. Heinrich și M. Fischer, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: A. Schifko, agent)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: Alfred Sternjakob GmbH & Co. KG (Frankenthal, Germania) (reprezentanți: S. Henn și S. Tepel, avocaţi)

      Obiectul

   Două acțiuni formulate împotriva Deciziilor Camerei întâi de recurs a OAPI din 17 octombrie 2013 (cauzele R 31/2013-1 și R 32/2013-1) privind două proceduri de declarare a nulității între Alfred Sternjakob GmbH & Co. KG și Steinbeck GmbH

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunile.

               2)

               Obligă Steinbeck GmbH la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 61, 1.3.2014.


title: Cauza F-38/12: Acțiune introdusă la 19 martie 2012 — ZZ/FRA

text:
               12.5.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 138/37

         Acțiune introdusă la 19 martie 2012 — ZZ/FRA
   (Cauza F-38/12)
   2012/C 138/88
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamant: ZZ (reprezentanți: L. Levi și M. Vandenbussche, avocați)

      Pârâtă: Agenția pentru Drepturi Fundamentale a Uniunii Europene

      Obiectul și descrierea litigiului

   Anularea deciziei pârâtei de a nu înnoi contractul reclamantului și a deciziei privind transferul acestuia din urmă în cadrul unui alt departament și repararea prejudiciului material și moral

      Concluziile reclamantei

               —

               Anularea deciziei de a nu înnoi contractul reclamantului;

               —

               anularea deciziei privind transferul reclamantului în cadrul unui alt departament;

               —

               repararea prejudiciului material suferit de reclamant estimat la 1 320 de euro pe lună începând din septembrie 2012, cu aplicarea unor dobânzi de întârziere la nivelul dobânzii de referință a Băncii Centrale Europene, majorat cu două puncte procentuale;

               —

               repararea prejudiciului moral al reclamantului estimat la 50 000 de euro;

               —

               obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată.


title: Cauza F-145/07: Acțiune introdusă la 27 decembrie 2007 — Bosman/Consiliul Uniunii Europene

text:
               29.3.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 79/38

         Acțiune introdusă la 27 decembrie 2007 — Bosman/Consiliul Uniunii Europene
   (Cauza F-145/07)
   (2008/C 79/74)
   Limba de procedură: franceza
   Părțile

      Reclamant: Pierre Bosman (Lebbeke, Belgia) (reprezentant: T. Bontinck și P. S. Gennari Curlo, avocats)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene
   Obiectul și descrierea litigiului
   Anularea deciziei individuale din 28 februarie 2007 prin care alocația pentru locuință nu este luată în considerare la calculul drepturilor de pensie pentru limită de vârstă
   Concluziile reclamantului

               —

               Anularea avizului de stabilire a drepturilor de pensie pentru limită de vârstă din 27 februarie 2007;

               —

               obligarea pârâtului să-i plătească alocația pentru locuință solicitată începând cu 1 martie 2007;

               —

               obligarea Consiliul Uniunii Europene la plata cheltuielilor de judecată.


title: Cauza C-686/15: Hotărârea Curții (Camera a șasea) din 7 decembrie 2016 (cerere de decizie preliminară formulată de Općinski sud u Velikoj Gorici – Croația) – Vodoopskrba i odvodnja d.o.o./Željka Klafurić (Trimitere preliminară — Mediu — Directiva 2000/60/CE — Cadru pentru o politică a Uniunii Europene în domeniul apei — Recuperarea costurilor serviciilor legate de utilizarea apei — Calcularea cuantumului datorat de consumator — Parte variabilă legată de consumul efectiv și parte fixă independentă de acest consum)

text:
               6.2.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 38/6

         Hotărârea Curții (Camera a șasea) din 7 decembrie 2016 (cerere de decizie preliminară formulată de Općinski sud u Velikoj Gorici – Croația) – Vodoopskrba i odvodnja d.o.o./Željka Klafurić
   (Cauza C-686/15) (1)

   ((Trimitere preliminară - Mediu - Directiva 2000/60/CE - Cadru pentru o politică a Uniunii Europene în domeniul apei - Recuperarea costurilor serviciilor legate de utilizarea apei - Calcularea cuantumului datorat de consumator - Parte variabilă legată de consumul efectiv și parte fixă independentă de acest consum))
   (2017/C 038/08)
   Limba de procedură: franceza

      Instanța de trimitere

   Općinski sud u Velikoj Gorici

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Vodoopskrba i odvodnja d.o.o.

      Pârâtă: Željka Klafurić

      Dispozitivul

   Directiva 2000/60 a Parlamentului European şi a Consiliului din 23 octombrie 2000 de stabilire a unui cadru de politică comunitară în domeniul apei trebuie interpretată în sensul că nu se opune unei reglementări naționale, precum cea în discuție în litigiul principal, care prevede că prețul serviciilor de alimentare cu apă facturat consumatorului nu cuprinde doar o parte variabilă calculată în funcție de volumul de apă consumat în mod real de persoana interesată, ci și o parte fixă care nu are legătură cu acest volum.

      (1)  JO C 111, 29.3.2016.


title: Cauza C-423/09: Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 28 octombrie 2010 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Hoge Raad der Nederlanden — Țările de Jos) — Staatssecretaris van Financiën/X BV [Tariful vamal comun — Clasificare tarifară — Nomenclatura combinată — Legume (căpățâni de usturoi) uscate, care nu sunt deshidratate în întregime]

text:
               18.12.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 346/19

         Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 28 octombrie 2010 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Hoge Raad der Nederlanden — Țările de Jos) — Staatssecretaris van Financiën/X BV
   (Cauza C-423/09) (1)

   (Tariful vamal comun - Clasificare tarifară - Nomenclatura combinată - Legume (căpățâni de usturoi) uscate, care nu sunt deshidratate în întregime)
   2010/C 346/31
   Limba de procedură: olandeza

      Instanța de trimitere

   Hoge Raad der Nederlanden

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamant: Staatssecretaris van Financiën

      Pârât: X BV

      Obiectul

   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Hoge Raad der Nederlanden — Interpretarea Regulamentului (CE) nr. 1789/2003 al Comisiei din 11 septembrie 2003 de modificare a anexei I la Regulamentul (CEE) nr. 2658/87 al Consiliului privind Nomenclatura tarifară și statistică și Tariful vamal comun (JO L 281, p. 1) și a Regulamentului (CE) nr. 1810/2004 al Comisiei din 7 septembrie 2004 de modificare a anexei I la Regulamentul (CEE) nr. 2658/87 al Consiliului privind Nomenclatura tarifară și statistică și Tariful vamal comun (JO L 327, p. 1) — Clasificare tarifară a unor legume (căpățâni de usturoi) uscate, care nu au fost complet deshidratate și care sunt importate în stare refrigerată

