title: Cauza T-308/19: Ordonanța Tribunalului din 13 mai 2020 – Lucaccioni/Comisia („Acțiune în anulare și în despăgubire – Funcție publică – Act care nu este supus căilor de atac – Act pregătitor – Lipsa unei reclamații – Acțiune în parte vădit inadmisibilă și în parte inadmisibilă”)

text:
               6.7.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 222/24

      Ordonanța Tribunalului din 13 mai 2020 – Lucaccioni/Comisia
      (Cauza T-308/19) (1)

      („Acțiune în anulare și în despăgubire - Funcție publică - Act care nu este supus căilor de atac - Act pregătitor - Lipsa unei reclamații - Acțiune în parte vădit inadmisibilă și în parte inadmisibilă”)
      (2020/C 222/27)
      Limba de procedură: italiana

         Părțile

         Reclamant: Arnaldo Lucaccioni (San Benedetto del Tronto, Italia) (reprezentant: E. Bonanni, avocat)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: T. Bohr și L. Vernier, agenți, asistați de A. Dal Ferro, avocat)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 270 TFUE prin care se urmărește, pe de o parte, anularea actului Comisiei din 11 ianuarie 2019 cu privire la mandatul unei noi comisii medicale în cadrul unei cereri de recunoaștere a agravării unei boli profesionale introduse de reclamant și, pe de altă parte, repararea prejudiciilor pe care reclamantul pretinde că le-ar fi suferit.

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea ca fiind în parte vădit inadmisibilă și în parte inadmisibilă.

                  2)

                  Îl obligă pe domnul Arnaldo Lucaccioni la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 230, 8.7.2019.


title: Cauza T-757/19: Acțiune introdusă la 6 mai 2020 – HB/BEI

text:
               6.7.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 222/25

      Acțiune introdusă la 6 mai 2020 – HB/BEI
      (Cauza T-757/19)
      (2020/C 222/28)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: HB (reprezentant: C. Bernard-Glanz, avocat)

         Pârâtă: Banca Europeană de Investiţii (BEI)

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei din 20 iunie 2019 prin care a fost respinsă plângerea reclamantei pentru hărțuire morală;

                  —

                  obligarea pârâtei la plata sumei de 100 000 de euro, pentru repararea prejudiciului moral, împreună cu dobânda legală, de la data pronunțării hotărârii;

                  —

                  obligarea pârâtei la plata sumei de 50 000 de euro, cu titlu de despăgubire pentru pierderea unei șanse, împreună cu dobânda legală, de la data pronunțării hotărârii până la data plății integrale;

                  —

                  obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea cererii sale de anulare, reclamanta invocă trei motive.

                  1.

                  Primul motiv, prin care se invocă încălcarea dreptului de a-i fi tratate problemele în mod imparțial, echitabil și cu atenție și neîndeplinirea obligației de motivare, în măsura în care (i) comitetul care a anchetat susținerile acesteia de hărțuire și intimidare (a) nu a tratat cazul în mod imparțial, echitabil și cu atenție, arătând sau dând aparența de părtinire față de hărțuitorii prezumați și denaturând sau ignorând fapte și mijloace de probă și (b) nu și-a motivat decizia și (ii) aprobând raportul comitetului, președintele BEI a viciat decizia atacată cu aceleași nereguli.

                  2.

                  Al doilea motiv, prin care se invocă o eroare de apreciere și încălcarea Codului de conduită al BEI și a politicii sale privind demnitatea la locul de muncă, în măsura în care (i) comportamentul hărțuitorilor prezumați față de reclamantă, luând forma de acte verbale sau scrise, a fost necorespunzător, a durat în timp, s-a repetat și a fost umilitor, (ii) prin necalificarea actelor atacate ca hărțuire morală, atât în mod individual cât și împreună, comitetul a comis o eroare de apreciere a faptelor și a încălcat Codul de conduită și politica privind demnitatea la locul de muncă a personalului și (iii) în măsura în care, aprobând raportul comitetului, președintele BEI a concluzionat în mod eronat că reclamanta nu a fost hărțuită.

                  3.

                  Al treilea motiv, prin care se invocă încălcarea dreptului de a fi ascultat și a confidențialității, în măsura în care (i) reclamantei nu i s-a dat oportunitatea de a-și prezenta observațiile cu privire la (a) conținutul declarațiilor făcute de hărțuitorii prezumați și de martori în fața comitetului sau (b) la celelalte documente care au fost folosite de comitet în raportul său pentru a face recomandări președintelui Băncii și (ii) în măsura în care comitetul și-a adoptat concluziile și le-a împărtășit unor terți înainte de a-i da reclamantei oportunitatea de a-și prezenta observațiile cu privire la acestea, cu alte cuvinte, înainte de a se presupune că și-a finalizat raportul și (iii) în măsura în care, aprobând raportul comitetului, președintele BEI a viciat decizia atacată cu aceleași nereguli.
                  În susținerea cererii sale de despăgubire, reclamanta susține că:

                              —

                              a suferit prejudicii morale care nu pot fi reparate prin anularea deciziei atacate;

                              —

                              prin respingerea cererii sale de conciliere, pârâta a privat-o în mod ilegal de o șansă de a soluționa problema pe cale amiabilă și de a evita o acțiune în fața Tribunalului.


title: Cauza T-247/20: Acțiune introdusă la 4 mai 2020 – JP/Comisia

text:
               6.7.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 222/27

      Acțiune introdusă la 4 mai 2020 – JP/Comisia
      (Cauza T-247/20)
      (2020/C 222/30)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamant: JP (reprezentanţi: S. Rodrigues şi A. Champetier, avocaţi)

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Concluziile

      Reclamantul solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea Deciziei C(2020) 1195 final a Comisiei din 24 februarie 2020 de respingere a cererii de confirmare a accesului la documente în temeiul Regulamentului (CE) nr. 1049/2001 – GESTDEM 2019/5394 – 2019/5399 și

                  —

                  obligarea pârâtei la plata sumei simbolice de un euro, cu titlu de compensație pentru prejudiciul moral suferit de reclamant, precum și a tuturor cheltuielilor de judecată efectuate în prezenta acțiune.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamantul invocă patru motive.

                  1.

                  Primul motiv, prin care se invocă încălcarea articolului 4 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 1049/2001, referitor la protecția vieții private și a integrității individului.

                  2.

                  Al doilea motiv, prin care se invocă încălcarea articolului 4 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 1049/2001, referitor la protecția procesului decizional.

                  3.

                  Al treilea motiv, prin care se invocă încălcarea articolului 4 alineatul (6) din Regulamentul (CE) nr. 1049/2001, referitor la accesul parțial, și a principiului proporționalității.

                  4.

                  Al patrulea motiv, prin care se invocă încălcarea principiului bunei administrări.


title: Cauza T-258/20: Acțiune introdusă la 4 mai 2020 – Klymenko/Consiliul

text:
               6.7.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 222/28

      Acțiune introdusă la 4 mai 2020 – Klymenko/Consiliul
      (Cauza T-258/20)
      (2020/C 222/31)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamant: Oleksandr Viktorovych Klymenko (Moscova, Rusia) (reprezentant: M. Phelippeau, avocat)

         Pârât: Consiliul Uniunii Europene

         Concluziile

      Reclamantul solicită Tribunalului:

                  —

                  declararea acțiunii domnului Oleksandr Viktorovytch Klymenko ca fiind admisibilă.

            În măsura în care ce îl privește pe reclamant,

                  —

                  anularea Deciziei (PESC) 2020/373 a Consiliului din 5 martie 2020 de modificare a Deciziei 2014/119/PESC privind măsuri restrictive împotriva anumitor persoane, entități și organisme având în vedere situația din Ucraina;

                  —

                  anularea Regulamentului de punere în aplicare (UE) 2020/370 al Consiliului din 5 martie 2020 privind punerea în aplicare a Regulamentului (UE) nr. 208/2014 privind măsuri restrictive împotriva anumitor persoane, entități și organisme având în vedere situația din Ucraina;

                  —

                  obligarea Consiliului Uniunii Europene la suportarea cheltuielilor de judecată, în temeiul articolelor 87 și 91 din Regulamentul de procedură al Tribunalului.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamantul invocă cinci motive.

                  1.

                  Primul motiv, prin care se invocă insuficiența motivării actelor atacate. Reclamantul susține că Consiliul nu a respectat obligația de motivare a actelor atacate, atât în privința temeiniciei măsurii, cât și a respectării dreptului la apărare, precum și a protecției jurisdicționale efective și a verificărilor efectuate în acest temei.

                  2.

                  Al doilea motiv, prin care se invocă existența unei erori de apreciere a cauzei și a unui abuz de putere. Reclamantul susține că, ținând cont de elementele care i-au fost transmise, Consiliul nu putea decât să constate lipsa unei baze factuale suficiente care să justifice o procedură penală. Reclamantul a arătat de asemenea numeroase încălcări ale drepturilor sale fundamentale, din care Consiliul nu a dedus nicio consecință.

                  3.

                  Al treilea motiv, prin care se invocă încălcarea drepturilor fundamentale, în măsura în care aceste acte nu ar fi fost adoptate cu respectarea dreptului la apărare și a dreptului la o protecție jurisdicțională efectivă, precum și a dreptului la egalitatea armelor.

                  4.

                  Al patrulea motiv, prin care se invocă lipsa unui temei legal, în măsura în care articolul 29 din Tratatul privind Uniunea Europeană nu ar putea constitui un temei juridic admisibil pentru măsura restrictivă adoptată împotriva reclamantului.

                  5.

                  Al cincilea motiv, prin care se invocă încălcarea dreptului fundamental la respectarea proprietății.


title: Cauza T-261/20: Acțiune introdusă la 6 mai 2020 – Rochem Group/EUIPO – Rochem Marine (ROCHEM)

text:
               6.7.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 222/29

      Acțiune introdusă la 6 mai 2020 – Rochem Group/EUIPO – Rochem Marine (ROCHEM)
      (Cauza T-261/20)
      (2020/C 222/32)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Rochem Group AG (Zug, Elveţia) (reprezentant: K. Guridi Sedlak, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Rochem Marine Srl (Genova, Italia)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Titularul mărcii în litigiu: reclamanta în fața Tribunalului

         Marca în litigiu: înregistrarea internațională care desemnează marca figurativă „ROCHEM” ca marcă a Uniunii Europene – cererea internațională de înregistrare care desemnează marca Uniunii Europene nr. 1 151 485

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de declarare a nulității

         Decizia atacată: Decizia Camerei întâi de recurs a EUIPO din 2 martie 2020 în cauza R 1547/2019-1

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                  obligarea EUIPO să adopte o nouă decizie de respingere a cererii de declarare a nulității formulate împotriva mărcii Uniunii Europene nr. 1 151 485, precum și a claselor 11 și 40;

                  —

                  obligarea EUIPO și a intervenientei, în cazul în care cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs se prezintă în fața Tribunalului, la plata propriilor cheltuieli de judecată, precum și a cheltuielilor de judecată efectuate de reclamantă.

