title: Cauza T-322/19: Acțiune introdusă la 27 mai 2019 — El-Qaddafi/Consiliul

text:
               22.7.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 246/38

      Acțiune introdusă la 27 mai 2019 — El-Qaddafi/Consiliul
      (Cauza T-322/19)
      (2019/C 246/40)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Aisha Muammer Mohamed El-Qaddafi (Muscat, Oman) (reprezentant: S. Bafadhel, barrister)

         Pârât: Consiliul Uniunii Europene

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea Deciziei de punere în aplicare (PESC) 2017/497 a Consiliului din 21 martie 2017 privind punerea în aplicare a Deciziei (PESC) 2015/1333 privind măsuri restrictive având în vedere situația din Libia, în măsura în care menține numele reclamantei pe lista de la anexele I și III la Decizia (PESC) 2015/1333 a Consiliului din 31 iulie 2015 privind măsuri restrictive având în vedere situația din Libia;

                  —

                  anularea Regulamentului de punere în aplicare (UE) 2017/489 al Consiliului din 21 martie 2017 privind punerea în aplicare a articolului 21 alineatul (5) din Regulamentul (UE) 2016/44 privind măsuri restrictive având în vedere situația din Libia, în măsura în care menține numele reclamantei pe lista de la anexa II la Regulamentul (UE) 2016/44 al Consiliului din 18 ianuarie 2016 privind măsuri restrictive având în vedere situația din Libia, și

                  —

                  obligarea Consiliului Uniunii Europene la plata cheltuielilor de judecată efectuate în cadrul procedurii din fața Tribunalului în conformitate cu regulamentul său de procedură.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamanta invocă patru motive.

                  1.

                  Primul motiv întemeiat pe faptul că Consiliul Uniunii Europene nu a acționat la timp în ceea ce privește notificarea actelor atacate referitoare la reclamantă. Acest lucru constituie o încălcare a normelor substanțiale de procedură privind dreptul la protecție jurisdicțională efectivă care a cauzat un prejudiciu reclamantei.

                  2.

                  Al doilea motiv întemeiat pe faptul că decizia Comisiei de menținere a reclamantei pe listă este bazată pe motive identice cu cele legate de măsurile restrictive anulate anterior prin Hotărârea Tribunalului din 28 martie 2017 în cauza T-681/14, cu încălcarea principiilor res judicata și securității juridice și a dreptului la o cale de atac efectivă.

                  3.

                  Al treilea motiv întemeiat pe faptul că actele atacate nu menționează un temei legal pentru menținerea reclamantei pe listă, în pofida schimbării fundamentale a circumstanțelor din Libia. Consiliul nu a furnizat motive individuale, specifice și concrete pentru actele atacate, care nu sunt fundamentate suficient de înscrisuri justificative.

                  4.

                  Al patrulea motiv întemeiat pe faptul că actele atacate încalcă drepturile fundamentale ale reclamantei, în special dreptul la sănătate, dreptul la viața de familie, dreptul de proprietate și dreptul de apărare în mod eficient, astfel cum sunt garantate de Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene.


title: Cauza T-325/19: Acțiune introdusă la 28 mai 2019 — Cipriani/EUIPO — Hotel Cipriani (ARRIGO CIPRIANI)

text:
               22.7.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 246/39

      Acțiune introdusă la 28 mai 2019 — Cipriani/EUIPO — Hotel Cipriani (ARRIGO CIPRIANI)
      (Cauza T-325/19)
      (2019/C 246/41)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: italiana

         Părțile

         Reclamant: Arrigo Cipriani (Veneția, Italia) (reprezentanți: S. Bergia și G. Sironi, avocați)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Hotel Cipriani Srl (Veneția, Italia)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Solicitantul mărcii în litigiu: reclamantul

         Marca în litigiu: cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurative ARRIGO CIPRIANI — cererea de înregistrare nr. 14 063 838

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție

         Decizia atacată: Decizia Camerei a patra de recurs a EUIPO din 25 martie 2019 în cauza R 406/2018-4

         Concluziile

      Reclamantul solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                  respingerea opoziției formulate de Hotel Cipriani s.r.l. sau trimiterea cauzei la EUIPO pentru ca acesta să decidă în conformitate cu hotărârea;

                  —

                  dispunerea rambursării integrale a cheltuielilor de judecată aferente prezentei proceduri, inclusiv a celor aferente etapelor procedurale precedente în fața EUIPO, în favoarea domnului Arrigo Cipriani.

         Motivele invocate

                  —

                  încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului;

                  —

                  încălcarea articolului 18 din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului;

                  —

                  încălcarea articolului 47 alineatul (2) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului;

                  —

                  încălcarea articolului 10 alineatul (3) din Regulamentul delegat (UE) 2018/625 al Comisiei.


title: Cauza T-328/19: Acțiune introdusă la 29 mai 2019 — „Scorify”/EUIPO — Scor (SCORIFY)

text:
               22.7.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 246/40

      Acțiune introdusă la 29 mai 2019 — „Scorify”/EUIPO — Scor (SCORIFY)
      (Cauza T-328/19)
      (2019/C 246/42)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

         Părțile

         Reclamantă:„Scorify” UAB (Vilnius, Lituania) (reprezentant: V. Viešūnaitė, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Scor SE (Paris, Franța)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Solicitantul mărcii în litigiu: reclamanta

         Marca în litigiu: înregistrarea mărcii Uniunii Europene figurative de culoare roșu, alb și albastru închis SCORIFY — cererea de înregistrare nr. 16 214 521

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție

         Decizia atacată: Decizia Camerei a patra de recurs a EUIPO din 26 martie 2019 în cauza R 1639/2018-4

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  analizarea cu atenție a concluziilor inițiale și a motivelor acțiunii și modificarea deciziei Camerei de recurs a Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală în sensul că recunoașterii faptului că era justificată calea de atac în fața camerei de recurs, astfel că opoziția trebuia să fie respinsă;

                  —

                  obligarea celeilalte părți să suporte cheltuielile de judecată efectuate de reclamantă, potrivit articolelor 134, 139, 140 și 190 din Regulamentul de procedură al Tribunalului.

         Motivul invocat

                  —

                  încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.


title: Cauza T-329/19: Acțiune introdusă la 31 mai 2019 — 12seasons/EUIPO — Société Immobilière et Mobilière de Montagny (BE EDGY BERLIN)

text:
               22.7.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 246/41

      Acțiune introdusă la 31 mai 2019 — 12seasons/EUIPO — Société Immobilière et Mobilière de Montagny (BE EDGY BERLIN)
      (Cauza T-329/19)
      (2019/C 246/43)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: germana

         Părțile

         Reclamantă: 12seasons GmbH (Berlin, Germania) (reprezentant: M. Gail, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Société Immobilière et Mobilière de Montagny (Roanne, Franța)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Solicitantul mărcii în litigiu: reclamanta

         Marca în litigiu: marca Uniunii Europene figurativă BE EDGY BERLIN — marca Uniunii Europene nr. 15 981 921

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție

         Decizia atacată: Decizia Camerei cincea de recurs a EUIPO din 19 martie 2019 în cauza R 1522/2018-5

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                  obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivul invocat

                  —

                  încălcarea articolului 60 alineatul (1) litera (a) coroborat cu articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) nr. 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.


title: Cauza T-331/19: Acțiune introdusă la 3 iunie 2019 — Pierre Balmain/EUIPO (Reprezentarea unui cap de leu încercuit de inele care formează un lanț)

text:
               22.7.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 246/42

      Acțiune introdusă la 3 iunie 2019 — Pierre Balmain/EUIPO (Reprezentarea unui cap de leu încercuit de inele care formează un lanț)
      (Cauza T-331/19)
      (2019/C 246/44)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamantă: Pierre Balmain SAS (Paris, Franța) (reprezentant: J. Iglesias Monravá, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Marca în litigiu:cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurative (Reprezentarea unui cap de leu încercuit de inele care formează un lanț) — cererea de înregistrare nr. 17 505 099

         Decizia atacată: Decizia Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 21/3/2019 în cauza R 1223/2018-5

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                  admiterea înregistrării mărcii Uniunii Europene nr. 17 515 099 pentru produsele respinse din clasele 14 și 26;

                  —

                  obligarea la plata cheltuielilor de judecată a părții care s-ar opune acestei acțiuni.

         Motivul invocat

                  —

                  încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (b) și a articolului 2 din Regulamentul (UE) nr. 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.


title: Cauza T-332/19: Acțiune introdusă la 3 iunie 2019 — Pierre Balmain SAS/EUIPO (Reprezentarea unui cap de leu încercuit de inele care formează un lanț)

text:
               22.7.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 246/43

      Acțiune introdusă la 3 iunie 2019 — Pierre Balmain SAS/EUIPO (Reprezentarea unui cap de leu încercuit de inele care formează un lanț)
      (Cauza T-332/19)
      (2019/C 246/45)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamantă: Pierre Balmain SAS (Paris, Franța) (reprezentant: J. Iglesias Monravá, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Marca în litigiu: cererea de înregistrarea unei mărci a Uniunii Europene figurative (Reprezentarea unui cap de leu încercuit de inele care formează un lanț) — cererea de înregistrarea nr. 17 515 115.

         Decizia atacată: Decizia Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 21 martie 2019 în cauza R 1224/2018-5.

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                  admiterea înregistrării mărcii Uniunii Europene nr. 17 515 115 pentru produsele respinse din clasele 14 și 26;

                  —

                  obligarea părții care se va opune acestei acțiuni la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivul invocat

                  —

                  încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (b) și a articolului 2 din Regulamentul (UE) nr. 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.


title: Cauza T-333/19: Acțiune introdusă la 30 mai 2019 — Ntolas/EUIPO — General Nutrition Investment (GN GENETIC NUTRITION LABORATORIES)

text:
               22.7.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 246/44

      Acțiune introdusă la 30 mai 2019 — Ntolas/EUIPO — General Nutrition Investment (GN GENETIC NUTRITION LABORATORIES)
      (Cauza T-333/19)
      (2019/C 246/46)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

         Părțile

         Reclamant: Christos Ntolas (Wuppertal, Germania) (reprezentant: C. Renger, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: General Nutrition Investment Co. (Wilmington, Delaware, Statele Unite)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Solicitantul mărcii în litigiu: reclamantul

         Marca în litigiu: cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurative GN GENETIC NUTRITION LABORATORIES — cererea de înregistrare nr. 13 116 678

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție

         Decizia atacată: Decizia Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 11 martie 2019 în cauza R 1343/2017-5

         Concluziile

      Reclamantul solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                  respingerea opoziției;

                  —

                  obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivul invocat

                  —

                  încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (EU) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului


title: Cauza C-729/17: Hotărârea Curții (Camera a patra) din 26 iunie 2019 — Comisia Europeană/Republica Elenă (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Articolul 258 TFUE — Articolul 49 TFUE — Directiva 2006/123/CE — Articolul 15 alineatele (2) și (3) — Directiva 2005/36/CE — Articolele 13, 14 și 50 și anexa VII — Libertatea de stabilire — Recunoașterea calificărilor profesionale — Norme naționale privind prestatorii de formare a mediatorilor)

text:
               19.8.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 280/5

