title: Cauza T-249/19: Acțiune introdusă la 12 aprilie 2019 — Karpeta-Kovalyova/Comisia

text:
               3.6.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 187/87

      Acțiune introdusă la 12 aprilie 2019 — Karpeta-Kovalyova/Comisia
      (Cauza T-249/19)
      (2019/C 187/94)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Marina Karpeta-Kovalyova (Woluwe Saint Pierre, Belgia) (reprezentant: S. Pappas, avocat)

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea celor două decizii atacate, astfel încât Comisia Europeană să reevalueze statutul reclamantei și să îi acorde indemnizația de expatriere, diurna, indemnizația de instalare, cheltuielile de călătorie pentru începerea activității și cheltuielile de mutare;

                  —

                  obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată, inclusiv a cheltuielilor de judecată efectuate de reclamantă în prezenta procedură.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamanta invocă două motive.

                  1.

                  Primul motiv, întemeiat pe o interpretare eronată a articolului 4 alineatul (1) litera (a) din anexa VII la Statutul funcționarilor, cu privire la definirea reședinței obișnuite, dat fiind că deciziile atacate nu iau în considerare statutul diplomatic al soțului reclamantei, care acoperă cea mai mare parte a perioadei determinante de cinci ani care a expirat cu șase luni înainte de intrarea sa în funcție și deoarece deciziile atacate au luat în considerare contracte temporare pe care reclamanta le avuse, în timp ce familia acesteia s-a întors în țara sa de origine.

                  2.

                  Al doilea motiv, întemeiat pe o eroare vădită de apreciere în cadrul deciziilor atacate, deoarece acestea nu iau în considerare fapte care dovedesc în mod incontestabil și dincolo de orice îndoială mutarea întregii familii de la Bruxelles în țara de origine a reclamantei, fiind bazate în special pe supoziții nefondate.


title: Cauza T-250/19: Acțiune introdusă la 15 aprilie 2019 — Tradición CZ, SL/EUIPO — Rivero Argudo (TRADICIÓN CZ, S.L.)

text:
               3.6.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 187/88

      Acțiune introdusă la 15 aprilie 2019 — Tradición CZ, SL/EUIPO — Rivero Argudo (TRADICIÓN CZ, S.L.)
      (Cauza T-250/19)
      (2019/C 187/95)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: spaniola

         Părțile

         Reclamantă: Tradición CZ, SL (Jerez de la Frontera, Spania) (reprezentant: M. Aznar Alonso, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: María Dolores Rivero Argudo (Jerez de la Frontera, Spania)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Solicitantul mărcii în litigiu: reclamanta în fața Tribunalului

         Marca în litigiu: cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene verbale Tradición CZ, SL — cerere de înregistrare nr. 14 977 045

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție

         Decizia atacată: Decizia Camerei a doua de recurs a EUIPO din 4 februarie 2019 în cauza R 257/2018-2

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  suspendarea judecării prezentei cauze până la pronunțarea unei decizii definitive în procedura de decădere împotriva mărcii invocate în sprijinul opoziției 7272594 RIVERO CZ, procedura 33785-C, desfășurată în fața EUIPO;

                  —

                  declararea primului motiv al acțiunii ca fiind fondat și anularea deciziei atacate, constatându-se inexistența riscului de confuzie între mărcile în conflict;

                  —

                  cu titlu subsidiar și cumulativ, declararea celui de al doilea motiv al acțiunii ca fiind fondat și anularea deciziei atacate, constatându-se inexistența riscului de confuzie între mărcile în conflict în ceea ce privește serviciile de vânzare de oțet și de must din clasa 35;

                  —

                  obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată, precum și a părții adverse în cazul în care aceasta intervine în prezenta procedură.

         Motivul invocat

                  —

                  Încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.


title: Cauza T-255/19: Acțiune introdusă la 18 aprilie 2019 — Baustoffwerke Gebhart & Söhne/EUIPO (BIOTON)

text:
               3.6.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 187/89

      Acțiune introdusă la 18 aprilie 2019 — Baustoffwerke Gebhart & Söhne/EUIPO (BIOTON)
      (Cauza T-255/19)
      (2019/C 187/96)
      Limba de procedură: germana

         Părțile

         Reclamantă: Baustoffwerke Gebhart & Söhne GmbH & Co. KG (Aichstetten, Germania) (reprezentant: E. Strauß, Rechtsanwältin)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Marca în litigiu: înregistrarea mărcii Uniunii Europene verbale BIOTON — cererea de înregistrare nr. 17 746 009

         Decizia atacată: decizia Camerei a patra de recurs a EUIPO din 20 februarie 2019 în cauza R 1887/2018-4

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate și autorizarea publicării cererii de înregistrare a mărcii Uniunii Europene verbale BIOTON pentru toate produsele solicitate;

                  —

                  cu titlu subsidiar, trimiterea cauzei spre rejudecare la EUIPO cu instrucțiunea de a reforma decizia în litigiu și de a autoriza înregistrarea mărcii Uniunii Europene nr. 17 746 009 BIOTON;

                  —

                  obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele invocate

                  —

                  încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului;

                  —

                  încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (c) din același regulament.


title: Cauza T-229/19: Acțiune introdusă la 8 aprilie 2019 — AlzChem Trostberg/Comisia

text:
               17.6.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 206/83

      Acțiune introdusă la 8 aprilie 2019 — AlzChem Trostberg/Comisia
      (Cauza T-229/19)
      (2019/C 206/74)
      Limba de procedură: germana

         Părțile

         Reclamantă: AlzChem Trostberg GmbH (Trostberg, Germania) (reprezentanți: F. Wagner și N. Voß, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea Deciziei SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) din 28 mai 2018, având referința C(2018) 3166 (JO 2019, L 14, p. 1), în ceea ce privește anii 2012 și 2013;

                  —

                  cu titlu subsidiar, anularea, în privința reclamantei, a Deciziei SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) din 28 mai 2018, având referința C(2018) 3166, în ceea ce privește anii 2012 și 2013;

                  —

                  cu titlu mai subsidiar, anularea Deciziei SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) din 28 mai 2018, având referința C(2018) 3166, în măsura în care aceasta dispune recuperarea a mai mult de 20 % din taxele de rețea publicate de la consumatorii de energie electrică la sarcină de bază de cel puțin 7 000 de ore anuale de utilizare, recuperarea a mai mult de 15 % din taxele de rețea publicate de la consumatorii de energie electrică la sarcină de bază de cel puțin 7 500 de ore anuale de utilizare și recuperarea a mai mult de 10 % din taxele de rețea publicate de la consumatorii de energie electrică la sarcină de bază de cel puțin 8 000 de ore anuale de utilizare;

                  —

                  cu titlu încă mai subsidiar, anularea, în privința reclamantei, a Deciziei SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) din 28 mai 2018, având referința C(2018) 3166, în măsura în care aceasta dispune recuperarea a mai mult de 15 % din taxele de rețea publicate de la consumatorii de energie electrică la sarcină de bază de cel puțin 7 500 de ore anuale de utilizare, precum și

                  —

                  obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată, inclusiv a cheltuielilor legate de reprezentare și de deplasare.

         Motivele și principalele argumente

      Acțiunea este întemeiată pe următoarele motive.

                  1.

                  Supoziția eronată a existenței unui ajutor de stat în sensul articolului 107 alineatul (1) TFUE
                  Prin intermediul primului motiv, reclamanta susține că în cadrul examinării pe care a efectuat-o cu privire la exonerarea în litigiu de taxele de rețea pârâta a presupus în mod eronat că există o intervenție prin intermediul unei resurse de stat.
                  În plus, în cadrul examinării condiției reprezentate de „selectivitate”, sistemul de referință a fost determinat în mod eronat și incomplet.
                  În continuare, reclamanta susține că din cauza determinării incomplete a sistemului de referință pârâta a încălcat obligația de motivare care îi revine potrivit articolului 296 al doilea paragraf TFUE.

                  2.

                  Încălcarea principiului egalității de tratament
                  În cadrul celui de al doilea motiv, reclamanta arată că prin decizia pârâtei au fost stabilite obligații de plată retroactivă numai pentru consumatorii de energie electrică la sarcină de bază care, în anii 2012 și 2013, au beneficiat de exonerarea completă a plății taxelor de rețea. Astfel, față de consumatorii de energie electrică la sarcină de bază care în aceeași perioadă au beneficiat de reduceri forfetare ale taxelor de rețea și în privința cărora nu au fost stabilite obligații de plată retroactivă, cei din prima categorie au fost tratați în mod inegal și au fost dezavantajați în mod nejustificat.
                  În acest context, reclamanta susține că, având în vedere inegalitatea de tratament, pârâta a încălcat obligația de motivare potrivit articolului 263 al doilea paragraf TFUE și articolului 41 alineatul (2) litera (c) din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene. În plus, inegalitatea de tratament a determinat încălcarea principiului interzicerii discriminării, potrivit articolului 32 alineatul (1) din Directiva 2009/72/CE (1).

                  3.

                  Încălcarea principiului protecției încrederii legitime
                  În cadrul celui de al treilea motiv, reclamanta susține că, pe baza împrejurărilor individuale, putea nutri încrederea că poate să beneficieze în continuare de taxele de rețea speciale.

         (1)  Directiva 2009/72/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 13 iulie 2009 privind normele comune pentru piața internă a energiei electrice și de abrogare a Directivei 2003/54/CE (JO L 211, 14.8.2009, p. 55).


title: Cauza T-271/18: Hotărârea Tribunalului din 6 mai 2019 — Mauritsch/INEA („Funcție publică — Agenți contractuali — Contract pe perioadă determinată — Respingere inițială de către reclamant a ofertei de prelungire a contractului — Demisie — Refuzul dreptului la alocație de șomaj — Răspundere”)

text:
               24.6.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 213/32

      Hotărârea Tribunalului din 6 mai 2019 — Mauritsch/INEA
      (Cauza T-271/18) (1)

      („Funcție publică - Agenți contractuali - Contract pe perioadă determinată - Respingere inițială de către reclamant a ofertei de prelungire a contractului - Demisie - Refuzul dreptului la alocație de șomaj - Răspundere”)
      (2019/C 213/32)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamant: Walter Mauritsch (Viena, Austria) (reprezentanți: S. Rodrigues și A. Champetier, avocați)

         Pârâtă: Agenția Executivă pentru Inovare și Rețele (reprezentanți: I. Ramallo, agent, asistat de A. Duron, avocat)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 270 TFUE având ca obiect, pe de o parte, anularea, în primul rând, a deciziei INEA din 24 ianuarie 2018 de respingere a reclamației reclamantului din 4 octombrie 2017 și, în al doilea rând, a deciziei INEA din 2 august 2017 de respingere a cererii de despăgubire a reclamantului din 10 aprilie 2017 și, pe de altă parte, repararea prejudiciului pe care reclamantul pretinde că l-ar fi suferit ca urmare a acestor decizii

         Dispozitivul

                  1)

                     Respinge acțiunea.

