title: Cauza T-312/10: Acțiune introdusă la 28 iulie 2010 — ELE.SI.A/Comisia

text:
               25.9.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 260/21

         Acțiune introdusă la 28 iulie 2010 — ELE.SI.A/Comisia
   (Cauza T-312/10)
   ()
   2010/C 260/29
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Reclamantă: Elettronica e sistemi per automazione (ELE.SI.A) SpA (Guidonia Montecelio, Italia) (reprezentanți: S. Bariatti, P. Tomassi, P. Caprile, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile reclamantei

               —

               Constatarea și declararea faptului că ELESIA s-a achitat în mod corect de obligațiile contractuale;

               —

               constatarea și declararea faptului că, întrucât nu a plătit suma datorată pentru prestările efectuate de ELESIA și a solicitat restituirea sumelor deja plătite, Comisia și-a încălcat obligațiile contractuale;

               —

               în consecință, obligarea Comisiei la plata sumei de 83 627,68 euro, care nu include dobânzi, reprezentând costurile suportate de ELESIA în cadrul proiectului și nerambursate încă de Comisie;

               —

               în consecință, anularea, revocarea — inclusiv prin emiterea de note de credit corespunzătoare — sau, în orice caz, declararea nelegalității notelor de debit prin care Comisia a solicitat restituirea sumelor deja plătite către ELESIA, precum și plata unei despăgubiri;

               —

               în orice caz, obligarea Comisiei Europene la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Consorțiul a cărui coordonatoare este societatea reclamantă în prezenta cauză a încheiat cu pârâta un contract privind realizarea proiectului „I-Way, Intelligent co-operative system in cars for road safety”, finanțat prin fonduri bugetare în cadrul celui de „Al șaselea program-cadru de cercetare și dezvoltare tehnologică”.
   Considerând că au fost săvârșite grave neregularități în dezvoltarea acestui proiect, Comisia Europeană a decis rezilierea contractului.
   Reclamanta consideră, pe de o parte, că respectivul comportament al Comisiei este în totală contradicție cu dispozițiile contractuale relevante și cu principiile de drept aplicabile, și anume principiile echității, proporționalității și bunei administrări, și, pe de altă parte, că, deși toate prestațiile contractuale au fost executate corect în cvasitotalitatea perioadei de 36 de luni prevăzute în contract, Comisia nu are intenția de a recunoaște o anumită datorie, întemeindu-se, de altfel, pe un audit în care par a exista nereguli în numeroase privințe, deși reclamanta a cooperat cu deplină bună-credință pe toată durata relațiilor contractuale și chiar ulterior.
   În susținerea concluzilor sale, reclamanta arată în mod concret că și-a îndeplinit corect și constant toate obligațiile contractuale, în timp ce Comisia a încălcat articolele II.1.11, II.16.1, II.16.2 și II.29 din clauzele contractuale generale, precum și dreptul la apărare și prevederile Regulamentului nr. 2185/96 (1).

      (1)  Regulamentul (Euratom, CE) nr. 2185/96 al Consiliului din 11 noiembrie 1996 privind controalele și inspecțiile la fața locului efectuate de Comisie în scopul protejării intereselor financiare ale Comunităților Europene împotriva fraudei și a altor abateri (JO L 292, 15.11.1996, p. 2, Ediție specială, 09/vol. 2, p. 24).


title: Cauza C-473/14: Hotărârea Curții (Camera a noua) din 10 septembrie 2015 (cerere de decizie preliminară formulată de Symvoulio tis Epikrateias – Grecia) – Dimos Kropias Attikis/Ypourgos Perivallontos, Energeias kai Klimatikis Allagis (Trimitere preliminară — Directiva 2001/42/CE — Evaluarea efectelor anumitor planuri și programe asupra mediului — Regimul de protecție al masivului muntos Ymittos — Procedură de modificare — Aplicabilitatea acestei directive — Planul director și programul de protecție a mediului în marea regiune Atena)

text:
               3.11.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 363/18

         Hotărârea Curții (Camera a noua) din 10 septembrie 2015 (cerere de decizie preliminară formulată de Symvoulio tis Epikrateias – Grecia) – Dimos Kropias Attikis/Ypourgos Perivallontos, Energeias kai Klimatikis Allagis
   (Cauza C-473/14) (1)

   ((Trimitere preliminară - Directiva 2001/42/CE - Evaluarea efectelor anumitor planuri și programe asupra mediului - Regimul de protecție al masivului muntos Ymittos - Procedură de modificare - Aplicabilitatea acestei directive - Planul director și programul de protecție a mediului în marea regiune Atena))
   (2015/C 363/21)
   Limba de procedură: greaca

      Instanța de trimitere

   Symvoulio tis Epikrateias

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Dimos Kropias Attikis

      Pârât: Ypourgos Perivallontos, Energeias kai Klimatikis Allagis

      Dispozitivul

   Articolul 2 litera (a) și articolul 3 alineatul (2) litera (a) din Directiva 2001/42/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 27 iunie 2001 privind evaluarea efectelor anumitor planuri și programe asupra mediului trebuie interpretate în sensul că adoptarea unui act care conține un plan sau un program privind amenajarea teritoriului și utilizarea terenurilor care intră în domeniul de aplicare al Directivei 2001/42, care modifică un plan sau un program preexistent, nu poate fi scutită de obligația efectuării unei evaluări ecologice în temeiul acestei directive pentru motivul că actul menționat urmărește să clarifice și să pună în aplicare un plan director instituit printr-un act ierarhic superior care nu a făcut el însuși obiectul unei astfel de evaluări ecologice.

      (1)  JO C 7, 12.1.2015.


title: Cauza T-265/12: Acțiune introdusă la 12 iunie 2012 — Schenker/Comisia

text:
               11.8.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 243/27

         Acțiune introdusă la 12 iunie 2012 — Schenker/Comisia
   (Cauza T-265/12)
   2012/C 243/49
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Schenker Ltd (Feltham, Regatul Unit) (reprezentanți: F. Montag și B. Kacholdt, avocați, D. Colgan și T. Morgan, Solicitors)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               Anularea articolului 1 alineatul (1) litera (a) din Decizia Comisiei Europene din 28 martie 2012 privind o procedură de aplicare a articolului 101 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene și a articolului 53 din Acordul privind SEE (cazul COMP/39462 — Tranzit);

               —

               anularea totală și, în subsidiar, reducerea cuantumului amenzii stabilite la articolul 2 alineatul (1) litera (a) din decizia atacată; și

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă șapte motive.

               1.

               Primul motiv se întemeiază pe faptul că Comisia nu a respectat dreptul la apărare al reclamantei, dreptul la un proces echitabil și principiul bunei administrări, deoarece nu a pus capăt investigației la primirea înștiințării că elementele de probă prezentate de societatea Cleary Gottlieb Steen & Hamilton LLP în numele societății Deutsche Post AG erau viciate de o serie de încălcări ale legii.

               2.

               Al doilea motiv se întemeiază pe faptul că Comisia și-a depășit competența, adoptând decizia atacată cu toate că nu avea acest drept în temeiul Regulamentului nr. 141 al Consiliului din 26 noiembrie 1962 (1).

               3.

               Al treilea motiv se întemeiază pe faptul că, reținând că era îndeplinit criteriul efectului apreciabil asupra comerțului între statele membre, Comisia a încălcat articolul 101 alineatul (1) TFUE și articolele 4 și 7 din Regulamentul (CE) nr. 1/2003 al Consiliului (2).

               4.

               Al patrulea motiv se întemeiază pe faptul că Comisia a încălcat articolul 101 alineatul (1) și articolul 296 TFUE, articolul 41 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, articolele 4, 7 și articolul 23 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1/2003 al Consiliului, precum și principiul răspunderii personale și principiul bunei administrări, deoarece a considerat că reclamanta este răspunzătoare pentru conduita societății BAX Global Ltd. (UK) și a amendat doar reclamanta pentru respectiva conduită, cu toate că BAX Global Ltd. (UK) fusese o filială a unei alte întreprinderi conduse de The Brink's Company pe întreaga durată a conduitei definite la articolul 1 alineatul (1) litera (a) din decizia atacată.

               5.

               Al cincilea motiv se întemeiază pe faptul că Comisia a încălcat articolele 23 și 27 din Regulamentul nr. 1/2003 al Consiliului, dreptul la apărare al reclamantei, Orientările privind calcularea amenzilor din 2006 (3), principiul conform căruia sancțiunea trebuie să fie pe măsura faptei, precum și principiul bunei administrări, principiul nulla poena sine culpa și principiul proporționalității și a săvârșit de asemenea o eroare vădită de apreciere prin stabilirea cuantumului amenzii pe baza cifrei de afaceri, cu depășirea cuantumului maxim teoretic care putea fi aplicat în considerarea conduitei definite la articolul 1 alineatul (1) litera (a) din decizia atacată.

               6.

               Al șaselea motiv se întemeiază pe faptul că Comisia a încălcat articolul 23 din Regulamentul nr. 1/2003 al Consiliului, Comunicarea privind clemența (4), precum și principiul egalității de tratament și a săvârșit o eroare vădită de apreciere la stabilirea coeficientului de reducere a amenzii aplicate reclamantei.

               7.

               Al șaptelea motiv se întemeiază pe faptul că Comisia a încălcat articolul 23 din Regulamentul nr. 1/2003 al Consiliului, precum și principiul egalității de tratament și a săvârșit o eroare vădită de apreciere refuzând să inițieze discutii privind tranzacția în temeiul Comunicării Comisiei privind desfășurarea procedurilor de tranzacție (5).

      (1)  Regulamentul nr. 141 al Consiliului din 26 noiembrie 1962 privind exceptarea sectorului transporturilor de la aplicarea Regulamentului nr. 17 (JO 1962, 124, p. 2751).

      (2)  Regulamentul (CE) nr. 1/2003 al Consiliului privind punerea în aplicare a normelor de concurență prevăzute la articolele 81 și 82 din tratat (JO L 1, p. 1, Ediție specială, 08/vol. 1, p. 167).

      (3)  Orientări privind calcularea amenzilor aplicate în temeiul articolului 23 alineatul (2) litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 1/2003 (JO C 210, p.2, Ediție specială, 08/vol. 4, p. 264).

      (4)  Comunicarea Comisiei privind imunitatea la amenzi și reducerea cuantumului amenzilor în cauzele referitoare la înțelegeri (JO C 298, p. 17, Ediție specială, 08/vol. 5, p. 3).

      (5)  Comunicarea Comisiei privind desfășurarea procedurilor de tranzacție în vederea adoptării de decizii în temeiul articolelor 7 și 23 din Regulamentul (CE) nr. 1/2003 al Consiliului în cazurile privind cartelurile (JO 2008 C 167, p. 1)


title: Cauza T-470/07: Acțiune introdusă la 19 decembrie 2007 — Dow Agrosciences BV și alții/Comisia Comunităților Europene

text:
               8.3.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 64/41

         Acțiune introdusă la 19 decembrie 2007 — Dow Agrosciences BV și alții/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza T-470/07)
   (2008/C 64/67)
   Limba de procedură: engleza
   Părțile

      Reclamante: Dow Agrosciences BV (Rotterdam, Țările de Jos), Dow AgroSciences Ltd (Hitchin, Regatul Unit), Dow AgroSciences SAS (Mougins, Franța), Dow AgroSciences Export SAS (Mougins, Franța), Dow AgroSciences Italia Srl (Milano, Italia), Dow AgroSciences Iberica SA (Madrid, Spania), Dow AgroSciences Vertriebsgesellschaft mbH (Neusiedl am See, Austria), Dow AgroSciences LLC (Indianapolis, Statele Unite) (reprezentanți: K. Van Maldegem și C. Mereu, lawyers)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene
   Concluziile reclamantelor

               —

               Anularea Deciziei 2007/619/CE a Comisiei;

               —

               obligarea pârâtei la plata în totalitate a cheltuielilor de judecată în această procedură.

