title: Cauza C-25/09: Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 25 februarie 2010 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Fővárosi Bíróság — Republica Ungară) — Sió-Eckes Kft./Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Hivatal Központi Szerve [Politica agricolă comună — Regulamentul (CE) nr. 2201/96 — Organizare comună a piețelor în sectorul produselor prelucrate pe bază de fructe și legume — Regulamentul (CE) nr. 1535/2003 — Schemă de ajutor în sectorul produselor prelucrate pe bază de fructe și legume — Produse prelucrate — Piersici în sirop și/sau suc natural de fructe — Produse finite]

text:
               17.4.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 100/7

         Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 25 februarie 2010 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Fővárosi Bíróság — Republica Ungară) — Sió-Eckes Kft./Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Hivatal Központi Szerve
   (Cauza C-25/09) (1)

   (Politica agricolă comună - Regulamentul (CE) nr. 2201/96 - Organizare comună a piețelor în sectorul produselor prelucrate pe bază de fructe și legume - Regulamentul (CE) nr. 1535/2003 - Schemă de ajutor în sectorul produselor prelucrate pe bază de fructe și legume - Produse prelucrate - Piersici în sirop și/sau suc natural de fructe - Produse finite)
   2010/C 100/10
   Limba de procedură: maghiara

      Instanța de trimitere

   Fővárosi Bíróság

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Sió-Eckes Kft.

      Pârât: Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Hivatal Központi Szerve

      Obiectul

   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Fővárosi Bíróság (Ungaria) — Interpretarea articolului 2 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 2201/96 al Consiliului din 28 octombrie 1996 privind organizarea comună a piețelor în sectorul produselor transformate pe bază de fructe și legume (JO L 297, p. 29, Ediție specială, 03/vol. 20, p. 58), a articolului 2 punctul 1 din Regulamentul (CE) nr. 1535/2003 al Comisiei din 29 august 2003 privind normele de aplicare a Regulamentului (CE) nr. 2201/96 al Consiliului în ceea ce privește sistemul de ajutor în sectorul produselor prelucrate pe bază de fructe și legume (JO L 218, p. 14, Ediție specială, 03/vol. 49, p. 7) și a articolului 3 din Regulamentul (CEE) nr. 2320/89 al Comisiei din 28 iulie 1989 privind cerințele minime de calitate cu privire la piersicile în sirop și piersicile în suc natural de fructe pentru aplicarea schemei de ajutor pentru producție (JO L 220, p. 54, Ediție specială, 03/vol. 7, p. 127) — Pulpă de piersici produsă în cadrul unei scheme de ajutoare în sectorul produselor transformate pe bază de fructe și legume — Aplicabilitatea schemei de ajutoare respective produselor din piersici prezentate potrivit unui mod care nu este prevăzut în Regulamentul (CEE) nr. 2320/89, precum și produselor semi-finite care rezultă în diferite etape de producție și destinate unei transformări ulterioare

      Dispozitivul

               1.

               Articolul 2 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 2201/96 al Consiliului din 28 octombrie 1996 privind organizarea comună a piețelor în sectorul produselor transformate pe bază de fructe și legume, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (CE) nr. 386/2004 al Comisiei din 1 martie 2004, trebuie interpretat în sensul că este eligibil pentru a fi inclus în schema de ajutor prevăzută la această dispoziție produsul care, pe de o parte, se încadrează la unul dintre codurile NC enumerate în anexa I la acest regulament, astfel cum a fost modificat, inclusiv codul NC 2008 70 92, și care, pe de altă parte, răspunde definiției pentru „piersici în sirop și/sau în suc natural de fructe” din cadrul regulamentului menționat coroborat cu Regulamentul (CE) nr. 1535/2003 al Comisiei din 29 august 2003 privind normele de aplicare a Regulamentului (CE) nr. 2201/96 al Consiliului în ceea ce privește sistemul de ajutor în sectorul produselor prelucrate pe bază de fructe și legume, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul nr. 386/2004, și cu Regulamentul (CEE) nr. 2320/89 al Comisiei din 28 iulie 1989 privind cerințele minime de calitate cu privire la piersicile în sirop și piersicile în suc natural de fructe pentru aplicarea schemei de ajutor pentru producție, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (CE) nr. 996/2001 al Comisiei din 22 mai 2001.

               2.

               Produsul obținut la finele diferitelor etape de prelucrare a piersicilor poate fi considerat un produs finit în sensul Regulamentelor nr. 2201/96 și 1535/2003, astfel cum au fost modificate, cu condiția să prezinte caracteristicile definite la articolul 2 punctul 1 din Regulamentul nr. 1535/2003, astfel cum a fost modificat.

      (1)  JO C 82, 4.4.2009.


title: Cauza C-250/15: Ordonanța Curții (Camera a treia) din 3 septembrie 2015 (cerere de decizie preliminară formulată de Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen – Belgia) – Vivium SA/Belgische Staat (Trimitere preliminară — Contextul factual și normativ al litigiului principal — Lipsa unor precizări suficiente — Inadmisibilitate vădită)

text:
               16.11.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 381/11

         Ordonanța Curții (Camera a treia) din 3 septembrie 2015 (cerere de decizie preliminară formulată de Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen – Belgia) – Vivium SA/Belgische Staat
   (Cauza C-250/15) (1)

   ((Trimitere preliminară - Contextul factual și normativ al litigiului principal - Lipsa unor precizări suficiente - Inadmisibilitate vădită))
   (2015/C 381/13)
   Limba de procedură: neerlandeza

      Instanța de trimitere

   Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Vivium SA

      Pârât: Belgische Staat

      Dispozitivul

   Respinge cererea de decizie preliminară formulată de rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen (Belgia), prin decizia din 13 mai 2015 (cauza C-250/15), ca vădit inadmisibilă.

      (1)  JO C 262, 10.8.2015.


title: Cauza T-160/11: Acțiune introdusă la 18 martie 2011 — Petroci/Consiliul

text:
               7.5.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 139/26

         Acțiune introdusă la 18 martie 2011 — Petroci/Consiliul
   (Cauza T-160/11)
   2011/C 139/49
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: Petroci Holding (Abidjan, Côte d’Ivoire) (reprezentant: M. Ceccaldi, avocat)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene

      Concluziile reclamantei

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea Deciziei 2011/18/PESC și a Regulamentului (UE) 25/2011 al Consiliului din 14 ianuarie 2011 de impunere a anumitor măsuri restrictive specifice îndreptate împotriva anumitor persoane și entități și în special în ceea ce privește societatea PETROCI;

               —

               obligarea Consiliului la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Motivele și principalele argumente invocate de reclamantă sunt în esență identice sau similare celor invocate în cadrul cauzei T-142/11, SIR/Consiliul.


title: Cauza C-343/10: Hotărârea Curții (Camera a opta) din 14 aprilie 2011 — Comisia Europeană/Regatul Spaniei (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Directiva 91/271/CEE — Poluare și noxe — Tratarea apelor urbane reziduale — Articolele 3 și 4)

text:
               18.6.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 179/6

         Hotărârea Curții (Camera a opta) din 14 aprilie 2011 — Comisia Europeană/Regatul Spaniei
   (Cauza C-343/10) (1)

   (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru - Directiva 91/271/CEE - Poluare și noxe - Tratarea apelor urbane reziduale - Articolele 3 și 4)
   2011/C 179/08
   Limba de procedură: spaniola

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentant: S. Pardo Quintillán, agent)

      Pârât: Regatul Spaniei (reprezentant: F. Díez Moreno, agent)

      Obiectul

   Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Încălcarea articolelor 3 și 4 din Directiva 91/271/CEE a Consiliului din 21 mai 1991 privind tratarea apelor urbane reziduale (JO L 135, p. 40, Ediție specială, 15/vol. 2, p. 43)

      Dispozitivul

               1.

               Prin neasigurarea:

                           —

                           colectării apelor urbane reziduale din aglomerările cu EL mai mare de 15 000 din Valle de Güimar, Noreste (Valle Guerra), Valle de la Orotava, Arenys de Mar, Alcossebre și Cariño, conform articolului 3 din Directiva 91/271/CEE a Consiliului din 21 mai 1991 privind tratarea apelor urbane reziduale, și a

                           —

                           tratării apelor urbane reziduale din aglomerările cu EL mai mare de 15 000 din Arroyo de la Miel, Arroyo de la Víbora, Estepona (San Pedro de Alcántara), Alhaurín el Grande, Coín, Barbate, Chipiona, Isla Cristina, Matalascañas, Nerja, Tarifa, Torrox Costa, Vejer de la Frontera, Gijón-Este, Llanes, Valle de Güimar, Noreste (Valle Guerra), Los Llanos de Aridane, Arenys de Mar, Pineda de Mar, Ceuta, Alcossebre, Benicarló, Elx (Arenales), Peñíscola, Teulada Moraira (Rada Moraira), Vinaròs, A Coruña, Cariño, Tui, Vigo, Aguiño-Carreira-Ribeira, Baiona, Noia, Santiago, Viveiro și Irún (Hondarribia), conform alineatelor (1), (3), și, după caz, (4) ale articolului 4 din Directiva 91/271,

                     Regatul Spaniei nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul acestei directive.

               2.

               Obligă Regatul Spaniei la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 234, 28.8.2010


title: Cauza C-314/11 P: Recurs introdus la 24 iunie 2011 de Comisia Europeană împotriva Ordonanței Tribunalului (Camera a șasea) pronunțate la 13 aprilie 2011 în cauza T-320/09, Planet AE/Comisia

text:
               13.8.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 238/12

         Recurs introdus la 24 iunie 2011 de Comisia Europeană împotriva Ordonanței Tribunalului (Camera a șasea) pronunțate la 13 aprilie 2011 în cauza T-320/09, Planet AE/Comisia
   (Cauza C-314/11 P)
   2011/C 238/18
   Limba de procedură: greaca

      Părțile

      Recurentă: Comisia Europeană (reprezentanți: F. Dintilhac și D. Triantafyllou, agenți)

      Cealaltă parte în proces: Planet AE

      Concluziile recurentei

               —

               anularea Ordonanței pronunțate de Tribunal la 13 aprilie 2011 în cauza T-320/09;

               —

               declararea inadmisibilității acțiunii;

               —

               obligarea intimatei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

               —

               Greșita interpretare a Deciziei 2008/69
               Tipul de înregistrare al cărei obiect l-a făcut intimata în SAR care, (spre deosebire de alte înregistrări) se întemeiază pe simple bănuieli, nu poate avea alte consecințe decât măsuri sporite de monitorizare (articolul 16 din decizie), care nu produc efecte obligatorii în privința intimatei. Ordonanța confundă în mod eronat înregistrările în litigiu cu alte tipuri de înregistrări care au consecințe diferite.

               —

               Absența unei modificări substanțiale a situației juridice a intimatei ca urmare a înregistrărilor contestate
               Simpla monitorizare a entității care face obiectul unei înregistrări nu modifică în mod vădit, în sine, situația sa juridică.

