title: Cauza T-732/17: Acțiune introdusă la 27 octombrie 2017 – Dreute/Parlamentul

text:
               15.1.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 13/25

         Acțiune introdusă la 27 octombrie 2017 – Dreute/Parlamentul
   (Cauza T-732/17)
   (2018/C 013/39)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: Olivier Dreute (Bruxelles, Belgia) (reprezentanți: L. Levi și A. Blot, avocați)

      Pârât: Parlamentul European

      Concluziile

   Reclamantul solicită Tribunalului:

               —

               declararea prezentei acțiuni ca admisibilă și fondată;

         în consecință,

               —

               anularea deciziei Secretarului general al Parlamentului European din 30 ianuarie 2017 privind transferul reclamantului din cabinetul Președintelui Parlamentului European către Direcția Generală Servicii de Cercetare Parlamentară a Parlamentului European – Direcția bibliotecă a Parlamentului European, cu efect de la 17 ianuarie 2017;

               —

               anularea deciziei AIPN din 20 iulie 2017 de respingere a contestației reclamantului din 28 aprilie 2017;

               —

               în măsura în care este necesar, anularea deciziei Secretarului general din 12 iulie 2017 privind detașarea reclamantului în interes de serviciu la Comisie, în perioada 24 mai 2017 – 31 decembrie 2017, în măsura în care această decizie constituie consecința deciziilor din 30 ianuarie și din 20 iulie 2017;

               —

               plata sumei de 20 000 de euro cu titlu de daune-interese pentru prejudiciul moral suferit;

               —

               obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamantul invocă cinci motive.

               1.

               Primul motiv întemeiat pe incompetența autorului deciziei atacate, în măsura în care, în opinia reclamantului, autoritatea competentă să decidă asupra noii sale repartizări era Președintele în exercițiu al Parlamentului European, iar nu Secretarul general al Parlamentului.

               2.

               Al doilea motiv, invocat în subsidiar, întemeiat pe încălcarea dreptului de a fi ascultat, precum și a Deciziei din 24 septembrie 2015, PERS-DGD(2015)44042 privind deplasarea posturilor în cadrul unei Direcții Generale sau între Direcțiile Generale.

               3.

               Al treilea motiv, invocat în subsidiar, întemeiat pe încălcarea principiului securității juridice.

               4.

               Al patrulea motiv, invocat în subsidiar, întemeiat pe abuzul de putere.

               5.

               Al cincilea motiv, invocat în subsidiar, întemeiat pe încălcarea principiului bunei administrări și a obligației de solicitudine.


title: Cauza C-566/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Wojewódzki Sąd Administracyjny we Wrocławiu (Polonia) la 26 septembrie 2017 – Związek Gmin Zagłębia Miedziowego w Polkowicach/Szef Krajowej Administracji Skarbowej

text:
               15.1.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 13/5

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Wojewódzki Sąd Administracyjny we Wrocławiu (Polonia) la 26 septembrie 2017 – Związek Gmin Zagłębia Miedziowego w Polkowicach/Szef Krajowej Administracji Skarbowej
   (Cauza C-566/17)
   (2018/C 013/05)
   Limba de procedură: polona

      Instanța de trimitere

   Wojewódzki Sąd Administracyjny we Wrocławiu

      Părțile din procedura principală

      Reclamant: Związek Gmin Zagłębia Miedziowego w Polkowicach

      Pârât: Szef Krajowej Administracji Skarbowej

      Întrebarea preliminară

   Articolul 168 litera (a) din Directiva 2006/112/CEE din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată (1) și principiul neutralității TVA-ului se opun unei practici naționale de acordare a dreptului deplin de deducere a TVA-ului achitat în amonte, în contextul achiziției de bunuri și de prestări servicii utilizate atât pentru operațiuni ale persoanei impozabile care intră în domeniul de aplicare al TVA-ului (supuse TVA-ului sau scutite de TVA), cât și pentru operațiuni ale persoanei impozabile care nu intră în domeniul de aplicare la TVA-ului, și anume având în vedere că legea națională nu prevede metode și criterii pentru alocarea TVA-ului achitat în amonte pentru tipurile de operațiuni menționate anterior?

      (1)  JO L 347, p. 1, Ediție specială, 09/vol. 3, p. 7.


title: Cauza T-733/17: Acțiune introdusă la 2 noiembrie 2017 – GMP/Comisia

text:
               15.1.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 13/26

         Acțiune introdusă la 2 noiembrie 2017 – GMP/Comisia
   (Cauza T-733/17)
   (2018/C 013/40)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: GMP-Orphan (Paris, Franța) (reprezentanți: M. Demetriou, QC, E. Mackenzie, barrister, L. Tsang și J. Mulryne, solicitors)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea articolului 5 din Decizia de punere în aplicare a Comisiei din 5 septembrie 2017 de acordare a autorizației de introducere pe piață în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 726/2004 (1) pentru „Cuprior-trientină”, medicament de uz uman;

               —

               obligarea pârâtei să dispună clasificarea Cuprior ca fiind un produs medicamentos orfan și actualizarea corespunzătoare a Registrului comunitar al produselor medicamentoase orfane și

               —

               obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată efectuate de reclamantă.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă patru motive.

               1.

               Primul motiv, întemeiat pe faptul că articolul 5 din decizia atacată se întemeia pe o interpretare eronată a noțiunii „folos semnificativ” din articolul 3 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 141/2000 (denumit în continuare „Regulamentul privind produsele medicamentoase orfane”).

                           —

                           Comitetul pentru produse medicamentoase orfane (COMP)/Comisia a săvârșit o eroare prin faptul că nu a admis – în conformitate cu obiectivele legislației farmaceutice în ansamblu și, mai precis, cu termenii Regulamentului privind produsele medicamentoase orfane – că o mai mare disponibilitate a Cuprior în cadrul Uniunii Europene constituia un folos semnificativ în sensul acestei legislații.

               2.

               Al doilea motiv, întemeiat pe săvârșirea de către (COMP)/Comisie a unei erori de drept și/sau a unei erori vădite de apreciere la aplicarea articolului 3 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul privind produsele medicamentoase orfane.

                           —

                           (COMP)/Comisia nu a admis că orice problemă legată de disponibilitatea trientinei în Uniunea Europeană ar avea automat ca rezultat nesatisfacerea nevoilor pacienților sau vătămarea acestora (deși, în realitate, nu este necesar ca reclamantul să demonstreze existența unei vătămări a pacientului în temeiul orientărilor aplicabile).

               3.

               Al treilea motiv, întemeiat pe o eroare de drept și/sau pe o încălcare a principiilor încrederii legitime și/sau echității procedurale prin aplicarea orientărilor ulterioare în cazul desemnării și reexaminării Cuprior.

                           —

                           Reclamanta susține că (COMP)/Comisia nu a acționat în mod echitabil și/sau a încălcat încrederea legitimă a reclamantei în esență prin faptul că a aplicat orientările din 2016, în locul celor din 2003.

               4.

               Al patrulea motiv, întemeiat pe săvârșirea de către (COMP)/Comisie a unei erori vădite de apreciere prin evaluarea și respingerea probelor prezentate de reclamantă cu privire la lipsa disponibilității trientinei.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 726/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 31 martie 2004 de stabilire a procedurilor comunitare privind autorizarea și supravegherea medicamentelor de uz uman și veterinar și de instituire a unei Agenții Europene pentru Medicamente (Text cu relevanță pentru SEE) (JO 2004, L 136, p. 1, Ediție specială 13/vol. 44, p. 83).


title: Cauza T-391/17 R: Ordonanța președintelui Tribunalului din 13 noiembrie 2017 – România/Comisia („Măsuri provizorii — Drept instituțional — Inițiativă cetățenească europeană — Protecția minorităților naționale și lingvistice și consolidarea diversității culturale și lingvistice în Uniune — Principiul atribuirii — Cerere de suspendare a executării — Lipsa urgenței”)

text:
               15.1.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 13/19

         Ordonanța președintelui Tribunalului din 13 noiembrie 2017 – România/Comisia
   (Cauza T-391/17 R)
   ((„Măsuri provizorii - Drept instituțional - Inițiativă cetățenească europeană - Protecția minorităților naționale și lingvistice și consolidarea diversității culturale și lingvistice în Uniune - Principiul atribuirii - Cerere de suspendare a executării - Lipsa urgenței”))
   (2018/C 013/31)
   Limba de procedură: româna

      Părțile

      Reclamantă: România (reprezentanți: R.-H. Radu, C.-M. Florescu, E. Gane și L. Liţu, agenți)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: H. Krämer și L. Radu Bouyon, agenți)

      Obiectul

   Cerere întemeiată pe articolele 278 și 279 TFUE prin care se urmărește suspendarea executării Deciziei (UE) 2017/652 a Comisiei din 29 martie 2017 privind propunerea de inițiativă cetățenească intitulată „Minority SafePack – one milion signatures for diversity in Europe” (JO 2017, L 92, p. 100)

      Dispozitivul

               1)

               Respinge cererea de măsuri provizorii.

               2)

               Cererile privind cheltuielile de judecată se soluționează odată cu fondul.


title: Cauza C-581/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Finanzgericht Baden-Württemberg (Germania) la 4 octombrie 2017 – Martin Wächtler/Finanzamt Konstanz

text:
               15.1.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 13/5

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Finanzgericht Baden-Württemberg (Germania) la 4 octombrie 2017 – Martin Wächtler/Finanzamt Konstanz
   (Cauza C-581/17)
   (2018/C 013/06)
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Finanzgericht Baden-Württemberg

      Părțile din procedura principală

      Reclamant: Martin Wächtler

      Pârât: Finanzamt Konstanz

      Întrebarea preliminară

   Dispozițiile Acordului încheiat între Comunitatea Europeană și statele membre ale acesteia, pe de o parte, și Confederația Elvețiană, pe de altă parte, privind libera circulație a persoanelor, semnat la 21 iunie 1999 (1), care a intrat în vigoare la 1 iunie 2001, în special preambulul acestuia, articolele 1, 2, 4, 6, 7, 16 și 21 din acord, precum și articolul 9 din anexa I la acord trebuie interpretate în sensul că se opun unei reglementări a unui stat membru care prevede, pentru a evita orice pierdere în materie fiscală, impozitarea (fără amânare) a oricăror plusvalori latente nerealizate încă din drepturile deținute în cadrul unei societăți, atunci când un cetățean al acestui stat, care inițial este supus integral la plata impozitului, își schimbă domiciliul din acest stat în Elveția, iar nu într-un stat membru al Uniunii Europene sau într-un stat în care se aplică Acordul privind Spațiul Economic European?

