title: Cauzele conexate T-392/03, T-408/03, T-414/03 și T-435/03: Ordonanța Tribunalului de Primă Instanță din 25 septembrie 2008 — Regione Siciliana/Comisia Comunităților Europene ( Acțiune în anulare — FEDR — Desființarea unui sprijin financiar — Recuperarea sumelor plătite deja — Cereri de plată a unor daune moratorii — Compensare — Entitate regională sau locală — Lipsa afectării directe — Inadmisibilitate )

text:
               6.12.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 313/33

         Ordonanța Tribunalului de Primă Instanță din 25 septembrie 2008 — Regione Siciliana/Comisia Comunităților Europene
   (Cauzele conexate T-392/03, T-408/03, T-414/03 și T-435/03) (1)

   („Acțiune în anulare - FEDR - Desființarea unui sprijin financiar - Recuperarea sumelor plătite deja - Cereri de plată a unor daune moratorii - Compensare - Entitate regională sau locală - Lipsa afectării directe - Inadmisibilitate’)
   (2008/C 313/59)
   Limba de procedură: italiana
   Părțile

      Reclamantă: Regione Siciliana (Italia) (reprezentanți: G. Aiello și A. Cingolo, avvocati dello Stato)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: E. de March, L. Flynn și G. Wilms, agenți, asistați de A. Dal Ferro, avocat)
   Obiectul
   În cauza T-392/03, o cerere de anulare a scrisorii Comisiei din 6 octombrie 2003, în ceea ce privește modalitățile de recuperare a sumelor plătite de Fondul european de dezvoltare regională (FEDR) pentru proiectul de infrastructură denumit „barajul pe Gibbesi”, precum și a unor acte prealabile și derivate, în cauza T-408/03, o cerere de anulare a scrisorii din 6 octombrie 2003, în ceea ce privește modalitățile de recuperare a sumelor plătite de FEDR pentru proiectele de infrastructură denumite „Aragona Favara” și „câmpia Catane”, precum și a unor acte prealabile și derivate, dintre care în special scrisorile Comisiei din 13 august 2003 și din 14 august 2003, în cauza T-414/03, o cerere de anulare a scrisorii din 6 octombrie 2003, în ceea ce privește modalitățile de recuperare a sumelor plătite de FEDR pentru proiectul de infrastructură denumit „autostrada Messina Palermo”, precum și a unor acte prealabile și derivate, dintre care nota de debit nr. 3240406591 a Comisiei din 25 septembrie 2002, și, în cauza T-435/03, o cerere de anulare a scrisorii Comisiei din 24 octombrie 2003 privind compensarea creanțelor și a datoriilor Comisiei legate de sprijinele din FEDR „Porto Empedocle”, „barajul pe Gibbesi”, „autostrada Messina Palermo”, „Aragona Favara” și „câmpia Catane”, precum și a unor acte prealabile și derivate
   Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunile ca inadmisibile.

               2)

               Obligă Regione Siciliana la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 35, 7.2.2004.


title: Cauza C-315/14: Cerere de decizie preliminară introdusă de Bundesgerichtshof (Germania) la 2 iulie 2014 – Marchon Germany GmbH/Yvonne Karaszkiewicz

text:
               22.9.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 329/3

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Bundesgerichtshof (Germania) la 2 iulie 2014 – Marchon Germany GmbH/Yvonne Karaszkiewicz
   (Cauza C-315/14)
   2014/C 329/04
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Bundesgerichtshof

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Marchon Germany GmbH

      Pârâtă: Yvonne Karaszkiewicz

      Întrebările preliminare

   Articolul 17 alineatul (2) litera (a) prima liniuță din Directiva 86/653/CEE a Consiliului din 18 decembrie 1986 privind coordonarea legislației statelor membre referitoare la agenții comerciali independenți (1) trebuie interpretat în sensul că se opune aplicării unei dispoziții naționale conform căreia „noi clienți” pot fi și acei clienți aduși de agentul comercial care au deja legături comerciale cu comitentul privind produse din gama de produse distribuite de acesta, însă nu și produsele cu a căror distribuție comitentul a însărcinat exclusiv agentul comercial?

      (1)  JO L 382, p. 17, Ediție specială, 06/vol. 1, p. 176.


title: Cauza F-23/11 RENV: Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera întâi) din 15 octombrie 2014 – AY/Consiliul (Funcție publică — Funcționari — Trimitere la Tribunal spre rejudecare după anulare — Promovare — Exercițiul de promovare 2010 — Evaluare comparativă a meritelor — Decizia de a nu îl promova pe reclamant)

text:
               1.12.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 431/47

         Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera întâi) din 15 octombrie 2014 – AY/Consiliul
   (Cauza F-23/11 RENV) (1)

   ((Funcție publică - Funcționari - Trimitere la Tribunal spre rejudecare după anulare - Promovare - Exercițiul de promovare 2010 - Evaluare comparativă a meritelor - Decizia de a nu îl promova pe reclamant))
   (2014/C 431/74)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: AY (reprezentant: É. Boigelot, avocat)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: M. Bauer și A. F. Jensen, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare a deciziei Consiliului de a nu îl include pe reclamant pe lista funcționarilor promovați în gradul AST 9 în cadrul exercițiului de promovare 2010 și repararea prejudiciului moral suferit. Cauza T-167/12 P trimisă de Tribunal spre rejudecare după casare

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               AY suportă propriile cheltuieli de judecată efectuate în cauzele F-23/11, T-167/12 P și F-23/11 RENV, precum și cheltuielile de judecată efectuate de Consiliul Uniunii Europene în cauza F-23/11.

               3)

               Consiliul Uniunii Europene suportă propriile cheltuieli de judecată efectuate în cauzele T-167/12 P și F-23/11 RENV.

      (1)  JO C 226, 30.7.2011, p. 31.


title: Cauza C-681/13: Cerere de decizie preliminară introdusă de Hoge Raad der Nederlanden (Țările de Jos) la 23 decembrie 2013 — Diageo Brands BV/Simiramida-04 EOOD

text:
               8.3.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 71/11

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Hoge Raad der Nederlanden (Țările de Jos) la 23 decembrie 2013 — Diageo Brands BV/Simiramida-04 EOOD
      (Cauza C-681/13)
      (2014/C 71/18)
      Limba de procedură: neerlandeza

         Instanța de trimitere

      Hoge Raad der Nederlanden

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: Diageo Brands BV

         Pârâtă: Simiramida-04 EOOD

         Întrebările preliminare

                  1.

                  Articolul 34 punctul 1 din Regulamentul nr. 44/2001 (1) trebuie interpretat în sensul că acest motiv de refuz vizează de asemenea cazul în care hotărârea instanței statului membru de origine este vădit contrară dreptului Uniunii, aspect remarcat de instanța respectivă?

                  2.

                              (a)

                              Articolul 34 punctul 1 din Regulamentul nr. 44/2001 trebuie interpretat în sensul că împrejurarea că partea care invocă motivul de refuz prevăzut la articolul 34 punctul 1 din Regulamentul nr. 44/2001 nu a exercitat nicio cale de atac aflată la dispoziția sa în statul membru de origine al hotărârii se opune ca aceasta să invoce în mod util respectivul motiv de refuz?

                              (b)

                              În cazul unui răspuns afirmativ la întrebarea a doua litera (a), răspunsul ar fi diferit dacă exercitarea căilor de atac în statul membru de origine al hotărârii ar fi lipsită de sens, întrucât este necesar să se admită că această exercitare nu ar fi condus la o hotărâre diferită?

                  3.

                  Articolul 14 din Directiva 2004/48 (2) trebuie interpretat în sensul că această dispoziție vizează și cheltuielile efectuate de părți în cadrul unei cereri de despăgubire într-un stat membru dacă cererea și apărarea privesc răspunderea invocată a pârâtului ca urmare a sechestrului aplicat și a declarațiilor efectuate în scopul asigurării respectării dreptului său asupra mărcii în alt stat membru și că, în această privință, se pune întrebarea dacă se recunoaște în primul stat membru o hotărâre pronunțată de instanța celui de al doilea stat membru?

         (1)  Regulamentul (CE) nr. 44/2001 al Consiliului din 22 decembrie 2000 privind competența judiciară, recunoașterea și executarea hotărârilor în materie civilă și comercială (JO L 12, p. 1, Ediție specială, 02/vol. 14, p. 148).

         (2)  Directiva 2004/48/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 29 aprilie 2004 privind respectarea drepturilor de proprietate intelectuală (JO L 157, p. 45, Ediție specială, 17/vol. 2, p. 56).


title: Cauza C-441/13: Hotărârea Curții (Camera a patra) din 22 ianuarie 2015 (cerere de decizie preliminară formulată de Handelsgericht Wien – Austria) – Pez Hejduk/EnergieAgentur.NRW GmbH (Trimitere preliminară – Regulamentul (CE) nr. 44/2001 – Articolul 5 punctul 3 – Competențe speciale în materie delictuală sau cvasidelictuală – Drepturi de autor – Conținut dematerializat – Publicare online – Determinarea locului faptului prejudiciabil – Criterii)

text:
               30.3.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 107/7

      Hotărârea Curții (Camera a patra) din 22 ianuarie 2015 (cerere de decizie preliminară formulată de Handelsgericht Wien – Austria) – Pez Hejduk/EnergieAgentur.NRW GmbH
      (Cauza C-441/13) (1)

      ((Trimitere preliminară - Regulamentul (CE) nr. 44/2001 - Articolul 5 punctul 3 - Competențe speciale în materie delictuală sau cvasidelictuală - Drepturi de autor - Conținut dematerializat - Publicare online - Determinarea locului faptului prejudiciabil - Criterii))
      (2015/C 107/08)
      Limba de procedură: germana

         Instanța de trimitere

      Handelsgericht Wien

         Părțile din procedura principală

         Reclamant: Pez Hejduk

         Pârâtă: EnergieAgentur.NRW GmbH

         Dispozitivul

      Articolul 5 punctul 3 din Regulamentul (CE) nr. 44/2001 al Consiliului din 22 decembrie 2000 privind competența judiciară, recunoașterea și executarea hotărârilor în materie civilă și comercială trebuie interpretat în sensul că, în cazul unei pretinse încălcări a drepturilor de autor și a drepturilor conexe dreptului de autor, garantate de statul membru al instanței sesizate, aceasta este competentă, în temeiul locului materializării prejudiciului, să soluționeze o acțiune în răspundere pentru încălcarea acestor drepturi ca urmare a publicării unor fotografii protejate pe un site internet accesibil în raza sa de competență. Această instanță este competentă să se pronunțe numai cu privire la prejudiciul cauzat pe teritoriul statului membru în care se află instanța.

         (1)  JO C 313, 26.10.2013.


title: Cauza F-50/06: Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera a treia) din 25 aprilie 2007 — Lebedef-Caponi/Comisia Comunităților Europene (Funcționari — Evaluare — Raport privind evoluția carierei — Exercițiul de evaluare 2004 — Dispozițiile generale de aplicare a articolului 43 din Statutul funcționarilor — Articolul 26 din Statutul funcționarilor)

text:
               28.4.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 96/40

         Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera a treia) din 25 aprilie 2007 — Lebedef-Caponi/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza F-50/06) (1)

   (Funcționari - Evaluare - Raport privind evoluția carierei - Exercițiul de evaluare 2004 - Dispozițiile generale de aplicare a articolului 43 din Statutul funcționarilor - Articolul 26 din Statutul funcționarilor)
   (2007/C 96/83)
   Limba de procedură: franceza
   Părțile

      Reclamantă: Maddalena Lebedef-Caponi (Senningerberg, Luxemburg) (reprezentant: F. Frabetti, avocat)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: J. Curall și H. Kraemer, agenți)
   Obiectul cauzei
   Anularea raportului privind evoluția carierei reclamantei pentru perioada 1.7.2001-31.12.2002
   Dispozitivul hotărârii

               1)

               Anulează raportul privind evoluția carierei dnei Lebedef-Caponi pentru perioada 1 iulie 2001-31 decembrie 2002.