               —

               Intimata nu este direct afectată de înregistrările contestate
               Măsurile adoptate au fost decise în mod liber de ordonatorul de credite competent după consultarea și negocierea cu intimata și banca sa. Ele nu constituie un efect direct și automat al înregistrărilor. Afectarea directă constituie totuși o condiție indispensabilă a admisibilității unei acțiuni [articolul 263 alineatul (4) TFUE].

               —

               Absența examinării argumentelor și elementelor de probă pertinente privind efectul indirect
               În timp ce consultările și negocierile menționate anterior erau descrise în cuprinsul acțiunii, Tribunalul le-a ignorat cu încălcarea principiilor imparțialității și obiectivității.

               —

               Nemotivarea
               Ordonanța atacată nu precizează în ce constă „modificarea defavorabilă” a situației reclamantei, care nu a fost privată de un avantaj financiar, ci exonerată de obligația de distribuire a plăților.
               Nu se precizează nici în ce constau efectele înregistrărilor specifice în cauză, al căror caracter obligatoriu nu a fost nicidecum explicat.

               —

               Confuzia referitoare la căile de atac
               Rolul intimatei în cadrul consorțiului privea încheierea contractului. În calitate de parte integrantă a cadrului contractual, putea face obiectul unei clauze compromisorii (articolul 272 TFUE), iar nu al unei acțiuni în anulare, deoarece căile de atac în discuție coexistă în mod autonom.

               —

               Încălcarea libertății contractuale și a principiului consensului
               Pe de o parte, Comisia nu este obligată să se angajeze fără a-și lua anumite măsuri de precauție, pe de altă parte, intimata consimțise cu privire la cadrul contractual final. În consecință, în mod eronat pretinde Tribunalul temeiuri juridice, audieri etc., care sunt necesare în caz de „sancțiuni” și care nu sunt compatibile cu egalitatea părților contractante.

               —

               Calificarea eronată a înregistrărilor drept decizii
               Înregistrările în SAR constituie măsuri de ordin intern, măsuri de precauție în virtutea principiului bunei gestiuni financiare (articolul 27 din regulamentul financiar), care au fost prevăzute în Decizia 2008/969 ca norme interne ale Comisiei (a se vedea articolul 51 din regulamentul financiar) în scopuri informative și în vederea utilizării de către toți ordonatorii de credite delegați ai acestei instituții. Înregistrările în litigiu nu trebuie, pe de altă parte, să fie legate de înregistrările care conduc la excluderea procedurii întrucât, în speță, contractul a fost încheiat cu intimata.

               —

               Dependența dintre admisibilitatea și temeinicia acțiunii
               Tribunalul motivează ordonanța prin necesitatea de a examina competența Comisiei de a adopta Decizia 2008/969. Totuși, problema competenței privește temeinicia acțiunii și nu poate determina admisibilitatea acesteia.


title: Cauza T-297/11: Hotărârea Tribunalului din 14 martie 2014 – Buzzi Unicem/Comisia (Concurență  — Procedură administrativă  — Decizie de solicitare de informații  — Caracterul necesar al informațiilor solicitate  — Principiul bunei administrări  — Obligația de motivare  — Proporționalitate)

text:
               5.5.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 135/31

         Hotărârea Tribunalului din 14 martie 2014 – Buzzi Unicem/Comisia
   (Cauza T-297/11) (1)

   ((Concurență - Procedură administrativă - Decizie de solicitare de informații - Caracterul necesar al informațiilor solicitate - Principiul bunei administrări - Obligația de motivare - Proporționalitate))
   2014/C 135/37
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Reclamantă: Buzzi Unicem SpA (Casale Monferrato, Italia) (reprezentanţi: C. Osti şi A. Prastaro, avocaţi)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: iniţial B. Gencarelli, L. Malferrari şi C. Hödlmayr, ulterior L. Malferrari şi C. Hödlmayr, agenţi, asistaţi de M. Merola, avocat)

      Obiectul

   Cerere de anulare a Deciziei C(2011) 2356 final a Comisiei din 30 martie 2011 privind o procedură de aplicare a articolului 18 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 1/2003 al Consiliului (cazul 39520 – Ciment și produse conexe)

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă Buzzi Unicem SpA la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 226, 30.7.2011.


title: Cauzele conexate C-14/15 și C-116/15: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 22 septembrie 2016 – Parlamentul European/Consiliul Uniunii Europene (Acțiune în anulare — Cooperare polițienească și judiciară în materie penală — Schimbul automat de informații — Înmatricularea vehiculelor — Date dactiloscopice — Cadru juridic aplicabil ca urmare a intrării în vigoare a Tratatului de la Lisabona — Dispoziții tranzitorii — Temei juridic derivat — Distincție între actele legislative și măsurile de punere în aplicare — Consultarea Parlamentului European — Inițiativa unui stat membru sau a Comisiei Europene — Norme privind votul)

text:
               14.11.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 419/11

         Hotărârea Curții (Camera a treia) din 22 septembrie 2016 – Parlamentul European/Consiliul Uniunii Europene
   (Cauzele conexate C-14/15 și C-116/15) (1)

   ((Acțiune în anulare - Cooperare polițienească și judiciară în materie penală - Schimbul automat de informații - Înmatricularea vehiculelor - Date dactiloscopice - Cadru juridic aplicabil ca urmare a intrării în vigoare a Tratatului de la Lisabona - Dispoziții tranzitorii - Temei juridic derivat - Distincție între actele legislative și măsurile de punere în aplicare - Consultarea Parlamentului European - Inițiativa unui stat membru sau a Comisiei Europene - Norme privind votul))
   (2016/C 419/13)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: Parlamentul European (reprezentanți: F. Drexler, A. Caiola și M. Pencheva, agenți)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: M.-M. Joséphidès, K. Michoel și K. Pleśniak, agenți)

      Interveniente în susținerea pârâtului: Republica Federală Germania (reprezentanți: T. Henze și A. Lippstreu, agenți) și Regatul Suediei (reprezentanți: A. Falk, C. Meyer-Seitz, U. Persson, N. Otte Widgren, E. Karlsson și L. Swedenborg, agenți)

      Dispozitivul

               1)

               Anulează Decizia 2014/731/UE a Consiliului din 9 octombrie 2014 privind lansarea schimbului automatizat de date privind înmatricularea vehiculelor (VRD) în Malta, Decizia 2014/743/UE a Consiliului din 21 octombrie 2014 privind lansarea schimbului automatizat de date în ceea ce privește înmatricularea vehiculelor (VRD) în Cipru, Decizia 2014/744/UE a Consiliului din 21 octombrie 2014 privind lansarea schimbului automatizat de date în ceea ce privește înmatricularea vehiculelor (VRD) în Estonia și Decizia 2014/911/UE a Consiliului din 4 decembrie 2014 privind lansarea schimbului automatizat de date în ceea ce privește datele dactiloscopice în Letonia.

               2)

               Menține efectele Deciziilor 2014/731, 2014/743, 2014/744 și 2014/911 până la intrarea în vigoare a unor noi acte destinate să le înlocuiască.

               3)

               Obligă Consiliul Uniunii Europene la plata cheltuielilor de judecată.

               4)

               Republica Federală Germania și Regatul Suediei suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 96, 23.3.2015.

      JO C 146, 4.5.2015.


title: Cauza C-321/06: Hotărârea Curții (Camera a șaptea) din 14 iunie 2007 — Comisia Comunităților Europene/Marele Ducat al Luxemburgului (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Directiva 2002/14/CE — Informarea și consultarea lucrătorilor — Netranspunerea în termenul prevăzut)

text:
               4.8.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 183/14

         Hotărârea Curții (Camera a șaptea) din 14 iunie 2007 — Comisia Comunităților Europene/Marele Ducat al Luxemburgului
   (Cauza C-321/06) (1)

   (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru - Directiva 2002/14/CE - Informarea și consultarea lucrătorilor - Netranspunerea în termenul prevăzut)
   (2007/C 183/22)
   Limba de procedură: franceza
   Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: J. Enegren și G. Rozet, agenți)

      Pârât: Marele Ducat al Luxemburgului (reprezentant: C. Schiltz, agent)
   Obiectul
   Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Neadoptarea, în termenul prevăzut, a actelor necesare pentru a se conforma Directivei 2002/14/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 11 martie 2002 de stabilire a unui cadru general de informare și consultare a lucrătorilor din Comunitatea Europeană — Declarația comună a Parlamentului European, a Consiliului și a Comisiei privind reprezentarea lucrătorilor (JO L 80, p. 29)
   Dispozitivul

               1)

               Întrucât nu a adoptat, în termenul prevăzut, actele cu putere de lege și actele administrative necesare pentru a se conforma Directivei 2002/14/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 11 martie 2002 de stabilire a unui cadru general de informare și consultare a lucrătorilor din Comunitatea Europeană, Marele Ducat al Luxemburgului nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul acestei directive.

               2)

               Obligă Marele Ducat al Luxemburgului la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 212, 2.9.2006.


title: Cauza C-160/15: Cerere de decizie preliminară introdusă de Hoge Raad der Nederlanden (Țările de Jos) la 7 aprilie 2015 – GS Media BV/Sanoma Media Netherlands BV și alții

text:
               22.6.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 205/18

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Hoge Raad der Nederlanden (Țările de Jos) la 7 aprilie 2015 – GS Media BV/Sanoma Media Netherlands BV și alții
   (Cauza C-160/15)
   (2015/C 205/26)
   Limba de procedură: neerlandeza

      Instanța de trimitere

   Hoge Raad der Nederlanden

      Părțile din procedura principală

      Recurentă: GS Media BV

      Intimate: Sanoma Media Netherlands BV, Playboy Enterprises International Inc. și Britt Geertruida Dekker

      Întrebările preliminare

               1.a

               Există o „comunicare publică” în sensul articolului 3 alineatul (1) din Directiva 2001/29 (1), în cazul în care o altă persoană decât titularul dreptului de autor face trimitere, prin intermediul unui hiperlink postat pe un site internet pe care îl exploatează, la un site internet exploatat de un terț, accesibil publicului general de pe internet și pe care opera a fost pusă la dispoziția publicului fără acordul titularului dreptului de autor?

               1.b

               Răspunsul la prima întrebare este diferit dacă opera nu a fost comunicată anterior publicului, nici într-un alt mod, cu acordul titularul dreptului de autor?

               l.c

               Prezintă relevanță aspectul dacă persoana care postează hiperlinkul („hiperlinker”) cunoaște sau ar trebui să cunoască faptul că titularul dreptului de autor nu și-a dat acordul pentru postarea operei pe site-ul internet al terțului menționat la întrebarea l.a și, dacă este cazul, dacă persoana în cauză cunoaște sau ar trebui să cunoască faptul că opera nici nu a fost comunicată anterior publicului, într-un alt mod, cu acordul titularului dreptului de autor?