      (1)  JO 2002 L 114, p. 6


title: Cauza T-618/17: Acțiune introdusă la 8 septembrie 2017 – Activa Minoristas del Popular/BCE și SRB

text:
               15.1.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 13/19

         Acțiune introdusă la 8 septembrie 2017 – Activa Minoristas del Popular/BCE și SRB
   (Cauza T-618/17)
   (2018/C 013/32)
   Limba de procedură: spaniola

      Părțile

      Reclamantă: Activa Minoristas del Popular. Asociación para la tutela de los inversores minoristas afectados por la resolución, supervisión y gestión del Banco Popular (Madrid, Spania) (reprezentant: C. Arredondo Diaz, avocat)

      Pârâte: Banca Centrală Europeană și Comitetul unic de rezoluție (SRB)

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               admiterea prezentei acțiuni în anulare;

               —

               constarea dreptului reclamantei de a avea acces la dosarul care stă la baza deciziilor atacate;

               —

               anularea deciziei atacate a Comitetului unic de rezoluție și declararea faptului că aceasta nu a produs niciun efect de la data adoptării sale și, cu titlu subsidiar, în cazul în care anularea nu este posibilă, constatarea existenței dreptului la repararea prejudiciilor pe care le-a produs;

               —

               obligarea pârâtelor la plata cheltuielilor de judecată efectuate de reclamantă, precum și la plata cheltuielilor de judecată care vor fi efectuate până la decizia finală a Tribunalului.

      Motivele și principalele argumente

   Motivele și principalele argumente sunt similare cu cele invocate în cauzele T-478/17, Mutualidad de la Abogacía și Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos/Comitetul unic de rezoluție, T-481/17, Fundación Tatiana Pérez de Guzmán y Bueno și SFL/Comitetul unic de rezoluție, T-482/17, Comercial Vascongada Recalde/Comisia și Comitetul unic de rezoluție, T-483/17, García Suárez și alții/Comisia și Comitetul unic de rezoluție, T-484/17, Fidesban și alții/Comitetul unic de rezoluție, T-497/17, Sánchez del Valle și Calatrava Real State 2015/Comisia și Comitetul unic de rezoluție, și T-498/17, Pablo Álvarez de Linera Granda/Comisia și Comitetul unic de rezoluție.


title: Cauza C-346/16: Ordonanța președintelui Camerei a șasea a Curții din 20 iulie 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Amtsgericht Kehl – Germania) – C, cu participarea Staatsanwaltschaft Offenburg

text:
               15.1.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 13/10

         Ordonanța președintelui Camerei a șasea a Curții din 20 iulie 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Amtsgericht Kehl – Germania) – C, cu participarea Staatsanwaltschaft Offenburg
   (Cauza C-346/16) (1)

   (2018/C 013/13)
   Limba de procedură: germana
   Președintele Camerei a șasea a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 335, 12.9.2016.


title: Cauza T-403/16: Hotărârea Tribunalului din 20 noiembrie 2017 – Stada Arzneimittel/EUIPO – Urgo recherche innovation et développement (Immunostad) [„Marcă a Uniunii Europene — Procedură de declarare a nulității — Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene verbale Immunostad — Marca națională verbală anterioară a ImmunoStim — Motiv relativ de refuz — Similitudinea mărcilor — Risc de confuzie — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) și articolul 53 alineatul (1) litera(a) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 [devenite articolul 8 alineatul (1) litera (b) și articolul 60 alineatul (1) litera(a) din Regulamentul (UE) 2017/1001] — Parte semnificativă a publicului relevant — Obligația de motivare — Articolul 75 din Regulamentul nr. 207/2009 (devenit articolul 94 din Regulamentul 2017/1001)”]

text:
               15.1.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 13/14

         Hotărârea Tribunalului din 20 noiembrie 2017 – Stada Arzneimittel/EUIPO – Urgo recherche innovation et développement (Immunostad)
   (Cauza T-403/16) (1)

   ([„Marcă a Uniunii Europene - Procedură de declarare a nulității - Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene verbale Immunostad - Marca națională verbală anterioară a ImmunoStim - Motiv relativ de refuz - Similitudinea mărcilor - Risc de confuzie - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) și articolul 53 alineatul (1) litera(a) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 [devenite articolul 8 alineatul (1) litera (b) și articolul 60 alineatul (1) litera(a) din Regulamentul (UE) 2017/1001] - Parte semnificativă a publicului relevant - Obligația de motivare - Articolul 75 din Regulamentul nr. 207/2009 (devenit articolul 94 din Regulamentul 2017/1001)”])
   (2018/C 013/23)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Stada Arzneimittel AG (Bad Vilbel, Germania) (reprezentanţi: R. Kaase și J.-C. Plate, avocați)

      Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentanți: inițial D. Botis, ulterior D. Walicka, agenți)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO, intervenientă la Tribunal: Urgo recherche innovation et développement, fostă Société de développement et de recherche industrielle, ulterior Vivatech (Chenôve, Franța) (reprezentanţi: A. Sion și A. Delafond-Nielsen, avocați)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 19 aprilie 2016 (cauza R 863/2015-5) privind o procedură de declarare a nulității între Vivatech și Stada Arzneimittel

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă Stada Arzneimittel la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 335, 12.9.2016.


title: Cauza T-711/17: Acțiune introdusă la 13 octombrie 2017 – Spinoit/Comisia și alții

text:
               15.1.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 13/20

         Acțiune introdusă la 13 octombrie 2017 – Spinoit/Comisia și alții
   (Cauza T-711/17)
   (2018/C 013/33)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: Bernard Spinoit (Charleroi, Belgia) (reprezentant: H. Hansen, avocat)

      Pârâți: Comisia Europeană și Serviciul European de Acțiune Externă

      Concluziile

   Reclamantul solicită Tribunalului:

               —

               declararea prezentei cereri ca admisibilă și fondată;

         în consecință:

               —

               anularea deciziei nedatate și semnate electronic la 3 august 2017, intitulată „Cerere de înlocuire a expertului principal nr. 3 din contractul ENPI/2016/381-920 SOFRECO «Recrutare în ceea ce privește asistența tehnică pentru programul de sprijinire a punerii în aplicare a acordului de asociere (P3A III)»”;

               —

               pronunțarea în sensul că este necesară repararea integrală a prejudiciului material și moral cauzat solicitantului prin încălcarea gravă a dreptului la o bună administrare, constând în adoptarea deciziei nedatate și semnate electronic la 3 august 2017, intitulată „Cerere de înlocuire a expertului principal nr. 3 din contractul ENPI/2016/381-920 SOFRECO «Recrutare în ceea ce privește asistența tehnică pentru programul de sprijinire a punerii în aplicare a acordului de asociere (P3A III)»”;

               —

               obligarea pârâților în solidar, în caz contrar in solidum, în caz contrar fiecare pentru tot, la plata sumei de 209 950,00 de euro cu titlu de prejudiciu material și a sumei de 15 000,00 de euro cu titlu de prejudiciu moral;

         în orice caz:

               —

               obligarea pârâților la plata tuturor cheltuielilor de judecată;

               —

               punerea la dispoziția reclamantului a oricăror altor drepturi, mijloace și acțiuni.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamantul invocă un motiv unic, întemeiat pe încălcarea unor norme fundamentale de procedură prin faptul că, pe de o parte, reclamantul nu ar fi fost ascultat înainte de adoptarea deciziei atacate și nu ar fi avut acces la dosarul care îl privea și, pe de altă parte, motivarea conținută în decizia menționată nu i-ar permite reclamantului să înțeleagă ce i se reproșează.


title: Cauza C-585/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Verwaltungsgerichtshof (Austria) la 5 octombrie 2017 – Finanzamt Linz, Finanzamt Kirchdorf Perg Steyr

text:
               15.1.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 13/6

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Verwaltungsgerichtshof (Austria) la 5 octombrie 2017 – Finanzamt Linz, Finanzamt Kirchdorf Perg Steyr
   (Cauza C-585/17)
   (2018/C 013/07)
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Verwaltungsgerichtshof

      Părțile din procedura principală

      Recurente: Finanzamt Linz, Finanzamt Kirchdorf Perg Steyr

      Intimată: Dilly’s Wellnesshotel GmbH

      Întrebările preliminare

               1.

               Modificarea unei scheme de ajutor autorizate, prin intermediul căreia un stat membru renunță să utilizeze în continuare autorizarea primită pentru acel ajutor în privința unei anumite categorii (divizibilă) de beneficiari, reducând astfel numai volumul unui ajutor existent, reprezintă, într-un caz precum cel din speță, o modificare a schemei de ajutor supusă (în principiu) autorizării potrivit articolului 108 alineatul (3) TFUE?

               2.

               Clauza suspensivă prevăzută la articolul 108 alineatul (3) TFUE poate conduce, în cazul unui viciu de formă apărut în cadrul aplicării Regulamentului (CE) nr. 800/2008 (1) al Comisiei din 6 august 2008 (Regulamentul general de exceptare pe categorii de ajutoare), la neaplicarea unei limitări a unei scheme de ajutor autorizate, cu consecința că statul membru este astfel obligat prin efectul clauzei suspensive la plata unui ajutor către anumiți beneficiari („obligația de punere în aplicare”)?

               3a.

               O reglementare privind reducerea impozitelor pe energie, precum cea din speță, în cazul căreia cuantumul reducerii impozitelor este stabilit în mod clar de lege prin prevederea unei formule de calcul, îndeplinește condițiile prevăzute de Regulamentul (UE) nr. 651/2014 (2) al Comisiei din 17 iunie 2014 de declarare a anumitor categorii de ajutoare compatibile cu piața internă în aplicarea articolelor 107 și 108 din tratat?

               3b.

               Articolul 58 alineatul (1) din Regulamentul (UE) nr. 651/2014 are ca efect exceptarea acestei dispoziții privind reducerea impozitelor pe energie pentru perioada începând cu 1 ianuarie 2011?

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 800/2008 al Comisiei din 6 august 2008 de declarare a anumitor categorii de ajutoare compatibile cu piața comună în aplicarea articolelor 87 și 88 din tratat (Regulament general de exceptare pe categorii de ajutoare) (JO 2008, L 214, p. 3).