      Dispozitivul

   Nomenclatura combinată care figurează în anexa I la Regulamentul (CEE) nr. 2658/87 al Consiliului din 23 iulie 1987 privind Nomenclatura tarifară și statistică și Tariful Vamal Comun, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (CE) nr. 1810/2004 al Comisiei din 7 septembrie 2004, trebuie interpretată în sensul că usturoiul, care fost supus unui proces de uscare intensivă potrivit unui tratament special la finalul căruia toată sau aproape toată umiditatea din produs a fost îndepărtată, se încadrează la subpoziția tarifară 0712 90 90 din Nomenclatura combinată, însă usturoiul parțial uscat, care păstrează proprietățile și caracteristicile usturoiului proaspăt, se încadrează la subpoziția tarifară 0703 20 00 din Nomenclatura combinată.

      (1)  JO C 24, 30.1.2010.


title: Cauza T-188/12: Acțiune introdusă la 30 aprilie 2012 — Breyer/Comisia

text:
               30.6.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 194/24

         Acțiune introdusă la 30 aprilie 2012 — Breyer/Comisia
   (Cauza T-188/12)
   2012/C 194/41
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamant: Patrick Breyer (Wald-Michelbach, Germania) (reprezentant: M. Starostik, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamantul solicită Tribunalului:

               —

               anularea Deciziei Comisiei din 16 martie 2012 în dosarul Ares(2012) 313186;

               —

               anularea Deciziei Comisiei din 3 aprilie 2012 în dosarul Ares(2012) 399467, în măsura în care nu s-a acordat acces la memoriile depuse de Austria în procedura C-189/09;

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, în legătură cu Decizia Comisiei din 16 martie 2012 reclamantul invocă două motive.

               1.

               Primul motiv, întemeiat pe aplicarea eronată a articolului 4 alineatul (2) a doua liniuță din Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 (1) (protecția consultanței juridice)

                           —

                           În opinia reclamantului, protecția consultanței juridice nu este încălcată prin publicarea avizului juridic în dosarul Ares(2010) 829204, emis de Serviciul Juridic al Comisiei, în care s-a ridicat problema dacă Directiva 2006/24/CE (2) poate fi modificată astfel încât statelor membre ale Uniunii Europene să li se permită să păstreze sau să nu păstreze datele de telecomunicații ale tuturor cetățenilor, în lipsa unei prezumții și a motivului determinat de necesități ipotetice.

                           —

                           În orice ipoteză, interesul public pentru cunoașterea avizului este prioritar.

               2.

               Al doilea motiv, întemeiat pe aplicarea eronată a articolului 4 alineatul (1) primul paragraf din Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 (protecția procesului decizional)

                           —

                           În opinia reclamantului, protecția procesului decizional nu este încălcată prin publicarea avizului juridic sus-menționat, emis de Serviciul Juridic al Comisiei.

                           —

                           În orice ipoteză, interesul public pentru cunoașterea avizului este prioritar.

         În susținerea acțiunii, în legătură cu Decizia Comisiei din 3 aprilie 2012 reclamantul invocă aplicarea eronată a articolului 2 alineatul (3) din Regulamentul nr. 1049/2001. Cu privire la acest aspect, reclamantul arată că memoriile prezentate de un stat membru (în speță, Austria) Curții de Justiție a Uniunii Europene (în speță, în procedura C-189/09), ale căror copii au fost obținute de Comisie în calitate de parte în proces, fac parte din domeniul de aplicare al Regulamentului nr. 1049/2001, contrar opiniei exprimate de Comisie.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 al Parlamentului European și al Consiliului din 30 mai 2001 privind accesul public la documentele Parlamentului European, ale Consiliului și ale Comisiei (JO L 145, p. 43, Ediție specială, 01/vol. 3, p. 76).

      (2)  Directiva 2006/24/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 15 martie 2006 privind păstrarea datelor generate sau prelucrate în legătură cu furnizarea serviciilor de comunicații electronice accesibile publicului sau de rețele de comunicații publice și de modificare a Directivei 2002/58/CE (JO L 105, p. 54, Ediție specială, 13/vol. 53, p. 51).


title: Cauza T-526/11: Ordonanța Tribunalului din 30 aprilie 2012 — Igcar Chemicals/ECHA

text:
               23.6.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 184/20

         Ordonanța Tribunalului din 30 aprilie 2012 — Igcar Chemicals/ECHA
   (Cauza T-526/11) (1)

   2012/C 184/41
   Limba de procedură: spaniola
   Președintele Camerei a treia a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 347, 26.11.2011.


title: Cauza T-140/17 R: Ordonanța președintelui Tribunalului din 23 martie 2017 – Kampete/Consiliul („Măsuri provizorii — Măsuri restrictive — Republica Democratică Congo — Cerere de suspendare a executării — Lipsa urgenței”)

text:
               6.6.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 178/23

         Ordonanța președintelui Tribunalului din 23 martie 2017 – Kampete/Consiliul
   (Cauza T-140/17 R)
   ((„Măsuri provizorii - Măsuri restrictive - Republica Democratică Congo - Cerere de suspendare a executării - Lipsa urgenței”))
   (2017/C 178/33)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: Ilunga Kampete (Kinshasa, Republica Democratică Congo) (reprezentanți: O. Okito și A. Ouannès, avocați)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene

      Obiectul

   Cerere întemeiată pe articolele 278 și 279 TFUE prin care se solicită suspendarea executării Regulamentului (UE) 2016/2230 al Consiliului din 12 decembrie 2016 de modificare a Regulamentului (CE) nr. 1183/2005 de instituire a anumitor măsuri speciale împotriva persoanelor ale căror acțiuni încalcă embargoul asupra armelor impus Republicii Democratice Congo (JO 2016, L 336 I, p.1).

      Dispozitivul

               1)

               Respinge cererea de măsuri provizorii.