               2.a

               În cazul unui răspuns negativ la întrebarea l.a: există totuși în această situație o comunicare publică sau ar putea să existe o astfel de comunicare, în cazul în care site-ul internet la care face trimitere hiperlinkul și, prin urmare, opera sunt accesibile publicului general de pe internet, chiar dacă nu în mod ușor, astfel încât postarea hiperlinkului facilitează în mare măsură găsirea operei?

               2.b

               Prezintă relevanță pentru răspunsul la întrebarea 2.a aspectul dacă persoana care postează hiperlinkul cunoaște sau ar trebui să cunoască împrejurarea că site-ul internet la care face trimitere hiperlinkul nu este ușor accesibil publicului general de pe internet?

               3.

               Există alte împrejurări de care trebuie să se țină seama pentru a răspunde la întrebarea dacă există o comunicare publică atunci când, prin intermediul unui hiperlink, se furnizează acces la o operă care nu a fost pusă anterior la dispoziția publicului cu acordul titularului dreptului de autor?

      (1)  Directiva 2001/29/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 22 mai 2001 privind armonizarea anumitor aspecte ale dreptului de autor și drepturilor conexe în societatea informațională (JO L 167, p. 10, Ediție specială, 17/vol. 1 p. 230).


title: Cauza C-602/13: Ordonanța Curții (Camera a şasea) din 11 iunie 2015 (cerere de decizie preliminară formulată de Juzgado de Primera Instancia – Spania) – Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, SA/Fernando Quintano Ujeta, María Isabel Sánchez García (Trimitere preliminară — Directiva 93/13/CEE — Raport contractual între un profesionist și un consumator — Contract ipotecar — Clauza de interes moratoriu — Clauza de rambursare anticipată — Procedura de urmărire ipotecară — Moderarea cuantumului dobânzilor — Competențele instanței naționale)

text:
               28.9.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 320/2

         Ordonanța Curții (Camera a şasea) din 11 iunie 2015 (cerere de decizie preliminară formulată de Juzgado de Primera Instancia – Spania) – Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, SA/Fernando Quintano Ujeta, María Isabel Sánchez García
   (Cauza C-602/13) (1)

   ((Trimitere preliminară - Directiva 93/13/CEE - Raport contractual între un profesionist și un consumator - Contract ipotecar - Clauza de interes moratoriu - Clauza de rambursare anticipată - Procedura de urmărire ipotecară - Moderarea cuantumului dobânzilor - Competențele instanței naționale))
   (2015/C 320/02)
   Limba de procedură: spaniola

      Instanța de trimitere

   Juzgado de Primera Instancia

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, SA

      Pârâţi: Fernando Quintano Ujeta, María Isabel Sánchez García

      Dispozitivul

               1)

               Articolul 6 alineatul (1) și articolul 7 alineatul (1) din Directiva 93/13/CEE du Conseil, du 5 avril 1993 privind clauzele abuzive în contractele încheiate cu consumatorii trebuie interpretate în sensul că nu se opun unor dispoziții naționale care prevăd moderarea dobânzilor moratorii în cadrul unui contract de împrumut ipotecar, în măsura în care dispozițiile naționale:

                           —

                           nu afectează aprecierea instanței naționale sesizate într-o procedură de executare ipotecară a acestui contract în ceea ce privește caracterul „abuziv” al clauzei privind dobânzile moratorii și

                           —

                           nu se opun ca instanța să îndepărteze respectiva clauză dacă trebuia să se decidă în sensul existenței caracterului „abuziv” al acesteia, în sensul articolului 3 alineatul (1) din directiva menționată.

               2)

               Directiva 93/13 trebuie interpretată în sensul că, întrucât instanța națională a constatat caracterul „abuziv” în sensul articolului 3 alineatul (1) din Directiva 93/13 al unei clauze dintr-un contract încheiat între un consumator și un profesionist, împrejurarea că această clauză nu a fost executată nu poate, în sine, să se opună ca instanța națională să deducă toate consecințele caracterului „abuziv” al respectivei clauze.

      (1)  JO C 31, 1.2.2014.


title: Cauza T-178/16: Acțiune introdusă la 22 aprilie 2016 – Policolor/EUIPO – CWS-Lackfabrik Conrad W. Schmidt (Policolor)

text:
               13.6.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 211/65

      Acțiune introdusă la 22 aprilie 2016 – Policolor/EUIPO – CWS-Lackfabrik Conrad W. Schmidt (Policolor)
      (Cauza T-178/16)
      (2016/C 211/80)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Policolor SA (Bucureşti, România) (reprezentant: M. Comanescu, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: CWS-Lackfabrik Conrad W. Schmidt GmbH & Co. KG (Düren-Merken, Germania)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Solicitantul mărcii în litigiu: reclamanta

         Marca în litigiu: marca comunitară figurativă care cuprinde elementul verbal „Policolor” – cererea de înregistrare a mărcii comunitare nr. 10 277 176

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție

         Decizia atacată: Decizia Camerei întâi de recurs a EUIPO din 29/01/2016 în cauza R 346/2015-1

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  modificarea în întregime a deciziei atacate;

                  —

                  în consecință, anularea deciziei atacate;

                  —

                  anularea deciziei diviziei de opoziție a EUIPO din 16 decembrie 2014 în opoziția nr. B 1 991 457;

                  —

                  respingerea opoziției formulate de intervenient în ceea ce privește înregistrarea mărcii comunitare nr. 10 277 176;

                  —

                  obligarea EUIPO și a celeilalte părți din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO la plata cheltuielilor de judecată, inclusiv a celor efectuate în procedura în fața camerei de recurs.

         Motivele invocate

                  —

                  încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009;

                  —

                  încălcarea articolului 75 alineatul (1) din Regulamentul nr. 2015/2424.


title: Cauza T-128/06: Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 30 ianuarie 2008 — Japan Tobacco/OAPI — Torrefacção Camelo (CAMELO) ( Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare figurative CAMELO — Marcă națională figurativă anterioară CAMEL — Motiv relativ de refuz — Lipsa riscului de a obține un profit necuvenit din caracterul distinctiv sau din renumele mărcii anterioare și lipsa riscului de a aduce atingere acestora — Articolul 8 alineatul (5) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 — Lipsa încălcării regulilor procedurii de recurs — Articolul 74 din Regulamentul nr. 40/94 )

text:
               8.3.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 64/36

         Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 30 ianuarie 2008 — Japan Tobacco/OAPI — Torrefacção Camelo (CAMELO)
   (Cauza T-128/06) (1)

   („Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare figurative CAMELO - Marcă națională figurativă anterioară CAMEL - Motiv relativ de refuz - Lipsa riscului de a obține un profit necuvenit din caracterul distinctiv sau din renumele mărcii anterioare și lipsa riscului de a aduce atingere acestora - Articolul 8 alineatul (5) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 - Lipsa încălcării regulilor procedurii de recurs - Articolul 74 din Regulamentul nr. 40/94’)
   (2008/C 64/58)
   Limba de procedură: franceza
   Părțile

      Reclamantă: Japan Tobacco, Inc. (Tokyo, Japonia) (reprezentanți: A. Ortiz López, S. Ferrandis González și E. Ochoa Santamaría, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: A. Folliard-Monguiral, agent)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: Torrefacção Camelo Lda (Campo Maior, Portugalia) (reprezentanți: A. De Sampaio, I. Carvalho Franco și C. de Almeida Carvalho, avocați)
   Obiectul
   Acțiune formulată împotriva deciziei Camerei a doua de recurs a OAPI din 22 februarie 2006 (cauza R 669/2003-2) privind o procedură de opoziție între Japan Tobacco, Inc. și Torrefacção Camelo Lda.
   Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă societatea Japan Tobacco, Inc. să suporte propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI).

               3)

               Torrefacção Camelo Lda suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 154, 1.7.2006.


title: Cauza C-622/16 P: Recurs introdus la 25 noiembrie 2016 de Scuola Elementare Maria Montessori Srl împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a opta) din 15 septembrie 2016 în cauza T-220/13, Scuola Elementare Maria Montessori/Comisia

text:
               6.2.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 38/16

         Recurs introdus la 25 noiembrie 2016 de Scuola Elementare Maria Montessori Srl împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a opta) din 15 septembrie 2016 în cauza T-220/13, Scuola Elementare Maria Montessori/Comisia
   (Cauza C-622/16 P)
   (2017/C 038/21)
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Recurentă: Scuola Elementare Maria Montessori Srl (reprezentanți: E. Gambaro, F. Mazzocchi, avocați)

      Celelalte părți din procedură: Comisia Europeană, Republica Italiană

      Concluziile recurentei

               —

               Anularea hotărârii prin care s-a respins acțiunea introdusă de Scuola Elementare Maria Montessori și, în consecință, anularea Deciziei 2013/284/UE a Comisiei (1) în măsura în care prin aceasta s-a reținut că nu se impunea dispunerea recuperării ajutorului acordat sub forma scutirii ICI, precum și în măsura în care s-a considerat că măsurile privind scutirea IMU nu fac parte din domeniul de aplicare al articolului 107 alineatul (1) TFUE;

               —

               în orice caz, anularea hotărârii în măsura în care vizează motivele cererii de recurs pe care Curtea le va considera întemeiate și admisibile;

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată aferente procedurilor în fața celor două instanțe.

      Motivele și principalele argumente

               1)

               Prin intermediul primului motiv, care cuprinde patru părți, Scuola Elementare Maria Montessori invocă încălcarea și aplicarea eronată a articolului 108 TFUE, a articolului 14 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 659/1999 (2) și a obligației de cooperare loială prevăzută la articolul 4 alineatul (3) TFUE, precum și interpretarea eronată a noțiunii de imposibilitate absolută, calificarea juridică eronată a faptelor, denaturarea anumitor probe și caracterul contradictoriu al motivării, întrucât Tribunalul a reținut că Comisia nu a săvârșit o eroare atunci când nu a dispus ca Republica Italiană să recupereze sumele reprezentând scutirile fiscale de care au beneficiat entitățile necomerciale cu scopuri specifice în sensul reglementării ICI, pe care Comisia le-a considerat nelegitime și incompatibile cu piața internă.

               2)

               Prin intermediul celui de al doilea motiv, Scuola Elementare Maria Montessori invocă încălcarea și aplicarea eronată a articolului 107 alineatul (1) TFUE întrucât Tribunalul a stabilit că scutirea IMU, care a urmat reglementării ICI începând cu anul 2012, nu intră în domeniul de aplicare al ajutorului de stat în sensul articolului 107 alineatul (1) TFUE.

      (1)  Decizia Comisiei din 19 decembrie 2012 privind ajutorul de stat SA.20829 [C 26/2010, ex NN 43/2010 (ex CP 71/2006)] Schemă privind scutirea de la plata impozitului municipal pe bunuri imobile, acordată în cazul bunurilor imobile folosite de către entități necomerciale în scopuri specifice aplicată de Italia (JO 2013, L 166, p. 24).