      (2)  Regulamentul (UE) nr. 651/2014 al Comisiei din 17 iunie 2014 de declarare a anumitor categorii de ajutoare compatibile cu piața internă în aplicarea articolelor 107 și 108 din tratat (JO 2014, L 187, p. 1, rectificare în .


title: Cauza C-19/17: Ordonanța președintelui Camerei a opta a Curții din 24 octombrie 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Sąd Okręgowy we Wrocławiu – Polonia) – Skarb Państwa reprezentowany przez Wojewodę Dolnośląskiego/Gmina Trzebnica

text:
               15.1.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 13/10

         Ordonanța președintelui Camerei a opta a Curții din 24 octombrie 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Sąd Okręgowy we Wrocławiu – Polonia) – Skarb Państwa reprezentowany przez Wojewodę Dolnośląskiego/Gmina Trzebnica
   (Cauza C-19/17) (1)

   (2018/C 013/14)
   Limba de procedură: polona
   Președintele Camerei a opta a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 161, 22.5.2017.


title: Cauza T-717/17: Acțiune introdusă la 13 octombrie 2017 – Chioreanu/ERCEA

text:
               15.1.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 13/21

         Acțiune introdusă la 13 octombrie 2017 – Chioreanu/ERCEA
   (Cauza T-717/17)
   (2018/C 013/34)
   Limba de procedură: româna

      Părțile

      Reclamant: Nicolae Chioreanu (Oradea, România) (reprezentant: D.-C. Rusu, avocat)

      Pârâtă: Agenția Executivă a Consiliului European pentru Cercetare (ERCEA)

      Concluziile

   Reclamantul solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziilor de respingere a cererii de reevaluare a propunerii nr. 741797-NIP, ERC-2016-ADG;

               —

               obligarea Agenției Executive a Consiliului European pentru Cercetare la reevaluarea propunerii de cercetare.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamantul invocă un motiv întemeiat pe încălcarea Deciziei Comisiei C(2015) 4975 privind normele Consiliului European pentru Cercetare referitoare la depunerea de propuneri și procedurile de evaluare, selecție și atribuire aferente acestor propuneri cu relevanță pentru programul specific Orizont 2020.


title: Cauza C-605/17: Acțiune introdusă la 20 octombrie 2017 – Comisia Europeană/Republica Slovacă

text:
               15.1.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 13/7

         Acțiune introdusă la 20 octombrie 2017 – Comisia Europeană/Republica Slovacă
   (Cauza C-605/17)
   (2018/C 013/08)
   Limba de procedură: slovaca

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: J. Javorský, L. Nicolae și G. von Rintelen, agenți)

      Pârâtă: Republica Slovacă

      Concluziile reclamantei

               —

               declararea faptului că, prin neadoptarea, până la 1 ianuarie 2016, a actelor cu putere de lege şi a actelor administrative necesare pentru a se conforma Directivei 2014/61/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 15 mai 2014 privind măsuri de reducere a costului instalării rețelelor de comunicații electronice de mare viteză (1) sau, în orice caz, prin necomunicarea către Comisie a acestor dispoziții, Republica Slovacă nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 13 din directiva menționată;

               —

               obligarea Republicii Slovace, în conformitate cu articolul 260 alineatul (3) TFUE la plata unei penalități cu titlu cominatoriu în cuantum de 10 036,80 euro începând cu data pronunțării hotărârii în prezenta cauză, pentru nerespectarea obligației de a comunica măsurile de transpunere a Directivei 2014/61/UE;

               —

               obligarea Republicii Slovace la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Termenul pentru transpunerea directivei a expirat la 1 ianuarie 2016.

               1.

               În temeiul articolului 13 din Directiva 2014/61/UE statele membre aveau obligația să adopte măsurile naționale necesare pentru punerea în aplicare a acestei directive până la 1 ianuarie 2016. Întrucât nu a primit de la Republica Slovacă confirmarea deplinei transpuneri a respectivei Directive 2014/61/UE, Comisia a decis să sesizeze Curtea.

               2.

               Prin acțiunea formulată, Comisia solicită obligarea Republicii Slovace la plata unei penalități cu titlu cominatoriu zilnice în cuantum de 10 036,80 euro. Cuantumul acestei penalități a fost calculat ținând seama de gravitate și de durata încălcării și de efectul disuasiv, în funcție de capacitatea de plată a acestui stat membru.

      (1)  JO L 155, 23.5.2014, p. 1.


title: Cauza C-74/17: Ordonanța președintelui Curții din 28 septembrie 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Amtsgericht Düsseldorf – Germania) – Jonathan Heintges/Germanwings GmbH

text:
               15.1.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 13/10

         Ordonanța președintelui Curții din 28 septembrie 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Amtsgericht Düsseldorf – Germania) – Jonathan Heintges/Germanwings GmbH
   (Cauza C-74/17) (1)

   (2018/C 013/15)
   Limba de procedură: germana
   Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 151, 15.5.2017.


title: Cauza T-736/17: Acțiune introdusă la 30 octombrie 2017 – Lincoln Global/EUIPO (FLEXCUT)

text:
               15.1.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 13/27

         Acțiune introdusă la 30 octombrie 2017 – Lincoln Global/EUIPO (FLEXCUT)
   (Cauza T-736/17)
   (2018/C 013/41)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Lincoln Global, Inc. (Santa Fe Springs, California, Statele Unite) (reprezentant: K. Piepenbrink, avocat)

      Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

      Datele privind procedura în fața EUIPO

      Marca în litigiu: marca Uniunii Europene verbală „FLEXCUT” – cererea de înregistrare nr. 15 111 198

      Decizia atacată: Decizia Camerei a patra de recurs a EUIPO din 30 august 2017 în cauza R 2225/2016-4

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei atacate;

               —

               obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivul invocat

               —

               încălcarea articolului 7 alineatul (1) literele (b) și (c) din Regulamentul nr. 207/2009.


title: Cauza C-609/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Työtuomioistuin (Finlanda) la 24 octombrie 2017 – Terveys- ja sosiaalialan neuvottelujärjestö (TSN) ry/Hyvinvointialan liitto ry

text:
               15.1.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 13/8

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Työtuomioistuin (Finlanda) la 24 octombrie 2017 – Terveys- ja sosiaalialan neuvottelujärjestö (TSN) ry/Hyvinvointialan liitto ry
   (Cauza C-609/17)
   (2018/C 013/09)
   Limba de procedură: finlandeza

      Instanța de trimitere

   Työtuomioistuin

      Părțile din procedura principală

      Reclamant: Terveys- ja sosiaalialan neuvottelujärjestö (TSN) ry

      Pârât: Hyvinvointialan liitto ry

      Intervenientă: Fimlab Laboratoriot Oy

      Întrebările preliminare

               1)

               Articolul 7 alineatul (1) din Directiva 2003/88/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 4 noiembrie 2003 (1) privind anumite aspecte ale organizării timpului de lucru se opune unei prevederi naționale dintr-o convenție colectivă sau interpretării date acesteia potrivit căreia un lucrător care se află în incapacitate de muncă la începutul concediului sau a unei părți din acesta nu are dreptul, chiar dacă solicită, să reporteze concediul anual acordat potrivit convenției colective și care coincide cu perioada de incapacitate de muncă, atunci când respingerea cererii de reportare a concediului prevăzut de convenția colectivă nu reduce dreptul lucrătorului la patru săptămâni de concediu anual?

               2)

               Articolul 31 alineatul (2) din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene produce efecte juridice directe, mai precis un efect juridic orizontal direct, asupra unui raport de muncă între persoane private?

               3)

               Articolul 31 alineatul (2) din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene protejează concediul dobândit în măsura în care durata concediului depășește concediul minim anual de patru săptămâni, prevăzut la articolul 7 alineatul (1) din Directiva privind timpul de lucru? Această dispoziție din cartă se opune prevederii naționale dintr-o convenție colectivă sau interpretării date acesteia potrivit căreia un lucrător care se află în incapacitate de muncă la începutul concediului sau a unei părți din acesta nu are dreptul, chiar dacă solicită, să reporteze concediul anual acordat potrivit convenției colective și care coincide cu perioada de incapacitate de muncă, atunci când respingerea cererii de reportare a concediului prevăzut de convenția colectivă nu reduce dreptul lucrătorului la patru săptămâni de concediu anual?

      (1)  JO 2003 L 299, p. 9, Ediție specială, 05/vol. 7, p. 3


title: Cauza T-741/17: Acțiune introdusă la 30 octombrie 2017 – Trasys International și Axianseu Digital Solutions/AESA

text:
               15.1.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 13/27

         Acțiune introdusă la 30 octombrie 2017 – Trasys International și Axianseu Digital Solutions/AESA
   (Cauza T-741/17)
   (2018/C 013/42)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamante: Trasys International GEIE (Bruxelles, Belgia) și Axianseu Digital Solutions SA (Lisabona, Portugalia) (reprezentanți: L. Masson și G. Tilman, avocați)

      Pârâtă: Agenția Europeană de Siguranță a Aviației

      Concluziile

   Reclamantele solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei adoptate la 28 august 2017 pentru Agenția Europeană de Siguranță a Aviației de către directorul său, în cadrul contractului de intitulat „EASA.2017.HVP.08: IT Application & Infrastructure Management Services – ITAIMS” […];

               —

               în consecință, anularea deciziei implicite de a nu atribui diferitele contracte-cadru reclamantelor;

               —

               obligarea Agenției la plata tuturor cheltuielilor de judecată aferente procedurii.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamantele invocă un motiv unic întemeiat pe nemotivarea deciziei atacate, în prezența unui preț care rezultă a fi anormal de scăzut.


title: Cauza C-196/17: Ordonanța președintelui Curții din 22 septembrie 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Amtsgericht Hannover – Germania) – Kathrin Meyer/TUIfly GmbH

text:
               15.1.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 13/11

         Ordonanța președintelui Curții din 22 septembrie 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Amtsgericht Hannover – Germania) – Kathrin Meyer/TUIfly GmbH
   (Cauza C-196/17) (1)

   (2018/C 013/16)
   Limba de procedură: germana
   Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 231, 17.7.2017.


title: Cauza T-724/17: Acțiune introdusă la 17 octombrie 2017 – The Vianel Group/EUIPO – Viania Dessous (VIANEL)

text:
               15.1.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 13/21

         Acțiune introdusă la 17 octombrie 2017 – The Vianel Group/EUIPO – Viania Dessous (VIANEL)
   (Cauza T-724/17)
   (2018/C 013/35)
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

      Părțile

      Reclamantă: The Vianel Group LLC (Dover, Delaware, Statele Unite) (reprezentant: V. Perrichon, avocat)

      Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Viania Dessous GmbH (Mössingen, Germania)

      Datele privind procedura în fața EUIPO

      Solicitantul mărcii în litigiu: reclamanta.

      Marca în litigiu: înregistrarea internațională care desemnează Uniunea Europeană a mărcii verbale „VIANEL” – cererea de înregistrare nr. 1 181 484.

      Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție.

      Decizia atacată: Decizia Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 14 iulie 2017 în cauza R 285/2017-5.

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               admiterea cererii formulate de reclamantă;

               —

               anularea deciziei atacate;

               —

               obligarea părții adverse la plata cheltuielilor de judecată și a celor aferente procedurii desfășurate în fața Oficiului.

      Motivul invocat

               —

               încălcarea de către camera de recurs a dispozițiilor aplicabile din Regulamentul privind marca Uniunii Europene în stabilirea pertinenței dovezii privind utilizarea aduse de partea adversă, a similitudinii produselor și a semnelor în cauză și a riscului de confuzie.


title: Cauza T-742/17: Acțiune introdusă la 9 noiembrie 2017 – Kim și alții/Consiliul

text:
               15.1.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 13/28

         Acțiune introdusă la 9 noiembrie 2017 – Kim și alții/Consiliul
   (Cauza T-742/17)
   (2018/C 013/43)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamanți: Il-Su Kim (Pyongyang, Coreea de Nord), Song-Sam Kang (Hamburg, Germania), Chun-Sik Choe (Pyongyang), Kyu-Nam Sin (Pyongyang) și Chun-San Pak (Pyongyang) (reprezentanți: M. Lester, QC, S. Midwinter, QC, T. Brentnall și A. Stevenson, solicitors)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene

      Concluziile

   Reclamanții solicită Tribunalului:

               —

               anularea Regulamentul (UE) 2017/1509 al Consiliului din 30 august 2017 privind măsuri restrictive împotriva Republicii Populare Democrate Coreene și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 329/2007, în măsura în care îi privește pe reclamanți;

               —

               obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată efectuate de reclamanți.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamanții invocă șase motive.