      Hotărârea Curții (Camera a patra) din 26 iunie 2019 — Comisia Europeană/Republica Elenă
      (Cauza C-729/17) (1)

      (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru - Articolul 258 TFUE - Articolul 49 TFUE - Directiva 2006/123/CE - Articolul 15 alineatele (2) și (3) - Directiva 2005/36/CE - Articolele 13, 14 și 50 și anexa VII - Libertatea de stabilire - Recunoașterea calificărilor profesionale - Norme naționale privind prestatorii de formare a mediatorilor)
      (2019/C 280/05)
      Limba de procedură: greaca

         Părțile

         Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: H. Tserepa-Lacombe și H. Støvlbæk, agenți)

         Pârâtă: Republica Elenă (reprezentanți: M. Tassopoulou, D. Tsagkaraki și Ch. Machairas, agenți)

         Dispozitivul

                  1)

                              —

                              Prin limitarea formei juridice a organismelor de formare a mediatorilor la societăți fără scop lucrativ, care trebuie să fie constituite în comun din cel puțin o asociație de avocați și din cel puțin o cameră profesională din Grecia, Republica Elenă nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 15 alineatul (2) literele (b) și (c), precum și al articolului 15 alineatul (3) din Directiva 2006/123/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 12 decembrie 2006 privind serviciile în cadrul pieței interne;

                              —

                              prin condiționarea procedurii de recunoaștere a calificărilor academice de cerințe suplimentare privind conținutul certificatelor necesare și de măsuri compensatorii, fără o evaluare prealabilă a existenței eventuale a unor diferențe semnificative față de formarea națională, și prin menținerea în vigoare a unor dispoziții discriminatorii care îi obligă pe solicitanții unei acreditări de mediator care dețin titluri de acreditare obținute în străinătate sau eliberate de un organism de formare recunoscut din străinătate la finalizarea unei formări efectuate în Grecia să justifice o experiență de cel puțin trei participări la o procedură de mediere, Republica Elenă nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolelor 13 și 14, al articolului 50 alineatul (1), precum și al anexei VII la Directiva 2005/36/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 7 septembrie 2005 privind recunoașterea calificărilor profesionale, astfel cum a fost modificată prin Directiva 2013/55/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 20 noiembrie 2013.

                  2)

                  Obligă Republica Elenă la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 83, 5.3.2018.


title: Cauza C-159/18: Hotărârea Curții (Camera a patra) din 26 iunie 2019 (cerere de decizie preliminară formulată de Juge de paix du troisième canton de Charleroi — Belgia) — André Moens/Ryanair Ltd (Trimitere preliminară — Transport aerian — Regulamentul (CE) nr. 261/2004 — Articolul 5 alineatul (3) — Compensare a pasagerilor în eventualitatea refuzului îmbarcării și anulării sau întârzierii prelungite a zborurilor — Domeniu de aplicare — Exonerare de obligația de compensare — Noțiunea de „împrejurări excepționale” — Prezența combustibilului pe o pistă a unui aeroport)

text:
               19.8.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 280/6

      Hotărârea Curții (Camera a patra) din 26 iunie 2019 (cerere de decizie preliminară formulată de Juge de paix du troisième canton de Charleroi — Belgia) — André Moens/Ryanair Ltd
      (Cauza C-159/18) (1)

      (Trimitere preliminară - Transport aerian - Regulamentul (CE) nr. 261/2004 - Articolul 5 alineatul (3) - Compensare a pasagerilor în eventualitatea refuzului îmbarcării și anulării sau întârzierii prelungite a zborurilor - Domeniu de aplicare - Exonerare de obligația de compensare - Noțiunea de „împrejurări excepționale” - Prezența combustibilului pe o pistă a unui aeroport)
      (2019/C 280/06)
      Limba de procedură: franceza

         Instanța de trimitere

      Juge de paix du troisième canton de Charleroi

         Părțile din procedura principală

         Reclamant: André Moens

         Pârâtă: Ryanair Ltd

         Dispozitivul

                  1)

                  Articolul 5 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 261/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 11 februarie 2004 de stabilire a unor norme comune în materie de compensare și de asistență a pasagerilor în eventualitatea refuzului la îmbarcare și anulării sau întârzierii prelungite a zborurilor și de abrogare a Regulamentului (CEE) nr. 295/91, citit în lumina considerentelor (14) și (15) ale acestuia, trebuie interpretat în sensul că prezența combustibilului pe o pistă a unui aeroport, care a condus la închiderea acesteia și, pe cale de consecință, la întârzierea prelungită a unui zbor dinspre sau înspre respectivul aeroport, intră în domeniul de aplicare al noțiunii de „împrejurări excepționale” în sensul dispoziției menționate, în cazul în care combustibilul în discuție nu provine de la o aeronavă a operatorului de transport care a efectuat acest zbor.

                  2)

                  Articolul 5 alineatul (3) din Regulamentul nr. 261/2004, citit în lumina considerentelor (14) și (15) ale acestuia, trebuie interpretat în sensul că prezența combustibilului pe o pistă a unui aeroport, care a condus la închiderea acesteia, al cărei caracter de „împrejurare excepțională” este stabilit, trebuie considerată ca fiind o împrejurare care nu ar fi putut fi evitată, chiar dacă ar fi fost adoptate toate măsurile rezonabile în sensul acestei dispoziții.

         (1)  JO C 166, 14.5.2018.


title: Cauza C-247/18 P: Hotărârea Curții (Camera a patra) din 26 iunie 2019 — Republica Italiană/Comisia Europeană (Recurs — Fondul Social European (FSE) — Programul operațional din cadrul obiectivului nr. 1 pentru regiunea Sicilia (2000-2006) — Reducerea contribuției financiare acordate inițial — Regulamentul (CE) nr. 1260/1999 — Articolul 39 — Competențe de control — Verificări necesare — Corecții financiare — Calcul — Metodă prin extrapolare)

text:
               19.8.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 280/7

      Hotărârea Curții (Camera a patra) din 26 iunie 2019 — Republica Italiană/Comisia Europeană
      (Cauza C-247/18 P) (1)

      (Recurs - Fondul Social European (FSE) - Programul operațional din cadrul obiectivului nr. 1 pentru regiunea Sicilia (2000-2006) - Reducerea contribuției financiare acordate inițial - Regulamentul (CE) nr. 1260/1999 - Articolul 39 - Competențe de control - Verificări necesare - Corecții financiare - Calcul - Metodă prin extrapolare)
      (2019/C 280/07)
      Limba de procedură: italiana

         Părțile

         Recurentă: Republica Italiană (reprezentanți: G. Palmieri, agent, P. Gentili, avvocato dello Stato)

         Cealaltă parte din procedură: Comisia Europeană (reprezentanți: P. Arenas și F. Tomat, agenți)

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge recursul.

                  2)

                  Obligă Republica Italiană să suporte, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, și pe cele efectuate de Comisia Europeană.

         (1)  JO C 182, 28.5.2018.


title: Cauza C-348/18: Hotărârea Curții (Camera a șaptea) din 27 iunie 2019 (cerere de decizie preliminară formulată de Consiglio di Stato — Italia) — Azienda Agricola Barausse Antonio e Gabriele — Società semplice/Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA) (Trimitere preliminară — Prelevare suplimentară în sectorul laptelui și al produselor lactate — Regulamentul (CEE) nr. 3950/92 — Articolul 2 alineatul (1) al doilea paragraf — Stabilire a contribuției producătorilor la plata prelevării suplimentare datorate — Realocarea cantităților de referință neutilizate — Măsură națională prin care cantitățile neutilizate se realocă pe baza unor criterii obiective de prioritate)

text:
               19.8.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 280/7

      Hotărârea Curții (Camera a șaptea) din 27 iunie 2019 (cerere de decizie preliminară formulată de Consiglio di Stato — Italia) — Azienda Agricola Barausse Antonio e Gabriele — Società semplice/Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA)
      (Cauza C-348/18) (1)

      (Trimitere preliminară - Prelevare suplimentară în sectorul laptelui și al produselor lactate - Regulamentul (CEE) nr. 3950/92 - Articolul 2 alineatul (1) al doilea paragraf - Stabilire a contribuției producătorilor la plata prelevării suplimentare datorate - Realocarea cantităților de referință neutilizate - Măsură națională prin care cantitățile neutilizate se realocă pe baza unor criterii obiective de prioritate)
      (2019/C 280/08)
      Limba de procedură: italiana

         Instanța de trimitere

      Consiglio di Stato

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: Azienda Agricola Barausse Antonio e Gabriele — Società semplice

         Pârâtă: Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA)

         Cu participarea: Comitato Spontaneo Produttori Latte (COSPLAT), Società Agricola Galleana — Società semplice, VS și alții

         Dispozitivul

      Articolul 2 alineatul (1) al doilea paragraf din Regulamentul (CEE) nr. 3950/92 al Consiliului din 28 decembrie 1992 de stabilire a unei prelevări suplimentare în sectorul laptelui și al produselor lactate, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (CE) nr. 1256/1999 al Consiliului din 17 mai 1999, trebuie interpretat în sensul că, în cazul în care un stat membru decide să efectueze realocarea cantităților de referință neutilizate, această realocare trebuie să fie efectuată, între producătorii care au depășit cantitățile lor de referință, proporțional cu cantitățile de referință de care dispune fiecare dintre acești producători.

         (1)  JO C 394, 20.8.2018.


title: Cauza C-407/18: Hotărârea Curții (Camera a opta) din 26 iunie 2019 (cerere de decizie preliminară formulată de Višje sodišče v Mariboru — Slovenia) — Aleš Kuhar, Jožef Kuhar/Addiko Bank d.d. (Trimitere preliminară — Clauze abuzive în contractele încheiate cu consumatorii — Directiva 93/13/CEE — Procedură de executare silită a unei creanțe ipotecare — Act notarial direct executoriu — Control judiciar al clauzelor abuzive — Suspendarea executării silite — Necompetența instanței sesizate cu cererea de executare silită — Protecția consumatorilor — Principiul efectivității — Interpretare conformă)

text:
               19.8.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 280/8

      Hotărârea Curții (Camera a opta) din 26 iunie 2019 (cerere de decizie preliminară formulată de Višje sodišče v Mariboru — Slovenia) — Aleš Kuhar, Jožef Kuhar/Addiko Bank d.d.
      (Cauza C-407/18) (1)

      (Trimitere preliminară - Clauze abuzive în contractele încheiate cu consumatorii - Directiva 93/13/CEE - Procedură de executare silită a unei creanțe ipotecare - Act notarial direct executoriu - Control judiciar al clauzelor abuzive - Suspendarea executării silite - Necompetența instanței sesizate cu cererea de executare silită - Protecția consumatorilor - Principiul efectivității - Interpretare conformă)
      (2019/C 280/09)
      Limba de procedură: slovena

         Instanța de trimitere

      Višje sodišče v Mariboru

         Părțile din procedura principală

         Apelanți: Aleš Kuhar, Jožef Kuhar

         Intimată: Addiko Bank d.d.