         Motivele invocate

                  —

                  încălcarea articolului 18 din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului;

                  —

                  încălcarea articolului 64 alineatele (2) și (3), coroborat cu articolul 198 din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.


title: Cauza T-262/20: Acțiune introdusă la 6 mai 2020 – Rochem Group/EUIPO – Rochem Marine (ROCHEM)

text:
               6.7.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 222/30

      Acțiune introdusă la 6 mai 2020 – Rochem Group/EUIPO – Rochem Marine (ROCHEM)
      (Cauza T-262/20)
      (2020/C 222/33)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Rochem Group AG (Zug, Elveţia) (reprezentant: K. Guridi Sedlak, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Rochem Marine Srl (Genova, Italia)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Titularul mărcii în litigiu: reclamanta în fața Tribunalului

         Marca în litigiu: înregistrarea internațională care desemnează marca verbală „ROCHEM” ca marcă a Uniunii Europene – cererea internațională de înregistrare care desemnează marca Uniunii Europene nr. 1 151 545

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de declarare a nulității

         Decizia atacată: Decizia Camerei întâi de recurs a EUIPO din 2 martie 2020 în cauza R 1546/2019-1

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                  obligarea EUIPO să adopte o nouă decizie de respingere a cererii de declarare a nulității formulate împotriva mărcii Uniunii Europene nr. 1 151 545, precum și a claselor 11 și 40;

                  —

                  obligarea EUIPO și a intervenientei, în cazul în care cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs se prezintă în fața Tribunalului, la plata propriilor cheltuieli de judecată, precum și a cheltuielilor de judecată efectuate de reclamantă.

         Motivele invocate

                  —

                  încălcarea articolului 18 din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului;

                  —

                  încălcarea articolului 64 alineatele (2) și (3), coroborat cu articolul 198 din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.


title: Cauza T-268/20: Acțiune introdusă la 5 mai 2020 – Pšonka/Consiliul

text:
               6.7.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 222/32

      Acțiune introdusă la 5 mai 2020 – Pšonka/Consiliul
      (Cauza T-268/20)
      (2020/C 222/35)
      Limba de procedură: ceha

         Părțile

         Reclamant: Artem Viktorovyč Pšonka (Kramatorsk, Ucraina) (reprezentant: M. Mleziva, avocat)

         Pârât: Consiliul Uniunii Europene

         Concluziile

      Reclamantul solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea Deciziei (PESC) 2020/373 a Consiliului din 5 martie 2020 de modificare a Deciziei 2014/119/PESC privind măsuri restrictive împotriva anumitor persoane, entități și organisme având în vedere situația din Ucraina (1) și a Regulamentului de punere în aplicare (UE) 2020/370 al Consiliului din 5 martie 2020 privind punerea în aplicare a Regulamentului (UE) nr. 208/2014 privind măsuri restrictive împotriva anumitor persoane, entități și organisme având în vedere situația din Ucraina (2), în măsura în care aceste acte îl privesc pe reclamant;

                  —

                  obligarea Consiliului Uniunii Europene să suporte propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele ale reclamantului.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamantul invocă trei motive.

                  1.

                  Primul motiv, întemeiat pe încălcarea dreptului la bună administrare

                              —

                              În susținerea acțiunii, reclamantul susține printre altele că, atunci când a adoptat Decizia (PESC) 2019/354 din 4 martie 2019, Consiliul nu a dat dovadă de diligența necesară, dat fiind că, înainte de adoptarea deciziei atacate, nu a examinat afirmațiile și nici probele prezentate de reclamant, care pledează în favoarea acestuia, și că s-a întemeiat numai pe prezentarea succintă a procurorului general al Ucrainei, fără a solicita nicio informație complementară asupra desfășurării anchetei în Ucraina.

                  2.

                  Al doilea motiv, întemeiat pe dreptul de proprietate al reclamantului

                              —

                              În această privință, reclamantul susține că restricțiile care sunt adoptate împotriva sa sunt disproporționate, inutile și aduc atingere garanțiilor internaționale referitoare la protecția dreptului de proprietate al reclamantului.

                  3.

                  Al treilea motiv, întemeiat pe drepturile fundamentale ale reclamantului care îi sunt conferite prin Convenția europeană pentru apărarea drepturilor omului și a libertăților fundamentale

                              —

                              În această privință, reclamantul susține că adoptarea de măsuri restrictive în privința sa aduce atingere dreptului la un proces echitabil, prezumției de nevinovăție, precum și protecției proprietății private.

         (1)  JO 2020, L 71, p. 10.

         (2)  JO 2020, L 71, p. 1.


title: Cauza T-269/20: Acțiune introdusă la 5 mai 2020 – Pšonka/Consiliul

text:
               6.7.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 222/33

      Acțiune introdusă la 5 mai 2020 – Pšonka/Consiliul
      (Cauza T-269/20)
      (2020/C 222/36)
      Limba de procedură: ceha

         Părțile

         Reclamant: Viktor Pavlovyč Pšonka (Kiev, Ucraina) (reprezentant: M. Mleziva, avocat)

         Pârât: Consiliul Uniunii Europene

         Concluziile

      Reclamantul solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea Deciziei (PESC) 2020/373 a Consiliului din 5 martie 2020 de modificare a Deciziei 2014/119/PESC privind măsuri restrictive împotriva anumitor persoane, entități și organisme având în vedere situația din Ucraina (1) și a Regulamentului de punere în aplicare (UE) 2020/370 al Consiliului din 5 martie 2020 privind punerea în aplicare a Regulamentului (UE) nr. 208/2014 privind măsuri restrictive împotriva anumitor persoane, entități și organisme având în vedere situația din Ucraina (2), în măsura în care aceste acte îl privesc pe reclamant;

                  —

                  obligarea Consiliului Uniunii Europene să suporte propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele ale reclamantului.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamantul invocă trei motive.

                  1.

                  Primul motiv, întemeiat pe încălcarea dreptului la bună administrare

                              —

                              În susținerea acțiunii, reclamantul susține printre altele că, atunci când a adoptat Decizia (PESC) 2019/354 din 4 martie 2019, Consiliul nu a dat dovadă de diligența necesară, dat fiind că, înainte de adoptarea deciziei atacate, nu a examinat afirmațiile și nici probele prezentate de reclamant, care pledează în favoarea acestuia, și că s-a întemeiat numai pe prezentarea succintă a procurorului general al Ucrainei, fără a solicita nicio informație complementară asupra desfășurării anchetei în Ucraina.

                  2.

                  Al doilea motiv, întemeiat pe dreptul de proprietate al reclamantului

                              —

                              În această privință, reclamantul susține că restricțiile care sunt adoptate împotriva sa sunt disproporționate, inutile și aduc atingere garanțiilor internaționale referitoare la protecția dreptului de proprietate al reclamantului.

                  3.

                  Al treilea motiv, întemeiat pe drepturile fundamentale ale reclamantului care îi sunt conferite prin Convenția europeană pentru apărarea drepturilor omului și a libertăților fundamentale

                              —

                              În această privință, reclamantul susține că adoptarea de măsuri restrictive în privința sa aduce atingere dreptului la un proces echitabil, prezumției de nevinovăție, precum și protecției proprietății private.

         (1)  JO 2020, L 71, p. 10.

         (2)  JO 2020, L 71, p. 1.


title: Cauza T-278/20: Acțiune introdusă la 11 mai 2020 – Zhejiang Hangtong Machinery Manufacture şi Ningbo Hi-Tech Zone Tongcheng Auto Parts/Comisia

text:
               6.7.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 222/34

      Acțiune introdusă la 11 mai 2020 – Zhejiang Hangtong Machinery Manufacture şi Ningbo Hi-Tech Zone Tongcheng Auto Parts/Comisia
      (Cauza T-278/20)
      (2020/C 222/37)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamante: Zhejiang Hangtong Machinery Manufacture Co. Ltd (Taizhou, China) şi Ningbo Hi-Tech Zone Tongcheng Auto Parts Co. Ltd (Ningbo, China) (reprezentanți: K. Adamantopoulos şi P. Billiet, avocaţi)

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Concluziile

      Reclamantele solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea regulamentului atacat, în măsura în care le privește pe reclamante și

                  —

                  obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată efectuate de reclamante.

         Motivele și principalele argumente

      Reclamantele solicită anularea Regulamentului de punere în aplicare (UE) 2020/353 al Comisiei din 3 martie 2020 de instituire a unei taxe antidumping definitive și de percepere definitivă a taxei provizorii instituite la importurile de roți rutiere din oțel originare din Republica Populară Chineză (1).
      În susținerea acțiunii, reclamantele invocă trei motive.

                  1.

                  Primul motiv, prin care se invocă săvârșirea de către Comisie a unor erori vădite de drept și de apreciere a situației de fapt și adoptarea unui raționament ciclic, întrucât (1) a concluzionat că reclamantele nu au cooperat în mod semnificativ cu Comisia cu privire la aspectele materiale și, din acest motiv, Comisia s-a întemeiat pe articolul 17 alineatul (4) din Regulamentul de bază (2); (2) întrucât a concluzionat că reclamantele au solicitat o marjă de dumping individuală, în loc să fie tratate drept producători-exportatori incluși în eșantion în temeiul articolului 17 alineatele (1) și (2) din Regulamentul de bază, încălcând de asemenea articolul 6 din Regulamentul de bază și (3) întrucât a impus reclamantelor taxa antidumping reziduală maximă cu caracter punitiv aplicată părților care nu cooperează sau părților care nu s-au făcut cunoscute, încălcând astfel de asemenea articolele 2, 3 și 9 alineatul (4) din Regulamentul de bază și principiile încrederii legitime, al bunei administrări, al nediscriminării și al proporționalității.

                  2.

                  Al doilea motiv, prin care se invocă săvârșirea de către Comisie a unor erori vădite de drept și de apreciere a situației de fapt, încălcarea principiului bunei administrări, încălcarea obligației de motivare și prezentarea unui raționament eronat și contradictoriu (1) prin aplicarea conceptului de „fapte disponibile” reclamantelor și (2) prin neluarea în considerare (a) a valorii normale și (b) a prețului de export al reclamantelor sau a metodelor alternative pentru stabilirea prețului de export al reclamantelor pentru calculul marjei de dumping a acestora, în mod contrar articolului 2 alineatul (6) litera (a), alineatele (8), (10) și (11), articolelor 3, 6, 9 alineatul (4) și 18 alineatele (1) și (3) din Regulamentul de bază și articolelor 2, 3, 6 alineatele (6) și (8), precum și Anexei II alineatul (3) la Acordul antidumping al OMC.

                  3.

                  Al treilea motiv, prin care se invocă încălcarea de către Comisie a dreptului la apărare al reclamantelor prin (1) refuzul de a calcula și de a divulga valoarea normală a acestora, în mod contrar articolului 20 alineatele (2) și (4) din Regulamentul de bază și articolului 12.2 din Acordul antidumping al OMC, și (2) prin nedivulgarea informațiilor pe care le-a folosit pentru calculul marjei dumpingului și a prejudiciului reclamantelor.