               1.

               Primul motiv, prin intermediul căruia se susține că pârâtul nu a oferit o motivare adecvată sau suficientă pentru includerea reclamanților.

               2.

               Al doilea motiv, prin intermediul căruia se susține că pârâtul a săvârșit o eroare vădită atunci când a considerat că oricare dintre criteriile de includere pe lista măsurilor contestate este îndeplinit în cazul reclamanților; nu există nicio bază factuală pentru includerea acestora.

               3.

               Al treilea motiv, prin intermediul căruia se susține că pârâtul a încălcat dreptul la egalitate de tratament al reclamanților.

               4.

               Al patrulea motiv, prin intermediul căruia se susține că pârâtul a încălcat dreptul la apărare al reclamanților prin faptul că nu le-a furnizat probele pe care acesta se bazează înainte de a-i reinclude pe reclamanți pe listă.

               5.

               Al cincilea motiv, prin intermediul căruia se susține că pârâtul a încălcat dreptul privind protecția datelor.

               6.

               Al șaselea motiv, prin intermediul căruia se susține că pârâtul a încălcat în mod nejustificat și disproporționat drepturile fundamentale ale reclamanților, inclusiv dreptul acestora la protecția proprietății, a activităților comerciale și a reputației.


title: Cauza T-725/17: Acțiune introdusă la 24 octombrie 2017 – Clestra Hauserman/Parlamentul

text:
               15.1.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 13/22

         Acțiune introdusă la 24 octombrie 2017 – Clestra Hauserman/Parlamentul
   (Cauza T-725/17)
   (2018/C 013/36)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: Clestra Hauserman (Illkirch Graffenstaden, Franța) (reprezentant: J. Gehin, avocat)

      Pârât: Parlamentul European

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei Parlamentului European, cuprinsă în scrisoarea acestuia din 24 august 2017, prin care se notifică reclamantei respingerea ofertei pe care a prezentat-o pentru lotul nr. 55 în cadrul procedurii de cerere de ofertă INLO-D-UPIL-T-16-AO8 privind proiectul de extindere și de modernizare a clădirii [Konrad Adenauer] din Luxemburg („decizia de respingere”), precum și a deciziei de atribuire a acestui altui ofertant („decizia de atribuire”);

               —

               obligarea Parlamentului European să îi plătească daune interese în cuantum de 1 000 893 de euro cu titlu de răspundere extracontractuală, în orice caz suma de 50 000 de euro cu titlu de costuri aferente pregătirii ofertei prezentate în cadrul procedurii de cerere de ofertă nr. 2014/S 123-218302;

               —

               obligarea Parlamentului European la plata integrală a cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă patru motive.

               1.

               Primul motiv, întemeiat pe nelegalitatea cererii de excludere a societății Clestra Hauserman în condiția în care procedează la organizarea unei a doua proceduri de cerere de ofertă, inițiată în mod nelegal potrivit anunțului de contract nr. 2016/S 215-391081 din 8 noiembrie 2016 ca urmare a unei prime proceduri de cerere de ofertă care condusese la atribuirea contractului întreprinderii reclamante;

               2.

               Al doilea motiv, întemeiat pe lipsa de justificare a admisibilității ofertei întreprinderii căreia i s-a atribuit contractul în aplicarea dispozițiilor din caietul de sarcini referitoare la capacităților tehnice și financiare ale adjudecatarului (articolul 12 și 13 din caietul de sarcini) și a documentelor necesare invitației de a prezenta oferte (articolele I – VI.G);

               3.

               Al treilea motiv, întemeiat pe inadmisibilitatea întreprinderii căreia i s-a atribuit contractul întrucât având în vedere caracterul anormal de scăzut al ofertei, ar fi trebuit să se constate nelegalitatea acesteia, iar faptul că a fost reținută constituie din această cauză o eroare vădită de apreciere;

               4.

               Al patrulea motiv, întemeiat pe încălcarea principiului egalității de tratament și al transparenței, în ceea ce privește desfășurarea celei de a doua proceduri de cerere de ofertă.


title: Cauza T-743/17: Acțiune introdusă la 9 noiembrie 2017 – Bischoff/EUIPO – Miroglio Fashion (CARACTÈRE)

text:
               15.1.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 13/29

         Acțiune introdusă la 9 noiembrie 2017 – Bischoff/EUIPO – Miroglio Fashion (CARACTÈRE)
   (Cauza T-743/17)
   (2018/C 013/44)
   Limba în care a fost formulată acțiunea: franceza

      Părțile

      Reclamantă: Bischoff GmbH (Muggensturm, Germania) (reprezentant: D. Régnier, avocat)

      Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Miroglio Fashion Srl (Alba, Italia)

      Datele privind procedura în fața EUIPO

      Titularul mărcii în litigiu: Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

      Marca în litigiu: Marca Uniunii Europene verbală „CARACTÈRE” – Marca Uniunii Europene nr. 7 061 922

      Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: Procedură de declarare a nulității

      Decizia atacată: Decizia Camerei întâi de recurs a EUIPO din 20 iulie 2017 în cauza R 328/2016-1

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei atacate în măsura în care a respins apelul societății Bischoff prin care se solicită declararea nulității mărcii nr. 007061922 pentru produsele și serviciile din clasele 14, 18, 24, 25 și 35;

               —

               obligarea EUIPO și a societății Miroglio Fashion la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele invocate

               —

               încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009;

               —

               încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul nr. 207/2009;


title: Cauza C-276/17: Ordonanța președintelui Curții din 22 septembrie 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Amtsgericht Hannover – Germania) – Michael Siegberg/TUIfly GmbH

text:
               15.1.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 13/11

         Ordonanța președintelui Curții din 22 septembrie 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Amtsgericht Hannover – Germania) – Michael Siegberg/TUIfly GmbH
   (Cauza C-276/17) (1)

   (2018/C 013/17)
   Limba de procedură: germana
   Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 239, 24.7.2017.


title: Cauza T-465/16: Hotărârea Tribunalului din 20 noiembrie 2017 – Cotécnica/ EUIPO – Visán Industrias Zootécnicas (cotecnica OPTIMA) [„Marcă a Uniunii Europene — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurative cotecnica OPTIMA — Marca Uniunii Europene figurativă anterioară visán Optima PREMIUM PETFOOD — Motiv relativ de refuz — Risc de confuzie — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 [devenit articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001]”]

text:
               15.1.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 13/14

         Hotărârea Tribunalului din 20 noiembrie 2017 – Cotécnica/ EUIPO – Visán Industrias Zootécnicas (cotecnica OPTIMA)
   (Cauza T-465/16) (1)

   ([„Marcă a Uniunii Europene - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurative cotecnica OPTIMA - Marca Uniunii Europene figurativă anterioară visán Optima PREMIUM PETFOOD - Motiv relativ de refuz - Risc de confuzie - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 [devenit articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001]”])
   (2018/C 013/24)
   Limba de procedură: spaniola

      Părţile

      Reclamantă: Cotécnica, SCCL (Bellpuig, Spania) (reprezentanţi: J.-B. Devaureix, J. Erdozain López și J. Galán López, avocați)

      Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentanţi: S. Palmero Cabezas și J. Crespo Carrillo, agenți)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO, intervenientă la Tribunal: Visán Industrias Zootécnicas, SL (Arganda, Spania) (reprezentant: P. Alesci Naranjo, avocat)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a doua de recurs a EUIPO din 13 iunie 2016 (cauza R 229/2016–2) privind o procedură de opoziție între Visán Industrias Zootécnicas și Cotécnica

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă Cotécnica, SCCL, să suporte, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, pe cele efectuate de Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO).

               3)

               Visán Industrias Zootécnicas, SL, suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 371, 10.10.2016.


title: Cauza C-400/17: Ordonanța președintelui Curții din 30 octombrie 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunalul Dolj – România) – Mihaela Iuliana Scripnic, Radu Constantin Scripnic, Alexandru Gheorghiță, Vasilica Gheorghiță/SC Bancpost SA, SC Bancpost SA – sucursala Dolj

text:
               15.1.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 13/11

         Ordonanța președintelui Curții din 30 octombrie 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunalul Dolj – România) – Mihaela Iuliana Scripnic, Radu Constantin Scripnic, Alexandru Gheorghiță, Vasilica Gheorghiță/SC Bancpost SA, SC Bancpost SA – sucursala Dolj
   (Cauza C-400/17) (1)

   (2018/C 013/18)
   Limba de procedură: româna
   Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 309, 18.9.2017.


title: Cauza T-558/16: Hotărârea Tribunalului din 22 noiembrie 2017 – von Blumenthal și alții/BEI („Funcție publică — Personalul BEI — Reforma sistemului de remunerație și de creștere salarială — Excepție de nelegalitate — Egalitate de tratament — Responsabilitate”)

text:
               15.1.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 13/15

         Hotărârea Tribunalului din 22 noiembrie 2017 – von Blumenthal și alții/BEI
   (Cauza T-558/16) (1)

   ((„Funcție publică - Personalul BEI - Reforma sistemului de remunerație și de creștere salarială - Excepție de nelegalitate - Egalitate de tratament - Responsabilitate”))
   (2018/C 013/25)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamanți: Henry von Blumenthal și alții (Bergem, Luxemburg) Marc D’Hooge (Luxemburg, Luxemburg), Giulia Gaspari (Luxemburg), Patrick Vanhoudt (Gonderange, Luxemburg) și Dalila Bundy (Cosnes-et-Romain, Franța) (reprezentant: L. Levi, avocat)

      Pârâtă: Banca Europeană de Investiții (BEI) (reprezentanți: inițial C. Gómez de la Cruz, G. Nuvoli și T. Gilliams, ulterior T. Gilliams și G. Faedo, agenți, asistați de P.-E. Partsch, avocat)

      Obiectul

   Cerere întemeiată pe articolul 270 TFUE prin care se solicită, pe de o parte, anularea deciziilor, conținute în fișele de salariu din luna aprilie 2015 și ulterioare, prin care se aplică reclamanților decizia Consiliului de administrație al BEI din 16 decembrie 2014 și decizia Comitetului de direcție al BEI din 4 februarie 2015 în favoarea reclamanților și, pe de altă parte, obligarea BEI la plata către reclamanți, în primul rând, a unei sume care corespunde diferenței dintre cuantumul remunerațiilor plătite în temeiul deciziilor sus-menționate și cel al remunerațiilor datorate în temeiul angajamentelor BEI și, în al doilea rând, a unor daune interese pentru repararea prejudiciului material și moral pe care reclamanții pretind că l-au suferit din cauza pierderii puterii lor de cumpărare.