         Motivele și principalele argumente
   Reclamantele solicită anularea Deciziei 2007/619/CE a Comisiei din 20 septembrie 2007 privind neincluderea 1,3-diclorpropenei în anexa I la Directiva 91/414/CEE a Consiliului (1) („Directiva 91/414”) și retragerea autorizațiilor pentru produsele de protecție a plantelor care conțin această substanță.
   În opinia reclamantelor, decizia atacată este ilegală pentru următoarele motive:

               a)

               aceasta încalcă norme fundamentale de procedură, întrucât: se întemeiază pe un raport al Autorității Europene pentru Siguranța Alimentară („EFSA”), care ar încălca articolul 8 alineatul (7) din Regulamentul nr. 451/2000 (2) al Comisiei; pârâta încalcă articolul 8 alineatul (8) din regulamentul citat anterior și decizia atacată nu respectă procedura legală aplicabilă, încălcând astfel articolele 5 CE și 7 CE și articolul 5 din Decizia 1999/468 (3);

               b)

               decizia conține erori vădite de apreciere, întrucât prin aceasta se stabilește neincluderea 1,3-diclorpropenei în anexa I la Directiva 91/414 fără a se fi dovedit că substanța prezintă un risc inacceptabil pentru sănătatea umană sau pentru mediu, și nu îndeplinește condițiile impuse articolul 5 alineatele (1) și (2) din Directiva 91/414 pentru includerea în anexa I;

               c)

               aceasta încalcă principii generale ale dreptului comunitar și, în special, (i) principiile securității juridice și încrederii legitime, (ii) principiul proporționalității, (iii) principiul egalității de tratament, (iv) principiul bunei administrări și (v) dreptul la apărare al reclamantelor și dreptul acestora de a fi audiate;

               d)

               aceasta încalcă Tratatul CE și legislația privind aplicarea acestuia, în special (i) articolul 13 din Directiva 91/414 și (ii) articolul 95 CE și articolele 4 și 5 din directiva citată anterior.

         Reclamantele invocă și o excepție de nelegalitate, întemeiată pe articolul 241 CE, împotriva articolului 20 din Regulamentul nr. 1490/2002 al Comisiei (4) care, în opinia acestora, le-a afectat în mod substanțial încrederea legitimă prin modificarea Regulamentului nr. 451/2000 astfel încât acesta să prevadă implicarea obligatorie a EFSA în evaluarea substanței respective.

      (1)  Directiva 91/414/CEE a Consiliului din 15 iulie 1991 privind introducerea pe piață a produselor de uz fitosanitar (JO 1991 L 230, p. 1, Ediție specială, 03/vol. 10, p. 30).

      (2)  Regulamentul (CE) nr. 451/2000 al Comisiei din 28 februarie 2000 de stabilire a normelor de aplicare a fazelor a doua și a treia din programul de lucru, în conformitate cu articolul 8 alineatul (2) din Directiva 91/414/CEE a Consiliului (JO 2000 L 55, p. 25, Ediție specială, 03/vol. 32, p. 3).

      (3)  Decizia Consiliului din 28 iunie 1999 de stabilire a normelor privind exercitarea competențelor de executare conferite Comisiei (JO L 184, p. 23, Ediție specială, 01/vol. 2, p. 159).

      (4)  Regulamentul (CE) nr. 1490/2002 din 14 august 2002 de stabilire a normelor suplimentare de aplicare a etapei a treia a programului de lucru menționat la articolul 8 alineatul (2) din Directiva 91/414/CEE a Consiliului și de modificare a Regulamentului (CE) nr. 451/2000 (Text cu relevanță pentru SEE) (JO L 224, p. 23, Ediție specială 03/vol. 45, p. 32).


title: Cauza T-511/15: Acțiune introdusă la 28 august 2015 – Fontem Holdings 4/OAPI (BLU ECIGS)

text:
               3.11.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 363/42

         Acțiune introdusă la 28 august 2015 – Fontem Holdings 4/OAPI (BLU ECIGS)
   (Cauza T-511/15)
   (2015/C 363/51)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Fontem Holdings 4 BV (Amsterdam, Țările de Jos) (reprezentant: A. Poulter, solicitor)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI)

      Datele privind procedura în fața OAPI

      Marca în litigiu: marca comunitară verbală „BLU ECIGS” – cererea de înregistrare nr. 12 579 603.

      Decizia atacată: Decizia Camerei a patra de recurs a OAPI din 29 iunie 2015 în cauza R 2697/2014-4.

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei atacate;

               —

               anularea deciziei examinatorului din 22 august 2014 privind cererea de înregistrare nr. 12 579 603;

               —

               admiterea cererea de înregistrare nr. 12 579 603.

      Motivul invocat

               —

               Încălcarea articolului 7 alineatul (1) literele (b) și (c) din Regulamentul nr. 207/2009.


title: Cauza C-531/08: Ordonanța președintelui Curții din 4 septembrie 2009 — Comisia Comunităților Europene/Republica Portugheză

text:
               16.1.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 11/20

         Ordonanța președintelui Curții din 4 septembrie 2009 — Comisia Comunităților Europene/Republica Portugheză
   (Cauza C-531/08) (1)

   2010/C 11/36

      Limba de procedură: portugheza

   Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 19, 24.1.2009.


title: Cauza T-411/15: Acțiune introdusă la 28 iulie 2015 – Gappol Marzena Porczyńska/OAPI – Gap (ITM) (GAPPoL)

text:
               5.10.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 328/14

         Acțiune introdusă la 28 iulie 2015 – Gappol Marzena Porczyńska/OAPI – Gap (ITM) (GAPPoL)
   (Cauza T-411/15)
   (2015/C 328/13)
   Limba în care a fost formulată acțiunea: polona

      Părțile

      Reclamantă: PP Gappol Marzena Porczyńska (Łódź, Polonia) (reprezentant: J. Gwiazdowska, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Gap (ITM), Inc. (San Francisco, Statele Unite ale Americii)

      Datele privind procedura în fața OAPI

      Solicitantul mărcii în litigiu: reclamanta

      Marca în litigiu: marca comunitară figurativă care cuprinde elementul verbal „GAPPoL” cererea de înregistrare nr. 8 346 165

      Procedura care s-a aflat pe rolul OAPI: procedură de opoziție

      Decizia atacată: Decizia Camerei întâi de recurs a OAPI din 13/05/2015 în cauza R 686/2013-1

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei atacate;

               —

               pronunțarea unei hotărâri definitive de modificare a deciziei Camerei de recurs prin respingerea opoziției și în ceea ce privește produsele din clasele 20 și 25;

               —

               obligarea OAPI la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele invocate

               —

               încălcarea art. 59 și a art. 64 alin. (1) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 al Consiliului din 26 februarie 2009 privind marca comunitară (JO L 78, p. 1, denumit în continuare „Regulamentul nr. 207/2009”);

               —

               încălcarea art. 75 din Regulamentul nr. 207/2009 și a Normei 50 alineatul (2) litera (h) din Regulamentul (CE) nr. 2868/95 al Comisiei din 13 decembrie 1995 de punere în aplicare a Regulamentului (CE) nr. 40/94 al Consiliului privind marca comunitară (JO L 303 p. 1, Ediție specială, 17/vol. 1, p. 189, denumit în continuare „Regulamentul nr. 2868/95”);

               —

               încălcarea art. 76 din Regulamentul nr. 207/2009 și a Normei 50 alineatul (2) litera (g) din Regulamentul nr. 2868/95;

               —

               încălcarea art. 8 alin. (1) lit. (b) din Regulamentul nr. 207/2009;

               —

               încălcarea art. 8 alin. (5) și a art. 9 alin. (1) lit. (c) din Regulamentul nr. 207/2009.


title: Cauza T-106/15: Ordonanța Tribunalului din 16 iulie 2015 – Opko Ireland Global Holdings/OAPI – Teva Pharmaceutical Industries (ALPHAREN) („Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Revocarea de OAPI a deciziei atacate — Nepronunțare asupra fondului”)

text:
               5.10.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 328/9

         Ordonanța Tribunalului din 16 iulie 2015 – Opko Ireland Global Holdings/OAPI – Teva Pharmaceutical Industries (ALPHAREN)
   (Cauza T-106/15) (1)

   ((„Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Revocarea de OAPI a deciziei atacate - Nepronunțare asupra fondului”))
   (2015/C 328/07)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Opko Ireland Global Holdings Ltd (Dublin, Irlanda) (reprezentanți: S. Malynicz, barrister, și A. Smith, solicitor)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: A. Folliard-Monguiral, agent)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă în faţa Tribunalului: Teva Pharmaceutical Industries Ltd (Ierusalim, Israel) (reprezentant: G. Farrington, solicitor)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a cincea de recurs a OAPI din 26 noiembrie 2014 (cauza R 2387/2014-5) privind o procedură de opoziție între Teva Pharmaceutical Industries Ltd și Opko Ireland Global Holdings Ltd

      Dispozitivul

               1)

               Constată că nu mai este necesar să se pronunțe asupra fondului cauzei.

               2)

               Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI) suportă toate cheltuielile de judecată.

      (1)  JO C 228, 13.7.2015.


title: Cauza C-385/11: Hotărârea Curții (Camera a opta) din 22 noiembrie 2012 (cerere de decizie preliminară formulată de Juzgado de lo Social de Barcelona — Spania) — Isabel Elbal Moreno/Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS), Tesorería General de la Seguridad Social (TGSS) (Articolul 157 TFUE — Directiva 79/7/CEE — Directiva 97/81/CE — Acordul-cadru privind munca pe fracțiune de normă — Directiva 2006/54/CE — Pensie pentru limită de vârstă de tip contributiv — Egalitate de tratament între lucrătorii de sex masculin și lucrătorii de sex feminin — Discriminare indirectă pe criterii de sex)

text:
               26.1.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 26/12

         Hotărârea Curții (Camera a opta) din 22 noiembrie 2012 (cerere de decizie preliminară formulată de Juzgado de lo Social de Barcelona — Spania) — Isabel Elbal Moreno/Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS), Tesorería General de la Seguridad Social (TGSS)
   (Cauza C-385/11) (1)

   (Articolul 157 TFUE - Directiva 79/7/CEE - Directiva 97/81/CE - Acordul-cadru privind munca pe fracțiune de normă - Directiva 2006/54/CE - Pensie pentru limită de vârstă de tip contributiv - Egalitate de tratament între lucrătorii de sex masculin și lucrătorii de sex feminin - Discriminare indirectă pe criterii de sex)
   2013/C 26/20
   Limba de procedură: spaniola

      Instanța de trimitere

   Juzgado de lo Social de Barcelona

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Isabel Elbal Moreno

      Pârâte: Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS), Tesorería General de la Seguridad Social (TGSS)