         (1)  JO 2020 L 65, p. 9.

         (2)  Regulamentul (UE) 2016/1036 al Parlamentului European și al Consiliului din 8 iunie 2016 privind protecția împotriva importurilor care fac obiectul unui dumping din partea țărilor care nu sunt membre ale Uniunii Europene (JO 2016 L 176, p. 21).


title: Cauza T-279/20: Acțiune introdusă la 12 mai 2020 – CWS Powder Coatings/Comisia

text:
               6.7.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 222/35

      Acțiune introdusă la 12 mai 2020 – CWS Powder Coatings/Comisia
      (Cauza T-279/20)
      (2020/C 222/38)
      Limba de procedură: germana

         Părțile

         Reclamantă: CWS Powder Coatings GmbH (Germania) (reprezentanți: R. van der Hout, C. Wagner și V. Lemonnier, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea Regulamentului (UE) 2020/217 al Comisiei (1) în ceea ce priveşte clasificarea şi etichetarea dioxidului de titan; şi

                  —

                  obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamanta invocă următoarele motive.

                  1.

                  Primul motiv: Comisia ar fi încălcat articolul 53c din Regulamentul (CE) nr. 1272/2008 al Parlamentului European și al Consiliului (2) prin adoptarea unui act juridic pentru diferite domenii de reglementare.

                  2.

                  Al doilea motiv: clasificarea dioxidului de titan efectuată în regulament ar fi contrară condițiilor de clasificare menționate la articolul 53a, articolul 37 alineatul (5) și articolul 3 alineatul (1) coroborat cu punctul 3.6. 2.2 din anexa I la Regulamentul nr. 1272/2008.

                  3.

                  Al treilea motiv: modificarea anexei II la Regulamentul nr. 1272/2008 privind amestecurile lichide care conțin particule de dioxid de titan nu se poate întemeia pe dispozițiile coroborate ale articolului 53 alineatul (1) și ale articolului 53a din acest regulament.

                  4.

                  Al patrulea motiv: modificarea anexei II la Regulamentul nr. 1272/2008 privind amestecurile solide care conțin particule de dioxid de titan nu se poate întemeia pe dispozițiile coroborate ale articolului 53 alineatul (1) și ale articolului 53a din acest regulament.

                  5.

                  Al cincilea motiv: Comisia nu și-ar fi îndeplinit obligația de a efectua o analiză a impactului înainte de adoptarea regulamentului atacat.

                  6.

                  Al şaselea motiv: regulamentul atacat ar fi contrar principiului proporționalității având în vedere că clasificarea anumitor particule de dioxid de titan și stabilirea unor obligații de etichetare nu ar fi în măsură să garanteze realizarea obiectivului (protejarea sănătății) și că ar exista mijloace mai puțin restrictive.

                  7.

                  Al şaptelea motiv: Comisia ar fi săvârşit numeroase erori vădite de evaluare prin adoptarea deciziei atacate.

                  8.

                  Al optulea motiv: Comisia ar fi depășit competențele care îi sunt conferite prin adoptarea regulamentului atacat.

                  9.

                  Al nouălea motiv: în ipoteza în care Tribunalul ar considera că, în cadrul adoptării regulamentului atacat, Comisia poate defini ea însăşi condițiile unei clasificări sau obiectul unei clasificări în sine sau că era în imposibilitatea de a efectua o analiză de impact sau o aplicare proporțională, articolul 37 alineatul (5), articolul 53 alineatul (1) și articolul 53a din Regulamentul nr. 1272/2008 ar fi contrare articolului 290 alineatele (1) și (2) TFUE. Astfel, în acest caz, ar fi contrar articolului 290 TFUE să se refere la actul juridic de bază (Regulamentul nr. 1272/2008) pentru regulamentul atacat.

         (1)  Regulamentul delegat (UE) 2020/217 al Comisiei din 4 octombrie 2019 de modificare, în vederea adaptării la progresul tehnic și științific, a Regulamentului (CE) nr. 1272/2008 al Parlamentului European și al Consiliului privind clasificarea, etichetarea și ambalarea substanțelor și a amestecurilor și de rectificare a regulamentului menționat (JO 2020, L 44, p. 1).

         (2)  Regulamentul (CE) nr. 1272/2008 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 decembrie 2008 privind clasificarea, etichetarea și ambalarea substanțelor și a amestecurilor, de modificare și de abrogare a Directivelor 67/548/CEE și 1999/45/CE, precum și de modificare a Regulamentului (CE) nr. 1907/2006 (JO 2008, L 353, p. 1), modificat în ultimul rând prin Regulamentul (UE) 2019/1243 al Parlamentului European și al Consiliului din 20 iunie 2019 de adaptare la articolele 290 și 291 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene a unei serii de acte juridice care prevăd utilizarea procedurii de reglementare cu control (JO 2019, L 198, p. 241).


title: Cauza T-284/20: Acțiune introdusă la 13 mai 2020 – Klaus Berthold/EUIPO – Thomann (HB Harley Benton)

text:
               6.7.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 222/36

      Acțiune introdusă la 13 mai 2020 – Klaus Berthold/EUIPO – Thomann (HB Harley Benton)
      (Cauza T-284/20)
      (2020/C 222/39)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: germana

         Părțile

         Reclamantă: Klaus Berthold Besitzgesellschaft GmbH & Co. KG (Thalhausen, Germania) (reprezentant: E. Strauß, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Thomann GmbH (Burgebrach, Germania)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Titularul mărcii în litigiu: cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

         Marca în litigiu: înregistrarea internațională care desemnează Uniunea Europeană a mărcii figurative HB Harley Benton – înregistrarea internațională care desemnează Uniunea Europeană nr. 1 380 752

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție

         Decizia atacată: Decizia Camerei a patra de recurs a EUIPO din 11 martie 2020 în cauza R 1359/2019-4

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate și admiterea opoziției la înregistrarea internațională nr. 1 380 752 în Uniunea Europeană pentru produsele din clasa 25;

                  —

                  obligarea EUIPO să refuze înregistrarea internațională nr. 1 380 752 în Uniunea Europeană pentru produsele din clasa 25;

                  —

                  obligarea celeilalte părți din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs la plata cheltuielilor efectuate în procedurile în fața EUIPO și, dacă este cazul, obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată efectuate în prezenta procedură.

         Motivele invocate

                  —

                  încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului;

                  —

                  încălcarea articolului 8 alineatul (4) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.


title: Cauza T-285/20: Acțiune introdusă la 15 mai 2020 – MCM Products/EUIPO – The Nomad Company (NOMAD)

text:
               6.7.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 222/37

      Acțiune introdusă la 15 mai 2020 – MCM Products/EUIPO – The Nomad Company (NOMAD)
      (Cauza T-285/20)
      (2020/C 222/40)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: germana

         Părțile

         Reclamantă: MCM Products AG (Zürich, Elveţia) (reprezentant: S. Eichhammer, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: The Nomad Company BV (Zevenaar, Olanda)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Titularul mărcii în litigiu: cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

         Marca în litigiu: marca Uniunii Europene verbală „NOMAD” – marca Uniunii Europene nr. 1 742 089

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de declarare a nulității

         Decizia atacată: Decizia Camerei a patra de recurs a EUIPO din 13 martie 2020 în cauza R 854/2019-4

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate în măsura în care privește bunurile înregistrate în clasa 18;

                  —

                  obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele invocate

                  —

                  încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului;

                  —

                  încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.


title: Cauza T-286/20: Acțiune introdusă la 15 mai 2020 – Capella/EUIPO – Cobi.bike (GOBI)

text:
               6.7.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 222/38

      Acțiune introdusă la 15 mai 2020 – Capella/EUIPO – Cobi.bike (GOBI)
      (Cauza T-286/20)
      (2020/C 222/41)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: germana

         Părțile

         Reclamantă: Capella EOOD (Sofia, Bulgaria) (reprezentant: R. Klenke, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Cobi.bike GmbH (Frankfurt pe Main, Germania)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Solicitantul mărcii în litigiu: reclamanta.

         Marca în litigiu: marca Uniunii Europene GOBI – cererea de înregistrare nr. 17 168 089.

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție.

         Decizia atacată: Decizia Camerei a doua de recurs a EUIPO din 14 februarie 2020 în cauza R 1685/2019-2.

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                  obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivul invocat

                  —

                  încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.


title: Cauza T-288/20: Acțiune introdusă la 13 mai 2020 – Brillux și Daw/Comisia

text:
               6.7.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 222/39

      Acțiune introdusă la 13 mai 2020 – Brillux și Daw/Comisia
      (Cauza T-288/20)
      (2020/C 222/43)
      Limba de procedură: germana

         Părțile

         Reclamante: Brillux GmbH & Co. KG (Münster, Germania) și Daw SE (Ober-Ramstadt, Germania) (reprezentanți: R. van der Hout, C. Wagner și V. Lemonnier, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Concluziile

      Reclamantele solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea Regulamentului delegat (UE) 2020/217 al Comisiei (1), în măsura în care privește clasificarea și etichetarea dioxidului de titan și

                  —

                  obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamanta invocă nouă motive, care sunt în esență identice sau similare cu cele invocate în cauza T-279/20, CWS Powder Coatings/Comisia.

         (1)  Regulamentul delegat (UE) 2020/217 al Comisiei din 4 octombrie 2019 de modificare, în vederea adaptării la progresul tehnic și științific, a Regulamentului (CE) nr. 1272/2008 al Parlamentului European și al Consiliului privind clasificarea, etichetarea și ambalarea substanțelor și a amestecurilor și de rectificare a regulamentului menționat (JO 2020, L 44, p. 1).


title: Cauza T-290/20: Acțiune introdusă la 14 mai 2020 – Ceramica Flaminia/EUIPO – Ceramica Cielo (goclean)

text:
               6.7.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 222/40

      Acțiune introdusă la 14 mai 2020 – Ceramica Flaminia/EUIPO – Ceramica Cielo (goclean)
      (Cauza T-290/20)
      (2020/C 222/44)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: italiana

         Părțile

         Reclamantă: Ceramica Flaminia SpA (Civita Castellana, Italia) (reprezentanţi: A. Improda şi R. Arista, avocaţi)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Ceramica Cielo SpA (Fabrica di Roma, Italia)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Titularul mărcii în litigiu: reclamanta

         Marca în litigiu: marca figurativă a Uniunii Europene „goclean” – marca Uniunii Europene nr. 13 270 046

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de declarare a nulității

         Decizia atacată: Decizia Camerei a doua de recurs a EUIPO din 16 martie 2020 în cauza R 991/2018-2

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea și reformarea deciziei atacate;

            și, prin urmare,

                  —

                  recunoașterea validității mărcii Uniunii Europene nr. 13 270 046 pentru toate produsele din clasa 11 sau pentru o parte dintre acestea;

                  —

                  obligarea EUIPO și a Ceramica Cielo SpA, împreună sau separat, la plata cheltuielilor de judecată efectuate de reclamantă în cadrul prezentei proceduri, precum și în cadrul procedurilor anterioare în fața diviziei de anulare și a camerei de recurs.