      (2)  Regulamentul (CE) nr. 659/1999 al Consiliului din 22 martie 1999 de stabilire a normelor de aplicare a articolului 93 din Tratatul CE (JO 1999, L 83, p. 1, Ediție specială, 8/vol. 1, p. 41).


title: Cauza C-20/09: Hotărârea Curții (Camera a doua) din 7 aprilie 2011 — Comisia Europeană/Republica Portugheză (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Admisibilitatea acțiunii — Libera circulație a capitalurilor — Articolul 56 CE — Articolul 40 din Acordul privind SEE — Titluri ale datoriei publice — Tratament fiscal preferențial — Justificare — Combaterea fraudei fiscale — Combaterea evaziunii fiscale)

text:
               28.5.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 160/7

         Hotărârea Curții (Camera a doua) din 7 aprilie 2011 — Comisia Europeană/Republica Portugheză
   (Cauza C-20/09) (1)

   (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru - Admisibilitatea acțiunii - Libera circulație a capitalurilor - Articolul 56 CE - Articolul 40 din Acordul privind SEE - Titluri ale datoriei publice - Tratament fiscal preferențial - Justificare - Combaterea fraudei fiscale - Combaterea evaziunii fiscale)
   2011/C 160/03
   Limba de procedură: portugheza

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: R. Lyal și A. Caeiros, agenți)

      Pârâtă: Republica Portugheză (reprezentanți: L. Inez Fernandes, C. Guerra Santos și J. Menezes Leitão, agenți)

      Obiectul

   Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Încălcarea articolelor 56 CE și 40 SEE — Titluri ale datoriei publice — Tratament fiscal preferențial pentru titlurile emise de statul portughez

      Dispozitivul

               1.

               Prin prevederea, în cadrul regimului excepțional de regularizare fiscală a elementelor patrimoniale care nu se află pe teritoriul portughez la 31 decembrie 2004 („regime excepcional de regularização tributária de elementos patrimoniais que não se encontrem no território português em 31 de Dezembro de 2004”), introdus prin Legea nr. 39-A/2005, a unui tratament fiscal preferențial pentru titlurile datoriei publice emise exclusiv de statul portughez, Republica Portugheză nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 56 CE și al articolului 40 din Acordul privind Spațiul Economic European din 2 mai 1992.

               2.

               Obligă Republica Portugheză la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 82, 4.4.2009.


title: Cauza T-311/08: Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 2 iulie 2009 — Fitoussi/OAPI — Loriot (IBIZA REPUBLIC) [ Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare figurative IBIZA REPUBLIC — Marcă națională figurativă anterioară care reprezintă o stea cu cinci colțuri înconjurată de un cerc — Motiv absolut de refuz — Lipsa riscului de confuzie — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 [devenit articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009] ]

text:
               15.8.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 193/21

         Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 2 iulie 2009 — Fitoussi/OAPI — Loriot (IBIZA REPUBLIC)
   (Cauza T-311/08) (1)

   („Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare figurative IBIZA REPUBLIC - Marcă națională figurativă anterioară care reprezintă o stea cu cinci colțuri înconjurată de un cerc - Motiv absolut de refuz - Lipsa riscului de confuzie - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 [devenit articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009]”)
   2009/C 193/32
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: Paul Fitoussi (Vincennes, Franța) (reprezentanți: K. Manhaeve, T. van Innis și G. Glas, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: R. Bianchi, agent)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI: Bernadette Nicole J. Loriot (Ibiza, Spania)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a doua de recurs a OAPI din 7 mai 2008 (cauza R 1135/2007-2) referitoare la o procedură de opoziție între domnul Paul Fitoussi și doamna Bernadette Nicole J. Loriot.

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Îl obligă pe domnul Paul Fitoussi la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 272, 25.10.2008


title: Cauza C-175/07, Cauza C-176/07, Cauza C-177/07, Cauza C-178/07, Cauza C-179/07, Cauza C-180/07, Cauza C-181/07, Cauza C-182/07, Cauza C-183/07, Cauza C-184/07: Cerere având ca obiect pronunțarea unei hotărâri preliminare introdusă de Tribunal de grande instance de Nanterre (Franța) la 2 aprilie 2007 — 1. S.A. SAFBA/Directeur général des douanes et droits indirects și Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers, 2. S.A. Sucreries et Raffineries d'Erstein/Directeur général des douanes et droits indirects și Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers, 3. SA Sucreries & Distilleries de Souppes — Ouvré Fils/Directeur général des douanes et droits indirects și Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers, 4. SA Sucrerie de Bourgogne/Directeur général des douanes et droits indirects și Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers, 5. Sucrerie Bourdon/Directeur général des douanes et droits indirects și Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers, 6. S.A. des Sucreries du Marquenterre/Directeur général des douanes et droits indirects și Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers, 7. Cristal Union/Directeur général des douanes et droits indirects și Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers, 8. S.A. Lesaffre Frères/Directeur général des douanes et droits indirects și Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers, 9. Société Vermendoise Industries/Directeur général des douanes et droits indirects și Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers, 10. S.A. Sucreries de Toury et Usines annexes/Directeur général des douanes et droits indirects și Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers

text:
               26.5.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 117/19

         Cerere având ca obiect pronunțarea unei hotărâri preliminare introdusă de Tribunal de grande instance de Nanterre (Franța) la 2 aprilie 2007 — 1. S.A. SAFBA/Directeur général des douanes et droits indirects și Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers, 2. S.A. Sucreries et Raffineries d'Erstein/Directeur général des douanes et droits indirects și Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers, 3. SA Sucreries & Distilleries de Souppes — Ouvré Fils/Directeur général des douanes et droits indirects și Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers, 4. SA Sucrerie de Bourgogne/Directeur général des douanes et droits indirects și Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers, 5. Sucrerie Bourdon/Directeur général des douanes et droits indirects și Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers, 6. S.A. des Sucreries du Marquenterre/Directeur général des douanes et droits indirects și Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers, 7. Cristal Union/Directeur général des douanes et droits indirects și Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers, 8. S.A. Lesaffre Frères/Directeur général des douanes et droits indirects și Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers, 9. Société Vermendoise Industries/Directeur général des douanes et droits indirects și Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers, 10. S.A. Sucreries de Toury et Usines annexes/Directeur général des douanes et droits indirects și Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers
   (Cauza C-175/07 - Cauza C-176/07 - Cauza C-177/07 - Cauza C-178/07 - Cauza C-179/07 - Cauza C-180/07 - Cauza C-181/07 - Cauza C-182/07 - Cauza C-183/07 - Cauza C-184/07)
   (2007/C 117/32)
   Limba de procedură: franceza
   Instanța de trimitere
   Tribunal de grande instance de Nanterre.
   Părțile din acțiunea principală

      Reclamanți: S.A. SAFBA (C-175/07), S.A. Sucreries et Raffineries d'Erstein (C-176/07), SA Sucreries & Distilleries de Souppes — Ouvré Fils (C-177/07), SA Sucrerie de Bourgogne (C-178/07), Sucrerie Bourdon (C-179/07), S.A. des Sucreries du Marquenterre (C-180/07), Cristal Union (C-181/07), S.A. Lesaffre Frères (C-182/07), Société Vermendoise Industries (C-183/07), S.A. Sucreries de Toury et Usines annexes (C-184/07).

      Pârâți: Directeur général des douanes et droits indirects și Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers.
   Întrebările preliminare

               1)

               Având în vedere prevederile articolului 15 din Regulamentul nr. 1260/2001 al Consiliului privind organizarea comună a piețelor în sectorul zahărului (1) și principiile proporționalității și nediscriminării, este valabil Regulamentul nr. 314/2002 al Comisiei Europene (2), în măsura în care acesta nu prevede, la calculul cotizației la producție, excluderea din cadrul nevoilor de finanțare a cantităților de zahăr conținute de produsele transformate, cantități exportate fără a beneficia de restituirea la export?

               2)

               În eventualitatea unui răspuns negativ la această întrebare:
               Având în vedere Regulamentul nr. 314/2002 al Comisiei Europene, prevederile articolului 15 din Regulamentul nr. 1260/2001 al Consiliului și principiul proporționalității, este valabil Regulamentul nr. 1686/2005 (3) în ceea ce privește fixarea unei cotizații la producția de zahăr, calculată plecând de la o „pierdere medie ”pe tona exportată, care nu ține cont de cantitățile exportate fără restituire, în timp ce aceleași cantități sunt incluse în totalul reținut pentru evaluarea pierderii globale care trebuie finanțată?

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 1260/2001 al Consiliului din 19 iunie 2001 privind organizarea comună a pieţelor în sectorul zahărului (JO L 178, p. 1).

      (2)  Regulamentul (CE) nr. 314/2002 al Comisiei din 20 februarie 2002 de stabilire a normelor de aplicare a sistemului cotelor în sectorul zahărului (JO L 50, p. 40).

      (3)  Regulamentul (CE) nr. 1686/2005 al Comisiei din 14 octombrie 2005 de stabilire a cotizaţiilor la producţie pentru anul de comercializare 2004/2005, precum și a coeficientului cotizaţiei suplimentare în sectorul zahărului (JO L 271, p. 12).


title: Cauza T-661/14: Hotărârea Tribunalului din 14 iulie 2016 – Letonia/Comisia [„FEOGA, FEGA și FEADR — Cheltuieli excluse de la finanțare — Corecție financiară forfetară — Ecocondiționalitate — Cerințe minime pentru bunele condiții agricole și de mediu — Standarde — Articolul 5 alineatul (1) și anexa IV la Regulamentul (CE) nr. 1782/2003 — Articolul 6 alineatul (1) și anexa III la Regulamentul (CE) nr. 73/2009”]

text:
               22.8.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 305/29

         Hotărârea Tribunalului din 14 iulie 2016 – Letonia/Comisia
   (Cauza T-661/14) (1)

   ([„FEOGA, FEGA și FEADR - Cheltuieli excluse de la finanțare - Corecție financiară forfetară - Ecocondiționalitate - Cerințe minime pentru bunele condiții agricole și de mediu - Standarde - Articolul 5 alineatul (1) și anexa IV la Regulamentul (CE) nr. 1782/2003 - Articolul 6 alineatul (1) și anexa III la Regulamentul (CE) nr. 73/2009”])
   (2016/C 305/40)
   Limba de procedură: letona

      Părțile

      Reclamantă: Republica Letonia (reprezentanți: I. Kalniņš și D. Pelše, agenți)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: A. Sauka și D. Triantafyllou, agenți)

      Obiectul

   Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE și prin care se urmărește anularea Deciziei de punere în aplicare 2014/458/UE a Comisiei din 9 iulie 2014 de excludere de la finanțarea de către Uniunea Europeană a anumitor cheltuieli efectuate de statele membre în cadrul secțiunii „Garantare” a Fondului european de orientare și garantare agricolă (FEOGA), în cadrul Fondului european de garantare agricolă (FEGA) și în cadrul Fondului european agricol pentru dezvoltare rurală (FEADR) (JO 2014, L 205, p. 62), în măsura în care această decizie exclude de la finanțarea de către Uniune a anumitor cheltuieli ale Republicii Letonia, în valoare de 739 393,95 euro, din cauza neconformității lor cu normele Uniunii.