      Obiectul

   Cerere de decizie preliminară — Juzgado de lo Social de Barcelona — Interpretarea clauzei 4 punctul 1 din Acordul-cadru cu privire la munca pe fracțiune de normă încheiat de UCIPE, CEIP și CES, anexă la Directiva 97/81/CE a Consiliului din 15 decembrie 1997 (JO L 14, p. 9, Ediție specială, 05/vol. 5, p. 35), a articolului 4 din Directiva 79/7/CEE a Consiliului din 19 decembrie 1978 privind aplicarea treptată a principiului egalității de tratament între bărbați și femei în domeniul securității sociale (JO L 6, p. 24, Ediție specială, 05/vol. 1, p. 192) și a articolului 4 din Directiva 2006/54/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 5 iulie 2006 privind punerea în aplicare a principiului egalității de șanse și al egalității de tratament între bărbați și femei în materie de încadrare în muncă și de muncă (reformă) (JO L 204, p. 23, Ediție specială, 05/vol. 8, p. 262) — Noțiunea de condiție de muncă — Pensie pentru limită de vârstă de tip contributiv calculată pe baza sistemului obligatoriu spaniol și contribuții plătite de către și în favoarea lucrătorului — Discriminarea lucrătorilor pe fracțiune de normă

      Dispozitivul

   Articolul 4 din Directiva 79/7/CEE a Consiliului din 19 decembrie 1978 privind aplicarea treptată a principiului egalității de tratament între bărbați și femei în domeniul securității sociale trebuie interpretat în sensul că se opune, în împrejurări precum cele din litigiul principal, unei reglementări a unui stat membru care impune lucrătorilor pe fracțiune de normă, în mare majoritate femei, în raport cu lucrătorii cu normă întreagă, o durată de cotizare proporțional mai îndelungată pentru a avea acces, dacă este cazul, la o pensie pentru limită de vârstă de tip contributiv al cărei cuantum este redus proporțional în funcție de timpul lor de lucru.

      (1)  JO C 290, 1.10.2011.


title: Cauza T-5/13 R: Ordonanța președintelui Tribunalului din 29 august 2013 — Iran Liquefied Natural Gas/Consiliul ( „Măsuri provizorii — Politica externă și de securitate comună — Măsuri restrictive împotriva Iranului — Înghețare a fondurilor și a resurselor economice — Interdicția executării contractelor comerciale aflate în derulare — Cerere de suspendare a executării — Inadmisibilitate vădită a excepției de nelegalitate pe care se întemeiază cererea — Inadmisibilitatea cererii” )

text:
               12.10.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 298/6

         Ordonanța președintelui Tribunalului din 29 august 2013 — Iran Liquefied Natural Gas/Consiliul
   (Cauza T-5/13 R)
   (Măsuri provizorii - Politica externă și de securitate comună - Măsuri restrictive împotriva Iranului - Înghețare a fondurilor și a resurselor economice - Interdicția executării contractelor comerciale aflate în derulare - Cerere de suspendare a executării - Inadmisibilitate vădită a excepției de nelegalitate pe care se întemeiază cererea - Inadmisibilitatea cererii)
   2013/C 298/08
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Iran Liquefied Natural Gas Co. (Teheran, Iran) (reprezentanți: J. Grayston, solicitor, G. Pandey, P. Gjørtler și D. Rovetta, avocați)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: M. Bishop și A. De Elera, agenți)

      Obiectul

   Cerere de suspendare a executării, pe de o parte, a Deciziei 2012/635/PESC a Consiliului din 15 octombrie 2012 de modificare a Deciziei 2010/413/PESC a Consiliului privind adoptarea de măsuri restrictive împotriva Iranului (JO L 282, p. 58) și a Regulamentului de punere în aplicare (UE) nr. 945/2012 al Consiliului din 15 octombrie 2012 privind punerea în aplicare a Regulamentului (UE) nr. 267/2012 privind măsuri restrictive împotriva Iranului (JO L 282, p. 16), în măsura în care prin aceste acte denumirea reclamantei a fost înscrisă pe lista persoanelor și a entităților cărora li se aplică măsurile restrictive, și, pe de altă parte, a articolului 1 punctul 5 din Regulamentul (UE) nr. 1263/2012 al Consiliului din 21 decembrie 2012 de modificare a Regulamentului (UE) nr. 267/2012 (JO L 356, p. 34), în măsura în care acest act face imposibilă executarea contractelor încheiate de reclamantă cu partenerii stabiliți în Uniunea Europeană

      Dispozitivul

               1.

               Respinge cererea de măsuri provizorii.

               2.

               Cererea privind cheltuielile de judecată se soluționează odată cu fondul.


title: Cauza T-509/13: Acțiune introdusă la 19 septembrie 2013 — Ratioparts-Ersatzteile-Vertriebs/OAPI — IIC (NORTHWOOD)

text:
               23.11.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 344/64

         Acțiune introdusă la 19 septembrie 2013 — Ratioparts-Ersatzteile-Vertriebs/OAPI — IIC (NORTHWOOD)
   (Cauza T-509/13)
   2013/C 344/118
   Limba în care a fost formulată acțiunea: germana

      Părțile

      Reclamantă: Ratioparts-Ersatzteile-Vertriebs GmbH (Euskirchen, Germana) (reprezentant: M. Koch, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: IIC — Intersport International Corp. GmbH (Berna, Elveția)

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               Reformarea deciziei Camerei a doua de recurs din 4 iulie 2013 (cauza R 2211/2012-2) astfel încât să se respingă integral opoziția B17963622 și

               —

               obligarea celeilalte părți din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs la plata cheltuielilor aferente procedurilor opoziției și căii de atac.

      Motivele și principalele argumente

      Solicitantul mărcii comunitare: reclamanta

      Marca comunitară vizată: marca figurativă „NORTHWOOD” pentru produse și servicii din clasele 8, 9, 20, 25 și 35 — cererea de înregistrare a unei mărci comunitare nr. 9 412 776.

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în procedura opoziției: IIC — Intersport International Corp. GmbH

      Marca sau semnul invocat: înregistrarea internațională cu protecție în Uniunea Europeană „NORTHBROOK” pentru produse din clasele 9, 14, 18, 20, 22, 25 și28

      Decizia diviziei de opoziție: admite în parte opoziția.

      Decizia camerei de recurs: respinge în parte calea de atac.

      Motivele invocate: încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009.


title: Cauza T-217/12: Ordonanța Tribunalului din 25 noiembrie 2013 — Shark/OAPI — Monster Energy (UNLEASH THE BEAST!)

text:
               15.2.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 45/44

         Ordonanța Tribunalului din 25 noiembrie 2013 — Shark/OAPI — Monster Energy (UNLEASH THE BEAST!)
   (Cauza T-217/12) (1)

   2014/C 45/77
   Limba de procedură: engleza
   Președintele Camerei a patra a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 217, 21.7.2012.


title: Cauza T-805/16: Acțiune introdusă la 16 noiembrie 2016 – IPPT PAN/Comisia și REA

text:
               23.1.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 22/47

         Acțiune introdusă la 16 noiembrie 2016 – IPPT PAN/Comisia și REA
   (Cauza T-805/16)
   (2017/C 022/64)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Instytut Podstawowych Problemów Techniki Polskiej Akademii Nauk (IPPT PAN) (Varșovia, Polonia) (reprezentant: M. Le Berre, avocat)

      Pârâte: Comisia Europeană, Agenţia Executivă pentru Cercetare (REA)

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei contestate;

               —

               declararea faptului că prin emiterea notei de debit nr. 3241514040 (astfel cum a fost redusă prin nota de credit nr. 3233160082) Comisia a săvârşit o eroare şi că suma corespunzătoare de 67 984,13 euro nu este datorată de reclamantă;

               —

               declararea faptului că Comisia şi REA trebuie să plătească reclamantei în temeiul proiectului SMART-NEST suma de 69 623,94 euro plus dobânzi calculate de la data hotărârii;

               —

               declararea faptului că reclamanta nu trebuie să plătească daune-interese Comisiei în legătură cu proiectele KMM-NOE şi BOOSTING BALTIC,

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii în anulare formulate în temeiul articolului 263 TFUE, reclamanta invocă şapte motive.

               1.

               Primul motiv, întemeiat pe încălcarea articolelor 47 şi 43 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene privind accesul la justiţie şi la Ombudsman.

               2.

               Al doilea motiv, întemeiat pe încălcarea contractelor privind proiectele KMM-NOE, BOOSTING BALTIC şi SMART-NEST, precum şi a legii belgiene privind contractele.

               3.

               Al treilea motiv, întemeiat pe încălcarea Regulamentului financiar şi a Regulamentului financiar delegat al Comisiei.

               4.

               Al patrulea motiv, întemeiat pe încălcarea principiului încrederii legitime.

               5.

               Al cincilea motiv, întemeiat pe încălcarea principiului nediscriminării.

               6.

               Al şaselea motiv, întemeiat pe încălcarea unor norme fundamentale de procedură.

               7.

               Al şaptelea motiv, întemeiat pe abuzul de putere al Comisiei.

         În susţinerea acţiunii în despăgubire contractuală întemeiate pe articolul 272 TFUE, reclamanta invocă şase motive.

               1.

               Primul motiv, întemeiat pe faptul că reclamanta şi-a îndeplinit obligaţia întemeiată pe articolul II.19.1 din contractele privind proiectele KMM NOE şi BOOSTING BALTIC.

               2.

               Al doilea motiv, întemeiat pe faptul că Comisia nu a făcut dovada celor susţinute în cererile sale.

               3.

               Al treilea motiv, întemeiat pe faptul că cererea Comisiei nu a făcut în mod valabil dovada celor susţinute.

               4.

               Al patrulea motiv, întemeiat pe faptul că Comisia nu şi-a executat cu bună-credinţă drepturile contractuale.

               5.

               Al cincilea motiv, întemeiat pe faptul că daunele-interese solicitate în temeiul articolului II.30 sunt excesive şi trebuie reduse în temeiul articolului 1231 din Codul civil belgian.

               6.

               Al şaselea motiv, întemeiat pe faptul că trebuie efectuată o plată către reclamantă în temeiul proiectului SMART-NEST reprezentând partea restantă din rambursarea contribuţiei reclamantei la Fondul de Garantare.


title: Cauza C-439/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Verwaltungsgericht Hamburg (Germania) la 20 iulie 2017 – British American Tobacco (Germany) GmbH/Freie und Hansestadt Hamburg

text:
               16.10.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 347/10

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Verwaltungsgericht Hamburg (Germania) la 20 iulie 2017 – British American Tobacco (Germany) GmbH/Freie und Hansestadt Hamburg
   (Cauza C-439/17)
   (2017/C 347/11)
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Verwaltungsgericht Hamburg

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: British American Tobacco (Germany) GmbH

      Pârâtă: Freie und Hansestadt Hamburg

      Întrebările preliminare

               1)

               Articolul 7 alineatul (7) prima teză din Directiva 2014/40/UE a Parlamentului European și a Consiliului privind apropierea actelor cu putere de lege și a actelor administrative ale statelor membre în ceea ce privește fabricarea, prezentarea și vânzarea produselor din tutun și a produselor conexe și de abrogare a Directivei 2001/37/CE (1) (denumită în continuare „directiva”) trebuie interpretat în sensul că interdicția introducerii pe piață a produselor din tutun care conțin arome în oricare dintre componentele lor nu cuprinde produsele din tutun, care, datorită aromelor din componentele lor, prezintă o aromă caracteristică, în sensul definiției de la articolul 2 punctul 25 din directivă?