         Motivele invocate

                  —

                  încălcarea și aplicarea eronată a articolului 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului;

                  —

                  interpretarea caracterului distinctiv în sensul articolului 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului;

                  —

                  calificarea neîntemeiată a mărcii drept slogan;

                  —

                  încălcarea și aplicarea eronată a articolului 95 alineatul (1) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului prin prisma articolului 59 din acesta;

                  —

                  încălcarea și aplicarea eronată a articolului 7 alineatul (3) și a articolului 59 alineatele (1) ș (2) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.


title: Cauza T-291/20: Acțiune introdusă la 14 mai 2020 – Yanukovych/Consiliul

text:
               6.7.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 222/41

      Acțiune introdusă la 14 mai 2020 – Yanukovych/Consiliul
      (Cauza T-291/20)
      (2020/C 222/45)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamant: Viktor Fedorovych Yanukovych (Rostov on Don, Rusia) (reprezentant: M. Anderson, Solicitor)

         Pârât: Consiliul Uniunii Europene

         Concluziile

      Reclamantul solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea Deciziei (PESC) 2020/373 a Consiliului (1), în măsura în care îl privește pe reclamant;

                  —

                  anularea Regulamentului (UE) 2020/370 al Consiliului (2), în măsura în care îl privește pe reclamant;

                  —

                  obligarea Consiliului la suportarea cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamantul invocă şapte motive.

                  1.

                  Primul motiv, prin care se invocă faptul că reclamantul nu îndeplinește criteriile prevăzute pentru înscrierea unei persoane pe listă la data relevantă.

                  2.

                  Al doilea motiv, prin care se invocă săvârșirea de către Consiliu a unor erori vădite de apreciere prin includerea reclamantului în actele atacate. Consiliul nu a asigurat faptul că a existat o bază factuală suficient de solidă pentru includerea reclamantului pe listă și nu a verificat dacă deciziile autorităților din Ucraina pe care s-a fundamentat au fost adoptate cu respectarea dreptului la apărare și a dreptului la protecție jurisdicțională efectivă.

                  3.

                  Al treilea motiv, prin care se invocă faptul că Consiliul nu a indicat motivele reale și specifice pentru înscrierea reclamantului pe listă. De asemenea, Consiliul nu a indicat motivele pentru care consideră că deciziile autorităților din Ucraina pe care se bazează au fost adoptate cu respectarea dreptului la apărare și a dreptului la protecție jurisdicțională efectivă ale reclamantului.

                  4.

                  Al patrulea motiv, prin care se invocă încălcarea dreptului la apărare și/sau a dreptului la protecție jurisdicțională efectivă ale reclamantului. Consiliul nu l-a consultat pe reclamant înainte de a-l reînscrie pe listă, nu i-a furnizat reclamantului toată documentația pe care s-a întemeiat și nu i-a oferit reclamantului o posibilitate reală sau echitabilă de a corecta erori sau de a oferi informații. Reclamantului nu i s-au comunicat în niciun moment elemente de probă și o motivare serioase, credibile și concrete care să justifice impunerea măsurilor restrictive și nu există niciun indiciu potrivit căruia Consiliul a ținut cont în mod adevcat de observațiile reclamantului înainte de adoptarea deciziei sale.

                  5.

                  Al cincilea motiv, prin care se invocă faptul că Consiliul nu dispunea de un temei juridic adecvat pentru adoptarea celei de a opta decizii de modificare și a celui de al optulea regulament de modificare.

                  6.

                  Al șaselea motiv, întemeiat pe comiterea unui abuz de putere de către Consiliu.

                  7.

                  Al șaptelea motiv, prin care se invocă încălcarea dreptului de proprietate al reclamantului, garantat la articolul 17 alineatul (1) din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, întrucât măsurile restrictive reprezintă o restrângere nejustificată și disproporționată a acestui drept, inter alia deoarece: (i) nu se sugerează că fondurile pretins deturnate de către reclamant ar fi fost transferate în afara Ucrainei și (ii) nu este necesară și nici adecvată înghețarea tuturor activelor reclamantului, din moment ce autoritățile din Ucraina au cuantificat în prezent valoarea pagubelor pretins suferite a căror recuperare se urmărește prin acțiunile penale pendinte împotriva reclamantului.

         (1)  Decizia (PESC) 2020/373 a Consiliului din 5 martie 2020 de modificare a Deciziei 2014/119/PESC privind măsuri restrictive împotriva anumitor persoane, entități și organisme având în vedere situația din Ucraina (JO 2020, L 71, p. 10).

         (2)  Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2020/370 al Consiliului din 5 martie 2020 privind punerea în aplicare a Regulamentului (UE) nr. 208/2014 privind măsuri restrictive împotriva anumitor persoane, entități și organisme având în vedere situația din Ucraina (JO 2020, L 71, p. 1).


title: Cauza T-292/20: Acțiune introdusă la 14 mai 2020 – Yanukovych/Consiliul

text:
               6.7.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 222/42

      Acțiune introdusă la 14 mai 2020 – Yanukovych/Consiliul
      (Cauza T-292/20)
      (2020/C 222/46)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamant: Oleksandr Viktorovych Yanukovych (Saint Petersburg, Rusia) (reprezentant: M. Anderson, Solicitor)

         Pârât: Consiliul Uniunii Europene

         Concluziile

      Reclamantul solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea Deciziei (PESC) 2020/373 a Consiliului (1), în măsura în care îl privește pe reclamant;

                  —

                  anularea Regulamentului (UE) 2020/370 al Consiliului (2), în măsura în care îl privește pe reclamant;

                  —

                  obligarea Consiliului la suportarea cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamantul invocă şapte motive.

                  1.

                  Primul motiv, prin care se invocă faptul că reclamantul nu îndeplinește criteriile prevăzute pentru înscrierea unei persoane pe listă la data relevantă.

                  2.

                  Al doilea motiv, prin care se invocă săvârșirea de către Consiliu a unor erori vădite de apreciere prin includerea reclamantului în actele atacate. Consiliul nu a asigurat faptul că a existat o bază factuală suficient de solidă pentru includerea reclamantului pe listă și nu a verificat dacă deciziile autorităților din Ucraina pe care s-a fundamentat au fost adoptate cu respectarea dreptului la apărare și a dreptului la protecție jurisdicțională efectivă.

                  3.

                  Al treilea motiv, prin care se invocă faptul că Consiliul nu a indicat motivele reale și specifice pentru înscrierea reclamantului pe listă. De asemenea, Consiliul nu a indicat motivele pentru care consideră că deciziile autorităților din Ucraina pe care se bazează au fost adoptate cu respectarea dreptului la apărare și a dreptului la protecție jurisdicțională efectivă ale reclamantului.

                  4.

                  Al patrulea motiv, prin care se invocă încălcarea dreptului la apărare și/sau a dreptului la protecție jurisdicțională efectivă ale reclamantului. Consiliul nu l-a consultat pe reclamant înainte de a-l reînscrie pe listă, nu i-a furnizat reclamantului toată documentația pe care s-a întemeiat și nu i-a oferit reclamantului o posibilitate reală sau echitabilă de a corecta erori sau de a oferi informații. Reclamantului nu i s-au comunicat în niciun moment elemente de probă și o motivare serioase, credibile și concrete care să justifice impunerea măsurilor restrictive și nu există niciun indiciu potrivit căruia Consiliul a ținut cont în mod adevcat de observațiile reclamantului înainte de adoptarea deciziei sale.

                  5.

                  Al cincilea motiv, prin care se invocă faptul că Consiliul nu dispunea de un temei juridic adecvat pentru adoptarea celei de a opta decizii de modificare și a celui de al optulea regulament de modificare.

                  6.

                  Al șaselea motiv, întemeiat pe comiterea unui abuz de putere de către Consiliu.

                  7.

                  Al șaptelea motiv, prin care se invocă încălcarea dreptului de proprietate al reclamantului, garantat la articolul 17 alineatul (1) din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, întrucât măsurile restrictive reprezintă o restrângere nejustificată și disproporționată a acestui drept, inter alia deoarece: (i) nu se sugerează că fondurile pretins deturnate de către reclamant ar fi fost transferate în afara Ucrainei și (ii) nu este necesară și nici adecvată înghețarea tuturor activelor reclamantului, din moment ce autoritățile din Ucraina au cuantificat în prezent valoarea pagubelor pretins suferite a căror recuperare se urmărește prin acțiunile penale pendinte împotriva reclamantului.

         (1)  Decizia (PESC) 2020/373 a Consiliului din 5 martie 2020 de modificare a Deciziei 2014/119/PESC privind măsuri restrictive împotriva anumitor persoane, entități și organisme având în vedere situația din Ucraina (JO 2020, L 71, p. 10).

         (2)  Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2020/370 al Consiliului din 5 martie 2020 privind punerea în aplicare a Regulamentului (UE) nr. 208/2014 privind măsuri restrictive împotriva anumitor persoane, entități și organisme având în vedere situația din Ucraina (JO 2020, L 71, p. 1).


title: Cauza T-293/20: Acțiune introdusă la 18 mai 2020 – Ruiz-Ruiz/Comisia

text:
               6.7.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 222/43

      Acțiune introdusă la 18 mai 2020 – Ruiz-Ruiz/Comisia
      (Cauza T-293/20)
      (2020/C 222/47)
      Limba de procedură: italiana

         Părțile

         Reclamantă: Vanesa Ruiz-Ruiz (Alkmaar, Ţările de Jos) (reprezentant: M. Velardo, avocat)a

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei din 23 mai 2019, prin care a fost exclusă de la concursul EPSO/AD/371/19 pentru motivul lipsei de experiență profesională;

                  —

                  anularea deciziei din 20 septembrie 2019, prin care a fost respinsă cererea de reexaminare a excluderii sale de la concursul EPSO/A/371/19;

                  —

                  anularea deciziei din 7 februarie 2020, prin care a fost respinsă reclamația formulată în temeiul articolului 90 alineatul (2) din statut.

            Se solicită, de asemenea, obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamanta invocă trei motive.

                  1.

                  Primul motiv, întemeiat pe o eroare vădită de apreciere și pe încălcarea anunțului de concurs.

                              —

                              În această privință, se arată că, în pofida epuizării celor două căi de atac de natură internă [cererea de reexaminare formulată în fața comitetului de selecție și reclamația formulată în temeiul articolului 90 alineatul (2) din statut], încă nu este clar care este criteriul specific care nu ar fi fost îndeplinit prin raportare la experiența profesională a reclamantei.

                  2.