      Dispozitivul

               1)

               Anulează Decizia de punere în aplicare 2014/458/UE a Comisiei din 9 iulie 2014 de excludere de la finanțarea de către Uniunea Europeană a anumitor cheltuieli efectuate de statele membre în cadrul secțiunii „Garantare” a Fondului european de orientare și garantare agricolă (FEOGA), în cadrul Fondului european de garantare agricolă (FEGA) și în cadrul Fondului european agricol pentru dezvoltare rurală (FEADR), în măsura în care această decizie exclude de la finanțarea de către Uniune a anumitor cheltuieli ale Republicii Letonia, în valoare de 739 393,95 euro, din cauza neconformității lor cu normele Uniunii.

               2)

               Obligă Comisia Europeană la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 395, 10.11.2014.


title: Cauza C-167/09: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Raad van State (Olanda) la 11 mai 2009 — Stichting Natuur en Milieu, Stichting Zuid-Hollandse Milieufederatie, Stichting Greenpeace Nederland, Vereniging van Verontruste Burgers van Voorne/Gedeputeerde Staten van Zuid-Holland, terți interesați: E.On Benelux și Burgemeester en Wethouders Rotterdam

text:
               15.8.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 193/4

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Raad van State (Olanda) la 11 mai 2009 — Stichting Natuur en Milieu, Stichting Zuid-Hollandse Milieufederatie, Stichting Greenpeace Nederland, Vereniging van Verontruste Burgers van Voorne/Gedeputeerde Staten van Zuid-Holland, terți interesați: E.On Benelux și Burgemeester en Wethouders Rotterdam
   (Cauza C-167/09)
   2009/C 193/04
   Limba de procedură: olandeza

      Instanța de trimitere

   Raad van State

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamante: Stichting Natuur en Milieu, Stichting Zuid-Hollandse Milieufederatie, Stichting Greenpeace Nederland, Vereniging van Verontruste Burgers van Voorne

      Pârât: Gedeputeerde Staten van Zuid-Holland

      Terți interesați: E.On Benelux și Burgemeester en Wethouders Rotterdam

      Întrebările preliminare

               1)

               Obligația de interpretare conformă cu directivele implică faptul că obligațiile prevăzute de Directiva 96/61/CE (1) privind prevenirea și controlul integrat al poluării (în prezent Directiva 2008/1/CE (2) privind prevenirea și controlul integrat al poluării), transpuse în cadrul Wet milieubeheer (Legea privind gestiunea mediului), pot și trebuie interpretate în sensul că, la soluționarea unei cereri de autorizație de mediu, trebuie să se țină seama pe deplin de plafoanele de emisie de SO2 și de NOx prevăzute de Directiva 2001/81/CE (3) privind plafoanele naționale de emisie pentru anumiți poluanți atmosferici (denumită în continuare „Directiva PNE”), în special în ceea ce privește obligațiile prevăzute la articolul 9 alineatul (4) din Directiva 96/61/CE, în prezent Directiva 2008/1/CE?

               2a)

               Obligația unui stat membru de a se abține să adopte dispoziții de natură să compromită în mod serios realizarea rezultatului prevăzut de o directivă se aplică de asemenea perioadei cuprinse între 27 noiembrie 2002 și 31 decembrie 2010, prevăzută la articolul 4 alineatul (1) din Directiva PNE?

               2b)

               În perioada cuprinsă între 27 noiembrie 2002 și 31 decembrie 2010, se impun obligații pozitive statelor membre în cauză, pe lângă obligația acestora de abținere sau în locul acesteia, în cazul în care la sfârșitul perioadei menționate va avea loc sau riscă să aibă loc o depășire a plafoanelor naționale de SO2 și/sau de NOx prevăzute de Directiva PNE?

               2c)

               Pentru a răspunde la întrebările 2a) și 2b), prezintă importanță faptul că din cererea de eliberare a unei autorizații de mediu privind o instalație care va contribui sau riscă să contribuie la depășirea plafoanelor naționale de emisie de SO2 și/sau de NOx prevăzute de Directiva PNE rezultă că instalația va fi pusă în funcțiune cel mai devreme în anul 2011?

               3a)

               Obligațiile menționate în cadrul celei de a doua întrebări implică obligația statului membru în cauză de a refuza eliberarea unei autorizații de mediu sau de a o condiționa de prevederi și restricții suplimentare în cazul în care nu se garantează că instalația pentru care se solicită autorizația nu va contribui sau nu riscă să contribuie la depășirea plafoanelor naționale de emisie de SO2 și/sau de NOx prevăzute de Directiva PNE? Pentru a răspunde la această întrebare, trebuie să se țină seama de măsura în care instalația în cauză va contribui sau riscă să contribuie la această depășire?

               3b)

               Rezultă, dimpotrivă, din Directiva PNE că un stat membru, chiar în cazul depășirii sau al riscului de depășire a plafoanelor naționale de emisie de SO2 și/sau de NOx, dispune de o marjă de apreciere pentru a asigura realizarea obiectivelor prevăzute de directivă astfel încât acesta poate, în locul respingerii cererii de autorizație sau al condiționării acesteia de prevederi și restricții suplimentare, să adopte alte măsuri, precum o altfel de compensare?

               4)

               În măsura în care obligațiile avute în vedere în cuprinsul celei de a doua și al celei de a treia întrebări se impun statelor membre, un particular poate invoca respectarea acestora în fața instanței naționale?

               5a)

               Un particular poate invoca în mod direct articolul 4 din Directiva PNE?

               5b)

               În cazul unui răspuns afirmativ, acest articol poate fi invocat în mod direct începând cu data de 27 noiembrie 2002 sau numai începând cu data de 31 decembrie 2010? Pentru a răspunde la această întrebare, prezintă importanță faptul că din cererea de eliberare a unei autorizații de mediu rezultă că instalația autorizată va fi pusă în funcțiune cel mai devreme în anul 2011?

               6)

               În special, în cazul în care acordarea unei autorizații de mediu și/sau alte măsuri contribuie la depășirea plafoanelor naționale de emisie de SO2 și/sau de NOx prevăzute de Directiva PNE sau riscă să contribuie la această depășire, poate un particular să invoce în temeiul articolului 4 din această directivă:

                           a)

                           un drept general de a solicita adoptarea de către statul membru în cauză a unui pachet de măsuri prin intermediul cărora să se limiteze până în anul 2010 emisiile naționale anuale de SO2 și de NOx la plafoane care nu le depășesc pe cele naționale de emisie potrivit Directivei PNE sau, dacă nu este posibil, a unui pachet de măsuri prin intermediul cărora să se limiteze emisiile la acest nivel cât mai repede posibil după această dată?

                           b)

                           drepturi concrete de a solicita adoptarea de către statul membru în cauză a unor măsuri specifice privind o anumită instalație — de exemplu sub forma respingerii unei cereri de autorizație sau a condiționării acestei autorizații de prevederi sau restricții suplimentare — care să contribuie la limitarea până în anul 2010 a emisiilor naționale anuale de SO2 și de NOx la plafoane care nu le depășesc pe cele naționale de emisie potrivit Directivei PNE sau, dacă nu este posibil, a unui pachet de măsuri specifice care să determine limitarea emisiilor la acest nivel cât mai repede posibil după această dată?

               6c)

               Pentru a răspunde la întrebările 6a) și 6b), prezintă importanță măsura în care instalația în cauză contribuie la depășire sau la riscul de depășire a pragurilor?

      (1)  Directiva 96/61/CE a Consiliului din 24 septembrie 1996 privind prevenirea și controlul integrat al poluării (JO L 257, p. 26, Ediție specială, 15/vol. 3, p. 183).

      (2)  Directiva 2008/1/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 15 ianuarie 2008 privind prevenirea și controlul integrat al poluării (versiune codificată) (JO L 24, p. 8).

      (3)  Directiva 2001/81/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 23 octombrie 2001 privind plafoanele naționale de emisie pentru anumiți poluanți atmosferici (JO L 309, p. 22, Ediție specială, 15/vol. 7, p. 231).


title: Cauza T-122/04: Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 6 mai 2009 — Outokumpu și Luvata/Comisia ( Concurență — Înțelegeri — Piața tuburilor industriale din cupru — Decizie privind constatarea unei încălcări a articolului 81 CE — Stabilirea prețurilor și repartizarea pieței — Amenzi — Dimensiunea pieței relevante — Circumstanțe agravante — Încălcări repetate )

text:
               4.7.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 153/32

         Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 6 mai 2009 — Outokumpu și Luvata/Comisia
   (Cauza T-122/04) (1)

   („Concurență - Înțelegeri - Piața tuburilor industriale din cupru - Decizie privind constatarea unei încălcări a articolului 81 CE - Stabilirea prețurilor și repartizarea pieței - Amenzi - Dimensiunea pieței relevante - Circumstanțe agravante - Încălcări repetate”)
   2009/C 153/61
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamante: Outokumpu Oyj (Espoo, Finlanda) și Luvata Oy, fostă Outokumpu Copper Products Oy (Espoo) (reprezentanți: J. Ratliff, barrister, F. Distefano și J. Luostarinen, avocați)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene (reprezentant: E. Gippini Fournier, agent)

      Obiectul

   Pe de o parte, o cerere de anulare sau de reducere a cuantumului amenzii aplicate reclamantelor în temeiul articolului 2 litera (b) din Decizia C (2003) 4820 final a Comisiei din 16 decembrie 2003 privind o procedură de aplicare a articolului 81 (CE) și a articolului 53 din Acordul privind SEE (Cauza COMP/E 1/38.240 — Tuburi industriale) și, pe de altă parte, o cerere reconvențională a Comisiei de majorare a respectivei amenzi.

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă Outokumpu Oyj și Luvata Oy la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 118, 30.4.2004.


title: Cauza T-346/08: Acțiune introdusă la 25 august 2008 — Chocoladefabriken Lindt & Sprüngli/OAPI (Reprezentarea unui clopoțel cu fundă roșie)

text:
               11.10.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 260/18

         Acțiune introdusă la 25 august 2008 — Chocoladefabriken Lindt & Sprüngli/OAPI (Reprezentarea unui clopoțel cu fundă roșie)
   (Cauza T-346/08)
   (2008/C 260/33)
   Limba de procedură: germana
   Părțile

      Reclamantă: Chocoladefabriken Lindt & Sprüngli AG (Kilchberg, Elveția) (reprezentanți: R. Lange, E. Schalast și G. Hild, Rechtsanwälte)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)
   Concluziile reclamantei

               —

               Anularea Deciziei Camerei a patra a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 13 iunie 2008 (cauza R 943/2007-4);

               —

               obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      Marca comunitară vizată: o marcă tridimensională reprezentând un clopoțel cu fundă roșie pentru produse din clasa 30 (cerere de înregistrare nr. 4 770 831).

      Decizia examinatorului: respinge cererea.

      Decizia camerei de recurs: respinge recursul.