               2)

               În cazul unui răspuns negativ la prima întrebare:
               Articolul 7 alineatul (14) din directivă trebuie interpretat în sensul că dispoziția tranzitorie cuprinde doar interdicția introducerii pe piață a produselor din tutun cu o aromă caracteristică, în conformitate cu articolul 7 alineatul (1) prima teză din directivă sau – și – interdicția introducerii pe piață a produselor din tutun care conțin arome în oricare dintre componentele lor, conform articolului 7 alineatul (7) prima teză din directivă?

               3)

               În cazul unui răspuns afirmativ la prima întrebare sau dacă se va răspunde la a doua întrebare în sensul că articolul 7 alineatul (14) din directivă cuprinde și interdicția introducerii pe piață a produselor din tutun care conțin arome în oricare dintre componentele lor, conform articolului 7 alineatul (7) prima teză din directivă:
               Cum trebuie interpretate formulările „produs din tutun cu o aromă caracteristică” și „o anumită categorie de produse” de la articolul 7 alineatul (14) din directivă?

      (1)  JO 2014, L 127, p. 1.


title: Cauza T-562/11: Acțiune introdusă la 28 octombrie 2011 — Symbio Gruppe/OAPI — ADA Cosmetic (SYMBIOTIC CARE)

text:
               14.1.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 13/18

         Acțiune introdusă la 28 octombrie 2011 — Symbio Gruppe/OAPI — ADA Cosmetic (SYMBIOTIC CARE)
   (Cauza T-562/11)
   2012/C 13/38
   Limba în care a fost formulată acțiunea: germana

      Părțile

      Reclamantă: Symbio Gruppe GmbH & Co. KG (Herborn, Germania) (reprezentanți: A. Schulz și C. Onken, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: ADA Cosmetic GmbH (Kehl, Germania)

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei pronunțate la 18 august 2011 de Camera a patra de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) în cauza R 2121/2010-4;

               —

               obligarea OAPI la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

      Solicitantul mărcii comunitare: ADA Cosmetic GmbH.

      Marca comunitară vizată: marca figurativă internațională care cuprinde elementul verbal „SYMBIOTIC CARE” pentru produse din clasele 3, 5, 29 și 30.

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în procedura opoziției: reclamanta.

      Marca sau semnul invocat: mărcile verbale și figurative „SYMBIOFLOR” și „SYMBIOLACT”, marca verbală internațională „SYMBIOFEM” și marca figurativă internațională „SYMBIOVITAL” pentru produse din clasele 1, 3, 5, 29, și 32.

      Decizia diviziei de opoziție: respinge opoziția.

      Decizia camerei de recurs: respinge calea de atac.

      Motivele invocate: încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009 întrucât există un risc de confuzie între mărcile în conflict și încălcarea articolului 75 din Regulamentul nr. 207/2009 întrucât camera de recurs nu ar fi ținut seama de faptul că mărcile pe care se întemeiază opoziția constituie o familie de mărci.


title: Cauza T-759/16: Acțiune introdusă la 31 octombrie 2016 – Campailla/Curtea de Justiție a Uniunii Europene

text:
               13.3.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 78/33

         Acțiune introdusă la 31 octombrie 2016 – Campailla/Curtea de Justiție a Uniunii Europene
   (Cauza T-759/16)
   (2017/C 078/46)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: Massimo Campailla (Holtz, Luxemburg) (reprezentant: F. Rollinger, avocat)

      Pârâtă: Curtea de Justiție a Uniunii Europene

      Concluziile

   Reclamantul solicită Tribunalului:

               —

               declararea admisibilității și temeiniciei acestei acțiuni;

               —

               obligarea pârâtei la plata către reclamant a sumei de 112 202 476,69 euro, cu penalități convenționale și consubstanțiale, lunare și cumulative de 1,83 % începând din luna decembrie 1994 și până la plata soldului datorat, cu titlu de reparare a prejudiciului moral și material al reclamantului, astfel cum a fost stabilită în cererea T-429/09, Campailla/Comisia, aflată deja în posesia Tribunalului;

               —

               constatarea faptului că reclamantul solicită în mod expres organizarea unei ședințe pentru a-i permite să își expună oral cauza în fața Tribunalului;

               —

               obligarea pârâtei la plata ansamblului cheltuielilor de judecată, inclusiv onorariile avocatului a cărui intervenție a fost impusă de pârâtă și care vor fi cuantificate la finalul procedurii;

               —

               rezervarea în favoarea reclamantului a oricăror altor drepturi, sume datorate, mijloace și acțiuni.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamantul invocă șapte motive, care corespund faptelor generatoare pe care le-ar fi săvârșit pârâta și care ar angaja răspunderea sa extracontractuală.

               1.

               Primul motiv, întemeiat pe acceptarea necondiționată de către grefa Curții a acțiunii pe care reclamantul o formulase direct, fără a fi reprezentat de un avocat.

               2.

               Al doilea motiv, întemeiat pe neprevenirea în ceea ce privește existența unei eventuale probleme din cauza depunerii unei acțiuni fără reprezentarea de către un avocat, precum și pe tratamentul diferit care i-ar fi fost rezervat reclamantului, în comparație cu alte persoane aflate într-o situație identică.

               3.

               Al treilea motiv, întemeiat pe sancțiunea care i-ar fi fost aplicată reclamantului în afara oricărui temei legal, prin faptul că recursul său a fost declarat inadmisibil.

               4.

               Al patrulea motiv, întemeiat pe încălcarea drepturilor fundamentale ale reclamantului, în special pe privarea acestuia de justiția la care ar fi avut dreptul, ceea ce ar consta într-o privare de demnitate umană cu încălcarea articolului 1 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene.

               5.

               Al cincilea motiv, întemeiat pe nerespectarea dreptului la o protecţie jurisdicţională efectivă și la un proces echitabil prin faptul că pârâta nu ar fi ținut seama de situația specifică a reclamantului și s-ar fi abținut astfel să ia măsurile care să îi garanteze respectarea acestor drepturi.

               6.

               Al șaselea motiv, întemeiat pe nerespectarea dreptului la o bună administrare care ar fi fost săvârșită de pârâtă prin faptul că a dat în mod unilateral ordonanța care respinge recursul reclamantului în cauza C-265/11 P.

               7.

               Al șaptelea motiv, întemeiat pe încălcarea dreptului de proprietate al reclamantului, în măsura în care litigiul aflat la originea procedurii inițiate împotriva Comisiei Europene în fața Curții de Justiție a Uniunii Europene avea ca obiect recunoașterea dreptului său de proprietate pentru a obține reparație. În această privință, reclamantul reproșează Curții de Justiție că, prin respingerea recursului, a confirmat și a consacrat în mod definitiv decizia eronată care ar fi fost impusă de Tribunal în primă instanță prin ordonanța dată în cauza T-429/09.


title: Cauza T-655/11: Acțiune introdusă la 22 decembrie 2011 — FSL și alții/Comisia

text:
               25.2.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 58/13

         Acțiune introdusă la 22 decembrie 2011 — FSL și alții/Comisia
   (Cauza T-655/11)
   2012/C 58/25
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamante: FSL Holdings (Antwerp, Belgia), Firma Léon Van Parys (Antwerp, Belgia) și Pacific Fruit Company Italy SpA (Roma, Italia) (reprezentanți: P. Vlaemminck și C. Verdonck, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamantele solicită Tribunalului:

               —

               anularea articolelor 1 și 2 din Decizia Comisiei din 12 octombrie 2011 în cazul COMP/39.482 — Fructe exotice — banane,

               —

               în subsidiar, anularea articolului 2 din decizia atacată, în măsura în care aplică reclamantelor o amendă de 8 919 000 de euro și reducerea amenzii în conformitate cu argumentele invocate de reclamante în cererea introductivă.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamantele invocă patru motive.

               1.

               Primul motiv întemeiat pe încălcarea normelor fundamentale de procedură și a dreptului la apărare, întrucât:

                           —

                           s-au utilizat documente obținute exclusiv în vederea unei investigații fiscale la nivel național;

                           —

                           s-au utilizat documente provenite din alte dosare;

                           —

                           cererea de acordare a imunității a fost respinsă în mod nelegal.

               2.

               Al doilea motiv, întemeiat pe un abuz de putere săvârșit de pârâtă.

               3.

               Al treilea motiv întemeiat pe interpretarea eronată a probelor, precum și pe lipsa de relevanță a probelor în raport cu dovedirea încălcării.

               4.

               Al patrulea motiv întemeiat pe încălcarea articolului 23 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 1/2003 al Consiliului (1) și a Orientărilor privind calcularea amenzilor din 2006 (2) ca urmare a unei evaluări vădit incorecte a gravității și a duratei încălcării, precum și a circumstanțelor atenuante, precum și pe încălcarea principiului nediscriminării în calculul amenzii.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 1/2003 din 16 decembrie 2002 privind punerea în aplicare a normelor de concurență prevăzute la articolele 81 și 82 din tratat (JO L 1, p. 1, Ediție specială, 08/vol.1, p. 167).

      (2)  Orientările privind calcularea amenzilor aplicate în temeiul articolului 23 alineatul (2) litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 1/2003 (JO C 210, p. 2, Ediție specială, 08/vol. 4, p. 264).


title: Cauza F-82/15: Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera a doua) din 21 iulie 2016 – De Nicola/BEI (Funcţie publică – Personal al BEI – Asigurare medicală – Refuz de rambursare a unor cheltuieli medicale – Terapie cu laser – Lipsa validităţii ştiinţifice a tratamentului – Modalităţi de desemnare a unui medic independent – Ordin competent al medicilor – Aviz al medicului independent – Întinderea controlului jurisdicţional – Motive de refuz al rambursării – Dispoziţii interne în materie de asigurare medicală – Obiectiv al terapiei cu laser – Efecte de ameliorare a durerii – Autorizare prealabilă de către medicul consilier – Prejudiciu material – Concluzii premature – Prejudiciu moral – Cuantum neprecizat – Inadmisibilitate)

text:
               3.10.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 364/31

      Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera a doua) din 21 iulie 2016 – De Nicola/BEI
      (Cauza F-82/15) (1)

      ((Funcţie publică - Personal al BEI - Asigurare medicală - Refuz de rambursare a unor cheltuieli medicale - Terapie cu laser - Lipsa validităţii ştiinţifice a tratamentului - Modalităţi de desemnare a unui medic independent - Ordin competent al medicilor - Aviz al medicului independent - Întinderea controlului jurisdicţional - Motive de refuz al rambursării - Dispoziţii interne în materie de asigurare medicală - Obiectiv al terapiei cu laser - Efecte de ameliorare a durerii - Autorizare prealabilă de către medicul consilier - Prejudiciu material - Concluzii premature - Prejudiciu moral - Cuantum neprecizat - Inadmisibilitate))
      (2016/C 364/36)
      Limba de procedură: italiana

         Părțile

         Reclamant: Carlo De Nicola (Strassen, Luxemburg) (reprezentanți: inițial L. Isola și G. Isola, avocați, ulterior G. Ferabecoli, avocat)

         Pârâtă: Banca Europeană de Investiții (reprezentanți: inițial G. Nuvoli și J.-P. Minnaert, agenți, A. Dal Ferro, avocat, ulterior G. Faedo și G. Nuvoli, agenți, A. Dal Ferro, avocat)

         Obiectul

      Cerere de anulare, pe de o parte, a deciziei de nerambursare a cheltuielilor efectuate de reclamant pentru o terapie cu laser urmată în 2007 şi, pe de altă parte, a deciziilor ulterioare şi conexe ale băncii adoptate în 2014

         Dispozitivul

                  1)

                  Anulează decizia Băncii Europene de Investiţii din 4 decembrie 2014, prin care aceasta a refuzat să îi ramburseze domnului Carlo De Nicola cheltuielile pentru terapia cu laser FP3.