               2)

               Obligă Comisia Comunităților Europene la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 154, 1.7.2006, p. 27.


title: Cauza C-388/12: Hotărârea Curții (Camera a patra) din 14 noiembrie 2013 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunale Amministrativo Regionale per le Marche — Italia) — Comune di Ancona/Regione Marche [Fonduri structurale — Fondul european de dezvoltare regională (FEDR) — Participare financiară a unui fond structural — Criterii de eligibilitate a cheltuielilor — Regulamentul (CE) nr. 1260/1999 — Articolul 30 alineatul (4) — Principiul perenității operațiunii — Noțiunea „modificare importantă” a unei operațiuni — Atribuirea unui contract de concesiune fără publicitate și fără o procedură concurențială prealabile]

text:
               11.1.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 9/12

         Hotărârea Curții (Camera a patra) din 14 noiembrie 2013 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunale Amministrativo Regionale per le Marche — Italia) — Comune di Ancona/Regione Marche
   (Cauza C-388/12) (1)

   (Fonduri structurale - Fondul european de dezvoltare regională (FEDR) - Participare financiară a unui fond structural - Criterii de eligibilitate a cheltuielilor - Regulamentul (CE) nr. 1260/1999 - Articolul 30 alineatul (4) - Principiul perenității operațiunii - Noțiunea „modificare importantă” a unei operațiuni - Atribuirea unui contract de concesiune fără publicitate și fără o procedură concurențială prealabile)
   2014/C 9/17
   Limba de procedură: italiana

      Instanța de trimitere

   Tribunale Amministrativo Regionale per le Marche

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Comune di Ancona

      Pârâtă: Regione Marche

      Obiectul

   Cerere de decizie preliminară — Tribunale Amministrativo Regionale per le Marche — Interpretarea articolului 30 alineatul (4) litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 1260/1999 al Consiliului din 21 iunie 1999 de stabilire a dispozițiilor generale privind fondurile structurale (JO L 161, p. 1) — Retragerea și recuperarea sprijinului financiar comunitar — Noțiunea „modificare importantă” — Relație între, pe de o parte, condiția modificării repartizării, naturii sau modalităților de punere în aplicare a operațiunii și, pe de altă parte, condiția modificării condiției lipsei unui avantaj necuvenit în favoarea unei întreprinderi sau a unei colectivități publice — Modificare cu caracter funcțional — Condiție a conformității operațiunilor care fac obiectul unei finanțări cu dispozițiile Uniunii în materia achizițiilor publice — Schimbare parțială a destinației sprijinului financiar și concesionare a gestiunii acestuia în favoarea unui operator privat în lipsa unei proceduri de atribuire a unui contract de achiziții publice

      Dispozitivul

               1.

               Articolul 30 alineatul (4) din Regulamentul (CE) nr. 1260/1999 al Consiliului din 21 iunie 1999 de stabilire a dispozițiilor generale privind fondurile structurale trebuie interpretat în sensul că modificările menționate la această dispoziție le cuprind atât pe cele care intervin în timpul realizării unei lucrări, cât și pe cele care intervin în aval, în special în timpul gestionării acesteia, în măsura în care astfel de modificări se produc în termenul de cinci ani prevăzut de această dispoziție.

               2.

               Articolul 30 alineatul (4) din Regulamentul nr. 1260/1999 trebuie interpretat în sensul că, pentru a putea evalua dacă din acordarea unei concesionări nu rezultă venituri importante pentru concedent sau avantaje necuvenite pentru concesionar, nu este necesar să se verifice în prealabil dacă lucrarea concesionată a suferit o modificare importantă.

               3.

               Articolul 30 alineatul (4) din Regulamentul nr. 1260/1999 trebuie interpretat în sensul că această dispoziție se referă atât la ipoteza unei modificări fizice, atunci când lucrarea realizată nu este conformă cu ceea ce era prevăzut în proiectul admis pentru finanțare, cât și la ipoteza unei modificări funcționale, ținând cont de faptul că, în cazul unei modificări constând în utilizarea unei lucrări pentru activități diferite de cele prevăzute inițial în proiectul admis pentru finanțare, o astfel de modificare trebuie să fie susceptibilă să reducă în mod semnificativ capacitatea operațiunii în cauză de a atinge obiectivul care i a fost stabilit.

               4.

               În împrejurări precum cele din litigiul principal, dreptul Uniunii nu se opune atribuirii în lipsa unei proceduri de cerere de ofertă a concesiunii unui serviciu public referitoare la o lucrare, în măsura în care această atribuire răspunde principiului transparenței, a cărui respectare, fără a implica în mod necesar o obligație de a organiza o procedură de cerere de ofertă, trebuie să permită ca o întreprindere situată pe teritoriul unui alt stat membru decât cel al autorității concedente să aibă acces la informațiile adecvate referitoare la această concesiune, înainte ca aceasta să fie atribuită, astfel încât, dacă această întreprindere ar fi dorit, ar fi fost în măsură să își manifeste interesul de a obține concesiunea respectivă, aspect pe care trebuie să îl verifice instanța de trimitere.

      (1)  JO C 295, 29.9.2012.


title: Cauza C-447/11 P: Recurs introdus la 31 august 2011 de Caffaro Srl în administrare extraordinară (fosta Caffaro Srl) împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a șasea extinsă) pronunțate la 16 iunie 2011 în cauza T-192/06, Caffaro/Comisia

text:
               22.10.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 311/28

         Recurs introdus la 31 august 2011 de Caffaro Srl în administrare extraordinară (fosta Caffaro Srl) împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a șasea extinsă) pronunțate la 16 iunie 2011 în cauza T-192/06, Caffaro/Comisia
   (Cauza C-447/11 P)
   2011/C 311/46
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Recurentă: Caffaro Srl în administrare extraordinară (fostă Caffaro Srl) (reprezentanți: A. Santa Maria, C. Biscaretti di Ruffia și E. Gambaro, avocați)

      Cealaltă parte în proces: Comisia Europeană

      Concluziile recurentei

               —

               Anularea hotărârii și, în consecință, declararea nulității Deciziei C(2006) 1766 final a Comisiei din 3 mai 2006, în măsura în care prin aceasta Caffaro Srl a fost obligată, în solidar cu SNIA SpA., la plata unei amenzi în valoare de 1 078 de milioane de euro sau, în subsidiar,

               —

               anularea hotărârii și, în consecință, a deciziei, în ceea ce privește părțile vizate de acele motive ale prezentului recurs cu privire la care Curtea va considera că sunt fondate și că merită să fie admise;

               —

               cu titlu mai subsidiar, stabilirea unei noi amenzi, prin reducerea la o valoare simbolică sau prin reducerea semnificativă a amenzii aplicate recurentei, ținându-se cont de motivele de drept și de împrejurările de fapt amintite în prezentul act;

               —

               cu titlu încă mai subsidiar, trimiterea cauzei la Tribunal spre rejudecare în conformitate cu indicațiile și cu criteriile pe care Curtea va dori să le precizeze în cadrul prezentului recurs;

               —

               în orice caz, obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată efectuate în cele două grade de jurisdicție.

      Motivele și principalele argumente

   Prin intermediul primului motiv, Caffaro invocă încălcarea articolului 101 TFUE, a articolului 23 alineatele (2) și (3) din Regulamentul (CE) nr. 1/2003 (1) și a Liniilor directoare ale Comisiei privind metoda de stabilire a amenzilor (2), greșita calificare juridică, denaturarea situației de fapt și a unor probe, încălcarea obligației de motivare, precum și insuficiența și caracterul contradictoriu al motivării în partea din hotărâre în care Tribunalul nu a considerat drept relevante situația de dependență economică a Caffaro pe piața relevantă și prejudiciul suferit de aceasta tocmai ca urmare a cartelului.
   Prin intermediul celui de al doilea motiv, Caffaro critică încălcarea de către Tribunal a principiului egalității de tratament, precum și încălcarea articolului 23 alineatele (2) și (3) din Regulamentul (CE) nr. 1/2003 și a Liniilor directoare ale Comisiei privind metoda de stabilire a amenzilor, în ceea ce privește anul de referință luat în considerare de Comisie în decizie, în cadrul așa-numitului „tratament diferențiat”. În special, critica se referă la luarea în considerare, în privința tuturor participanților la pretinsa încălcare (cu excepția Caffaro), a unor cote de piață aferente anului 1999.
   Prin intermediul celui de al treilea motiv, recurenta susține că Tribunalul a săvârșit o eroare prin faptul că a considerat că lipsa participării Caffaro la contactele ilicite din 26 noiembrie 1998 nu ar avea influență asupra duratei încălcării imputate acesteia. În special, Caffaro invocă încălcarea articolului 23 alineatele (2) și (3) din Regulamentul (CE) nr. 1/2003 și a Liniilor directoare ale Comisiei privind metoda de stabilire a amenzilor, având în vedere durata încălcării, motivarea insuficientă, aprecierea eronată a situației de fapt și încălcarea obligației de motivare.
   Prin intermediul celui de al patrulea motiv, referitor la prescrierea și la tardivitatea acțiunii Comisiei în ceea ce o privește pe recurentă, Caffaro invocă aplicarea greșită a articolului 25 din Regulamentul (CE) nr. 1/2003, denaturarea și calificarea juridică greșită a situației de fapt, abuzul de putere, încălcarea principiilor generale ale dreptului Uniunii, atingerea adusă dreptului său la apărare, precum și lipsa motivării hotărârii. În special, Caffaro impută Tribunalului faptul de a nu fi ținut seama de inactivitatea Comisiei, timp de un an, ulterior actului întrerupător de prescripție, înainte de a fi trimis recurentei o cerere de informații, fără ca aceasta să fie justificată de efectuarea vreunei investigații și fără nicio motivare explicită.
   În sfârșit, prin intermediul celui de al cincilea motiv, recurenta critică motivarea insuficientă a hotărârii și aprecierea eronată, în cuprinsul acesteia, a circumstanțelor atenuante invocate de Caffaro în fața Comisiei. Recurenta consideră că Tribunalul ar fi săvârșit de asemenea o încălcare a normelor de procedură și că ar fi apreciat în mod eronat, în dauna acesteia, anumite elemente de probă.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 1/2003 al Consiliului din 16 decembrie 2002 privind punerea în aplicare a normelor de concurență prevăzute la articolele 81 și 82 din tratat (JO L 1, p. 1, Ediție specială, 08/vol. 1, p. 167, rectificare în Ediție specială, 08/vol. 4, p. 269).