         Dispozitivul

      Directiva 93/13/CEE a Consiliului din 5 aprilie 1993 privind clauzele abuzive în contractele încheiate cu consumatorii trebuie interpretată, în lumina principiului efectivității, în sensul că se opune unei reglementări naționale precum cea în discuție în litigiul principal, în temeiul căreia instanța națională sesizată cu o cerere de executare silită a unui contract de credit ipotecar, încheiat între un profesionist și un consumator sub forma unui act notarial direct executoriu, nu dispune, fie la cererea consumatorului, fie din oficiu, de posibilitatea de a examina dacă clauzele cuprinse într-un astfel de act nu au un caracter abuziv în sensul acestei directive, și, pe acest temei, de a suspenda executarea silită solicitată.

         (1)  JO C 294, 20.8.2018.


title: Cauza C-518/18: Hotărârea Curții (Camera a șasea) din 27 iunie 2019 (cerere de decizie preliminară formulată de Okresní soud v Českých Budějovicích — Republica Cehă) — RD/SC (Trimitere preliminară — Cooperare judiciară în materie civilă — Regulamentul (CE) nr. 805/2004 — Titlu executoriu european pentru creanțele necontestate — Certificarea unei hotărâri judecătorești ca titlu executoriu european — Standarde minime aplicabile procedurilor privind creanțele necontestate — Pârât fără adresă cunoscută care nu s a prezentat la ședința de judecată)

text:
               19.8.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 280/9

      Hotărârea Curții (Camera a șasea) din 27 iunie 2019 (cerere de decizie preliminară formulată de Okresní soud v Českých Budějovicích — Republica Cehă) — RD/SC
      (Cauza C-518/18) (1)

      (Trimitere preliminară - Cooperare judiciară în materie civilă - Regulamentul (CE) nr. 805/2004 - Titlu executoriu european pentru creanțele necontestate - Certificarea unei hotărâri judecătorești ca titlu executoriu european - Standarde minime aplicabile procedurilor privind creanțele necontestate - Pârât fără adresă cunoscută care nu s a prezentat la ședința de judecată)
      (2019/C 280/10)
      Limba de procedură: ceha

         Instanța de trimitere

      Okresní soud v Českých Budějovicích

         Părțile din procedura principală

         Reclamant: RD

         Pârât: SC

         Dispozitivul

      Regulamentul (CE) nr. 805/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 21 aprilie 2004 privind crearea unui titlu executoriu european pentru creanțele necontestate trebuie interpretat în sensul că, în cazul în care o instanță nu poate să obțină adresa pârâtei, acesta nu permite să se certifice ca titlu executoriu european o hotărâre judecătorească privind o creanță, pronunțată în urma unei ședințe de judecată la care nu s au prezentat nici pârâta, nici curatorul desemnat în vederea procedurii.

         (1)  JO C 392, 29.10.2018.


title: Cauza CauzaC-131/18: Ordonanța Curții (Camera a zecea) din 11 aprilie 2019 (cerere de decizie preliminară formulată de Bundesgerichtshof — Germania) — Vanessa Gambietz/Erika Ziegler (Trimitere preliminară — Dreptul societăților comerciale — Combaterea întârzierii în efectuarea plăților în tranzacțiile comerciale — Directiva 2011/7/UE — Articolul 6 — Compensația pentru costurile de recuperare — Plata unei sume fixe și a unei despăgubiri rezonabile — Deducerea sumei fixe din cheltuielile suportate în vederea angajării unui avocat înainte de sesizarea unei instanțe)

text:
               19.8.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 280/10

      Ordonanța Curții (Camera a zecea) din 11 aprilie 2019 (cerere de decizie preliminară formulată de Bundesgerichtshof — Germania) — Vanessa Gambietz/Erika Ziegler
      (Cauza CauzaC-131/18) (1)

      (Trimitere preliminară - Dreptul societăților comerciale - Combaterea întârzierii în efectuarea plăților în tranzacțiile comerciale - Directiva 2011/7/UE - Articolul 6 - Compensația pentru costurile de recuperare - Plata unei sume fixe și a unei despăgubiri rezonabile - Deducerea sumei fixe din cheltuielile suportate în vederea angajării unui avocat înainte de sesizarea unei instanțe)
      (2019/C 280/12)
      Limba de procedură: germana

         Instanța de trimitere

      Bundesgerichtshof

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: Vanessa Gambietz

         Pârâtă: Erika Ziegler

         Dispozitivul

      Articolul 6 alineatul (3) din Directiva 2011/7/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 16 februarie 2011 privind combaterea întârzierii în efectuarea plăților în tranzacțiile comerciale trebuie interpretat în sensul că suma fixă de 40 de euro, recunoscută creditorului în temeiul articolului 6 alineatul (1) din directiva menționată, trebuie dedusă din despăgubirea rezonabilă prevăzută de această dispoziție.

         (1)  JO C 142, 23.4.2018.


title: Cauza C-293/18: Ordonanța Curții (Camera a doua) din 19 martie 2019 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunal Superior de Justicia de Galicia — Spania) — Sindicato Nacional de CCOO de Galicia/Unión General de Trabajadores de Galicia (UGT), Universidad de Santiago de Compostela, Confederación Intersindical Gallega (Trimitere preliminară — Politică socială — Directiva 1999/70/CE — Acordul-cadru cu privire la munca pe durată determinată, încheiat între CES, UNICE și CEEP — Clauzele 2 și 3 — Noțiunea de „lucrător pe durată determinată” — Clauza 4 — Principiul nediscriminării — Caracterul comparabil al situațiilor — Justificare — Indemnizație în cazul rezilierii unui contract de muncă pe durată nedeterminată pentru un motiv obiectiv — Lipsa unei indemnizații la expirarea termenului unui contract de muncă pe durată determinată predoctoral)

text:
               19.8.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 280/11

      Ordonanța Curții (Camera a doua) din 19 martie 2019 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunal Superior de Justicia de Galicia — Spania) — Sindicato Nacional de CCOO de Galicia/Unión General de Trabajadores de Galicia (UGT), Universidad de Santiago de Compostela, Confederación Intersindical Gallega
      (Cauza C-293/18) (1)

      (Trimitere preliminară - Politică socială - Directiva 1999/70/CE - Acordul-cadru cu privire la munca pe durată determinată, încheiat între CES, UNICE și CEEP - Clauzele 2 și 3 - Noțiunea de „lucrător pe durată determinată” - Clauza 4 - Principiul nediscriminării - Caracterul comparabil al situațiilor - Justificare - Indemnizație în cazul rezilierii unui contract de muncă pe durată nedeterminată pentru un motiv obiectiv - Lipsa unei indemnizații la expirarea termenului unui contract de muncă pe durată determinată predoctoral)
      (2019/C 280/13)
      Limba de procedură: spaniola

         Instanța de trimitere

      Tribunal Superior de Justicia de Galicia

         Părțile din procedura principală

         Reclamant: Sindicato Nacional de CCOO de Galicia

         Pârâte: Unión General de Trabajadores de Galicia (UGT), Universidad de Santiago de Compostela, Confederación Intersindical Gallega

         Dispozitivul

                  1)

                  Acordul-cadru cu privire la munca pe durată determinată, încheiat la 18 martie 1999, care figurează în anexa la Directiva 1999/70/CE a Consiliului din 28 iunie 1999 privind Acordul-cadru cu privire la munca pe durată determinată, încheiat între CES, UNICE și CEEP, în special clauza 2 punctul 1 și clauza 3 punctul 1 din acesta, trebuie interpretat în sensul că se aplică unor lucrători precum personalul angajat în cadrul unor contracte de tip predoctoral în discuție în litigiul principal.

                  2)

                  Clauza 4 punctul 1 din Acordul-cadru cu privire la munca pe durată determinată, care figurează la anexa din Directiva 1999/70, trebuie interpretat în sensul că nu se opune unei reglementări naționale care nu prevede plata niciunei indemnizații lucrătorilor angajați pe baza unor contracte de tip predoctoral precum cele în discuție în litigiul principal, la expirarea termenului prevăzut de aceste contracte, în condițiile în care o indemnizație este alocată lucrătorilor pe durată nedeterminată la rezilierea contractului lor de muncă pentru un motiv obiectiv.

         (1)  JO C 259, 23.7.2018.


title: Cauza C-646/18: Ordonanța Curții (Camera a șasea) din 11 aprilie 2019 (cerere de decizie preliminară formulată de Juzgado de lo Mercantil no 1 de Gerona — Spania) — OD/Ryanair DAC (Trimitere preliminară — Articolul 99 din Regulamentul de procedură al Curții — Cooperare judiciară în materie civilă — Regulamentul (UE) nr. 1215/2012 — Stabilirea instanței competente pentru a judeca o cerere de despăgubire pentru un zbor întârziat — Articolul 26 — Prorogare tacită — Necesitatea ca pârâtul să se prezinte)

text:
               19.8.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 280/12

      Ordonanța Curții (Camera a șasea) din 11 aprilie 2019 (cerere de decizie preliminară formulată de Juzgado de lo Mercantil no 1 de Gerona — Spania) — OD/Ryanair DAC
      (Cauza C-646/18) (1)

      (Trimitere preliminară - Articolul 99 din Regulamentul de procedură al Curții - Cooperare judiciară în materie civilă - Regulamentul (UE) nr. 1215/2012 - Stabilirea instanței competente pentru a judeca o cerere de despăgubire pentru un zbor întârziat - Articolul 26 - Prorogare tacită - Necesitatea ca pârâtul să se prezinte)
      (2019/C 280/14)
      Limba de procedură: spaniola

         Instanța de trimitere

      Juzgado de lo Mercantil no 1 de Gerona

         Părțile din procedura principală

         Reclamant: OD

         Pârâtă: Ryanair DAC

         Dispozitivul

      Articolul 26 alineatul (1) din Regulamentul (UE) nr. 1215/2012 al Parlamentului European și al Consiliului din 12 decembrie 2012 privind competența judiciară, recunoașterea și executarea hotărârilor în materie civilă și comercială trebuie interpretat în sensul că nu se aplică într-o situație precum cea din acțiunea principală în care pârâtul nu a prezentat observații sau nu s-a prezentat.

         (1)  JO C 25, 21.1.2019.


title: Cauza C-222/19: Cerere de decizie preliminară introdusă de Sąd Rejonowy w Opatowie (Polonia) la 8 martie 2019 — BW Sp. z o.o. cu sediul în B./D. R.

text:
               19.8.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 280/17

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Sąd Rejonowy w Opatowie (Polonia) la 8 martie 2019 — BW Sp. z o.o. cu sediul în B./D. R.
      (Cauza C-222/19)
      (2019/C 280/23)
      Limba de procedură: polona

         Instanța de trimitere

      Sąd Rejonowy w Opatowie

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: BW Sp. z o.o. cu sediul în B.

         Pârât: D.R.

