title: Cauza F-108/13: Acțiune introdusă la 28 octombrie 2013 — ZZ/Consiliul

text:
               25.1.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 24/41

         Acțiune introdusă la 28 octombrie 2013 — ZZ/Consiliul
   (Cauza F-108/13)
   2014/C 24/77
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: ZZ (reprezentanți: J.-N. Louis și D. Abreu Caldas, avocați)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene

      Obiectul și descrierea litigiului

   Anularea fișelor de remunerație ale reclamantului pentru lunile ianuarie, februarie și martie 2013 întocmite în temeiul Deciziei Consiliului din 20 decembrie 2012 prin care acesta din urmă a refuzat să adopte Propunerea Comisiei referitoare la un regulament de ajustare, cu începere de la 1 iulie 2012, a remunerațiilor și a pensiilor funcționarilor și ale celorlalți agenți ai Uniunii Europene, precum și a coeficienților corectori care influențează aceste remunerații și pensii

      Concluziile reclamantului

               —

               Anularea fișelor de remunerație ale reclamantului întocmite începând cu 15 ianuarie 2013;

               —

               obligarea Consiliului la plata către reclamant a arieratelor de remunerație la care reclamantul are dreptul de la data de 1 iulie 2012 majorate cu dobânzi moratorii calculate, cu începere de la scadența arieratelor datorate, la nivelul dobânzii stabilite de BCE pentru principalele operațiuni de refinanțare majorat cu două puncte;

               —

               obligarea Consiliului la plata către reclamant în mod simbolic a unui euro drept despăgubire pentru prejudiciul moral suferit din cauza repetării de către Consiliu și de către AIPN a unor erori în efectuarea serviciului,

               —

               obligarea Consiliului la plata cheltuielilor de judecată.


title: Cauza T-31/12: Acțiune introdusă la 23 ianuarie 2012 — Région Poitou-Charentes/Comisia

text:
               14.4.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 109/16

         Acțiune introdusă la 23 ianuarie 2012 — Région Poitou-Charentes/Comisia
   (Cauza T-31/12)
   2012/C 109/37
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: Région Poitou-Charentes (Poitiers, Franța) (reprezentant: J. Capiaux, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               Anularea Deciziei Comisiei Europene din 18 noiembrie 2011 prin care s-a refuzat încheierea programului de inițiativă comunitară INTERREG III B „Spațiul Atlantic” 2000/2006 (CCI nr. 2001 RG 16 0 PC 006) adoptate de Comisia Europeană.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă cinci motive.

               1.

               Primul motiv este întemeiat pe nelegalitatea deciziei Comisiei, în măsura în care persoana semnatară a actului nu ar fi dovedit că beneficiază de o delegare a dreptului de semnătură.

               2.

               Al doilea motiv este întemeiat pe încălcarea normelor fundamentale de procedură, întrucât Comisia nu a respectat termenele imperative impuse de articolul 37 alineatul (1) din Regulamentul nr. 1260/1999 (1) pentru a indica în mod argumentat care sunt motivele pentru care a considerat ca fiind nesatisfăcător raportul final al reclamantei.

               3.

               Al treilea motiv este întemeiat pe o serie de erori de drept care constau în faptul că:

                           —

                           Comisia a reproșat reclamantei că nu a respectat normele referitoare la aprobarea raportului final, în condițiile în care regulamentul comitetului de supraveghere ar prevedea un sistem de aprobare implicită a raportului menționat după expirarea unui termen de 10 zile și că

                           —

                           Comisia a indicat că raportul reclamantei ar fi trebuit să fie redactat în engleză, în condițiile în care nicio normă nu impune ca un raport să fie redactat în altă limbă decât cea a autorității de gestionare (în cazul de față, franceza) pentru a fi valid.

               4.

               Al patrulea motiv este întemeiat pe nemotivarea deciziei atacate.

               5.

               Al cincilea motiv este întemeiat pe faptul că a avut loc un abuz de putere, Comisia luând în considerare, pentru a refuza încheierea programului de inițiativă comunitară în cauză, un motiv care nu era legat, prin natura sa, de interesul european.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 1260/1999 al Consiliului din 21 iunie 1999 de stabilire a dispozițiilor generale privind fondurile structurale (JO L 161, p. 1).


title: Cauzele conexate C-175/07 — C-184/07: Ordonanța Curții (Camera a șasea) din 6 octombrie 2008 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Tribunal de grande instance de Nanterre — Franța) — SA des sucreries de Fontaine-le-Dun-Bolbec-Auffay (SAFBA) (C-175/07), Sucreries et Raffineries d'Erstein SA (C-176/07), Sucreries & Distilleries de Souppes — Ouvré Fils SA (C-177/07), Sucrerie de Bourgogne SA (C-178/07), Sucrerie Bourdon (C-179/07), Sucreries du Marquenterre SA (C-180/07), Cristal Union (C-181/07), Lesaffre Frères SA (C-182/07), Vermendoise Industries SAS (C-183/07), Sucreries de Toury et Usines annexes SA (C-184/07)/Directeur général des douanes et droits indirects, Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers (Articolul 104 alineatul (3) din Regulamentul de procedură — Zahăr — Cotizații la producție — Modalități de aplicare a regimului cotelor — Luarea în considerare a cantităților de zahăr conținute în produsele transformate — Stabilirea excedentului exportabil — Stabilirea pierderii medii)

text:
               6.12.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 313/10

         Ordonanța Curții (Camera a șasea) din 6 octombrie 2008 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Tribunal de grande instance de Nanterre — Franța) — SA des sucreries de Fontaine-le-Dun-Bolbec-Auffay (SAFBA) (C-175/07), Sucreries et Raffineries d'Erstein SA (C-176/07), Sucreries & Distilleries de Souppes — Ouvré Fils SA (C-177/07), Sucrerie de Bourgogne SA (C-178/07), Sucrerie Bourdon (C-179/07), Sucreries du Marquenterre SA (C-180/07), Cristal Union (C-181/07), Lesaffre Frères SA (C-182/07), Vermendoise Industries SAS (C-183/07), Sucreries de Toury et Usines annexes SA (C-184/07)/Directeur général des douanes et droits indirects, Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers
   (Cauzele conexate C-175/07 — C-184/07) (1)

   (Articolul 104 alineatul (3) din Regulamentul de procedură - Zahăr - Cotizații la producție - Modalități de aplicare a regimului cotelor - Luarea în considerare a cantităților de zahăr conținute în produsele transformate - Stabilirea excedentului exportabil - Stabilirea pierderii medii)
   (2008/C 313/15)
   Limba de procedură: franceza
   Instanța de trimitere
   Tribunal de grande instance de Nanterre
   Părțile din acțiunea principală

      Reclamante: SA des sucreries de Fontaine-le-Dun-Bolbec-Auffay (SAFBA) (C-175/07), Sucreries et Raffineries d'Erstein SA (C-176/07), Sucreries & Distilleries de Souppes — Ouvré Fils SA (C-177/07), Sucrerie de Bourgogne SA (C-178/07), Sucrerie Bourdon (C-179/07), Sucreries du Marquenterre SA (C-180/07), Cristal Union (C-181/07), Lesaffre Frères SA (C-182/07), Vermendoise Industries SAS (C-183/07), Sucreries de Toury et Usines annexes SA (C-184/07)

      Pârâți: Directeur général des douanes et droits indirects, Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers
   Obiectul
   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Tribunal de grande instance de Nanterre — Validitatea, în raport cu articolul 15 din Regulamentul (CE) nr. 1260/2001 al Consiliului din 19 iunie 2001 privind organizarea comună a piețelor în sectorul zahărului (JO L 178, p. 1), precum și în raport cu principiile proporționalității și nediscriminării, a Regulamentului (CE) nr. 314/2002 al Comisiei din 20 februarie 2002 de stabilire a normelor de aplicare a regimului cotelor în sectorul zahărului (JO L 50, p. 40) — Validitatea, în raport cu Regulamentele (CE) nr. 1260/2001 și (CE) nr. 314/2002, a Regulamentului (CE) nr. 1686/2005 al Comisiei din 14 octombrie 2005 de stabilire pentru anul de comercializare 2004/2005 a valorilor cotizațiilor la producție, precum și a coeficientului cotizației suplimentare în sectorul zahărului (JO L 271, p. 12) — Cotizație la producție care include cantitățile de zahăr conținute în produse transformate, exportate fără a beneficia de restituire la export
   Dispozitivul

               1)

               Examinarea articolului 6 alineatul (4) din Regulamentul (CE) nr. 314/2002 al Comisiei din 20 februarie 2002 de stabilire a normelor de aplicare a regimului cotelor în sectorul zahărului, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (CE) nr. 38/2004 al Comisiei din 9 ianuarie 2004, în măsura în care această dispoziție nu prevede, pentru calculul cotizației la producție, excluderea din excedentul exportabil a cantităților de zahăr conținute în produse transformate exportate pentru care nu a fost acordată nicio restituire la export, nu a evidențiat existența unor elemente de natură să îi afecteze validitatea.

               2)

               Regulamentului (CE) nr. 1686/2005 al Comisiei din 14 octombrie 2005 de stabilire pentru anul de comercializare 2004/2005 a valorilor cotizațiilor la producție, precum și a coeficientului cotizației suplimentare în sectorul zahărului este nevalid.

      (1)  JO C 117, 26.5.2007.


title: Cauza C-425/11: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Finanzgericht Baden-Württemberg (Germania) la 16 august 2011 — Katja Ettwein/Finanzamt Konstanz

text:
               12.11.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 331/8

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Finanzgericht Baden-Württemberg (Germania) la 16 august 2011 — Katja Ettwein/Finanzamt Konstanz
   (Cauza C-425/11)
   2011/C 331/12
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Finanzgericht Baden-Württemberg

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Katja Ettwein

      Pârâtă: Finanzamt Konstanz

      Întrebarea preliminară

   Dispozițiile Acordului din 21 iunie 1999 dintre Comunitatea Europeană și statele membre ale acesteia, pe de o parte, și Confederația Elvețiană, pe de altă parte, privind libera circulație a persoanelor (1) (BGBl II 2001, p. 810 și următoarele), care a fost ratificat de Bundestag prin Legea din 2 septembrie 2001 (BGBl II 2001, p. 810) și a intrat în vigoare la 1 iunie 2002 (denumit în continuare „Acordul privind libera circulație a persoanelor”), în special articolele 1, 2, 11, 16 și 21, precum și articolele 9, 13 și 15 din anexa I trebuie interpretate în sensul că nu permit refuzul impozitării comune, având în vedere regimul „fracționării” („splitting”), în cazul soților cu domiciliul în Elveția și ale căror venituri impozabile sunt supuse în totalitate impozitului în Republica Federală Germania?