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă domnii Henry von Blumenthal, Marc D’Hooge, doamna Giulia Gaspari, domnul Patrick Vanhoudt și doamna Dalila Bundy la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 414, 14.12.2015 (cauză înregistrată inițial la Tribunalul Funcției Publice a Uniunii Europene sub numărul F-99/15 și transferată la Tribunalul Uniunii Europene la 1.9.2016).


title: Cauza T-437/17: Ordonanța Tribunalului din 14 noiembrie 2017 – Oy Karl Fazer/EUIPO – Kraft Foods Belgium Intellectual Property (MIGNON)

text:
               15.1.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 13/29

         Ordonanța Tribunalului din 14 noiembrie 2017 – Oy Karl Fazer/EUIPO – Kraft Foods Belgium Intellectual Property (MIGNON)
   (Cauza T-437/17) (1)

   (2018/C 013/45)
   Limba de procedură: engleza
   Președintele Camerei a noua a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 300, 11.9.2017.


title: Cauza T-617/16: Hotărârea Tribunalului din 23 noiembrie 2017 – PF/Comisia [„Funcție publică — Funcționari — Promovare — Exercițiul de promovare 2015 — Articolul 43 și articolul 45 alineatul (1) din statut — Obligația de motivare — Examinare comparativă a meritelor — Utilizarea limbilor în cadrul atribuțiilor exercitate de administratorii cu atribuții lingvistice și de administratorii cu alte atribuții decât cele lingvistice — Absențe justificate — Eroare vădită de apreciere”]

text:
               15.1.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 13/16

         Hotărârea Tribunalului din 23 noiembrie 2017 – PF/Comisia
   (Cauza T-617/16) (1)

   ([„Funcție publică - Funcționari - Promovare - Exercițiul de promovare 2015 - Articolul 43 și articolul 45 alineatul (1) din statut - Obligația de motivare - Examinare comparativă a meritelor - Utilizarea limbilor în cadrul atribuțiilor exercitate de administratorii cu atribuții lingvistice și de administratorii cu alte atribuții decât cele lingvistice - Absențe justificate - Eroare vădită de apreciere”])
   (2018/C 013/26)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: PF (reprezentanți: S. Orlandi și T. Martin, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: G. Berscheid și C. Berardis-Kayser, agenți)

      Obiectul

   Cerere întemeiată pe articolul 270 TFUE și prin care se urmărește anularea deciziei Comisiei de a nu îl promova pe reclamant la gradul AD 8 în temeiul exercițiului de promovare 2015

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               PF este obligat la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 371, 10.10.2016 (cauză înregistrată inițial la Tribunalul Funcției Publice a Uniunii Europene sub numărul F-47/16 și transferată la Tribunalul Uniunii Europene la 1.9.2016).


title: Cauza T-652/16 P: Hotărârea Tribunalului din 22 noiembrie 2017 – HD/Parlamentul („Recurs — Funcționari — Remunerație — Alocații familiale — Alocație școlară — Interzicerea cumulului alocațiilor de aceeași natură — Cerere de restituire a plăților nedatorate — Protecția datelor cu caracter personal — Obligația de motivare”)

text:
               15.1.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 13/16

         Hotărârea Tribunalului din 22 noiembrie 2017 – HD/Parlamentul
   (Cauza T-652/16 P) (1)

   ((„Recurs - Funcționari - Remunerație - Alocații familiale - Alocație școlară - Interzicerea cumulului alocațiilor de aceeași natură - Cerere de restituire a plăților nedatorate - Protecția datelor cu caracter personal - Obligația de motivare”))
   (2018/C 013/27)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Recurent: HD (reprezentant: C. Bernard-Glanz, avocat)

      Cealaltă parte din procedură: Parlamentul European (reprezentanți: M. Ecker și L. Deneys, agenți)

      Obiectul

   Recurs formulat împotriva Hotărârii Tribunalului Funcției Publice a Uniunii Europene (Camera întâi) din 21 iulie 2016, HD/Parlamentul (F-136/15, EU:F:2016:169) prin care se solicită anularea acestei hotărâri.

      Dispozitivul

               1)

               Respinge recursul.

               2)

               Îl obligă pe HD la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 419, 14.11.2016.


title: Hotărârea Curții din 13 septembrie 2017 în cauza E-15/16 – Yara International ASA/Guvernul norvegian (Libertatea de stabilire – Articolele 31 și 34 SEE – Necesitate – Reglementare națională privind contribuțiile intragrup – Repartizarea echilibrată a competenței de impozitare – Excepția privind pierderile definitive – Riscul de evaziune fiscală – Aranjamentul pur artificial – Interzicerea abuzului de drept)

text:
               18.1.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 16/4

         HOTĂRÂREA CURȚII
   din 13 septembrie 2017
   în cauza E-15/16
   Yara International ASA/Guvernul norvegian

      (Libertatea de stabilire – Articolele 31 și 34 SEE – Necesitate – Reglementare națională privind contribuțiile intragrup – Repartizarea echilibrată a competenței de impozitare – Excepția privind pierderile definitive – Riscul de evaziune fiscală – Aranjamentul pur artificial – Interzicerea abuzului de drept)

   (2018/C 16/04)
   În cauza E-15/16, Yara International ASA/Guvernul Norvegiei – CERERE înaintată Curții, în temeiul articolului 34 din Acordul dintre statele AELS privind instituirea unei Autorități de Supraveghere și a unei Curți de Justiție, de către Curtea de Apel din Borgarting (Borgarting lagmannsrett) privind interpretarea articolului 31 din Acordul privind Spațiul Economic European în contextul reglementărilor naționale în materie de contribuții intragrup, Curtea, compusă din Carl Baudenbacher, președinte și judecător raportor, Per Christiansen și Ása Ólafsdóttir (judecător ad hoc), judecători, a emis, la 13 septembrie 2017, o hotărâre al cărei dispozitiv prevede următoarele:
   Articolele 31 și 34 din Acordul privind SEE nu împiedică aplicarea normelor naționale privind contribuțiile intragrup, cum ar fi normele din Legea norvegiană privind impozitarea, conform cărora aceste contribuții reduc venitul impozabil al entității care transferă și sunt incluse în venitul impozabil al beneficiarului, indiferent dacă beneficiarul înregistrează o pierdere sau un profit în scopuri fiscale, care stabilesc condiția că atât entitatea care transferă, cât și destinatarul fac obiectul impozitării în statul SEE în cauză. Aceasta este o condiție a dreptului SEE, conform căreia normele naționale trebuie să servească un obiectiv legitim precum cel referitor la necesitatea de a se garanta o repartizare echilibrată a competenței de impozitare între statele SEE sau pentru a se împiedica aranjamentele pur artificiale care conduc la evaziune fiscală. Cu toate acestea, cerințele prevăzute de legislația națională depășesc ceea ce este necesar pentru atingerea obiectivelor respective în cazurile în care pierderea suferită de filiala străină este definitivă.


title: Cauza C-507/16: Hotărârea Curții (Camera a șasea) din 15 noiembrie 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Administrativen sad Sofia-grad – Bulgaria) – Entertainment Bulgaria System EOOD/Direktor na Direktsia „Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika” – Sofia [Trimitere preliminară — Fiscalitate — Directiva 2006/112/CE — Articolul 168 litera (a), articolul 169 litera (a), articolul 214 alineatul (1) literele (d) și (e) și articolele 289 și 290 — Deductibilitatea taxei pe valoarea adăugată (TVA) datorate sau achitate în amonte — Operațiuni realizate în aval în alte state membre — Regimul de scutire de taxă în statul membru în care se exercită dreptul de deducere]

text:
               22.1.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 22/14

         Hotărârea Curții (Camera a șasea) din 15 noiembrie 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Administrativen sad Sofia-grad – Bulgaria) – Entertainment Bulgaria System EOOD/Direktor na Direktsia „Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika” – Sofia
   (Cauza C-507/16) (1)

   ([Trimitere preliminară - Fiscalitate - Directiva 2006/112/CE - Articolul 168 litera (a), articolul 169 litera (a), articolul 214 alineatul (1) literele (d) și (e) și articolele 289 și 290 - Deductibilitatea taxei pe valoarea adăugată (TVA) datorate sau achitate în amonte - Operațiuni realizate în aval în alte state membre - Regimul de scutire de taxă în statul membru în care se exercită dreptul de deducere])
   (2018/C 022/18)
   Limba de procedură: bulgara

      Instanța de trimitere

   Administrativen sad Sofia-grad

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Entertainment Bulgaria System EOOD

      Pârât: Direktor na Direktsia „Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika” – Sofia

      Dispozitivul

   Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată, astfel cum a fost modificată prin Directiva 2009/162/UE a Consiliului din 22 decembrie 2009, trebuie interpretată în sensul că se opune unei legislații a unui stat membru care împiedică o persoană impozabilă stabilită pe teritoriul acestui stat membru să deducă taxa pe valoarea adăugată datorată sau achitată în amonte în acest stat membru pentru servicii furnizate de persoane impozabile stabilite în alte state membre și utilizate pentru furnizarea de prestări de servicii în alte state membre decât cel în care este stabilită această persoană impozabilă, pentru motivul că aceasta este identificată în scopuri de taxă pe valoarea adăugată în temeiul unuia sau al celuilalt dintre cele două cazuri prevăzute la articolul 214 alineatul (1) literele (d) și (e) din Directiva 2006/112, astfel cum a fost modificată prin Directiva 2009/162. În schimb, articolul 168 litera (a) și articolul 169 litera (a) din Directiva 2006/112, astfel cum a fost modificată prin Directiva 2009/162, trebuie interpretate în sensul că nu se opun unei legislații a unui stat membru care împiedică o persoană impozabilă stabilită pe teritoriul acestui stat membru și care beneficiază în respectivul stat de un regim de scutire de taxă să exercite dreptul de deducere a taxei pe valoarea adăugată datorate sau achitate în amonte în acest stat pentru servicii furnizate de persoane impozabile stabilite în alte state membre și utilizate pentru furnizarea de prestări de servicii în alte state membre decât cel în care este stabilită această persoană impozabilă.

      (1)  JO C 441, 28.11.2016.


title: Cauza C-613/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Corte dei Conti (Italia) la 24 octombrie 2017 – Federazione Italiana Sport Equestri (FISE)/Istituto Nazionale di Statistica – ISTAT

text:
               22.1.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 22/23

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Corte dei Conti (Italia) la 24 octombrie 2017 – Federazione Italiana Sport Equestri (FISE)/Istituto Nazionale di Statistica – ISTAT
   (Cauza C-613/17)
   (2018/C 022/35)
   Limba de procedură: italiana

      Instanța de trimitere

   Corte dei Conti

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Federazione Italiana Sport Equestri (FISE)

      Pârât: Istituto Nazionale di Statistica – ISTAT

      Întrebările preliminare

               1)

               Noțiunea „intervenți[e] publică sub forma normelor generale aplicabile tuturor unităților care au același obiect de activitate” prevăzută la punctul 20.15 din Regulamentul (UE) nr. 549/2013 (1) (denumit SEC 2010) trebuie interpretată în sens larg, și anume în sensul că include de asemenea competențe de direcție cu caracter sportiv (așa-numitul „soft law”) și competențe de recunoaștere, prevăzute de lege, în scopul dobândirii personalității juridice și a posibilității de operare în domeniul sportului, ambele competențe privind în general toate federațiile sportive naționale italiene?