         Întrebarea preliminară

      Dispozițiile Directivei 93/13/CEE a Consiliului din 5 aprilie 1993 privind clauzele abuzive în contractele încheiate cu consumatorii (1), în special cele ale articolului 3 alineatul (1) din această directivă, precum și principiile dreptului Uniunii referitoare la protecția consumatorului și la echilibrul contractual trebuie interpretate în sensul că dispozițiile și principiile invocate se opun instituirii în ordinea juridică națională a noțiunii de „costuri maxime ale creditării, altele decât dobânzile” și a unei formule matematice de calcul al valorii acestor costuri, prevăzute la articolul 5 punctul 6a coroborat cu articolul 36a din Legea din 12 mai 2011 privind creditul pentru consumatori (text consolidat în Dz. U. 2018, poziția 993), soluții juridice care permit includerea în costurile aferente contractului de credit suportate de consumator (costul total al creditului) și a costurilor activității economice desfășurate de profesionist?

         (1)  JO 1993, L 95, p. 29, Ediție specială 15/vol. 2, p. 273.


title: Cauza C-342/19 P: Recurs introdus la 30 aprilie 2019 de Fabio De Masi și Yanis Varoufakis împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a doua) din 12 martie 2019 în cauza T-798/17, Fabio De Masi, Yanis Varoufakis/Banca Centrală Europeană (BCE)

text:
               19.8.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 280/20

      Recurs introdus la 30 aprilie 2019 de Fabio De Masi și Yanis Varoufakis împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a doua) din 12 martie 2019 în cauza T-798/17, Fabio De Masi, Yanis Varoufakis/Banca Centrală Europeană (BCE)
      (Cauza C-342/19 P)
      (2019/C 280/28)
      Limba de procedură: germana

         Părțile

         Recurenți: Fabio De Masi, Yanis Varoufakis (reprezentant: Professor Dr. A. Fischer-Lescano, profesor universitar)

         Cealaltă parte din procedură: Banca Centrală Europeană

         Concluziile recurenților

                  1.

                  anularea Hotărârii Tribunalului din 12 martie 2019 în totalitate și admiterea cererii formulate în primă instanță,

                  2.

                  obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată efectuate în litigiu, în temeiul articolului 184 coroborat cu articolele 137 și următoarele din Regulamentul de procedură al Curții.

         Motivele și principalele argumente

      Recurenții au solicitat în primă instanță anularea, în temeiul articolului 263 alineatul (4) TFUE, a Deciziei din 16 octombrie 2017 a BCE prin care li s-a respins cererea de acces la documentul din 23 aprilie 2015 intitulat „Răspunsuri la întrebări privind interpretarea articolului 14.4 din Protocolul la Statutele SEBC și BCE”.
      Recurenții invocă patru motive în susținerea primului capăt de cerere:

                  1.

                  Ignorarea faptului că principiul transparenței a fost introdus în dreptul primar în baza articolului 15 alineatul (1) TFUE, a articolului 10 alineatul (3) TUE și a articolului 298 alineatul (1) TFUE, precum și a articolului 42 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene. Hotărârea atacată ignoră faptul că standardul privind dreptul la transparență nu rezultă doar din dreptul derivat, iar acest drept derivat, în ceea ce privește dreptul transparenței, ar trebui să fie interpretat conform dreptului primar. Tribunalul reduce astfel întinderea controlului jurisdicțional privind dreptul la transparență prin ignorarea principiului statului de drept.

                  2.

                  Ignorarea semnificației obligației de motivare și a exigențelor privind obligația de motivare dezvoltate de Curtea de Justiție a Uniunii Europene (CJUE). Hotărârea Tribunalului ignoră faptul că BCE nu indică absolut deloc în decizia atacată modalitățile concrete în care s-ar aduce atingere BCE.

                  3.

                  Necunoașterea raportului dintre articolul 4 alineatul (3) din Decizia 2004/258/CE (1) (excepția de la principiul transparenței: luările de poziție destinate a fi utilizate în interiorul instituției) și articolul 4 alineatul (2) din această decizie (excepția de la principiul transparenței: avizele juridice). Tribunal ignoră faptul că articolul 4 alineatul (2) din Decizia 2004/258 constituie o lex specialis în ceea ce privește luările de poziție juridice și că articolul 4 alineatul (3) din această decizie nu este aplicabil unui aviz juridic abstract.

                  4.

                  Hotărârea atacată în mod eronat a negat în general existența unui interes public superior de a divulga documentul, în sensul articolului 4 alineatul (3) din decizia menționată.
                  Obligarea la plata cheltuielilor de judecată este solicitată în temeiul dispozițiilor coroborate ale articolului 184 și ale articolului 137 și următoarelor din Regulamentul de procedură al Curții de Justiție.

         (1)  Decizia Băncii Centrale Europene din 4 martie 2004 privind accesul public la documentele Băncii Centrale Europene (BCE/2004/3) (JO 2004, L 80, p. 42).


title: Cauza C-356/19: Cerere de decizie preliminară introdusă de Sąd Rejonowy dla m.st. Warszawy w Warszawie (Polonia) la 3 mai 2019 — Delfly sp. z o.o./Travel Service Polska sp. z o.o.

text:
               19.8.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 280/22

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Sąd Rejonowy dla m.st. Warszawy w Warszawie (Polonia) la 3 mai 2019 — Delfly sp. z o.o./Travel Service Polska sp. z o.o.
      (Cauza C-356/19)
      (2019/C 280/29)
      Limba de procedură: polona

         Instanța de trimitere

      Sąd Rejonowy dla m.st. Warszawy w Warszawie

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: Delfly sp. z o.o.

         Pârâtă: Travel Service Polska sp. z o.o.

         Întrebările preliminare

                  1)

                  Articolul 7 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 261/2004 (1) al Parlamentului European și al Consiliului din 11 februarie 2004 de stabilire a unor norme comune în materie de compensare și de asistență a pasagerilor în eventualitatea refuzului la îmbarcare și anulării sau întârzierii prelungite a zborurilor și de abrogare a Regulamentului (CEE) nr. 295/91 trebuie să fie interpretat în sensul că această dispoziție reglementează nu doar cuantumul obligației de compensație, ci și modul în care ar trebui îndeplinită această obligație?

                  2)

                  În cazul unui răspuns afirmativ la prima întrebare: Poate un pasager sau succesorul în drepturi al acestuia să solicite plata unei sume echivalente sumei de 400 de euro într-o altă monedă, în special în moneda țării în care își are reședința pasagerul zborului anulat sau întârziat?

                  3)

                  În cazul unui răspuns afirmativ la a doua întrebare: Care sunt criteriile pe baza cărora ar trebui să fie stabilită moneda în care un pasager sau succesorul în drepturi al acestuia poate solicita plata și care este cursul de schimb care ar trebui aplicat?

                  4)

                  Articolul 7 alineatul (1) sau alte dispoziții din Regulamentul (CE) nr. 261/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 11 februarie 2004 se opun aplicării unor dispoziții privind îndeplinirea obligațiilor din dreptul național, care ar putea determina respingerea cererii introduse de un pasager sau de succesorul în drepturi al acestuia pentru simplul motiv că creanța a fost exprimată în mod eronat în moneda țării în care își are reședința pasagerul în loc de euro, cum prevede articolul 7 alineatul (1) din regulament?

         (1)  JO 2004, L 46, p. 1, Ediție specială, 07/vol. 12, p. 218.


title: Cauza T-244/18: Hotărârea Tribunalului din 13 iunie 2019 — Synergy Hellas/Comisia Europeană („Cercetare și dezvoltare tehnologică — Regulament financiar — Al șaselea program-cadru pentru acțiuni de cercetare, de dezvoltare tehnologică și demonstrative (2002-2006) — Acord de grant J-Web — Decizie executorie de recuperare — Proporționalitate — Obligație de motivare”)

text:
               19.8.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 280/40

      Hotărârea Tribunalului din 13 iunie 2019 — Synergy Hellas/Comisia Europeană
      (Cauza T-244/18) (1)

      („Cercetare și dezvoltare tehnologică - Regulament financiar - Al șaselea program-cadru pentru acțiuni de cercetare, de dezvoltare tehnologică și demonstrative (2002-2006) - Acord de grant J-Web - Decizie executorie de recuperare - Proporționalitate - Obligație de motivare”)
      (2019/C 280/55)
      Limba de procedură: greaca

         Părțile

         Reclamantă: d.d. Synergy Hellas Anonymi Emporiki Etaireia Parochis Ypiresion Pliroforikis (Atena, Grecia) (reprezentant: K. Damis, avocat)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: A Katsimerou și A. Kyratsou, agenți)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE având ca obiect anularea deciziei C(2018) 1115 final a Comisiei din 19 februarie 2018 privind recuperarea sumei de 76 282,08 euro, majorată cu dobânzi, de la reclamantă

         Dispozitivul

                  1)

                     Respinge acțiunea.

                  2)

                     Obligă d.d. Synergy Hellas Anonymi Emporiki Etaireia Parochis Ypiresion Pliroforikis la plata cheltuielilor de judecată, inclusiv a celor aferente procedurii măsurilor provizorii.

         (1)  JO C 231, 2.7.2018.


title: Cauza T-299/18: Hotărârea Tribunalului din 13 iunie 2019 — Strabag Belgium/Parlamentul („Contracte de achiziții publice de lucrări — Procedură de cerere de ofertă — Lucrări de antrepriză generală pentru clădirile Parlamentului European de la Bruxelles — Respingerea ofertei unui ofertant și atribuirea contractului unor alți ofertanți — Ofertă anormal de mică — Acțiune în anulare — Act nesupus căilor de atac — Inadmisibilitate — Obligație de motivare — Eroare vădită de apreciere”)

text:
               19.8.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 280/40

      Hotărârea Tribunalului din 13 iunie 2019 — Strabag Belgium/Parlamentul
      (Cauza T-299/18) (1)

      („Contracte de achiziții publice de lucrări - Procedură de cerere de ofertă - Lucrări de antrepriză generală pentru clădirile Parlamentului European de la Bruxelles - Respingerea ofertei unui ofertant și atribuirea contractului unor alți ofertanți - Ofertă anormal de mică - Acțiune în anulare - Act nesupus căilor de atac - Inadmisibilitate - Obligație de motivare - Eroare vădită de apreciere”)
      (2019/C 280/56)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamantă: Strabag Belgium (Anvers, Belgia) (reprezentanți: inițial M. Schoups, K. Lemmens și M. Lahbib, ulterior M. Schoups, K. Lemmens și M. Thomas, avocați)

         Pârât: Parlamentul European (reprezentanți: P. López-Carceller, Z. Nagy și D. Simon, agenți)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE și având ca obiect anularea, pe de o parte, a Deciziei Parlamentului European din 19 aprilie 2018 de menținere a deciziei sale din 24 noiembrie 2017 privind respingerea ofertei reclamantei și atribuirea către cinci ofertanți a contractului de achiziție referitor la un contract-cadru de lucrări de antrepriză generală pentru clădirile Parlamentului de la Bruxelles (cererea de ofertă 06D 20/2017/M036) și, pe de altă parte, a addendumului anexat la raportul de evaluare a ofertelor al Parlamentului din 26 martie 2018

         Dispozitivul

                  1)

                     Respinge acțiunea.