                  2)

                  Respinge în rest cererea.

                  3)

                  Banca Europeană de Investiţii suportă propriile cheltuieli de judecată şi este obligată la plata cheltuielilor de judecată efectuate de domnul Carlo De Nicola.

         (1)  JO C 279, 28.4.2015, p. 59.


               1.10.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 323/4

         Criterii pe baza cărora cauzele sunt atribuite camerelor
   (2015/C 323/05)
   La 11 septembrie 2015, conform articolului 4 din anexa I la Statutul Curții de Justiție și articolului 13 alineatul (2) din Regulamentul său de procedură, Tribunalul a decis să atribuie cauzele, încă de la depunerea cererii introductive, alternativ Camerei întâi, Camerei a doua și Camerei a treia, în funcție de ordinea înregistrării lor la grefă, fără a aduce atingere trimiterilor către plen sau către un judecător unic.
   Președintele Tribunalului va putea să deroge de la regulile de repartizare care precedă din motive de conexitate, precum și pentru a sigura un volum de muncă echilibrat și coerent în cadrul Tribunalului.
   Pentru aceleași motive, președintele Tribunalului poate decide efectuarea unei reatribuiri a cauzelor în cursul procedurii, după consultarea judecătorilor interesați și înainte de prezentarea raportului prealabil prevăzut la articolul 58 din Regulamentul de procedură al Tribunalului.


title: Cauza T-794/16: Acțiune introdusă la 11 noiembrie 2016 – Şölen Çikolata Gıda Sanayi ve Ticaret/EUIPO – Zaharieva (Ambalaje pentru cornete de înghețată)

text:
               23.1.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 22/42

         Acțiune introdusă la 11 noiembrie 2016 – Şölen Çikolata Gıda Sanayi ve Ticaret/EUIPO – Zaharieva (Ambalaje pentru cornete de înghețată)
   (Cauza T-794/16)
   (2017/C 022/58)
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Şölen Çikolata Gıda Sanayi ve Ticaret AŞ (Şehitkamil Gaziantep, Turcia) (reprezentant: T. Tsenova, avocat)

      Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Elka Zaharieva (Plovdiv, Bulgaria)

      Datele privind procedura în fața EUIPO

      Titularul desenului în litigiu: cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

      Desenul în litigiu: desenul comunitar „Ambalaje pentru cornete de înghețată”– desenul comunitar nr. 002 343 244-0001

      Decizia atacată: Decizia Camerei a treia de recurs a EUIPO din 12/09/2016 în cauza R 1144/2015-3

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei atacate;

               —

               anularea înregistrării desenului comunitar nr. 002343244-0001 „Bobo Cornet” și

               —

               obligarea EUIPO și a doamnei Elka Zaharieva la plata cheltuielilor de judecată efectuate de Solen în procedura în fata Tribunalului și în etapa administrativă a procedurii, în special a anulării și a procedurii de recurs în fața EUIPO.

      Motivele invocate

               —

               încălcarea articolului 25 alineatul (1) litera (e) din Regulamentul nr. 6/2002;

               —

               încălcarea articolului 25 alineatul (1) litera (f) din Regulamentul nr. 6/2002;

               —

               încălcarea articolului 62 din Regulamentul nr. 6/2002;

               —

               încălcarea articolului 63 alineatul (1) din Regulamentul nr. 6/2002;


title: Cauza C-112/16: Hotărârea Curții (Camera a patra) din 26 iulie 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Consiglio di Stato – Italia) – Persidera SpA/Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni, Ministero dello Sviluppo Economico delle Infrastrutture e dei Trasporti (Trimitere preliminară — Comunicații electronice — Servicii de telecomunicații — Directivele 2002/20/CE, 2002/21/CE și 2002/77/CE — Egalitate de tratament — Stabilirea numărului de frecvențe radio care trebuie atribuite fiecărui operator care este deja titular al unor frecvențe radio analogice — Luarea în considerare a frecvențelor radio utilizate în mod ilegal — Corespondență între numărul de frecvențe radio analogice deținute și numărul de frecvențe radio digitale obținute)

text:
               18.9.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 309/9

         Hotărârea Curții (Camera a patra) din 26 iulie 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Consiglio di Stato – Italia) – Persidera SpA/Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni, Ministero dello Sviluppo Economico delle Infrastrutture e dei Trasporti
   (Cauza C-112/16) (1)

   ((Trimitere preliminară - Comunicații electronice - Servicii de telecomunicații - Directivele 2002/20/CE, 2002/21/CE și 2002/77/CE - Egalitate de tratament - Stabilirea numărului de frecvențe radio care trebuie atribuite fiecărui operator care este deja titular al unor frecvențe radio analogice - Luarea în considerare a frecvențelor radio utilizate în mod ilegal - Corespondență între numărul de frecvențe radio analogice deținute și numărul de frecvențe radio digitale obținute))
   (2017/C 309/11)
   Limba de procedură: italiana

      Instanța de trimitere

   Consiglio di Stato

      Părțile din procedura principală

      Apelantă: Persidera SpA

      Intimate: Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni, Ministero dello Sviluppo Economico delle Infrastrutture e dei Trasporti

      cu participarea: Radiotelevisione italiana SpA (RAI), Reti Televisive Italiane SpA (RTI), Elettronica Industriale SpA, Television Broadcasting System Spa, Premiata Ditta Borghini e Stocchetti di Torino Srl, Rete A SpA, Centro Europa 7 Srl, Prima TV SpA, Sky Italia Srl, Elemedia SpA

      Dispozitivul

               1)

               Articolul 9 din Directiva 2002/21/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 7 martie 2002 privind un cadru de reglementare comun pentru rețelele și serviciile de comunicații electronice (Directiva-cadru), astfel cum a fost modificată prin Directiva 2009/140/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 25 noiembrie 2009, articolele 3, 5 și 7 din Directiva 2002/20/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 7 martie 2002 privind autorizarea rețelelor și serviciilor de comunicații electronice (Directiva privind autorizarea), astfel cum a fost modificată prin Directiva 2009/140, precum și articolele 2 și 4 din Directiva 2002/77/CE a Comisiei din 16 septembrie 2002 privind concurența pe piețele de rețele și servicii de comunicații electronice trebuie interpretate în sensul că se opun unei dispoziții naționale care, în vederea conversiei posturilor analogice existente în rețele digitale, ia în considerare posturi analogice gestionate ilegal, din moment ce determină prelungirea și chiar consolidarea unui avantaj concurențial necuvenit.

               2)

               Principiile nediscriminării și proporționalității trebuie interpretate în sensul că se opun unei dispoziții naționale care, prin aplicarea aceluiași criteriu de conversie, determină o reducere proporțional mai importantă a numărului de rețele digitale atribuite față de numărul posturilor analogice exploatate în detrimentul unui operator față de concurenții săi, cu excepția cazului în care aceasta este justificată în mod obiectiv și este proporțională cu obiectivul său. Continuitatea ofertei de televiziune constituie un obiectiv legitim susceptibil să justifice o asemenea diferență de tratament. Cu toate acestea, o măsură care ar conduce la a acorda operatorilor deja prezenți pe piață un număr de frecvențe radio digitale superior față de numărul care ar fi suficient pentru a asigura continuitatea ofertei lor de televiziune ar depăși ceea ce este necesar pentru atingerea obiectivului menționat și ar fi astfel disproporționată.

      (1)  JO C 175, 17.5.2016.


title: Cauza T-479/10: Acțiune introdusă la 4 octombrie 2010 — Département du Gers/Comisia

text:
               18.12.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 346/50

         Acțiune introdusă la 4 octombrie 2010 — Département du Gers/Comisia
   (Cauza T-479/10)
   ()
   2010/C 346/96
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: Département du Gers (Auch, Franța) (reprezentanți: S. Mabile și J.-P. Mignard, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile reclamantului

               —

               Anularea Deciziei 2010/420/UE a Comisiei Europene din 28 iulie 2010 de autorizare a introducerii pe piață a produselor care conțin, constau în sau sunt produse din porumb modificat genetic MON89034xNK603 (MON-89Ø34-3xMON-ØØ6Ø3-6) în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 1829/2003 al Parlamentului European și al Consiliului;

               —

               obligarea Comisiei la plata tuturor cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Motivele și principalele argumente invocate de reclamant sunt identice sau similare în esență cu cele invocate în cauza T-478/10, Département du Gers/Comisia.


title: Cauza T-525/10: Acțiune introdusă la 5 noiembrie 2010 — Azienda Agricola Colsaliz di Faganello Antonio/OAPI — Weinkellerei Lenz Moser (SERVO SUO)

text:
               15.1.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 13/34

         Acțiune introdusă la 5 noiembrie 2010 — Azienda Agricola Colsaliz di Faganello Antonio/OAPI — Weinkellerei Lenz Moser (SERVO SUO)
   (Cauza T-525/10)
   ()
   2011/C 13/65
   Limba în care a fost formulată acțiunea: italiana

      Părțile

      Reclamantă: Azienda Agricola Colsaliz di Faganello Antonio (Refrontolo, Italia) (reprezentanți: G. Massa și P. Massa, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Weinkellerei Lenz Moser AG (Linz, Austria)

      Concluziile reclamantei

               —

               Reformarea și anularea deciziei atacate;

               —

               obligarea OAPI la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

      Solicitantul mărcii comunitare: Reclamanta.

      Marca comunitară vizată: Marca verbală „SERVO SUO” (cererea de înregistrare nr. 5 789 244) pentru produse din clasa 33.

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în sprijinul opoziției: Weinkellerei Lenz Moser Aktiengesellschaft.

      Marca sau semnul invocat în sprijinul opoziției: Marca verbală comunitară „SERVUS” (nr. 579 193), mărcile figurative internaționale care conțin elementul verbal „SERVU” (nr. 580 447A și 844 793) și marca verbală internațională „SERVUS” (nr. 727 131), pentru produse din clasa 33.

      Decizia diviziei de opoziție: Admite opoziția.

      Decizia camerei de recurs: Respinge recursul.