                  Al doilea motiv, întemeiat pe încălcarea principiului egalității.

                              —

                              În această privință, se arată că comitetul de selecție are obligația de a garanta că aprecierile sale cu privire la toți candidații examinați sunt efectuate în condiții de egalitate și de obiectivitate și că criteriile de apreciere sunt uniforme și aplicate în mod coerent în privința tuturor candidaților. Or, îndepărtându-se de cuprinsul anunțului de concurs, comitetul de selecție nu a asigurat obiectivitatea și imparțialitatea aprecierii criteriilor specifice, aceasta desfășurându-se în afara legii speciale a concursului.

                  3.

                  Al treilea motiv, întemeiat pe încălcarea obligației de motivare și a principiului conex al egalității între părțile în proces (articolul 47 din Carta drepturilor fundamentale).

                              —

                              În această privință, se arată că comitetul de selecție al concursului a motivat într-un mod extrem de sumar decizia atacată, prin care s-a respins cererea de reexaminare formulată de reclamantă. Astfel, în afara unor afirmații cu caracter general și a unor indicații precum că fuseseră stabilite criterii de selecție al căror conținut nu a fost specificat, nu a fost furnizată nicio explicație precisă care să îi permită reclamantei să înțeleagă motivele care au condus la adoptarea deciziei luate în privința sa. Prin urmare, se poate deduce, potrivit reclamantei, că reexaminarea nu a avut de fapt loc, ceea ce încalcă dreptul la apărare al reclamantei și însuși anunțul de concurs care prevedea reexaminarea ca instrument de protecție a candidatului.

                              —

                              Decizia AIPN din 20 septembrie 2019 ar fi la rândul ei lipsită de orice motivare, aceasta neexplicând nici ea criteriile stabilite de comitetul de selecție în completarea celor din anunț și nefăcând nicio referire la experiența profesională concretă a reclamantei, iar aceasta în pofida descrierii ei detaliate în actul de candidatură. Pe de altă parte, AIPN nu s-ar fi întemeiat pe un cadru factual și juridic complet, întrucât a luat în considerare numai decizia inițială din 23 mai 2019, neefectuând nicio analiză sau apreciere cu privire la reexaminare.


title: Cauzele conexate C-262/18 P și C-271/18 P: Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 11 iunie 2020 – Comisia Europeană/Dôvera zdravotná poist'ovňa a.s., Republica Slovacă, Union zdravotná poist'ovňa a.s. [Recurs – Ajutoare de stat – Articolul 107 alineatul (1) TFUE – Sistem de securitate socială – Organisme de asigurări de sănătate – Noțiunile de „întreprindere” și de „activitate economică” – Finalitate socială – Principiul solidarității – Control exercitat de stat – Apreciere globală – Posibilitate de a urmări profit – Concurență reziduală în ceea ce privește calitatea și oferta de prestații de asigurări de sănătate]

text:
               17.8.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 271/3

      Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 11 iunie 2020 – Comisia Europeană/Dôvera zdravotná poist'ovňa a.s., Republica Slovacă, Union zdravotná poist'ovňa a.s.
      (Cauzele conexate C-262/18 P și C-271/18 P) (1)

      (Recurs - Ajutoare de stat - Articolul 107 alineatul (1) TFUE - Sistem de securitate socială - Organisme de asigurări de sănătate - Noțiunile de „întreprindere” și de „activitate economică” - Finalitate socială - Principiul solidarității - Control exercitat de stat - Apreciere globală - Posibilitate de a urmări profit - Concurență reziduală în ceea ce privește calitatea și oferta de prestații de asigurări de sănătate)
      (2020/C 271/03)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         (Cauza C-262/18)

         Recurentă: Comisia Europeană (reprezentanți: F. Tomat și P.-J. Loewenthal, agenți)

         Intervenientă în susținerea reclamantei: Republica Finlanda (reprezentant: S. Hartikainen, agent)

         Celelalte părți din procedură: Dôvera zdravotná poist'ovňa a.s. (reprezentanți: F. Roscam Abbing, A. Pliego Selie și O. W. Brouwer, advocaten, Republica Slovacă (reprezentanți: M. Kianička, D. Kaiserová și B. Ricziová, agenți), Union zdravotná poist’ovňa a.s. (reprezentanți: A. M. ter Haar, A. Kleinhout și J. K. de Pree, advocaten)

         (Cauza C-271/18)

         Recurentă: Republica Slovacă (reprezentanți: M. Kianička, D. Kaiserová și B. Ricziová,, agenți)

         Intervenientă în susținerea reclamantei: Republica Finlanda (reprezentant: S. Hartikainen, agent)

         Celelalte părți din procedură: Dôvera zdravotná poist'ovňa a.s. (reprezentanți: F. Roscam Abbing, A. Pliego Selie și O. W. Brouwer, advocaten), Comisia Europeană (reprezentanți: F. Tomat și M. P.-J. Loewenthal, agenți), Union zdravotná poist’ovňa a.s. (reprezentanți: A. M. ter Haar, A. Kleinhout și J. K. de Pree, advocaten)

         Dispozitivul

                  1)

                  Anulează Hotărârea Tribunalului Uniunii Europene din 5 februarie 2018, Dôvera zdravotná poist'ovňa/Comisia (T-216/15, nepublicată, EU:T:2018:64).

                  2)

                  Respinge acțiunea introdusă de Dôvera zdravotná poisťovňa, a.s. în cauza T-216/15.

                  3)

                  Dôvera zdravotná poisťovňa, a.s. suportă cheltuielile de judecată efectuate de Comisia Europeană în cadrul prezentelor recursuri și al procedurii în fața Tribunalului Uniunii Europene, precum și propriile cheltuieli de judecată efectuate în cadrul acestor proceduri. În plus, Dôvera zdravotná poisťovňa suportă cheltuielile efectuate de Republica Slovacă în cadrul prezentelor recursuri.

                  4)

                  Republica Slovacă suportă propriile cheltuieli de judecată efectuate în cadrul procedurii în fața Tribunalului Uniunii Europene.

                  5)

                  Union zdravotná poist’ovňa a.s. suportă propriile cheltuieli de judecată efectuate în cadrul prezentelor recursuri și al procedurii în fața Tribunalului Uniunii Europene.

                  6)

                  Republica Finlanda suportă propriile cheltuieli de judecată efectuate în cadrul prezentelor recursuri.

         (1)  JO C 231, 2.7.2018.

         JO C 259, 23.7.2018.


title: Cauza C-276/18: Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 18 iunie 2020 (cerere de decizie preliminară formulată de Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság – Ungaria) – KrakVet Marek Batko sp. K./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága [Trimitere preliminară – Sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată (TVA) – Directiva 2006/112/CE – Articolul 33 – Stabilirea locului efectuării operațiunilor taxabile – Livrarea de bunuri cu transport – Livrarea de bunuri expediate sau transportate de furnizor sau în numele acestuia – Regulamentul (UE) nr. 904/2010 – Articolele 7, 13 și 28-30 – Cooperare între statele membre – Schimb de informații]

text:
               17.8.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 271/4

      Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 18 iunie 2020 (cerere de decizie preliminară formulată de Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság – Ungaria) – KrakVet Marek Batko sp. K./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága
      (Cauza C-276/18) (1)

      (Trimitere preliminară - Sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată (TVA) - Directiva 2006/112/CE - Articolul 33 - Stabilirea locului efectuării operațiunilor taxabile - Livrarea de bunuri cu transport - Livrarea de bunuri expediate sau transportate de furnizor sau în numele acestuia - Regulamentul (UE) nr. 904/2010 - Articolele 7, 13 și 28-30 - Cooperare între statele membre - Schimb de informații)
      (2020/C 271/04)
      Limba de procedură: maghiara

         Instanța de trimitere

      Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: KrakVet Marek Batko sp. K.

         Pârâtă: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

         Dispozitivul

                  1)

                  Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată, precum și articolele 7, 13 și 28-30 din Regulamentul (UE) nr. 904/2010 al Consiliului din 7 octombrie 2010 privind cooperarea administrativă și combaterea fraudei în domeniul taxei pe valoarea adăugată trebuie interpretate în sensul că nu se opun ca autoritățile fiscale ale unui stat membru să poată aplica în mod unilateral unor operațiuni un tratament fiscal în materia taxei pe valoarea adăugată diferit de cel în temeiul căruia au fost deja impozitate în alt stat membru.

                  2)

                  Articolul 33 din Directiva 2006/112 trebuie interpretat în sensul că, în cazul în care bunurile vândute de un furnizor stabilit într-un stat membru unor clienți care au reședința în alt stat membru sunt transportate către aceștia din urmă de o societate recomandată de furnizorul menționat, însă cu care clienții au libertatea de a contracta în scopul efectuării transportului respectiv, aceste bunuri trebuie considerate expediate sau transportate „de furnizor sau în numele acestuia” atunci când rolul furnizorului menționat este preponderent în ceea ce privește inițiativa, precum și organizarea etapelor esențiale ale expedierii sau ale transportului bunurilor respective, aspect a cărui verificare revine instanței de trimitere, ținând seama de toate elementele litigiului principal.

                  3)

                  Dreptul Uniunii și în special Directiva 2006/112 trebuie interpretate în sensul că nu este necesar să se constate că operațiuni prin care bunurile vândute de un furnizor sunt transportate către clienți de o societate recomandată de acest furnizor, în condițiile în care, pe de o parte, între furnizorul menționat și această societate există o legătură, în sensul că, independent de transportul respectiv, societatea menționată acoperă anumite nevoi logistice ale aceluiași furnizor, și, pe de altă parte, clienții menționați rămân totuși liberi să apeleze la o altă societate sau să ridice personal bunurile, iar aceste împrejurări nu sunt susceptibile să afecteze constatarea potrivit căreia furnizorul și societatea de transport recomandată de acesta sunt societăți independente, care desfășoară în nume propriu activități economice reale, și, ca urmare a acestui fapt, operațiunile respective nu pot fi calificate drept abuzive, constituie un abuz de drept.

         (1)  JO C 311, 3.9.2018.


title: Cauza C-581/18: Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 11 iunie 2020 (cerere de decizie preliminară formulată de Oberlandesgericht Frankfurt am Main – Germania) – RB/TÜV Rheinland LGA Products GmbH, Allianz IARD S.A. (Trimitere preliminară – Dreptul Uniunii Europene – Principii generale – Articolul 18 TFUE – Nediscriminare pe motiv de cetățenie sau naționalitate – Aplicabilitatea dreptului Uniunii – Implanturi mamare cu defect – Asigurare de răspundere civilă pentru producerea de dispozitive medicale – Contract de asigurare care prevede o limitare geografică a acoperirii asigurării)

text:
               17.8.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 271/5

      Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 11 iunie 2020 (cerere de decizie preliminară formulată de Oberlandesgericht Frankfurt am Main – Germania) – RB/TÜV Rheinland LGA Products GmbH, Allianz IARD S.A.
      (Cauza C-581/18) (1)

      (Trimitere preliminară - Dreptul Uniunii Europene - Principii generale - Articolul 18 TFUE - Nediscriminare pe motiv de cetățenie sau naționalitate - Aplicabilitatea dreptului Uniunii - Implanturi mamare cu defect - Asigurare de răspundere civilă pentru producerea de dispozitive medicale - Contract de asigurare care prevede o limitare geografică a acoperirii asigurării)
      (2020/C 271/05)
      Limba de procedură: germana

         Instanța de trimitere

      Oberlandesgericht Frankfurt am Main

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă și apelantă: RB

         Pârâte și intimate: TÜV Rheinland LGA Products GmbH, Allianz IARD S.A.