      (1)  Acordul dintre Comunitatea Europeană și statele membre ale acesteia, pe de o parte, și Confederația Elvețiană, pe de altă parte, privind libera circulație a persoanelor — Actul final — Declarații comune — Informare privind intrarea în vigoare a șapte acorduri încheiate cu Confederația Elvețiană în domeniile liberei circulații a persoanelor, transportului aerian și terestru, achizițiilor publice, cooperării științifice și tehnologice, recunoașterii reciproce a evaluării conformității și comerțului cu produse agricole (JO 2002, L 114, p. 6, Ediție specială, 11/vol. 74, p. 97).


title: Cauza C-136/06: Ordonanța președintelui Curții din 29 august 2007 — Comisia Comunităților Europene/Republica Malta

text:
               8.12.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 297/32

         Ordonanța președintelui Curții din 29 august 2007 — Comisia Comunităților Europene/Republica Malta
   (Cauza C-136/06) (1)

   (2007/C 297/53)

      Limba de procedură: engleza

   Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 131, 3.6.2006.


title: Cauza T-411/14: Acțiune introdusă la 10 iunie 2014 – Coca-Cola/OAPI (forma unei sticle)

text:
               25.8.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 282/39

         Acțiune introdusă la 10 iunie 2014 – Coca-Cola/OAPI (forma unei sticle)
   (Cauza T-411/14)
   2014/C 282/52
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: The Coca-Cola Company (Atlanta, Statele Unite ale Americii) (reprezentanți: D. Stone și A. Dykes, Solicitors și S. Malynicz, Barrister)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele)

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea Deciziei Camerei a doua de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele) din 27 martie 2014 date în cauza R 540/2013-2;

               —

               obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

      Marca comunitară vizată: marcă tridimensională ce reprezintă forma unei sticle pentru produsele din clasele 6, 21 și 32 – cerere de înregistrare a mărcii comunitare nr. 1 0 5 32  687.

      Decizia examinatorului: marca nu este eligibilă pentru înregistrare în ceea ce privește o parte din produsele menționate în cerere.

      Decizia camerei de recurs: respinge calea de atac.

      Motivele invocate: încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (b) Regulamentul privind marca comunitară.


title: Cauza C-638/11 P: Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 14 noiembrie 2013 — Consiliul Uniunii Europene/Gul Ahmed Textile Mills Ltd, Comisia Europeană [Recurs — Dumping — Importuri de lenjerie de pat din bumbac originară din Pakistan — Regulamentul (CE) nr. 384/96 — Articolul 3 alineatul (7) — Noțiunea „alți factori” ]

text:
               11.1.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 9/5

         Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 14 noiembrie 2013 — Consiliul Uniunii Europene/Gul Ahmed Textile Mills Ltd, Comisia Europeană
   (Cauza C-638/11 P) (1)

   (Recurs - Dumping - Importuri de lenjerie de pat din bumbac originară din Pakistan - Regulamentul (CE) nr. 384/96 - Articolul 3 alineatul (7) - Noțiunea „alți factori”)
   2014/C 9/06
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Recurent: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: J.-P. Hix, agent și G. Berrisch, Rechtsanwalt)

      Celelalte părți din procedură: Gul Ahmed Textile Mills Ltd (reprezentant: L. Ruessmann, avocat), Comisia Europeană (reprezentanți: A. Stobiecka-Kuik, agent, asistat de E. McGovern, Barrister)

      Obiectul

   Recurs formulat împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a șaptea) din 27 septembrie 2011, Gul Ahmed Textile Mills/Consiliul (T-199/04), prin care se anulează, în ceea ce privește Gul Ahmed Textile Mills Ltd, Regulamentul (CE) nr. 397/2004 al Consiliului din 2 martie 2004 de instituire a unui drept antidumping definitiv la importurile de lenjerie de pat din bumbac originară din Pakistan (JO L 66, p. 1, Ediție specială, 11/vol. 34, p. 108) — Încălcarea articolului 3 alineatul (7) din Regulamentul (CE) nr. 384/96 al Consiliului din 22 decembrie 1995 privind protecția împotriva importurilor care fac obiectul unui dumping din partea țărilor care nu sunt membre ale Comunității Europene (JO L 56, p. 1, Ediție specială, 11/vol. 12, p. 223) — Stabilirea existenței unui prejudiciu — Stabilirea unei legături de cauzalitate între importurile care fac obiectul unui dumping și prejudiciul cauzat — Factori care trebuie luați în considerare.

      Dispozitivul

               1.

               Anulează Hotărârea Tribunalului Uniunii Europene din 27 septembrie 2011, Gul Ahmed Textile Mills/Consiliul (T-199/04).

               2.

               Trimite cauza spre rejudecare Tribunalului Uniunii Europene.

               3.

               Cererea privind cheltuielile de judecată se soluționează odată cu fondul.

      (1)  JO C 65, 3.3.2012.


title: Cauza T-381/07: Ordonanța Tribunalului de Primă Instanță din 11 septembrie 2008 — Italia/Comisia

text:
               22.11.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 301/65

         Ordonanța Tribunalului de Primă Instanță din 11 septembrie 2008 — Italia/Comisia
   (Cauza T-381/07) (1)

   (2008/C 301/126)

      Limba de procedură: italiana

   Președintele Camerei a doua a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 283, 24.11.2007.


title: Cauza T-83/13 P: Recurs introdus la 11 februarie 2013 de BS împotriva Hotărârii Tribunalului Funcției Publice 12 februarie 2012 în cauza F-90/11, BS/Comisia

text:
               6.4.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 101/29

         Recurs introdus la 11 februarie 2013 de BS împotriva Hotărârii Tribunalului Funcției Publice 12 februarie 2012 în cauza F-90/11, BS/Comisia
   (Cauza T-83/13 P)
   2013/C 101/58
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Recurent: BS (Messina, Italia) (reprezentant: C. Pollicino, avocat)

      Cealaltă parte din procedură: Comisia Europeană

      Concluziile

   Recurentul solicită Tribunalului:

               —

               Declararea prezentului recurs ca fiind admisibil și fondat;

               —

               anularea hotărârii atacate;

               —

               confirmarea faptului că „Reglementarea comună privind asigurarea împotriva riscurilor de accident și de boală profesională ale funcționarilor Comunităților Europene”, acoperă „tot sistemul cutanat”, iar nu doar „arsurile profunde și cicatrizările patologice ale sistemului cutanat”;

               —

               dispunerea măsurii de constituire a unei noi comisii medicale, cu sarcina de a reexamina cazul recurentului;

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată efectuate în proceduri.

      Motivele și principalele argumente

   Prezentul recurs este îndreptat împotriva hotărârii care a respins o acțiune directă având ca obiect în esență anularea deciziei prin care autoritatea împutericită să facă numiri a finalizat procedura inițiată în temeiul articolului 73 din Statutul funcționarilor Uniunii Europene, reținând lipsa unei atingeri aduse integrității psihofizice, în urma unei agresiuni suferite de recurent.
   În susținerea recursului, recurentul invocă două motive.

               1.

               Primul motiv întemeiat pe încălcarea articolului 22 alineatul (3) din Reglementarea privind asigurarea.
               În acest sens, se afirmă că în mod contrar acestei dispoziții, comisia medicală nu a decis ca organ colegial și, în plus, sesizată cu o problemă juridică, s-a declarat necompetentă.

               2.

               Al doilea motiv întemeiat pe încălcarea articolului 73 din baremul european de evaluare a atingerilor aduse integrității psihofizice.

                           —

                           În opinia recurentului, prin hotărârea atacată Tribunalul Funcției Publice a respins acțiunea fără să furnizeze o interpretare exactă, care era așteptată din partea acestuia cu privire la aspectul dacă Reglementarea comună acoperă tot sistemul cutanat sau doar arsurile profunde și cicatrizările patologice ale sistemului cutanat.


title: Cauza C-384/13: Ordonanța Curții (Camera a zecea) din 4 decembrie 2014 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunal Supremo – Spania) – Estación de Servicio Pozuelo 4 SL/GALP Energía España SAU [Trimitere preliminară — Articolul 99 din Regulamentul de procedură al Curții — Înțelegeri — Articolul 81 CE — Contract de aprovizionare exclusivă cu carburanți și combustibil — Regulamentul (CEE) nr. 1984/83 — Articolul 12 alineatul (2) — Regulamentul (CE) nr. 2790/1999 — Articolul 4 litera (a) și articolul 5 litera (a) — Durata exclusivității — Acord de importanță minoră]

text:
               16.2.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 56/3

         Ordonanța Curții (Camera a zecea) din 4 decembrie 2014 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunal Supremo – Spania) – Estación de Servicio Pozuelo 4 SL/GALP Energía España SAU
   (Cauza C-384/13) (1)

   ([Trimitere preliminară - Articolul 99 din Regulamentul de procedură al Curții - Înțelegeri - Articolul 81 CE - Contract de aprovizionare exclusivă cu carburanți și combustibil - Regulamentul (CEE) nr. 1984/83 - Articolul 12 alineatul (2) - Regulamentul (CE) nr. 2790/1999 - Articolul 4 litera (a) și articolul 5 litera (a) - Durata exclusivității - Acord de importanță minoră])
   (2015/C 056/03)
   Limba de procedură: spaniola

      Instanța de trimitere

   Tribunal Supremo

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Estación de Servicio Pozuelo 4 SL

      Pârâtă: GALP Energía España SAU

      Dispozitivul

               1)

               Un contract precum cel în discuție în litigiul principal, prin care se stabilește constituirea, în favoarea unui furnizor de produse petroliere, a unui drept de superficie în vederea construirii unei stații de distribuție a carburanților și a închirierii acesteia către proprietarul terenului, cu impunerea unei obligații de aprovizionare exclusivă de lungă durată, nu are, în principiu, ca efect restrângerea semnificativă a concurenței și nu intră, prin urmare, sub incidența interdicției prevăzute la articolul 81 alineatul (1) CE, cu condiția ca, pe de o parte, cota de piață a acestui furnizor să nu depășească 3 %, în condițiile în care cota de piață cumulată a altor trei furnizori se ridică la aproximativ 70 %, și, pe de altă parte, durata contractului menționat să nu fie vădit excesivă în raport cu durata medie a contractelor încheiate în general pe piața în cauză, aspect a cărui verificare este de competența instanței de trimitere.

               2)

               Articolul 12 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 2790/1999 al Comisiei din 22 decembrie 1999 privind aplicarea articolului 81 alineatul (3) din tratat unor categorii de acorduri verticale și practici concertate trebuie interpretat în sensul că un contract în vigoare la 31 mai 2000, care include o clauză de neconcurență și îndeplinește condițiile de exceptare prevăzute de Regulamentul (CEE) nr. 1984/83 al Comisiei din 22 iunie 1983 privind aplicarea articolului 85 alineatul (3) din tratat unor categorii de acorduri de cumpărare exclusivă, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (CE) nr. 1582/97 al Comisiei din 30 iulie 1997, dar care nu îndeplinește condițiile prevăzute de Regulamentul nr. 2790/1999, este exceptat de la interdicția prevăzută la articolul 81 alineatul (1) CE până la data de 31 decembrie 2001.

      (1)  JO C 274, 21.9.2013.


title: Cauza T-356/12: Acțiune introdusă la 6 august 2012 — Debonair Trading Internacional/OAPI — Ibercosmetica (SÔ:UNIC)

text:
               13.10.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 311/12

         Acțiune introdusă la 6 august 2012 — Debonair Trading Internacional/OAPI — Ibercosmetica (SÔ:UNIC)
   (Cauza T-356/12)
   2012/C 311/16
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Debonair Trading Internacional Lda (Funcha, Madeira) (reprezentant: T. Alkin, Barrister)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Ibercosmetica, SA de CV (Mexico City, Mexic)

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea Deciziei din 4 iunie 2012 a Camerei a patra de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) pronunțate în cauza R 1033/2011-4;

               —

               obligarea celeilalte părți la plata cheltuielilor de judecată efectuate de reclamantă.

      Motivele și principalele argumente

      Solicitantul mărcii comunitare: cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs.