                  2)

                     Îl obligă pe domnul Walter Mauritsch la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 231, 2.7.2018.


title: Cauza T-284/19: Acțiune introdusă la 2 mai 2019 — Wonder Line/EUIPO — De Longhi Benelux (KENWELL)

text:
               15.7.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 238/24

      Acțiune introdusă la 2 mai 2019 — Wonder Line/EUIPO — De Longhi Benelux (KENWELL)
      (Cauza T-284/19)
      (2019/C 238/28)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Wonder Line, SL (Barcelona, Spania) (reprezentanți: E. Manresa Medina și J. Manresa Medina, avocați)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: De Longhi Benelux SA (Luxemburg, Luxemburg)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Solicitantul mărcii în litigiu: reclamanta

         Marca în litigiu: înregistrarea mărcii Uniunii Europene verbale KENWELL — cererea de înregistrare nr. 13 532 296

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție

         Decizia atacată: Decizia Camerei a doua de recurs a EUIPO din 11februarie 2019 în cauza R 1351/2018-2

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                  obligarea pârâtului și a eventualului copârât la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivul invocat

                  —

                  încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.


title: Cauza T-262/17: Ordonanța Tribunalului din 15 mai 2019 — Metrans/Comisia și INEA („Acțiune în anulare — Decizia Comisiei de a acorda finanțare pentru propunerile de proiecte de transport în temeiul Mecanismului pentru Interconectarea Europei (MIE) «Terminal multimodal de containere Paskov, faza III» și «Terminal intermodal Melnik, fazele 2 și 3» — Termen de introducere a acțiunii — Punct de plecare — Tardivitate — Inadmisibilitate”)

text:
               22.7.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 246/22

      Ordonanța Tribunalului din 15 mai 2019 — Metrans/Comisia și INEA
      (Cauza T-262/17) (1)

      („Acțiune în anulare - Decizia Comisiei de a acorda finanțare pentru propunerile de proiecte de transport în temeiul Mecanismului pentru Interconectarea Europei (MIE) «Terminal multimodal de containere Paskov, faza III» și «Terminal intermodal Melnik, fazele 2 și 3» - Termen de introducere a acțiunii - Punct de plecare - Tardivitate - Inadmisibilitate”)
      (2019/C 246/22)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Metrans a.s. (Praga, Republica Cehă) (reprezentant: A. Schwarz, avocat)

         Pârâte: Comisia Europeană (reprezentanți: J. Hottiaux și J. Samnadda, agenți), Agenția Executivă pentru Inovare și Rețele (reprezentanți: I. Ramallo și D. Silhol, agenți, asistați de A. Duron, avocat)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE și având ca obiect, pe de o parte, anularea Deciziei de punere în aplicare C (2016) 5047 final a Comisiei din 5 august 2016 de stabilire a listei de propuneri eligibile pentru a beneficia de asistență financiară din partea Uniunii Europene în domeniul Mecanismului pentru Interconectarea Europei (MIE) — Sectorul transporturilor „Terminal multimodal de containere Paskov, faza III” și „Terminal intermodal Melnik, fazele 2 și 3”, și, pe de altă parte, anularea celor două convenții referitoare la aceste două propuneri încheiate de INEA.

         Dispozitivul

                  1)

                     Respinge acțiunea ca inadmisibilă.

                  2)

                     Obligă Metrans a.s. să suporte, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, pe cele efectuate de Comisia Europeană și de Agenția Executivă pentru Inovare și Rețele.

         (1)  JO C 239, 24.7.2017.


title: Cauza C-664/17: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 13 iunie 2019 (cerere de decizie preliminară formulată de Areios Pagos — Grecia) — Ellinika Nafpigeia AE/Panagiotis Anagnostopoulos și alții (Trimitere preliminară — Politica socială — Directiva 2001/23/CE — Domeniu de aplicare — Transferul unei părți de întreprindere — Menținerea drepturilor lucrătorilor — Noțiunea de „transfer” — Noțiunea de „entitate economică” — Cesiunea unei părți din activitatea economică a unei societăți mamă către o filială nou înființată — Identitate — Autonomie — Desfășurarea unei activități economice — Criteriul stabilității desfășurării unei activități economice — Recurgere la factori de producție ai unor terți — Intenție de a lichida entitatea transferată)

text:
               5.8.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 263/7

      Hotărârea Curții (Camera a treia) din 13 iunie 2019 (cerere de decizie preliminară formulată de Areios Pagos — Grecia) — Ellinika Nafpigeia AE/Panagiotis Anagnostopoulos și alții
      (Cauza C-664/17) (1)

      (Trimitere preliminară - Politica socială - Directiva 2001/23/CE - Domeniu de aplicare - Transferul unei părți de întreprindere - Menținerea drepturilor lucrătorilor - Noțiunea de „transfer” - Noțiunea de „entitate economică” - Cesiunea unei părți din activitatea economică a unei societăți mamă către o filială nou înființată - Identitate - Autonomie - Desfășurarea unei activități economice - Criteriul stabilității desfășurării unei activități economice - Recurgere la factori de producție ai unor terți - Intenție de a lichida entitatea transferată)
      (2019/C 263/08)
      Limba de procedură: greaca

         Instanța de trimitere

      Areios Pagos

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: Ellinika Nafpigeia AE

         Pârâți: Panagiotis Anagnostopoulos și alții

         Cu participarea: Syllogos Ergazomenon Nafpigeion Skaramagka, I TRIAINA, Panellinia Omospondia Ergatoÿpallilon Metallou (POEM), Geniki Synomospondia Ergaton Ellados (GSEE)

         Dispozitivul

      Directiva 2001/23/CE a Consiliului din 12 martie 2001 privind apropierea legislației statelor membre referitoare la menținerea drepturilor lucrătorilor în cazul transferului de întreprinderi, unități sau părți de întreprinderi sau unități, în special articolul 1 alineatul (1) literele (a) și (b) din aceasta, trebuie interpretată în sensul că se aplică transferului unei unități de producție în cazul în care, pe de o parte, cedentul, cesionarul sau aceste persoane împreună acționează în vederea desfășurării de către cesionar a activității economice exercitate de cedent, dar și în vederea dispariției ulterioare a cesionarului însuși, în cadrul unei lichidări, și, pe de altă parte, unitatea în cauză, care nu are capacitatea de a și atinge obiectivul economic fără a recurge la factori de producție proveniți de la terți, nu este pe deplin autonomă, cu condiția, aspect care trebuie verificat de instanța de trimitere, pe de o parte, ca principiul general al dreptului Uniunii care impune cedentului și cesionarului să nu încerce să beneficieze în mod fraudulos și abuziv de avantajele de care ar putea beneficia în temeiul Directivei 2001/23 să fie respectat și, pe de altă parte, ca unitatea de producție în cauză să dispună de garanții suficiente care să îi asigure accesul la factorii de producție ai unui terț pentru a nu depinde de alegerile economice efectuate de acesta în mod unilateral.

         (1)  JO C 32, 29.1.2018.


title: Cauza C-705/17: Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 12 iunie 2019 (cerere de decizie preliminară formulată de Svea hovrätt — Suedia) — Patent-och registreringsverket/Mats Hansson (Trimitere preliminară — Mărci — Directiva 2008/95/CE — Articolul 4 alineatul (1) litera (b) — Risc de confuzie — Impresie de ansamblu — Marcă anterioară înregistrată cu o declarație de renunțare — Efectele unei astfel de renunțări asupra întinderii protecției mărcii anterioare)

text:
               5.8.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 263/8

      Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 12 iunie 2019 (cerere de decizie preliminară formulată de Svea hovrätt — Suedia) — Patent-och registreringsverket/Mats Hansson
      (Cauza C-705/17) (1)

      (Trimitere preliminară - Mărci - Directiva 2008/95/CE - Articolul 4 alineatul (1) litera (b) - Risc de confuzie - Impresie de ansamblu - Marcă anterioară înregistrată cu o declarație de renunțare - Efectele unei astfel de renunțări asupra întinderii protecției mărcii anterioare)
      (2019/C 263/09)
      Limba de procedură: seudeza

         Instanța de trimitere

      Svea hovrätt

         Părțile din procedura principală

         Reclamant: Patent-och registreringsverket

         Pârât: Mats Hansson

         Dispozitivul

      Articolul 4 alineatul (1) litera (b) din Directiva 2008/95/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 22 octombrie 2008 de apropiere a legislațiilor statelor membre cu privire la mărci trebuie interpretat în sensul că se opune unei reglementări naționale care prevede o declarație de renunțare care ar avea ca efect să excludă un element al unei mărci complexe vizat de această declarație din analiza factorilor relevanți pentru a se stabili existența unui risc de confuzie în sensul acestei dispoziții sau să atribuie unui astfel de element, de la bun început și în mod permanent, o importanță limitată în această analiză.

         (1)  JO C 83, 5.3.2018.


title: Cauza C-720/17: Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 23 mai 2019 (cerere de decizie preliminară formulată de Verwaltungsgerichtshof — Austria) — Mohammed Bilali/Bundesamt für Fremdenwesen und Asyl (Trimitere preliminară — Spațiu de libertate, securitate și justiție — Politica privind azilul — Protecție subsidiară — Directiva 2011/95/UE — Articolul 19 — Revocarea statutului conferit prin protecție subsidiară — Eroare a administrației privind împrejurările de fapt)

text:
               5.8.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 263/9

      Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 23 mai 2019 (cerere de decizie preliminară formulată de Verwaltungsgerichtshof — Austria) — Mohammed Bilali/Bundesamt für Fremdenwesen und Asyl
      (Cauza C-720/17) (1)

      (Trimitere preliminară - Spațiu de libertate, securitate și justiție - Politica privind azilul - Protecție subsidiară - Directiva 2011/95/UE - Articolul 19 - Revocarea statutului conferit prin protecție subsidiară - Eroare a administrației privind împrejurările de fapt)
      (2019/C 263/10)
      Limba de procedură: germana

         Instanța de trimitere

      Verwaltungsgerichtshof

         Părțile din procedura principală

         Reclamant: Mohammed Bilali

         Pârât: Bundesamt für Fremdenwesen und Asyl

         Dispozitivul

      Articolul 19 alineatul (1) din Directiva 2011/95/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 13 decembrie 2011 privind standardele referitoare la condițiile pe care trebuie să le îndeplinească resortisanții țărilor terțe sau apatrizii pentru a putea beneficia de protecție internațională, la un statut uniform pentru refugiați sau pentru persoanele eligibile pentru obținerea de protecție subsidiară și la conținutul protecției acordate coroborat cu articolul 16 din aceasta trebuie interpretat în sensul că un stat membru trebuie să revoce statutul conferit prin protecție subsidiară atunci când a acordat acest statut fără a fi îndeplinite condițiile pentru acordarea respectivă, întemeindu-se pe fapte care ulterior s-au dovedit a fi eronate, și chiar dacă nu i se poate reproșa persoanei în cauză că a indus în eroare cu această ocazie statul membru menționat.