      (2)  Liniile directoare privind metoda de stabilire a amenzilor aplicate în temeiul articolului 15 alineatul (2) din Regulamentul nr. 17 și al articolului 65 alineatul (5) din Tratatul CECO, (JO 1998, C 9, p. 3, Ediție specială, 08/vol. 3, p. 69).


title: Cauza F-73/10: Acțiune introdusă la 3 septembrie 2010 — Coedo Suárez/Consiliul

text:
               6.11.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 301/63

         Acțiune introdusă la 3 septembrie 2010 — Coedo Suárez/Consiliul
   (Cauza F-73/10)
   ()
   2010/C 301/101
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: Ángel Coedo Suárez (Bruxelles, Belgia) (reprezentanți: S. Rodrigues, A. Blot și C. Bernard Glanz, avocați)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene

      Obiectul și descrierea litigiului

   Anularea deciziei pârâtului de respingere a cererii de despăgubire a reclamantului și a cererii de reparare a prejudiciului material și moral suferit

      Concluziile reclamantului

               —

               Anularea deciziei AIPN de respingere a cererii de despăgubire a reclamantului și, în măsura în care este necesar, a deciziei AIPN de respingere a reclamației;

               —

               În ceea ce privește repararea prejudiciului material, obligarea pârâtului la plata provizorie a unei sume fixe și ex aequo et bono în valoare de 450 000 de euro, majorată cu dobânzi de întârziere la valoarea stabilită prin lege, aplicate de la data pronunțării hotărârii;

               —

               În ceea ce privește repararea prejudiciului moral, obligarea pârâtului, cu titlu principal, să reabiliteze reclamantul în mod corespunzător și să îi plătească suma simbolică de un euro sau, în subsidiar, să îi plătească provizoriu o sumă fixă și ex aequo et bono în valoare de 300 000 de euro, majorată cu dobânzi de întârziere la valoarea stabilită prin lege, aplicate de la data pronunțării hotărârii;

               —

               obligarea Consiliului Uniunii Europene la plata cheltuielilor de judecată.


title: Cauza C-459/14: Ordonanța președintelui Curții din 16 iulie 2015 (cerere de decizie preliminară formulată de Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság – Ungaria) – Fadil Cocaj/Bevándorlási és Állampolgársági Hivatal

text:
               30.11.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 398/23

         Ordonanța președintelui Curții din 16 iulie 2015 (cerere de decizie preliminară formulată de Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság – Ungaria) – Fadil Cocaj/Bevándorlási és Állampolgársági Hivatal
   (Cauza C-459/14) (1)

   (2015/C 398/31)
   Limba de procedură: maghiara
   Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 7, 12.1.2015.


title: Cauza T-68/03: Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 12 septembrie 2007 — Olympiaki Aeroporia Ypiresies/Comisia Comunităților Europene ( Ajutoare de stat — Ajutoare pentru restructurare acordate de Republica Elenă companiei aeriene Olympic Airways — Decizie prin care ajutorul este declarat incompatibil cu piața comună și se dispune recuperarea acestuia — Aplicare abuzivă a ajutorului — Ajutoare noi — Sarcina probei — Dreptul de a fi ascultat — Criteriul creditorului privat — Eroare de fapt — Eroare vădită de apreciere — Motivare — Articolul 87 alineatul (1) și alineatul (3) litera (c) CE )

text:
               20.10.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 247/22

         Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 12 septembrie 2007 — Olympiaki Aeroporia Ypiresies/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza T-68/03) (1)

   („Ajutoare de stat - Ajutoare pentru restructurare acordate de Republica Elenă companiei aeriene Olympic Airways - Decizie prin care ajutorul este declarat incompatibil cu piața comună și se dispune recuperarea acestuia - Aplicare abuzivă a ajutorului - Ajutoare noi - Sarcina probei - Dreptul de a fi ascultat - Criteriul creditorului privat - Eroare de fapt - Eroare vădită de apreciere - Motivare - Articolul 87 alineatul (1) și alineatul (3) litera (c) CE’)
   (2007/C 247/32)
   Limba de procedură: greaca
   Părțile

      Reclamantă: Olympiaki Aeroporia Ypiresies AE, denumită anterior Olympiaki Aeroporia AE (Atena, Grecia) (reprezentanți: inițial D. Waelbroeck, E. Bourtzalas, avocats, J. Ellison, M. Hall, solicitors, A. Kalogeropoulos, C. Tagaras, A. Chiotelis, avocați, ulterior P. Anestis, avocat, și T. Soames, solicitor)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: D. Triantafyllou și J. L. Buendía Sierra, agenți, asistați de A. Oikonomou, avocat)
   Obiectul
   Cerere de anulare a Deciziei 2003/372/CE a Comisiei din 11 decembrie 2002 privind ajutorul acordat Olympic Airways de Grecia (JO 2003, L 132, p. 1)
   Dispozitivul

               1)

               Anulează articolele 2 și 3 din Decizia 2003/372/CE a Comisiei din 11 decembrie 2002 privind ajutorul acordat Olympic Airways de Grecia în măsura în care au în vedere tolerarea permanentizării neplății, pe de o parte, a taxelor de aeroport datorate de către Olympic Airways către Aeroportul Internațional din Atena și, pe de altă parte, a taxei pe valoarea adăugată pe carburant și piesele de schimb datorată de Olympic Aviation.

               2)

               Respinge restul capetelor de cerere.

               3)

               Obligă Olympiaki Aeroporia Ypiresies AE la plata a 75 % din propriile sale cheltuieli și din cheltuielile Comisiei. Obligă Comisia la plata a 25 % din propriile sale cheltuieli și din cheltuielile Olympiaki Aeroporia Ypiresies.

      (1)  JO C 112, 10.5.2003.


title: Cauza T-671/15: Ordonanța Tribunalului din 19 octombrie 2016 – E-Control/ACER [„Acțiune în anulare — Energie — Regulamentul (CE) nr. 713/2009 — Regulamentul (CE) nr. 714/2009 — Aviz al ACER — Decizii ale autorităților naționale de reglementare de aprobare a metodelor de alocare a capacităților de transport transfrontalier de energie electrică — Regiunea Europa centrală și de est — Compatibilitate — Act care nu este supus căilor de atac — Inadmisibilitate”]

text:
               12.12.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 462/23

         Ordonanța Tribunalului din 19 octombrie 2016 – E-Control/ACER
   (Cauza T-671/15) (1)

   ([„Acțiune în anulare - Energie - Regulamentul (CE) nr. 713/2009 - Regulamentul (CE) nr. 714/2009 - Aviz al ACER - Decizii ale autorităților naționale de reglementare de aprobare a metodelor de alocare a capacităților de transport transfrontalier de energie electrică - Regiunea Europa centrală și de est - Compatibilitate - Act care nu este supus căilor de atac - Inadmisibilitate”])
   (2016/C 462/30)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Energie-Control Austria für die Regulierung der Elektrizitäts- und Erdgaswirtschaft (E-Control) (Viena, Austria) (reprezentant: F. Schuhmacher, avocat)

      Pârâtă: Agenția pentru Cooperarea Autorităților de Reglementare din Domeniul Energiei (reprezentant: E. Tremmel, agent)

      Obiectul

   Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE prin care se solicită anularea avizului nr. 09/2015 din 23 septembrie 2015 privind compatibilitatea deciziilor autorităților naționale de reglementare de aprobare a metodelor de alocare a capacităților de transport transfrontalier în Europa centrală și de est cu Regulamentul (CE) nr. 714/2009, inclusiv a Liniilor directoare privind gestionarea și alocarea capacității de transfer disponibile a interconexiunilor dintre sistemele naționale, cuprinse în anexa I la acest regulament

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea ca inadmisibilă.

               2)

               Constată că nu mai este necesară pronunțarea asupra cererilor de intervenție formulate de Republica Austria, de Republica Polonă, de Wirtschaftskammer Österreich, de Verbund AG și de Polskie Sieci Elektroenergetyczne S.A..

               3)

               Energie-Control Austria für die Regulierung der Elektrizitäts- und Erdgaswirtschaft (E-Control) suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de Agenția pentru Cooperarea Autorităților de Reglementare din Domeniul Energiei (ACER), inclusiv cele aferente procedurii de măsuri provizorii.

               4)

               Republica Austria, Republica Polonă, Wirtschaftskammer Österreich, de Verbund AG și Polskie Sieci Elektroenergetyczne S.A. suportă propriile cheltuieli de judecată aferente cererilor în intervenție.

      (1)  JO C 38, 1.2.2016.


title: Cauza F-67/15: Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera a doua) din 19 iulie 2016 – Opreana/Comisia (Funcție publică – Agent temporar – Agent temporar care ocupă un post permanent – Neprelungire a unui contract pe perioadă determinată – Sarcină – Act care lezează – Necompetența autorului actului care lezează – Dreptul de a fi ascultat Obligația de solicitudine)

text:
               3.10.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 364/31

      Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera a doua) din 19 iulie 2016 – Opreana/Comisia
      (Cauza F-67/15) (1)

      ((Funcție publică - Agent temporar - Agent temporar care ocupă un post permanent - Neprelungire a unui contract pe perioadă determinată - Sarcină - Act care lezează - Necompetența autorului actului care lezează - Dreptul de a fi ascultat Obligația de solicitudine))
      (2016/C 364/35)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamantă: Luisa Opreana (Arlon, Belgia) (reprezentanți: inițial A. Salerno, avocat, ulterior A. Salerno și P. Singer, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: G. Berscheid și F. Simonetti, agenți)

         Obiectul

      Cerere de anulare a deciziei de a nu prelungi durata contractului reclamantei dincolo de ajungerea la termen deși ea a ajuns la sfârșitul sarcinii

         Dispozitivul

                  1)

                  Anulează decizia Comisiei Europene de a nu prelungi contractul de agent temporar al doamnei Luisa Opreana ajuns la termen la 31 august 2014.

                  2)

                  Comisia Europeană suportă propriile cheltuieli de judecată și este obligată la suportarea cheltuielilor de judecată efectuate de doamna Opreana.

         (1)  JO C 213, 29.6.2015, p. 50.


title: Cauza T-191/15: Ordonanța Tribunalului din 26 mai 2016 – SLE Schuh/EUIPO – Vigoss Tekstil Konfeksiyon (VIOS)

text:
               1.8.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 279/40

         Ordonanța Tribunalului din 26 mai 2016 – SLE Schuh/EUIPO – Vigoss Tekstil Konfeksiyon (VIOS)
   (Cauza T-191/15) (1)

   (2016/C 279/56)
   Limba de procedură: germana
   Președintele Camerei a treia a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 205, 22.6.2015.


title: Cauza T-25/13: Acțiune introdusă la 21 ianuarie 2013 — Mäurer & Wirtz/OAPI — Sacra (4711 Aqua Mirabilis)

text:
               9.3.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 71/27

         Acțiune introdusă la 21 ianuarie 2013 — Mäurer & Wirtz/OAPI — Sacra (4711 Aqua Mirabilis)
   (Cauza T-25/13)
   2013/C 71/41
   Limba în care a fost formulată acțiunea: germana

      Părțile

      Reclamantă: Mäurer & Wirtz GmbH & Co. KG (Stolberg, Germania) (reprezentant: T. Schulte-Beckhausen, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Sacra Srl (Veneția, Italia)

      Concluziile

   Reclamanta solicită:

               —

               Anularea Deciziei Camerei a doua de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 13 noiembrie 2012 în cauza R 1601/2011-2;

               —

               obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată în fața Tribunalului, precum și a cheltuielilor aferente procedurii în fața camerei de recurs.