      Motivele invocate: Greșita aplicare și interpretare a articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009 privind marca comunitară.


title: Hotărârea Curții din 1 februarie 2016 în cauza E-22/15 – Autoritatea AELS de Supraveghere/Principatul Liechtenstein (Neîndeplinirea de către un stat SEE/AELS a obligațiilor care îi revin – Nerespectarea obligației de transpunere – Directiva 2011/62/UE – Directiva 2012/26/UE)

text:
               19.1.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 18/28

         HOTĂRÂREA CURȚII
   din 1 februarie 2016
   în cauza E-22/15
   Autoritatea AELS de Supraveghere/Principatul Liechtenstein
   (Neîndeplinirea de către un stat SEE/AELS a obligațiilor care îi revin – Nerespectarea obligației de transpunere – Directiva 2011/62/UE – Directiva 2012/26/UE)
   (2017/C 18/12)
   În cauza E-22/15, Autoritatea AELS de Supraveghere/Principatul Liechtenstein – CERERE de constatare a faptului că, prin neadoptarea, în termenul prevăzut, a măsurilor necesare pentru transpunerea actelor menționate la punctul 15q din capitolul XIII al anexei II la Acordul privind Spațiul Economic European (Directiva 2011/62/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 8 iunie 2011 de modificare a Directivei 2001/83/CE de instituire a unui cod comunitar cu privire la medicamentele de uz uman în ceea ce privește prevenirea pătrunderii medicamentelor falsificate în lanțul legal de aprovizionare și Directiva 2012/26/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 25 octombrie 2012 de modificare a Directivei 2001/83/CE în ceea ce privește farmacovigilența), astfel cum au fost adaptate la acord prin Protocolul 1 la acesta, Principatul Liechtenstein nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 2 din fiecare act și al articolului 7 din acord, Curtea, compusă din Carl Baudenbacher, președinte, Per Christiansen și Páll Hreinsson (judecător-raportor), judecători, a pronunțat la 1 februarie 2016 hotărârea al cărei dispozitiv prevede următoarele:
   Curtea:

               1.

               Declară că, prin faptul că nu a adoptat, în termenul prevăzut, măsurile necesare pentru transpunerea actelor menționate la a noua și a zecea liniuță de la punctul 15q din capitolul XIII al anexei II la Acordul privind Spațiul Economic European (Directiva 2011/62/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 8 iunie 2011 de modificare a Directivei 2001/83/CE de instituire a unui cod comunitar cu privire la medicamentele de uz uman în ceea ce privește prevenirea pătrunderii medicamentelor falsificate în lanțul legal de aprovizionare și Directiva 2012/26/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 25 octombrie 2012 de modificare a Directivei 2001/83/CE în ceea ce privește farmacovigilența), astfel cum au fost adaptate la acord prin Protocolul 1 la acesta, Principatul Liechtenstein nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 2 din fiecare act și al articolului 7 din Acordul privind SEE.

               2.

               Dispune suportarea cheltuielilor de judecată de către Principatul Liechtenstein.


title: Cauza T-639/16 P: Recurs introdus la 7 septembrie 2016 de FV împotriva Hotărârii din 28 iunie 2016 a Tribunalului Funcției Publice în cauza F-40/15, FV/Consiliul

text:
               14.11.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 419/49

         Recurs introdus la 7 septembrie 2016 de FV împotriva Hotărârii din 28 iunie 2016 a Tribunalului Funcției Publice în cauza F-40/15, FV/Consiliul
   (Cauza T-639/16 P)
   (2016/C 419/65)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Recurentă: FV (Rhode-St-Genèse, Belgia) (reprezentant: L. Levi, avocat)

      Cealaltă parte din procedură: Consiliul Uniunii Europene

      Concluziile

   Recurenta solicită Tribunalului:

               —

               anularea Hotărârii Tribunalului Funcției Publice a Uniunii Europene din 28 iunie 2016 în cauza F-40/15;

               —

               în consecință, admiterea concluziilor prezentate de recurentă în primă instanță și, prin urmare

                           —

                           anularea raportului de evaluare întocmit pentru reclamantă pentru anul 2013;

                           —

                           obligarea Consiliului Uniunii Europene la plata cheltuielilor de judecată.

               —

               Obligarea pârâtului la plata tuturor cheltuielilor de judecată efectuate în ambele proceduri.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea recursului, recurenta invocă trei motive.

               1.

               Primul motiv, întemeiat pe împrejurarea că hotărârea atacată a fost pronunțată de un complet de judecată rezultat dintr-o încălcare a articolului 27 alineatul (3) din Regulamentul de procedură al TFP.
               Recurenta consideră că încălcarea menționată se caracterizează prin faptul că Decizia 2016/454 a Consiliului din 22 martie 2016, privind numirea a trei judecători la Tribunalul Funcției Publice al Uniunii Europene este ea însăși afectată de un viciu de necompetență, de o încălcare a articolelor 257 și 281 TFUE, de o încălcare a anexei I la Protocolul nr. 3 privind Statutul Curții de Justiție a Uniunii Europene, pe o încălcare a articolului 13 alineatul (2) TUE și pe o încălcare a Deciziei 2005/150/CE din 18 ianuarie 2015 privind condițiile și modalitățile ce reglementează prezentarea și prelucrarea candidaturilor în vederea numirii judecătorilor Tribunalului Funcției Publice a Uniunii Europene.

               2.

               Al doilea motiv, întemeiat pe încălcarea controlului, efectuat de prima instanță, al erorii vădite de apreciere, pe încălcarea obligației de motivare care revine pârâtului, pe încălcarea obligației de motivare a primei instanțe, pr denaturarea dosarului și pe încălcarea ghidului de notare.

               3.

               Al treilea motiv, întemeiat pe încălcarea obligației de solicitudine și pe denaturarea dosarului.


title: Cauza C-499/10: Hotărârea Curții (Camera a șaptea) din 21 decembrie 2011 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Rechtbank van eerste aanleg te Brugge — Belgia) — Vlaamse Oliemaatschappij NV/FOD Financiën (A șasea directivă TVA — Persoane obligate la plata taxei — Terți care răspund solidar — Regim de antrepozit, altul decât antrepozitul vamal — Răspundere solidară a antrepozitarului unor bunuri și a persoanei impozabile, proprietar al acestor bunuri — Buna credință sau lipsa unei culpe sau a unei neglijențe din partea antrepozitarului)

text:
               18.2.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 49/12

         Hotărârea Curții (Camera a șaptea) din 21 decembrie 2011 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Rechtbank van eerste aanleg te Brugge — Belgia) — Vlaamse Oliemaatschappij NV/FOD Financiën
   (Cauza C-499/10) (1)

   (A șasea directivă TVA - Persoane obligate la plata taxei - Terți care răspund solidar - Regim de antrepozit, altul decât antrepozitul vamal - Răspundere solidară a antrepozitarului unor bunuri și a persoanei impozabile, proprietar al acestor bunuri - Buna credință sau lipsa unei culpe sau a unei neglijențe din partea antrepozitarului)
   2012/C 49/18
   Limba de procedură: olandeza

      Instanța de trimitere

   Rechtbank van eerste aanleg te Brugge

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Vlaamse Oliemaatschappij NV

      Pârât: FOD Financiën

      Obiectul

   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Rechtbank van eerste aanleg te Brugge — Interpretarea articolului 21 alineatul (3) din A șasea directivă 77/388/CEE a Consiliului din 17 mai 1977 privind armonizarea legislațiilor statelor membre referitoare la impozitele pe cifra de afaceri — sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată: baza unitară de evaluare (JO L 145, p. 1) — Persoane obligate la plata taxei — Terți care răspund în mod solidar — Reglementare națională în temeiul căreia antrepozitarul unor bunuri răspunde solidar pentru plata taxei datorate de persoana impozabilă proprietară a acestor bunuri, într-un alt regim de antrepozit decât cel vamal, chiar în cazul în care antrepozitarul este de bună credință sau acestuia nu i se poate imputa nicio eroare ori neglijență

      Dispozitivul

   Articolul 21 alineatul (3) din A șasea directivă 77/388/CEE a Consiliului din 17 mai 1977 privind armonizarea legislațiilor statelor membre referitoare la impozitele pe cifra de afaceri — sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată: baza unitară de evaluare, astfel cum a fost modificată prin Directiva 2001/115/CE a Consiliului din 20 decembrie 2001, trebuie interpretat în sensul că nu permite statelor membre să prevadă că antrepozitarul unui alt antrepozit decât antrepozitul vamal este obligat în solidar la plata taxei pe valoarea adăugată datorate în urma unei livrări de mărfuri efectuate cu titlu oneros, de la acest antrepozit, de către proprietarul produselor care este obligat la plata acestei taxe, chiar și în cazul în care antrepozitarul respectivului antrepozit este de bună credință sau acestuia nu i se poate imputa nicio culpă ori neglijență.

      (1)  JO C 13, 15.1.2011.


title: Cauza T-359/12: Acțiune introdusă la 8 august 2012 — Vuitton Malletier/OAPI — Nanu-Nana (motiv în carouri)

text:
               13.10.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 311/13

         Acțiune introdusă la 8 august 2012 — Vuitton Malletier/OAPI — Nanu-Nana (motiv în carouri)
   (Cauza T-359/12)
   2012/C 311/18
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Louis Vuitton Malletier (Paris, Franța) (reprezentanți: P. Roncaglia, G. Lazzaretti și N. Parrotta, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Nanu-Nana Handelsgesellschaft mbH für Geschenkartikel & Co.KG (Berlin, Germania)

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea Deciziei Camerei întâi de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 4 mai 2012 pronunțată în cauza R 1855/2011-1;

               —

               obligarea OAPI la plata cheltuielilor de judecată efectuate de reclamantă în prezenta procedură și

               —

               obligarea Nanu-Nana Handelsgesellschaft mbH für Geschenkartikel & Co.KG la plata cheltuielilor de judecată efectuate de reclamantă în procedura care s-a aflat pe rolul diviziei de anulare și al camerei de recurs din cadrul OAPI.

      Motivele și principalele argumente

      Marca comunitară înregistrată care a făcut obiectul unei cereri de declarare a nulității: marca figurativă reprezentând un motiv în carouri pentru produse din clasa 18 — cererea de înregistrare a mărcii comunitare nr. 370445

      Titularul mărcii comunitare: reclamanta

      Partea care solicită declararea nulității mărcii comunitare: cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

      Motivarea cererii de declarare a nulității: cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs și-a întemeiat cererea de declarare a nulității mărcii comunitare pe motive de nulitate absolută, mai precis pe articolul 52 alineatul (1) litera (a) coroborat cu articolul 7 alineatul (1) literele (b), (c), (d), (e) punctul (iii) și litera (f) din Regulamentul nr. 207/2009 al Consiliului, și pe motive de nulitate absolută în sensul articolului 52 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009 al Consiliului

      Decizia diviziei de anulare: admite cererea de declarare a nulității în întregime

      Decizia camerei de recurs: respinge calea de atac

      Motivele invocate:

               —

               încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009 al Consiliului și

               —

               încălcarea articolului 7 alineatul (3) și a articolului 52 alineatul (2) din Regulamentul nr. 207/2009 al Consiliului.


title: Cauza T-176/10: Acțiune introdusă la 15 aprilie 2010 — Seven/OAPI — Seven for all mankind (SEVEN FOR ALL MANKIND)

text:
               19.6.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 161/50

      Acțiune introdusă la 15 aprilie 2010 — Seven/OAPI — Seven for all mankind (SEVEN FOR ALL MANKIND)
      (Cauza T-176/10)
      (2010/C 161/80)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: italiana

         Părțile

         Reclamantă: Seven SpA (Leinì, Italia) (reprezentant: L. Trevisan, avocat)

         Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

         Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Seven for all mankind LLC

         Concluziile reclamantei

                  —

                  Anularea deciziei Camerei a doua de recurs din 28 ianuarie 2010;

                  —

                  obligarea OAPI, pe lângă suportarea propriilor cheltuieli de judecată, la suportarea cheltuielilor de judecată efectuate de societatea SEVEN SPA în prezenta cauză, precum și în procedura desfășurată în fața Camerei de recurs.