      Motivele invocate: încălcarea articolului 7 alineatul (1) literele (b) și (c) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 (1), întrucât marca solicitată are caracterul distinctiv necesar și nu există cerințe imperative specifice referitoare la disponibilitate.

      (1)  Regulamentul nr. 40/94 al Consiliului din 20 decembrie 1993 privind marca comunitară (JO 1994, L 11, p. 1, Ediție specială, 17/vol. 1, p. 146).


title: Cauza T-849/14 P: Ordonanța Tribunalului din 21 septembrie 2015 – De Nicola/BEI („Recurs — Funcție publică — Personalul BEI — Evaluare anuală — Reglementare internă — Procedura de recurs — Recurs în parte vădit inadmisibil și în parte vădit nefondat”)

text:
               16.11.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 381/40

         Ordonanța Tribunalului din 21 septembrie 2015 – De Nicola/BEI
   (Cauza T-849/14 P) (1)

   ((„Recurs - Funcție publică - Personalul BEI - Evaluare anuală - Reglementare internă - Procedura de recurs - Recurs în parte vădit inadmisibil și în parte vădit nefondat”))
   (2015/C 381/47)
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Recurent: Carlo De Nicola (Strassen, Luxemburg) (reprezentant: L. Isola, avocat)

      Cealaltă parte din procedură: Banca Europeană de Investiții (BEI) (reprezentanţi: G. Nuvoli şi E. Raimond, agenţi, asistaţi de A. Dal Ferro, avocat)

      Obiectul

   Recurs formulat împotriva Hotărârii Tribunalului Funcției Publice a Uniunii Europene (Camera întâi) din 18 noiembrie 2014, De Nicola/BEI (F-59/09 RENV, Rep.FP, EU:F:2014:248), și care vizează anularea în parte a acestei hotărâri.

      Dispozitivul

               1)

               Respinge recursul.

               2)

               Domnul Carlo De Nicola suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de Banca Europeană de Investiții (BEI) în cadrul prezentei proceduri.

      (1)  JO C 73, 2.3.2015.


title: Cauza C-307/14: Cerere de decizie preliminară introdusă de Corte Suprema di cassazione (Italia) la 21 februarie 2014 – Agenzia delle Entrate/Aquapur Multiservizi SpA

text:
               25.1.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 27/2

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Corte Suprema di cassazione (Italia) la 21 februarie 2014 – Agenzia delle Entrate/Aquapur Multiservizi SpA
   (Cauza C-307/14)
   (2016/C 027/02)
   Limba de procedură: italiana

      Instanța de trimitere

   Corte Suprema di cassazione

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Agenzia delle Entrate

      Pârâtă: Aquapur Multiservizi SpA

      Întrebările preliminare

   Prin Ordonanța din 18 noiembrie 2015, președintele Curții a dispus radierea cauzei.


title: Cauza C-32/13: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 27 februarie 2014 (cerere de decizie preliminară formulată de Sozialgericht Nürnberg – Germania) – Petra Würker/Familienkasse Nürnberg [Securitate socială — Regulamentul (CEE) nr. 1408/71 — Alocații familiale — Articolele 77 și 78 — Prestații pentru copiii aflați în întreținerea titularilor de pensii sau de indemnizații și pentru orfani — Regulamentul (CE) nr. 883/2004 — Prestații familiale — Articolul 67 — Membrii de familie care își au reședința într un alt stat membru — Noțiunea „pensie”  — Titularul unei pensii acordate în temeiul reglementării germane pentru educarea copiilor, după decesul persoanei de care acest titular divorțase ( „Erziehungsrente” )]

text:
               14.4.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 112/13

         Hotărârea Curții (Camera a treia) din 27 februarie 2014 (cerere de decizie preliminară formulată de Sozialgericht Nürnberg – Germania) – Petra Würker/Familienkasse Nürnberg
   (Cauza C-32/13) (1)

   ([Securitate socială - Regulamentul (CEE) nr. 1408/71 - Alocații familiale - Articolele 77 și 78 - Prestații pentru copiii aflați în întreținerea titularilor de pensii sau de indemnizații și pentru orfani - Regulamentul (CE) nr. 883/2004 - Prestații familiale - Articolul 67 - Membrii de familie care își au reședința într un alt stat membru - Noțiunea „pensie” - Titularul unei pensii acordate în temeiul reglementării germane pentru educarea copiilor, după decesul persoanei de care acest titular divorțase („Erziehungsrente”)])
   2014/C 112/15
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Sozialgericht Nürnberg

      Părțile din procedura principală

      Reclamant: Petra Würker

      Pârâtă: Familienkasse Nürnberg

      Obiectul

   Cerere de decizie preliminară – Sozialgericht Nürnberg – Interpretarea articolelor 77 și 78 din Regulamentul (CEE) nr. 1408/71 al Consiliului din 14 iunie 1971 privind aplicarea regimurilor de securitate socială în raport cu lucrătorii salariați și cu familiile acestora care se deplasează în cadrul Comunității (JO L 149, p. 2, Ediție specială, 05/vol. 1, p. 26), precum și a articolului 67 din Regulamentul (CE) nr. 883/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 29 aprilie 2004 privind coordonarea sistemelor de securitate socială (JO L 166, p. 1, Ediție specială, 05/vol. 7, p. 82) – Dreptul titularului unei pensii la prestații familiale – Noțiunea de pensie – Pensie acordată pentru educarea copiilor după decesul fostului soț („Erziehungsrente”)

      Dispozitivul

               1)

               Articolul 77 alineatul (1) din Regulamentul (CEE) nr. 1408/71 al Consiliului din 14 iunie 1971 privind aplicarea regimurilor de securitate socială în raport cu lucrătorii salariați, cu lucrătorii care desfășoară activități independente și cu membrii familiilor acestora care se deplasează în cadrul Comunității, în versiunea modificată și actualizată prin Regulamentul (CE) nr. 118/97 al Consiliului din 2 decembrie 1996, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (CE) nr. 592/2008 al Parlamentului European și al Consiliului din 17 iunie 2008, trebuie interpretat în sensul că o prestație precum pensia pentru educare prevăzută la articolul 47 alineatul (1) din Cartea VI din Codul securității sociale (Sozialgesetzbuch, Sechstes Buch), care este acordată, în caz de deces, fostului soț al defunctului pentru educarea copiilor acestui fost soț, nu poate fi asimilată unei „pensii sau [unei] indemnizații pentru limită de vârstă, invaliditate sau accident de muncă sau boală profesională”, în sensul acestei dispoziții din regulamentul menționat.

               2)

               Articolul 67 din Regulamentul (CE) nr. 883/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 29 aprilie 2004 privind coordonarea sistemelor de securitate socială trebuie interpretat în sensul că o prestație precum pensia pentru educare prevăzută la articolul 47 alineatul (1) din Cartea VI din Codul securității sociale intră în sfera noțiunii „pensie”, în sensul articolului 67 menționat.

      (1)  JO C 147, 25.5.2013.


title: Cauza T-11/08: Hotărârea Tribunalului din 9 septembrie 2011 — Kwang Yang Motor/OAPI — Honda Giken Kogyo (Motor cu combustie internă) [ Desen sau model industrial — Procedură de declarare a nulității — Desen sau model industrial comunitar înregistrat reprezentând un motor cu combustie internă — Desen sau model industrial național anterior — Motiv de nulitate — Lipsa caracterului individual — Caracteristici vizibile ale piesei unui produs complex — Lipsa unei impresii globale diferite — Utilizator avizat — Grad de libertate a autorului — Articolele 4 și 6 și articolul 25 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 6/2002 ]

text:
               22.10.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 311/36

         Hotărârea Tribunalului din 9 septembrie 2011 — Kwang Yang Motor/OAPI — Honda Giken Kogyo (Motor cu combustie internă)
   (Cauza T-11/08) (1)

   (Desen sau model industrial - Procedură de declarare a nulității - Desen sau model industrial comunitar înregistrat reprezentând un motor cu combustie internă - Desen sau model industrial național anterior - Motiv de nulitate - Lipsa caracterului individual - Caracteristici vizibile ale piesei unui produs complex - Lipsa unei impresii globale diferite - Utilizator avizat - Grad de libertate a autorului - Articolele 4 și 6 și articolul 25 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 6/2002)
   2011/C 311/64
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Kwang Yang Motor Co., Ltd (Kaohsiung, Taïwan) (reprezentanți: P. Rath, W. Festl-Wietek și M. Wetzel, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: G. Schneider, agent)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: Honda Giken Kogyo Kabushiki Kaisha (Tokyo, Japonia) (reprezentanți: T. Musmann, H. Timmann, M. Büttner și S. von Petersdorff-Campen, avocați)

      Obiectul

   Cerere de anulare a Deciziei Camerei a treia de recurs a OAPI din 8 octombrie 2007 (cauza R 1380/2006-3), privind o procedură de declarare a nulității unui desen sau model industrial comunitar între Honda Giken Kogyo Kabushiki Kaisha, pe de o parte, și Kwang Yang Motor, Co., Ltd, pe de altă parte

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Obligă Kwang Yang Motor Co., Ltd la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 64, 8.3.2008.


title: Cauza T-447/13 P: Recurs introdus la 22 august 2013 de Luigi Marcuccio împotriva Ordonanței din 18 iunie 2013 a Tribunalului Funcției Publice în cauza F-143/11, Marcuccio/Comisia

text:
               5.10.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 291/5

         Recurs introdus la 22 august 2013 de Luigi Marcuccio împotriva Ordonanței din 18 iunie 2013 a Tribunalului Funcției Publice în cauza F-143/11, Marcuccio/Comisia
   (Cauza T-447/13 P)
   2013/C 291/06
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Recurent: Luigi Marcuccio (Tricase, Italia) (reprezentant: G. Cipressa, avocat)

      Cealaltă parte din procedură: Comisia Europeană

      Concluziile

   Recurentul solicită Tribunalului:

               —

               anularea în tot și fără nicio excepție a ordonanței atacate;

               —

               trimiterea cauzei de qua la Tribunalul Funcției Publice.

      Motivele și principalele argumente

   Prezentul recurs este formulat împotriva Ordonanței Tribunalul Funcției Publice din 18 iunie 2013, prin care s-a respins drept vădit inadmisibilă o acțiune având ca obiect anularea deciziei Comisiei Europene prin care s-a respins cererea recurentului din 16 august 2013, precum și plata sumei de 3 316,31 euro cu titlu de o parte din cheltuielile de judecată suportate în cauza finalizată cu Hotărârea Tribunalului din 15 februarie 2011, Marcuccio/Comisia (F-81/09).
   În susținerea concluziilor sale, recurentul invocă motivele care urmează.

               1.

               Nemotivare absolută a ordonanței atacate și prin intermediul denaturării și al deformării situației de fapt.

               2.