               2)

               Cererea privind cheltuielile de judecată se soluționează odată cu fondul.


title: Cauza F-128/11: Acțiune introdusă la 2 decembrie 2011 — ZZ/BEI

text:
               3.3.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 65/21

         Acțiune introdusă la 2 decembrie 2011 — ZZ/BEI
   (Cauza F-128/11)
   2012/C 65/40
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Reclamant: ZZ (reprezentant: L. Isola, avocat)

      Pârâtă: BEI

      Obiectul și descrierea litigiului

   În primul rând, anularea mesajelor electronice și a deciziilor BEI referitoare la procedura administrativă din cadrul evaluării activității desfășurate de reclamant în cursul anului 2010. În al doilea rând, anularea deciziei prin care președintele BEI a refuzat să inițieze procedura de conciliere prevăzută la articolul 41 din Regulamentul personalului. În al treilea rând, anularea raportului de evaluare a reclamantului pentru anul 2010 în partea în care nu îi atribuie acestuia calificativul „exceptional performance” (performanță excepțională) sau calificativul „very good performance” (performanță foarte bună) și în partea în care nu îl propune pentru promovare la funcția D. În sfârșit, obligarea BEI la repararea prejudiciilor morale și materiale pe care reclamantul pretinde că le-a suferit.

      Concluziile reclamantului

               —

               Anularea mesajului electronic din 4 iulie 2011, prin care „secretariatul” comitetului de recurs a comunicat reclamantului, în temeiul articolului 22 din Regulamentul personalului și al Note to StaffHR/P&O/2011-079/Ks din 25 martie 2010, că nu ar fi predat niciodată „comitetului” copia contestației sale împotriva raportului de evaluare pe anul 2010; anularea mesajului electronic din 12 august 2011 prin care același „secretariat” l-a informat pe reclamant că comitetul de recurs intenționa să asculte părțile numai cu privire la problema admisibilității contestației menționate și cu privire la decizia din 27 septembrie 2011, prin care „comitetul” a luat act de renunțarea reclamantului;

               —

               anularea Note to StaffHR/P&O/2011-079/Ks din 25 martie 2010 și a notei CD/Pres/2011-35 din 6 septembrie 2011 prin care președintele BEI a refuzat să inițieze procedura de conciliere prevăzută la articolul 41 din Regulamentul personalului, care i-a fost solicitată de reclamant prin nota din 2 august 2011 și prin mesajul electronic din 2 septembrie 2011, afirmând că această procedură ar fi fost revocată prin „Note to Staff....”menționată;

               —

               anularea instrucțiunilor emise de Direcția resurse umane prin nota 698 RH/P&O/2010-0265 din 20 decembrie 2010 și a „Guidelines to the 2010 annual staff appraisal exercise” (Instrucțiuni privind sesiunea de evaluare a personalului pe anul 2010) aferente, inclusiv în partea în care (punctul 12.1), deși prevăd că aprecierea finală trebuie să fie rezumată printr-un calificativ verbal, nu stabilesc criteriile de care trebuie să țină seama evaluatorul pentru a considera o activitate „exceptionnelle dépassant les attentes” (excepțională, depășind așteptările) sau „très bonne” (foarte bună) sau „répondant à toutes les attentes” (corespunzătoare tuturor așteptărilor), și nici pentru a o considera „répondant à la plupart des attentes avec toutefois des domaines nécessitant des améliorations” (corespunzătoare tuturor așteptărilor, existând, cu toate acestea, domenii care necesită o îmbunătățire) sau „ne répondant pas aux attentes” (necorespunzătoare așteptărilor);

               —

               anularea în totalitate a raportului de evaluare pe anul 2010, atât în partea referitoare la evaluare, cât și în partea în care nu rezumă evaluarea cu expresia „exceptional performance” sau „very good performance” și nu îl propune pe reclamant pentru promovare la funcția D, precum și în partea în care stabilește obiectivele pentru anul 2011;

               —

               anularea tuturor actelor conexe, subsecvente și de fundamentare, între care se regăsesc în orice caz promovările prevăzute în nota „2010 staff appraisal exercise, award of promotions and titles” (Sesiunea de evaluare pe anul 2010, acordarea promovărilor și a titlurilor) a directorului de resurse umane din luna aprilie 2011, având în vedere că, în lumina aprecierii exprimate de superiorii reclamantului, atacată în prezenta acțiune, BEI nu l-a luat în considerare pe reclamant la punctul„Promotions from Function E to D” (promovări de la funcția E la funcția D);

               —

               obligarea pârâtei la repararea prejudiciilor morale și materiale care rezultă din cele de mai sus;

               —

               obligarea BEI la plata cheltuielilor de judecată.


title: Cauza T-457/12: Acțiune introdusă la 18 octombrie 2012 — Stromberg Menswear/OAPI — Leketoy Stormberg Inter (STORMBERG)

text:
               2.3.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 63/20

         Acțiune introdusă la 18 octombrie 2012 — Stromberg Menswear/OAPI — Leketoy Stormberg Inter (STORMBERG)
   (Cauza T-457/12)
   2013/C 63/40
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Stromberg Menswear Ltd (Leeds, Regatul Unit) (reprezentanți: A. Tsoutsanis, lawyer și C. Tulley, Solicitor)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Leketoy Stormberg Inter AS (Kristiansand S, Norvegia)

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               Anularea deciziei Camerei a patra de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 3 august 2012 în cauza R 428/2012-4;

               —

               modificarea deciziei Camerei a patra de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 3 august 2012 în cauza R 428/2012-4 și admiterea cererii de restitutio in integrum, și i) în primul rând, anularea deciziei OAPI de a permite transformarea or, ii) în subsidiar, să permită Stromberg Menswear să introducă o cale de atac împotriva deciziei OAPI de a permite transformarea și să retrimită dosarul privind calea de atac la camera de recurs, și

               —

               obligarea OAPI la plata tuturor cheltuielilor de judecată efectuate de Stromberg Menswear în procedurile de pe rolul camerei de recurs și din fața Tribunalului.