         Dispozitivul

      Articolul 18 primul paragraf TFUE trebuie să fie interpretat în sensul că nu este aplicabil unei clauze, prevăzută într-un contract încheiat între o companie de asigurări și un fabricant de dispozitive medicale, care limitează întinderea geografică a acoperirii asigurării de răspundere civilă pentru aceste dispozitive la prejudiciile survenite pe teritoriul unui singur stat membru, din moment ce, în stadiul actual al dreptului Uniunii, o asemenea situație nu intră în domeniul de aplicare al acestuia.

         (1)  JO C 427, 26.11.2018.


title: Cauza C-634/18: Hotărârea Curții (Camera întâi) din 11 iunie 2020 (cerere de decizie preliminară formulată de Sąd Rejonowy w Słupsku – Polonia) – Procedură penală privind pe JI [Trimitere preliminară – Cooperare judiciară în materie penală – Decizia cadru 2004/757/JAI – Dispoziții minime privind elementele constitutive ale infracțiunilor și sancțiunile aplicabile în domeniul traficului ilicit de droguri – Articolul 2 alineatul (1) litera (c) – Articolul 4 alineatul 2 litera (a) – Noțiunea de „cantități mari de droguri” – Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene – Egalitate de tratament – Articolele 20 și 21 – Principiul legalității infracțiunilor și a pedepselor – Articolul 49]

text:
               17.8.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 271/5

      Hotărârea Curții (Camera întâi) din 11 iunie 2020 (cerere de decizie preliminară formulată de Sąd Rejonowy w Słupsku – Polonia) – Procedură penală privind pe JI
      (Cauza C-634/18) (1)

      (Trimitere preliminară - Cooperare judiciară în materie penală - Decizia cadru 2004/757/JAI - Dispoziții minime privind elementele constitutive ale infracțiunilor și sancțiunile aplicabile în domeniul traficului ilicit de droguri - Articolul 2 alineatul (1) litera (c) - Articolul 4 alineatul 2 litera (a) - Noțiunea de „cantități mari de droguri” - Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene - Egalitate de tratament - Articolele 20 și 21 - Principiul legalității infracțiunilor și a pedepselor - Articolul 49)
      (2020/C 271/06)
      Limba de procedură: polona

         Instanța de trimitere

      Sąd Rejonowy w Słupsku

         Partea din procedura penală principală

      JI

         cu participarea: Prokuratura Rejonowa w Słupsku

         Dispozitivul

      Articolul 4 alineatul (2) litera (a) din Decizia cadru 2004/757/JAI a Consiliului din 25 octombrie 2004 de stabilire a dispozițiilor minime privind elementele constitutive ale infracțiunilor și sancțiunile aplicabile în domeniul traficului ilicit de droguri coroborat cu articolul 2 alineatul (1) litera (c) din aceasta, precum și articolele 20, 21 și 49 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene trebuie interpretate în sensul că nu se opun ca un stat membru să califice drept infracțiune deținerea unei cantități considerabile de produse stupefiante sau de substanțe psihotrope atât în scopul consumului personal, cât și în scopuri de trafic de droguri, lăsând în același timp interpretarea noțiunii de „cantitate considerabilă de produse stupefiante sau de substanțe psihotrope” la aprecierea instanțelor naționale, de la caz la caz, în măsura în care această interpretare este previzibilă în mod rezonabil.

         (1)  JO C 65, 18.2.2019.


title: Cauza C-639/18: Hotărârea Curții (Camera întâi) din 18 iunie 2020 (cerere de decizie preliminară formulată de Landgericht Kiel – Germania) – KH/Sparkasse Südholstein [Trimitere preliminară – Protecția consumatorilor – Comercializarea la distanță a serviciilor financiare – Directiva 2002/65/CE – Articolul 1 – Domeniu de aplicare – Contracte pentru servicii financiare care includ un contract inițial urmat de operațiuni succesive – Aplicarea Directivei 2002/65/CE doar contractului inițial – Articolul 2 litera (a) – Noțiunea de „contract pentru servicii financiare” – Act adițional la un contract de împrumut de modificare a ratei dobânzii stabilite inițial]

text:
               17.8.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 271/6

      Hotărârea Curții (Camera întâi) din 18 iunie 2020 (cerere de decizie preliminară formulată de Landgericht Kiel – Germania) – KH/Sparkasse Südholstein
      (Cauza C-639/18) (1)

      (Trimitere preliminară - Protecția consumatorilor - Comercializarea la distanță a serviciilor financiare - Directiva 2002/65/CE - Articolul 1 - Domeniu de aplicare - Contracte pentru servicii financiare care includ un contract inițial urmat de operațiuni succesive - Aplicarea Directivei 2002/65/CE doar contractului inițial - Articolul 2 litera (a) - Noțiunea de „contract pentru servicii financiare” - Act adițional la un contract de împrumut de modificare a ratei dobânzii stabilite inițial)
      (2020/C 271/07)
      Limba de procedură: germana

         Instanța de trimitere

      Landgericht Kiel

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: KH

         Pârâtă: Sparkasse Südholstein

         Dispozitivul

      Articolul 2 litera (a) din Directiva 2002/65/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 23 septembrie 2002 privind comercializarea la distanță a serviciilor financiare de consum și de modificare a Directivei 90/619/CEE a Consiliului și a Directivelor 97/7/CE și 98/27/CE trebuie interpretat în sensul că un act adițional la un contract de împrumut nu intră în sfera noțiunii de „contract de prestare a serviciilor financiare”, în sensul acestei dispoziții, atunci când actul adițional se limitează să modifice rata dobânzii convenite inițial, fără să prelungească durata contractului de împrumut și fără să modifice cuantumul acestuia, iar clauzele inițiale ale împrumutului prevedeau încheierea unui astfel de act adițional sau, în caz contrar, aplicarea unei rate a dobânzii variabile.

         (1)  JO C 25, 21.1.2019.


title: Cauza C-754/18: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 18 iunie 2020 (cerere de decizie preliminară formulată de Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság – Ungaria) – Ryanair Designated Activity Company/Országos Rendőr-főkapitányság (Trimitere preliminară – Cetățenia Uniunii Europene – Directiva 2004/38/CE – Articolele 5, 10 și 20 – Drept de intrare, într-un stat membru, al unui resortisant al unui stat terț, membru de familie al unui cetățean al Uniunii – Proba deținerii unui astfel de drept – Deținerea unui permis de ședere de membru de familie al unui cetățean al Uniunii – Deținerea unui permis de ședere permanentă)

text:
               17.8.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 271/7

      Hotărârea Curții (Camera a treia) din 18 iunie 2020 (cerere de decizie preliminară formulată de Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság – Ungaria) – Ryanair Designated Activity Company/Országos Rendőr-főkapitányság
      (Cauza C-754/18) (1)

      (Trimitere preliminară - Cetățenia Uniunii Europene - Directiva 2004/38/CE - Articolele 5, 10 și 20 - Drept de intrare, într-un stat membru, al unui resortisant al unui stat terț, membru de familie al unui cetățean al Uniunii - Proba deținerii unui astfel de drept - Deținerea unui permis de ședere de membru de familie al unui cetățean al Uniunii - Deținerea unui permis de ședere permanentă)
      (2020/C 271/09)
      Limba de procedură: maghiara

         Instanța de trimitere

      Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: Ryanair Designated Activity Company

         Pârâtă: Országos Rendőr-főkapitányság

         Dispozitivul

                  1)

                  Articolul 5 alineatul (2) din Directiva 2004/38/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 29 aprilie 2004 privind dreptul la liberă circulație și ședere pe teritoriul statelor membre pentru cetățenii Uniunii și membrii familiilor acestora, de modificare a Regulamentului (CEE) nr. 1612/68 și de abrogare a Directivelor 64/221/CEE, 68/360/CEE, 72/194/CEE, 73/148/CEE, 75/34/CEE, 75/35/CEE, 90/364/CEE, 90/365/CEE și 93/96/CEE trebuie interpretat în sensul că deținerea permisului de ședere permanentă prevăzut la articolul 20 din această directivă scutește o persoană care nu are cetățenia unui stat membru, dar care este membru de familie al unui cetățean al Uniunii și care este titularul unui astfel de permis, de obligația de a obține o viză pentru a intra pe teritoriul statelor membre.

                  2)

                  Articolul 5 alineatul (2) din Directiva 2004/38 trebuie interpretat în sensul că deținerea permisului de ședere permanentă prevăzut la articolul 20 din această directivă scutește membrul de familie al unui cetățean al Uniunii care este titularul acestuia de obligația de a obține o viză atunci când permisul respectiv a fost eliberat de un stat membru care nu face parte din spațiul Schengen.

                  3)

                  Articolul 20 din Directiva 2004/38 trebuie interpretat în sensul că deținerea permisului de ședere prevăzut la acest articol constituie o dovadă suficientă a faptului că titularul acestui permis are calitatea de membru de familie al unui cetățean al Uniunii, astfel încât persoana interesată are dreptul, fără a fi necesară o verificare sau o justificare suplimentară, să intre pe teritoriul unui stat membru fiind scutită de obligația de a obține o viză în temeiul articolului 5 alineatul (2) din directiva menționată.