      Marca comunitară vizată: marca comunitară verbală „SÔ:UNIC” înregistrată pentru produse din clasa 3 sub nr. 8197972.

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în procedura opoziției: reclamanta

      Marca sau semnul invocat: o serie de 24 de mărci comunitare, internaționale, britanice și irlandeze, înregistrate pentru produse din clasa 3, constând în cuvântul „SO” combinat cu alte elemente; o serie de 17 semne neînregistrate, constând în cuvântul „SO” combinat cu alte elemente, folosite în legătură cu produse din clasa 3.

      Decizia diviziei de opoziție: respinge opoziția în totalitate.

      Decizia camerei de recurs: respinge calea de atac.

      Motivele invocate: încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 al Consiliului; încălcarea normei 15 alineatul (2) litera (b) punctul (iii) din Regulamentul (CE) nr. 2868/95 al Comisiei; încălcarea articolului 8 alineatul (4) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 al Consiliului;


title: Cauza T-53/12: Hotărârea Tribunalului din 26 octombrie 2012 — CF Sharp Shipping Agencies/Consiliul (Politica externă și de securitate comună — Măsuri restrictive îndreptate împotriva Iranului în scopul de a împiedica proliferarea nucleară — Înghețarea fondurilor — Acțiune în anulare — Obligația de motivare)

text:
               8.12.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 379/23

         Hotărârea Tribunalului din 26 octombrie 2012 — CF Sharp Shipping Agencies/Consiliul
   (Cauza T-53/12) (1)

   (Politica externă și de securitate comună - Măsuri restrictive îndreptate împotriva Iranului în scopul de a împiedica proliferarea nucleară - Înghețarea fondurilor - Acțiune în anulare - Obligația de motivare)
   2012/C 379/40
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: CF Sharp Shipping Agencies Pte Ltd (Singapore, Singapore) (reprezentanți: S. Drury, solicitor, K. Adamantopoulos și J. Cornelis, avocați)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: B. Driessen și V. Piessevaux, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare a Regulamentului (UE) nr. 961/2010 al Consiliului din 25 octombrie 2010 privind măsuri restrictive împotriva Iranului și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 423/2007 (JO L 281, p. 1), a Regulamentului de punere în aplicare (UE) nr. 1245/2011 al Consiliului din 1 decembrie 2011 de punere în aplicare a Regulamentului nr. 961/2010 (JO L 319, p. 11) și a Regulamentului (UE) nr. 267/2012 al Consiliului din 23 martie 2012 privind măsuri restrictive împotriva Iranului și de abrogare a Regulamentului nr. 961/2010 (JO L 88, p. 1), în măsura în care se referă la reclamantă

      Dispozitivul

               1.

               Anulează Regulamentul (UE) nr. 961/2010 al Consiliului din 25 octombrie 2010 privind măsuri restrictive împotriva Iranului și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 423/2007 și Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 1245/2011 al Consiliului din 1 decembrie 2011 de punere în aplicare a Regulamentului nr. 961/2010, în măsura în care prevăd înscrierea societății CF Sharp Shipping Agencies Pte Ltd pe lista cuprinsă în anexa VIII la Regulamentul nr. 961/2010.

               2.

               Anulează Regulamentul (UE) nr. 267/2012 al Consiliului din 23 martie 2012 privind măsuri restrictive împotriva Iranului și de abrogare a Regulamentului nr. 961/2010, în măsura în care prevede înscrierea societății CF Sharp Shipping Agencies pe lista cuprinsă în anexa IX.

               3.

               Constată că nu mai este necesar să se pronunțe asupra cererii societății CF Sharp Shipping Agencies privind anularea cu efect imediat a Regulamentului nr. 961/2010 și a Regulamentului de punere în aplicare nr. 1245/2011.

               4.

               Respinge în rest acțiunea.

               5.

               Obligă Consiliul Uniunii Europene la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 89, 24.3.2012.


title: Cauza T-884/16: Acțiune introdusă la 15 decembrie 2016 – Multiconnect/Comisia

text:
               6.2.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 38/53

         Acțiune introdusă la 15 decembrie 2016 – Multiconnect/Comisia
   (Cauza T-884/16)
   (2017/C 038/69)
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Multiconnect GmbH (München, Germania) (reprezentanți: J.-M. Schultze, S. Pautke și C. Ehlenz, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea actelor Comisiei la originea cărora se află unitatea care se ocupă de controlul fuziunilor în cadrul Direcției Generale Concurență, în cadrul punerii în aplicare a celei de a treia condiții („măsură corectivă non-MNO”) din cadrul deciziei M.7018, în special anularea poziției exprimate în e-mailurile din 24 octombrie 2016 și din 29 octombrie 2016 care, prin excluderea operatorilor din rețeaua mobilă virtuală („MVNO”, mobile virtual network operators) precum reclamanta, limitează măsura corectivă non-MNO la simplii prestatori de servicii;

               —

               cu titlu subsidiar, anularea Deciziei C(2014) 4443 final în cauza M.7018;

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă două motive.

               1.

               Primul motiv, întemeiat pe încălcarea tratatelor sau a unei norme de drept care trebuie aplicată la punerea în aplicare a acestora
               Reclamanta susține că pârâta săvârșește o eroare de drept în cadrul interpretării și al aplicării Deciziei C(2014) 4443 final în cazul M.7018, precum și a angajamentelor aferente, în condițiile în care limitează în speță la terții care urmează modelul de întreprindere al unui prestator de servicii așa-numita „măsură corectivă non-MNO”, prin care Telefónica s-a angajat să acorde terților accesul la serviciile 4G pe piața cu ridicata a telefoniei mobile, și nu determină Telefónica să acorde terților, potrivit „măsurii corective non-MNO”, accesul la serviciile 4G în cadrul unui model de întreprindere MVNO.

               2.

               Al doilea motiv, invocat cu titlu subsidiar: încălcarea dispozițiilor tratatelor sau a unei norme de drept care trebuie să fie aplicată la punerea în aplicare a acestora, precum și o eroare vădită de apreciere și lipsa de motivare, în condițiile în care Decizia C(2014) 4443 face să se presupună în mod greșit că angajamentele asumate de Telefónica ar putea să rezolve orice problemă de concurență.


title: Cauza F-97/15: Acțiune introdusă la 1 iulie 2015 – ZZ/Comisia

text:
               7.9.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 294/85

         Acțiune introdusă la 1 iulie 2015 – ZZ/Comisia
   (Cauza F-97/15)
   (2015/C 294/104)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: ZZ (reprezentanți: S. Orlandi și T. Martin, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Obiectul și descrierea litigiului

   Anularea deciziei finale de transfer al drepturilor de pensie ale reclamantului în sistemul de pensii al Uniunii, care aplică noile dispoziții generale de aplicare (DGA) a articolului 11 alineatul (2) din anexa VIII la statut din 3 martie 2011

      Concluziile reclamantului

               —

               Declararea nelegalității articolului 9 din dispozițiile generale de aplicare a articolului 11 alineatul (2) din anexa VIII la statut;

               —

               anularea deciziei din 14 octombrie 2014 de confirmare a transferului drepturilor de pensie dobândite de reclamant înainte de angajarea sa în muncă, în temeiul dispozițiilor generale de aplicare a articolului 11 alineatul (2) din anexa VIII la statut din 3 martie 2011;

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.


title: Cauza C-431/15: Cerere de decizie preliminară introdusă de Audiencia Provincial de Cantabria – Sección 4 (Spania) la 7 august 2015 – Liberbank, S.A./Rafael Piris del Campo

text:
               26.10.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 354/21

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Audiencia Provincial de Cantabria – Sección 4 (Spania) la 7 august 2015 – Liberbank, S.A./Rafael Piris del Campo
   (Cauza C-431/15)
   (2015/C 354/24)
   Limba de procedură: spaniola

      Instanța de trimitere

   Audiencia Provincial de Cantabria – Sección 4

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Liberbank, S.A.

      Pârât: Rafael Piris del Campo

      Întrebările preliminare

               1)

               Limitarea efectelor retroactive ale nulității unui clauze-prag incluse într-un contract încheiat cu consumatorii, ca urmare a caracterului său abuziv, este compatibilă cu principiul neobligativității și cu articolele 6 și 7 din Directiva 93/13/CEE (1) a Consiliului din 5 aprilie 1993 privind clauzele abuzive în contractele încheiate cu consumatorii?

               2)

               Menținerea efectelor unei clauze-prag incluse într-un contract încheiat cu consumatorii, care a fost declarată nulă ca urmare a caracterului său abuziv, este compatibilă cu articolele 6 și 7 din Directiva 93/13/CEE a Consiliului din 5 aprilie 1993 privind clauzele abuzive în contractele încheiate cu consumatorii?

               3)

               Limitarea efectelor retroactive ale nulității unei clauze-prag incluse într-un contract încheiat cu consumatorii, ca urmare a caracterului său abuziv, întemeiată pe existența riscului unor consecințe grave asupra ordinii publice economice și pe buna-credință, este compatibilă cu articolele 6 și 7 din Directiva 93/13/CEE a Consiliului din 5 aprilie 1993 privind clauzele abuzive în contractele încheiate cu consumatorii?

               4)

               În cazul unui răspuns afirmativ la întrebarea anterioară, în cazul exercitării unei acțiuni individuale în constatarea nulității unei clauze abuzive incluse într-un contract încheiat cu consumatorii, prezumția privind existența riscului unor consecințe grave asupra ordinii publice economice este compatibilă cu articolele 6 și 7 din Directiva 93/13/CEE a Consiliului din 5 aprilie 1993 privind clauzele abuzive în contractele încheiate cu consumatorii sau este necesară evaluarea acestui risc luându-se în considerare datele economice concrete din care rezultă consecințele macroeconomice ale recunoașterii efectelor retroactive ale nulității unei clauze abuzive?

               5)

               Pe de altă parte, în cazul exercitării unei acțiuni individuale în constatarea nulității unei clauze abuzive incluse într-un contract încheiat cu consumatorii, evaluarea riscului unor consecințe grave asupra ordinii publice economice, luând în considerare efectele economice pe care le-ar avea exercitarea unei acțiuni individuale de către un număr mare de consumatori, este compatibilă cu articolele 6 și 7 din Directiva 93/13/CEE a Consiliului din 5 aprilie 1993 [privind clauzele abuzive în contractele încheiate cu consumatorii]? Sau, dimpotrivă, acest risc trebuie evaluat luându-se în considerare consecințele economice asupra economiei ale acțiunii individuale exercitate de un consumator?

               6)

               În cazul unui răspuns afirmativ la a treia întrebare, evaluarea abstractă a comportamentului unui profesionist în vederea aprecierii bunei-credințe este compatibilă cu articolele 6 și 7 din Directiva 93/13/CEE a Consiliului din 5 aprilie 1993 privind clauzele abuzive în contractele încheiate cu consumatorii?

               7)

               Sau, dimpotrivă, este necesar ca respectiva bună-credință să fie examinată şi apreciată de la caz la caz, luându-se în considerare comportamentul concret al profesionistului în ceea ce privește încheierea contractului și includerea în acesta a clauzei abuzive, în lumina articolului 6 din Directiva 93/13/CEE a Consiliului din 5 aprilie 1993 privind clauzele abuzive în contractele încheiate cu consumatorii?