                  2)

                     Obligă Strabag Belgium la plata cheltuielilor de judecată, inclusiv a celor aferente procedurii măsurilor provizorii.

         (1)  JO C 259, 23.7.2018.


title: Cauza T-652/18: Hotărârea Tribunalului din 13 iunie 2019 — Porus/EUIPO (oral Dialysis) („Marcă a Uniunii Europene — Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene verbale orale Dialysis — Motiv absolut de refuz — Caracter descriptiv — Articolul 7 alineatul (1) litera (c) și alineatul (2) din Regulamentul (UE) 2017/1001”)

text:
               19.8.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 280/41

      Hotărârea Tribunalului din 13 iunie 2019 — Porus/EUIPO (oral Dialysis)
      (Cauza T-652/18) (1)

      („Marcă a Uniunii Europene - Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene verbale orale Dialysis - Motiv absolut de refuz - Caracter descriptiv - Articolul 7 alineatul (1) litera (c) și alineatul (2) din Regulamentul (UE) 2017/1001”)
      (2019/C 280/57)
      Limba de procedură: germana

         Părțile

         Reclamantă: Porus GmbH (Monheim am Rhein, Germania) (reprezentant: C. Weil, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentanți: G. Schneider și D. Hanf, agenți)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a doua de recurs a EUIPO din 14 septembrie 2018 (cauza R 1375/2018–2), privind o cerere de înregistrare a semnului verbal oral Dialysis ca marcă a Uniunii Europene.

         Dispozitivul

                  1)

                     Respinge acțiunea.

                  2)

                     Obligă Porus GmbH la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 4, 7.1.2019.


title: Cauza T-306/19: Acțiune introdusă la 17 mai 2019 — Graanhandel P. van Schelven/Comisia

text:
               19.8.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 280/42

      Acțiune introdusă la 17 mai 2019 — Graanhandel P. van Schelven/Comisia
      (Cauza T-306/19)
      (2019/C 280/58)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Graanhandel P. van Schelven BV (Nieuwe Tonge, Țările de Jos) (reprezentant: C. Almeida, avocat)

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea articolului 1 alineatul (3) din Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2019/446 al Comisiei (1);

                  —

                  obligarea pârâtei de a prezenta toate documentele relevante care au condus la adoptarea Regulamentului (UE) 2019/446.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamanta invocă cinci motive.

                  1.

                  Primul motiv, întemeiat pe faptul că revocarea de către Comisie a „Control Union Certifications” (CUC) ca organism de certificare ecologică al Uniunii Europene pare arbitrară, întrucât se întemeiază pe fapte false.

                  2.

                  Al doilea motiv, întemeiat pe încălcarea dreptului subiectiv al reclamantei de a fi protejată de revocarea arbitrară a desemnării de către Comisie a organismelor de certificare ecologică pentru a efectua controale ecologice ale Uniunii Europene în țări terțe. Interesul acesteia de concurent pe piața [produselor] ecologice nu a fost protejat.

                  3.

                  Al treilea motiv, întemeiat pe faptul că, odată cu revocarea desemnării CUC ca organism de certificare ecologică al Uniunii Europene, furnizarea de produse ecologice în relații comerciale de decadă este blocată, iar drepturile reclamantei ca importator au fost afectate în mod direct. Această îngrijorare directă este dovedită de regulamentul atacat întrucât reclamanta a fost destinatara, ca importator, a certificatelor de inspecție emise de CUC care i-au permis accesul pe piața alimentelor și furajelor ecologice a Uniunii. CUC este organismul de certificare ecologică pentru fermele din regiunea Mării Negre de unde principalul furnizor al reclamantei exportă produse ecologice.

                  4.

                  Al patrulea motiv, întemeiat faptul că Comisia a încălcat dreptul reclamantei de a fi supusă numai unei ingerințe proporționale în activitatea sa, precum și garantarea fundamentală a dreptului său de proprietate și a libertății sale de a desfășura activități comerciale.

                  5.

                  Al cincilea motiv, referitor la al doilea capăt de cerere al reclamantei, prin care se solicită accesul la documentele Comisiei, întemeiat pe faptul că reclamanta se bucură de drepturile generale de acces acordate în temeiul legislației Uniunii Europene și bazat pe garantarea unui proces echitabil și pe dreptul de a fi audiată, astfel cum sunt protejate de instrumentele relevante privind drepturile omului.

         (1)  Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2019/446 al Comisiei din 19 martie 2019 de modificare și rectificare a Regulamentului (CE) nr. 1235/2008 de stabilire a normelor de aplicare a Regulamentului (CE) nr. 834/2007 al Consiliului în ceea ce privește regimul de import al produselor ecologice din țări terțe (JO 2019 L 77, p. 67).


title: Cauza T-393/19: Acțiune introdusă la 27 iunie 2019 — Catasta/Parlamentul

text:
               19.8.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 280/43

      Acțiune introdusă la 27 iunie 2019 — Catasta/Parlamentul
      (Cauza T-393/19)
      (2019/C 280/59)
      Limba de procedură: italiana

         Părțile

         Reclamantă: Anna Catasta (Milano, Italia) (reprezentant: M. Merola, avocat)

         Pârât: Parlamentul European

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  declararea ca inexistent sau anularea integrală a actului prin care reclamanta a fost informată sub forma comunicării atacate, prin care Parlamentul European a stabilit din nou drepturile de pensie legate de încetarea activității și prin care se dispune recuperarea cuantumului plătit pe baza calculării anterioare a pensiei;

                  —

                  obligarea Parlamentului European la restituirea tuturor sumelor reținute în mod necuvenit, majorate cu dobânzi la rata legală începând de la data reținerii la sursă practicate și obligarea Parlamentului European la executarea hotărârii care va fi pronunțată și la luarea oricăror inițiative, acte sau măsuri necesare pentru garantarea reconstituirii imediate și integrale a cuantumului inițial al prestației de pensie;

                  —

                  obligarea Parlamentului European la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      Motivele și principalele argumente sunt similare celor invocate în cauza T-389/19 Coppo Gavazzi/Parlamentul.


title: Cauza T-394/19: Acțiune introdusă la 28 iunie 2019 — Zecchino/Parlamentul

text:
               19.8.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 280/43

      Acțiune introdusă la 28 iunie 2019 — Zecchino/Parlamentul
      (Cauza T-394/19)
      (2019/C 280/60)
      Limba de procedură: italiana

         Părțile

         Reclamant: Ortensio Zecchino (Ariano Irpino, Italia) (reprezentant: M. Merola, avocat)

         Pârât: Parlamentul European

         Concluziile

      Reclamantul solicită Tribunalului:

                  —

                  declararea ca inexistent sau anularea integrală a actului prin care reclamantul a fost informat sub forma comunicării atacate, prin care Parlamentul European a stabilit din nou drepturile de pensie legate de încetarea activității și prin care se dispune recuperarea cuantumului plătit pe baza calculării anterioare a pensiei;

                  —

                  obligarea Parlamentului European la restituirea tuturor sumelor reținute în mod necuvenit, majorate cu dobânzi la rata legală începând de la data reținerii la sursă practicate și obligarea Parlamentului European la executarea hotărârii care va fi pronunțată și la luarea oricăror inițiative, acte sau măsuri necesare pentru garantarea reconstituirii imediate și integrale a cuantumului inițial al prestației de pensie;

                  —

                  obligarea Parlamentului European la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      Motivele și principalele argumente sunt similare celor invocate în cauza T-389/19 Coppo Gavazzi/Parlamentul.


title: Cauza T-395/19: Acțiune introdusă la 28 iunie 2019 — Tognoli/Parlamentul

text:
               19.8.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 280/44

      Acțiune introdusă la 28 iunie 2019 — Tognoli/Parlamentul
      (Cauza T-395/19)
      (2019/C 280/61)
      Limba de procedură: italiana

         Părțile

         Reclamant: Carlo Tognoli (Milano, Italia) (reprezentant: M. Merola, avocat)

         Pârât: Parlamentul European

         Concluziile

      Reclamantul solicită Tribunalului:

                  —

                  declararea ca inexistent sau anularea integrală a actului prin care reclamantul a fost informat sub forma comunicării atacate, prin care Parlamentul European a stabilit din nou drepturile de pensie legate de încetarea activității și prin care se dispune recuperarea cuantumului plătit pe baza calculării anterioare a pensiei;

                  —

                  obligarea Parlamentului European la restituirea tuturor sumelor reținute în mod necuvenit, majorate cu dobânzi la rata legală începând de la data reținerii la sursă practicate și obligarea Parlamentului European la executarea hotărârii care va fi pronunțată și la luarea oricăror inițiative, acte sau măsuri necesare pentru garantarea reconstituirii imediate și integrale a cuantumului inițial al prestației de pensie;

                  —

                  obligarea Parlamentului European la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      Motivele și principalele argumente sunt similare celor invocate în cauza T-389/19 Coppo Gavazzi/Parlamentul.


title: Cauza T-396/19: Acțiune introdusă la 28 iunie 2019 — Allione/Parlamentul

text:
               19.8.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 280/45

      Acțiune introdusă la 28 iunie 2019 — Allione/Parlamentul
      (Cauza T-396/19)
      (2019/C 280/62)
      Limba de procedură: italiana

         Părțile

         Reclamantă: Emma Allione (Milano, Italia) (reprezentant: M. Merola, avocat)

         Pârât: Parlamentul European

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  declararea ca inexistent sau anularea integrală a actului prin care reclamanta a fost informată sub forma comunicării atacate, prin care Parlamentul European a stabilit din nou drepturile de pensie legate de încetarea activității și prin care se dispune recuperarea cuantumului plătit pe baza calculării anterioare a pensiei;

                  —

                  obligarea Parlamentului European la restituirea tuturor sumelor reținute în mod necuvenit, majorate cu dobânzi la rata legală începând de la data reținerii la sursă practicate și obligarea Parlamentului European la executarea hotărârii care va fi pronunțată și la luarea oricăror inițiative, acte sau măsuri necesare pentru garantarea reconstituirii imediate și integrale a cuantumului inițial al prestației de pensie;

                  —

                  obligarea Parlamentului European la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      Motivele și principalele argumente sunt similare celor invocate în cauza T-389/19 Coppo Gavazzi/Parlamentul.


title: Cauza T-397/19: Acțiune introdusă la 28 iunie 2019 — Novati/Parlamentul

text:
               19.8.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 280/45

      Acțiune introdusă la 28 iunie 2019 — Novati/Parlamentul
      (Cauza T-397/19)
      (2019/C 280/63)
      Limba de procedură: italiana

         Părțile

         Reclamantă: Vanda Novati (Milano, Italia) (reprezentant: M. Merola, avocat)

         Pârât: Parlamentul European

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  declararea ca inexistent sau anularea integrală a actului prin care reclamanta a fost informată sub forma comunicării atacate, prin care Parlamentul European a stabilit din nou drepturile de pensie legate de încetarea activității și prin care se dispune recuperarea cuantumului plătit pe baza calculării anterioare a pensiei;