      Motivele și principalele argumente

      Marca comunitară înregistrată care a făcut obiectul unei cereri de decădere: marca verbală „STORMBERG” pentru produse și servicii din clasa 25 — înregistrarea mărcii comunitare nr. 2557155

      Titularul mărcii comunitare: cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

      Partea care solicită decăderea din drepturi a titularului mărcii comunitare: reclamanta

      Decizia diviziei de anulare:: închide procedura de declarare a nulității în urma unei renunțări la marca comunitară atacată, din partea titularului acesteia

      Decizia camerei de recurs: respinge calea de atac ca fiind inadmisibilă

      Motivele invocate:

               —

               încălcarea articolelor 57 și 60 din Regulamentul nr. 207/2009 al Consiliului și norma 48 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul nr. 2868/1995 al Consiliului;

               —

               încălcarea articolului 81 din Regulamentul nr. 207/2009 al Consiliului;

               —

               încălcarea articolelor 75 și 76 din Regulamentul nr. 207/2009 al Consiliului.


title: Cauza T-159/07: Hotărârea Tribunalului din 10 decembrie 2009 — Cofac/Comisia ( FSE — Reducerea unei asistențe financiare — Acțiuni de formare — Dreptul la apărare — Dreptul de a fi ascultat )

text:
               13.2.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 37/33

         Hotărârea Tribunalului din 10 decembrie 2009 — Cofac/Comisia
   (Cauza T-159/07) (1)

   („FSE - Reducerea unei asistențe financiare - Acțiuni de formare - Dreptul la apărare - Dreptul de a fi ascultat”)
   2010/C 37/43
   Limba de procedură: portugheza

      Părțile

      Reclamantă: Cofac — Cooperativa de Formação e Animação Cultural, CRL (Lisabona, Portugalia) (reprezentanți: L. Gomes, J. Ortigão și C. Peixoto, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: P. Guerra e Andrade și A. Steiblytė, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare a Deciziei D (2004) 24253 a Comisiei din 9 noiembrie 2004 de reducere a cuantumului asistenței din Fondul social european acordate reclamantei prin Decizia nr. C (87) 0860 din 30 aprilie 1987 pentru acțiuni de formare (dosarul nr. 870927 P1)

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Obligă Cofac — Cooperativa de Formação e Animação Cultural, CRL la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 155, 7.7.2007.


title: Cauza C-13/09: Acțiune introdusă la 9 ianuarie 2009 — Comisia Comunităților Europene/Republica Italiană

text:
               7.3.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 55/21

         Acțiune introdusă la 9 ianuarie 2009 — Comisia Comunităților Europene/Republica Italiană
   (Cauza C-13/09)
   (2009/C 55/36)
   Limba de procedură: italiana
   Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: C. Cattabriga și S. Mortoni, agenți)

      Pârâtă: Republica Italiană
   Concluziile reclamantei

               —

               Constatarea faptului că, prin neadoptarea actelor cu putere de lege și a actelor administrative necesare pentru a se conforma Directivei 2006/86/CE (1) a Comisiei din 24 octombrie 2006 de punere în aplicare a Directivei 2004/23/CE a Parlamentului European și a Consiliului cu privire la cerințele de trasabilitate, notificarea reacțiilor și a incidentelor adverse grave, precum și la anumite cerințe tehnice pentru codificarea, prelucrarea, conservarea, stocarea și distribuirea țesuturilor și a celulelor umane, sau în orice caz prin necomunicarea unor astfel de dispoziții Comisiei, Republica Italiană nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 11 alineatul (1) prima teză din directiva menționată.

               —

               obligarea Republicii Italiene la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   Termenul pentru transpunerea Directivei 2006/86 a expirat la 1 septembrie 2007.

      (1)  JO L 294, p. 32, Ediție specială, 15/vol. 17, p. 150.


title: Cauza F-135/12: Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera întâi) din 12 decembrie 2013 — Marenco/REA (Funcție publică — Agent temporar — Recrutare — Apel pentru exprimarea interesului REA/2011/TA/PO/AD 5 — Neînscriere pe lista de rezervă — Legalitatea procedurii de selecție — Stabilitatea compunerii comitetului de selecție)

text:
               8.2.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 39/29

         Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera întâi) din 12 decembrie 2013 — Marenco/REA
   (Cauza F-135/12) (1)

   (Funcție publică - Agent temporar - Recrutare - Apel pentru exprimarea interesului REA/2011/TA/PO/AD 5 - Neînscriere pe lista de rezervă - Legalitatea procedurii de selecție - Stabilitatea compunerii comitetului de selecție)
   2014/C 39/53
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Claudia Marenco (Bruxelles, Belgia) (reprezentanți: S. Rodrigues, A. Blot și A. Tymen, avocați)

      Pârâtă: Agenția Executivă pentru Cercetare (REA) (reprezentanți: S. Payan-Lagrou, agent, B. Wägenbaur, avocat)

      Obiectul

   Cerere de anulare a deciziei de a nu o include pe reclamantă pe lista de rezervă a concursului REA/2011/TA/PO/AD 5

      Dispozitivul

               1.

               Anulează decizia din 12 martie 2012 comunicată prin e-mail doamnei Marenco, prin care comitetul de selecție al apelului pentru manifestarea interesului REA/2011/TA/PO/AD 5 a refuzat, după reexaminare, să înscrie numele doamnei Marenco pe lista rezervă la finalul procedurii de selecție.

               2.

               Agenția Executivă pentru Cercetare suportă propriile cheltuieli de judecată și este obligată să suporte cheltuielile de judecată efectuate de doamna Marenco.

      (1)  JO C 26, 26.1.2013, p. 74.


title: Cauza C-288/09: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de First-tier Tribunal (Tax Chamber) (Regatul Unit) la 24 iulie 2009 — British Sky Broadcasting Group plc/The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

text:
               24.10.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 256/9

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de First-tier Tribunal (Tax Chamber) (Regatul Unit) la 24 iulie 2009 — British Sky Broadcasting Group plc/The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs
   (Cauza C-288/09)
   2009/C 256/16
   Limba de procedură: engleza

      Instanța de trimitere

   First-tier Tribunal (Tax Chamber)

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: British Sky Broadcasting Group plc

      Pârâtă: The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

      Întrebările preliminare

               1.

               Un modul separat (set-top box) care corespunde descrierii modului separat Sky+, model DRX 280, trebuie clasificat la subpoziția 8528 71 13 din Nomenclatura Combinată („NC”) în aplicarea Regulamentului (CE) nr. 1214/2007 al Comisiei (1) de modificare a anexei I la Regulamentul (CEE) nr. 2658/87 al Consiliului în pofida Notelor explicative la NC adoptate de Comisie la 7 mai 2008 (2008/C 112/03) în ceea ce privește subpozițiile NC 8521 90 00 și 8528 71 13?

               2.

               Articolul 12 alineatul (5) litera (a) din Regulamentul (CEE) nr. 2913/92 al Consiliului din 12 octombrie 1992 de instituire a Codului Vamal Comunitar (2), astfel cum a fost modificat, obligă autoritățile vamale naționale să emită informații tarifare obligatorii care să fie conforme Notelor explicative la NC, cu excepția cazului în care și până când aceste Note explicative sunt declarate incompatibile cu textul dispozițiilor relevante din NC, inclusiv al Regulilor generale pentru interpretarea NC, sau autoritățile naționale menționate pot să-și formeze propria opinie în materie și să nu țină seama de Notele explicative în cazul în care consideră că există o asemenea incompatibilitate?