               2)

               Indicatorul general de control prevăzut la punctul 20.15 din Regulamentul (UE) nr. 549/2013 (denumit SEC 2010) („capacitatea de a determina politica sau programul unei unități instituționale”) trebuie interpretat în sens material, drept capacitatea de a conduce, de a restricționa și de a condiționa activitatea de gestionare a unei entități fără scop lucrativ, sau poate fi interpretat într-un sens lipsit de caracter tehnic, și anume în sensul că include de asemenea competențe de supraveghere externă diferite de cele definite prin indicatorii specifici de control prevăzuți la literele (a), (b), (c), (d) și (e) ale punctului 20.15 (precum, de exemplu, competențe de aprobare a bugetelor, de numire a cenzorilor, de aprobare a statutelor și a anumitor tipuri de regulamente, de direcție sportivă sau de recunoaștere în scopuri sportive)?

               3)

               Potrivit prevederilor coroborate ale punctelor 20.15, 4.125 și 4.126 din Regulamentul (UE) nr. 549/2013 (denumit SEC 2010), pot fi luate în considerare cotizațiile membrilor în scopul de a aprecia dacă există sau nu există un control public, iar un cuantum ridicat al cotizațiilor menționate, împreună cu celelalte venituri proprii, poate atesta, în lumina particularităților speței concrete, existența unei capacități semnificative de autodeterminare a unei instituții fără scop lucrativ?

      (1)  Regulamentul (UE) nr. 549/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 21 mai 2013 privind Sistemul european de conturi naționale și regionale din Uniunea Europeană (JO 2013, L 174, p. 1).


title: Cauza T-756/17: Acțiune introdusă la 13 noiembrie 2017 – CMS Hasche Sigle/EUIPO (WORLD LAW GROUP)

text:
               22.1.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 22/53

         Acțiune introdusă la 13 noiembrie 2017 – CMS Hasche Sigle/EUIPO (WORLD LAW GROUP)
   (Cauza T-756/17)
   (2018/C 022/69)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: CMS Hasche Sigle Partnerschaft von Rechtsanwälten und Steuerberatern mbH (Berlin, Germania) (reprezentant: P.-C. Thielen, lawyer)

      Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

      Datele privind procedura în fața EUIPO

      Marca în litigiu: marca Uniunii Europene verbală „WORLD LAW GROUP” – cererea de înregistrare nr. 14 667 844

      Decizia atacată: Decizia Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 29 august 2017 în cauza R 329/2017-5

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei atacate privind cererea de înregistrare nr. 14 667 844 în măsura în care respinge cererea de înregistrare;

               —

               obligarea EUIPO la plata propriilor cheltuieli de judecată, precum și a celor efectuate de reclamantă.

      Motivele invocate

               —

               Încălcarea articolului 7 alineatul (1) literele (a) și (b) din Regulamentul nr. 207/2009;

               —

               încălcarea articolului 7 alineatul (2) din Regulamentul nr. 207/2009.


title: Cauza T-798/16: Hotărârea Tribunalului din 30 noiembrie 2017 – Hanso Holding/EUIPO (REAL) [„Marcă a Uniunii Europene — Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurative REAL — Motive absolute de refuz — Caracter descriptiv — Lipsa caracterului distinctiv — Lipsa caracterului distinctiv dobândit prin utilizare — Articolul 7 alineatul (1) literele (b) și (c) și alineatul 3 din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 [devenit articolul 7 alineatul (1) literele (b) și (c) și alineatul (3) din Regulamentul (UE) 2017/1001”]

text:
               22.1.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 22/38

         Hotărârea Tribunalului din 30 noiembrie 2017 – Hanso Holding/EUIPO (REAL)
   (Cauza T-798/16) (1)

   ([„Marcă a Uniunii Europene - Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurative REAL - Motive absolute de refuz - Caracter descriptiv - Lipsa caracterului distinctiv - Lipsa caracterului distinctiv dobândit prin utilizare - Articolul 7 alineatul (1) literele (b) și (c) și alineatul 3 din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 [devenit articolul 7 alineatul (1) literele (b) și (c) și alineatul (3) din Regulamentul (UE) 2017/1001”])
   (2018/C 022/52)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Hanso Holding AS (Tromsø, Norvegia) (reprezentant: M. Wirtz, avocat)

      Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentant: L. Rampini, agent)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva deciziei Camerei a doua de recurs a EUIPO din 2 septembrie 2016 (cauza R 2405/2015-2), privind o cerere de înregistrare a semnului figurativ REAL ca marcă a Uniunii Europene

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă Hanso Holding AS la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 6, 9.1.2017.


title: Cauza C-616/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de tribunal correctionnel de Foix (Franța) la 26 octombrie 2017 – Procureur de la République/Mathieu Blaise și alții

text:
               22.1.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 22/24

         Cerere de decizie preliminară introdusă de tribunal correctionnel de Foix (Franța) la 26 octombrie 2017 – Procureur de la République/Mathieu Blaise și alții
   (Cauza C-616/17)
   (2018/C 022/36)
   Limba de procedură: franceza

      Instanța de trimitere

   Tribunal correctionnel de Foix

      Părțile din procedura principală

      Reclamant: Procureur de la République

      Pârâți: Mathieu Blaise, Sabrina Dauzet, Alain Feliu, Marie Foray, Sylvestre Ganter, Dominique Masset, Ambroise Monsarrat, Sandrine Muscat, Jean-Charles Sutra, Blanche Yon, Kevin Leo-Pol Fred Perrin, Germain Yves Dedieu, Olivier Godard, Kevin Pao Donovan Schachner, Laura Dominique Chantal Escande, Nicolas Benoit Rey, Eric Malek Benromdan, Olivier Eric Labrunie, Simon Joseph Jeremie Boucard, Alexis Ganter, Pierre André Garcia

      Cealaltă parte: Espace Émeraude

      Întrebările preliminare

               1)

               Regulamentul (CE) nr. 1107/2009 al Parlamentului European și al Consiliului din 21 octombrie 2009 privind introducerea pe piață a produselor fitosanitare și de abrogare a Directivelor 79/117/CEE și 91/414/CEE ale Consiliului (1) este conform cu principiul precauției atunci când omite să definească tocmai ceea ce reprezintă o substanță activă, lăsând solicitantului aprobării sarcina de a alege ceea ce denumește substanță activă în produsul său și posibilitatea de a orienta în integralitate cererea sa către o substanță unică, deși produsul său finit comercializat are în compoziție mai multe substanțe?

               2)

               Principiul precauției și imparțialitatea autorizației de comercializare sunt asigurate atunci când testele, analizele și evaluările necesare pentru analiza dosarului sunt efectuate numai de solicitanții aprobării care pot face prezentări parțiale, fără nicio contra-analiză independentă și fără să fie publicate rapoartele privind cererile de autorizare supuse protecției secretului industrial?

               3)

               Regulamentul european este conform cu principiul precauției atunci când nu ține seama de multitudinea de substanțe active și de utilizarea lor cumulată, în special atunci când nu prevede nicio analiză specifică completă la nivel european cu privire la cumulul de substanțe active în cadrul aceluiași produs?

               4)

               Regulamentul european este conform cu principiul precauției atunci când exceptează în capitolele 3 și 4 de la analize de toxicitate (genotoxicitate, examen de carcinogenicitate, examen cu privire la tulburările endocrine; […]) produsele pesticide în formulele lor comerciale astfel cum au fost introduse pe piață și astfel cum consumatorii și mediul sunt expuse la acestea, impunând numai teste sumare efectuate întotdeauna de solicitantul aprobării?

      (1)  JO L 309, p. 1


title: Cauza T-758/17: Acțiune introdusă la 17 noiembrie 2017 – Perfect Bar/EUIPO (PERFECT BAR)

text:
               22.1.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 22/53

         Acțiune introdusă la 17 noiembrie 2017 – Perfect Bar/EUIPO (PERFECT BAR)
   (Cauza T-758/17)
   (2018/C 022/70)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Perfect Bar LLC (San Diego, California, Statele Unite) (reprezentanți: F. Miazzetto, J. Gracia Albero, avocați)

      Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

      Datele privind procedura în fața EUIPO

      Marca în litigiu: marca Uniunii Europene figurativă care cuprinde elementul verbal „PERFECT BAR” – cererea de înregistrare nr. 15 374 085.

      Decizia atacată: Decizia Camerei a patra de recurs a EUIPO din 5 septembrie 2017 în cauza R 2439/2016-4.

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei atacate și permiterea înregistrării mărcii a cărei înregistrare se solicită, și anume, cererea de înregistrare a unei mărci a Uniunii Europene nr 015374085, „PERFECT BAR”;

               —

               obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată efectuate în cadrul procedurii în fața Tribunalului și a EUIPO.

      Motivul invocat

               —

               încălcarea articolului 7 alineatul (1) literele (b) și (c) Regulamentul nr. 207/2009.


title: Cauza C-547/16: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 23 noiembrie 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunal Supremo – Spania) – Gasorba SL, Josefa Rico Gil, Antonio Ferrándiz González/Repsol Comercial de Productos Petrolíferos SA [Concurrence — Article 101 TFUE — Accords entre entreprises — Relations commerciales entre exploitants de stations-service et compagnies pétrolières — Accord d’approvisionnement exclusif à long terme en carburants — Décision par laquelle la Commission européenne rend obligatoires les engagements d’une entreprise — Portée du caractère contraignant à l’égard des juridictions nationales d’une décision sur les engagements adoptée par la Commission — Article 9, paragraphe 1, et article 16, paragraphe 1, du règlement (CE) no 1/2003]

text:
               22.1.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 22/15

         Hotărârea Curții (Camera a treia) din 23 noiembrie 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunal Supremo – Spania) – Gasorba SL, Josefa Rico Gil, Antonio Ferrándiz González/Repsol Comercial de Productos Petrolíferos SA
   (Cauza C-547/16) (1)

   ([Concurrence - Article 101 TFUE - Accords entre entreprises - Relations commerciales entre exploitants de stations-service et compagnies pétrolières - Accord d’approvisionnement exclusif à long terme en carburants - Décision par laquelle la Commission européenne rend obligatoires les engagements d’une entreprise - Portée du caractère contraignant à l’égard des juridictions nationales d’une décision sur les engagements adoptée par la Commission - Article 9, paragraphe 1, et article 16, paragraphe 1, du règlement (CE) no 1/2003])
   (2018/C 022/19)
   Limba de procedură: spaniola

      Instanța de trimitere

   Tribunal Supremo

      Părțile din procedura principală

      Recurenți: Gasorba SL, Josefa Rico Gil, Antonio Ferrándiz González

      Intimată: Repsol Comercial de Productos Petrolíferos SA

      Dispozitivul

   Articolul 16 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 1/2003 al Consiliului din 16 decembrie 2002 privind punerea în aplicare a normelor de concurență prevăzute la articolele [101] și [102 TFUE] trebuie interpretat în sensul că o decizie privind angajamentele adoptată de Comisia Europeană cu privire la anumite acorduri între întreprinderi, în temeiul articolului 9 alineatul (1) din acest regulament, nu se opune ca instanțele naționale să examineze conformitatea acordurilor în cauză cu normele de concurență și să constate, dacă este cazul, nulitatea acestora în temeiul articolului 101 alineatul (2) TFUE.