                  —

                  obligarea Parlamentului European la restituirea tuturor sumelor reținute în mod necuvenit, majorate cu dobânzi la rata legală începând de la data reținerii la sursă practicate și obligarea Parlamentului European la executarea hotărârii care va fi pronunțată și la luarea oricăror inițiative, acte sau măsuri necesare pentru garantarea reconstituirii imediate și integrale a cuantumului inițial al prestației de pensie;

                  —

                  obligarea Parlamentului European la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      Motivele și principalele argumente sunt similare celor invocate în cauza T-389/19 Coppo Gavazzi/Parlamentul.


title: Cauza T-398/19: Acțiune introdusă la 28 iunie 2019 — Paciotti/Parlamentul

text:
               19.8.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 280/46

      Acțiune introdusă la 28 iunie 2019 — Paciotti/Parlamentul
      (Cauza T-398/19)
      (2019/C 280/64)
      Limba de procedură: italiana

         Părțile

         Reclamantă: Elena Ornella Paciotti (Milano, Italia) (reprezentant: M. Merola, avocat)

         Pârât: Parlamentul European

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  declararea ca inexistent sau anularea integrală a actului prin care reclamanta a fost informată sub forma comunicării atacate, prin care Parlamentul European a stabilit din nou drepturile de pensie legate de încetarea activității și prin care se dispune recuperarea cuantumului plătit pe baza calculării anterioare a pensiei;

                  —

                  obligarea Parlamentului European la restituirea tuturor sumelor reținute în mod necuvenit, majorate cu dobânzi la rata legală începând de la data reținerii la sursă practicate și obligarea Parlamentului European la executarea hotărârii care va fi pronunțată și la luarea oricăror inițiative, acte sau măsuri necesare pentru garantarea reconstituirii imediate și integrale a cuantumului inițial al prestației de pensie;

                  —

                  obligarea Parlamentului European la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      Motivele și principalele argumente sunt similare celor invocate în cauza T-389/19 Coppo Gavazzi/Parlamentul.


title: Cauza T-403/19: Acțiune introdusă la 28 iunie 2019 — Fantuzzi/Parlamentul

text:
               19.8.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 280/47

      Acțiune introdusă la 28 iunie 2019 — Fantuzzi/Parlamentul
      (Cauza T-403/19)
      (2019/C 280/65)
      Limba de procedură: italiana

         Părțile

         Reclamant: Giulio Fantuzzi (Correggio, Italia) (reprezentant: M. Merola, avocat)

         Pârât: Parlamentul European

         Concluziile

      Reclamantul solicită Tribunalului:

                  —

                  declararea ca inexistent sau anularea integrală a actului care l-a informat pe reclamant sub forma comunicării Parlamentului European atacate, prin care se determină din nou drepturile de pensie legate de încetarea activității și prin care se dispune recuperarea cuantumului plătit pe baza calculării anterioare a pensiei;

                  —

                  obligarea Parlamentului European la restituirea tuturor sumelor reținute în mod necuvenit, majorate cu dobânzi la rata legală începând de la data reținerii la sursă practicate și obligarea Parlamentului European la executarea hotărârii care va fi pronunțată și la luarea oricăror inițiative, acte sau măsuri necesare pentru garantarea reconstituirii imediate și integrale a amplorii inițiale a prestației de pensie;

                  —

                  obligarea Parlamentului European la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      Motivele și principalele argumente sunt similare celor invocate în cauza T-389/19 Coppo Gavazzi/Parlamentul.


title: Cauza T-404/19: Acțiune introdusă la 28 iunie 2019 — Lavarra/Parlamentul

text:
               19.8.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 280/47

      Acțiune introdusă la 28 iunie 2019 — Lavarra/Parlamentul
      (Cauza T-404/19)
      (2019/C 280/66)
      Limba de procedură: italiana

         Părțile

         Reclamant: Vincenzo Lavarra (Bari, Italia) (reprezentant: M. Merola, avocat)

         Pârât: Parlamentul European

         Concluziile

      Reclamantul solicită Tribunalului:

                  —

                  declararea ca inexistent sau anularea integrală a actului care l-a informat pe reclamant sub forma comunicării Parlamentului European atacate, prin care se determină din nou drepturile de pensie legate de încetarea activității și prin care se dispune recuperarea cuantumului plătit pe baza calculării anterioare a pensiei;

                  —

                  obligarea Parlamentului European la restituirea tuturor sumelor reținute în mod necuvenit, majorate cu dobânzi la rata legală începând de la data reținerii la sursă practicate și obligarea Parlamentului European la executarea hotărârii care va fi pronunțată și la luarea oricăror inițiative, acte sau măsuri necesare pentru garantarea reconstituirii imediate și integrale a amplorii inițiale a prestației de pensie;

                  —

                  obligarea Parlamentului European la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      Motivele și principalele argumente sunt similare celor invocate în cauza T-389/19 Coppo Gavazzi/Parlamentul.


title: Cauza T-405/19: Acțiune introdusă la 28 iunie 2019 — Malerba/Parlamentul

text:
               19.8.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 280/48

      Acțiune introdusă la 28 iunie 2019 — Malerba/Parlamentul
      (Cauza T-405/19)
      (2019/C 280/67)
      Limba de procedură: italiana

         Părțile

         Reclamant: Franco Malerba (Issy-Les-Moulineaux, Franța) (reprezentanți: M. Merola și L. Florio, avocați)

         Pârât: Parlamentul European

         Concluziile

      Reclamantul solicită Tribunalului:

                  —

                  declararea ca inexistent sau anularea integrală a actului care l-a informat pe reclamant sub forma comunicării Parlamentului European atacate, prin care se determină din nou drepturile de pensie legate de încetarea activității și prin care se dispune recuperarea cuantumului plătit pe baza calculării anterioare a pensiei;

                  —

                  obligarea Parlamentului European la restituirea tuturor sumelor reținute în mod necuvenit, majorate cu dobânzi la rata legală începând de la data reținerii la sursă practicate și obligarea Parlamentului European la executarea hotărârii care va fi pronunțată și la luarea oricăror inițiative, acte sau măsuri necesare pentru garantarea reconstituirii imediate și integrale a amplorii inițiale a prestației de pensie;

                  —

                  obligarea Parlamentului European la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      Motivele și principalele argumente sunt similare celor invocate în cauza T-389/19 Coppo Gavazzi/Parlamentul.


title: Cauza C-422/19: Cerere de decizie preliminară introdusă de Bundesverwaltungsgericht (Germania) la 31 mai 2019 — Johannes Dietrich/Hessischer Rundfunk

text:
               26.8.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 288/28

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Bundesverwaltungsgericht (Germania) la 31 mai 2019 — Johannes Dietrich/Hessischer Rundfunk
      (Cauza C-422/19)
      (2019/C 288/34)
      Limba de procedură: germana

         Instanța de trimitere

      Bundesverwaltungsgericht

         Părțile din procedura principală

         Reclamant: Johannes Dietrich

         Pârât: Hessischer Rundfunk

         Întrebările preliminare

                  1)

                  Competența exclusivă de care Uniunea dispune conform articolului 2 alineatul (1) coroborat cu articolul 3 alineatul (1) litera (c) TFUE în domeniul politicii monetare pentru statele membre a căror monedă este euro contravine unui act juridic al unuia din aceste state membre care prevede obligația instituțiilor publice ale statului membru de a accepta bancnote euro la îndeplinirea obligațiilor de plată stabilite prin prerogative publice?

                  2)

                  Statutul bancnotelor cu valoarea nominală exprimată în euro ca mijloc legal de plată, stabilit conform articolului 128 alineatul (1) teza a treia TFUE, articolului 16 alineatul (1) teza 3 din Protocolul (nr. 4) privind Statutul Sistemului European al Băncilor Centrale și al Băncii Centrale Europene, precum și articolului 10 teza a doua din Regulamentul (CE) nr. 974/98 al Consiliului din 3 mai 1998 privind introducerea euro (1), conține o interdicție pentru instituțiile publice ale unui stat membru de a refuza îndeplinirea prin astfel de bancnote a obligațiilor de plată stabilite prin prerogative publice sau dreptul Uniunii Europene conferă spațiu pentru reglementări care exclud plata în bancnote euro pentru anumite obligații de plată stabilite prin prerogative publice?

                  3)

                  În cazul unui răspuns pozitiv la prima întrebare și al unui răspuns negativ la cea de a doua întrebare:
                  Se poate aplica un act juridic al unui stat membru a cărui monedă este euro, emis în cadrul competenței exclusive a Uniunii în domeniul politicii monetare, dacă și în măsura în care Uniunea nu și-a exercitat această competență?

         (1)  JO 1998, L 139, p. 1, Ediție specială, 10/vol. 1, p. 112.


title: Cauza C-423/19: Cerere de decizie preliminară introdusă de Bundesverwaltungsgericht (Germania) la 31 mai 2019 — Norbert Häring/Hessischer Rundfunk

text:
               26.8.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 288/28

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Bundesverwaltungsgericht (Germania) la 31 mai 2019 — Norbert Häring/Hessischer Rundfunk
      (Cauza C-423/19)
      (2019/C 288/35)
      Limba de procedură: germana

         Instanța de trimitere

      Bundesverwaltungsgericht

         Părțile din procedura principală

         Reclamant: Norbert Häring

         Pârât: Hessischer Rundfunk

         Întrebările preliminare

                  1)

                  Competența exclusivă de care Uniunea dispune conform articolului 2 alineatul (1) coroborat cu articolul 3 alineatul (1) litera (c) TFUE în domeniul politicii monetare pentru statele membre a căror monedă este euro contravine unui act juridic al unuia din aceste state membre care prevede obligația instituțiilor publice ale statului membru de a accepta bancnote euro la îndeplinirea obligațiilor de plată stabilite prin prerogative publice?

                  2)

                  Statutul bancnotelor cu valoarea nominală exprimată în euro ca mijloc legal de plată, stabilit conform articolului 128 alineatul (1) teza a treia TFUE, articolului 16 alineatul (1) teza 3 din Protocolul (nr. 4) privind Statutul Sistemului European al Băncilor Centrale și al Băncii Centrale Europene, precum și articolului 10 teza a doua din Regulamentul (CE) nr. 974/98 al Consiliului din 3 mai 1998 privind introducerea euro (1), conține o interdicție pentru instituțiile publice ale unui stat membru de a refuza îndeplinirea prin astfel de bancnote a obligațiilor de plată stabilite prin prerogative publice sau dreptul Uniunii Europene conferă spațiu pentru reglementări care exclud plata în bancnote euro pentru anumite obligații de plată stabilite prin prerogative publice?

                  3)

                  În cazul unui răspuns pozitiv la prima întrebare și al unui răspuns negativ la cea de a doua întrebare:
                  Se poate aplica un act juridic al unui stat membru a cărui monedă este euro, emis în cadrul competenței exclusive a Uniunii în domeniul politicii monetare, dacă și în măsura în care Uniunea nu și-a exercitat această competență?