         (1)  JO C 104, 19.3.2018.


title: Cauza C-22/18: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 13 iunie 2019 (cerere de decizie preliminară formulată de Amtsgericht Darmstadt — Germania) — TopFit e.V., Daniele Biffi/Deutscher Leichtathletikverband e.V. (Trimitere preliminară — Cetățenia Uniunii — Articolele 18, 21 și 165 TFUE — Regulament al unei federații sportive — Participare la campionatul național al unui stat membru a unui atlet amator care are cetățenia altui stat membru — Tratament diferit pe motiv de cetățenie — Restricție privind libera circulație)

text:
               5.8.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 263/10

      Hotărârea Curții (Camera a treia) din 13 iunie 2019 (cerere de decizie preliminară formulată de Amtsgericht Darmstadt — Germania) — TopFit e.V., Daniele Biffi/Deutscher Leichtathletikverband e.V.
      (Cauza C-22/18) (1)

      (Trimitere preliminară - Cetățenia Uniunii - Articolele 18, 21 și 165 TFUE - Regulament al unei federații sportive - Participare la campionatul național al unui stat membru a unui atlet amator care are cetățenia altui stat membru - Tratament diferit pe motiv de cetățenie - Restricție privind libera circulație)
      (2019/C 263/11)
      Limba de procedură: germana

         Instanța de trimitere

      Amtsgericht Darmstadt

         Părțile din procedura principală

         Reclamanți: TopFit e.V., Daniele Biffi

         Pârâtă: Deutscher Leichtathletikverband e.V.

         Dispozitivul

      Articolele 18, 21 și 165 TFUE trebuie interpretate în sensul că se opun reglementării unei federații sportive naționale precum cea în discuție în litigiul principal, în temeiul căreia un cetățean al Uniunii Europene, resortisant al altui stat membru, care locuiește de mai mulți ani pe teritoriul statului membru în care este stabilită această federație unde practică alergarea ca amator în categoria senior, nu poate participa la campionatele naționale în aceste discipline în aceleași condiții ca resortisanții naționali sau nu poate participa la aceste campionate decât „în afara clasamentului” sau „fără evaluarea performanței”, fără să aibă acces la finală și fără să poată obține titlul de campion național, cu excepția cazului în care această reglementare este justificată de considerente obiective și proporționale cu obiectivul urmărit în mod legitim, aspect care trebuie verificat de instanța de trimitere.

         (1)  JO C 123, 9.4.2018.


title: Cauza C-33/18: Hotărârea Curții (Camera a șasea) din 6 iunie 2019 (cerere de decizie preliminară formulată de Cour du travail de Liège — Belgia) — V/Institut national d'assurances sociales pour travailleurs indépendants (Inasti), Securex Integrity ASBL (Trimitere preliminară — Coordonarea sistemelor de securitate socială — Lucrători migranți — Regulamentul (CE) nr. 883/2004 — Dispoziții tranzitorii — Articolul 87 alineatul (8) — Regulamentul (CEE) nr. 1408/71 — Articolul 14c litera (b) — Lucrător care desfășoară o activitate salariată și o activitate independentă în state membre diferite — Derogări de la principiul unicității legislației aplicabile — Dublă afiliere — Introducerea unei cereri pentru a fi supus legislației aplicabile în temeiul Regulamentului nr. 883/2004)

text:
               5.8.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 263/10

      Hotărârea Curții (Camera a șasea) din 6 iunie 2019 (cerere de decizie preliminară formulată de Cour du travail de Liège — Belgia) — V/Institut national d'assurances sociales pour travailleurs indépendants (Inasti), Securex Integrity ASBL
      (Cauza C-33/18) (1)

      (Trimitere preliminară - Coordonarea sistemelor de securitate socială - Lucrători migranți - Regulamentul (CE) nr. 883/2004 - Dispoziții tranzitorii - Articolul 87 alineatul (8) - Regulamentul (CEE) nr. 1408/71 - Articolul 14c litera (b) - Lucrător care desfășoară o activitate salariată și o activitate independentă în state membre diferite - Derogări de la principiul unicității legislației aplicabile - Dublă afiliere - Introducerea unei cereri pentru a fi supus legislației aplicabile în temeiul Regulamentului nr. 883/2004)
      (2019/C 263/12)
      Limba de procedură: franceza

         Instanța de trimitere

      Cour du travail de Liège

         Părțile din procedura principală

         Reclamant: V

         Pârâte: Institut national d'assurances sociales pour travailleurs indépendants (Inasti), Securex Integrity ASBL

         Dispozitivul

      Articolul 87 alineatul (8) din Regulamentul (CE) nr. 883/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 29 aprilie 2004 privind coordonarea sistemelor de securitate socială, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (CE) nr. 988/2009 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 septembrie 2009, trebuie interpretat în sensul că o persoană care, la data aplicării Regulamentului nr. 883/2004, desfășura o activitate salariată într-un stat membru și o activitate independentă în alt stat membru, fiind supusă, așadar, simultan legislației aplicabile în materie de securitate socială a acestor două state membre, nu trebuia, pentru a fi supusă legislației aplicabile potrivit Regulamentului nr. 883/2004, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul nr. 988/2009, să introducă o cerere expresă în acest sens.

         (1)  JO C 112, 26.3.2018.


title: Cauza C-43/18: Hotărârea Curții (Camera întâi) din 12 iunie 2019 (cerere de decizie preliminară formulată de Conseil d'État — Belgia) — Compagnie d'entreprises CFE SA/Région de Bruxelles-Capitale (Trimitere preliminară — Mediu — Directiva 2001/42/CE — Evaluarea efectelor ecologice ale anumitor planuri și programe — Decret — Desemnarea unei arii speciale de conservare în conformitate cu Directiva 92/43/CEE — Stabilirea obiectivelor de conservare, precum și a anumitor măsuri de prevenire — Noțiunea de „planuri și programe” — Obligația de a efectua o evaluare ecologică)

text:
               5.8.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 263/11

      Hotărârea Curții (Camera întâi) din 12 iunie 2019 (cerere de decizie preliminară formulată de Conseil d'État — Belgia) — Compagnie d'entreprises CFE SA/Région de Bruxelles-Capitale
      (Cauza C-43/18) (1)

      (Trimitere preliminară - Mediu - Directiva 2001/42/CE - Evaluarea efectelor ecologice ale anumitor planuri și programe - Decret - Desemnarea unei arii speciale de conservare în conformitate cu Directiva 92/43/CEE - Stabilirea obiectivelor de conservare, precum și a anumitor măsuri de prevenire - Noțiunea de „planuri și programe” - Obligația de a efectua o evaluare ecologică)
      (2019/C 263/13)
      Limba de procedură: franceza

         Instanța de trimitere

      Conseil d'État

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: Compagnie d'entreprises CFE SA

         Pârâtă: Région de Bruxelles-Capitale

         Dispozitivul

      Articolul 3 alineatele (2) și (4) din Directiva 2001/42/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 27 iunie 2001 privind evaluarea efectelor anumitor planuri și programe asupra mediului trebuie interpretat în sensul că, sub rezerva verificărilor pe care instanța de trimitere are sarcina să le efectueze, un decret cum este cel în discuție în litigiul principal, prin care un stat membru desemnează o arie specială de conservare (ASC) și stabilește obiective de conservare, precum și anumite măsuri de prevenire, nu se numără printre „planurile și programele” pentru care este obligatorie o evaluare a efectelor ecologice.

         (1)  JO C 112, 26.3.2018.


title: Cauza C-142/18: Hotărârea Curții (Camera a patra) din 5 iunie 2019 (cerere de decizie preliminară formulată de Cour d'appel de Bruxelles — Belgia) — Skype Communications Sàrl/Institut belge des services postaux et des télécommunications (IBPT) (Trimitere preliminară — Rețele și servicii de comunicații electronice — Directiva 2002/21/CE — Articolul 2 litera (c) — Noțiunea de „serviciu de comunicații electronice” — Transmitere de semnale — Serviciu de voce peste Protocolul de Internet (VoIP) către numere de telefon fixe sau mobile — Serviciu SkypeOut)

text:
               5.8.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 263/13

      Hotărârea Curții (Camera a patra) din 5 iunie 2019 (cerere de decizie preliminară formulată de Cour d'appel de Bruxelles — Belgia) — Skype Communications Sàrl/Institut belge des services postaux et des télécommunications (IBPT)
      (Cauza C-142/18) (1)

      (Trimitere preliminară - Rețele și servicii de comunicații electronice - Directiva 2002/21/CE - Articolul 2 litera (c) - Noțiunea de „serviciu de comunicații electronice” - Transmitere de semnale - Serviciu de voce peste Protocolul de Internet (VoIP) către numere de telefon fixe sau mobile - Serviciu SkypeOut)
      (2019/C 263/15)
      Limba de procedură: franceza

         Instanța de trimitere

      Cour d'appel de Bruxelles

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: Skype Communications Sàrl

         Pârât: Institut belge des services postaux et des télécommunications (IBPT)

         Dispozitivul

      Articolul 2 litera (c) din Directiva 2002/21/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 7 martie 2002 privind un cadru de reglementare comun pentru rețelele și serviciile de comunicații electronice (Directivă-cadru), astfel cum a fost modificată prin Directiva 2009/140/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 25 noiembrie 2009, trebuie interpretat în sensul că furnizarea de către editorul unui program informatic a unei funcționalități care oferă un serviciu „Voice over Internet Protocol (VoIP) [voce peste Protocolul Internet (VoIP)], care permite utilizatorului apelarea de la un terminal a unui număr fix sau mobil din planul național de numerotare prin intermediul rețelei telefonice publice comutate (RTPC) a unui stat membru, constituie un „serviciu de comunicații electronice” în sensul acestei dispoziții, în condițiile în care furnizarea serviciului respectiv, pe de o parte, conduce la remunerarea editorului și, pe de altă parte, implică încheierea de către acesta a unor acorduri cu furnizorii de servicii de telecomunicații autorizați în mod corespunzător să transmită și să termine apelurile către RTPC.

         (1)  JO C 161, 7.5.2018.


title: Cauza C-185/18: Hotărârea Curții (Camera a șasea) din 12 iunie 2019 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunal Supremo — Spania) — Oro Efectivo SL/Diputación Foral de Bizkaia (Trimitere preliminară — Taxa pe valoarea adăugată (TVA) — Directiva 2006/112/CE — Articolul 401 — Principiul neutralității fiscale — Achiziționarea de către o întreprindere, de la particulari, de obiecte cu un conținut ridicat de aur sau de alte metale prețioase în scopul revânzării — Impozit pe transferurile patrimoniale)

text:
               5.8.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 263/13

      Hotărârea Curții (Camera a șasea) din 12 iunie 2019 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunal Supremo — Spania) — Oro Efectivo SL/Diputación Foral de Bizkaia
      (Cauza C-185/18) (1)

      (Trimitere preliminară - Taxa pe valoarea adăugată (TVA) - Directiva 2006/112/CE - Articolul 401 - Principiul neutralității fiscale - Achiziționarea de către o întreprindere, de la particulari, de obiecte cu un conținut ridicat de aur sau de alte metale prețioase în scopul revânzării - Impozit pe transferurile patrimoniale)
      (2019/C 263/16)
      Limba de procedură: spaniola

         Instanța de trimitere

      Tribunal Supremo

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: Oro Efectivo SL

         Pârât: Diputación Foral de Bizkaia

         Dispozitivul

      Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată și principiul neutralității fiscale trebuie interpretate în sensul că nu se opun unei reglementări naționale precum cea în discuție în litigiul principal, care supune unui impozit indirect aplicabil transferurilor patrimoniale, altul decât taxa pe valoarea adăugată, achiziționarea de către o întreprindere, de la particulari, de obiecte cu un conținut ridicat de aur sau de alte metale prețioase, atunci când aceste bunuri sunt destinate activității economice a întreprinderii respective care le revinde, în vederea transformării lor și, ulterior, a reintroducerii lor în circuitul comercial, unor întreprinderi specializate în fabricarea de lingouri sau de diverse obiecte din metale prețioase.