      Motivele și principalele argumente

      Solicitantul mărcii comunitare: reclamanta

      Marca comunitară vizată: marca verbală „4711 Aqua Mirabilis” pentru produse din clasa 3 — cererea de înregistrare a mărcii comunitare nr. 8 988 181

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în procedura opoziției: Sacra Srl

      Marca sau semnul invocat: marca verbală „Aqua Admirabilis” pentru produse din clasa 3

      Decizia diviziei de opoziție: admite în parte opoziția

      Decizia camerei de recurs: respinge calea de atac

      Motivele invocate: încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b), precum și a articolului 7 alineatele (1) și (2) din Regulamentul nr. 207/2009


title: Cauza F-23/15: Acțiune introdusă la 9 februarie 2015 – ZZ/Comisia

text:
               20.4.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 127/42

         Acțiune introdusă la 9 februarie 2015 – ZZ/Comisia
   (Cauza F-23/15)
   (2015/C 127/60)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: ZZ (reprezentant: C. Mourato, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Obiectul și descrierea litigiului

   Anularea deciziei prin care reclamantului i-a fost aplicată o sancțiune disciplinară constând în mustrare

      Concluziile reclamantului

               —

               Anularea deciziei din 15 aprilie 2014 a AIPN prin care reclamantului i-a fost aplicată sancțiunea disciplinară a mustrării;

               —

               obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată, prin aplicarea articolului 87 din Regulamentul de procedură al Tribunalului Funcției Publice.


title: Cauza C-200/15: Hotărârea Curții (Camera a șaptea) din 16 iunie 2016 – Comisia Europeană/Republica Portugalia (Neîndeplinirea obligaţiilor de către un stat membru — Articolul 110 TFUE — Impozite naţionale — Impozite discriminatorii — Vehicule automobile de ocazie importate din alte state membre — Determinarea valorii impozabile — Cote de depreciere)

text:
               22.8.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 305/10

         Hotărârea Curții (Camera a șaptea) din 16 iunie 2016 – Comisia Europeană/Republica Portugalia
   (Cauza C-200/15) (1)

   ((Neîndeplinirea obligaţiilor de către un stat membru - Articolul 110 TFUE - Impozite naţionale - Impozite discriminatorii - Vehicule automobile de ocazie importate din alte state membre - Determinarea valorii impozabile - Cote de depreciere))
   (2016/C 305/14)
   Limba de procedură: portugheza

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: M. Wasmeier și P. Guerra e Andrade, agenți)

      Pârâtă: Republica Portugalia (reprezentanți: L. Inez Fernandes, A. Cunha, A. Brigas Afonso și N. Vitorino, agenți)

      Dispozitivul

               1)

               Dat fiind că, pentru a determina valoarea impozabilă a vehiculelor de ocazie introduse pe teritoriul portughez provenite dintr-un alt stat membru, Republica Portugalia a aplicat un sistem de calcul al deprecierii vehiculelor care nu ţine cont de deprecierea suferită de aceste vehicule în cursul primului lor an de utilizare şi nici de deprecierea care depăşeşte 52 % în cazul vehiculelor utilizate de mai mult de cinci ani, aceasta nu şi-a îndeplinit obligaţiile care îi revin în temeiul articolului 110 TFUE.

               2)

               Obligă Republica Portugalia la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 205, 22.6.2015.


title: Cauza T-548/14: Hotărârea Tribunalului din 15 decembrie 2016 – Spania/Comisia („Uniunea vamală — Import de produse derivate din ton originare din Ecuador — Recuperare ulterioară a taxelor la import — Cerere de nerecuperare a taxelor la import — Articolul 220 alineatul (2) litera (b) și articolul 236 din Regulamentul (CEE) nr. 2913/92 — Notă de informare adresată importatorilor, publicată în Jurnalul Oficial — Bună-credință — Cerere de remitere a taxelor la import — Articolul 239 din Regulamentul (CEE) nr. 2913/92”)

text:
               6.2.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 38/25

         Hotărârea Tribunalului din 15 decembrie 2016 – Spania/Comisia
   (Cauza T-548/14) (1)

   ((„Uniunea vamală - Import de produse derivate din ton originare din Ecuador - Recuperare ulterioară a taxelor la import - Cerere de nerecuperare a taxelor la import - Articolul 220 alineatul (2) litera (b) și articolul 236 din Regulamentul (CEE) nr. 2913/92 - Notă de informare adresată importatorilor, publicată în Jurnalul Oficial - Bună-credință - Cerere de remitere a taxelor la import - Articolul 239 din Regulamentul (CEE) nr. 2913/92”))
   (2017/C 038/33)
   Limba de procedură: spaniola

      Părțile

      Reclamant: Regatul Spaniei (reprezentant: A. Rubio González, abogado del Estado)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: P. Arenas, A. Caeiros, B. R. Killmann, agenți)

      Obiectul

   Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE, prin care se solicită anularea articolului 2 din Decizia C(2014) 3007 final a Comisiei din 15 mai 2014, prin care se constată că, într-un caz special, remiterea taxelor la import este justificată pentru un anumit cuantum, însă nu este justificată pentru un alt cuantum (REM 03/2013)

      Dispozitivul

               1)

               Anulează articolul 2 din Decizia C(2014) 3007 final a Comisiei Europene din 15 mai 2014, prin care se constată că, într-un caz special, remiterea taxelor la import este justificată pentru un anumit cuantum, însă nu este justificată pentru un alt cuantum (REM 03/2013).

               2)

               Obligă Comisia la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 315, 15.9.2014.


title: Cauza C-375/16: Cerere de decizie preliminară introdusă de Bundesfinanzhof (Germania) la 7 iulie 2016 – Finanzamt Bergisch Gladbach/Igor Butin

text:
               24.10.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 392/6

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Bundesfinanzhof (Germania) la 7 iulie 2016 – Finanzamt Bergisch Gladbach/Igor Butin
   (Cauza C-375/16)
   (2016/C 392/07)
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Bundesfinanzhof

      Părțile din procedura principală

      Recurent: Finanzamt Bergisch Gladbach

      Intimat: Igor Butin

      Întrebările preliminare

               1)

               Articolul 226 punctul (5) din Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată (1) (denumită în continuare „Directiva privind TVA-ul”) impune menționarea unei adrese a persoanei impozabile la care aceasta își desfășoară activitatea economică?

               2)

               În cazul unui răspuns negativ la întrebarea 1:

                           a)

                           Menționarea unei adrese care corespunde unei simple „cutii poștale” este suficientă pentru a îndeplini cerințele articolului 226 punctul (5) din Directiva privind TVA-ul?

                           b)

                           Ce adresă trebuie să menționeze pe factură o persoană impozabilă care desfășoară o activitate (de comerț electronic de exemplu) fără să dețină un spațiu comercial?

               3)

               În cazul nerespectării cerințelor de formă aplicabile facturii prevăzute la articolul 226 din Directiva privind TVA-ul, dreptul de deducere a taxei achitate în amonte trebuie acordat întotdeauna atunci când nu s-a săvârșit o faptă de evaziune fiscală sau atunci când persoana impozabilă nu știa și nici nu ar fi putut să știe că operațiunea în cauză era implicată într-o fraudă sau, în acest caz, potrivit principiului protecției încrederii legitime, se consideră că persoana impozabilă a făcut tot ceea i se poate pretinde în mod rezonabil pentru a verifica exactitatea datelor din factură?

      (1)  JO 2006, L 347, p. 1, Ediție specială, 09/vol. 3, p. 7.


title: Cauza C-148/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Bundesgerichtshof (Germania) la 24 martie 2017 – Peek & Cloppenburg KG/Peek & Cloppenburg KG

text:
               17.7.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 231/4

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Bundesgerichtshof (Germania) la 24 martie 2017 – Peek & Cloppenburg KG/Peek & Cloppenburg KG
   (Cauza C-148/17)
   (2017/C 231/05)
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Bundesgerichtshof

      Părțile din procedura principală

      Recurentă: Peek & Cloppenburg KG, Hamburg

      Intimată: Peek & Cloppenburg KG, Düsseldorf

      Întrebările preliminare

               1)

               Este compatibilă cu articolul 14 din Directiva 2008/95/CE (1) situația în care nulitatea unei mărci naționale sau decăderea din drepturi a titularului unei mărci naționale pe care se întemeiază invocarea seniorității unei mărci comunitare, care a făcut obiectul renunțării sau a expirat să se poată constata a posteriori numai în cazul în care condițiile pentru nulitate sau decădere sunt îndeplinite nu numai la data renunțării la marcă sau a expirării acesteia, ci și la data pronunțării hotărârii judecătorești privind acțiunea în constatare?

               2)

               În cazul unui răspuns afirmativ la prima întrebare:
               Invocarea seniorității în temeiul articolului 34 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 (2) produce efectul că dreptul asupra mărcii naționale expiră și nu mai poate face obiectul unei utilizări de natură să conserve acest drept, sau dreptul asupra mărcii naționale se menține în temeiul dreptului Uniunii, chiar și atunci când aceasta din urmă nu se mai află în registrul statului membru respectiv și, în consecință, poate face sau trebuie să facă obiectul unei utilizări de natură să conserve dreptul asupra sa?

      (1)  Directiva nr. 2008/95/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 22 octombrie 2008 de apropiere a legislațiilor statelor membre cu privire la mărci (JO L 229, p. 25).

      (2)  Regulamentul (CE) nr. 207/2009 al Consiliului din 26 februarie 2009 privind marca Uniunii Europene (JO L 78, p. 1).


title: Cauza C-73/11 P: Recurs introdus la 18 februarie 2011 de Frucona Košice a.s. împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a doua) pronunțate la 7 decembrie 2010 în cauza T-11/07, Frucona Košice a.s./Comisia Europeană, St. Nicolaus — trade a.s.

text:
               30.4.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 130/12

         Recurs introdus la 18 februarie 2011 de Frucona Košice a.s. împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a doua) pronunțate la 7 decembrie 2010 în cauza T-11/07, Frucona Košice a.s./Comisia Europeană, St. Nicolaus — trade a.s.
   (Cauza C-73/11 P)
   2011/C 130/22
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Recurentă: Frucona Košice a.s. (reprezentanți: P. Lasok QC, J. Holmes, barrister, B. Hartnett, barrister, O. Geiss, Rechtsanwalt)

      Celelalte părți în proces: Comisia Europeană, St. Nicolaus — trade a.s.

      Concluziile recurentei

               —

               anularea Hotărârii pronunțate de Curte la 7 decembrie 2010 în cauza T-11/07, în ceea ce privește cel de al patrulea și cel de al șaselea motiv al cererii formulate de reclamantă în fața Tribunalului;

               —

               admiterea acestor motive ca fiind fondate;

               —

               trimiterea cauzei la Tribunal pentru a se pronunța cu privire la cel de al cincilea, cel de al șaselea, cel de al șaptelea, cel de al optulea și cel de al nouălea motiv invocate de reclamantă, întrucât privesc procedura de executare fiscală;și

               —

               obligarea Comisiei Europene la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea recursului formulat, recurenta invocă următoarele două motive:
   1.   Primul motiv: Tribunalul nu a evaluat aplicarea criteriului creditorului privat de către Comisie, nerespectând criteriul juridic corect

   2.   Cel de al doilea motiv: Tribunalul a încercat să înlocuiască aprecierea Comisiei cu propria apreciere în ceea ce privește aplicarea criteriului creditorului privat și/sau a evaluat elementele de probă existente relevante pentru acest criteriu într-un mod evident incorect, denaturând astfel elementele de probă


title: Cauza C-296/13: Cerere de decizie preliminară introdusă de Bayerischer Verwaltungsgerichtshof München (Germania) la 28 mai 2013 — RWE AG/Freistaat Bayern

text:
               21.9.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 274/2

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Bayerischer Verwaltungsgerichtshof München (Germania) la 28 mai 2013 — RWE AG/Freistaat Bayern
   (Cauza C-296/13)
   2013/C 274/02
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Bayerischer Verwaltungsgerichtshof München

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: RWE AG

      Pârât: Freistaat Bayern
   Prin Ordonanța Curții din 25 iulie 2013, cauza a fost radiată din registrul Curții.


title: Cauza C-388/13: Cerere de decizie preliminară introdusă de Kúria (Ungaria) la 8 iulie 2013 — UPC Magyarország Kft./Nemzeti Fogyasztóvédelmi Hatóság

text:
               19.10.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 304/4

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Kúria (Ungaria) la 8 iulie 2013 — UPC Magyarország Kft./Nemzeti Fogyasztóvédelmi Hatóság
   (Cauza C-388/13)
   2013/C 304/07
   Limba de procedură: maghiara

      Instanța de trimitere

   Kúria

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă și intimată: UPC Magyarország Kft.