         Motivele și principalele argumente

         Solicitantul mărcii comunitare: SEVEN FOR ALL MANKIND LLC

         Marca comunitară vizată: marca verbală „SEVEN FOR ALL MANKIND” (cerere de înregistrare nr. 4 443 222), pentru produse din clasele 14 și 18.

         Titularul mărcii sau al semnului invocat în sprijinul opoziției: reclamanta.

         Marca sau semnul invocat în sprijinul opoziției: două mărci figurative comunitare (nr. 591 206 și nr. 3 489 234, pentru produse din clasele 16, 18 și 25) și o marcă internațională (nr. 731 954, pentru produse din clasele 3, 9, 12, 14, 15, 16, 18, 20, 22, 25 și 28) care conțin elementul verbal „SEVEN”.

         Decizia diviziei de opoziție: admite în parte opoziția.

         Decizia camerei de recurs: respinge calea de atac.

         Motivele invocate: Aplicare incorectă a articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009 privind marca comunitară.


title: Cauzele conexate C-8/15 C-10/15 P: Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 20 septembrie 2016 – Ledra Advertising Ltd (C-8/15 P), Andreas Eleftheriou (C-9/15 P), Eleni Eleftheriou (C-9/15 P), Lilia Papachristofi (C-9/15 P), Christos Theophilou (C-10/15 P), Eleni Theophilou (C-10/15 P)/Comisia Europeană, Banca Centrală Europeană (Recurs — Program de susținere a stabilității Republicii Cipru — Protocolul de acord din 26 aprilie 2013 privind condițiile specifice de politică economică încheiat între Republica Cipru și Mecanismul European de Stabilitate — Atribuțiile Comisiei Europene și ale Băncii Centrale Europene — Răspunderea extracontractuală a Uniunii Europene — Articolul 340 al doilea paragraf TFUE — Condiții — Obligația de a asigura compatibilitatea acestui protocol de acord cu dreptul Uniunii)

text:
               14.11.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 419/10

         Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 20 septembrie 2016 – Ledra Advertising Ltd (C-8/15 P), Andreas Eleftheriou (C-9/15 P), Eleni Eleftheriou (C-9/15 P), Lilia Papachristofi (C-9/15 P), Christos Theophilou (C-10/15 P), Eleni Theophilou (C-10/15 P)/Comisia Europeană, Banca Centrală Europeană
   (Cauzele conexate C-8/15 C-10/15 P) (1)

   ((Recurs - Program de susținere a stabilității Republicii Cipru - Protocolul de acord din 26 aprilie 2013 privind condițiile specifice de politică economică încheiat între Republica Cipru și Mecanismul European de Stabilitate - Atribuțiile Comisiei Europene și ale Băncii Centrale Europene - Răspunderea extracontractuală a Uniunii Europene - Articolul 340 al doilea paragraf TFUE - Condiții - Obligația de a asigura compatibilitatea acestui protocol de acord cu dreptul Uniunii))
   (2016/C 419/12)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Recurente: Ledra Advertising Ltd (C-8/15 P), Andreas Eleftheriou (C-9/15 P), Eleni Eleftheriou (C-9/15 P), Lilia Papachristofi (C-9/15 P), Christos Theophilou (C-10/15 P), Eleni Theophilou (C-10/15 P) (reprezentanți: A. Paschalides, dikigoros, A. M. Paschalidou, barrister, și M. A. Riza, QC, mandatat de M. C. Paschalides, solicitor)

      Celelalte părți din procedură: Comisia Europeană (reprezentanți: J.-P. Keppenne și M. Konstantinidis, agenți), Banca Centrală Europeană (reprezentanți: K. Laurinavičius și O. Heinz, agenți, asistați de H.-G. Kamann, Rechtsanwalt)

      Dispozitivul

               1)

               Anulează Ordonanțele Tribunalului Uniunii Europene din 10 noiembrie 2014, Ledra Advertising/Comisia și BCE (T-289/13, EU:T:2014:981), Eleftheriou și Papachristofi/Comisia și BCE (T-291/13, nepublicată, EU:T:2014:978) și Theophilou/Comisia și BCE (T-293/13, nepublicată, EU:T:2014:979).

               2)

               Respinge acțiunile introduse la Tribunal în cauzele T-289/13, T-291/13 și T-293/13.

               3)

               Ledra Advertising Ltd, domnul Andreas Eleftheriou, doamnele Eleni Eleftheriou, Lilia Papachristofi, domnul Christos Theophilou și doamna Eleni Theophilou, Comisia Europeană și Banca Centrală Europeană (BCE) suportă fiecare propriile cheltuieli de judecată, efectuate atât în prima instanță, cât și în cadrul recursurilor.

      (1)  JO C 171, 26.5.2015.


title: Cauza T-325/08: Acțiune introdusă la 12 august 2008 — Pepito Pesca/Comisia Comunităților Europene

text:
               25.10.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 272/37

         Acțiune introdusă la 12 august 2008 — Pepito Pesca/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza T-325/08)
   (2008/C 272/73)
   Limba de procedură: italiana
   Părțile

      Reclamantă: Pepito Pesca Srl (Vibo Valentia, Italia) (reprezentanți: A. Maiorana, avvocato, A. De Matteis, avvocato, A. De Francesco, avvocato)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene
   Concluziile reclamantei

               —

               Anularea Regulamentului (CE) nr. 530/2008 al Comisiei din 12 iunie 2008, publicat în JO L 155 din 13 iunie 2008;

               —

               obligarea Comisiei Comunităților Europene la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   Motivele și principalele argumente sunt cele invocate în cauza T-313/08 Veromar di Tudisco Alfio & Salvatore S.n.c./Comisia.


title: Cauza T-610/14: Acțiune introdusă la 11 august 2014 – Laverana/OAPI (BIO ORGANIC)

text:
               13.10.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 361/24

         Acțiune introdusă la 11 august 2014 – Laverana/OAPI (BIO ORGANIC)
   (Cauza T-610/14)
   2014/C 361/37
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Laverana GmbH & Co. KG (Wennigsen, Germania) (reprezentanți: J. Wachinger, M. Zöbisch și D. Chatterjee, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea Deciziei Camerei a patra a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 2 iunie 2014 din cauza R 301/2014-4;

               —

               obligarea Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) la plata cheltuielilor de judecată

      Motivele și principalele argumente

      Marca comunitară vizată: marca figurativă care conține elementul verbal „BIO ORGANIC” pentru produse și service din clasele 3, 5 și 35 – cerere de înregistrare a mărcii comunitare nr. 12 006 409

      Decizia examinatorului: respinge înregistrarea

      Decizia camerei de recurs: respinge calea de atac

      Motivele invocate:

               —

               încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009;

               —

               încălcarea articolului 7 alineatul (1) literele (b) și (c) din Regulamentul nr. 207/2009;

               —

               încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul nr. 207/2009;

               —

               deturnare de putere printr-o decizie întemeiată pe considerente de dreptul concurenței


title: Cauza C-660/15 P: Hotărârea Curții (Camera întâi) din 8 martie 2017 – Viasat Broadcasting UK Ltd/Comisia Europeană, Regatul Danemarcei și TV2/Danmark A/S [Recurs — Ajutor de stat — Articolul 107 alineatul (1) TFUE — Articolul 106 alineatul (2) TFUE — Măsură a autorităților daneze în favoarea serviciului public danez de radiodifuziune TV2/Danmark — Compensare a costurilor pe care le implică îndeplinirea obligațiilor de serviciu public — Decizie prin care ajutorul a fost declarat compatibil cu piața internă]

text:
               8.5.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 144/11

         Hotărârea Curții (Camera întâi) din 8 martie 2017 – Viasat Broadcasting UK Ltd/Comisia Europeană, Regatul Danemarcei și TV2/Danmark A/S
   (Cauza C-660/15 P) (1)

   ([Recurs - Ajutor de stat - Articolul 107 alineatul (1) TFUE - Articolul 106 alineatul (2) TFUE - Măsură a autorităților daneze în favoarea serviciului public danez de radiodifuziune TV2/Danmark - Compensare a costurilor pe care le implică îndeplinirea obligațiilor de serviciu public - Decizie prin care ajutorul a fost declarat compatibil cu piața internă])
   (2017/C 144/14)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Recurentă: Viasat Broadcasting UK Ltd (reprezentanți: M. Honoré și S. E. Kalsmose-Hjelmborg, advokater)

      Celelalte părți din procedură: Comisia Europeană (reprezentanți: L. Grønfeldt, L. Flynn și B. Stromsky, agenți), Regatul Danemarcei (reprezentant: C. Thorning, agent, asistat de R. Holdgaard, advokat) și TV2/Danmark A/S (reprezentant: O. Koktvedgaard, advokat)

      Dispozitivul

               1)

               Respinge recursul.

               2)

               Obligă Viasat Broadcasting UK Ltd la plata cheltuielilor de judecată efectuate de Comisia Europeană și de TV2/Danmark A/S.

               3)

               Regatul Danemarcei suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 59, 15.2.2016


title: Cauza F-59/12: Acțiune introdusă la 7 iunie 2012 — ZZ/Curtea de Conturi

text:
               28.7.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 227/38

         Acțiune introdusă la 7 iunie 2012 — ZZ/Curtea de Conturi
   (Cauza F-59/12)
   2012/C 227/64
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: ZZ (reprezentant: L. Levi, avocat)

      Pârâtă: Curtea de Conturi Europeană

      Obiectul și descrierea litigiului

   Anularea anunțului ECA/2011/67 pentru ocuparea unui post vacant de director la direcția de resurse umane

      Concluziile reclamantului

               —

               Anularea anunțului pentru ocuparea unui post vacant ECA/2011/67;

               —

               anularea tuturor deciziilor luate în cadrul procedurii de recrutare deschise în urma anunțului pentru ocuparea unui post vacant ECA/2011/67;

               —

               repararea prejudiciului material suferit, care constă în pierderea drepturilor financiare legate de numire (incluzând atât cele privind cariera cât și drepturile de pensie) și, în consecință, plata acestor drepturi începând cu 1 ianuarie 2011;

               —

               având în vedere contextul adoptării acestor decizii, acordarea a 15 000 de euro pentru repararea prejudiciului moral;

               —

               obligarea Curții de Conturi la plata tuturor cheltuielilor de judecată.


title: Cauza F-37/10: Ordonanța Tribunalului Funcției Publice din 12 mai 2011 — Stratakis/Comisia

text:
               12.5.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 138/39

         Ordonanța Tribunalului Funcției Publice din 12 mai 2011 — Stratakis/Comisia
   (Cauza F-37/10) (1)

   2012/C 138/96
   Limba de procedură: engleza
   Președintele Camerei a doua a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 246, 11.9.2010, p. 41.


title: Cauza C-346/08: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 22 aprilie 2010 — Comisia Europeană/Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord [Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Directiva 2001/80/CE — Poluare și noxe — Instalații de ardere — Limitarea emisiilor anumitor poluanți în atmosferă — Neaplicarea directivei menționate în privința centralei electrice din Lynemouth (Regatul Unit)]

text:
               19.6.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 161/7

      Hotărârea Curții (Camera a treia) din 22 aprilie 2010 — Comisia Europeană/Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord
      (Cauza C-346/08) (1)

      (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru - Directiva 2001/80/CE - Poluare și noxe - Instalații de ardere - Limitarea emisiilor anumitor poluanți în atmosferă - Neaplicarea directivei menționate în privința centralei electrice din Lynemouth (Regatul Unit))
      (2010/C 161/09)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: P.Oliver și A. Alcover San Pedro, agenți)

         Pârât: Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord (reprezentanți: L. Seeboruth și D. Wyatt, QC)

         Obiectul

      Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Încălcarea, în ceea ce privește centrala electrică situată la Lynemouth, Northumberland, a Directivei 2001/80/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 23 octombrie 2001 privind limitarea emisiilor în atmosferă a anumitor poluanți provenind de la instalații de ardere de dimensiuni mari (JO L 309, p. 1, Ediție specială, 15/vol. 7, p. 210) — Lipsa reducerii semnificative a emisiilor centralei menționate, în termenul prevăzut la articolul 4 alineatul (3) din directivă

         Dispozitivul

                  1.