         (1)  JO C 131, 8.4.2019.


title: Cauza C-786/18: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 11 iunie 2020 (cerere de decizie preliminară formulată de Bundesgerichtshof – Germania) – ratiopharm GmbH/Novartis Consumer Health GmbH (Trimitere preliminară – Protecția sănătății publice – Piața internă – Medicamente de uz uman – Directiva 2001/83/CE – Publicitate – Articolul 96 – Distribuirea de mostre gratuite de medicamente care se eliberează pe bază de prescripție numai persoanelor calificate să le prescrie – Excluderea farmaciștilor de la posibilitatea de distribuire – Inaplicabilitate în cazul distribuirii de mostre gratuite de medicamente care nu se eliberează pe bază de prescripție – Consecințe pentru statele membre)

text:
               17.8.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 271/8

      Hotărârea Curții (Camera a treia) din 11 iunie 2020 (cerere de decizie preliminară formulată de Bundesgerichtshof – Germania) – ratiopharm GmbH/Novartis Consumer Health GmbH
      (Cauza C-786/18) (1)

      (Trimitere preliminară - Protecția sănătății publice - Piața internă - Medicamente de uz uman - Directiva 2001/83/CE - Publicitate - Articolul 96 - Distribuirea de mostre gratuite de medicamente care se eliberează pe bază de prescripție numai persoanelor calificate să le prescrie - Excluderea farmaciștilor de la posibilitatea de distribuire - Inaplicabilitate în cazul distribuirii de mostre gratuite de medicamente care nu se eliberează pe bază de prescripție - Consecințe pentru statele membre)
      (2020/C 271/10)
      Limba de procedură: germana

         Instanța de trimitere

      Bundesgerichtshof

         Părțile din procedura principală

         Pârâtă și recurentă: ratiopharm GmbH

         Reclamantă și intimată: Novartis Consumer Health GmbH

         Dispozitivul

      Articolul 96 alineatul (1) din Directiva 2001/83/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 6 noiembrie 2001 de instituire a unui cod comunitar cu privire la medicamentele de uz uman, astfel cum a fost modificată prin Directiva 2004/27/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 31 martie 2004, trebuie interpretat în sensul că nu permite întreprinderilor farmaceutice să distribuie în mod gratuit farmaciștilor mostre de medicamente eliberate pe bază de prescripție. În schimb, dispoziția menționată nu se opune distribuirii gratuite către farmaciști de mostre de medicamente care se eliberează fără prescripție.

         (1)  JO C 112, 25.3.2019.


title: Cauza C-831/18 P: Hotărârea Curții (Camera a patra) din 18 iunie 2020 – Comisia Europeană/RQ [Recurs – Funcție publică – Funcționari – Directorul general al Oficiului European de Luptă Antifraudă (OLAF) – Imunitate de jurisdicție – Decizie de ridicare – Act care lezează – Dreptul la apărare]

text:
               17.8.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 271/8

      Hotărârea Curții (Camera a patra) din 18 iunie 2020 – Comisia Europeană/RQ
      (Cauza C-831/18 P) (1)

      (Recurs - Funcție publică - Funcționari - Directorul general al Oficiului European de Luptă Antifraudă (OLAF) - Imunitate de jurisdicție - Decizie de ridicare - Act care lezează - Dreptul la apărare)
      (2020/C 271/11)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Recurentă: Comisia Europeană (reprezentanți: J.-P. Keppenne și J. Baquero Cruz, agenți)

         Cealaltă parte din procedură: RQ (reprezentant: É. Boigelot, avocat)

         Dispozitivul

                  1)

                  Anulează Hotărârea Tribunalului Uniunii Europene din 24 octombrie 2018, RQ/Comisia (T-29/17, EU:T:2018:717).

                  2)

                  Respinge primul aspect al celui de al cincilea motiv al acțiunii formulate în fața Tribunalului Uniunii Europene.

                  3)

                  Trimite cauza spre rejudecare Tribunalului Uniunii Europene pentru ca acesta să se pronunțe asupra primelor patru motive ale acțiunii, precum și asupra celui de al doilea și a celui de al treilea aspect ale celui de al cincilea motiv al acțiunii.

                  4)

                  Cererea privind cheltuielile de judecată se soluționează odată cu fondul.

         (1)  JO C 65, 18.2.2019.


title: Cauza C-833/18: Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 11 iunie 2020 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunal de l'entreprise de Liège – Belgia) – SI, Brompton Bicycle Ltd/Get2Get (Trimitere preliminară – Proprietate intelectuală și industrială – Drept de autor și drepturi conexe – Directiva 2001/29/CE – Articolele 2-5 – Domeniu de aplicare – Obiect utilitar – Noțiunea de „operă” – Protecția operelor în temeiul dreptului de autor – Condiții – Formă a unui produs necesară obținerii unui rezultat tehnic – Bicicletă pliabilă)

text:
               17.8.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 271/9

      Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 11 iunie 2020 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunal de l'entreprise de Liège – Belgia) – SI, Brompton Bicycle Ltd/Get2Get
      (Cauza C-833/18) (1)

      (Trimitere preliminară - Proprietate intelectuală și industrială - Drept de autor și drepturi conexe - Directiva 2001/29/CE - Articolele 2-5 - Domeniu de aplicare - Obiect utilitar - Noțiunea de „operă” - Protecția operelor în temeiul dreptului de autor - Condiții - Formă a unui produs necesară obținerii unui rezultat tehnic - Bicicletă pliabilă)
      (2020/C 271/12)
      Limba de procedură: franceza

         Instanța de trimitere

      Tribunal de l'entreprise de Liège

         Părțile din procedura principală

         Reclamanți: SI, Brompton Bicycle Ltd

         Pârâtă: Chedech/Get2Get

         Dispozitivul

      Articolele 2-5 din Directiva 2001/29/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 22 mai 2001 privind armonizarea anumitor aspecte ale dreptului de autor și drepturilor conexe în societatea informațională trebuie interpretate în sensul că protecția în temeiul dreptului de autor prevăzută de acestea se aplică unui produs a cărui formă este cel puțin în parte necesară pentru obținerea unui rezultat tehnic, atunci când acest produs constituie o operă originală care rezultă dintr-o creație intelectuală, în sensul că, prin intermediul formei menționate, autorul său își exprimă capacitatea creativă în mod original prin efectuarea unor alegeri libere și creative, astfel încât forma respectivă îi reflectă personalitatea, aspect a cărui verificare revine instanței de trimitere, ținând seama de toate elementele relevante din litigiul principal.

         (1)  JO C 82, 4.3.2019.


title: Cauza C-19/19: Hotărârea Curții (Camera întâi) din 11 iunie 2020 (cerere de decizie preliminară formulată de Cour de cassation – Belgia) – État belge/Pantochim SA, în lichidare [Trimitere preliminară – Asistență reciprocă în materia recuperării creanțelor – Directiva 76/308/CEE – Articolul 6 alineatul (2) și articolul 10 – Directiva 2008/55/CE – Articolul 6 al doilea paragraf și articolul 10 – Creanță fiscală a statului membru solicitant recuperată de statul membru solicitat – Calitatea acestei creanțe – Noțiunea de „privilegiu” – Compensare legală între creanța menționată și o datorie fiscală a statului membru solicitat]

text:
               17.8.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 271/10

      Hotărârea Curții (Camera întâi) din 11 iunie 2020 (cerere de decizie preliminară formulată de Cour de cassation – Belgia) – État belge/Pantochim SA, în lichidare
      (Cauza C-19/19) (1)

      (Trimitere preliminară - Asistență reciprocă în materia recuperării creanțelor - Directiva 76/308/CEE - Articolul 6 alineatul (2) și articolul 10 - Directiva 2008/55/CE - Articolul 6 al doilea paragraf și articolul 10 - Creanță fiscală a statului membru solicitant recuperată de statul membru solicitat - Calitatea acestei creanțe - Noțiunea de „privilegiu” - Compensare legală între creanța menționată și o datorie fiscală a statului membru solicitat)
      (2020/C 271/13)
      Limba de procedură: franceza

         Instanța de trimitere

      Cour de cassation

         Părțile din procedura principală

         Reclamant: État belge

         Pârâtă: Pantochim SA, în lichidare

         Dispozitivul

                  1)

                  Articolul 6 alineatul (2) din Directiva 76/308/CEE a Consiliului din 15 martie 1976 privind asistența reciprocă în materie de recuperare a creanțelor rezultate din operațiuni cuprinse în sistemul de finanțare al Fondului European de Orientare și Garantare Agricolă, precum și a prelevărilor agricole și drepturilor vamale și articolul 6 al doilea paragraf din Directiva 2008/55/CE a Consiliului din 26 mai 2008 privind asistența reciprocă în materie de recuperare a creanțelor privind anumite cotizații, drepturi, taxe și alte măsuri trebuie interpretate în sensul că creanța statului membru solicitant nu este asimilată unei creanțe a statului membru solicitat și nu dobândește calitatea de creanță a acestuia din urmă.

                  2)

                  Articolul 10 din Directiva 76/308 și articolul 10 din Directiva 2008/55 trebuie interpretate în sensul că:

                              —

                              termenul „privilegiu”, prevăzut de aceste dispoziții, face referire la orice mecanism care are ca efect, în caz de concurs, plata preferențială a unei creanțe;

                              —

                              posibilitatea, de care dispune statul membru solicitat, de a efectua o compensare în caz de concurs constituie un privilegiu, în sensul acestor dispoziții, atunci când recurgerea la această posibilitate are ca efect să confere acestui stat membru un drept de preferință sau de prioritate în vederea plății creanțelor sale de care nu dispun și ceilalți creditori, sarcina verificării acestui aspect revenind instanței de trimitere.

         (1)  JO C 103, 18.3.2019.


title: Cauza C-43/19: Hotărârea Curții (Camera a noua) din 11 iunie 2020 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) – Portugalia) – Vodafone Portugal – Comunicações Pessoais, SA/Autoridade Tributária e Aduaneira [Trimitere preliminară – Taxa pe valoarea adăugată (TVA) – Directiva 2006/112/CE – Articolul 2 alineatul (1) litera (c) – Domeniu de aplicare – Operațiuni impozabile – Prestare de servicii efectuată cu titlu oneros – Despăgubire plătită în caz de nerespectare de către clienți a perioadei minime de contractare – Calificare]

text:
               17.8.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 271/10

      Hotărârea Curții (Camera a noua) din 11 iunie 2020 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) – Portugalia) – Vodafone Portugal – Comunicações Pessoais, SA/Autoridade Tributária e Aduaneira
      (Cauza C-43/19) (1)

      (Trimitere preliminară - Taxa pe valoarea adăugată (TVA) - Directiva 2006/112/CE - Articolul 2 alineatul (1) litera (c) - Domeniu de aplicare - Operațiuni impozabile - Prestare de servicii efectuată cu titlu oneros - Despăgubire plătită în caz de nerespectare de către clienți a perioadei minime de contractare - Calificare)
      (2020/C 271/14)
      Limba de procedură: portugheza

         Instanța de trimitere

      Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD)

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: Vodafone Portugal – Comunicações Pessoais, SA

         Pârâtă: Autoridade Tributária e Aduaneira

         Dispozitivul

      Articolul 2 alineatul (1) litera (c) din Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată trebuie interpretat în sensul că sumele percepute de un operator economic în cazul rezilierii anticipate, pentru motive proprii clientului, a unui contract de prestări de servicii care prevede respectarea unei perioade contractuale, în schimbul acordării în favoarea acestui client a unor condiții comerciale avantajoase, trebuie considerate ca reprezentând remunerarea unei prestări de servicii efectuate cu titlu oneros, în sensul acestei dispoziții.