      Pârâtă și recurentă: Nemzeti Fogyasztóvédelmi Hatóság

      Întrebările preliminare

               1.

               Articolul 5 din Directiva 2005/29/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 11 mai 2005 privind practicile comerciale neloiale ale întreprinderilor de pe piața internă față de consumatori și de modificare a Directivei 84/450/CEE a Consiliului, a Directivelor 97/7/CE, 98/27/CE și 2002/65/CE ale Parlamentului European și ale Consiliului și a Regulamentului (CE) nr. 2006/2004 al Parlamentului European și al Consiliului (1) („Directiva privind practicile comerciale neloiale”) trebuie interpretat în sensul că, în cazul practicilor comerciale înșelătoare în sensul articolului 5 alineatul (4) din această directivă, nu poate fi efectuat un control distinct al criteriilor prevăzute la articolul 5 alineatul (2) litera (a) din directivă?

               2.

               Comunicarea de informații false unui consumator unic trebuie considerată o practică comercială în sensul directivei menționate?

      (1)  Directiva 2005/29/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 11 mai 2005 privind practicile comerciale neloiale ale întreprinderilor de pe piața internă față de consumatori și de modificare a Directivei 84/450/CEE a Consiliului, a Directivelor 97/7/CE, 98/27/CE și 2002/65/CE ale Parlamentului European și ale Consiliului și a Regulamentului (CE) nr. 2006/2004 al Parlamentului European și al Consiliului („Directiva privind practicile comerciale neloiale”) (JO L 149, p. 22, Ediție specială, 15/vol. 14, p. 260).


title: Cauza T-70/16 P: Ordonanța Tribunalului din 3 mai 2017 – De Nicola/BEI („Recurs — Funcție publică — Personalul BEI — Hărțuire morală — Răspundere extracontractuală — Erori de drept — Recurs vădit nefondat”)

text:
               10.7.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 221/28

         Ordonanța Tribunalului din 3 mai 2017 – De Nicola/BEI
   (Cauza T-70/16 P) (1)

   ((„Recurs - Funcție publică - Personalul BEI - Hărțuire morală - Răspundere extracontractuală - Erori de drept - Recurs vădit nefondat”))
   (2017/C 221/39)
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Recurent: Carlo De Nicola (Strassen, Luxemburg) (reprezentant: G. Ferabecoli, avocat)

      Cealaltă parte din procedură: Banca Europeană de Investiții (BEI) (reprezentanți: G. Nuvoli și G. Faedo, agenți, asistați de A. Dal Ferro, avocat)

      Obiectul

   Recurs formulat împotriva Hotărârii Tribunalului Funcției Publice a Uniunii Europene (judecător unic) din 18 decembrie 2015, De Nicola/BEI (F-104/13, EU:F:2015:164), și prin care se urmărește anularea în parte a acestei hotărâri

      Dispozitivul

               1)

               Respinge recursul.

               2)

               Domnul Carlo De Nicola suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de Banca Europeană de Investiții (BEI) în cadrul prezentei proceduri.

      (1)  JO C 111, 29.3.2016.


               9.6.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 129/1

         (2007/C 129/01)
   Ultima publicație a Curții de Justiție în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

         JO C 117, 26.5.2007

   Publicații anterioare

      JO C 96, 28.4.2007

      JO C 95, 28.4.2007

      JO C 82, 14.4.2007

      JO C 69, 24.3.2007

      JO C 56, 10.3.2007

      JO C 42, 24.2.2007

   Aceste texte sunt disponibile pe:

               EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Cauza T-379/08: Hotărârea Tribunalului din 15 martie 2012 — Mustang/OAPI — Decathlon (Linie ondulată) [ „Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a unei mărci comunitare figurative reprezentând o linie ondulată — Mărcile figurative anterioare națională și internațională reprezentând o linie ondulată albă pe fond negru — Motiv relativ de refuz — Risc de confuzie — Similitudinea semnelor — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 [devenit articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009]” ]

text:
               28.4.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 126/12

         Hotărârea Tribunalului din 15 martie 2012 — Mustang/OAPI — Decathlon (Linie ondulată)
   (Cauza T-379/08) (1)

   (Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a unei mărci comunitare figurative reprezentând o linie ondulată - Mărcile figurative anterioare națională și internațională reprezentând o linie ondulată albă pe fond negru - Motiv relativ de refuz - Risc de confuzie - Similitudinea semnelor - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 [devenit articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009])
   2012/C 126/23
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Mustang — Bekleidungswerke GmbH & Co. KG (Künzelsau, Germania) (reprezentanți: A. Klett și K. Weimer, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: R. Pethke, agent)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: Decathlon SA (Villeneuve d’Ascq, Franța) (reprezentant: P. Demoly, avocat)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a patra de recurs a OAPI din 8 iulie 2008 (cauza R 859/2007-4) privind o procedură de opoziție între Decathlon SA și Mustang — Bekleidungswerke GmbH & Co. KG

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Obligă Mustang — Bekleidungswerke GmbH & Co. KG la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 313, 6.12.2008.


title: Cauza T-486/11: Hotărârea Tribunalului din 17 decembrie 2015 – Orange Polska/Comisia („Concurență — Abuz de poziție dominantă — Piața poloneză a telecomunicațiilor — Decizie prin care se constată o încălcare a articolului 102 TFUE — Condiții impuse de operatorul istoric pentru autorizarea accesului remunerat al operatorilor noi la rețea și la serviciile cu ridicata de acces în bandă largă — Interes legitim de a constata o încălcare — Amenzi — Obligația de motivare — Gravitatea încălcării — Circumstanțe atenuante — Proporționalitate — Fond — Orientările din 2006 privind calcularea amenzilor”)

text:
               15.2.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 59/12

         Hotărârea Tribunalului din 17 decembrie 2015 – Orange Polska/Comisia
   (Cauza T-486/11) (1)

   ((„Concurență - Abuz de poziție dominantă - Piața poloneză a telecomunicațiilor - Decizie prin care se constată o încălcare a articolului 102 TFUE - Condiții impuse de operatorul istoric pentru autorizarea accesului remunerat al operatorilor noi la rețea și la serviciile cu ridicata de acces în bandă largă - Interes legitim de a constata o încălcare - Amenzi - Obligația de motivare - Gravitatea încălcării - Circumstanțe atenuante - Proporționalitate - Fond - Orientările din 2006 privind calcularea amenzilor”))
   (2016/C 059/11)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Orange Polska S.A., fostă Telekomunikacja Polska S.A. (Varșovia, Polonia) (reprezentanți: inițial M. Modzelewska de Raad, P. Paśnik, S. Hautbourg, avocați, A. Howard, barrister, și C. Vajda, QC, ulterior M. Modzelewska de Raad, P. Paśnik, S. Hautbourg, A. Howard și D. Beard, QC)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: inițial B. Gencarelli, K. Mojzesowicz și G. Koleva, ulterior K. Mojzesowicz, G. Koleva și M. Malferrari și în cele din urmă G. Koleva, M. Malferrari, É. Gippini Fournier și J. Szczodrowski, agenți)

      Intervenientă în susținerea reclamantei: Polska Izba Informatyki i Telekomunikacji (Varșovia, Polonia) (reprezentanți: P. Rosiak și K. Karasiewicz, avocați)

      Intervenientă în susținerea pârâtei: European Competitive Telecommunications Association (reprezentanți: inițial P. Alexiadis și J. MacKenzie, ulterior J. MacKenzie, solicitors)

      Obiectul

   Pe de o parte, o cerere de anulare în tot sau în parte a Deciziei C(2011) 4378 final a Comisiei din 22 iunie 2011 privind o procedură inițiată în aplicarea articolului 102 TFUE (cazul COMP/39.525 – Telecomunicații poloneze) și, pe de altă parte, o cerere de reducere a cuantumului amenzii aplicate de Comisie la articolul 2 din această decizie.

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Orange Polska S.A. suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de Comisia Europeană.

               3)

               Polska Izba Informatyki i Telekomunikacji și European Competitive Telecommunications Association suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 340, 19.11.2011.


title: Cauza F-79/10: Ordonanța Tribunalului Funcției Publice din 8 decembrie 2010 — Dubus/Comisia

text:
               29.1.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 30/69

         Ordonanța Tribunalului Funcției Publice din 8 decembrie 2010 — Dubus/Comisia
   (Cauza F-79/10) (1)

   ()
   2011/C 30/140
   Limba de procedură: franceza
   Președintele Camerei întâi a dispus radierea cauzei ca urmare a soluționării amiabile.

      (1)  JO C 301, 6.11.2010, p. 66.


title: Cauza F-50/08: Acțiune introdusă la 19 mai 2008 — Bartha/Comisia Comunităților Europene

text:
               15.8.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 209/73

         Acțiune introdusă la 19 mai 2008 — Bartha/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza F-50/08)
   (2008/C 209/134)
   Limba de procedură: maghiara
   Părțile

      Reclamant: Gábor Bartha (Bruxelles, Belgia) (reprezentant: P. Homoki, avocat)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene
   Obiectul și descrierea litigiului
   Anularea deciziei EPSO de a nu îl înscrie pe reclamant pe lista de rezervă a concursului EPSO/AD/56/06
   Concluziile reclamantului

               —

               Anularea deciziei comisiei de evaluare a Oficiului Comunităților Europene pentru Selecția Personalului din 19 noiembrie 2007 privind rezultatul concursului „EPSO/AD/56/06, administratori (AD 5) de cetățenie maghiară”;

               —

               anularea deciziei comisiei de evaluare a EPSO din 23 ianuarie 2008 de respingere a reclamației privind rezultatul participării la concurs;

               —

               anularea deciziei comisiei de evaluare a EPSO din 31 martie 2008 de confirmare a respingerii reclamației privind rezultatul participării la concurs;

               —

               obligarea pârâtei la repararea prejudiciului produs prin deciziile anulate;

               —

               obligarea Comisiei Comunităților Europene la plata cheltuielilor de judecată.


title: Cauza T-145/15: Hotărârea Tribunalului din 16 februarie 2017 – România/Comisia [„FEGA și FEADR — Măsuri legate de suprafață — Cheltuieli excluse de la finanțare — Corecții financiare forfetare — Articolul 52 din Regulamentul (UE) nr. 1306/2013 — Obligația de motivare — Proporționalitate”]

text:
               3.4.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 104/45

         Hotărârea Tribunalului din 16 februarie 2017 – România/Comisia
   (Cauza T-145/15) (1)

   ([„FEGA și FEADR - Măsuri legate de suprafață - Cheltuieli excluse de la finanțare - Corecții financiare forfetare - Articolul 52 din Regulamentul (UE) nr. 1306/2013 - Obligația de motivare - Proporționalitate”])
   (2017/C 104/63)
   Limba de procedură: româna

      Părțile

      Reclamantă: România (reprezentanți: inițial R.-H Radu, V. Angelescu, R. Mangu, D. Bulancea, N. Horumbă, E. Mierlea și T. Crainic, ulterior R.-H Radu, V. Angelescu, R. Mangu, N. Horumbă, E. Mierlea și T. Crainic, agenți)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: A. Biolan și G. von Rintelen, agenți)

      Obiectul

   Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE și prin care se solicită anularea în parte a Deciziei de punere în aplicare (UE) 2015/103 a Comisiei din 16 ianuarie 2015 de excludere de la finanțarea de către Uniunea Europeană a anumitor cheltuieli efectuate de statele membre în cadrul Fondului european de garantare agricolă (FEGA) și al Fondului european agricol pentru dezvoltare rurală (FEADR) (JO 2015, L 16, p. 33)

      Dispozitivul

               1)

               Anulează Decizia de punere în aplicare (UE) 2015/103 a Comisiei din 16 ianuarie 2015 de excludere de la finanțarea de către Uniunea Europeană a anumitor cheltuieli efectuate de statele membre în cadrul Fondului european de garantare agricolă (FEGA) și al Fondului european agricol pentru dezvoltare rurală (FEADR) în măsura în care privește România.