         (1)  JO 1998, L 139, p. 1, Ediție specială, 10/vol. 1, p. 112.


title: Cauza C-427/19: Cerere de decizie preliminară introdusă de Sofiyski rayonen sad (Bulgaria) la 4 iunie 2019 — Societatea de asigurări pe acțiuni „Bulstrad Vienna Insurance Group” AD/Societatea de asigurări „Olympic”

text:
               26.8.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 288/30

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Sofiyski rayonen sad (Bulgaria) la 4 iunie 2019 — Societatea de asigurări pe acțiuni „Bulstrad Vienna Insurance Group” AD/Societatea de asigurări „Olympic”
      (Cauza C-427/19)
      (2019/C 288/37)
      Limba de procedură: bulgara

         Instanța de trimitere

      Sofiyski rayonen sad

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: Societatea de asigurări pe acțiuni „Bulstrad Vienna Insurance Group” AD

         Pârâtă: Societatea de asigurări „Olympic”

         Întrebările preliminare

                  1)

                  În interpretarea articolului 630 din Kodeks za zastrahovaneto (Codul asigurărilor) în lumina articolului 274 din Directiva 2009/138/CE (1) a Parlamentului European și a Consiliului din 25 noiembrie 2009 privind accesul la activitate și desfășurarea activității de asigurare și de reasigurare (Solvabilitate II) trebuie să se considere că decizia unei autorități dintr-un stat membru de a retrage autorizația unui asigurător și de a desemna în privința acestuia un lichidator provizoriu, fără să fi fost deschisă o procedură judiciară de lichidare, reprezintă o „decizie privind deschiderea procedurii de lichidare”?

                  2)

                  În cazul în care dreptul statului membru în care își are sediul un asigurător, căruia i-a fost retrasă autorizația și în privința căruia a fost desemnat un lichidator provizoriu, prevede că, în cazul numirii unui lichidator provizoriu, trebuie să fie suspendate toate procedurile judiciare împotriva acestei societăți, aceste dispoziții legale în conformitate cu articolul 274 din Directiva 2009/138/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 25 noiembrie 2009 privind accesul la activitate și desfășurarea activității de asigurare și de reasigurare (Solvabilitate II) ar trebui aplicate de instanțele celorlalte state membre chiar și atunci când acest lucru nu este prevăzut în mod expres în dreptul lor național?

         (1)  JO 2009, L 335, p. 1.


title: Cauza C-429/19: Cerere de decizie preliminară introdusă de Oberlandesgericht Koblenz (Germania) la 5 iunie 2019 — Remondis GmbH/Abfallzweckverband Rhein-Mosel-Eifel

text:
               26.8.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 288/31

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Oberlandesgericht Koblenz (Germania) la 5 iunie 2019 — Remondis GmbH/Abfallzweckverband Rhein-Mosel-Eifel
      (Cauza C-429/19)
      (2019/C 288/38)
      Limba de procedură: germana

         Instanța de trimitere

      Oberlandesgericht Koblenz

         Părțile din procedura principală

         Recurentă: Remondis GmbH

         Intimată: Abfallzweckverband Rhein-Mosel-Eifel

         Cu participarea: Landkreis Neuwied

         Întrebarea preliminară

      Articolul 12 alineatul (4) litera (a) din Directiva 2014/24/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 26 februarie 2014 privind achizițiile publice și de abrogare a Directivei 2004/18/CE (1) trebuie interpretat în sensul că există deja o cooperare atunci când o autoritate contractantă competentă pe teritoriul său pentru eliminarea deșeurilor nu îndeplinește singură în mod integral o obligație de eliminare a deșeurilor care îi revine în conformitate cu legislația națională, pentru a cărei executare sunt necesare mai multe procese de lucru, ci însărcinează o altă autoritate contractantă, independentă de aceasta, care se ocupă, de asemenea, de eliminarea deșeurilor în regiunea sa, cu executarea unuia dintre procesele de lucru necesare în schimbul unei remunerații?

         (1)  JO 2014, L 94, p. 65.


title: Cauza C-430/19: Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunalul Cluj (România) la data de 3 iunie 2019 — SC C.F. SRL/A.J.F.P.M., D.G.R.F.P.C

text:
               26.8.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 288/31

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunalul Cluj (România) la data de 3 iunie 2019 — SC C.F. SRL/A.J.F.P.M., D.G.R.F.P.C
      (Cauza C-430/19)
      (2019/C 288/39)
      Limba de procedură: română

         Instanța de trimitere

      Tribunalul Cluj

         Părțile din acțiunea principală

         Reclamantă: SC C.F. SRL

         Pârâte: A.J.F.M., D.G.R.F.P.C

         Întrebările preliminare

                  1)

                  În lumina principiului respectării dreptului la apărare, așa cum a fost acesta conturat în jurisprudența Curții până la acest moment [cauzele Solvay, Sopropé Organizações de Calçado Lda și Ispas], un act administrativ-fiscal emis împotriva unui particular poate și trebuie să fie sancționat cu nulitatea expresă în condițiile în care particularul nu a avut posibilitatea să aibă acces la informațiile în baza cărora s-a emis actul administrativ-fiscal împotriva sa, în ciuda faptului că în cuprinsul acestuia se face trimitere la unele componente ale dosarului administrativ?

                  2)

                  Se opun principiile neutralității, proporționalității și echivalenței exercitării dreptului de deducere în materie de TVA și în materie de impozit pe profit în cazul unei societăți care are un comportament fiscal ireproșabil din punct de vedere fiscal, refuzul exercitării dreptului de deducere în materie de impozit pe profit fiind generat de comportamentul fiscal presupus inadecvat al furnizorilor în baza unor elemente precum lipsa resursei umane, lipsa mijloacelor de transport, dublat de faptul că autoritatea fiscală nu face dovada niciunui demers din care să rezulte angajarea răspunderii fiscale/penale a respectivilor furnizori?

                  3)

                  Este compatibilă cu dreptul european o practică națională de condiționare a exercitării dreptului de deducere în materie de TVA și în materie de impozit pe profit de deținerea altor documente justificative în afara facturii fiscale, cum ar fi devize și situații de lucrări, documente justificative suplimentare, care nu sunt în mod clar și precis determinate de către legislația fiscală națională?

                  4)

                  Se poate considera, în lumina jurisprudenței WebMindLicenses, că există o fraudă fiscală în condițiile în care un contribuabil realizează achiziții de bunuri și servicii de la un alt contribuabil care beneficiază de un alt regim fiscal decât cel al contribuabilului în cauză?


title: Cauza C-473/19: Cerere de decizie preliminară introdusă de Vänersborgs tingsrätt, mark- och miljödomstolen (Suedia) la 18 iunie 2019 — Föreningen Skydda Skogen

text:
               26.8.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 288/32

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Vänersborgs tingsrätt, mark- och miljödomstolen (Suedia) la 18 iunie 2019 — Föreningen Skydda Skogen
      (Cauza C-473/19)
      (2019/C 288/40)
      Limba de procedură: suedeza

         Instanța de trimitere

      Vänersborgs tingsrätt, mark- och miljödomstolen

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: Föreningen Skydda Skogen

         Pârâte: Länsstyrelsen i Västra Götalands län, B.A.B.

         Întrebările preliminare

                  1)

                  Articolul 5 din Directiva 2009/147/CE (1) a Parlamentului European și a Consiliului din 30 noiembrie 2009 privind conservarea păsărilor sălbatice trebuie interpretat în sensul că se opune unei practici naționale potrivit căreia interdicția vizează numai speciile enumerate în anexa 1 la Directiva 2009/147 sau care prezintă un anumit nivel de risc sau care înregistrează o scădere pe termen lung a populației?

                  2)

                  Noțiunile „omorâre/perturbare/distrugere deliberată” prevăzute la articolul 5 literele (a)-(d) din Directiva 2009/147 și la articolul 12 literele (a)-(c) din Directiva 92/43/CEE (2) a Consiliului din 21 mai 1992 privind conservarea habitatelor naturale și a speciilor de faună și floră sălbatică trebuie interpretate în sensul că se opun unei practici naționale potrivit căreia, în cazul în care, în mod evident, măsurile nu vizează omorârea sau perturbarea speciilor (de exemplu, măsurile din domeniul forestier sau al amenajării teritoriului), pentru aplicarea interdicțiilor trebuie să existe un risc de efecte negative asupra stadiului de conservare a speciilor cauzat de măsurile în cauză?

                  3)

                  Dacă răspunsul la oricare punct al celei de a doua întrebări este că trebuie evaluate daunele provocate la un alt nivel decât nivelul individual pentru ca interdicția să se aplice, evaluarea trebuie să fie efectuată, în consecință, pe baza unuia dintre următoarele bareme sau la oricare din aceste niveluri:

                              a)

                              o anumită parte a populației limitată din punct de vedere geografic, astfel cum este definită la litera (a), de exemplu în limitele regiunii, ale statului membru sau ale Uniunii Europene;

                              b)

                              populația locală în cauză (izolată biologic de alte populații de specii);

                              c)

                              metapopulația în cauză;

                              d)

                              întreaga populație a speciilor în cadrul secțiunii regionale biogeografice relevante a ariei de extindere a speciilor?

                  4)

                  Expresia „deteriorarea sau distrugerea” în ceea ce privește aria de reproducere a animalelor prevăzută la articolul 12 litera (d) din Directiva 92/43 trebuie interpretată în sensul că exclude o practică națională care are ca efect faptul că, în pofida măsurilor de precauție, se pierde funcționalitatea ecologică permanentă (FEP) a habitatului speciilor în cauză, prin modificare, distrugere sau degradare, în mod direct sau indirect, în mod individual sau cumulativ, astfel încât interdicția este aplicată numai în cazul în care stadiul de conservare a speciilor în cauză riscă să se deterioreze la unul dintre nivelurile menționate la a treia întrebare?

                  5)

                  În cazul în care răspunsul la a patra întrebare este negativ, cu alte cuvinte, în cazul în care daunele la un alt nivel decât cel care conduce la evaluarea habitatului în fiecare zonă pentru ca interdicția să fie aplicată, evaluarea urmează să fie efectuată, prin urmare, pe baza unuia dintre următoarele bareme sau la oricare din aceste niveluri:

                              a)

                              o anumită parte a populației limitată din punct de vedere geografic, astfel cum este definită la litera (a), de exemplu în limitele regiunii, ale statului membru sau ale Uniunii Europene;

                              b)

                              populația locală în cauză (izolată biologic de alte populații de specii);

                              c)

                              metapopulația în cauză;

                              d)

                              întreaga populație a speciilor în cadrul secțiunii regionale biogeografice relevante a ariei de extindere a speciilor?
                              Cea de a doua și cea de a patra întrebare adresate de mark- och miljödomstolen (Tribunalul pentru Litigii Imobiliare și de Mediu, Suedia) includ aspectul dacă protecția strictă instituită de directive încetează să mai fie aplicabilă speciilor pentru care obiectivul directivei (stadiul corespunzător de conservare) a fost atins.

         (1)  JO 2010 L 20, p. 7.