      (1)  JO C 22, 23.1.2017.


title: Cauza T-759/17: Acțiune introdusă la 17 noiembrie 2017 – Perfect Bar/EUIPO (PERFECT Bar)

text:
               22.1.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 22/54

         Acțiune introdusă la 17 noiembrie 2017 – Perfect Bar/EUIPO (PERFECT Bar)
   (Cauza T-759/17)
   (2018/C 022/71)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Perfect Bar LLC (San Diego, California, Statele Unite) (reprezentanți: F. Miazzetto și J. Gracia Albero, lawyers)

      Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

      Datele privind procedura în fața EUIPO

      Marca în litigiu: marca Uniunii Europene figurativă care cuprinde elementele verbale „PERFECT Bar” – cererea de înregistrare nr. 15 376 064

      Decizia atacată: Decizia Camerei a patra de recurs a EUIPO din 5 septembrie 2017 în cauza R 2440/2016-4

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei atacate și admiterea înregistrării mărcii solicitate, și anume cererea de înregistrare a mărcii Uniunii Europene nr. 015376064 „PERFECT BAR”;

               —

               obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată aferente procedurii în fața Tribunalului și a EUIPO.

      Motivul invocat

               —

               încălcarea articolului 7 alineatul (1) literele (b) și (c) din Regulamentul nr. 207/2009.


title: Cauza C-618/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunal d'instance de Limoges (Franța) la 30 octombrie 2017 – BNP Paribas Personal Finance SA succesoare în drepturi a societății Solfea/Roger Ducloux, Josée Ducloux, născută Lecay

text:
               22.1.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 22/25

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunal d'instance de Limoges (Franța) la 30 octombrie 2017 – BNP Paribas Personal Finance SA succesoare în drepturi a societății Solfea/Roger Ducloux, Josée Ducloux, născută Lecay
   (Cauza C-618/17)
   (2018/C 022/37)
   Limba de procedură: franceza

      Instanța de trimitere

   Tribunal d'Instance de Limoges

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: BNP Paribas Personal Finance SA succesoare în drepturi a societății Solfea

      Pârâți: Roger Ducloux, Josée Ducloux, născută Lecay

      Întrebarea preliminară

   Dacă dobânda anuală efectivă aferentă unui credit este de 5,97377 %, regula rezultată din Directiva 98/7/CE din 16 februarie 1998 (1) și din Directiva 2008/48/CE din 23 aprilie 2008 (2) potrivit căreia, în versiunea în limba franceză, „Le résultat du calcul est exprimé avec une exactitude d’au moins une décimale. Si le chiffre de la décimale suivante est supérieur ou égal à 5, le chiffre de la première décimale sera augmenté de 1” (Rezultatul calculului trebuie exprimat cu o precizie de cel puțin o zecimală. Dacă a doua zecimală este mai mare sau egală cu 5, la prima zecimală se adaugă unu), permite să se considere corectă o dobândă anuală efectivă indicată de 5,95 %?

      (1)  Directiva 98/7/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 16 februarie 1998 de modificare a Directivei 87/102/CEE de apropiere a actelor cu putere de lege și actelor administrative ale statelor membre privind creditul de consum (JO 1998, L 101, p. 17, Ediție specială, 15/vol. 4, p. 210)

      (2)  Directiva 2008/48/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 23 aprilie 2008 privind contractele de credit pentru consumatori și de abrogare a Directivei 87/102/CEE a Consiliului (JO 2008, L 133, p. 66)


title: Cauza T-895/16: Hotărârea Tribunalului din 30 noiembrie 2017 – Toontrack Music/EUIPO (SUPERIOR DRUMMER) [„Marcă a Uniunii Europene — Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene verbale SUPERIOR DRUMMER — Motiv absolut de refuz — Caracter descriptiv — Articolul 7 alineatul (1) literele (b) și (c) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 [devenit articolul 7 alineatul (1) literele (b) și (c) din Regulamentul (UE) 2017/1001]”]

text:
               22.1.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 22/39

         Hotărârea Tribunalului din 30 noiembrie 2017 – Toontrack Music/EUIPO (SUPERIOR DRUMMER)
   (Cauza T-895/16) (1)

   ([„Marcă a Uniunii Europene - Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene verbale SUPERIOR DRUMMER - Motiv absolut de refuz - Caracter descriptiv - Articolul 7 alineatul (1) literele (b) și (c) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 [devenit articolul 7 alineatul (1) literele (b) și (c) din Regulamentul (UE) 2017/1001]”])
   (2018/C 022/53)
   Limba de procedură: suedeza

      Părțile

      Reclamantă: Toontrack Music AB (Umeå, Suedia) (reprezentant: L.-E. Ström, avocat)

      Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentant: S. Palmero Cabezas, agent)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 3 octombrie 2016 (cauza R 2438/2015-5) privind înregistrarea semnului verbal SUPERIOR DRUMMER ca marcă a Uniunii Europene.

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă Toontrack Music AB la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 46, 13.2.2017.


title: Cauza C-424/17 P: Recurs introdus la 14 iulie 2017 de Vilislav Andreev Kaleychev împotriva Ordonanţei Tribunalului (Camera întâi) din 22 iunie 2017 în cauza T-58/17, Kaleychev/Curtea Europeană a Drepturilor Omului

text:
               22.1.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 22/16

         Recurs introdus la 14 iulie 2017 de Vilislav Andreev Kaleychev împotriva Ordonanţei Tribunalului (Camera întâi) din 22 iunie 2017 în cauza T-58/17, Kaleychev/Curtea Europeană a Drepturilor Omului
   (Cauza C-424/17 P)
   (2018/C 022/20)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Recurent: Vilislav Andreev Kaleychev (reprezentant: K. Mladenova, адвокат)

      Cealaltă parte din procedură: Curtea Europeană a Drepturilor Omului
   Prin ordonanţa din 22 noiembrie 2017, Curtea de Justiţie (Camera a zecea) a hotărât că recursul este inadmisibil.


title: Cauza T-909/16: Hotărârea Tribunalului din 28 noiembrie 2017 – Laboratorios Ern/EUIPO – Sharma (NRIM Life Sciences) {„Marcă a Uniunii Europene — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene verbale NRIM Life Sciences — Marcă națională verbală anterioară RYM — Motiv relativ de refuz — Lipsa unui risc de confuzie — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 [devenit articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/2001]”}

text:
               22.1.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 22/39

         Hotărârea Tribunalului din 28 noiembrie 2017 – Laboratorios Ern/EUIPO – Sharma (NRIM Life Sciences)
   (Cauza T-909/16) (1)

   ({„Marcă a Uniunii Europene - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene verbale NRIM Life Sciences - Marcă națională verbală anterioară RYM - Motiv relativ de refuz - Lipsa unui risc de confuzie - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 [devenit articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/2001]”})
   (2018/C 022/54)
   Limba de procedură: engleza

      Părţile

      Reclamantă: Laboratorios Ern, SA (Barcelona, Spania) (reprezentant: S. Correa Rodríguez, avocat)

      Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentant: S. Bonne, agent)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO: Anil K. Sharma (Hillingdon, Regatul Unit)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva deciziei Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 26 septembrie 2016 (cauza R 2376/2015–5), privind o procedură de opoziție între Laboratorios Ern și domnul Sharma

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă Laboratorios Ern, SA, la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 53, 20.2.2017.


title: Cauza C-619/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunal Supremo (Spania) la 3 noiembrie 2017 – Ministerio de Defensa/Ana de Diego Porras

text:
               22.1.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 22/26

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunal Supremo (Spania) la 3 noiembrie 2017 – Ministerio de Defensa/Ana de Diego Porras
   (Cauza C-619/17)
   (2018/C 022/38)
   Limba de procedură: spaniola

      Instanța de trimitere

   Tribunal Supremo

      Părțile din procedura principală

      Recurent: Ministerio de Defensa

      Cealaltă parte în procedură: Ana de Diego Porras

      Întrebările preliminare

               1)

               Clauza 4 din Acordul cadru cu privire la munca pe durată determinată, anexat la Directiva 1999/70 (1), trebuie interpretată în sensul că se opune unei reglementări naționale care nu stabilește nicio indemnizație în cazul încetării unui contract de „interinidad” (muncă temporară) pe durată determinată pentru suplinirea unui alt lucrător care are dreptul de a i se păstra locul de muncă, când încetarea are loc la reintegrarea lucrătorului suplinit, însă, dimpotrivă, o prevede în situația în care încetarea contractului de muncă intervine din alte cauze prevăzute de lege?

               2)

               În cazul unui răspuns negativ la prima întrebare, intră sub incidența clauzei 5 din acordul-cadru o măsură precum cea prevăzută de legiuitorul spaniol care stabilește o indemnizație corespunzătoare a 12 zile de salariu pe an de vechime datorată lucrătorului la expirarea unui contract de muncă temporară chiar dacă munca temporară este limitată la un singur contract?

               3)

               În cazul unui răspuns pozitiv la a doua întrebare, este contrară clauzei 5 din acordul-cadru o dispoziție legală care recunoaște pentru lucrătorii care au contract pe durată determinată o indemnizație corespunzătoare a 12 zile de salariu pe an de vechime la expirarea contractului, însă exclude de la beneficiul acesteia pe lucrătorii care au contract pe durată determinată atunci când respectivul contract se încheie pentru „interinidad” (muncă temporară) în vederea suplinirii unui lucrător care are dreptul să i se păstreze locul de muncă?

      (1)  Directiva 1999/70/CE a Consiliului din 28 iunie 1999 privind acordul cadru cu privire la munca pe durată determinată încheiat între CES, UNICE și CEEP (JO L 175, p. 43, Ediție specială, 05/vol. 5, p. 129).


title: Cauza T-50/17: Hotărârea Tribunalului din 30 noiembrie 2017 – Mackevision Medien Design/ EUIPO (TO CREATE REALITY) {„Marcă a Uniunii Europene — Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene verbale TO CREATE REALITY — Marcă constituită dintr-un slogan publicitar — Motiv absolut de refuz — Lipsa caracterului distinctiv — Articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 [devenit articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001]”}

text:
               22.1.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 22/40

         Hotărârea Tribunalului din 30 noiembrie 2017 – Mackevision Medien Design/ EUIPO (TO CREATE REALITY)
   (Cauza T-50/17) (1)

   ({„Marcă a Uniunii Europene - Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene verbale TO CREATE REALITY - Marcă constituită dintr-un slogan publicitar - Motiv absolut de refuz - Lipsa caracterului distinctiv - Articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 [devenit articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001]”})
   (2018/C 022/55)
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Mackevision Medien Design GmbH Stuttgart (Stuttgart, Germania) (reprezentanți: E. Stolz, U. Stelzenmüller și J. Weiser, avocați)

      Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentanți: A. Graul și S. Hanne, agenți)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 20 decembrie 2016 (cauza R 995/2016–5) privind o cerere de înregistrare a semnului verbal TO CREATE REALITY ca marcă a Uniunii Europene.