               3.

               În cazul în care un modul separat care corespunde descrierii modulului separat Sky+, model DRX 280, ar trebui clasificat la subpoziția NC 8521 90 00, perceperea taxelor vamale în cuantum pozitiv ar fi nelegală potrivit dreptului comunitar, în măsura în care ar constitui o încălcare a obligațiilor Comunității în temeiul Acordului privind comerțul cu produse ale tehnologiei informației („ATI”) și în temeiul articolului II:1 (b) din Acordul General pentru Tarife și Comerț din 1994, sau clasificarea la poziția 8521 ar determina concluzia că produsul în discuție nu intră în domeniul de aplicare al dispozițiilor relevante din ATI?

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 1214/2007 al Comisiei din 20 septembrie 2007 de modificare a anexei I la Regulamentul (CEE) nr. 2658/87 al Consiliului privind Nomenclatura tarifară și statistică și Tariful Vamal Comun (JO L 286, p. 1).

      (2)  JO 1992 L 302, p.1, Ediție specială 02/vol. 5, p. 58.


title: Cauza T-368/06: Ordonanța Tribunalului de Primă Instanță din 5 mai 2008 — Rath/OAPI — Sanorell Pharma (Immunocel)

text:
               19.7.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 183/30

         Ordonanța Tribunalului de Primă Instanță din 5 mai 2008 — Rath/OAPI — Sanorell Pharma (Immunocel)
   (Cauza T-368/06) (1)

   (2008/C 183/57)

      Limba de procedură: germana

   Președintele Camerei a opta a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 56, 10.3.2007.


title: Cauza T-93/12: Ordonanța Tribunalului din 12 iulie 2012 — Gas/OHMI — Grotto (BLUE JEANS GAS)

text:
               8.9.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 273/23

         Ordonanța Tribunalului din 12 iulie 2012 — Gas/OHMI — Grotto (BLUE JEANS GAS)
   (Cauza T-93/12) (1)

   2012/C 273/44
   Limba de procedură: franceza
   Președintele Camerei a patra a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 126, 28.4.2012.


title: Cauza C-399/11: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Tribunal Constitucional, Madrid (Spania) la 28 iulie 2011 — Procedură penală împotriva Stefano Melloni — altă parte: Ministerul public

text:
               1.10.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 290/5

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Tribunal Constitucional, Madrid (Spania) la 28 iulie 2011 — Procedură penală împotriva Stefano Melloni — altă parte: Ministerul public
   (Cauza C-399/11)
   2011/C 290/08
   Limba de procedură: spaniola

      Instanța de trimitere

   Tribunal Constitucional

      Părțile din acțiunea principală

      Procedură penală împotriva: Stefano Melloni

      Altă parte: Ministerul public

      Întrebările preliminare

               1.

               Articolul 4a alineatul (1) din Decizia-cadru 2002/584/JAI, în versiunea în vigoare care rezultă din Decizia-cadru 2009/299/JAI, trebuie interpretat în sensul că nu permite autorităților judiciare naționale, în cazurile menționate în dispoziția respectivă, să supună executarea unui mandat european de arestare condiției ca respectiva condamnare să poată fi revizuită, pentru a garanta dreptul la apărare al persoanei interesate?

               2.

               În cazul unui răspuns afirmativ la prima întrebare, articolul 4a alineatul (1) din Decizia-cadru 2002/584/JAI este compatibil cu cerințele care decurg din dreptul la o cale de atac efectivă și la un proces echitabil prevăzut la articolul 47 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, precum și din dreptul la apărare garantat la articolul 48 alineatul (2) din aceasta?

               3.

               În cazul unui răspuns afirmativ la a doua întrebare, articolul 53 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, interpretat sistematic în coroborare cu drepturile recunoscute la articolele 47 și 48 din aceasta, permite unui stat membru să condiționeze predarea unei persoane condamnate în lipsă de posibilitatea ca hotărârea de condamnare să fie supusă revizuirii în statul solicitant, conferind astfel drepturilor respective un mai mare nivel de protecție decât cel care decurge din dreptul Uniunii Europene, cu scopul de a evita o interpretare care restrânge sau aduce atingere unui drept fundamental recunoscut de constituția statului membru respectiv?


title: Cauza C-129/06 P: Ordonanța Curții din 12 decembrie 2006 — Autosalone Ispra Snc/Comunitatea Europeană a Energiei Atomice (Recurs — Responsabilitate extracontractuală a Comunității Europene a Energiei Atomice — Revărsarea unui colector — Denaturare — Cercetare judecătorească)

text:
               14.4.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 82/10

         Ordonanța Curții din 12 decembrie 2006 — Autosalone Ispra Snc/Comunitatea Europeană a Energiei Atomice
   (Cauza C-129/06 P) (1)

   (Recurs - Responsabilitate extracontractuală a Comunității Europene a Energiei Atomice - Revărsarea unui colector - Denaturare - Cercetare judecătorească)
   (2007/C 82/20)
   Limba de procedură: italiana
   Părțile

      Recurentă: Autosalone Ispra Snc (reprezentant: B. Casu, avocat)

      Cealaltă parte în proces: Comunitatea Europeană a Energiei Atomice, reprezentată de Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: E. de March, agent și A. Dal Ferro, avocat)
   Obiectul
   Recurs formulat împotriva hotărârii Tribunalului de Primă Instanță (camera a doua) din 30 noiembrie 2005, Autosalone Ispra/Comisia (T-250/02), prin care Tribunalul a respins o cerere prin care se solicita constatarea responsabilității Comunității pentru prejudiciile pretins a fi fost suportate de reclamantă ca urmare a revărsării unui colector a cărui gestiune și întreținere aparțineau Centrului comun de cercetare din Ispra — Încălcarea unor reguli de procedură în privința sarcinii probei
   Dispozitivul

               1)

               Respinge recursul.