         (2)  JO 1992 L 206, p. 7, Ediție specială, 15/vol. 2, p. 109.


title: Cauza C-562/18: Ordonanța președintelui Curții din 13 iunie 2019 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunal d'instance de Sens — Franța) — X

text:
               26.8.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 288/38

      Ordonanța președintelui Curții din 13 iunie 2019 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunal d'instance de Sens — Franța) — X
      (Cauza C-562/18) (1)

      (2019/C 288/48)
      Limba de procedură: franceza
      Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

         (1)  JO C 408, 12.11.2018.


title: Cauza C-552/19 P: Recurs introdus la 17 iulie 2019 de Ernests Bernis, Oļegs Fiļs, OF Holding SIA, Cassandra Holding Company SIA împotriva Ordonanței Tribunalului (Camera a opta) din 6 mai 2019 în cauza T-283/18, Bernis și alții/Banca Centrală Europeană (BCE)

text:
               9.9.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 305/28

      Recurs introdus la 17 iulie 2019 de Ernests Bernis, Oļegs Fiļs, OF Holding SIA, Cassandra Holding Company SIA împotriva Ordonanței Tribunalului (Camera a opta) din 6 mai 2019 în cauza T-283/18, Bernis și alții/Banca Centrală Europeană (BCE)
      (Cauza C-552/19 P)
      (2019/C 305/35)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Recurenți: Ernests Bernis, Oļegs Fiļs, OF Holding SIA, Cassandra Holding Company SIA (reprezentanți: O.H. Behrends, M. Kirchner, avocați)

         Cealaltă parte din procedură: Banca Centrală Europeană (BCE)

         Concluziile recurenților

                  —

                  Anularea Ordonanței Tribunalului din 6 mai 2019 în cauza T-283/18;

                  —

                  declararea admisibilității cererii de anulare;

                  —

                  trimiterea cauzei spre rejudecare la Tribunal, pentru ca acesta să se pronunțe asupra cererii de anulare și

                  —

                  obligarea BCE la plata cheltuielilor de judecată efectuate de recurentă și a cheltuielilor de judecată aferente recursului.

         Motivele și principalele argumente

      Recurenții invocă două motive în susținerea recursului formulat:

                  1)

                  Tribunalul a săvârșit o eroare de drept și a încălcat articolul 263 TFUE prin faptul că nu și-a întemeiat ordonanța pe decizia efectiv adoptată de BCE.

                  2)

                  Ordonanța care face obiectul recursului se bazează pe o interpretare incorectă a articolului 18 alineatul (1) din Regulamentul nr. 806/2014 (1).

         (1)  Regulamentul (UE) nr. 806/2014 al Parlamentului European și al Consiliului din 15 iulie 2014 de stabilire a unor norme uniforme și a unei proceduri uniforme de rezoluție a instituțiilor de credit și a anumitor firme de investiții în cadrul unui mecanism unic de rezoluție și al unui fond unic de rezoluție și de modificare a Regulamentului (UE) nr. 1093/2010 (JO 2014, L 225, p. 1).


title: Cauza T-763/15: Hotărârea Tribunalului din 12 iulie 2019 — Sony Optiarc și Sony Optiarc America/Comisia („Concurență — Înțelegeri — Piața unităților de disc optic — Decizie prin care se constată o încălcare a articolului 101 TFUE și a articolului 53 din Acordul privind SEE — Acorduri coluzive privind cereri de ofertă legate de unități de disc optic pentru laptopuri și pentru computere desktop — Încălcare prin obiect — Dreptul la apărare — Obligația de motivare — Principiul bunei administrări — Amenzi — Încălcare unică și continuă — Orientările din 2006 privind calcularea amenzilor”)

text:
               9.9.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 305/34

      Hotărârea Tribunalului din 12 iulie 2019 — Sony Optiarc și Sony Optiarc America/Comisia
      (Cauza T-763/15) (1)

      („Concurență - Înțelegeri - Piața unităților de disc optic - Decizie prin care se constată o încălcare a articolului 101 TFUE și a articolului 53 din Acordul privind SEE - Acorduri coluzive privind cereri de ofertă legate de unități de disc optic pentru laptopuri și pentru computere desktop - Încălcare prin obiect - Dreptul la apărare - Obligația de motivare - Principiul bunei administrări - Amenzi - Încălcare unică și continuă - Orientările din 2006 privind calcularea amenzilor”)
      (2019/C 305/40)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamante: Sony Optiarc, Inc (Atsugi, Japonia) și Sony Optiarc America, Inc (San Jose, Statele Unite) (reprezentanți: R. Snelders, avocat, N. Levy și E. Kelly, solicitors)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: inițial M. Farley, A. Biolan, C. Giolito, F. van Schaik și L. Wildpanner, ulterior M. Farley, F. van Schaik, L. Wildpanner și A. Dawes, agenți)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE și având ca obiect, cu titlu principal, anularea în parte a Deciziei C(2015) 7135 final a Comisiei din 21 octombrie 2015 optic privind o procedură întemeiată pe articolul 101 TFUE și pe articolul 53 din Acordul privind SE (cazul AT.39639 — Unități de disc optic) și, cu titlu subsidiar, reducerea cuantumului amenzii aplicate reclamantelor.

         Dispozitivul

                  1)

                     Respinge acțiunea.

                  2)

                     Obligă Sony Optiarc, Inc. și Sony Optiarc America, Inc. la plata propriilor cheltuieli de judecată, precum și a cheltuielilor de judecată efectuate de Comisia Europeană.

         (1)  JO C 98, 14.3.2016.


title: Cauza T-772/15: Hotărârea Tribunalului din 12 iulie 2019 — Quanta Storage/Comisia („Concurență — Înțelegeri — Piața unităților de disc optic — Decizie prin care se constată o încălcare a articolului 101 TFUE și a articolului 53 din Acordul privind EEE — Acorduri coluzive privind cereri de ofertă legate de unități de disc optic pentru laptopuri și pentru computere desktop — Încălcare prin obiect — Dreptul la apărare — Obligația de motivare — Principiul bunei administrări — Amenzi — Încălcare unică și continuă — Orientările din 2006 privind calcularea amenzilor”)

text:
               9.9.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 305/35

      Hotărârea Tribunalului din 12 iulie 2019 — Quanta Storage/Comisia
      (Cauza T-772/15) (1)

      („Concurență - Înțelegeri - Piața unităților de disc optic - Decizie prin care se constată o încălcare a articolului 101 TFUE și a articolului 53 din Acordul privind EEE - Acorduri coluzive privind cereri de ofertă legate de unități de disc optic pentru laptopuri și pentru computere desktop - Încălcare prin obiect - Dreptul la apărare - Obligația de motivare - Principiul bunei administrări - Amenzi - Încălcare unică și continuă - Orientările din 2006 privind calcularea amenzilor”)
      (2019/C 305/41)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Quanta Storage, Inc. (Taoyuan City, Taiwan) (reprezentanți: O. Geiss, avocat, B. Hartnett, barrister și W. Sparks, solicitor)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: C. Giolito și F. van Schaik, agenți, asistați de C. Thomas, avocat)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE prin care se solicită, cu titlu principal, anularea în parte a Deciziei C(2015) 7135 final a Comisiei din 21 octombrie 2015 privind o procedură de aplicare a articolului [101 TFUE] și a articolului 53 din Acordul privind SEE (cazul AT.39639 — Unități de disc optic) și, cu titlu subsidiar, reducerea cuantumului amenzii aplicate reclamantei

         Dispozitivul

                  1)

                     Respinge acțiunea.

                  2)

                     Respinge cererea Comisiei Europene de majorare a cuantumului amenzii aplicate Quanta Storage, Inc.

                  3)

                     Quanta Storage suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și patru cincimi din cheltuielile de judecată ale Comisiei.

         (1)  JO C 98, 14.3.2016.


title: Cauza T-1/16: Hotărârea Tribunalului din 12 iulie 2019 — Hitachi-LG Data Storage și Hitachi-LG Data Storage Korea/Comisia („Concurență — Înțelegeri — Piața unităților de disc optic — Decizie prin care se constată o încălcare a articolului 101 TFUE și a articolului 53 din Acordul privind SEE — Acorduri coluzive privind cereri de ofertă organizate de doi fabricanți de computere — Competență de fond — Încălcarea principiului bunei administrări — Obligația de motivare — Punctul 37 din Orientările din 2006 privind calcularea amenzilor — Circumstanțe speciale — Eroare de drept”)

text:
               9.9.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 305/36

      Hotărârea Tribunalului din 12 iulie 2019 — Hitachi-LG Data Storage și Hitachi-LG Data Storage Korea/Comisia
      (Cauza T-1/16) (1)

      („Concurență - Înțelegeri - Piața unităților de disc optic - Decizie prin care se constată o încălcare a articolului 101 TFUE și a articolului 53 din Acordul privind SEE - Acorduri coluzive privind cereri de ofertă organizate de doi fabricanți de computere - Competență de fond - Încălcarea principiului bunei administrări - Obligația de motivare - Punctul 37 din Orientările din 2006 privind calcularea amenzilor - Circumstanțe speciale - Eroare de drept”)
      (2019/C 305/42)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamante: Hitachi-LG Data Storage, Inc. (Tokyo, Japonia) și Hitachi-LG Data Storage Korea, Inc. (Seul, Coreea de Sud) (reprezentanți: L. Gyselen și N. Ersbøll, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: inițial A. Biolan, M. Farley, C. Giolito și F. van Schaik, ulterior A. Biolan, M. Farley și F. van Schaik, agenți)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE prin care se solicită reducerea cuantumului amenzii aplicate de Comisia Europeană reclamantelor prin Decizia C(2015) 7135 final din 21 octombrie 2015 privind o procedură de aplicare a articolului 101 TFUE și a articolului 53 din Acordul privind SEE (cazul AT.39639 — Unități de disc optic)

         Dispozitivul

                  1)

                     Respinge acțiunea.

                  2)

                     Hitachi-LG Data Storage, Inc. și Hitachi-LG Data Storage Korea, Inc. suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele ale Comisiei Europene.

         (1)  JO C 98, 14.3.2016.


title: Cauza T-180/16 RENV: Hotărârea Tribunalului din 19 iunie 2019 — L’Oréal/EUIPO — Guinot (MASTER SHAPE) („Marcă a Uniunii Europene — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene verbale MASTER SHAPE — Marca națională figurativă anterioară MASTERS COLORS PARIS — Motiv relativ de refuz — Risc de confuzie — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 [devenit articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001]”)

text:
               9.9.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 305/37

      Hotărârea Tribunalului din 19 iunie 2019 — L’Oréal/EUIPO — Guinot (MASTER SHAPE)
      (Cauza T-180/16 RENV) (1)

      („Marcă a Uniunii Europene - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene verbale MASTER SHAPE - Marca națională figurativă anterioară MASTERS COLORS PARIS - Motiv relativ de refuz - Risc de confuzie - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 [devenit articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001]”)
      (2019/C 305/44)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamantă: L’Oréal (Paris, Franța) (reprezentanți: T. de Haan și P. Péters, avocați)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentant: D. Hanf, agent)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO, intervenientă la Tribunal: Guinot (Paris, Franța) (reprezentant: A. Sion, avocat)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 23 februarie 2016 (cauza R 2907/2014-5) privind o procedură de opoziție între Guinot și L’Oréal

         Dispozitivul

                  1)

                     Respinge acțiunea.

                  2)

                     Obligă L’Oréal la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 222, 20.6.2016.