      (1)  JO L 95, p. 29, Ediţie specială, 15/vol. 2, p. 273.


title: Cauza C-171/09: Ordonanța președintelui Curții (Camera a opta) din 2 decembrie 2009 — Comisia Europeană/Republica Franceză

text:
               27.2.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 51/28

         Ordonanța președintelui Curții (Camera a opta) din 2 decembrie 2009 — Comisia Europeană/Republica Franceză
   (Cauza C-171/09) (1)

   2010/C 51/49

      Limba de procedură: franceza

   Președintele Camerei a opta a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 153, 4.7.2009.


title: Cauza C-10/10: Acțiune introdusă la 8 ianuarie 2010 — Comisia Europeană/Republica Austria

text:
               13.3.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 63/38

         Acțiune introdusă la 8 ianuarie 2010 — Comisia Europeană/Republica Austria
   (Cauza C-10/10)
   2010/C 63/60
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: R. Lyal, W. Mölls, Bevollmächtigte)

      Pârâtă: Republica Austria

      Concluziile reclamantei

               —

               constatarea faptului că, prin autorizarea deductibilității fiscale a donațiilor către instituții cu funcții de cercetare și educaționale numai în cazul instituțiilor cu sediul în Austria, Republica Austria a încălcat obligațiile care îi revin în temeiul articolului 56 CE și al articolului 40 din Acordul privind SEE;

               —

               obligarea Republicii Austria la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În opinia Comisiei, donațiile efectuate către instituțiile de cercetare și de învățământ care urmăresc obiective necomerciale intră în domeniul de aplicare al liberei circulații a capitalurilor în temeiul articolului 56 CE. Guvernul austriac permite numai deducerea fiscală a donațiilor efectuate către astfel de instituții care au sediul în Austria, dar nu și în cazul donațiilor efectuate către instituții similare din alte state membre sau în alte state din Spațiul Economic European. Comisia consideră că aceasta constituie o încălcare a articolului 56 CE și a articolului 40 din Acordul privind SEE.
   În susținerea acestei dispoziții, Republica Austria afirmă că aceasta reprezintă o restricție permisă a dispoziției privind donațiile în domenii specializate care scutește statul de la ceea ce, altfel, ar constitui pentru acesta o obligație de finanțare. Republica Austria susține că aceasta rezultă, printre altele, din Hotărârea Centro di Musicologia Walter Stauffer (1), C-396/04.
   Comisia se opune acestei justificări. Aceasta susține că dispoziția în cauză creează o distincție pe motive pur geografice și fără a lua în considerare scopul instituțiilor beneficiare. În plus, nu există nicio dovadă privind interacțiunea, invocată de Republica Austria, dintre finanțarea directă de către stat și donațiile susținute fiscal realizate de persoane private. Chiar dacă interacțiunea invocată de Republica Austria ar exista, aceasta, în opinia Comisiei, nu ar justifica vreo restricție a liberei circulații a capitalurilor, întrucât nu implică un interes calificat din punct de vedere al sistemului fiscal în sensul Hotărârii Bachmann (2), C-204/90.

      (1)  Hotărârea Centro di Musicologia Walter Stauffer (cauza C-386/04, Rec., 2006, p. I-8203).

      (2)  Hotărârea Bachmann (cauza C-204/90, Rec., 1992, p. I-249).


title: Cauza C-294/16: Cerere de decizie preliminară introdusă de Sąd Rejonowy dla Łodzi-Śródmieścia (Polonia) la 25 mai 2016 – Procedură penală împotriva lui J.Z.

text:
               16.8.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 296/21

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Sąd Rejonowy dla Łodzi-Śródmieścia (Polonia) la 25 mai 2016 – Procedură penală împotriva lui J.Z.
   (Cauza C-294/16)
   (2016/C 296/27)
   Limba de procedură: polona

      Instanța de trimitere

   Sąd Rejonowy dla Łodzi-Śródmieścia

      Partea din procedura principală

   J.Z.

      Întrebarea preliminară

   Articolul 26 alineatul (1) din Decizia-cadru 2002/584/JAI (1) a Consiliului din 13 iunie 2002 privind mandatul european de arestare și procedurile de predare între statele membre coroborat cu articolul 6 alineatele (1) și (3) din Tratatul privind Uniunea Europeană, precum și cu articolul 49 alineatul (3) din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene trebuie interpretat în sensul că noțiunea „detenție” cuprinde și măsuri luate de statul membru de executare care constau în supravegherea electronică a reședinței persoanei împotriva căreia s-a emis mandatul de arestare în contextul arestului la domiciliu?

      (1)  JO L 190, p. 1, Ediție specială, 19/vol. 6, p. 3.


title: Cauzele conexate T-60/04-T-64/04: Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 12 iunie 2007 — Budějovický Budvar/OAPI — Anheuser-Busch (BUD) ( Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale BUD — Denumire de origine înregistrată în baza Aranjamentului de la Lisabona — Articolul 8 alineatul ( 4) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 — Respingerea opoziției )

text:
               21.7.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 170/20

         Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 12 iunie 2007 — Budějovický Budvar/OAPI — Anheuser-Busch (BUD)
   (Cauzele conexate T-60/04-T-64/04) (1)

   („Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale BUD - Denumire de origine înregistrată în baza Aranjamentului de la Lisabona - Articolul 8 alineatul ( 4) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 - Respingerea opoziției’)
   (2007/C 170/36)
   Limba de procedură: engleza
   Părțile

      Reclamant: Budějovický Budvar, národní podnik (České Budějovice, Republica Cehă) (reprezentant: F. Fajgenbaum, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentanți: A. Folliard-Monguiral și I. de Medrano Caballero, agenți)

      Cealaltă parte în procedura în fața camerei de recurs a OAPI, intervenientă în fața Tribunalului: Anheuser-Busch, Inc. (Saint Louis, Missouri, Statele Unite) (reprezentanți: inițial V. von Bomhard, A. Renck, A. Pohlmann, D. Ohlgart și B. Goebel, avocats, ulterior V. von Bomhard, A. Renck, D. Ohlgart și B. Goebel, avocați)
   Obiectul
   Cerere de anulare a cinci decizii ale Camerei a doua de recurs a OAPI din 3 decembrie 2003 (cauzele R 107/2003-2, R 111/2003-2, R 114/2003-2, R 115/2003-2 și R 122/2003-2) cu privire la proceduri de opoziție între Budějovický Budvar, národní podnik și Anheuser-Busch, Inc.
   Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunile în cauzele conexate T-60/04-T-64/04.

               2)

               Obligă Budějovický Budvar, národní podnik la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 94, 17.4.2004.


               4.7.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 153/41

         Recurs introdus la 8 aprilie 2009 de Comisia Comunităților Europene împotriva Hotărârii pronunțate la 29 ianuarie 2009 de Tribunalul Funcției Publice în cauza F-98/07, Petrilli/Comisia
   (cauza T-143/09 P)
   2009/C 153/80
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Recurentă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: D. Martin și B. Eggers, agenți)

      Cealaltă parte în proces: Nicole Petrilli (Woluwé-Saint-Étienne, Belgia)

      Concluziile recurentei

               —

               Anularea Hotărârii Tribunalului Funcției Publice din 29 ianuarie 2009 pronunțate în cauza F-98/07, Petrilli, și

               —

               declararea faptului că fiecare parte suportă propriile cheltuieli de judecată efectuate în prezentul recurs și în acțiunea derulată la Tribunalul Funcției Publice.

      Motivele și principalele argumente

   Prin intermediul prezentului recurs, Comisia solicită anularea Hotărârii Tribunalului Funcției Publice (TFP) din 29 ianuarie 2009 pronunțate în cauza Petrilli/Comisia, F-98/07, prin care TFP a anulat decizia Comisiei din 20 iulie 2007 de respingere a cererii de prelungire a unui contract de agent contractual auxiliar în favoarea reclamantei.
   În susținerea recursului, Comisia invocă trei motive întemeiate pe:

               —

               faptul că, potrivit Comisiei, TFP ar fi trebuit să declare acțiunea inadmisibilă având în vedere că decizia anulată nu ar cuprinde nicio reexaminare reală și aprofundată a situației personale a reclamantei;

               —

               o eroare de drept, întrucât TFP a considerat că regula de șase ani cuprinsă în Decizia C(2004)1597/6 din 28 aprilie 2004 privind durata maximă pentru care se recurge la personal nepermanent în serviciile Comisiei (1) încalcă articolul 88 din Regimul aplicabil celorlalți agenți ai Comunităților Europene;

               —

               o eroare de drept, întrucât TFP a considerat că numai nelegalitatea regulii de șase ani este suficientă pentru a angaja răspunderea extracontractuală a Comisiei fără a verifica în plus că, în mod vădit și grav, Comisia ar fi încălcat larga sa putere de apreciere a interesului serviciului prin faptul că nu a reînnoit contractul reclamantei.

      (1)  Publicată în Informațiile administrative nr. 75-2004 din 24 iunie 2004.


title: Cauza T-9/07: Hotărârea Tribunalului din 18 martie 2010 — Grupo Promer Mon Graphic/OAPI — PepsiCo (Reprezentarea unui suport promoțional circular) [ Desen sau model comunitar — Procedură de declarare a nulității — Desen sau model comunitar înregistrat reprezentând un suport promoțional circular — Desen sau model comunitar anterior — Motiv de nulitate — Conflict — Lipsa unei impresii globale diferite — Noțiunea de conflict — Produs în cauză — Gradul de libertate al autorului — Utilizator avizat — Articolul 10 și articolul 25 alineatul (1) litera (d) din Regulamentul (CE) nr. 6/2002 ]

text:
               1.5.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 113/39

         Hotărârea Tribunalului din 18 martie 2010 — Grupo Promer Mon Graphic/OAPI — PepsiCo (Reprezentarea unui suport promoțional circular)
   (Cauza T-9/07) (1)

   („Desen sau model comunitar - Procedură de declarare a nulității - Desen sau model comunitar înregistrat reprezentând un suport promoțional circular - Desen sau model comunitar anterior - Motiv de nulitate - Conflict - Lipsa unei impresii globale diferite - Noțiunea de conflict - Produs în cauză - Gradul de libertate al autorului - Utilizator avizat - Articolul 10 și articolul 25 alineatul (1) litera (d) din Regulamentul (CE) nr. 6/2002”)
   2010/C 113/61
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamant: Grupo Promer Mon Graphic, SA (Sabadell, Spania) (reprezentant: R. Almaraz Palmero, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI) (reprezentant: A. Folliard-Monguiral, agent)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: PepsiCo, Inc. (New York, Statele Unite) (reprezentanți: E. Armijo Chávarri și A. Castán Pérez-Gómez, avocați)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva deciziei R 1001/2005-3 pronunțate de Camera a treia de recurs a OAPI din data de 27 octombrie 2006, privind o procedură de declarare a nulității între Grupo Promer Mon Graphic, SA și PepsiCo, Inc.

      Dispozitivul

               1.

               Anulează Decizia Camerei a treia de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI) din 27 octombrie 2006 (cauza R 1001/2005-3).

               2.

               OAPI și PepsiCo, Inc. suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și cheltuielile de judecată efectuate de Grupo Promer Mon Graphic, SA în procedura în fața Tribunalului.

               3.

               OAPI și PepsiCo suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și cheltuielile de judecată efectuate de Grupo Promer Mon Graphic în procedura în fața camerei de recurs.