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă Mackevision Medien Design GmbH Stuttgart la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 104, 3.4.2017.


title: Cauza C-620/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Székesfehérvári Törvényszék (Ungaria) la 2 noiembrie 2017 – Hochtief Solutions AG Magyarországi Fióktelepe/Fővárosi Törvényszék

text:
               22.1.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 22/26

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Székesfehérvári Törvényszék (Ungaria) la 2 noiembrie 2017 – Hochtief Solutions AG Magyarországi Fióktelepe/Fővárosi Törvényszék
   (Cauza C-620/17)
   (2018/C 022/39)
   Limba de procedură: maghiara

      Instanța de trimitere

   Székesfehérvári Törvényszék

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Hochtief Solutions AG Magyarországi Fióktelepe

      Pârâtă: Fővárosi Törvényszék

      Întrebările preliminare

               1)

               Principiile fundamentale și dispozițiile dreptului Uniunii [în special articolul 4 alineatul (3) TUE și cerința privind interpretarea uniformă], astfel cum au fost interpretate de Curtea de Justiție a Uniunii Europene, mai ales în Hotărârea pronunțată în cauza Köbler, trebuie interpretate în sensul că angajarea răspunderii instanței de ultim grad dintr-un stat membru, care pronunță o hotărâre ce încalcă dreptul Uniunii, poate fi întemeiată exclusiv pe dreptul național sau pe criteriile prevăzute de dreptul național? În cazul unui răspuns negativ, principiile fundamentale și dispozițiile dreptului Uniunii, în special cele trei criterii stabilite de Curtea de Justiție a Uniunii Europene în cauza Köbler pentru a angaja răspunderea „statului”, pot fi interpretate în sensul că îndeplinirea condițiilor de angajare a răspunderii statului membru pentru încălcarea dreptului Uniunii de către instanțele sale trebuie apreciată în conformitate cu dreptul național?

               2)

               Dispozițiile și principiile fundamentale ale dreptului Uniunii [în special articolul 4 alineatul (3) TUE și cerința unei protecții jurisdicționale efective], în special Hotărârile Curții de Justiție a Uniunii Europene în materia răspunderii unui stat membru pronunțate în cauzele Francovich, Brasserie du pêcheur și Köbler, printre altele, trebuie interpretate în sensul că autoritatea de lucru judecat a hotărârilor care încalcă dreptul Uniunii, pronunțate de instanțele de ultim grad dintr-un stat membru, exclude angajarea răspunderii statului membru pentru daune-interese?

               3)

               În lumina Directivei 89/665/CEE, modificată prin Directiva 2007/66/CE (1), și a Directivei 92/13/CEE, sunt relevante, în sensul dreptului Uniunii, procedura privind căile de atac în materia atribuirii contractelor de achiziții publice, referitoare la contracte de achiziții publice cu o valoare mai mare decât pragurile comunitare, și controlul judiciar al deciziei administrative adoptate în procedura respectivă? În cazul unui răspuns afirmativ, sunt relevante dreptul Uniunii și jurisprudența Curții de Justiție a Uniunii Europene (printre altele, Hotărârile pronunțate în cauzele Kühne & Heitz, Kapferer și, în special, Impresa Pizzarotti) în ceea ce privește necesitatea admiterii acțiunii în revizuire, drept cale de atac extraordinară, care rezultă din dreptul național cu privire la controlul judiciar al deciziei administrative adoptate în respectiva procedură privind căile de atac în materia atribuirii contractelor de achiziții publice?

               4)

               Directivele referitoare la procedurile privind căile de atac în materia atribuirii contractelor de achiziții publice (și anume, Directiva 89/665/CEE, modificată între timp prin Directiva 2007/66/CE, și Directiva 92/13/CEE) trebuie interpretate în sensul că este conformă cu ele o reglementare națională în temeiul căreia instanțele naționale sesizate cu litigiul principal pot să nu țină seama de un fapt care trebuie examinat în conformitate cu o hotărâre a Curții de Justiție a Uniunii Europene – pronunțată într-o procedură de trimitere preliminară inițiată în cadrul unei proceduri privind căile de atac în materia atribuirii contractelor de achiziții publice –, fapt care nu este avut în vedere nici de instanțele naționale care se pronunță într-o procedură inițiată în temeiul unei acțiuni în revizuire introduse împotriva hotărârii pronunțate în litigiul principal?

               5)

               Directiva 89/665/CEE a Consiliului din 21 decembrie 1989 privind coordonarea actelor cu putere de lege și a actelor administrative privind aplicarea procedurilor care vizează căile de atac față de atribuirea contractelor de achiziții publice de produse și a contractelor publice de lucrări, în special articolul 1 alineatele (1) și (3) din aceasta, și Directiva 92/13/CEE a Consiliului din 25 februarie 1992 privind coordonarea actelor cu putere de lege și a actelor administrative referitoare la aplicarea normelor comunitare cu privire la procedurile de achiziții publice ale entităților care desfășoară activități în sectoarele apei, energiei, transporturilor și telecomunicațiilor, în special articolele 1 și 2 din aceasta, trebuie interpretate – mai ales în lumina Hotărârilor pronunțate în cauzele Willy Kempter, Pannon GSM și VB Pénzügyi Lízing, precum și Kühne & Heitz și Kapferer e Impresa Pizzarotti – în sensul că este conformă cu directivele menționate, cu cerința unei protecții jurisdicționale efective și cu principiile echivalenței și efectivității o reglementare națională sau o aplicare a acesteia, conform căreia, în pofida faptului că o hotărâre a Curții de Justiție a Uniunii Europene, pronunțată într-o procedură de trimitere preliminară înaintea pronunțării hotărârii în procedura de apel, stabilește o interpretare pertinentă a dispozițiilor dreptului Uniunii, instanța sesizată cu apelul o respinge ca tardivă și, ulterior, instanța sesizată cu acțiunea în revizuire consideră că revizuirea este inadmisibilă?

               6)

               Dacă, conform dreptului național, acțiunea în revizuire trebuie să se admită în vederea restabilirii constituționalității în temeiul unei decizii noi a Curții Constituționale, aceasta ar trebui să se admită, în conformitate cu principiul echivalenței și cu principiul enunțat în Hotărârea Transportes Urbanos, în cazul în care nu s-a putut ține seama de o hotărâre pronunțată de Curtea de Justiție a Uniunii Europene în procedura principală, ca urmare a dispozițiilor dreptului național în materia termenelor procedurale?

               7)

               Directiva 89/665/CEE a Consiliului din 21 decembrie 1989 privind coordonarea actelor cu putere de lege și a actelor administrative privind aplicarea procedurilor care vizează căile de atac față de atribuirea contractelor de achiziții publice de produse și a contractelor publice de lucrări, în special articolul 1 alineatele (1) și (3) din aceasta, și Directiva 92/13/CEE a Consiliului din 25 februarie 1992 privind coordonarea actelor cu putere de lege și a actelor administrative referitoare la aplicarea normelor comunitare cu privire la procedurile de achiziții publice ale entităților care desfășoară activități în sectoarele apei, energiei, transporturilor și telecomunicațiilor, în special articolele 1 și 2 din aceasta, trebuie interpretate, în lumina Hotărârii pronunțate în cauza C-2/06, Willy Kempter – conform căreia particularul nu trebuie să invoce în mod concret jurisprudența Curții –, în sensul că procedurile privind căile de atac în materia atribuirii contractelor de achiziții publice, reglementate de directivele menționate, pot fi inițiate numai prin intermediul unei acțiuni care conține o descriere expresă a încălcării în domeniul achizițiilor publice invocate și care, de asemenea, menționează în mod clar dispoziția privind achizițiile publice încălcată – articolul și alineatul concrete –, cu alte cuvinte, că în procedura privind căile de atac în materia atribuirii contractelor de achiziții publice pot fi examinate numai încălcările menționate de reclamant prin intermediul unei trimiteri la dispoziția privind achizițiile publice încălcată – articolul și alineatul concrete –, în timp ce, în orice altă procedură administrativă și civilă, este suficient ca particularul să prezinte faptele și probele pe care se întemeiază, autoritatea sau instanța competentă soluționând acțiunea conform conținutului lor?

               8)

               Condiția privind încălcarea suficient de gravă, stabilită în Hotărârile Köbler și Traghetti, trebuie interpretată în sensul că încălcarea respectivă nu există în cazul în care instanța de ultim grad, nerespectând în mod evident jurisprudența constantă citată în detaliu de Curtea de Justiție a Uniunii Europene – care se întemeiază inclusiv pe diferite avize juridice – respinge cererea unui particular privind formularea unei cereri de decizie preliminară cu privire la necesitatea admiterii acțiunii în revizuire, pentru motivul absurd că reglementarea Uniunii – în prezenta cauză, în special, Directivele 89/665/CEE și 92/13/CEE – nu conține dispoziții în materia revizuirii, în pofida faptului că a fost citată, în acest sens, tot în detaliu, jurisprudența relevantă a Curții de Justiție a Uniunii Europene, inclusiv Hotărârea Impresa Pizzarotti, prin care s-a constatat exact necesitatea revizuirii în ceea ce privește o procedură de achiziții publice? Având în vedere Hotărârea C-283/81, CILFIT, cât de detaliat trebuie să justifice instanța națională faptul că respinge acțiunea în revizuire, contrar interpretării juridice stabilite cu caracter obligatoriu de Curtea de Justiție a Uniunii Europene?

               9)

               Principiile protecției jurisdicționale efective și echivalenței, consacrate la articolul 19 TUE și la articolul 4 alineatul (3) TUE, libertatea de stabilire și libera prestare a serviciilor, prevăzute la articolul 49 TFUE, și Directiva 93/37/CEE a Consiliului din 14 iunie 1993 privind coordonarea procedurilor de atribuire a contractelor de achiziții publice de lucrări, precum și Directivele 89/665/CEE, 92/13/CEE și 2007/66/CE trebuie interpretate în sensul că [nu se opun] ca autoritățile și instanțele competente, care încalcă în mod vădit dreptul Uniunii aplicabil, să respingă fiecare acțiune introdusă de reclamant ca urmare a faptului că a fost împiedicat să participe la o procedură de achiziții publice, acțiuni în vederea cărora trebuie să întocmească, după caz, numeroase documente care implică o investiție considerabilă de timp și de bani sau să participe la audieri, și, deși este cert că, teoretic, există posibilitatea de a atrage răspunderea pentru prejudicii cauzate prin exercitarea funcțiilor jurisdicționale, reglementarea relevantă privează reclamantul de posibilitatea de a solicita instanței o despăgubire pentru prejudiciul suferit ca urmare a măsurilor nelegale?

               10)

               Principiile enunțate în Hotărârile Köbler, Traghetti și Saint Giorgio trebuie interpretate în sensul că nu poate fi reparat prejudiciul cauzat ca urmare a faptului că, contrar jurisprudenței constante a Curții, instanța de ultim grad dintr-un stat membru a respins cererea de revizuire introdusă în timp util de un particular, prin care acesta ar fi putut solicita restituirea cheltuielilor de judecată efectuate?

      (1)  Directiva 2007/66/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 11 decembrie 2007 de modificare a Directivelor 89/665/CEE și 92/13/CEE ale Consiliului în ceea ce privește ameliorarea eficacității căilor de atac în materie de atribuire a contractelor de achiziții publice (JO 2007, L 335, p. 31).