               Interpretare și aplicare eronată, falsă și ilogică:

                           —

                           a noțiunii de cerere prevăzute la articolului 90 din Statutul funcționarilor Uniunii Europene;

                           —

                           a articolului 91 din statut, precum și nerecunoaștere nemotivată și ilogică a jurisprudenței în materie;

                           —

                           a noțiunii de obligație care revine în sarcina unei instituții a Uniunii Europene, de a adopta măsurile de punere în executare a unei hotărâri pronunțate de instanța Uniunii Europene.

               3.

               Lipsă absolută de instrumentare a cauzei și de motivare și lipsa pronunțării asupra unei cereri a reclamantului formulate intra litem.

               4.

               Interpretare și aplicare eronată a articolului 14 din Regulamentul de procedură al Tribunalului Funcției Publice, având drept rezultat încălcarea vădită a principiului instanței de drept comun stabilit în prealabil de lege, prevăzut printre altele, la articolul 47 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene.


title: Cauza C-370/08: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Bundesfinanzhofs (Germania) la 13 august 2008 — Data I/O GmbH/Bundesfinanzdirektion Südost

text:
               8.11.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 285/24

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Bundesfinanzhofs (Germania) la 13 august 2008 — Data I/O GmbH/Bundesfinanzdirektion Südost
   (Cauza C-370/08)
   (2008/C 285/38)
   Limba de procedură: germana
   Instanța de trimitere
   Bundesfinanzhof
   Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Data I/O GmbH

      Pârâtă: Bundesfinanzdirektion Südost
   Întrebările preliminare

               1)

               Nota explicativă 5 (B) din capitolul 84 din Nomenclatura combinată a Tarifului vamal comun inclusă în anexa I la Regulamentul (CEE) nr. 2658/87 al Consiliului din 23 iulie 1987 privind Nomenclatura tarifară și statistică și Tariful vamal comun (1), astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (CE) nr. 1810/2004 al Comisiei din 7 septembrie 2004 (2) trebuie interpretată în sensul că permite clasarea la poziția 8471 din Nomenclatura combinată a unui adaptor electric destinat racordării electrice între o mașină automată de prelucrare a datelor și modulele electronice care trebuie programate?

               2)

               În cazul unui răspuns negativ: adaptorul menționat anterior trebuie încadrat la poziția 8471 din Nomenclatura combinată în cazul în care conține un așa-numit Memory-Chip în care se înregistrează procesul de programare și de unde poate fi extras?

      (1)  JO L 256, p. 1, Ediție specială, 02/vol. 4, p. 3.

      (2)  JO L 327, p. 1.


title: Cauza C-410/08: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Finanzgericht Baden-Württemberg (Germania) la 22 septembrie 2008 — Swiss Caps AG/Hauptzollamt Singen

text:
               6.12.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 313/14

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Finanzgericht Baden-Württemberg (Germania) la 22 septembrie 2008 — Swiss Caps AG/Hauptzollamt Singen
   (Cauza C-410/08)
   (2008/C 313/20)
   Limba de procedură: germana
   Instanța de trimitere
   Finanzgericht Baden-Württemberg
   Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Swiss Caps AG

      Pârât: Hauptzollamt Singen
   Întrebările preliminare

               1)

               Poziția 1517 din Nomenclatura combinată [anexa I la Regulamentul (CEE) nr. 2658/87 al Consiliului din 23 iulie 1987 — Nomenclatura combinată (NC)] (1) trebuie interpretată în sensul că preparatele constituite numai din ulei sau dintr-o grăsime — concentrată — numai cu adaos de vitamina E și care, în plus, nu fac obiectul niciunei prelucrări, trebuie clasate la această poziție?

               2)

               În cazul în care răspunsul la prima întrebare este afirmativ:
               Poziția 1517 din Nomenclatura Combinată trebuie interpretată în sensul că adăugarea unei cantități de vitamina E concentrată (concentrat de D-alfa-tocoferol) în proporție de 22,8 mg la 600 mg de ulei de pește concentrat (Incromega EPA SR 500 TG) are ca efect excluderea produsului de la această poziție?

               3)

               În cazul în care răspunsul la prima întrebare este afirmativ, iar răspunsul la a doua întrebare este negativ:
               Regula 5 din Regulile generale de interpretare ale Nomenclaturii combinate trebuie interpretată în sensul că învelișurile capsulelor care se compun din 212,8 mg de gelatină, 77,7 mg de glicerină și 159,6 mg de apă purificată și care conțin substanța utilizată drept supliment alimentar trebuie să fie considerate ca fiind ambalaje?

               4)

               În cazul în care răspunsul la a treia întrebare este negativ:
               Poziția 1517 din Nomenclatura Combinată trebuie interpretată în sensul că învelișurile capsulelor care se compun din 212,8 mg de gelatină, 77,7 mg de glicerină și 159,6 mg de apă purificată determină excluderea de la această poziție a capsulelor descrise mai sus?

      (1)  JO L 256, p. 1, Ediție specială, 02/vol. 4, p. 3.


title: Cauza C-343/12: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Rechtbank van Koophandel te Gent (Belgia) la 19 iulie 2012 — Euronics Belgium CVBA tegen Kamera Express BV & Kamera Express Belgium BVBA

text:
               6.10.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 303/16

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Rechtbank van Koophandel te Gent (Belgia) la 19 iulie 2012 — Euronics Belgium CVBA tegen Kamera Express BV & Kamera Express Belgium BVBA
   (Cauza C-343/12)
   2012/C 303/28
   Limba de procedură: olandeza

      Instanța de trimitere

   Rechtbank van Koophandel te Gent

      Părțile din acțiunea principală

   Reclamantă: Euronics Belgium CVBA
   Pârâte:

               Kamera Express BV,

               Kamera Express Belgium BVBA

      Întrebarea preliminară

   Articolul 101 din Legea privind practicile pieței și protecția consumatorilor, care are ca obiectiv, printre altele, protecția intereselor consumatorilor — și care are următorul cuprins:

      „Articolul 101 alineatul 1. Se interzice oricărei întreprinderi să ofere spre vânzare sau să vândă produse în pierdere.
      Este considerată vânzare în pierdere orice vânzare la un preț care nu este cel puțin egal cu prețul de achiziționare a produsului de către întreprindere sau cu prețul pe care întreprinderea ar trebui să-l plătească în cazul unei noi aprovizionări, după deducerea eventualelor reduceri care au fost acordate și primite definitiv. Pentru a stabili existența unei vânzări în pierdere, nu se ține seama de reducerile care sunt acordate, exclusiv sau neexclusiv, pentru angajamente ale întreprinderii altele decât achiziționarea de bunuri.”

   este contrar Directivei 2005/29/CE (1) întrucât interzice vânzarea în pierdere, în timp ce directiva pare să nu interzică astfel de practici comerciale, și întrucât este posibil ca dispozițiile legii belgiene să fie mai stricte decât cele ale Directivei 2005/29/CE și decât interdicția prevăzută la articolul 4 din această directivă?

      (1)  Directiva 2005/29/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 11 mai 2005 privind practicile comerciale neloiale ale întreprinderilor de pe piața internă față de consumatori și de modificare a Directivei 84/450/CEE a Consiliului, a Directivelor 97/7/CE, 98/27/CE și 2002/65/CE ale Parlamentului European și ale Consiliului și a Regulamentului (CE) nr. 2006/2004 al Parlamentului European și al Consiliului („Directiva privind practicile comerciale neloiale”) (JO L 149, p. 22, Ediție specială, 15/vol. 14, p. 260).


title: Cauza F-57/15: Acțiune introdusă la 20 aprilie 2015 – ZZ/Comisia

text:
               29.6.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 213/46

         Acțiune introdusă la 20 aprilie 2015 – ZZ/Comisia
   (Cauza F-57/15)
   (2015/C 213/75)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: ZZ (reprezentanți: S. Orlandi și T. Martin, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Obiectul și descrierea litigiului

   Declararea ilegalității articolului 9 din dispozițiile generale de aplicare a articolului 11 alineatul (2) din anexa VIII la statut din 3 martie 2011 (denumite în continuare „DGA”) și, pe de altă parte, anularea deciziei de confirmare a transferului drepturilor de pensie dobândite de reclamant în sistemul de pensii al instituțiilor Uniunii, în temeiul noilor DGA

      Concluziile reclamantei

               —

               Declararea faptului că articolului 9 din dispozițiile generale de aplicare a articolului 11 alineatul (2) din anexa VIII la statut este nelegal;

               —

               anularea deciziei din 18 septembrie 2014 de a acorda sporul de drepturi de pensie dobândite de reclamant anterior angajării în muncă, în cadrul transferului acestora în sistemul de pensii al instituțiilor Uniunii Europene, în temeiul dispozițiilor generale de aplicare a articolului 11 alineatul (2) din anexa VIII la statut din 3 martie 2011;

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.


title: Cauza C-515/08: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen (Belgia) la 26 noiembrie 2008 — Procedură penală împotriva Vítor Manuel dos Santos Palhota, Mário de Moura Gonçalves, Fernando Luís das Neves Palhota, Termiso Lda

text:
               21.2.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 44/29

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen (Belgia) la 26 noiembrie 2008 — Procedură penală împotriva Vítor Manuel dos Santos Palhota, Mário de Moura Gonçalves, Fernando Luís das Neves Palhota, Termiso Lda
   (Cauza C-515/08)
   (2009/C 44/49)
   Limba de procedură: olandeza
   Instanța de trimitere
   Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen
   Părțile din acțiunea principală
   Procedură penală împotriva Vítor Manuel dos Santos Palhota, Mário de Moura Gonçalves, Fernando Luís das Neves Palhota, Termiso Lda
   Întrebarea preliminară
   Dispozițiile articolului 8 din Legea din 5 martie 2002 și ale articolelor 3, 4 și 5 din decretul regal din 29 martie 2002 (decret de punere în executare) încalcă articolele 49 CE și 50 CE, în măsura în care acestea impun angajatorilor străini care doresc să detașeze lucrători să transmită în prealabil o declarație de detașare la Oficiul de Supraveghere a Legilor Sociale, precum și să țină la dispoziția acestuia documente comparabile cu plata individuală sau cu fluturașul de salariu din Belgia, astfel încât accesul acestora la piața belgiană ar fi împiedicat sau cel puțin îngreunat?


title: Cauzele conexate T-101/05 și T-111/05: Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 12 decembrie 2007 — BASF și UCB/Comisia Comunităților Europene ( Concurență — Înțelegeri în sectorul produselor vitaminice — Clorură de colină (vitamina B4) — Decizie de constatare a unei încălcări a articolului 81 CE și a articolului 53 din Acordul privind Spațiul Economic European — Amenzi — Efect descurajator — Încălcări repetate — Cooperare în timpul procedurii administrative — Încălcare unică și continuă )

text:
               26.1.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 22/41

         Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 12 decembrie 2007 — BASF și UCB/Comisia Comunităților Europene
   (Cauzele conexate T-101/05 și T-111/05) (1)

   („Concurență - Înțelegeri în sectorul produselor vitaminice - Clorură de colină (vitamina B4) - Decizie de constatare a unei încălcări a articolului 81 CE și a articolului 53 din Acordul privind Spațiul Economic European - Amenzi - Efect descurajator - Încălcări repetate - Cooperare în timpul procedurii administrative - Încălcare unică și continuă’)
   (2008/C 22/75)
   Limba de procedură: engleza si franceza
   Părțile

      Reclamante: BASF AG (Ludwigshafen, Germania) (reprezentanți: N. Levy, barrister, J. Temple-Lang, solicitor, și C. Feddersen, avocat), și UCB SA (Bruxelles, Belgia) (reprezentanți: J. Bourgeois, J.-F. Bellis și M. Favart, avocați)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: în cauza T-101/05, A. Whelan și F. Amato, și în cauza T-111/05, inițial O. Beynet și F. Amato, ulterior X. Lewis și F. Amato, agenți)
   Obiectul
   Cerere de anulare sau de reducere a amenzilor aplicate reclamantelor prin Decizia 2005/566/CE a Comisiei din 9 decembrie 2004 privind o procedură de aplicare a articolului 81 CE și a articolului 53 din Acordul SEE (Cauza COMP/E-2/37.533 — Clorură de colină) (rezumat în JO 2005, L 190, p. 22).
   Dispozitivul

               1)

               În vederea pronunțării hotărârii, disjunge cauza T-112/05, Akzo Nobel și alții/Comisia, de cauzele T-101/05 și T-111/05.