               2)

               Obligă Autosalone Ispra Snc la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 108, 6.5.2006.


title: Cauza C-548/16: Cerere de decizie preliminară introdusă de Cour d'appel de Mons (Belgia) la 28 octombrie 2016 – État belge/Biologie Dr Antoine SPRL

text:
               30.1.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 30/18

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Cour d'appel de Mons (Belgia) la 28 octombrie 2016 – État belge/Biologie Dr Antoine SPRL
   (Cauza C-548/16)
   (2017/C 030/22)
   Limba de procedură: franceza

      Instanța de trimitere

   Cour d'appel de Mons

      Părțile din procedura principală

      Apelant: État belge

      Intimată: Biologie Dr Antoine SPRL

      Întrebarea preliminară

   Este compatibil cu normele de întocmire a bilanțului prevăzute de A patra directivă a Consiliului din 25 iulie 1978 privind conturile anuale ale anumitor forme de societăți comerciale (Directiva 78/660/CEE, JO 1978, L 222, p. 11, Ediție specială, 17/vol. 1, p. 21), norme potrivit cărora:

               —

               conturile anuale trebuie să ofere o imagine fidelă a patrimoniului, a situației financiare, precum și a rezultatelor societății [articolul 2 alineatul (3) din directivă];

               —

               provizioanele pentru riscuri și cheltuieli sunt destinate acoperirii pierderilor sau datoriilor a căror natură este clar definită și care, la data închiderii bilanțului, sunt fie probabile, fie sigure, dar în privința cărora nu sunt determinate valoarea sau data la care urmează să survină [articolul 20 alineatul (1) din directivă];

               —

               evaluarea trebuie efectuată cu respectarea principiului prudenței, în special:

                           —

                           pot fi incluse doar beneficiile realizate la data închiderii bilanțului;

                           —

                           trebuie să se țină cont de toate riscurile previzibile și pierderile potențiale apărute în cursul exercițiului financiar în cauză sau în cursul exercițiului anterior, chiar dacă astfel de riscuri sau pierderi devin evidente între data închiderii bilanțului și data întocmirii acestuia [articolul 31 alineatul (1) litera (c) punctele (aa) și (bb) din directivă];

               —

               trebuie să se țină cont de veniturile și cheltuielile aferente exercițiului la care se raportează conturile, indiferent de data încasării sau a plății veniturilor sau a cheltuielilor în cauză [articolul 31 alineatul (1) litera (d) din directivă];

               —

               elementele posturilor de activ și de pasiv trebuie evaluate separat [articolul 31 alineatul (1) litera (e) din directivă]

         faptul ca o societate emitentă a unei opțiuni pe acțiuni să poată contabiliza ca venit prețul cesiunii opțiunii respective în cursul exercițiului contabil în care se ridică opțiunea respectivă sau la expirarea duratei de valabilitate a acesteia pentru a ține seama de riscul pe care și-l asumă emitentul opțiunii în urma angajamentului asumat, [iar nu] în cursul exercițiului în care se realizează cesiunea opțiunii și prețul acesteia este dobândit în mod definitiv, riscul asumat de emitentul opțiunii fiind evaluat separat prin contabilizarea unui provizion?


title: Cauza T-291/13: Ordonanța Tribunalului din 10 noiembrie 2014 – Eleftheriou și Papachristofi/Comisia și BCE ( „Acțiune în anulare și în despăgubire — Program de susținere a stabilității în Cipru — Protocolul de acord privind politica de condiționalitate economică specifică, încheiat între Republica Cipru și MES — Competența Tribunalului — Legătură de cauzalitate — Acțiune în parte inadmisibilă și în parte vădit nefondată” )

text:
               26.1.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 26/29

         Ordonanța Tribunalului din 10 noiembrie 2014 – Eleftheriou și Papachristofi/Comisia și BCE
   (Cauza T-291/13) (1)

   ((„Acțiune în anulare și în despăgubire - Program de susținere a stabilității în Cipru - Protocolul de acord privind politica de condiționalitate economică specifică, încheiat între Republica Cipru și MES - Competența Tribunalului - Legătură de cauzalitate - Acțiune în parte inadmisibilă și în parte vădit nefondată”))
   (2015/C 026/36)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamante: Andreas Eleftheriou (Dherynia, Cipru), Eleni Eleftheriou (Dherynia) și Lilia Papachristofi (Dherynia) (reprezentanți: C. Paschalides, solicitor, și A. Paschalides, avocat)

      Pârâte: Comisia Europeană (reprezentanți: B. Smulders și J.-P. Keppenne, agenți) și Banca Centrală Europeană (BCE) (reprezentanți: A. Sáinz de Vicuña Barroso, N. Lenihan și F. Athanasiou, agenți, asistați de W. Bussian, de W. Devroe și de D. Arts, avocați)

      Obiectul

   În primul rând, cerere de anulare a punctelor 1.23-1.27 din Protocolul de acord privind politica de condiționalitate economică specifică, încheiat între Republica Cipru și Mecanismul european de stabilitate (MES) la 26 aprilie 2013 și, în al doilea rând, cerere de reparare a prejudiciului pretins suferit de reclamanți ca urmare a includerii punctelor 1.23-1.27 din Protocolul de acord în acesta din urmă și a unei încălcări a obligației de supraveghere a Comisiei

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Domnul Andreas Eleftheriou și doamnele Eleni Eleftheriou și Lilia Papachristofi sunt obligați să suporte, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, și pe cele efectuate de Comisia Europeană și de Banca Centrală Europeană (BCE).

      (1)  JO C 226, 3.8.2013.


title: Cauza C-542/07 P: Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 11 iunie 2009 — Imagination Technologies Ltd/Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) [Recurs — Marcă comunitară — Refuz de înregistrare — Regulamentul (CE) nr. 40/94 — Articolul 7 alineatul (3) — Caracter distinctiv dobândit prin utilizare — Utilizare după data depunerii cererii de înregistrare]

text:
               1.8.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 180/8

         Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 11 iunie 2009 — Imagination Technologies Ltd/Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)
   (Cauza C-542/07 P) (1)

   (Recurs - Marcă comunitară - Refuz de înregistrare - Regulamentul (CE) nr. 40/94 - Articolul 7 alineatul (3) - Caracter distinctiv dobândit prin utilizare - Utilizare după data depunerii cererii de înregistrare)
   2009/C 180/13
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Recurentă: Imagination Technologies Ltd (reprezentanți: M. Edenborough, barrister, P. Brownlow și N. Jenkins, solicitors)

      Cealaltă parte în proces: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: D. Botis, agent)

      Obiectul

   Recurs formulat împotriva hotărârii Tribunalului de Primă Instanță (Camera a treia) din 20 septembrie 2007, Imagination Technologies/OAPI (T-461/04), prin care Tribunalul a respins o acțiune având ca obiect anularea deciziei R 108/2004-2 a Camerei a doua de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (OAPI) din 16 septembrie 2004 de respingere a recursului împotriva deciziei examinatorului prin care se refuză înregistrarea mărcii verbale „PURE DIGITAL” pentru produse și servicii din clasele 9 și 38

      Dispozitivul

               1)

               Respinge recursul.