         (1)  JO C 139, 15.4.2019.


title: Cauza C-74/19: Hotărârea Curții (Camera a patra) din 11 iunie 2020 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunal Judicial da Comarca de Lisboa – Juízo Local Cível de Lisboa – Juiz 18 – Portugalia) – LE/Transportes Aéreos Portugueses SA [Trimitere preliminară – Transport aerian – Regulamentul (CE) nr. 261/2004 – Articolul 5 alineatul (3) – Articolul 7 alineatul (1) – Compensarea pasagerilor în eventualitatea refuzului la îmbarcare și a anulării sau a întârzierii prelungite a zborurilor – Scutire – Noțiunea de „împrejurări excepționale” – „Pasageri turbulenți” (Unruly passengers) – Posibilitatea de a invoca apariția unei împrejurări excepționale pentru un zbor care nu este afectat de aceasta – Noțiunea de „măsuri rezonabile”]

text:
               17.8.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 271/11

      Hotărârea Curții (Camera a patra) din 11 iunie 2020 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunal Judicial da Comarca de Lisboa – Juízo Local Cível de Lisboa – Juiz 18 – Portugalia) – LE/Transportes Aéreos Portugueses SA
      (Cauza C-74/19) (1)

      (Trimitere preliminară - Transport aerian - Regulamentul (CE) nr. 261/2004 - Articolul 5 alineatul (3) - Articolul 7 alineatul (1) - Compensarea pasagerilor în eventualitatea refuzului la îmbarcare și a anulării sau a întârzierii prelungite a zborurilor - Scutire - Noțiunea de „împrejurări excepționale” - „Pasageri turbulenți” (Unruly passengers) - Posibilitatea de a invoca apariția unei împrejurări excepționale pentru un zbor care nu este afectat de aceasta - Noțiunea de „măsuri rezonabile”)
      (2020/C 271/15)
      Limba de procedură: portugheza

         Instanța de trimitere

      Tribunal Judicial da Comarca de Lisboa – Juízo Local Cível de Lisboa – Juiz 18

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: LE

         Pârâtă: Transportes Aéreos Portugueses SA

         Dispozitivul

                  1)

                  Articolul 5 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 261/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 11 februarie 2004 de stabilire a unor norme comune în materie de compensare și de asistență a pasagerilor în eventualitatea refuzului la îmbarcare și anulării sau întârzierii prelungite a zborurilor și de abrogare a Regulamentului (CEE) nr. 295/91, citit în lumina considerentului (14) al acestuia, trebuie interpretat în sensul că comportamentul perturbator al unui pasager care a justificat devierea zborului în cauză de către pilotul comandant al aeronavei către un aeroport diferit de cel de sosire pentru a proceda la debarcarea acestui pasager și a bagajelor sale intră în sfera noțiunii de „împrejurare excepțională”, în sensul acestei dispoziții, cu excepția cazului în care operatorul efectiv de transport aerian a contribuit la apariția acestui comportament sau a omis să ia măsurile adecvate ținând seama de semnele de avertizare ale unui astfel de comportament, aspecte a căror verificare revine instanței de trimitere.

                  2)

                  Articolul 5 alineatul (3) din Regulamentul nr. 261/2004, citit în lumina considerentului (14) al acestuia, trebuie interpretat în sensul că, pentru a se exonera de obligația de compensare a pasagerilor în caz de întârziere prelungită sau de anulare a unui zbor, un operator efectiv de transport aerian se poate prevala de o „împrejurare excepțională” care a afectat un zbor anterior operat de el însuși cu aceeași aeronavă, cu condiția să existe o legătură directă de cauzalitate între apariția acestei împrejurări și întârzierea sau anularea zborului ulterior, aspect a cărui apreciere revine instanței de trimitere, ținând seama în special de modul de exploatare a aeronavei în discuție de către operatorul efectiv de transport aerian în cauză.

                  3)

                  Articolul 5 alineatul (3) din Regulamentul nr. 261/2004, citit în lumina considerentului (14) al acestuia, trebuie interpretat în sensul că faptul că un operator de transport aerian procedează la redirecționarea unui pasager, pentru motivul că aeronava care îl transportă pe acesta a fost afectată de o împrejurare excepțională, prin intermediul unui zbor operat de el însuși și care îl determină pe acest pasager să ajungă în ziua următoare zilei prevăzute inițial nu constituie o „măsură rezonabilă” care îl exonerează pe acest operator de transport de obligația sa de compensare prevăzută la articolul 5 alineatul (1) litera (c) și la articolul 7 alineatul (1) din acest regulament, cu excepția cazului în care nu a existat nicio altă posibilitate de redirecționare directă sau indirectă printr-un zbor operat de el însuși sau de către orice alt operator de transport aerian și care să ajungă într-un orar mai puțin tardiv decât zborul următor al operatorului de transport aerian în cauză sau dacă realizarea unei astfel de redirecționări constituia pentru acesta din urmă un sacrificiu care nu putea fi asumat în raport cu capacitățile întreprinderii sale în momentul relevant, aspecte a căror verificare revine instanței de trimitere.

         (1)  JO C 148, 29.4.2019.


title: Cauza C-115/19 P: Hotărârea Curții (Camera a zecea) din 11 iunie 2020 – China Construction Bank Corp./Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO), Groupement des cartes bancaires [Recurs – Marcă a Uniunii Europene – Regulamentul (CE) nr. 207/2009 – Opoziție – Articolul 8 alineatul (1) litera (b) – Risc de confuzie – Aprecierea similitudinii semnelor în conflict – Aprecierea caracterului distinctiv al mărcii anterioare]

text:
               17.8.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 271/13

      Hotărârea Curții (Camera a zecea) din 11 iunie 2020 – China Construction Bank Corp./Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO), Groupement des cartes bancaires
      (Cauza C-115/19 P) (1)

      (Recurs - Marcă a Uniunii Europene - Regulamentul (CE) nr. 207/2009 - Opoziție - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) - Risc de confuzie - Aprecierea similitudinii semnelor în conflict - Aprecierea caracterului distinctiv al mărcii anterioare)
      (2020/C 271/17)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Recurentă: China Construction Bank Corp. (reprezentanți: A. Carboni și J. Gibbs, Solicitors)

         Celelalte părți din procedură: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentanți: J. Ivanauskas și D. Botis, agenți), Groupement des cartes bancaires (reprezentant: C. Herissay Ducamp, avocată)

         Dispozitivul

                  1)

                  Anulează Hotărârea Tribunalului Uniunii Europene din 6 decembrie 2018, China Construction Bank/EUIPO – Groupement des cartes bancaires (CCB) (T-665/17, EU:T:2018:879).

                  2)

                  Anulează Decizia Camerei întâi de recurs a Oficiului Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO) din 14 iunie 2017 (cauza R 2265/2016-1).

                  3)

                  Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO) suportă, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, cheltuielile efectuate de China Construction Bank Corp. în cadrul prezentului recurs, precum și jumătate din cheltuielile efectuate de aceasta în cadrul procedurii în primă instanță.

                  4)

                  Groupement des cartes bancaires suportă, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, jumătate din cheltuielile efectuate de China Construction Bank Corp. în cadrul procedurii în primă instanță.

         (1)  JO C 213, 24.6.2019.


title: Cauza C-142/19 P: Hotărârea Curții (Camera a șasea) din 18 iunie 2020 – Dovgan GmbH/Monolith Frost GmbH, Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO) (Recurs – Marcă a Uniunii Europene – Procedură de declarare a nulității – Cerere de declarare a nulității mărcii verbale PLOMBIR – Respingerea cererii de declarare a nulității – Obligația de motivare – Denaturarea faptelor și a elementelor de probă)

text:
               17.8.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 271/13

      Hotărârea Curții (Camera a șasea) din 18 iunie 2020 – Dovgan GmbH/Monolith Frost GmbH, Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)
      (Cauza C-142/19 P) (1)

      (Recurs - Marcă a Uniunii Europene - Procedură de declarare a nulității - Cerere de declarare a nulității mărcii verbale PLOMBIR - Respingerea cererii de declarare a nulității - Obligația de motivare - Denaturarea faptelor și a elementelor de probă)
      (2020/C 271/18)
      Limba de procedură: germana

         Părțile

         Recurentă: Dovgan GmbH (reprezentant: C. Rohnke, avocat)

         Celelalte părți din procedură: Monolith Frost GmbH (reprezentanți: E. Liebich și S. Labesius, avocați), Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentant: A. Söder, agent)

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge recursul.

                  2)

                  Obligă Dovgan GmbH să suporte, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, cheltuielile de judecată efectuate de Monolith Frost GmbH.

                  3)

                  Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO) suportă propriile cheltuieli de judecată.

         (1)  JO C 263, 5.8.2019.


title: Cauza C-146/19: Hotărârea Curții (Camera a șaptea) din 11 iunie 2020 (cerere de decizie preliminară formulată de Vrhovno sodišče Republike Slovenije – Slovenia) – SCT, d.d, în faliment/Republica Slovenia [Trimitere preliminară – Fiscalitate – Taxa pe valoarea adăugată (TVA) – Directiva 2006/112/CE – Articolele 90 și 273 – Bază de impozitare – Reducere – Refuz – Neplată – Persoană impozabilă care nu și a declarat creanța în procedura de faliment inițiată împotriva debitorului – Principiile neutralității fiscale și proporționalității – Efect direct]

text:
               17.8.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 271/14

      Hotărârea Curții (Camera a șaptea) din 11 iunie 2020 (cerere de decizie preliminară formulată de Vrhovno sodišče Republike Slovenije – Slovenia) – SCT, d.d, în faliment/Republica Slovenia
      (Cauza C-146/19) (1)

      (Trimitere preliminară - Fiscalitate - Taxa pe valoarea adăugată (TVA) - Directiva 2006/112/CE - Articolele 90 și 273 - Bază de impozitare - Reducere - Refuz - Neplată - Persoană impozabilă care nu și a declarat creanța în procedura de faliment inițiată împotriva debitorului - Principiile neutralității fiscale și proporționalității - Efect direct)
      (2020/C 271/19)
      Limba de procedură: slovena

         Instanța de trimitere

      Vrhovno sodišče Republike Slovenije

         Părțile din procedura principală

         Recurentă: SCT, d.d, în faliment

         Intimată: Republica Slovenia

         Dispozitivul

                  1)

                  Articolul 90 alineatul (1) și articolul 273 din Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată trebuie interpretate în sensul că se opun unei reglementări a unui stat membru în temeiul căreia dreptul la reducerea taxei pe valoarea adăugată achitate și aferente unei creanțe nerecuperabile este refuzat unei persoane impozabile atunci când aceasta a omis să declare această creanță în procedura de faliment inițiată împotriva debitorului său, chiar dacă această persoană impozabilă demonstrează că, dacă ar fi declarat creanța menționată, ea nu ar fi fost recuperată.

                  2)

                  Articolul 90 alineatul (1) din Directiva 2006/112 trebuie interpretat în sensul că instanța națională trebuie, în temeiul obligației care îi revine de a lua toate măsurile adecvate pentru a asigura executarea acestei dispoziții, să interpreteze dreptul național în conformitate cu aceasta din urmă sau, dacă o astfel de interpretare conformă nu este posibilă, să lase neaplicată orice reglementare națională a cărei aplicare ar conduce la un rezultat contrar dispoziției menționate.

         (1)  JO C 148, 29.4.2019.