                  Prin faptul că nu a asigurat aplicarea Directivei 2001/80/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 23 octombrie 2001 privind limitarea emisiilor în atmosferă a anumitor poluanți provenind de la instalații de ardere de dimensiuni mari în privința centralei electrice exploatate de Rio Tinto Alcan Smelting and Power (UK) Ltd la Lynemouth, în nord estul Angliei, Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord nu și a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul acestei directive.

                  2.

                  Obligă Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 260, 11.10.2008.


title: Cauza T-95/14: Acțiune introdusă la 7 februarie 2014 – Iranian Offshore Engineering & Construction/Consiliul

text:
               7.4.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 102/40

         Acțiune introdusă la 7 februarie 2014 – Iranian Offshore Engineering & Construction/Consiliul
   (Cauza T-95/14)
   2014/C 102/61
   Limba de procedură: spaniola

      Părțile

      Reclamantă: Iranian Offshore Engineering & Construction Co. (Teheran, Iran) (reprezentanți: J. Viñals Camallonga, L. Barriola Urruticoechea și J. Iriarte Ángel, abogados)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea articolului 1 din Decizia 2013/661/PESC a Consiliului în ceea ce o privește și radierea numelui său din anexă;

               —

               anularea articolului 1 din Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 1154/2013 al Consiliului în ceea ce o privește și radierea numelui său din anexă, și

               —

               obligarea Consiliului la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Prezenta acțiune este îndreptată împotriva articolului 1 din Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 1154/2013 al Consiliului din 15 noiembrie 2013 privind punerea în aplicare a Regulamentului (UE) nr. 267/2012 privind măsuri restrictive împotriva Iranului (JO L 306, p. 3), și a Deciziei 2013/661/PESC a Consiliului din 15 noiembrie 2013 de modificare a Deciziei 2010/413/PESC privind adoptarea de măsuri restrictive împotriva Iranului (JO L 306, p.18), în măsura în care prevăd includerea reclamantei pe lista persoanelor și entităților cărora li se aplică măsurile respective.
   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă șapte motive.

               1.

               Primul motiv întemeiat pe o eroare vădită în aprecierea faptelor pe care se întemeiază dispozițiile atacate, întrucât sunt lipsite de temei de fapt și probatoriu real.

               2.

               Al doilea motiv întemeiat pe neîndeplinirea obligației de motivare, întrucât normele atacate sunt motivate necorespunzător în privința IOEC, motivare care nu numai că este lipsită de temei, ci este și inexactă, nespecifică, generală, împiedicând organizarea în mod adecvat a apărării reclamantei.

               3.

               Al treilea motiv întemeiat pe încălcarea dreptului la protecție jurisdicțională efectivă în ceea ce privește motivarea dispozițiilor, lipsa probei cu privire la motivele invocate și a dreptului la apărare și a dreptului de proprietate, întrucât nu s-a respectat cerința motivării și necesitatea de a se prezenta probe reale, ceea ce afectează celelalte drepturi.

               4.

               Al patrulea motiv, întemeiat pe abuzul de putere, întrucât există indicii obiective, precise și concordante care permit să se afirme că abuzând de poziția sa în mod nelegal, atunci când a adoptat măsurile de sancționare, Consiliul a urmărit obiective diferite de cele invocate de el însuși.

               5.

               Al cincilea motiv întemeiat pe interpretarea incorectă a normelor juridice care trebuie aplicate, întrucât se face o interpretare și o aplicare incorectă și extensivă a acestora, ceea ce este inadmisibil în cazul dispozițiilor cu caracter sancționator.

               6.

               Al șaselea motiv întemeiat pe încălcarea dreptului de proprietate, întrucât a fost limitat fără o justificare reală.

               7.

               Al șaptelea motiv întemeiat pe încălcarea principiului egalității de tratament, întrucât s-a adus atingere poziției relative a întreprinderii reclamante, fără nicio justificare.


title: Cauza T-331/07: Acțiune introdusă la 7 septembrie 2007 — Chupa Chups/Comisia Comunităților Europene

text:
               20.10.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 247/40

         Acțiune introdusă la 7 septembrie 2007 — Chupa Chups/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza T-331/07)
   (2007/C 247/66)
   Limba de procedură: spaniola
   Părțile

      Reclamantă: Chupa Chups, S.A. (Barcelona, Spania) (reprezentant: Ramón Falcón Tella, abogado)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene
   Concluziile reclamantei

               —

               anularea articolului 1 alineatul (2) din decizia pârâtei prin care ajutorul regional în valoare de 800 000 EUR, acordat în 2003 în cadrul programului „Minería 2” se declară incompatibil cu piața comună și prin care se declară că, în consecință, un astfel de ajutor nu poate fi garantat;

               —

               în subsidiar, anularea ultimei teze a articolului 1 alineatul (2), conform căreia „în consecință, nu poate fi acordat un astfel de ajutor”;

               —

               în orice caz, obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   Decizia atacată consideră incompatibil cu Tratatul CE un ajutor cu finalitate regională, în valoare de 800 000 EUR, acordat în 2003 în cadrul programului „Minería 2”, anterior autorizat de Comisie. Decizia atacată considera că reclamanta nu era eligibilă pentru o astfel de schemă de ajutoare, deoarece întreprinderile în dificultate erau excluse de la acordare.
   În susținerea cererii sale, reclamanta îi reproșează Comisiei o eroare vădită de apreciere, precum și încălcarea principiului încrederii legitime.
   În ceea ce privește inexactitățile materiale și eroarea de apreciere a Comisiei, reclamanta susține că 2002 a fost primul an în care s-au înregistrat pierderi și că, în momentul acordării ajutorului, autoritățile naționale nu puteau avea cunoștință de aceste pierderi, cât timp bilanțul contabil nu fusese încă aprobat.
   Pe de altă parte, se susține că întreprinderea nu poate fi considerată întreprindere în dificultate în sensul punctului 5 litera (a) din Liniile directoare privind ajutorul de stat pentru salvarea și restructurarea întreprinderilor aflate în dificultate, care prevede că o întreprindere este considerată în dificultate dacă a pierdut jumătate din capitalul subscris, un sfert din capital fiind pierdut în ultimele 12 luni. Comisia ar săvârși aici o eroare vădită de apreciere prin aceea că, pentru calcularea procentului pe care îl reprezintă pierderile și pentru a stabili dacă acestea afectează capitalul nu a ținut cont de rezervele legale și voluntare pe care le avea societatea, în valoare mai mult decât suficientă pentru acoperirea pierderilor.
   Întreprinderea a depășit prin ea însăși, cu propriile resurse și cu contribuția creditorilor și a băncilor private, situația caracterizată prin pierderi și astfel nu poate fi considerată o întreprindere aflată în dificultate în sensul punctului 4 din Orientările comunitare privind ajutoarele de stat pentru salvarea și restructurarea întreprinderilor aflate în dificultate, care definește întreprinderile aflate în dificultate ca fiind acele întreprinderi care nu au capacitatea de a depăși situația fără ajutoare din exterior.
   Cu atât mai puțin au existat semnele la care face referire punctul 6 din Liniile directoare, din moment ce pierderile nu au crescut, ci au scăzut. Stocurile nu au crescut, ci s-au diminuat. Gradul de îndatorare nu a crescut, ci a scăzut. Iar cheltuielile financiare nu au crescut, ci rezultatul financiar negativ s-a redus în mod semnificativ între 2002 și 2003.
   Reclamanta mai susține că interzicerea plății ajutorului de 800 000 EUR, acordat în 2003 în cadrul unui program de ajutoare regionale aprobat de Comisie, încalcă principiul încrederii legitime.
   În legătură cu aceasta, se afirmă că interzicerea plății efective a ajutorului are același efect negativ asupra contului de profit și pierdere al întreprinderii ca și o decizie de recuperare, cu singura diferență că în acest caz nu se datorează dobânzi.
   Ajutorul ar fi fost aprobat de Comisie și Chupa Chups nu ar fi avut niciun motiv să creadă că nu era eligibilă pentru acesta. Dacă nu ar fi existat ajutorul regional, s-ar fi putut fi lua alte decizii de investiție.


title: Cauza C-193/15 P: Recurs introdus la 27 aprilie 2015 de Tarif Akhras împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a șaptea) din 12 februarie 2015 în cauza T-579/11, Tarif Akhras/Consiliul Uniunii Europene

text:
               22.6.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 205/24

         Recurs introdus la 27 aprilie 2015 de Tarif Akhras împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a șaptea) din 12 februarie 2015 în cauza T-579/11, Tarif Akhras/Consiliul Uniunii Europene
   (Cauza C-193/15 P)
   (2015/C 205/32)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Recurent: Tarif Akhras (reprezentanți: S. Millar, S. Ashley, solicitors, D. Wyatt QC, R. Blakeley, barrister)

      Celelalte părți din procedură: Consiliul Uniunii Europene, Comisia Europeană

      Concluziile recurentului

   Recurentul solicită Curții:

               —

               anularea în parte a Hotărârii Tribunalului (Camera a șaptea) pronunțată la 12 februarie 2015 în cauza T-579/11, Tarif Akhras/Consiliul Uniunii Europene;

               —

               anularea măsurilor contestate în cauza T-579/11, luate la 23 martie 2012 și ulterior, în măsura în care se aplică recurentului;

               —

               obligarea Consiliului la plata cheltuielilor de judecată efectuate în procedura de recurs și în cea desfășurată în fața Tribunalului.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea recursului formulat, recurentul invocă două motive.
   În primul rând, Tribunalul ar fi comis o eroare de drept considerând că Consiliul avea dreptul să aplice prezumția că recurentul a beneficiat de pe urma regimului și/sau a furnizat sprijin acestuia și nu ar fi aplicat criteriul adecvat, și anume dacă faptele dovedite constituie o serie de indicii suficient de specifice, precise și coerente care permit să demonstreze că recurentul a beneficiat de pe urma regimului și/sau a furnizat sprijin acestuia.
   În al doilea rând, Tribunalul ar fi comis o eroare de drept și ar fi denaturat probele care sunt pertinente pentru aspectul dacă recurentul a beneficiat de pe urma regimului și/sau a furnizat sprijin acestuia, probe care, dacă nu ar fi fost denaturate, ar fi demonstrat că recurentul nu a beneficiat de pe urma regimului și nu i-a furnizat sprijin acestuia.
   Dacă nu ar fi aplicat această prezumție și/sau dacă ar fi aplicat criteriul adecvat și/sau dacă nu ar fi denaturat probele menționate mai sus, Tribunalul ar fi anulat măsurile contestate în cauza T-579/11, luate la 23 martie 2012 și ulterior.