      (1)  JO C 56, 10.3.2007.


title: Cauza T-27/15 P: Recurs introdus la 20 ianuarie 2015 de Agenția Europeană pentru Medicamente (EMA) împotriva Hotărârii din 13 noiembrie 2014 a Tribunalului Funcției Publice în cauza F-2/12, Hristov/Comisia și EMA

text:
               13.4.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 118/32

         Recurs introdus la 20 ianuarie 2015 de Agenția Europeană pentru Medicamente (EMA) împotriva Hotărârii din 13 noiembrie 2014 a Tribunalului Funcției Publice în cauza F-2/12, Hristov/Comisia și EMA
   (Cauza T-27/15 P)
   (2015/C 118/41)
   Limba de procedură: bulgara

      Părțile

      Recurentă: Agenția Europeană pentru Medicamente (EMA) (reprezentanți: J. Currall, N. Nikolova și S. Petrova)

      Celelalte părți din procedură: Emil Hristov, Comisia Europeană

      Concluziile

   Recurenta solicită Tribunalului:

               —

               Anularea Hotărârii Tribunalului Funcției Publice din 13 noiembrie 2014 pronunțate în cauza F-2/12, Hristov/Comisia și EMA;

               —

               trimiterea cauzei Tribunalului Funcției Publice pentru ca acesta să se pronunțe asupra celorlalte motive de recurs,

               —

               soluționarea cererii privind cheltuielile de judecată odată cu fondul.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea recursului, recurenta invocă patru motive.

               —

               Tribunalul Funcției Publice ar fi încălcat dreptul Uniunii întrucât a conferit principiului bunei administrări un domeniu de aplicare pe care nu îl are.

               —

               Cu titlu subsidiar, se invocă încălcarea de către Tribunalul Funcției Publice a principiului proporționalității întrucât, înainte de pronunțarea hotărârii sale de anulare, nu ar fi examinat dacă nerespectarea principiului bunei administrări a putut afecta conținutul deciziei atacate.

               —

               Cu titlu mai subsidiar, se invocă încălcarea în orice caz a dreptului Uniunii de către Tribunalul Funcției Publice întrucât nu ar fi luat în considerare compararea intereselor prezente în cauză și nu ar fi limitat efectele hotărârii sale.

               —

               Cu titlu încă mai subsidiar, se invocă încălcarea de către Tribunalul Funcției Publice a dreptului Uniunii întrucât, în opinia sa, caracterul eronat al deciziei Comisiei implică în mod obligatoriu caracterul eronat al deciziei EMA.


title: Cauza C-226/10: Ordonanța președintelui Curții din 27 ianuarie 2011 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Amtsgericht Köln — Germania) — Hannelore Adams/Germanwings GmbH

text:
               16.4.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 120/8

         Ordonanța președintelui Curții din 27 ianuarie 2011 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Amtsgericht Köln — Germania) — Hannelore Adams/Germanwings GmbH
   (Cauza C-226/10) (1)

   2011/C 120/16
   Limba de procedură: germana
   Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 209, 31.7.2010.


title: Cauza C-272/07: Hotărârea Curții (Camera a opta) din 24 iunie 2008 — Comisia Comunităților Europene/Marele Ducat al Luxemburgului (Contracte de achiziții publice — Directiva 2004/18/CE — Coordonarea procedurilor de atribuire a contractelor de achiziții publice de lucrări, de bunuri și de servicii — Netranspunere în termenul prevăzut)

text:
               15.8.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 209/12

         Hotărârea Curții (Camera a opta) din 24 iunie 2008 — Comisia Comunităților Europene/Marele Ducat al Luxemburgului
   (Cauza C-272/07) (1)

   (Contracte de achiziții publice - Directiva 2004/18/CE - Coordonarea procedurilor de atribuire a contractelor de achiziții publice de lucrări, de bunuri și de servicii - Netranspunere în termenul prevăzut)
   (2008/C 209/17)
   Limba de procedură: franceza
   Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: B. Stromsky și D. Kukovec, agenți)

      Pârât: Marele Ducat al Luxemburgului (reprezentant: C. Schiltz, agent)
   Obiectul
   Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Neadoptarea, în termenul prevăzut, a actelor necesare pentru a se conforma Directivei 2004/18/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 31 martie 2004 privind coordonarea procedurilor de atribuire a contractelor de achiziții publice de lucrări, de bunuri și de servicii (JO L 134, p. 114, Ediție specială, 06/vol. 8, p. 116)
   Dispozitivul

               1)

               Prin neadoptarea, în termenul prevăzut, a tuturor actelor cu putere de lege și a actelor administrative necesare pentru a se conforma Directivei 2004/18/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 31 martie 2004 privind coordonarea procedurilor de atribuire a contractelor de achiziții publice de lucrări, de bunuri și de servicii, Marele Ducat al Luxemburgului nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul acestei directive.

               2)

               Obligă Marele Ducat al Luxemburgului la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 211, 8.9.2007.


title: Cauza T-500/13: Acțiune introdusă la 13 septembrie 2013 — Seatech International și alții/Comisia

text:
               21.12.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 377/16

         Acțiune introdusă la 13 septembrie 2013 — Seatech International și alții/Comisia
   (Cauza T-500/13)
   2013/C 377/38
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamante: Seatech International, Inc. (Cartagena, Columbia); Tuna Atlantic, Ltda (Cartagena); și Comextun, Ltda (Cartagena) (reprezentant: F. Foucault, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamantele solicită Tribunalului:

               —

               anularea Regulamentului de punere în aplicare (UE) nr. 672/2013 al Comisiei din 15 iulie 2013 de modificare a Regulamentului (UE) nr. 468/2010 de stabilire a listei UE a navelor care practică activități de pescuit ilegale, nedeclarate și nereglementate în măsura în care desemnează nava Marta Lucia R drept navă care efectuează activități de pescuit INN.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamantele invocă faptul că nava Marta Lucia R ar fi fost retrasă de pe lista de nave considerate ca practicând activități de pescuit ilegale, nedeclarată și nereglementată, ținută de Comisia interamericană pentru tonul tropical, și, prin urmare, această navă ar trebui de asemenea retrasă de pe lista Uniunii Europene de nave care efectuează aceste activități


title: Hotărârea Curții din 6 decembrie 2013 în cauza E-17/13 – Autoritatea AELS de Supraveghere/Islanda (Neîndeplinirea de către o parte contractantă a obligațiilor care îi revin – Directiva 2009/44/CE – Neaplicare)

text:
               27.3.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 88/16

      HOTĂRÂREA CURȚII

   din 6 decembrie 2013
   în cauza E-17/13
   Autoritatea AELS de Supraveghere/Islanda
   (Neîndeplinirea de către o parte contractantă a obligațiilor care îi revin – Directiva 2009/44/CE – Neaplicare)
   2014/C 88/13
   În cauza E-17/13, Autoritatea AELS de Supraveghere/Islanda – CERERE de declarare a faptului că, prin neadoptarea sau necomunicarea către Autoritatea AELS de Supraveghere, în termenul prevăzut, a tuturor măsurilor necesare pentru punerea în aplicare a articolului 2 din actul menționat la punctul 16b prima liniuță din anexa IX și la punctul 4 prima liniuță din anexa XII la Acordul privind Spațiul Economic European, și anume Directiva 2009/44/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 6 mai 2009 de modificare a Directivei 98/26/CE privind caracterul definitiv al decontării în sistemele de plăți și de decontare a titlurilor de valoare și a Directivei 2002/47/CE privind contractele de garanție financiară în ceea ce privește sistemele legate și creanțele private, astfel cum a fost adaptată la acord prin protocolul 1, Islanda nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul actului și în temeiul articolului 7 din Acordul privind SEE, Curtea, compusă din Carl Baudenbacher, președinte, Per Christiansen (judecător-raportor) și Páll Hreinsson, judecători, a pronunțat la 6 decembrie 2013, hotărârea al cărei dispozitiv prevede următoarele:
   Curtea:

               1.

               declară că, prin faptul că nu a adoptat toate măsurile necesare punerii în aplicare a articolului 2 din act în termenul prevăzut, Islanda nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul actului menționat la punctul 16b prima liniuță din anexa IX și la punctul 4 prima liniuță din anexa XII la Acordul privind Spațiul Economic European (Directiva 2009/44/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 6 mai 2009 de modificare a Directivei 98/26/CE privind caracterul definitiv al decontării în sistemele de plăți și de decontare a titlurilor de valoare și a Directivei 2002/47/CE privind contractele de garanție financiară în ceea ce privește sistemele legate și creanțele private), astfel cum a fost adaptat la acord prin protocolul 1, precum și în temeiul articolului 7 din acord;

               2.

               obligă Islanda la plata cheltuielilor de judecată.


title: Cauzele conexate C-25/14 și C-26/14: Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 17 decembrie 2015 (cerere de decizie preliminară formulată de Conseil d'État – Franța) – Union des syndicats de l'immobilier (UNIS)/Ministre du travail, de l’emploi, de la formation professionnelle et du dialogue social, Syndicat national des résidences de tourisme (SNRT) și alții (C-25/14), Beaudout Père et Fils SARL/Ministre du Travail, de l’Emploi et de la Formation professionnelle et du Dialogue social, Confédération nationale de la boulangerie et boulangerie-pâtisserie française, Fédération générale agro-alimentaire – CFDT și alții (C-26/14) (Trimitere preliminară — Articolul 56 TFUE — Libera prestare a serviciilor — Principiile egalității de tratament și nediscriminării — Obligația de transparență — Domeniul de aplicare al acestei obligații — Convenții colective naționale — Sistem de protecție socială complementar față de sistemul general — Desemnarea de către partenerii sociali a unui organism asigurător însărcinat cu gestionarea acestui sistem — Extinderea acestui sistem, prin ordin de ministru, la toți lucrătorii salariați și la toți angajatorii din sectorul de activitate vizat — Limitarea în timp a efectelor unei decizii preliminare a Curții de Justiție)

text:
               22.2.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 68/3

         Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 17 decembrie 2015 (cerere de decizie preliminară formulată de Conseil d'État – Franța) – Union des syndicats de l'immobilier (UNIS)/Ministre du travail, de l’emploi, de la formation professionnelle et du dialogue social, Syndicat national des résidences de tourisme (SNRT) și alții (C-25/14), Beaudout Père et Fils SARL/Ministre du Travail, de l’Emploi et de la Formation professionnelle et du Dialogue social, Confédération nationale de la boulangerie et boulangerie-pâtisserie française, Fédération générale agro-alimentaire – CFDT și alții (C-26/14)
   (Cauzele conexate C-25/14 și C-26/14) (1)

   ((Trimitere preliminară - Articolul 56 TFUE - Libera prestare a serviciilor - Principiile egalității de tratament și nediscriminării - Obligația de transparență - Domeniul de aplicare al acestei obligații - Convenții colective naționale - Sistem de protecție socială complementar față de sistemul general - Desemnarea de către partenerii sociali a unui organism asigurător însărcinat cu gestionarea acestui sistem - Extinderea acestui sistem, prin ordin de ministru, la toți lucrătorii salariați și la toți angajatorii din sectorul de activitate vizat - Limitarea în timp a efectelor unei decizii preliminare a Curții de Justiție))
   (2016/C 068/04)
   Limba de procedură: franceza

      Instanța de trimitere

   Conseil d'État

      Părțile din procedura principală

      Reclamante: Union des syndicats de l'immobilier (UNIS) (C-25/14), Beaudout Père et Fils SARL (C-26/14)

      Pârâți: Ministre du travail, de l’emploi, de la formation professionnelle et du dialogue social, Syndicat national des résidences de tourisme (SNRT) și alții (C-25/14), Ministre du Travail, de l’Emploi et de la Formation professionnelle et du Dialogue social, Confédération nationale de la boulangerie et boulangerie-pâtisserie française, Fédération générale agro-alimentaire – CFDT și alții (C-26/14)

      Dispozitivul

   Obligația de transparență care decurge din articolul 56 TFUE se opune extinderii de către un stat membru la toți angajatorii și lucrătorii salariați dintr-un sector de activitate a unui acord colectiv încheiat de organizațiile reprezentative ale angajatorilor și ale lucrătorilor salariați pentru un sector de activitate, prin care se încredințează unui operator economic unic, ales de partenerii sociali, gestionarea unui sistem de asigurări sociale complementare obligatorii instituit în favoarea lucrătorilor salariați, fără ca reglementarea națională să prevadă o publicitate adecvată care să permită autorității publice competente să țină pe deplin seama de informațiile transmise privind existența unei oferte mai avantajoase.
   Efectele prezentei hotărâri nu vizează acordurile colective de desemnare a unui organism unic de gestiune a unui sistem de asigurări sociale complementare care au devenit obligatorii anterior datei pronunțării prezentei hotărâri prin decizia unei autorități publice pentru toți angajatorii și lucrătorii salariați dintr-un sector de activitate, fără a aduce atingere acțiunilor în justiție introduse anterior acestei date.