               2)

               Obligă Imagination Technologies Ltd la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 37, 9.2.2008.


title: Cauza T-366/09: Hotărârea Tribunalului din 13 iunie 2012 — Insula/Comisia ( „Clauză compromisorie — Contracte de finanțare a unor proiecte de cercetare și dezvoltare — Contractele Ecres, El Hierro, Islands 2010, Opet I, Opet II, Opet Ola, Respire, Sustainable Communities și Virtual Campus — Lipsa înscrisurilor justificative și neconformitatea cu prevederile contractuale a unei părți din cheltuielile declarate — Rambursarea sumelor avansate sau plătite — Inadmisibilitatea parțială a acțiunii — Cerere reconvențională a Comisiei” )

text:
               21.7.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 217/17

         Hotărârea Tribunalului din 13 iunie 2012 — Insula/Comisia
   (Cauza T-366/09) (1)

   (Clauză compromisorie - Contracte de finanțare a unor proiecte de cercetare și dezvoltare - Contractele Ecres, El Hierro, Islands 2010, Opet I, Opet II, Opet Ola, Respire, Sustainable Communities și Virtual Campus - Lipsa înscrisurilor justificative și neconformitatea cu prevederile contractuale a unei părți din cheltuielile declarate - Rambursarea sumelor avansate sau plătite - Inadmisibilitatea parțială a acțiunii - Cerere reconvențională a Comisiei)
   2012/C 217/34
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant:: Conseil scientifique international pour le développement des îles (Insula) (Paris, Franța) (reprezentanți: J.-D. Simonet și P. Marsal, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: inițial A.-M. Rouchaud-Joët și F. Mirza, ulterior A.-M. Rouchaud-Joët și D. Calciu, agenți, asistați de L. Defalque și de S. Woog, avocați)

      Obiectul

   Cerere prin care se urmărește, în temeiul articolului 238 CE, declararea de către Tribunal, pe de o parte, ca nefondată a unei creanțe a Comisiei în valoare de 114 996,82 euro și, pe de altă parte, ca în parte nefondată a unei creanțe a Comisiei în valoare de 253 617,08 euro și de obligare a Comisiei la plata către aceasta a unor despăgubiri în valoare de 146 261,06 euro, cu titlu principal, și de 573 273,42 cu titlu subsidiar

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea formulată de Conseil scientifique international pour le développement des îles (Insula).

               2.

               Obligă Insula la plata către Comisia Europeană a sumei principale de 114 996,82 euro, majorată cu dobânzi moratorii cu rata de 2,5 % pe an, începând de la 16 august 2009 și până la plata integrală a sumei principale menționate.

               3.

               Obligă Insula la plata către Comisie a sumei principale de 253 617,08 euro, majorată cu dobânzi moratorii cu rata de 2,5 % pe an, începând de la 8 septembrie 2009 și până la plata integrală a sumei principale menționate.

               4.

               Respinge restul cererii reconvenționale a Comisiei.

               5.

               Insula suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de Comisie.

      (1)  JO C 282, 21.11.2009.


title: Cauza C-16/07 P: Hotărârea Curții (Camera a patra) din 9 octombrie 2008 — Marguerite Chetcuti/Comisia Comunităților Europene (Recurs — Funcție publică — Concurs intern în cadrul instituției — Respingerea unei candidaturi — Condiții de admitere)

text:
               22.11.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 301/7

         Hotărârea Curții (Camera a patra) din 9 octombrie 2008 — Marguerite Chetcuti/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza C-16/07 P) (1)

   (Recurs - Funcție publică - Concurs intern în cadrul instituției - Respingerea unei candidaturi - Condiții de admitere)
   (2008/C 301/13)
   Limba de procedură: franceza
   Părțile

      Recurentă: Marguerite Chetcuti (reprezentant: M.-A. Lucas, avocat)

      Cealaltă parte în proces: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: V. Joris și K. Herrmann, agenți)
   Obiectul
   Recurs introdus împotriva Hotărârii Tribunalului de Primă Instanță (Camera a patra) din 8 noiembrie 2006, Chetcuti/Comisia (T-357/04), prin care Tribunalul a respins acțiunea reclamantei prin care se urmăreau anularea deciziei din 22 iunie 2004 a comisiei de evaluare de respingere a candidaturii, precum și anularea actelor subsecvente din cadrul procedurii de concurs — Încălcarea articolului 4, a articolului 27 și a articolului 29 alineatul (1) din Statutul funcționarilor, în versiunea sa în vigoare până la 30 aprilie 2004 — Noțiunea „concurs intern” și obiectivul atribuit recrutării, de a asigura instituției un concurs între persoane având „cel mai înalt nivel de competență, de eficiență și de integritate” — Admisibilitatea agenților auxiliari
   Dispozitivul

               1)

               Respinge recursul.

               2)

               O obligă pe doamna Chetcuti la plata cheltuielilor de judecată aferente recursului.

      (1)  JO C 82, 14.4.2007.


title: Cauze conexate C-249/12 și C-250/12: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 7 noiembrie 2013 (cerere de decizie preliminară formulată de Inalta Curte de Casație și Justiție — România) — Corina-Hrisi Tulică/Agenția Națională de Administrare Fiscală — Direcția Generală de Soluționare a Contestațiilor (C-249/12), Călin Ion Plavoșin/Direcția Generală a Finanțelor Publice Timiș — Serviciul Soluționare Contestații, Activitatea de Inspecție Fiscală — Serviciul de Inspecție Fiscală Timiș (C-250/12) ( „Fiscalitate — TVA — Directiva 2006/112/CE — Articolele 73 și 78 — Tranzacții imobiliare efectuate de persoane fizice — Calificarea acestor tranzacții drept operațiuni impozabile — Determinarea TVA ului datorat atunci când părțile nu au prevăzut nimic cu privire la acesta cu ocazia încheierii contractului — Existența sau inexistența unei posibilități a furnizorului de a recupera TVA ul de la dobânditor — Consecințe” )

text:
               11.1.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 9/10

         Hotărârea Curții (Camera a treia) din 7 noiembrie 2013 (cerere de decizie preliminară formulată de Inalta Curte de Casație și Justiție — România) — Corina-Hrisi Tulică/Agenția Națională de Administrare Fiscală — Direcția Generală de Soluționare a Contestațiilor (C-249/12), Călin Ion Plavoșin/Direcția Generală a Finanțelor Publice Timiș — Serviciul Soluționare Contestații, Activitatea de Inspecție Fiscală — Serviciul de Inspecție Fiscală Timiș (C-250/12)
   (Cauze conexate C-249/12 și C-250/12) (1)