         (1)  JO C 182, 28.5.2018.


title: Cauza C-193/18: Hotărârea Curții (Camera a patra) din 13 iunie 2019 (cerere de decizie preliminară formulată de Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalen — Germania) — Google LLC/Bundesrepublik Deutschland (Trimitere preliminară — Rețele și servicii de comunicații electronice — Directiva 2002/21/CE — Articolul 2 litera (c) — Noțiunea de „serviciu de comunicații electronice” — Transmiterea de semnale — Serviciu de poștă electronică pe internet — Serviciul Gmail)

text:
               5.8.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 263/14

      Hotărârea Curții (Camera a patra) din 13 iunie 2019 (cerere de decizie preliminară formulată de Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalen — Germania) — Google LLC/Bundesrepublik Deutschland
      (Cauza C-193/18) (1)

      (Trimitere preliminară - Rețele și servicii de comunicații electronice - Directiva 2002/21/CE - Articolul 2 litera (c) - Noțiunea de „serviciu de comunicații electronice” - Transmiterea de semnale - Serviciu de poștă electronică pe internet - Serviciul Gmail)
      (2019/C 263/17)
      Limba de procedură: germana

         Instanța de trimitere

      Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalen

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: Google LLC

         Pârâtă: Bundesrepublik Deutschland

         Dispozitivul

      Articolul 2 litera (c) din Directiva 2002/21/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 7 martie 2002 privind un cadru de reglementare comun pentru rețelele și serviciile de comunicații electronice (directivă-cadru), astfel cum a fost modificată prin Directiva 2009/140/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 25 noiembrie 2009, trebuie interpretat în sensul că un serviciu de poștă electronică pe internet care nu cuprinde un acces la internet, precum serviciul Gmail furnizat de Google LLC, nu constă în totalitate sau în principal în transmiterea de semnale pe rețele de comunicații electronice și nu constituie, așadar, un „serviciu de comunicații electronice” în sensul acestei dispoziții.

         (1)  JO C 211, 18.6.2018.


title: Cauza C-223/18 P: Hotărârea Curții (Camera a șasea) din 6 iunie 2019 — Deichmann SE/Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO), Munich, SL (Recurs — Marcă a Uniunii Europene — Regulamentul (CE) nr. 207/2009 — Procedură de decădere — Marcă figurativă reprezentând o cruce pe partea laterală a unui pantof de sport — Respingerea cererii de decădere)

text:
               5.8.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 263/15

      Hotărârea Curții (Camera a șasea) din 6 iunie 2019 — Deichmann SE/Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO), Munich, SL
      (Cauza C-223/18 P) (1)

      (Recurs - Marcă a Uniunii Europene - Regulamentul (CE) nr. 207/2009 - Procedură de decădere - Marcă figurativă reprezentând o cruce pe partea laterală a unui pantof de sport - Respingerea cererii de decădere)
      (2019/C 263/18)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Recurentă: Deichmann SE (reprezentant: C. Onken, avocat)

         Celelalte părți din procedură: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO) (reprezentant: D. Gája, agent), Munich, SL (reprezentanți: J. Güell Serra și M. del Mar Guix Vilanova, avocați)

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge recursul.

                  2)

                  Obligă Deichmann SE la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 249, 16.7.2018.


title: Cauza C-264/18: Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 6 iunie 2019 (cerere de decizie preliminară formulată de Grondwettelijk Hof — Belgia) — P. M., N. G.d.M., P. V.d.S./Ministerraad (Trimitere preliminară — Proceduri de atribuire a contractelor de achiziții publice de lucrări, de bunuri și de servicii — Directiva 2014/24/UE — Articolul 10 litera (c) și litera (d) punctele (i), (ii) și (v) — Validitate — Domeniu de aplicare — Excluderea serviciilor de arbitraj și de conciliere și a anumitor servicii juridice — Principiile egalității de tratament și subsidiarității — Articolele 49 și 56 TFUE)

text:
               5.8.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 263/16

      Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 6 iunie 2019 (cerere de decizie preliminară formulată de Grondwettelijk Hof — Belgia) — P. M., N. G.d.M., P. V.d.S./Ministerraad
      (Cauza C-264/18) (1)

      (Trimitere preliminară - Proceduri de atribuire a contractelor de achiziții publice de lucrări, de bunuri și de servicii - Directiva 2014/24/UE - Articolul 10 litera (c) și litera (d) punctele (i), (ii) și (v) - Validitate - Domeniu de aplicare - Excluderea serviciilor de arbitraj și de conciliere și a anumitor servicii juridice - Principiile egalității de tratament și subsidiarității - Articolele 49 și 56 TFUE)
      (2019/C 263/19)
      Limba de procedură: neerlandeza

         Instanța de trimitere

      Grondwettelijk Hof

         Părțile din procedura principală

         Reclamanți: P. M., N. G.d.M., P. V.d.S.

         Pârât: Ministerraad

         Dispozitivul

      Examinarea întrebării nu a evidențiat niciun element de natură să afecteze validitatea dispozițiilor articolului 10 litera (c) și litera (d) punctele (i), (ii) și (v) din Directiva 2014/24/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 26 februarie 2014 privind achizițiile publice și de abrogare a Directivei 2004/18/CE, în raport cu principiile egalității de tratament și subsidiarității, precum și cu articolele 49 și 56 TFUE.

         (1)  JO C 276, 6.8.2018.


title: Cauza C-317/18: Hotărârea Curții (Camera a opta) din 13 iunie 2019 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunal Judicial da Comarca de Faro — Portugalia) — Cátia Correia Moreira/Município de Portimão (Trimitere preliminară — Directiva 2001/23/CE — Transferuri de întreprinderi — Menținerea drepturilor lucrătorilor — Noțiunea de „lucrător” — Modificare substanțială a condițiilor de muncă în detrimentul lucrătorului)

text:
               5.8.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 263/16

      Hotărârea Curții (Camera a opta) din 13 iunie 2019 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunal Judicial da Comarca de Faro — Portugalia) — Cátia Correia Moreira/Município de Portimão
      (Cauza C-317/18) (1)

      (Trimitere preliminară - Directiva 2001/23/CE - Transferuri de întreprinderi - Menținerea drepturilor lucrătorilor - Noțiunea de „lucrător” - Modificare substanțială a condițiilor de muncă în detrimentul lucrătorului)
      (2019/C 263/20)
      Limba de procedură: portugheza

         Instanța de trimitere

      Tribunal Judicial da Comarca de Faro

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: Cátia Correia Moreira

         Pârâtă: Município de Portimão

         Dispozitivul

                  1)

                  Directiva 2001/23/CE a Consiliului din 12 martie 2001 privind apropierea legislației statelor membre referitoare la menținerea drepturilor lucrătorilor în cazul transferului de întreprinderi, unități sau părți de întreprinderi sau unități, și în special articolul 2 alineatul (1) litera (d), trebuie interpretată în sensul că o persoană care a încheiat cu cedentul un contract privind exercitarea unei funcții pe baza încrederii personale în sensul reglementării naționale în discuție în litigiul principal, poate fi considerată „lucrător” și poate să beneficieze astfel de protecția acordată de această directivă, cu condiția însă să fie protejată ca lucrător de această reglementare și să beneficieze de un contract de muncă la data transferului, aspecte a căror verificare este de competența instanței de trimitere.

                  2)

                  Directiva 2001/23 coroborată cu articolul 4 alineatul (2) TUE trebuie interpretată în sensul că se opune unei reglementări naționale care prevede că în cazul transferului, în sensul acestei directive, și atunci când cesionarul este o municipalitate, lucrătorii vizați trebuie, pe de o parte, să se supună unei proceduri de concurs public și pe de altă parte, să intre într-un nou raport cu cesionarul.

         (1)  JO C 268, 30.7.2018.


title: Cauza T-390/19: Acțiune introdusă la 27 iunie 2019 — Muscardini/Parlamentul

text:
               12.8.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 270/50

      Acțiune introdusă la 27 iunie 2019 — Muscardini/Parlamentul
      (Cauza T-390/19)
      (2019/C 270/51)
      Limba de procedură: italiana

         Părțile

         Reclamantă: Cristiana Muscardini (Milano, Italia) (reprezentant: M. Merola, avocat)

         Pârât: Parlamentul European

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  declararea ca inexistent sau anularea integrală a actului care a informat-o pe reclamantă sub forma comunicării Parlamentului European atacate, prin care se determină din nou drepturile de pensie legate de încetarea activității și prin care se dispune recuperarea cuantumului plătit pe baza calculării anterioare a pensiei;

                  —

                  obligarea Parlamentului European la restituirea tuturor sumelor reținute în mod necuvenit, majorate cu dobânzi la rata legală începând de la data reținerii la sursă practicate și obligarea Parlamentului European la executarea hotărârii care va fi pronunțată și la luarea oricăror inițiative, acte sau măsuri necesare pentru garantarea reconstituirii imediate și integrale a amplorii inițiale a prestației de pensie;

                  —

                  obligarea Parlamentului European la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      Motivele și principalele argumente sunt similare cu cele invocate în cauza T-389/19, Coppo Gavazzi/Parlamentul.


title: Cauza T-391/19: Acțiune introdusă la 27 iunie 2019 — Vinci/Parlamentul

text:
               12.8.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 270/50

      Acțiune introdusă la 27 iunie 2019 — Vinci/Parlamentul
      (Cauza T-391/19)
      (2019/C 270/52)
      Limba de procedură: italiana

         Părțile

         Reclamant: Luigi Vinci (Milano, Italia) (reprezentant: M. Merola, avocat)

         Pârât: Parlamentul European

         Concluziile

      Reclamantul solicită Tribunalului:

                  —

                  declararea ca inexistent sau anularea integrală a actului prin care reclamantul a fost informat sub forma comunicării atacate, prin care Parlamentul European a stabilit din nou drepturile de pensie legate de încetarea activității și prin care se dispune recuperarea cuantumului plătit pe baza calculării anterioare a pensiei;

                  —

                  obligarea Parlamentului European la restituirea tuturor sumelor reținute în mod necuvenit, majorate cu dobânzi la rata legală începând de la data reținerii la sursă practicate și obligarea Parlamentului European la executarea hotărârii care va fi pronunțată și la luarea oricăror inițiative, acte sau măsuri necesare pentru garantarea reconstituirii imediate și integrale a cuantumului inițial al prestației de pensie;

                  —

                  obligarea Parlamentului European la plata cheltuielilor de judecată

         Motivele și principalele argumente

      Motivele și principalele argumente sunt similare celor invocate în cauza T-389/19 Coppo Gavazzi/Parlamentul.


title: Cauza T-392/19: Acțiune introdusă la 27 iunie 2019 — Mantovani/Parlamentul

text:
               12.8.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 270/51

      Acțiune introdusă la 27 iunie 2019 — Mantovani/Parlamentul
      (Cauza T-392/19)
      (2019/C 270/53)
      Limba de procedură: italiana

         Părțile

         Reclamant: Agostino Mantovani (Brescia, Italia) (reprezentant: M. Merola, avocat)

         Pârât: Parlamentul Europeană

         Concluziile

      Reclamantul solicită Tribunalului:

                  —

                  declararea ca inexistent sau anularea integrală a actului care l-a informat pe reclamant sub forma comunicării Parlamentului European atacate, prin care se determină din nou drepturile de pensie legate de încetarea activității și prin care se dispune recuperarea cuantumului plătit pe baza calculării anterioare a pensiei;

                  —

                  obligarea Parlamentului European la restituirea tuturor sumelor reținute în mod necuvenit, majorate cu dobânzi la rata legală începând de la data reținerii la sursă practicate și obligarea Parlamentului European la executarea hotărârii care va fi pronunțată și la luarea oricăror inițiative, acte sau măsuri necesare pentru garantarea reconstituirii imediate și integrale a amplorii inițiale a prestației de pensie;

                  —

                  obligarea Parlamentului European la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      Motivele și principalele argumente sunt similare cu cele invocate în cauza T-389/19, Coppo Gavazzi/Parlamentul.


title: Cauza T-400/19: Acțiune introdusă la 28 iunie 2019 — Iccrea Banca/CRU

text:
               12.8.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 270/52

      Acțiune introdusă la 28 iunie 2019 — Iccrea Banca/CRU
      (Cauza T-400/19)
      (2019/C 270/54)
      Limba de procedură: italiana

         Părțile

         Reclamantă: Iccrea Banca SpA Istituto Centrale del Credito Cooperativo (Roma, Italia) (reprezentanți: P. Messina, F. Isgrò și A. Dentoni Litta, avocați)

         Pârât: Comitetul unic de rezoluție

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  A)

                              —

                              anularea deciziei SRB/ES/SRF/2019/10 a Comitetului unic de rezoluție din 16 aprilie 2019 și, dacă este cazul, a anexelor la această decizie, precum și a tuturor celorlalte eventuale decizii ale Comitetului unic de rezoluție, chiar necunoscute, pe baza cărora Banca d’Italia (Banca Italiei) a adoptat decizia nr. 0543938/19 din 24 aprilie 2019 și decizia nr. 0733800/19 din 7 iunie 2019;

                              —

                              despăgubirea Iccrea Banca pentru prejudiciul care i-a fost cauzat de Comitetul unic de rezoluție în exercitarea funcțiilor sale de stabilire a contribuțiilor datorate de reclamantă, prejudiciu care constă în plăți mai semnificative suportate de Iccrea Banca;

                  B)

                  Cu titlu subsidiar, dacă nu sunt admise cererile principale:

                              —

                              declararea invalidității articolului 5 alineatul (1) literele (a) și (f) din Regulamentul delegat (UE) 2015/63 al Comisiei din 21 octombrie 2014 de completare a Directivei 2014/59/UE a Parlamentului European și a Consiliului în ceea ce privește contribuțiile ex ante la mecanismele de finanțare a rezoluției (1) pentru încălcarea principiilor fundamentale ale dreptului comunitar, în special principiile egalității de tratament, nediscriminării și proporționalității, astfel cum sunt consacrate la articolul 2 TUE și interpretate de Curtea de Justiție a Uniunii Europene.

                  C)

                  În orice caz, obligarea Comitetului unic de rezoluție la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      Acțiunea este îndreptată împotriva deciziei SRB/ES/SRF/2019/10 a Comitetului unic de rezoluție din 16 aprilie 2018 și a anexelor sale, precum și a tuturor celorlalte decizii ale Comitetului unic de rezoluție, chiar necunoscute, pe baza cărora au fost determinate contribuțiile datorate de reclamantă în temeiul Regulamentului delegat (UE) 2015/63 al Comisiei din 21 octombrie 2014 de completare a Directivei 2014/59/UE a Parlamentului European și a Consiliului în ceea ce privește contribuțiile ex ante la mecanismele de finanțare a rezoluției.
      În susținerea acțiunii, reclamanta invocă patru motive.

                  1.

                  Primul motiv se întemeiază pe lipsa cercetării, pe o eroare de apreciere a situației de fapt, pe încălcarea și aplicarea eronată a articolului 5 [alineatul (1)] litera (a) din Regulamentul 2015/63, precum și pe încălcarea principiilor nediscriminării și bunei administrări

                              —

                              Reclamanta arată în această privință că Comitetul unic de rezoluție a făcut o aplicare a eronată a articolului 5 [alineatul (1)] litera (a) din Regulamentul 2015/63 în efectuarea calculelor contribuțiilor datorate de reclamantă, în măsura în care nu a ținut seama de aplicarea datoriilor intragrup.

                  2.

                  Al doilea motiv se întemeiază pe lipsa cercetării, pe o eroare de apreciere a situației de fapt, pe încălcarea și aplicarea eronată a articolului 5 [alineatul (1)] litera (f) din Regulamentul 2015/63, precum și pe încălcarea principiilor nediscriminării și bunei administrări

                              —

                              Reclamanta arată în această privință că Comitetul unic de rezoluție a făcut o aplicare a eronată a articolului 5 [alineatul (1)] litera (f) din Regulamentul 2015/63 prin crearea unei situații de dublă contabilizare.

                  3.

                  Al treilea motiv se întemeiază pe nelegalitatea comportamentului unui organ al Uniunii, [care angajează] răspunderea sa extracontractuală, în temeiul articolului 268 TFUE

                              —

                              Reclamanta arată în această privință că comportamentul Comitetului unic de rezoluție prezintă toate elementele impuse dintotdeauna de jurisprudența europeană pentru a formula o asemenea cerere, și anume nelegalitatea comportamentului imputat instituțiilor, un prejudiciu efectiv și o legătură de cauzalitate între comportament și prejudiciu.

                  4.

                  Al patrulea motiv se întemeiază, cu titlu subsidiar și incident, pe încălcarea principiilor efectivității, echivalenței și egalității de tratament, care determină inaplicabilitatea Regulamentului 2015/63

                              —

                              Reclamanta arată în această privință că eventuala contrarietate între regulamentul respectiv și situația reclamantei ar încălca principiile menționate mai sus în măsura în care, pe de o parte, persoane care se află în aceeași situație de fapt precum Iccrea ar fi supuse unor scutiri de contribuții, ceea ce ar agrava în mod ilegal situația reclamantei și ar avea drept consecință ca situații similare să fie tratate diferit.

         (1)  JO 2015, L 11, p. 44.


title: Cauza C-458/15: Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 20 iunie 2019 (cerere de decizie preliminară formulată de Landgericht Saarbrücken — Germania) — Procedură penală împotriva lui K.P. (Trimitere preliminară — Politica externă și de securitate comună — Combaterea terorismului — Măsuri restrictive îndreptate împotriva anumitor persoane și entități — Înghețarea fondurilor — Poziția comună 2001/931/PESC — Articolul 1 alineatele (4) și (6) — Regulamentul (CE) nr. 2580/2001 — Articolul 2 alineatul (3) — Decizie a Consiliului de menținere a unei organizații pe lista persoanelor, grupurilor sau entităților implicate în acte de terorism — Validitate)

text:
               12.8.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 270/2

      Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 20 iunie 2019 (cerere de decizie preliminară formulată de Landgericht Saarbrücken — Germania) — Procedură penală împotriva lui K.P.
      (Cauza C-458/15) (1)

      (Trimitere preliminară - Politica externă și de securitate comună - Combaterea terorismului - Măsuri restrictive îndreptate împotriva anumitor persoane și entități - Înghețarea fondurilor - Poziția comună 2001/931/PESC - Articolul 1 alineatele (4) și (6) - Regulamentul (CE) nr. 2580/2001 - Articolul 2 alineatul (3) - Decizie a Consiliului de menținere a unei organizații pe lista persoanelor, grupurilor sau entităților implicate în acte de terorism - Validitate)
      (2019/C 270/02)
      Limba de procedură: germana

         Instanța de trimitere

      Landgericht Saarbrücken

         Partea din procedura penală principală

      K.P.

         Dispozitivul

                  1)

                  Examinarea întrebării preliminare nu a evidențiat niciun element de natură să afecteze validitatea:

                              —

                              Deciziei 2007/445/CE a Consiliului din 28 iunie 2007 de punere în aplicare a articolului 2 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 2580/2001 privind măsuri restrictive specifice îndreptate împotriva anumitor persoane și entități în vederea combaterii terorismului și de abrogare a Deciziilor 2006/379/CE și 2006/1008/CE;

                              —

                              a Deciziei 2007/868/CE a Consiliului din 20 decembrie 2007 de punere în aplicare a articolului 2 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 2580/2001 privind măsurile restrictive specifice îndreptate împotriva anumitor persoane și entități în vederea combaterii terorismului și de abrogare a Deciziei 2007/445/CE;

                              —

                              a Deciziei 2008/583/CE a Consiliului din 15 iulie 2008 de punere în aplicare a articolului 2 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 2580/2001 privind măsurile restrictive specifice îndreptate împotriva anumitor persoane și entități în vederea combaterii terorismului și de abrogare a Deciziei 2007/868/CE și

                              —

                              a Deciziei 2009/62/CE Consiliului din 26 ianuarie 2009 de punere în aplicare a articolului 2 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 2580/2001 privind măsurile restrictive specifice îndreptate împotriva anumitor persoane și entități în vederea combaterii terorismului și de abrogare a Deciziei 2008/583/CE.

                  2)

                  Regulamentul (CE) nr. 501/2009 al Consiliului din 15 iunie 2009 de punere în aplicare a articolului 2 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 2580/2001 privind măsurile restrictive specifice îndreptate împotriva anumitor persoane și entități în vederea combaterii terorismului și de abrogare a Deciziei 2009/62/CE este nevalid, în măsura în care, prin acesta, Tigrii Eliberării din Tamil Eelam au fost menținuți pe lista prevăzută la articolul 2 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 2580/2001 al Consiliului din 27 decembrie 2001 privind măsuri restrictive specifice îndreptate împotriva anumitor persoane și entități în vederea combaterii terorismului.