      (1)  JO C 85, 22.3.2014.


title: Cauza T-318/10: Acțiune introdusă la 23 iulie 2010 — Consorzio del vino nobile di Montepulciano și alții/Comisia

text:
               25.9.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 260/23

         Acțiune introdusă la 23 iulie 2010 — Consorzio del vino nobile di Montepulciano și alții/Comisia
   (Cauza T-318/10)
   ()
   2010/C 260/32
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Reclamanți: Consorzio del vino nobile di Montepulciano (Montepulciano, Italia), Contucci di Alamanno Contucci & C. Società Agricola Sas (Montepulciano, Italia), Villa S. Anna Società Semplice Agricola di Fabroni Anna S. E M. Società Seplice (Montepulciano, Italia), Il Conventino Società Agricola per Azioni (Montepulciano, Italia) (reprezentanți: D. Dodaro, S. Cianciullo, G. Brini și G. Nazzi, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile reclamanților

               —

               Declararea nulității și a inaplicabilității sau, în orice caz, anularea modificării aduse prin regulamentul atacat anexei XV la Regulamentul (CE) nr. 607/2009 al Comisiei, în măsura în care identifică în mod greșit eroarea tehnică ce trebuie corectată drept constând numai în înscrierea denumirii varietale a soiului de viță de vie „Montepulciano” în partea B a anexei menționate, aplicând denumirii de origine protejate „vino nobile di Montepulciano” reglementarea derogatorie prevăzută de Regulamentul nr. 607/09 la articolul 62 alineatele (3) și (4), fără a ține cont de caracterul său specific;

               —

               în subsidiar, declararea nulității și a inaplicabilității sau, în orice caz, anularea modificării aduse prin regulament anexei XV, întrucât, pentru a transfera în partea A a respectivei anexe denumirea varietală a soiului de viță de vie „Montepulciano”, în sensul și pentru efectele articolului 62 alineatul (3) din Regulamentul nr. 607/09, care are ca obiect denumirea soiurilor de viță de vie care cuprind sau sunt constituite dintr-o denumire de origine protejată, a desemnat denumirea de origine protejată numai prin termenul „Montepulciano”, suprimând mențiunea tradițională „vino nobile di”, care face parte integrantă din aceasta de la recunoașterea sa;

               —

               obligarea Comisiei Europene la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Prezenta acțiune este îndreptată împotriva Regulamentului nr. 401/2010 (1), întrucât, prin adoptarea sa și sub pretextul de a corecta o eroare referitoare la înscrierea denumirii varietale „Montepulciano” în partea B a anexei XV la Regulamentul nr. 607/2009 (2), Comisia a transferat denumirea menționată în partea A a anexei XV și, astfel, a suprimat mențiunea tradițională „vino nobile di Montepulciano” din prima coloană a tabelului.
   Astfel, pârâta ar fi calificat drept simplu transfer o operațiune de reglementare cu o incidență mult mai importantă decât ceea ce permite domeniul de aplicare al articolului 62 alineatul (3) din Regulamentul nr. 607/2009. În plus, s-ar fi produs un abuz vădit de putere din cauza utilizării inadecvate a acestei prevederi pentru scopuri ce depășesc cu mult scopurile urmărite, în dauna producătorilor de „vino nobile di Montepulciano”, a Consorzio del vino nobile și, în general, în dauna consumatorilor și a pieței.
   Reclamanții invocă de asemenea încălcarea articolului 23 din Acordul TRIPs. Ei susțin în această privință că suprimarea nelegală a mențiunii tradiționale „vino nobile” din denumirea de origine protejată „vino nobile di Montepulciano” nu ar fi o măsură suficientă sau adecvată pentru urmărirea obiectivelor menționate în Acordul TRIPs, întrucât ar spori riscurile de confuzie, în special pentru consumatorii comunitari care nu sunt italieni, care ar fi ușor înșelați de o etichetare care pune în evidență și termenul „Montepulciano”. Astfel, diferența dintre produsele distinse prin același termen nu ar fi suficient de perceptibilă, fiind utilizat uneori ca indicație de origine pentru zona geografică omonimă fără mențiune tradițională și uneori ca indicație varietală, mai degrabă precedând decât urmând indicația geografică.

      (1)  Regulamentul (UE) nr. 401/2010 al Comisiei din 7 mai 2010 de modificare și corectare a Regulamentului (CE) nr. 607/2009 de stabilire a unor norme de punere în aplicare a Regulamentului (CE) nr. 479/2008 al Consiliului în ceea ce privește denumirile de origine protejate și indicațiile geografice protejate, mențiunile tradiționale, etichetarea și prezentarea anumitor produse vitivinicole (JO L 117, 11.5.2010, p. 13).

      (2)  Regulamentul (CE) nr. 607/2009 al Comisiei din 14 iulie 2009 de stabilire a unor norme de punere în aplicare a Regulamentului (CE) nr. 479/2008 al Consiliului în ceea ce privește denumirile de origine protejate și indicațiile geografice protejate, mențiunile tradiționale, etichetarea și prezentarea anumitor produse vitivinicole (JO L 193, 24.7.2009, p. 60).


title: Cauzele conexate T-278/00-T-280/00, T-282/00-T-286/00 și T-288/00-T-295/00: Ordonanța Tribunalului din 20 februarie 2013 — Albergo Quattro Fontane și alții/Comisia ( „Acțiune în anulare — Ajutoare de stat — Reduceri ale contribuțiilor la asigurările sociale în favoarea întreprinderilor stabilite în Veneția și în Chioggia — Decizie prin care se declară schema de ajutoare incompatibilă cu piața comună și prin care se impune recuperarea ajutoarelor plătite — Acțiune vădit nefondată” )

text:
               13.4.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 108/24

         Ordonanța Tribunalului din 20 februarie 2013 — Albergo Quattro Fontane și alții/Comisia
   (Cauzele conexate T-278/00-T-280/00, T-282/00-T-286/00 și T-288/00-T-295/00) (1)

   (Acțiune în anulare - Ajutoare de stat - Reduceri ale contribuțiilor la asigurările sociale în favoarea întreprinderilor stabilite în Veneția și în Chioggia - Decizie prin care se declară schema de ajutoare incompatibilă cu piața comună și prin care se impune recuperarea ajutoarelor plătite - Acțiune vădit nefondată)
   2013/C 108/64
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Reclamante: Albergo Quattro Fontane Snc (Veneția Lido, Italia) (cauza T-278/00); Comitato „Venezia vuole vivere” (Marghera, Italia) (cauzele T-278/00-T-280/00, T-282/00-T-286/00 și T-289/00-T-295/00); Hotel Gabrielli Sandwirth SpA (Veneția, Italia) (cauza T-279/00); Astrocoop — Universale — Pulizie, manutenzioni e trasporti Soc. coop. rl (Marghera) (cauza T-280/00); GE.AL.VE. Srl (Veneția) (cauza T-282/00); Metropolitan Srl (Veneția) (cauza T-283/00); Hotel Concordia Snc (Veneția) (cauza T-284/00); Manutencoop Soc. coop. rl (Bologne, Italia) (cauza T-285/00); Società per l’industria alberghiera (SPLIA) (Veneția) (cauza T-286/00); Principessa Srl (Veneția) (cauza T-288/00); Albergo ristorante „All’Angelo” Snc (Veneția) (cauza T-289/00); Albergo Saturnia Internazionale SpA (Veneția) (cauza T-290/00); Savoia e Jolanda Srl (Veneția) (cauza T-291/00); Hotels Biasutti Snc (Venezia Lido) (cauza T-292/00); Ge.A.P. Srl (Veneția) (cauza T-293/00); Rialto Inn Srl (Veneția) (cauza T-294/00); și Bonvecchiati Srl (Veneția) (reprezentant: A. Bianchini) (cauza T-295/00)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: V. Di Bucci, agent, asistat deA. Dal Ferro, avocat)

      Obiectul

   Cerere de anulare a Deciziei 2000/394/CE a Comisiei din 25 noiembrie 1999 privind măsurile de ajutoare în favoarea întreprinderilor stabilite în Veneția și în Chioggia, prevăzute prin Legile nr. 30/1997 și nr. 206/1995 privind instituirea unor reduceri de contribuții la asigurările sociale (JO 2000, L 150, p. 50)

      Dispozitivul

               1.

               Conexează cauzele T-278/00-T-280/00, T-282/00-T-286/00 și T-288/00-T-295/00 în vederea adoptării prezentei ordonanțe.

               2.

               Unește cu fondul excepțiile de inadmisibilitate ridicate de Comisia Europeană.

               3.

               Respinge acțiunile ca vădit nefondate.

               4.

               Albergo Quattro Fontane Snc, Comitato „Venezia vuole vivere”, Hotel Gabrielli Sandwirth SpA, Astrocoop — Universale — Pulizie, manutenzioni e trasporti Soc. coop. rl, GE.AL.VE. Srl, Metropolitan Srl, Hotel Concordia Snc, Manutencoop Soc. coop. rl, Società per l’industria alberghiera (SPLIA), Principessa Srl, Albergo ristorante „All’Angelo” Snc, Albergo Saturnia Internazionale SpA, Savoia e Jolanda Srl, Hotels Biasutti Snc, Ge.A.P. Srl, Rialto Inn Srl et Bonvecchiati Srl, suportă, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, cheltuielile de judecată efectuate de Comisie.

      (1)  JO C 372, 23.12.2000.


title: Cauza C-259/11: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Hoge Raad der Nederlanden (Țările de Jos) la 26 mai 2011 — D.T.Z. Zadelhoff V.O.F./Staatssecretaris van Financiën

text:
               27.8.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 252/14

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Hoge Raad der Nederlanden (Țările de Jos) la 26 mai 2011 — D.T.Z. Zadelhoff V.O.F./Staatssecretaris van Financiën
   (Cauza C-259/11)
   2011/C 252/27
   Limba de procedură: olandeza

      Instanța de trimitere

   Hoge Raad der Nederlanden

      Părțile din acțiunea principală

      Recurentă: D.T.Z. Zadelhoff V.O.F.