               2)

               Comisia Europeană suportă propriile cheltuieli de judecată și pe cele efectuate de România.

      (1)  JO C 178, 1.6.2015.


title: Cauza T-216/13: Hotărârea Tribunalului din 28 iunie 2016 – Telefónica/Comisia („Concurență — Înțelegeri — Piața portugheză și piața spaniolă a telecomunicațiilor — Clauză de neconcurență pe piața iberică inserată în contractul de achiziționare de către Telefónica a cotei deținute de Portugal Telecom în cadrul operatorului brazilian de telefonie mobilă Vivo — Rezervă legală «în măsura permisă de lege» — Încălcare prin obiect — Restrângere accesorie — Autonomie a comportamentului reclamantei — Concurență potențială — Încălcare prin efecte — Calcul al cuantumului amenzii — Cerere de audiere a unor martori”)

text:
               8.8.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 287/19

         Hotărârea Tribunalului din 28 iunie 2016 – Telefónica/Comisia
   (Cauza T-216/13) (1)

   ((„Concurență - Înțelegeri - Piața portugheză și piața spaniolă a telecomunicațiilor - Clauză de neconcurență pe piața iberică inserată în contractul de achiziționare de către Telefónica a cotei deținute de Portugal Telecom în cadrul operatorului brazilian de telefonie mobilă Vivo - Rezervă legală «în măsura permisă de lege» - Încălcare prin obiect - Restrângere accesorie - Autonomie a comportamentului reclamantei - Concurență potențială - Încălcare prin efecte - Calcul al cuantumului amenzii - Cerere de audiere a unor martori”))
   (2016/C 287/22)
   Limba de procedură: spaniola

      Părțile

      Reclamantă: Telefónica, SA (Madrid, Spania) (reprezentanți: J. Folguera Crespo, P. Vidal Martínez și E. Peinado Iríbar, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: C. Giolito și C. Urraca Caviedes, agenți)

      Obiectul

   Cu titlu principal, o cerere de anulare a Deciziei C(2013) 306 final a Comisiei din 23 ianuarie 2013 privind o procedură inițiată în temeiul articolului 101 TFUE (cazul COMP/39.839 – Telefónica/Portugalia Telecom) și, cu titlu subsidiar, o cererea de reducere a amenzii

      Dispozitivul

               1)

               Anulează articolul 2 din Decizia C(2013) 306 final a Comisiei din 23 ianuarie 2013 privind o procedură de aplicare articolului 101 TFUE (cazul COMP/39.839 – Telefónica/Portugal Telecom) în măsura în care acesta stabilește cuantumul amenzii aplicate Telefónica, SA la 66 894 000 de euro, în măsura în care acest cuantum a fost stabilit pe baza valorii vânzărilor reținute de Comisia Europeană.

               2)

               Respinge în rest acțiunea.

               3)

               Telefónica suportă trei sferturi din propriile cheltuieli de judecată, precum și un sfert din cele ale Comisiei. Comisia suportă trei sferturi din propriile cheltuieli de judecată și un sfert din cele ale Telefónica.

      (1)  JO C 156, 1.6.2013.


title: Cauza T-96/17: Ordonanța Tribunalului din 5 mai 2017 – King.com/EUIPO – TeamLava (Pictograme animate)

text:
               10.7.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 221/37

         Ordonanța Tribunalului din 5 mai 2017 – King.com/EUIPO – TeamLava (Pictograme animate)
   (Cauza T-96/17) (1)

   (2017/C 221/52)
   Limba de procedură: engleza
   Președintele Camerei întâi a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 112, 10.4.2017.


title: Cauza T-547/13: Hotărârea Tribunalului din 8 octombrie 2015 – Rosian Express/OAPI (Forma unei cutii de joc) [„Marcă comunitară — Cerere de înregistrare a unei mărci comunitare tridimensionale — Forma unei cutii de joc — Motiv absolut de refuz — Lipsa caracterului distinctiv — Articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 — Obligație de motivare — Dreptul de a fi ascultat — Articolul 75 din Regulamentul nr. 207/2009”]

text:
               30.11.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 398/36

         Hotărârea Tribunalului din 8 octombrie 2015 – Rosian Express/OAPI (Forma unei cutii de joc)
   (Cauza T-547/13) (1)

   ([„Marcă comunitară - Cerere de înregistrare a unei mărci comunitare tridimensionale - Forma unei cutii de joc - Motiv absolut de refuz - Lipsa caracterului distinctiv - Articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 - Obligație de motivare - Dreptul de a fi ascultat - Articolul 75 din Regulamentul nr. 207/2009”])
   (2015/C 398/46)
   Limba de procedură: româna

      Părțile

      Reclamantă: Rosian Express SRL (Mediaș, România) (reprezentanți: E. Grecu și A. Tigau, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentanți: V. Melgar și A. Geavela, agenți)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a cincea de recurs a OAPI din 11 iulie 2013 (cauza R 797/2013-5), privind o cerere de înregistrare ca marcă comunitară a unui semn tridimensional constituit din forma unei cutii de joc.

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă Rosian Express SRL la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 367, 14.12.2013.


title: Cauza T-839/14: Ordonanța Tribunalului din 30 aprilie 2015 – Alnapharm/OAPI – Novartis (Alrexil) („Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Retragerea opoziției — Nepronunțare asupra fondului”)

text:
               6.7.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 221/20

         Ordonanța Tribunalului din 30 aprilie 2015 – Alnapharm/OAPI – Novartis (Alrexil)
   (Cauza T-839/14) (1)

   ((„Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Retragerea opoziției - Nepronunțare asupra fondului”))
   (2015/C 221/27)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Alnapharm GmbH & Co. KG (Hamburg, Germania) (reprezentant: H. Heldt, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: H. O’Neill, agent)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenient în faţa Tribunalului: Novartis AG (Basel, Elveția)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a patra de recurs a OAPI din 23 octombrie 2014 (cauza R 1723/2013-4) privind o procedură de opoziție între Novartis AG și Alnapharm GmbH & Co. KG

      Dispozitivul

               1)

               Constată că nu mai este necesar să se pronunțe asupra fondului cauzei.

               2)

               Reclamanta și cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs sunt obligate să suporte propriile cheltuieli de judecată, precum și, fiecare, jumătate din cheltuielile efectuate de pârât.

      (1)  JO C 65, 23.2.2015.


title: Cauza T-328/16: Acțiune introdusă la 23 iunie 2016 – Paice/EUIPO – Blackmore (DEEP PURPLE)

text:
               22.8.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 305/44

         Acțiune introdusă la 23 iunie 2016 – Paice/EUIPO – Blackmore (DEEP PURPLE)
   (Cauza T-328/16)
   (2016/C 305/60)
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

      Părțile

      Reclamant: Ian Paice (Londra, Regatul Unit) (reprezentanți: M. Engelman, Barrister, și J. Stephenson, Solicitor)

      Pârât: Oficiul European pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Richard Hugh Blackmore (New York, New York, Statele Unite)

      Datele privind procedura în fața EUIPO

      Solicitantul mărcii în litigiu: cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

      Marca în litigiu: marca Uniunii Europene figurativă „DEEP PURPLE” – Cererea de înregistrare nr. 11 772 721

      Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție

      Decizia atacată: Decizia Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 21 martie 2016 în cauza R 736/2015-5

      Concluziile

   Reclamantul solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei atacate în orice mod pe care îl consideră adecvat, și anume astfel încât marca să fie respinsă în întregime pentru toate produsele și serviciile pentru care a fost depusă;

               —

               obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată efectuate de reclamant.

      Motivul invocat

               —

               încălcarea articolului 8 alineatul (4) din Regulamentul nr. 207/2009.


title: Cauza T-131/11: Acțiune introdusă la 7 martie 2011 — Ezzedine/Consiliul

text:
               30.4.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 130/20

         Acțiune introdusă la 7 martie 2011 — Ezzedine/Consiliul
   (Cauza T-131/11)
   2011/C 130/39
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: Ibrahim Ezzedine (Treichville, Côte d’Ivoire) (reprezentant: G. Collard, avocat)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene

      Concluziile reclamantului

               —

               Constatarea că, în ceea ce îl privește pe reclamant, domnul Ibrahim Ezzedine, Decizia 2011/71/PESC a Consiliului din 31 ianuarie 2011, publicată în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene la 2 februarie 2011, nu este fondată în fapt,

               —

               prin urmare,

                           —

                           anularea Deciziei 2011/71/PESC a Consiliului din 31 ianuarie 2011;

                           —

                           în subsidiar, dispunerea înlăturării de pe lista anexată la decizia menționată a numelui domnului Ibrahim Ezzedine.

                           —

                           obligarea Consiliului la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamantul invocă două motive.

               1.

               Primul motiv întemeiat pe încălcarea obligației de motivare în măsura în care motivele înscrierii reclamantului pe lista persoanelor și entităților cărora li se aplică măsurile restrictive ar fi stereotipuri și nu ar fi menționat niciun element de fapt precis care să permită aprecierea pertinenței respectivei înscrieri.

               2.

               Al doilea motiv întemeiat pe o eroare manifestă de apreciere în măsura în care se reproșează reclamantului că ar contribui la finanțarea administrației nelegitime a domnului L Gbagbo, pe când reclamantul nu ar exercita decât o activitate de întreprinzător privat și ar contribui doar la finanțarea Republicii Côte d’Ivoire, iar nu a unui regim anume, prin plata de impozite și taxe.


title: Cauza C-394/12: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Asylgerichtshof (Austria) la 27 august 2012 — Shamso Abdullahi

text:
               10.11.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 343/8

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Asylgerichtshof (Austria) la 27 august 2012 — Shamso Abdullahi
   (Cauza C-394/12)
   2012/C 343/10
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Asylgerichtshof

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Shamso Abdullahi

      Pârât: Bundesasylamt

      Întrebările preliminare

               1.