         (1)  JO C 354, 26.10.2015.


title: Cauza C-612/16: Hotărârea Curții (Camera a opta) din 19 iunie 2019 (cerere de decizie preliminară formulată de First-tier Tribunal (Tax Chamber) — Regatul Unit) — C & J Clark International Ltd/Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs (Trimitere preliminară — Antidumping — Interpretarea și validitatea regulamentelor de reinstituire a unor taxe antidumping ca urmare a pronunțării de către Curte a unei hotărâri de declarare a nevalidității — Temei juridic — Neretroactivitate — Prescripție)

text:
               12.8.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 270/3

      Hotărârea Curții (Camera a opta) din 19 iunie 2019 (cerere de decizie preliminară formulată de First-tier Tribunal (Tax Chamber) — Regatul Unit) — C & J Clark International Ltd/Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs
      (Cauza C-612/16) (1)

      (Trimitere preliminară - Antidumping - Interpretarea și validitatea regulamentelor de reinstituire a unor taxe antidumping ca urmare a pronunțării de către Curte a unei hotărâri de declarare a nevalidității - Temei juridic - Neretroactivitate - Prescripție)
      (2019/C 270/03)
      Limba de procedură: engleza

         Instanța de trimitere

      First-tier Tribunal (Tax Chamber)

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: C & J Clark International Ltd

         Pârâți: Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

         Dispozitivul

                  1)

                  Examinarea întrebărilor privind validitatea adresate Curții nu a revelat niciun element de natură să afecteze validitatea Regulamentului de punere în aplicare (UE) 2016/1395 al Comisiei din 18 august 2016 de reinstituire a unei taxe antidumping definitive și de percepere definitivă a taxei provizorii instituite la importurile de anumite tipuri de încălțăminte cu fețe din piele originare din Republica Populară Chineză și produse de Buckinghan Shoe Mfg Co., Ltd., Buildyet Shoes Mfg., DongGuan Elegant Top Shoes Co. Ltd, Dongguan Stella Footwear Co Ltd, Dongguan Taiway Sports Goods Limited, Foshan City Nanhai Qun Rui Footwear Co., Jianle Footwear Industrial, Sihui Kingo Rubber Shoes Factory, Synfort Shoes Co. Ltd., Taicang Kotoni Shoes Co. Ltd., Wei Hao Shoe Co. Ltd., Wei Hua Shoe Co. Ltd., Win Profile Industries Ltd, și de punere în aplicare a hotărârii Curții de Justiție în cauzele conexate C-659/13 și C-34/14, nici pe cea a Regulamentului de punere în aplicare (UE) 2016/1647 al Comisiei din 13 septembrie 2016 de reinstituire a unei taxe antidumping definitive și de percepere definitivă a taxei provizorii instituite asupra importurilor de anumite tipuri de încălțăminte cu fețe din piele originare din Vietnam și produse de Best Royal Co., Ltd, Lac Cuong Footwear Co., Ltd, Lac Ty Co., Ltd, Saoviet Joint Stock Company (Megastar Joint Stock Company), VMC Royal Co., Ltd, Freetrend Industrial Ltd. și societatea sa afiliată Freetrend Industrial A (Vietnam) Co., Ltd, Fulgent Sun Footwear Co., Ltd., General Shoes Ltd., Golden Star Co., Ltd., Golden Top Company Co., Ltd., Kingmaker Footwear Co., Ltd, Tripos Enterprise Inc., Vietnam Shoe Majesty Co., Ltd., și de punere în aplicare a hotărârii Curții de Justiție în cauzele conexate C-659/13 și C-34/14.

                  2)

                  Regimul de prescripție prevăzut la articolul 221 alineatul (3) din Regulamentul (CEE) nr. 2913/92 al Consiliului din 12 octombrie 1992 de instituire a Codului Vamal Comunitar, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (CE) nr. 2700/2000 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 noiembrie 2000, se aplică perceperii taxelor antidumping instituite prin regulamentele de punere în aplicare menționate la punctul 1 din dispozitivul prezentei hotărâri.

         (1)  JO C 38, 6.2.2017.


title: Cauza C-591/17: Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 18 iunie 2019 — Republica Austria/Republica Federală Germania (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Articolele 18, 34, 56 și 92 TFUE — Reglementare a unui stat membru care prevede o taxă de utilizare a infrastructurii pentru autoturisme — Situație în care proprietarii vehiculelor înmatriculate în acest stat membru beneficiază de o scutire de taxa pe autovehicule într-un cuantum care corespunde respectivei taxe de utilizare a infrastructurii)

text:
               12.8.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 270/4

      Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 18 iunie 2019 — Republica Austria/Republica Federală Germania
      (Cauza C-591/17) (1)

      (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru - Articolele 18, 34, 56 și 92 TFUE - Reglementare a unui stat membru care prevede o taxă de utilizare a infrastructurii pentru autoturisme - Situație în care proprietarii vehiculelor înmatriculate în acest stat membru beneficiază de o scutire de taxa pe autovehicule într-un cuantum care corespunde respectivei taxe de utilizare a infrastructurii)
      (2019/C 270/04)
      Limba de procedură: germana

         Părțile

         Reclamantă: Republica Austria (reprezentanți: G. Hesse, J. Schmoll și C. Drexel, agenți)

         Pârâtă: Republica Federală Germania (reprezentanți: T. Henze și S. Eisenberg, agenți, asistați de C. Hillgruber, Rechtsanwalt)

         Intervenient în susținerea reclamantei: Regatul Țărilor de Jos (reprezentanți: J. Langer, J.M. Hoogveld și M. Bulterman, agenți)

         Intervenient în susținerea pârâtei: Regatul Danemarcei (reprezentanți: Nymann-Lindegren și M. Wolff, agenți)

         Dispozitivul

                  1)

                  Prin introducerea taxei de utilizare a infrastructurii pentru autoturisme și prin prevederea simultană a unei scutiri de taxa pe autovehicule într-un cuantum cel puțin echivalent cu cel al taxei de utilizare a infrastructurii plătite, în favoarea proprietarilor de vehicule înmatriculate în Germania, Republica Federală Germania nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolelor 18, 34, 56 și 92 TFUE.

                  2)

                  Respinge în rest acțiunea.

                  3)

                  Obligă Republica Federală Germania la plata a trei sferturi din cheltuielile de judecată efectuate de Republica Austria și la suportarea propriilor cheltuieli de judecată.

                  4)

                  Republica Austria suportă un sfert din propriile cheltuieli de judecată.

                  5)

                  Regatul Țărilor de Jos și Regatul Danemarcei suportă propriile cheltuieli de judecată.

         (1)  JO C 402, 27.11.2017.


title: Cauza C-607/17: Hotărârea Curții (Camera întâi) din 19 iunie 2019 (cerere de decizie preliminară formulată de Högsta förvaltningsdomstolen — Suedia) — Skatteverket/Memira Holding AB (Trimitere preliminară — Impozit pe profit — Grup de societăți — Libertatea de stabilire — Deducere a pierderilor înregistrate de o filială nerezidentă — Noțiunea de „pierderi definitive” — Fuziune prin absorbție a filialei de către societatea-mamă — Legislație a statului de reședință al filialei care nu acordă deducerea pierderilor în cadrul unei fuziuni decât în privința entității care le-a înregistrat)

text:
               12.8.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 270/5

      Hotărârea Curții (Camera întâi) din 19 iunie 2019 (cerere de decizie preliminară formulată de Högsta förvaltningsdomstolen — Suedia) — Skatteverket/Memira Holding AB
      (Cauza C-607/17) (1)

      (Trimitere preliminară - Impozit pe profit - Grup de societăți - Libertatea de stabilire - Deducere a pierderilor înregistrate de o filială nerezidentă - Noțiunea de „pierderi definitive” - Fuziune prin absorbție a filialei de către societatea-mamă - Legislație a statului de reședință al filialei care nu acordă deducerea pierderilor în cadrul unei fuziuni decât în privința entității care le-a înregistrat)
      (2019/C 270/05)
      Limba de procedură: suedeza

         Instanța de trimitere

      Högsta förvaltningsdomstolen

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă și pârâtă: Skatteverket

         Pârâtă și reclamantă: Memira Holding AB

         Dispozitivul

                  1)

                  În vederea aprecierii caracterului definitiv al pierderilor unei filiale nerezidente, în sensul punctului 55 din 13 decembrie 2005, Hotărârea Marks & Spencer (C-446/03, EU:C:2005:763), împrejurarea că statul membre căruia îi aparține filiala nu permite transferul pierderilor unei societăți către o altă persoană impozabilă în caz de fuziune, în timp ce un astfel de transfer este prevăzut de statul membru căruia îi aparține societatea-mamă în caz de fuziune între societăți rezidente, nu este determinantă, cu excepția cazului în care societatea-mamă demonstrează că îi este imposibil să valorifice aceste pierderi asigurându-se, în special prin intermediul unei cesiuni, că ele sunt luate în considerare din punct de vedere fiscal de către un terț în contul exercițiilor viitoare.

                  2)

                  În ipoteza în care împrejurarea menționată în prima întrebare ar deveni relevantă, nu prezintă importanță faptul că nu există în statul de reședință al filialei nicio altă entitate care ar fi putut deduce aceste pierderi în caz de fuziune dacă o astfel de fuziune ar fi fost autorizată.

         (1)  JO C 5, 8.1.2018.


title: Cauza C-619/18: Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 24 iunie 2019 — Comisia Europeană/Republica Polonă (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Articolul 19 alineatul (1) al doilea paragraf TUE — Stat de drept — Protecție jurisdicțională efectivă în domeniile reglementate de dreptul Uniunii — Principiile inamovibilității și independenței judecătorilor — Reducerea vârstei de pensionare a judecătorilor Curții Supreme — Aplicare în cazul judecătorilor în exercițiu — Posibilitate de continuare a exercitării funcției de judecător peste această vârstă condiționată de obținerea unei autorizații acordate prin decizia discreționară a președintelui Republicii)

text:
               19.8.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 280/9

      Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 24 iunie 2019 — Comisia Europeană/Republica Polonă
      (Cauza C-619/18) (1)

      (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru - Articolul 19 alineatul (1) al doilea paragraf TUE - Stat de drept - Protecție jurisdicțională efectivă în domeniile reglementate de dreptul Uniunii - Principiile inamovibilității și independenței judecătorilor - Reducerea vârstei de pensionare a judecătorilor Curții Supreme - Aplicare în cazul judecătorilor în exercițiu - Posibilitate de continuare a exercitării funcției de judecător peste această vârstă condiționată de obținerea unei autorizații acordate prin decizia discreționară a președintelui Republicii)
      (2019/C 280/11)
      Limba de procedură: polona

         Părțile

         Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: K. Banks, H. Krämer și S. L. Kalėda, agenți)

         Pârâtă: Republica Polonă (reprezentanți: B. Majczyna, K. Majcher și S. Żyrek, agenți)

         Dispozitivul

                  1)

                  Pe de o parte, prevăzând aplicarea măsurii care constă în reducerea vârstei de pensionare a judecătorilor Sąd Najwyższy (Curtea Supremă, Polonia) în cazul judecătorilor în exercițiu care au fost numiți la această instanță înainte de 3 aprilie 2018 și, pe de altă parte, acordând președintelui Republicii puterea discreționară de a prelungi funcția judiciară activă a judecătorilor instanței menționate peste vârsta de pensionare nou-stabilită, Republica Polonă nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 19 alineatul (1) al doilea paragraf TUE.

                  2)

                  Obligă Republica Polonă la plata cheltuielilor de judecată.

                  3)

                  Ungaria suportă propriile cheltuieli de judecată.