      Intimat: Staatssecretaris van Financiën

      Întrebările preliminare

               1.

               Articolul 13 secțiunea B litera (d) punctul 5 din A șasea directivă (1) trebuie interpretat în sensul că intră sub incidența acestei dispoziții și operațiunile precum cele efectuate de debitoare, care în esență privesc bunurile imobile deținute de societățile în cauză și transferul (indirect) al acestora, pentru unicul motiv că aveau drept obiectiv transferul acțiunilor societății și au dus la acest rezultat?

               2.

               Exceptarea de la scutire prevăzută la articolul 13 secțiunea B litera (d) punctul 5 a doua liniuță din A șasea directivă se aplică și în cazul în care statul membru nu s-a prevalat de posibilitatea oferită la articolul 5 alineatul (3) litera (c) din această directivă, de a considera ca bunuri corporale acțiunile sau interesele echivalente cu acțiunile care îi conferă deținătorului drepturi de proprietate sau de posesie asupra unui bun imobil?

               3.

               În cazul unui răspuns afirmativ la întrebarea anterioară, acțiunile sau interesele echivalente cu acțiunile, menționate anterior, includ și acțiunile la societăți care, direct sau indirect (prin intermediul unor filiale sau subfiliale), dețin bunuri imobile, indiferent dacă le gestionează ca atare sau le utilizează în cadrul unei întreprinderi de altă natură?

      (1)  A șasea directivă 77/388/CEE a Consiliului din 17 mai 1977 privind armonizarea legislațiilor statelor membre referitoare la impozitele pe cifra de afaceri — Sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată: baza unitară de evaluare (JO L 145, p. 1).


title: Cauza T-219/12: Ordonanța Tribunalului din 24 octombrie 2012 — Saobraćajni institut CIP/Comisia ( „Acțiune în anulare și în despăgubire — Contracte de achiziții publice de servicii — Excluderea reclamantei de la procedura de cerere de ofertă — Anularea procedurii de cerere de ofertă după introducerea acțiunii — Nepronunțare asupra fondului” )

text:
               12.1.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 9/37

         Ordonanța Tribunalului din 24 octombrie 2012 — Saobraćajni institut CIP/Comisia
   (Cauza T-219/12) (1)

   (Acțiune în anulare și în despăgubire - Contracte de achiziții publice de servicii - Excluderea reclamantei de la procedura de cerere de ofertă - Anularea procedurii de cerere de ofertă după introducerea acțiunii - Nepronunțare asupra fondului)
   2013/C 9/66
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Saobraćajni institut CIP d.o.o. (Belgrad, Serbia) (reprezentant: A. Lojpur, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: F. Erlbacher și E. Georgieva, agenți)

      Obiectul

   Pe de o parte, o cerere de anulare a unui anunț de participare publicat la 27 martie 2012 privind elaborarea unei documentații tehnice pentru un proiect de modernizare feroviară, prin care s-a exclus participarea reclamantei la procedura de cerere de ofertă și, pe de altă parte, o cerere de despăgubiri

      Dispozitivul

               1.

               Constată că nu mai este necesar să se pronunțe asupra fondului cauzei.

               2.

               Comisia Europeană suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și cheltuielile de judecată efectuate de reclamantă în cadrul prezentei proceduri.

      (1)  JO C 227, 28.7.2012.


title: Cauza T-43/09: Ordonanța Tribunalului de Primă Instanță din 2 aprilie 2009 — Cachuera/OAPI — Gelkaps (Ayanda) ( Cerere de sesizare a instanței — Cerințe privind forma — Inadmisibilitate )

text:
               20.6.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 141/42

         Ordonanța Tribunalului de Primă Instanță din 2 aprilie 2009 — Cachuera/OAPI — Gelkaps (Ayanda)
   (Cauza T-43/09) (1)

   („Cerere de sesizare a instanței - Cerințe privind forma - Inadmisibilitate”)
   2009/C 141/90
   Limba de procedură: spaniola

      Părțile

      Reclamantă: La Cachuera, SA (Misiones, Argentina) (reprezentant: E. Armijo Chávarri, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: Gelkaps GmbH (Pritzwalk, Germania)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a doua de recurs a OAPI din 19 noiembrie 2008 (cauza RE 87/2008-2) privind o procedura de opoziție între La Cachuera, SA și Gelkaps GmbH.

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea ca inadmisibilă.

               2)

               La Cachuera, SA suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 69, 21.3.2009.


title: Cauza C-46/15: Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 7 iulie 2016 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunal Central Administrativo Sul – Portugalia) – Ambisig – Ambiente e Sistemas de Informação Geográfica SA/AICP – Associação de Industriais do Concelho de Pombal [Trimitere preliminară — Achiziții publice — Directiva 2004/18/CE — Articolul 48 alineatul (2) litera (a) punctul (ii) a doua liniuță — Capacitățile tehnice ale operatorilor economici — Efect direct — Mijloace de probă — Raportul ierarhic dintre certificarea achizitorului privat și declarația unilaterală a ofertantului — Principiul proporționalității — Interdicția de a aduce modificări substanțiale mijloacelor de probă prevăzute]

text:
               12.9.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 335/11

         Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 7 iulie 2016 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunal Central Administrativo Sul – Portugalia) – Ambisig – Ambiente e Sistemas de Informação Geográfica SA/AICP – Associação de Industriais do Concelho de Pombal
   (Cauza C-46/15) (1)

   ([Trimitere preliminară - Achiziții publice - Directiva 2004/18/CE - Articolul 48 alineatul (2) litera (a) punctul (ii) a doua liniuță - Capacitățile tehnice ale operatorilor economici - Efect direct - Mijloace de probă - Raportul ierarhic dintre certificarea achizitorului privat și declarația unilaterală a ofertantului - Principiul proporționalității - Interdicția de a aduce modificări substanțiale mijloacelor de probă prevăzute])
   (2016/C 335/14)
   Limba de procedură: portugheza

      Instanța de trimitere

   Tribunal Central Administrativo Sul

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Ambisig – Ambiente e Sistemas de Informação Geográfica SA

      Pârâtă: AICP – Associação de Industriais do Concelho de Pombal

      cu participarea: Índice – ICT & Management Lda

      Dispozitivul

               1)

               Articolul 48 alineatul (2) litera (a) punctul (ii) a doua liniuță din Directiva 2004/18/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 31 martie 2004 privind coordonarea procedurilor de atribuire a contractelor de achiziții publice de lucrări, de bunuri și de servicii trebuie să fie interpretat în sensul că, în absența unei transpuneri în dreptul intern, îndeplinește condițiile pentru a conferi particularilor drepturi pe care aceștia le pot invoca în fața instanțelor naționale împotriva unei autorități contractante, cu condiția ca aceasta să fie o entitate publică sau să fi fost însărcinată în temeiul unui act al autorității publice să îndeplinească, sub controlul acesteia din urmă, un serviciu de interes public și să dispună în acest scop de puteri exorbitante în raport cu normele aplicabile relațiilor dintre particulari.

               2)

               Articolul 48 alineatul (2) litera (a) punctul (ii) a doua liniuță din Directiva 2004/18 trebuie să fie interpretat în sensul că nu se opune aplicării unor norme stabilite de o autoritate contractantă, precum cele în discuție în litigiul principal, care nu permit unui operator economic să facă dovada capacităților sale tehnice prin intermediul unei declarații unilaterale decât dacă demonstrează că este imposibil sau foarte dificil să obțină o certificare din partea achizitorului privat.

               3)

               Articolul 48 alineatul (2) litera (a) punctul (ii) a doua liniuță din Directiva 2004/18 trebuie să fie interpretat în sensul că se opune aplicării unor norme stabilite de o autoritate contractantă, precum cele în discuție în litigiul principal, care impun, sub sancțiunea excluderii candidaturii ofertantului, ca certificarea din partea achizitorului privat să conțină o semnătură autentificată de către un notar, de către un avocat sau de către orice altă entitate competentă.

      (1)  JO C 146, 4.5.2015.


title: Cauza T-561/10: Acțiune introdusă la 8 decembrie 2010 — LG Electronics/OAPI (DIRECT DRIVE)

text:
               5.2.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 38/17

         Acțiune introdusă la 8 decembrie 2010 — LG Electronics/OAPI (DIRECT DRIVE)
   (Cauza T-561/10)
   2011/C 38/32
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: LG Electronics, Inc. (Seul, Republica Coreea) (reprezentant: M. Graf, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Concluziile reclamantei

               —

               Anularea Deciziei Camerei a doua de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 22 septembrie 2010 în cauza R 1027/2010-2;

               —

               obligarea OAPI la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

      Marca comunitară vizată: marca verbală „DIRECT DRIVE” pentru produse din clasele 7 și 11 — cererea de înregistrare comunitară nr. 8797052.

      Decizia examinatorului: respinge cererea de înregistrare.

      Decizia camerei de recurs: respinge calea de atac.

      Motivele invocate: încălcarea articolului 7 alineatul (1) literele (b)-(c) din Regulamentul nr. 207/2009 al Consiliului, întrucât camera de recurs nu a luat în considerare mărci anterioare comunitare, înregistrări naționale, precum și o cerere de înregistrare națională.


title: Cauza T-446/09 R: Ordonanța președintelui Tribunalului din 8 ianuarie 2010 — Escola Superior Agrária de Coimbra/Comisia ( Măsuri provizorii — Programul Life — Rambursarea unei părți din sumele plătite — Ordin de recuperare — Notă de debit — Cerere de suspendare a executării — Prejudiciu financiar — Circumstanțe excepționale — Lipsa urgenței )

text:
               27.2.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 51/33

         Ordonanța președintelui Tribunalului din 8 ianuarie 2010 — Escola Superior Agrária de Coimbra/Comisia
   (Cauza T-446/09 R)
   („Măsuri provizorii - Programul Life - Rambursarea unei părți din sumele plătite - Ordin de recuperare - Notă de debit - Cerere de suspendare a executării - Prejudiciu financiar - Circumstanțe excepționale - Lipsa urgenței”)
   2010/C 51/64
   Limba de procedură: portugheza

      Părțile

      Reclamantă: Escola Superior Agrária de Coimbra (Coimbra, Portugalia) (reprezentant: J. Pais do Amaral, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: G. Braga da Cruz și J.-B. Laignelot, agenți)

      Obiectul

   Cerere de suspendare a executării deciziilor care ar cuprinde scrisoarea D (2009) 224268 a Comisiei din 9 septembrie 2009, având ca obiect un ordin de recuperare, și, respectiv, nota de debit nr. 3230909105 a Comisiei din 11 septembrie 2009, în cuantum de 327 500,35 euro

      Dispozitivul

               1.

               Respinge cererea de măsuri provizorii.

               2.

               Cererea privind cheltuielile de judecată se soluționează odată cu fondul.


title: Cauza T-593/14: Acțiune introdusă la 11 august 2014 – Makhlouf/Consiliul

text:
               13.10.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 361/17

         Acțiune introdusă la 11 august 2014 – Makhlouf/Consiliul
   (Cauza T-593/14)
   2014/C 361/23
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: Rami Makhlouf (Damasc, Siria) (reprezentanți: E. Ruchat și C. Cornet d’Elzius, avocați)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene

      Concluziile

   Reclamantul solicită Tribunalului:

               —

               declararea acțiunii drept admisibilă și fondată;

               —

               în consecință, anularea Deciziei 2014/309/PESC din 28 mai 2014 și a actelor subsecvente de executare, în măsura în care acestea îl privesc pe reclamant;

               —

               obligarea Consiliului Uniunii Europene la plata cheltuielilor de judecată

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamantul invocă trei motive care sunt, în esență, identice sau similare cu cele invocate în cauza T-432/11, Makhlouf/Consiliul (1).