               Articolul 19 din Regulamentul nr. 343/2003 (1) coroborat cu articolul 18 din același regulament trebuie interpretat în sensul că, prin acceptarea din partea unui stat membru potrivit acestor dispoziții, acest stat membru este responsabil de examinarea cererii de azil în sensul tezei introductive a articolului 16 alineatul (1) din Regulamentul nr. 343/2003, sau, în cazul în care, în cadrul unei căi de atac formulate în temeiul articolului 19 alineatul (2) din Regulamentul nr. 343/2003 — independent de această acceptare — instanța de recurs națională ajunge la concluzia că, potrivit capitolului III din Regulamentul nr. 343/2003, un alt stat membru este statul membru responsabil (chiar dacă acestui stat nu i-a fost adresată o cerere de preluare sau nu a acceptat preluarea solicitantului de azil), aceasta trebuie să constate, în conformitate cu dreptul Uniunii, că acest alt stat membru este responsabil pentru a decide cu privire la procedura referitoare la calea de atac? În această privință, există drepturi subiective ale fiecărui solicitant de azil pentru ca cererea sa de azil să fie examinată de un anumit stat membru responsabil potrivit acestor criterii referitoare la determinarea statului membru responsabil?

               2.

               Articolul 10 alineatul (1) din Regulamentul nr. 343/2003 trebuie interpretat în sensul că statul membru în care a avut loc prima intrare ilegală („primul stat membru”) trebuie să își recunoască responsabilitatea de examinare a cererii de azil depuse de un resortisant al unei țări terțe în următoarea situație de fapt:
               Resortisantul unei țări terțe intră ilegal dintr-un stat terț în primul stat membru în cauză. În statul membru respectiv, acesta nu depune o cerere de azil. Ulterior, acesta călătorește într-un stat terț. După mai puțin de trei luni, acesta intră ilegal dintr-un stat terț în alt stat membru al Uniunii Europene („al doilea stat membru”). Din al doilea stat membru, acesta își continuă călătoria în al treilea stat membru și depune în acel stat membru prima sa cerere de azil. Între acest moment și intrarea ilegală în primul stat membru s-au scurs mai puțin de 12 luni.

               3.

               Independent de răspunsul la a doua întrebare, în cazul în care „primul stat membru” menționat în această întrebare este un stat membru în al cărui sistem de azil există deficiențe sistemice constatate, care corespund celor descrise în Hotărârea Curții Europene a Drepturilor Omului din 21 ianuarie 2011, M.S.S. (cererea nr. 30.696/09), este necesară o altă apreciere din partea statului membru responsabil în mod normal în sensul Regulamentului nr. 343/2003, [OR 3] în pofida Hotărârii Curții de Justiție a Uniunii Europene din 21 decembrie 2011, pronunțată în cauzele C-411/10 și C-493/10? În special, se poate considera că șederea într-un astfel de stat membru nu este, de la bun început, de natură să fie o situație de fapt care să constituie temeiul responsabilității, în sensul articolului 10 din Regulamentul nr. 343/2003?

      (1)  Regulamentului (CE) nr. 343/2003 al Consiliului din 18 februarie 2003 de stabilire a criteriilor și mecanismelor de determinare a statului membru responsabil de examinarea unei cereri de azil prezentate într-unul dintre statele membre de către un resortisant al unei țări terțe (JO L 50, p. 1, Ediție specială, 19/vol. 6, p. 56).


title: Cauza T-142/11: Acțiune introdusă la 14 martie 2011 — SIR/Consiliul

text:
               30.4.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 130/24

         Acțiune introdusă la 14 martie 2011 — SIR/Consiliul
   (Cauza T-142/11)
   2011/C 130/47
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: Société ivoirienne de raffinage (SIR) (Abidjan, Côte d’Ivoire) (reprezentant: M. Ceccaldi, avocat)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene

      Concluziile reclamantei

               —

               anularea Deciziei 2011/18/PESC și a Regulamentului (UE) nr. 25/2011 ale Consiliului din 14 ianuarie 2011 de impunere a anumitor măsuri restrictive îndreptate împotriva anumitor persoane și entități și în special în ceea ce privește societatea SIR;

               —

               obligarea Consiliului la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă cinci motive.

               1.

               Primul motiv întemeiat pe încălcarea Cartei Națiunilor Unite, precum și a articolului 3 alineatele (5) și (6) TUE, a articolului 21 alineatul (1) TUE și a articolului 7 TFUE, în măsura în care pârâtul și-ar fi depășit competența impunând măsuri restrictive dat fiind că numele reclamantei nu figurează printre persoanele vizate de Rezoluția 1572(2004) a Consiliului de Securitate al Națiunilor Unite.

               2.

               Al doilea motiv întemeiat pe încălcarea principiului neamestecului în afacerile interne ale unui stat întrucât pârâtul s-a împotrivit deciziei suverane a Consiliului Constituțional al Republicii Côte d’Ivoire care l-a proclamat ales președinte pe domnul L. Gbagbo, iar nu pe domnul A. Ouattara.

               3.

               Al treilea motiv întemeiat pe o nelegalitate internă a actelor atacate care nu pot fi legate de o competență și/sau o putere a pârâtului.

               4.

               Al patrulea motiv întemeiat pe încălcarea dreptului la apărare, în măsura în care reclamanta nu ar fi putut lua cunoștință de elementele reținute împotriva sa și, prin urmare, nu ar fi putut să își facă cunoscut în mod util punctul de vedere în această privință.

               5.

               Al cincilea motiv întemeiat pe încălcarea principiului proporționalității întrucât consecințele măsurilor adoptate sunt disproporționate în raport cu scopul urmărit atât pentru reclamantă, cât și pentru populația din Côte d’Ivoire.


title: Cauza T-348/16: Acțiune introdusă la 27 iunie 2016 – Aristoteleio Panepistimio Thessalonikis/Agenția Executivă a Consiliului European pentru Cercetare (ERCEA)

text:
               16.8.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 296/39

         Acțiune introdusă la 27 iunie 2016 – Aristoteleio Panepistimio Thessalonikis/Agenția Executivă a Consiliului European pentru Cercetare (ERCEA)
   (Cauza T-348/16)
   (2016/C 296/49)
   Limba de procedură: greaca

      Părțile

      Reclamantă: Aristoteleio Panepistimio Thessalonikis (Salonic, Grecia) (reprezentant: V. Christianos, avocat)

      Pârâtă: Agenția Executivă a Consiliului European pentru Cercetare (ERCEA) (Bruxelles, Belgia)

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               Constatarea faptului că creanța care figurează în nota de debit 3241606289 din 26 mai 2016 a pârâtei prin care se urmărea ca Aristoteleio Panepistimio Thessalonikis să ramburseze o parte din subvenția pe care a primit-o pentru proiectul MINATRAN, care se ridică la 245 525,43 euro, este neîntemeiată și că această sumă corespunde unor cheltuieli eligibile;

               —

               Obligarea Agenției Executive a Consiliului European pentru Cercetare la plata cheltuielilor de judecată efectuate de reclamantă.

      Motivele și principalele argumente

   Reclamanta solicită Tribunalului Uniunii Europene, în temeiul articolului 272 TFUE, să constate că cuantumul contestat de ERCEA corespunde unor cheltuieli eligibile.
   În susținerea acțiunii, reclamanta afirmă că cheltuielile contestate de ERCEA sunt eligibile și, în special, cheltuielile de personal, cheltuielile de deplasare și cheltuielile indirecte. Acest lucru este confirmat de elementele puse de reclamantă la dispoziția ERCEA în cursul controlului efectuat la fața locului și în corespondența ulterioară și, îndeosebi, de coroborarea elementelor transmise.


title: Cauza C-327/08: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 11 iunie 2009 — Comisia Comunităților Europene/Republica Franceză (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Directivele 89/665/CEE și 92/13/CEE — Căi de atac în materia atribuirii de contracte de achiziții publice — Garanția unei căi de atac eficace — Termen minim care trebuie respectat între notificarea deciziei de atribuire a contractului candidaților și ofertanților eliminați și semnarea contractului privind această achiziție publică)

text:
               1.8.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 180/21

         Hotărârea Curții (Camera a treia) din 11 iunie 2009 — Comisia Comunităților Europene/Republica Franceză
   (Cauza C-327/08) (1)

   (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru - Directivele 89/665/CEE și 92/13/CEE - Căi de atac în materia atribuirii de contracte de achiziții publice - Garanția unei căi de atac eficace - Termen minim care trebuie respectat între notificarea deciziei de atribuire a contractului candidaților și ofertanților eliminați și semnarea contractului privind această achiziție publică)
   2009/C 180/34
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: G. Rozet, D. Kukovec și M. Konstantinidis, agenți)

      Pârâtă: Republica Franceză (reprezentanți: G. de Bergues și J.-Ch. Gracia, agenți)

      Obiectul

   Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Încălcarea articolului 2 alineatul (1) din Directiva 89/665/CEE a Consiliului din 21 decembrie 1989 privind coordonarea actelor cu putere de lege și a actelor administrative privind aplicarea procedurilor care vizează căile de atac față de atribuirea contractelor de achiziții publice de produse și a contractelor publice de lucrări (JO L 395, p. 33, Ediție specială, 06/vol. 1, p. 237), astfel cum a fost modificată prin Directiva 92/50/CEE (JO L 209, p. 1, Ediție specială, 06/vol. 2, p. 50) și a articolului 2 alineatul (1) din Directiva 92/13/CEE a Consiliului din 25 februarie 1992 privind coordonarea actelor cu putere de lege și a actelor administrative referitoare la aplicarea normelor comunitare cu privire la procedurile de achiziții publice ale entităților care desfășoară activități în sectoarele apei, energiei, transporturilor și telecomunicațiilor (JO L 76, p. 14, Ediție specială, 06/vol. 2, p. 43) — Termen minim care trebuie respectat între notificarea deciziei de atribuire a contractului candidaților și ofertanților și semnarea contractului privind această achiziție publică

      Dispozitivul

               1)

               Prin adoptarea și menținerea în vigoare a articolului 1441-1 din noul Cod de procedură civilă, astfel cum a fost modificat prin articolul 48-1° din Decretul nr. 2005-1308 din 20 octombrie 2005 privind contractele atribuite entităților contractante menționate la articolul 4 din Ordonanța nr. 2005-649 din 6 iunie 2005 privind contractele atribuite anumitor persoane publice sau private care nu sunt supuse Codului privind achizițiile publice, în măsura în care această dispoziție prevede, pentru răspunsul autorității contractante sau al entității contractante la o punere în întârziere, un termen de zece zile excluzând orice măsură provizorie precontractuală înainte de răspunsul menționat și fără ca acest termen să suspende termenul care trebuie respectat între notificarea deciziei de atribuire a contractului candidaților și ofertanților eliminați și semnarea contractului, Republica Franceză nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul Directivei 89/665/CEE a Consiliului din 21 decembrie 1989 privind coordonarea actelor cu putere de lege și a actelor administrative privind aplicarea procedurilor care vizează căile de atac față de atribuirea contractelor de achiziții publice de produse și a contractelor publice de lucrări, astfel cum a fost modificată prin Directiva 92/50/CEE a Consiliului din 18 iunie 1992 și în temeiul Directivei 92/13/CEE a Consiliului din 25 februarie 1992 privind coordonarea actelor cu putere de lege și actelor administrative referitoare la aplicarea normelor comunitare cu privire la procedurile de achiziții publice ale entităților care desfășoară activități în sectoarele apei, energiei, transporturilor și telecomunicațiilor

               2)

               Respinge celelalte capete de cerere.