               2)

               Anulează articolul 1 literele (b) și (f) din Decizia 2005/566/CE a Comisiei din 9 decembrie 2004 privind o procedură de aplicare a articolului 81 CE și a articolului 53 din Acordul SEE (Cauza COMP/E-2/37.533 — Clorură de colină), în măsura în care reține încălcarea imputată BASF AG și UCB SA pentru o perioadă anterioară datei de 29 noiembrie 1994, în ceea ce privește BASF, și anterioară datei de 14 martie 1994, în ceea ce privește UCB.

               3)

               În cauza T-101/05, stabilește cuantumul amenzii aplicate BASF la 35,024 de milioane de euro.

               4)

               În cauza T-111/05, stabilește cuantumul amenzii aplicate UCB la 1,870 de milioane de euro.

               5)

               Respinge celelalte capete de cerere.

               6)

               În cauza T-101/05, fiecare parte suportă propriile cheltuieli de judecată.

               7)

               În cauza T-111/05, Comisia suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și 90 % din cheltuielile de judecată efectuate de UCB.

      (1)  JO C 115, 14.5.2005.


title: Cauza T-315/12: Acțiune introdusă la 13 iulie 2012 — Tubes Radiatori/OAPI — Antrax It (Radiatoare pentru încălzire)

text:
               8.9.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 273/21

         Acțiune introdusă la 13 iulie 2012 — Tubes Radiatori/OAPI — Antrax It (Radiatoare pentru încălzire)
   (Cauza T-315/12)
   2012/C 273/35
   Limba în care a fost formulată acțiunea: italiana

      Părțile

      Reclamantă: Tubes Radiatori Srl (Resana, Italia) (reprezentanți: S. Verea, K. Muraro și M. Balestriero, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Antrax It Srl (Resana, Italia)

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea Deciziei Camerei a treia de recurs a OAPI din 3 aprilie 2012 în cauza R 953/2011-3 și, în consecință, examinarea și recunoașterea validității desenului sau modelului comunitar nr. 000 169 370-0002 al cărui titular este TUBES RADIATORI srl, întrucât este nou și are caracter individual;

               —

               obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată, în temeiul articolului 87 din Regulamentul de procedură al Tribunalului din 2 mai 1991.

      Motivele și principalele argumente

      Marca comunitară înregistrată care a făcut obiectul unei cereri de declarare a nulității: radiatoare pentru încălzire — modelul comunitar nr. 169 370-0002

      Titularul mărcii comunitare: reclamanta

      Partea care solicită declararea nulității mărcii comunitare: Antrax It Srl

      Motivarea cererii de declarare a nulității: încălcarea articolelor 4 și 9 din Regulamentul privind desenele sau modelele industriale comunitare (RDC) și, în special, cauza de nulitate prevăzută la articolul 25 alineatul (1) litera (b) din RDC, pentru lipsa caracterului individual în sensul articolului 6 alineatul (1) litera (b) din RDC

      Decizia diviziei de anulare: declararea nulității modelului comunitar

      Decizia camerei de recurs: respinge calea de atac

      Motivele invocate: încălcarea articolelor 4, 5 și 6 din Regulamentul nr. 6/2002.


title: Cauza C-478/11 P: Recurs introdus la 21 septembrie 2011 de Laurent Gbagbo împotriva Ordonanței Tribunalului (Camera a cincea) pronunțate la 13 iulie 2011 în cauza T-348/11, Gbagbo/Consiliul

text:
               7.1.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 6/2

         Recurs introdus la 21 septembrie 2011 de Laurent Gbagbo împotriva Ordonanței Tribunalului (Camera a cincea) pronunțate la 13 iulie 2011 în cauza T-348/11, Gbagbo/Consiliul
   (Cauza C-478/11 P)
   2012/C 6/03
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Recurent: Laurent Gbagbo (reprezentanți: L. Bourthoumieux, J. Vergès, R. Dumas și M. Ceccaldi, avocați)

      Cealaltă parte în proces: Consiliul Uniunii Europene

      Concluzii

               —

               Declararea admisibilității acțiunii formulate de domnul Laurent Gbagbo;

               —

               anularea Ordonanței pronunțate în cauza T-348/11 din 13 iulie 2011 și acordarea repunerii în termen;

               —

               trimiterea acțiunii la Tribunal pentru ca recurentul să își poată valorifica drepturile;

               —

               obligarea Consiliului Uniunii Europene la plata cheltuielilor de judecată, în temeiul articolelor 69 și 73 din Regulamentul de procedură al Curții.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea recursului, recurentul invocă următoarele motive:

               —

               Forța majoră, ca urmare a războiului, care întrerupe termenul de prescripție. Evenimentele cu care recurentul se confruntase din luna noiembrie 2010 în Côte d’Ivoire ar constitui un caz de forță majoră, în sensul articolului 45 din Statutul Curții de Justiție a Uniunii Europene, ca urmare a stării de război care ar avea ca efect întreruperea termenelor de prescripție în ceea ce privește actele adoptate de Consiliu împotriva sa.

               —

               Prezentul caz de forță majoră ca urmare a războiului s-ar opune posibilității recurentului de a-și exercita în mod liber dreptul la acțiune împotriva unor acte care încalcă în mod vădit drepturi fundamentale.

               —

               Drepturile și libertățile fundamentale ar prevala în raport cu principiul securității juridice. Prin invocarea principiului securității juridice pentru a declara inadmisibilă cererea recurentului, Tribunalul ar aduce atingere dreptului fundamental de a avea acces la o instanță și dreptului la apărare. Recurentul ar fi fost de asemenea privat de dreptul de a fi ascultat de o instanță competentă.

               —

               Inopozabilitatea, în caz de război, a termenului pentru considerente de distanță și a termenului de introducere a acțiunii. Termenul pentru considerente de distanță și termenul de introducere a acțiunii nu pot fi opuse unui destinatar care are reședința într-un stat aflat în război deschis. Astfel de termene ar fi aplicabile numai pe timp de pace și pe continentul european. Or, recurentul se află pe un alt continent și, ca urmare a acestui fapt, aplicarea strictă în speță a articolului 102 din Regulamentul de procedură al Tribunalului încalcă fără îndoială articolul 6 alineatul (1) din Convenția europeană pentru apărarea drepturilor omului și a libertăților fundamentale și articolul 263 din Tratatul privind Funcționarea Uniunii Europene.

               —

               Supremația articolului 263 din Tratatul privind Funcționarea Uniunii Europene. Articolul 102 din Regulamentul de procedură al Tribunalului ar sancționa cu nulitatea orice obligație de notificare astfel cum este prevăzută de Tratatul privind Funcționarea Uniunii Europene care prevede că termenul de introducere a acțiunii începe să curgă de la notificarea sau de la publicarea sau imediat ce persoana interesată a luat cunoștință de act. Astfel, articolul 102 din Regulamentul de procedură ar face abstracție de obligația de a notifica și nu ar lua în considerare ziua în care recurentul a luat cunoștință în mod efectiv de act, limitând astfel litera și spiritul articolului 263 TFUE. Ca urmare a acestui fapt, articolul 102 ar repune în discuție drepturile prevăzute și protejate de tratat, care are o valoare juridică superioară și care este obligatoriu pentru instituțiile Uniunii Europene. În consecință, întrucât actele atacate nu au făcut obiectul unei notificări către recurent, cu încălcarea articolului 263 alineatul (5) din Tratatul privind Funcționarea Uniunii Europene, termenul de introducere a acțiunii ar putea începe să curgă numai de la momentul când acesta a luat cunoștință de actele adoptate împotriva sa.

               —

               O atingere gravă adusă drepturilor și libertăților fundamentale. Principiul securității juridice astfel cum este enunțat de Tribunal ar repune în mod grav în discuție securitatea juridică în ansamblul său, de vreme ce justițiabililor cu reședința în afara Uniunii Europene și cu reședința într-o țară aflată în război li s-ar aplica sancțiuni împotriva cărora nu își pot exercita în mod util dreptul la acțiune, întrucât nu au cunoștință de sancțiune.

               —

               Cu titlu subsidiar, recurentul solicită anularea actelor adoptate de Consiliu împotriva sa pentru gravitatea încălcării drepturilor și libertăților fundamentale. De vreme ce actele atacate ar încălca libertăți fundamentale protejate de diferitele tratate internaționale, ar reveni Curții să anuleze actele menționate, în măsura în care nelegalitatea acestora ar fi contrară ordinii juridice europene stabilite și pentru motivul că niciun termen de introducere a acțiunii nu poate fi opus ca urmare a gravității încălcării aduse libertăților și drepturilor fundamentale protejate.


title: Cauza C-342/11: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Tribunal administratif de Montreuil (Franța) la 4 iulie 2011 — SICAV KBC Select Immo/Ministre du budget, des comptes publics, de la fonction publique et de la réforme de l'État

text:
               10.9.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 269/34

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Tribunal administratif de Montreuil (Franța) la 4 iulie 2011 — SICAV KBC Select Immo/Ministre du budget, des comptes publics, de la fonction publique et de la réforme de l'État
   (Cauza C-342/11)
   2011/C 269/68
   Limba de procedură: franceza

      Instanța de trimitere

   Tribunal administratif de Montreuil

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: SICAV KBC Select Immo

      Pârât: Ministre du budget, des comptes publics, de la fonction publique et de la réforme de l'État

      Întrebările preliminare

               1.

               Trebuie luată în considerare situația deținătorilor de titluri de participare, împreună cu cea a organismelor de plasament colectiv în valori mobiliare (OPCVM)?

               2.

               Într-o astfel de ipoteză, în ce condiții reținerea la sursă în litigiu ar putea fi considerată conformă cu principiul liberei circulații a capitalurilor?