         (1)  JO C 427, 26.11.2018.


title: Cauza C-739/18 P: Recurs introdus la 28 noiembrie 2018 de Chefaro Ireland DAC împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a treia) din 12 septembrie 2018 în cauza T-905/16, Chefaro Ireland DAC/EUIPO

text:
               19.8.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 280/14

      Recurs introdus la 28 noiembrie 2018 de Chefaro Ireland DAC împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a treia) din 12 septembrie 2018 în cauza T-905/16, Chefaro Ireland DAC/EUIPO
      (Cauza C-739/18 P)
      (2019/C 280/18)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Recurentă: Chefaro Ireland DAC (reprezentanți: P. Maeyaert, J. Muyldermans, advocaten)

         Cealaltă parte din procedură: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală
      Prin Ordonanța din 2 mai 2019, Curtea de Justiție (Camera a noua) a declarat recursul inadmisibil.


title: Cauza C-819/18 P: Recurs introdus la 21 decembrie 2018 de Next design+produktion GmbH împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a șaptea) din 18 octombrie 2018 în cauza T-533/17, Next design+produktion GmbH/Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

text:
               19.8.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 280/15

      Recurs introdus la 21 decembrie 2018 de Next design+produktion GmbH împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a șaptea) din 18 octombrie 2018 în cauza T-533/17, Next design+produktion GmbH/Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)
      (Cauza C-819/18 P)
      (2019/C 280/19)
      Limba de procedură: germana

         Părțile

         Recurentă: Next design+produktion GmbH (reprezentanți: M. Hirsch, avocat, M. Metzner, avocată)

         Celelalte părți din procedură: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO), Nanu-Nana Joachim Hoepp GmbH & Co. KG
      Prin Ordonanța din 11 iulie 2019, Curtea de Justiție a Uniunii Europene (Camera a opta) a respins recursul și a decis că recurenta suportă propriile cheltuieli de judecată.


title: Cauza C-36/19 P: Recurs introdus la 21 ianuarie 2019 de Daico International BV împotriva Ordonanței Tribunalului (Camera a șaptea) din 22 noiembrie 2018 în cauza T-356/17, Daico International/EUIPO — American Franchise Marketing

text:
               19.8.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 280/16

      Recurs introdus la 21 ianuarie 2019 de Daico International BV împotriva Ordonanței Tribunalului (Camera a șaptea) din 22 noiembrie 2018 în cauza T-356/17, Daico International/EUIPO — American Franchise Marketing
      (Cauza C-36/19 P)
      (2019/C 280/21)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Recurentă: Daico International BV (reprezentant: M. F. J. Haak, advocaat)

         Cealaltă parte din procedură: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală
      Prin Ordonanța din 4 iulie 2019, Curtea de Justiție (Camera a șaptea) a declarat recursul inadmisibil.


title: Cauza C-252/19: Cerere de decizie preliminară introdusă de Sąd Rejonowy w Opatowie (Polonia) la 20 martie 2019 — QL S.A. cu sediul în B./C. G.

text:
               19.8.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 280/18

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Sąd Rejonowy w Opatowie (Polonia) la 20 martie 2019 — QL S.A. cu sediul în B./C. G.
      (Cauza C-252/19)
      (2019/C 280/24)
      Limba de procedură: polona

         Instanța de trimitere

      Sąd Rejonowy w Opatowie

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: QL S.A. cu sediul în B.

         Pârâtă: C. G.

         Întrebarea preliminară

      Dispozițiile Directivei 2008/48/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 23 aprilie 2008 privind contractele de credit pentru consumatori și de abrogare a Directivei 87/102/CEE a Consiliului (1), în special articolul 3 litera (g) și articolul 22 alineatul (1) din această directivă, trebuie interpretate în sensul că dispozițiile invocate se opun instituirii în ordinea juridică națională a noțiunii de „costuri maxime ale creditării, altele decât dobânzile” și a unei formule matematice de calcul al valorii acestor costuri prevăzute la articolul 5 punctul 6a coroborat cu articolul 36a din Legea din 12 mai 2011 privind creditul pentru consumatori (text consolidat în Dz. U. 2018, poziția 993), soluții juridice care permit includerea în costurile aferente contractului de credit suportate de consumator (costul total al creditului) și a costurilor activității economice desfășurate de profesionist?

         (1)  JO 2008, L 133, p. 66.


title: Cauza C-289/19: Cerere de decizie preliminară introdusă de Gerechtshof Den Haag (Țările de Jos) la 9 aprilie 2019 — Dexia Nederland BV/Z

text:
               19.8.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 280/18

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Gerechtshof Den Haag (Țările de Jos) la 9 aprilie 2019 — Dexia Nederland BV/Z
      (Cauza C-289/19)
      (2019/C 280/25)
      Limba de procedură: neerlandeza

         Instanța de trimitere

      Gerechtshof Den Haag

         Părțile din procedura principală

         Apelantă: Dexia Nederland BV
      Intimat: Z

         Întrebările preliminare

                  1)

                  Beneficiarul unei clauze abuzive anulate, care avea ca obiect plata unei compensații în cazul nerespectării de către consumator a obligațiilor sale, poate invoca despăgubirea legală acordată în temeiul dispozițiilor de drept cu caracter supletiv?

                  2)

                  Pentru a răspunde la această întrebare, este relevant dacă compensația de care se poate beneficia în cazul aplicării dispozițiilor legale privind despăgubirea prejudiciilor este egală, mai mică sau mai mare decât compensația acordată în temeiul clauzei anulate?


title: Cauza C-335/19: Cerere de decizie preliminară introdusă de Naczelny Sąd Administracyjny (Polonia) la 24 aprilie 2019 — E. Sp. z o.o. Sp. k. cu sediul în S./Minister Finansów

text:
               19.8.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 280/20

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Naczelny Sąd Administracyjny (Polonia) la 24 aprilie 2019 — E. Sp. z o.o. Sp. k. cu sediul în S./Minister Finansów
      (Cauza C-335/19)
      (2019/C 280/27)
      Limba de procedură: polona

         Instanța de trimitere

      Naczelny Sąd Administracyjny

         Părțile din procedura principală

         Recurentă: E. Sp. z o.o. Sp. k. cu sediul în S.

         Intimat: Minister Finansów

         Întrebările preliminare

                  1)

                  Dispozițiile Directivei 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată (1) — în special articolul 90 alineatul (2) din această directivă — ținând seama de principiile neutralității fiscale și proporționalității, permit instituirea în dreptul intern a unei limitări a posibilității de reducere a bazei de impozitare în cazul neplății totale sau parțiale în considerarea statutului fiscal special al debitorului și al creditorului?

                  2)

                  În special, dreptul Uniunii nu se opune introducerii în dreptul intern a unei reglementări care să ofere posibilitatea de a beneficia de o „reducere pentru creanțe nerecuperabile” cu condiția ca, la data prestării serviciului sau a livrării bunurilor și la data anterioară datei depunerii regularizării declarației fiscale în scopul de a beneficia de această reducere:

                              —

                              debitorul să nu fie supus unei proceduri de insolvență sau de lichidare;

                              —

                              creditorul și debitorul să fie persoane identificate în scopuri de TVA?

         (1)  JO 2006 L 347, p. 1, Ediție specială, 09/vol. 3, p. 7


title: Cauza C-370/19: Cerere de decizie preliminară introdusă de Amtsgericht Hamburg (Germania) la 10 mai 2019 — GE/Société Air France

text:
               19.8.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 280/23

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Amtsgericht Hamburg (Germania) la 10 mai 2019 — GE/Société Air France
      (Cauza C-370/19)
      (2019/C 280/30)
      Limba de procedură: germana

         Instanța de trimitere:

      Amtsgericht Hamburg

         Părțile din procedura principală

         Reclamant: GE

         Pârâtă: Société Air France

         Întrebarea preliminară

      Greva personalului propriu al unui operator de transport aerian, organizată de organizațiile sindicale, constituie o „împrejurare excepțională” în sensul articolului 5 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 261/2004 (1)?

         (1)  Regulamentul Parlamentului European și al Consiliului din 11 februarie 2004 de stabilire a unor norme comune în materie de compensare și de asistență a pasagerilor în eventualitatea refuzului la îmbarcare și anulării sau întârzierii prelungite a zborurilor și de abrogare a Regulamentului (CEE) nr. 295/91 (JO 2004, L 46, p. 1, Ediție specială, 07/vol. 12, p. 218).


title: Cauza C-383/19: Cerere de decizie preliminară introdusă de Sąd Rejonowy w Ostrowie Wielkopolskim (Polonia) la 15 mai 2019 — Powiat Ostrowski/Ubezpieczeniowy Fundusz Gwarancyjny, cu sediul în Varșovia

text:
               19.8.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 280/23

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Sąd Rejonowy w Ostrowie Wielkopolskim (Polonia) la 15 mai 2019 — Powiat Ostrowski/Ubezpieczeniowy Fundusz Gwarancyjny, cu sediul în Varșovia
      (Cauza C-383/19)
      (2019/C 280/31)
      Limba de procedură: polona

         Instanța de trimitere

      Sąd Rejonowy w Ostrowie Wielkopolskim

         Părțile din procedura principală

         Reclamant: Powiat Ostrowski

         Pârât: Ubezpieczeniowy Fundusz Gwarancyjny, cu sediul în Varșovia

         Întrebările preliminare

                  1)

                  Articolul 3 [din Directiva 2009/103 (1)] trebuie interpretat în sensul că obligația încheierii unui contract de asigurare de răspundere civilă auto există și în situațiile în care o colectivitate teritorială — district — a dobândit, în baza unei hotărâri judecătorești, dreptul de proprietate a asupra vehiculului, care nu este apt să circule și se află pe o proprietate privată constând într-o parcare securizată, în afara drumurilor publice, și, ca urmare a deciziei proprietarului, este destinat distrugerii?

                  2)

                  Acest articol trebuie interpretat și în sensul că, în aceste condiții, obligația de asigurare nu revine colectivității teritoriale, în calitate ca proprietar al vehiculului, fără a aduce atingere răspunderii pe care fondul și-o asumă în raport cu terții prejudiciați?

         (1)  JO 2009, L 263, p. 11.


title: Cauza C-391/19: Cerere de decizie preliminară introdusă de Varhoven administrativen sad (Bulgaria) la 21 mai 2019 — „Unipack” AD/Direktor na Teritorialna direktsia „Dunavska” kam Agentsia „Mitnitsi”, Procuror din cadrul Varhovna administrativna prokuratura a Republicii Bulgaria

text:
               19.8.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 280/24

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Varhoven administrativen sad (Bulgaria) la 21 mai 2019 — „Unipack” AD/Direktor na Teritorialna direktsia „Dunavska” kam Agentsia „Mitnitsi”, Procuror din cadrul Varhovna administrativna prokuratura a Republicii Bulgaria
      (Cauza C-391/19)
      (2019/C 280/32)
      Limba de procedură: bulgara

         Instanța de trimitere

      Varhoven administrativen sad

         Părțile din procedura principală

         Recurentă:„Unipack” AD

         Intimat: Direktor na Teritorialna direktsia „Dunavska” kam Agentsia „Mitnitsi”, Procuror din cadrul Varhovna administrativna prokuratura a Republicii Bulgaria

         Întrebarea preliminară

      Reprezintă circumstanțe excepționale în sensul articolului 172 alineatul (2) din Regulamentul delegat (UE) 2015/2446 (1) al Comisiei din 28 iulie 2015 de completare a Regulamentului (UE) nr. 952/2013 al Parlamentului European și al Consiliului în ceea ce privește normele detaliate ale anumitor dispoziții ale Codului vamal al Uniunii, care să constituie temeiul pentru acordarea, conform articolului 211 alineatul (2) din Codul vamal al Uniunii, a unei autorizații cu efect retroactiv privind utilizarea regimului vamal de destinație finală, în temeiul articolului 254 din Codul vamal al Uniunii, cu privire la un import de mărfuri efectuat înaintea depunerii cererii de autorizare și după sfârșitul valabilității unei decizii ITO în favoarea titularului regimului pentru aceste mărfuri, ca urmare a modificării Nomenclaturii combinate, faptul că în perioada (de aproximativ zece luni) dintre sfârșitul valabilității deciziei ITO și importul pentru care se solicită utilizarea regimului de destinație finală, au fost efectuate câteva (nouă) importuri de mărfuri fără ca autoritățile vamale să fi corectat codul declarat potrivit Nomenclaturii combinate, iar mărfurile au fost utilizate într-un scop scutit de la plata taxei antidumping?