      (1)  JO C 290, p. 13


title: Cauza T-45/11: Ordonanța Tribunalului din 27 mai 2013 — Italia/Comisia

text:
               3.8.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 225/83

         Ordonanța Tribunalului din 27 mai 2013 — Italia/Comisia
   (Cauza T-45/11) (1)

   2013/C 225/186
   Limba de procedură: italiana
   Președintele Camerei a șaptea a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 80, 12.3.2011.


title: Cauza T-691/14: Acțiune introdusă la 21 septembrie 2014 – Servier și alții/Comisia

text:
               22.12.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 462/25

         Acțiune introdusă la 21 septembrie 2014 – Servier și alții/Comisia
   (Cauza T-691/14)
   (2014/C 462/39)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamante: Servier SAS (Suresnes, Franța), Servier Laboratories Ltd (Wexham, Regatul Unit) și Les Laboratoires Servier SAS (Suresnes) (reprezentanți: I. S. Forrester, QC, J. Killick, barrister, O. de Juvigny, avocat, și M.-I. F. Utges Manley, solicitor)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamantele solicită Tribunalului:

               —

               anularea în tot sau în parte a articolelor 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7 și 8 din Decizia Comisiei nr. oC(2014) 4955 final din 9 iulie 2014 referitoare la o procedură de aplicare a articolului 101 și a articolului 102 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene [AT.39.612 – Perindopril (Servier)] în măsura în care privesc Servier S.A.S, Les Laboratoires Servier și Servier Laboratories Limited;

               —

               cu titlu subsidiar, utilizarea competenței sale de fond pentru reducerea substanțială a cuantumului amenzilor impuse Servier S.A.S, Les Laboratoires Servier și Servier Laboratories Limited la articolul 7 din această decizie;

               —

               acordarea către Servier S.A.S, Les Laboratoires Servier și Servier Laboratories Limited a beneficiului oricărei anulări, în tot sau în parte, a deciziei în cadrul acțiunii formulate de Biogaran;

               —

               pronunțarea oricărei ordonanțe pe care Tribunalul o va considera adecvată;

               —

               obligarea Comisiei Europene la plata integrală a cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamantele invocă șaptesprezece motive.

               1.

               Primul motiv, întemeiat pe un viciu de procedură, în măsura în care ancheta ar fi fost afectată printr-o confirmare de ipoteză. Reclamantele arată că, după ce a anunțat public, în urma anchetei sectoriale, că sectorul respectiv era „la pământ”, Comisia a căutat cu orice preț să confirme această supoziție printr-o decizie, cu riscul de a denatura și de a rescrie situația de fapt din speță.

               2.

               Al doilea motiv, întemeiat pe încălcarea unor norme fundamentale de procedură, în măsura în care comitetul consultativ în materie de înțelegeri și de poziții dominante, al cărui aviz este obligatoriu înainte de orice decizie, în conformitate cu articolul 14 din Regulamentul (CE) nr.o1/2003 (1), nu ar fi fost convocat în timp util și în măsura în care numai reprezentanții a trei state membre ar fi asistat la ședința acestui comitet.

               3.

               Al treilea motiv, întemeiat pe încălcarea dreptului la o cale de atac efectivă, întrucât Comisia a adresat reclamantelor o decizie de 919 pagini, fără a ține seama de constrângerile legate de timp și de formă care trebuie respectate în formularea unei acțiuni.

               4.

               Motivele al patrulea-al doisprezecelea, întemeiate pe erori de apreciere și pe erori de drept, întrucât Comisia a calificat în mod eronat acordurile de soluționare amiabilă dintre reclamante, pe de o parte, și Niche, Matrix, Teva, Krka și Lupin, pe de altă parte, drept încălcări ale articolului 101 TFUE.

                           —

                           Reclamantele arată în special că, pentru a califica acordurile care restrâng concurența „prin obiect”, Comisia s-a sprijinit pe trei factori definiți într-un mod atât de larg încât ar fi inoperanți pentru a distinge între acordurile amiabile legitime și înțelegerile anticoncurențiale (existența unui transfer de valoare care încurajează fabricantul de produse generice la tranzacții cu un beneficiu comercial oarecare, restrângerea concurenței, cu limitarea libertății comerciale a fabricantului de produse generice, și o potențială concurență între părți, datorită inexistenței unor obstacole care să facă absolut imposibilă intrarea viitoare pe piață a fabricantului de produse generice).

                           —

                           În plus, prin denaturarea obiectivului legitim și a contextului acordurilor (în special prin înlăturarea, în pofida realității, a existenței unor serioase dificultăți tehnice și normative care îi împiedică pe fabricanții de produse generice să intre pe piață, precum și existența de litigii paralele), concluzia Comisiei constând în afirmația că acordurile aveau ca obiect restrângerea concurenței ar fi fost viciată de numeroase erori de apreciere.

                           —

                           În sfârșit, analiza „efectelor” acordurilor ar fi viciată de o contradicție între motive și de faptul că Comisia nu ar fi utilizat un scenariu contrafactual realist. Astfel, decizia atacată s-ar întemeia în totalitate pe o analiză ex ante a unor efecte ipotetice, reproducând practic analiza după obiect cu încălcarea jurisprudenței, așa încât s-ar constata existența unor efecte anticoncurențiale în pofida inexistenței oricărui efect real pe piață.

               5.

               Al treisprezecelea motiv, întemeiat cu titlu subsidiar pe o eroare de apreciere și pe o eroare de drept, în măsura în care Comisia ar fi calificat în mod artificial acordurile dintre reclamante, pe de o parte, și Niche, Matrix, Teva, Krka și Lupin, pe de altă parte, drept cinci încălcări distincte.

               6.

               Al paisprezecelea motiv, întemeiat pe o eroare vădită de apreciere și pe o eroare de drept, în măsura în care Comisia ar fi restricționat în mod eronat și artificial piața relevantă a produselor finite doar la molecula de perindopril, cu excluderea celorlalte cincisprezece inhibitori ai enzimei de conversie disponibili pe piață.

               7.

               Al cincisprezecelea motiv, întemeiat pe o eroare vădită de apreciere, în măsura în care Comisia ar fi stabilit în mod eronat existența unei poziții dominante a reclamantelor pe piața relevantă. Reclamantele arată că această concluzie a Comisiei rezultă din limitarea artificială a pieței relevante doar la perindopril.

               8.

               Al șaisprezecelea motiv, întemeiat pe o eroare vădită de apreciere și pe o eroare de drept, în măsura în care Comisia ar fi calificat în mod eronat reclamantele drept întreprinderi aflate în poziție dominantă pe piața „tehnologiei”.
               Reclamantele susțin că Comisia ar fi definit în mod insuficient de clar și, în orice caz, eronat o piață a „tehnologiei” în amonte, care nu ar face decât să reproducă piața produselor finite, și ar fi considerat în mod eronat că Servier deținea o poziție dominantă pe această piață ipotetică.

               9.

               Al șaptesprezecelea motiv, întemeiat pe o eroare de apreciere și pe o eroare de drept, în măsura în care Comisia ar fi considerat în mod eronat că reclamantele au săvârșit un abuz de poziție dominantă prin încheierea de acorduri amiabile (procedând astfel, Comisia ar fi aplicat simultan articolele 101 și 102 TFUE aceleiași situații de fapt, contrar jurisprudenței) și prin achiziționarea unei tehnologii embrionare de la un IMM european.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 1/2003 al Consiliului din 16 decembrie 2002 privind punerea în aplicare a normelor de concurență prevăzute la articolele 81 și 82 din tratat (Text cu relevanță pentru SEE) (JO L 1, p. 1, Ediție specială, 08/vol. 1, p. 167).


title: Cauza T-233/15: Acțiune introdusă la 11 mai 2015 – Cofra/OAPI – Armand Thiery (1841)

text:
               29.6.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 213/40

         Acțiune introdusă la 11 mai 2015 – Cofra/OAPI – Armand Thiery (1841)
   (Cauza T-233/15)
   (2015/C 213/66)
   Limba în care a fost formulată acțiunea: spaniola

      Părțile

      Reclamantă: Cofra Holding AG (Zug, Elveția) (reprezentant: M. Aznar Alonso, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Armand Thiery SAS (Levallois Perret, Franța)

      Datele privind procedura în fața OAPI

      Titularul mărcii în litigiu: reclamanta

      Marca în litigiu: marca comunitară verbală „1841” – marca comunitară nr. 9 119 553

      Procedura care s-a aflat pe rolul OAPI: procedură de declarare a nulității

      Decizia atacată: Decizia Camerei întâi de recurs a OAPI din 26 februarie 2015 în cauza R 805/2014-1

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei atacate;

               —

               obligarea la plata cheltuielilor de judecată a OAPI, precum și a celeilalte părți din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs, în cazul în care aceasta participă la prezenta procedură.

      Motivele invocate

               —

               încălcarea articolului 57 alineatul (2) din Regulamentul nr. 207/2009 și a normei 40 alineatul (6) din Regulamentul nr. 2868/95;

               —

               încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009.


title: Cauza T-363/04: Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 12 septembrie 2007 — Koipe/OAPI — Aceites del Sur (La Española) ( Marcă comunitară — Cerere de înregistrare a mărcii figurative comunitare La Española — Opoziția titularului mărcilor figurative naționale și comunitare Carbonell — Respingerea opoziției — Elemente dominante — Similitudine — Risc de confuzie — Competență de modificare )

text:
               20.10.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 247/28

         Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 12 septembrie 2007 — Koipe/OAPI — Aceites del Sur (La Española)
   (Cauza T-363/04) (1)

   („Marcă comunitară - Cerere de înregistrare a mărcii figurative comunitare «La Española» - Opoziția titularului mărcilor figurative naționale și comunitare «Carbonell» - Respingerea opoziției - Elemente dominante - Similitudine - Risc de confuzie - Competență de modificare’)
   (2007/C 247/43)
   Limba de procedură: spaniola
   Părțile

      Reclamantă: Koipe Corporación, SL (San Sebastián, Spania) (reprezentant: M. Fernández de Béthencourt, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: J. García Murillo, agent)

      Cealaltă parte în procedura în fața camerei de recurs a OAPI, intervenientă în fața Tribunalului: Aceites del Sur, SA (Sevilia, Spania) (reprezentanți: C.L. Fernández-Palacios și R. Jiménez Díaz, avocats)
   Obiectul
   Acțiune introdusă împotriva deciziei Camerei a patra de recurs a OAPI din 11 mai 2004 (cauza R 1109/2000-4) privind o procedură de opoziție între Koipe Corporación, SL și Aceites del Sur, SA.
   Dispozitivul

               1)

               Modifică decizia Camerei a patra de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI) din 11 mai 2004 (cauza R 1109/2000-4) în sensul că recursul formulat de reclamantă în fața camerei de recurs este fondat și, în consecință, opoziția trebuie admisă.

               2)

               Obligă OAPI și intervenienta la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 284, 20.11.2004.