   (Fiscalitate - TVA - Directiva 2006/112/CE - Articolele 73 și 78 - Tranzacții imobiliare efectuate de persoane fizice - Calificarea acestor tranzacții drept operațiuni impozabile - Determinarea TVA ului datorat atunci când părțile nu au prevăzut nimic cu privire la acesta cu ocazia încheierii contractului - Existența sau inexistența unei posibilități a furnizorului de a recupera TVA ul de la dobânditor - Consecințe)
   2014/C 9/14
   Limba de procedură: româna

      Instanța de trimitere

   Inalta Curte de Casație și Justiție

      Părțile din procedura principală

      Reclamanți: Corina-Hrisi Tulică (C-249/12), Călin Ion Plavoșin (C-250/12)

      Pârâtă: Agenția Națională de Administrare Fiscală — Direcția Generală de Soluționare a Contestațiilor (C-249/12), Direcția Generală a Finanțelor Publice Timiș — Serviciul Soluționare Contestații, Activitatea de Inspecție Fiscală — Serviciul de Inspecție Fiscală Timiș (C-250/12)

      Obiectul

   Cerere de decizie preliminară — Înalta Curte de Casație și Justiție — Interpretarea articolelor 73 și 78 din Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată (JO L 347, p. 1, Ediție specială, 09/vol. 3, p. 7) — Baza de impozitare — Operațiuni imobiliare efectuate de persoane fizice, care nu sunt supuse TVA-ului — Recalificarea operațiunilor menționate, de către autoritățile naționale, ca operațiuni impozabile — Determinarea bazei de impozitare, în lipsa unei mențiuni privind TVA ul cu ocazia încheierii contractului — Deducerea cuantumului TVA-ului din prețul contractului sau adăugarea acestuia la prețul global plătit de cumpărător

      Dispozitivul

   Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată, în special articolele 73 și 78 din aceasta, trebuie interpretată în sensul că, atunci când prețul unui bun a fost stabilit de părți fără nicio mențiune cu privire la taxa pe valoarea adăugată, iar furnizorul bunului respectiv este persoana obligată la plata taxei pe valoarea adăugată datorate pentru operațiunea supusă taxei, prețul convenit trebuie considerat, în cazul în care furnizorul nu are posibilitatea de a recupera de la dobânditor taxa pe valoarea adăugată solicitată de administrația fiscală, ca incluzând deja taxa pe valoarea adăugată.

      (1)  JO C 243, 11.8.2012.


               20.11.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 317/1

         2010/C 317/01
   Ultima publicație a Curții de Justiție a Uniunii Europene în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

         JO C 301, 6.11.2010

      Publicații anterioare

      JO C 288, 23.10.2010

      JO C 274, 9.10.2010

      JO C 260, 25.9.2010

      JO C 246, 11.9.2010

      JO C 234, 28.8.2010

      JO C 221, 14.8.2010

   Aceste texte sunt disponibile pe:
   EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Cauza C-59/16: Cerere de decizie preliminară introdusă de Hoge Raad der Nederlanden (Țările de Jos) la 3 februarie 2016 – The Shirtmakers BV/Staatssecretaris van Financiën

text:
               25.4.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 145/20

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Hoge Raad der Nederlanden (Țările de Jos) la 3 februarie 2016 – The Shirtmakers BV/Staatssecretaris van Financiën
   (Cauza C-59/16)
   (2016/C 145/25)
   Limba de procedură: neerlandeza

      Instanța de trimitere

   Hoge Raad der Nederlanden

      Părțile din procedura principală

      Recurentă: The Shirtmakers BV

      Intimat: Staatssecretaris van Financiën

      Întrebarea preliminară

   Articolul 32 alineatul (1) litera (e) punctul (i) din Codul vamal trebuie interpretat în sensul că noțiunea „cheltuieli de transport” include sumele facturate de transportatorii efectivi ai produselor importate, chiar și în cazul în care acești transportatori nu au facturat aceste sume în mod direct cumpărătorului mărfurilor importate, ci altui operator economic care a încheiat cu transportatorii efectivi contractele de transport aferente în contul cumpărătorului, iar, pentru serviciile prestate, a facturat cumpărătorului sume majorate?


title: Cauza T-218/13: Acțiune introdusă la 18 aprilie 2013 — Nutrexpa/OAPI — Kraft Foods Italia Intellectual Property (Cuétara Maria ORO)

text:
               29.6.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 189/26

         Acțiune introdusă la 18 aprilie 2013 — Nutrexpa/OAPI — Kraft Foods Italia Intellectual Property (Cuétara Maria ORO)
   (Cauza T-218/13)
   2013/C 189/54
   Limba în care a fost formulată acțiunea: spaniola

      Părțile

      Reclamantă: Nutrexpa SL (Barcelona, Spania) (reprezentanți: J. Grau Mora, M. Ferrándiz Avendaño și Y. Sastre Canet, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Kraft Foods Italia Intellectual Property Srl (Milano, Italia)

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               Anularea Deciziei Camerei întâi de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) pronunțate la 11 februarie 2013 în cauza R 2455/2011-1, de respingere a cererii de înregistrare a mărcii comunitare (figurative) nr. 8 481 863„Cuétara Maria ORO” de către NUTREXPA pentru „fructe și legume conservată, congelate, uscate și gătite; jeleuri, dulcețuri, compoturi; produse lactate” (clasa 29) și „cafea, ceai, cacao, tapioca, sago, înlocuitori de cafea; făină și preparate din cereale, pâine, patiserie și cofetărie, înghețată; miere, sirop de melasă, drojdie, praf de copt, sosuri (condimente); biscuiți” (clasa 30), care, prin urmare, va trebui înregistrată de OAPI;

               —

               Obligă OAPI la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

      Solicitantul mărcii comunitare: reclamanta

      Marca comunitară vizată: marca figurativă cu elemente verbale „Cuétara Maria ORO”– cerere de înregistrare a mărcii comunitare nr. 8 481 863 pentru produse din clasele 5, 29 și 30

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în procedura opoziției: Kraft Foods Italia Intellectual Property Srl

      Marca sau semnul invocat: mărci figurative comunitară și națională cu element verbal „ORO” pentru produse din clasele 29 și 30

      Decizia diviziei de opoziție: admite în parte opoziția

      Decizia camerei de recurs: respinge calea de atac

      Motivele invocate: încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009.