         (1)  JO 2015, L 343, p. 1.


title: Cauza C-406/19 P: Recurs introdus la 24 mai 2019 de Comisia Europeană împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a șaptea) din 20 martie 2019 în cauza T-237/17, Spania/Comisia

text:
               19.8.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 280/25

      Recurs introdus la 24 mai 2019 de Comisia Europeană împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a șaptea) din 20 martie 2019 în cauza T-237/17, Spania/Comisia
      (Cauza C-406/19 P)
      (2019/C 280/33)
      Limba de procedură: spaniola

         Părțile

         Recurentă: Comisia Europeană (reprezentanți: F. Castillo de la Torre și J. Aquilina, agenți)

         Cealaltă parte din procedură: Regatul Spaniei

         Concluziile recurentei

      Comisia solicită Curții anularea punctului 1 din dispozitivul hotărârii atacate și respingerea acțiunii introduce în primă instanță sau, cu titlu subsidiar, trimiterea cauzei spre rejudecare Tribunalului.

         Motivele și principalele argumente

      Tribunalul ar fi săvârșit o eroare de drept în administrarea sarcinii probei în contextul aplicării unor corecții forfetare în conformitate cu articolul 52 alineatul (2) din Regulamentul (UE) nr. 1306/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 17 decembrie 2013 privind finanțarea, gestionarea și monitorizarea politicii agricole comune și de abrogare a Regulamentelor (CEE) nr. 352/78, (CE) nr. 165/94, (CE) nr. 2799/98, (CE) nr. 814/2000, (CE) nr. 1290/2005 și (CE) nr. 485/2008 ale Consiliului (JO 2013, L 347, p. 549) (1).

         (1)  JO 2013, L 347, p. 549.


title: Cauza C-439/19: Cerere de decizie preliminară introdusă de Satversmes tiesa (Letonia) la 11 iunie 2019 — B/Latvijas Republikas Saeima

text:
               19.8.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 280/25

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Satversmes tiesa (Letonia) la 11 iunie 2019 — B/Latvijas Republikas Saeima
      (Cauza C-439/19)
      (2019/C 280/34)
      Limba de procedură: letona

         Instanța de trimitere

      Satversmes tiesa

         Părțile din procedura principală

         Reclamant: B

         Pârâtă: Latvijas Republikas Saeima

         Întrebările preliminare

                  1)

                  Noțiunea „prelucrarea de date cu caracter personal referitoare la condamnări penale și infracțiuni sau la măsuri de securitate conexe”, utilizată la articolul 10 din Regulamentul nr. 2016/679 (1), trebuie interpretată în sensul că include prelucrarea informațiilor referitoare la punctele atribuite conducătorilor auto pentru încălcarea normelor de circulație rutieră, prevăzută de norma în litigiu?

                  2)

                  Indiferent de răspunsul la prima întrebare, dispozițiile Regulamentului nr. 2016/679, în special principiul „integrității și confidențialității” prevăzut la articolul 5 alineatul (1) litera (f), pot fi interpretate în sensul că interzic statelor membre să prevadă că informațiile referitoare la punctele atribuite conducătorilor auto pentru încălcarea normelor de circulație rutieră sunt accesibile publicului și să permită prelucrarea acestor date prin comunicarea lor?

                  3)

                  Considerentele (50) și (154), articolul 5 alineatul (1) litera (b) și articolul 10 din Regulamentul nr. 2016/679 și articolul 1 alineatul (2) litera (cc) din Directiva 2003/98/CE (2) trebuie interpretate în sensul că se opun unei reglementări a unui stat membru care permite transmiterea informațiilor referitoare la punctele atribuite conducătorilor auto pentru încălcarea normelor de circulație rutieră în scopul reutilizării lor?

                  4)

                  În cazul unui răspuns afirmativ la oricare dintre întrebările de mai sus, principiul supremației dreptului Uniunii și principiul securității juridice trebuie interpretate în sensul că ar fi posibil să se permită aplicarea normei în litigiu și să se mențină efectele sale juridice până când decizia finală care urmează a fi adoptată de Curtea Constituțională va dobândi autoritate de lucru judecat?

         (1)  Regulamentul (UE) 2016/679 al Parlamentului European și al Consiliului din 27 aprilie 2016 privind protecția persoanelor fizice în ceea ce privește prelucrarea datelor cu caracter personal și privind libera circulație a acestor date și de abrogare a Directivei 95/46/CE (Regulamentul general privind protecția datelor) (JO 2016, L 119, p. 1).

         (2)  Directiva 2003/98/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 17 noiembrie 2003 privind reutilizarea informațiilor din sectorul public (JO 2003, L 345, p. 90, Ediție specială 13/vol.41, p. 73).


title: Cauza C-450/19: Cerere de decizie preliminară introdusă de Korkein hallinto-oikeus (Finlanda) la 13 iunie 2019 — Kilpailu- ja kuluttajavirasto

text:
               19.8.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 280/26

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Korkein hallinto-oikeus (Finlanda) la 13 iunie 2019 — Kilpailu- ja kuluttajavirasto
      (Cauza C-450/19)
      (2019/C 280/35)
      Limba de procedură: finlandeza

         Instanța de trimitere

      Korkein hallinto-oikeus

         Părțile din procedura principală

         Recurentă: Kilpailu- ja kuluttajavirasto

         Celelalte părți din procedură: Eltel Group Oy și Eltel Networks Oy

         Întrebările preliminare

                  1)

                  Regimul cu privire la concurență prevăzut la articolul 101 TFUE poate fi interpretat în sensul că, într-o situație în care un participant la înțelegere a încheiat cu un terț, care nu este parte la înțelegere, un contract de construcții convenit precum în cadrul înțelegerii, încălcarea normelor privind concurența ca urmare a efectelor economice astfel cauzate se menține în decursul întregii perioade în care sunt îndeplinite obligațiile contractuale care decurg din contract sau în care sunt efectuate plăți pentru executarea unor lucrări către părțile contractuale, mai exact până la data la care este plătită ultima tranșă pentru executarea unor lucrări sau, cel puțin, până la data la care sunt finalizate lucrările în discuție;

                  2)

                  sau ar trebui să se considere că încălcarea normelor privind concurența a durat numai până la data la care întreprinderea care s-a făcut vinovată de încălcare a depus o ofertă pentru lucrările în cauză sau a încheiat un contract cu privire la executarea lucrărilor?


title: Cauza C-302/19: Cerere de decizie preliminară introdusă de Corte suprema di cassazione (Italia) la 11 aprilie 2019 — Istituto Nazionale della Previdenza Sociale/WS

text:
               26.8.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 288/13

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Corte suprema di cassazione (Italia) la 11 aprilie 2019 — Istituto Nazionale della Previdenza Sociale/WS
      (Cauza C-302/19)
      (2019/C 288/17)
      Limba de procedură: italiana

         Instanța de trimitere

      Corte suprema di cassazione

         Părțile din procedura principală

         Recurent: Istituto Nazionale della Previdenza Sociale

         Intimat: WS

         Întrebările preliminare

      Articolul 12 alineatul (1) litera (e) din Directiva 2011/98/UE (1) a Parlamentului European și a Consiliului din 13 decembrie 2011 și principiul egalității de tratament între deținătorii unui permis unic de ședere și de muncă și cetățenii naționali trebuie interpretate în sensul că se opun unei reglementări naționale în temeiul căreia, contrar celor prevăzute pentru resortisanții statului membru, la stabilirea membrilor gospodăriei în vederea calculării alocației pentru gospodărie, sunt excluși membrii de familie ai lucrătorului care deține un permis unic și care este resortisant al unui stat terț, în cazul în care aceștia au reședința în țara terță de origine?

         (1)  Directiva 2011/98/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 13 decembrie 2011 privind o procedură unică de solicitare a unui permis unic pentru resortisanții țărilor terțe în vederea șederii și ocupării unui loc de muncă pe teritoriul statelor membre și un set comun de drepturi pentru lucrătorii din țările terțe cu ședere legală pe teritoriul unui stat membru (JO 2011, L 343, p. 1).


title: Cauza T-518/19: Acțiune introdusă la 22 iulie 2019 — Sipcam Oxon/Comisia

text:
               9.9.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 305/65

      Acțiune introdusă la 22 iulie 2019 — Sipcam Oxon/Comisia
      (Cauza T-518/19)
      (2019/C 305/75)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Sipcam Oxon SpA (Milano, Italia) (reprezentanți: C. Mereu, P. Sellar, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  declararea acțiunii ca fiind admisibilă și fondată;

                  —

                  anularea regulamentului atacat, mai precis Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2019/677 din 29 aprilie 2019;

                  —

                  obligarea pârâtei la plata tuturor cheltuielilor aferente prezentei proceduri.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamanta invocă cinci motive.

                  1.

                  Primul motiv întemeiat pe faptul că regulamentul atacat a fost adoptat pe baza unor erori vădite de apreciere.

                  2.

                  Al doilea motiv întemeiat pe faptul că regulamentul atacat este rezultatul unei proceduri în care dreptul la apărare al reclamantei nu a fost respectat.

                  3.

                  Al treilea motiv întemeiat pe faptul că regulamentul atacat a fost adoptat cu încălcarea principiului securității juridice din cauza aplicării incorecte a liniilor directoare.

                  4.

                  Al patrulea motiv întemeiat pe faptul că regulamentul atacat a fost adoptat cu încălcarea principiului proporționalității.

                  5.

                  Al cincilea motiv întemeiat pe faptul că regulamentul atacat a fost adoptat cu încălcarea principiului precauției.


title: Cauza T-574/19: Acțiune introdusă la 16 august 2019 – Tinnus Enterprises/EUIPO – Mystic Products Import & Export and Koopman International (Echipament de distribuire lichide)

text:
               7.10.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 337/20

      Acțiune introdusă la 16 august 2019 – Tinnus Enterprises/EUIPO – Mystic Products Import & Export and Koopman International (Echipament de distribuire lichide)
      (Cauza T-574/19)
      (2019/C 337/21)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Tinnus Enterprises LLC (Plano, Texas, Statele Unite) (reprezentanți: A. Odle, lawyer și J. St Ville, barrister)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Mystic Products Import & Export, SL (Badalona, Spania), Koopman International BV (Amsterdam, Țările de Jos)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Titularul desenului sau modelului industrial în litigiu: reclamanta

         Desenul sau modelul industrial în litigiu: desenul sau modelul industrial comunitar nr. 1431 829-0001

         Decizia atacată: Decizia Camerei a treia de recurs a EUIPO din 12 iunie 2019 în cauza R 1002/2018-3

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                  modificarea deciziei atacate în sensul de: (i) a admite calea de atac formulată de reclamantă; (ii) a respinge în totalitate cererile de declarare a nulității 10292 și 10689 pentru declararea nulității desenului sau modelului industrial în discuție; (iii) a obliga reclamanta din procedura de declarare a nulității la plata cheltuielilor de judecată efectuate de reclamanta din prezenta cauză în fața camerei de recurs și a diviziei de anulare, (iv) în subsidiar trimiterea cauzei în fața diviziei de anulare pentru soluționarea în lumina articolului 4 alineatul (1) din Regulamentul privind desenele sau modele industriale comunitare;

                  —

                  obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivul invocat

                  —

                  încălcarea articolului 8 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 6/2002 al Consiliului