               3)

               Comisia Comunităților Europene și Republica Franceză suportă fiecare propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 285, 8.11.2008.


title: Cauza T-189/07: Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 3 iunie 2009 — Frosch Touristik/OAPI — DSR touristik (FLUGBÖRSE) [ Marcă comunitară — Procedura de declarare a nulității — Marca comunitară verbală FLUGBÖRSE — Data pertinentă pentru examinarea unei cauze de nulitate absolută — Articolul 51 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 [devenit articolul 52 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 ]

text:
               18.7.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 167/10

         Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 3 iunie 2009 — Frosch Touristik/OAPI — DSR touristik (FLUGBÖRSE)
   (Cauza T-189/07) (1)

   („Marcă comunitară - Procedura de declarare a nulității - Marca comunitară verbală FLUGBÖRSE - Data pertinentă pentru examinarea unei cauze de nulitate absolută - Articolul 51 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 [devenit articolul 52 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009”)
   2009/C 167/20
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Frosch Touristik GmbH (München, Germania) (reprezentanți: H. Lauf și T. Raab, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: B. Schmidt, agent)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI: DSR touristik GmbH (Karlsruhe, Germania)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a patra de recurs a OAPI din 22 martie 2007 (cauza R 1084/2004-4) privind o procedură de declarare a nulității între DSR touristik GmbH și Frosch Touristik GmbH

      Dispozitivul

               1)

               Anulează Decizia Camerei a patra de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI) din 22 martie 2007 (cauza R 1084/2004-4).

               2)

               Obligă OAPI la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 183, 4.8.2007.


title: Cauza C-525/13: Cerere de decizie preliminară introdusă de Hof van Cassatie van België (Belgia) la 3 octombrie 2013 — Vlaams Gewest/Heidi Van Den Broeck

text:
               21.12.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 377/6

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Hof van Cassatie van België (Belgia) la 3 octombrie 2013 — Vlaams Gewest/Heidi Van Den Broeck
   (Cauza C-525/13)
   2013/C 377/12
   Limba de procedură: olandeza

      Instanța de trimitere

   Hof van Cassatie van België

      Părțile din procedura principală

      Recurent: Vlaams Gewest

      Intimată: Heidi Van Den Broeck

      Întrebarea preliminară

   Articolul 33 primul paragraf din Regulamentul (CE) nr. 2419/2001 (1) al Comisiei din 11 decembrie 2001 de stabilire a normelor de aplicare a sistemului integrat de gestionare și control privind anumite scheme de ajutor comunitare instituite prin Regulamentul (CEE) nr. 3508/92 al Consiliului trebuie interpretat în sensul că refuzul de a acorda pentru anul calendaristic respectiv „ajutorul la care ar fi fost îndreptățit agricultorul în temeiul articolului 31 alineatul (2)”„în cadrul schemei de ajutor în cauză” se referă la ajutorul datorat conform „schemei de ajutor în cauză” în temeiul articolului 1 alineatul (1) din Regulamentul (CEE) nr. 3508/92 (2) al Consiliului din 27 noiembrie 1992 de stabilire a unui sistem de gestionare și control integrat privind anumite scheme de ajutor comunitare, astfel încât trebuie să se refuze nu numai acordarea ajutorului pentru „grupul de cultură respectiv”, ci a ajutorului total în temeiul uneia dintre schemele de ajutor menționate în această dispoziție, care include grupul de cultură respectiv?

      (1)  JO L 327, p. 11.

      (2)  JO L 355, p. 1.


title: Cauza T-457/09: Hotărârea Tribunalului din 17 iulie 2014 – Westfälisch-Lippischer Sparkassen- und Giroverband/Comisia [ „Ajutoare de stat — Restructurarea băncii WestLB — Ajutoare destinate să remedieze perturbări grave ale economiei unui stat membru — Articolul 87 alineatul (3) litera (b) CE — Decizie prin care ajutorul este declarat compatibil cu piața comună în anumite condiții — Acțiune în anulare — Afectare individuală — Interesul de a exercita acţiunea — Admisibilitate — Caracter colegial — Obligația de motivare — Linii directoare privind ajutorul de stat pentru salvarea și restructurarea întreprinderilor aflate în dificultate — Proporționalitate — Principiul nediscriminării — Articolul 295 CE — Articolul 7 alineatul (4) din Regulamentul (CE) nr. 659/1999” ]

text:
               1.9.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 292/26

         Hotărârea Tribunalului din 17 iulie 2014 – Westfälisch-Lippischer Sparkassen- und Giroverband/Comisia
   (Cauza T-457/09) (1)

   ([„Ajutoare de stat - Restructurarea băncii WestLB - Ajutoare destinate să remedieze perturbări grave ale economiei unui stat membru - Articolul 87 alineatul (3) litera (b) CE - Decizie prin care ajutorul este declarat compatibil cu piața comună în anumite condiții - Acțiune în anulare - Afectare individuală - Interesul de a exercita acţiunea - Admisibilitate - Caracter colegial - Obligația de motivare - Linii directoare privind ajutorul de stat pentru salvarea și restructurarea întreprinderilor aflate în dificultate - Proporționalitate - Principiul nediscriminării - Articolul 295 CE - Articolul 7 alineatul (4) din Regulamentul (CE) nr. 659/1999”])
   2014/C 292/31
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Westfälisch-Lippischer Sparkassen- und Giroverband (Münster, Germania) (reprezentanți: inițial A. Rosenfeld și I. Liebach, ulterior A. Rosenfeld și O. Corzilius, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: inițial L. Flynn, K. Gross și B. Martenczuk, ulterior L. Flynn, B. Martenczuk și T. Maxian Rusche, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare a Deciziei 2009/971/CE a Comisiei din 12 mai 2009 privind ajutorul de stat C 43/08 (ex N 390/08) pe care Germania intenționează să îl acorde în vederea restructurării băncii WestLB AG (JO L 345, p. 1)

      Dispozitivul

               1)

               Respinge cererea de nepronunțare asupra fondului prezentată de Comisia Europeană.

               2)

               Respinge acțiunea.

               3)

               Westfälisch-Lippischer Sparkassen- und Giroverband suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de Comisie, inclusiv cele privind procedura măsurilor provizorii.

      (1)  JO C 11, 16.1.2010.


title: Cauza C-196/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Amtsgericht Hannover (Germania) la 13 aprilie 2017 – Kathrin Meyer/TUIfly GmbH

text:
               17.7.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 231/8

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Amtsgericht Hannover (Germania) la 13 aprilie 2017 – Kathrin Meyer/TUIfly GmbH
   (Cauza C-196/17)
   (2017/C 231/10)
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Amtsgericht Hannover

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Kathrin Meyer

      Pârâtă: TUIfly GmbH

      Întrebările preliminare

               1)

               Absența pentru motive medicale a unei părți semnificative a personalului însărcinat cu efectuarea zborurilor operatorului efectiv de transport aerian, este o împrejurare excepțională în sensul articolului 5 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 261/2004 (1)? În cazul unui răspuns afirmativ la prima întrebare: care trebuie să fie ponderea persoanelor absente pentru a admite o asemenea împrejurare?

               2)

               În cazul unui răspuns negativ la prima întrebare: absența spontană a unei părți semnificative a personalului însărcinat cu efectuarea zborurilor operatorului efectiv de transport aerian, motivată de o grevă neconformă cu legislația muncii și cu contractul colectiv de muncă („grevă spontană”) este o împrejurare excepțională în sensul articolului 5 alineatul (3) din Regulamentul nr. 261/2004? În cazul unui răspuns afirmativ la a doua întrebare: care trebuie să fie ponderea persoanelor absente pentru a admite o asemenea împrejurare?

               3)

               În cazul unui răspuns afirmativ prima sau la a doua întrebare: împrejurarea excepțională trebuie să fi existat cu privire la zborul anulat sau operatorul efectiv de transport aerian poate să elaboreze un nou plan de zbor pentru motive economice?

               4)

               În cazul unui răspuns afirmativ la prima sau la a doua ă întrebare: noțiunea de caracter evitabil se raportează la împrejurarea excepțională sau la consecințele producerii împrejurării excepționale?

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 261/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 11 februarie 2004 de stabilire a unor norme comune în materie de compensare și de asistență a pasagerilor în eventualitatea refuzului la îmbarcare și anulării sau întârzierii prelungite a zborurilor și de abrogare a Regulamentului (CEE) nr. 295/91 (JO L 46, p. 1, Ediție specială, 07/vol. 12, p. 218).


title: Cauza C-240/07: Cerere având ca obiect pronunțarea unei hotărâri preliminare introdusă de Bundesgerichtshof (Germania) la 16 mai 2007 — Sony Music Entertainment (Germany) GmbH/Falcon Neue Medien Vertrieb GmbH

text:
               21.7.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 170/13

         Cerere având ca obiect pronunțarea unei hotărâri preliminare introdusă de Bundesgerichtshof (Germania) la 16 mai 2007 — Sony Music Entertainment (Germany) GmbH/Falcon Neue Medien Vertrieb GmbH
   (Cauza C-240/07)
   (2007/C 170/23)
   Limba de procedură: germana
   Instanța de trimitere
   Bundesgerichtshof.
   Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Sony Music Entertainment (Germany) GmbH.

      Pârâtă: Falcon Neue Medien Vertrieb GmbH.
   Întrebările preliminare

               1)

               Durata de protecție prevăzută în Directiva 2006/116/CE (1) este aplicabilă, în condițiile articolului 10 alineatul (2) din aceasta, și atunci când obiectul în cauză nu a fost protejat niciodată în statul membru în care se solicită protecția?

               2)

               În cazul în care răspunsul la prima întrebare este afirmativ:

                           a)

                           Trebuie considerat că dispozițiile naționale în sensul articolului 10 alineatul (2) din Directiva 2006/116/CE cuprind și dispozițiile statelor membre privind protecția titularilor de drepturi care nu sunt resortisanți ai Comunității?

                           b)

                           Durata de protecție prevăzută în Directiva 2006/116/CE la articolul 10 alineatul (2), este aplicabilă și obiectelor care, în momentul avut în vedere la articolul 13 alineatul (1) din aceasta, satisfăceau într-adevăr criteriile de protecție prevăzute în Directiva 92/100/CEE (2) a Consiliului din 19 noiembrie 1992 privind dreptul de închiriere și de împrumut și anumite drepturi conexe dreptului de autor în domeniul proprietății intelectuale, dar ai căror titulari nu sunt resortisanți ai Comunității?

      (1)  JO, L 372, p. 12.

      (2)  JO, L 346, p. 61.


title: Cauza F-1/07 R: Ordonanța președintelui Tribunalului Funcției Publice din data de 13 martie 2007 — Chassagne/Comisie (Măsuri provizorii — Cerere de suspendare a executării — Urgență — Absență)

text:
               28.4.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 95/57

         Ordonanța președintelui Tribunalului Funcției Publice din data de 13 martie 2007 — Chassagne/Comisie
   (Cauza F-1/07 R)
   (Măsuri provizorii - Cerere de suspendare a executării - Urgență - Absență)
   (2007/C 95/114)
   Limba de procedură: franceza
   Părțile

      Reclamant: Olivier Chassagne (Bruxelles, Belgia) (reprezentant: Y. Minatchy, avocat)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: J. Currall și V. Joris, agenți)
   Obiectul cauzei
   Cerere de suspendare a executării deciziei Comisiei Comunităților Europene din data de 17 noiembrie 2006 prin care a fost adoptată lista funcționarilor promovați în gradul A*11 în urma exercițiului de promovare 2006, publicată în aceeași zi în Informations administratives nr. 55-2006.
   Dispozitivul ordonanței

               1)

               Respinge cererea de aplicare a unor măsuri provizorii.

               2)

               Amână pronunțarea cu privire la cheltuielile de judecată.