title: Cauza C-661/19: Cerere de decizie preliminară introdusă de Handelsgericht Wien (Austria) la 6 septembrie 2019 – flightright GmbH/Austrian Airlines AG

text:
               2.12.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 406/13

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Handelsgericht Wien (Austria) la 6 septembrie 2019 – flightright GmbH/Austrian Airlines AG
      (Cauza C-661/19)
      (2019/C 406/20)
      Limba de procedură: germana

         Instanța de trimitere

      Handelsgericht Wien

         Părțile din procedura principală

         Apelantă: flightright GmbH

         Intimată: Austrian Airlines AG

         Întrebarea preliminară

      Articolul 7 alineatul (1) a doua teză coroborat cu alineatul (4) din Regulamentul (CE) nr. 261/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 11 februarie 2004 de stabilire a unor norme comune în materie de compensare și de asistență a pasagerilor în eventualitatea refuzului la îmbarcare și anulării sau întârzierii prelungite a zborurilor și de abrogare a Regulamentului (CEE) nr. 295/91 (1), trebuie interpretat în sensul că în cazul unui transport aerian de pasageri compus din două zboruri, fără o ședere semnificativă pe aeroportul de tranzit, distanța celui de al doilea segment de zbor reprezintă distanța relevantă pentru a calcula cuantumul dreptului la compensație, atunci când acțiunea se îndreaptă împotriva operatorului efectiv de transport aerian care a efectuat al doilea segment de zbor pe care s-a produs perturbarea, iar pe primul segment de zbor transportul este efectuat de alt operator de transport aerian?

         (1)  JO 2004, L 46, p. 1, Ediție specială, 07/vol. 12, p. 218, rectificare în JO 2016, L 94, p. 17.


title: Cauza C-667/19: Cerere de decizie preliminară introdusă de Sąd Okręgowy w Warszawie (Polonia) la 9 septembrie 2019 – A.M./E.M.

text:
               2.12.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 406/14

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Sąd Okręgowy w Warszawie (Polonia) la 9 septembrie 2019 – A.M./E.M.
      (Cauza C-667/19)
      (2019/C 406/21)
      Limba de procedură: polona

         Instanța de trimitere

      Sąd Okręgowy w Warszawie

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: A.M.

         Pârâtă: E.M.

         Întrebările preliminare

                  1)

                  Articolul 19 alineatul (1) litera (f) din Regulamentul (CE) nr. 1223/2009 al Parlamentului European și al Consiliului din 30 noiembrie 2009 privind produsele cosmetice (1), în măsura în care prevede că recipientul și ambalajul produselor cosmetice trebuie să conțină informații cu caractere vizibile, de neșters și ușor lizibile referitoare la funcția produsului cosmetic, în cazul în care aceasta nu reiese în mod clar din prezentarea sa, trebuie interpretat în sensul că privește funcțiile de bază ale produsului cosmetic, în înțelesul articolului 2 alineatul (1) litera (a) din regulament, adică funcția de curățare (întreținerea igienei), de îngrijire și protecție (pentru menținerea în condiții bune), de parfumare, de înfrumusețare (pentru schimbarea aspectului) sau trebuie să conțină și funcții mai detaliate, care să permită identificarea caracteristicilor produsului cosmetic?

                  2)

                  Articolul 19 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1223/2009 al Parlamentului European și al Consiliului din 30 noiembrie 2009 privind produsele cosmetice și considerentul (46) al preambulului acestui regulament trebuie interpretate în sensul că informațiile menționate în alineatul (1) literele (d), (g) și (f) al acestei dispoziții, și anume măsurile de precauție, ingredientele și funcțiile, pot fi incluse în catalogul companiei, care cuprinde și alte produse, prin utilizarea pe ambalaj a simbolului menționat la punctul 1 din anexa VII?

         (1)  JO 2009, L 342, p. 59.


title: Cauza C-695/19: Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa - CAAD) (Portugalia) la 20 septembrie 2019 – Rádio Popular – Eletrodomésticos, SA/Autoridade Tributária e Aduaneira

text:
               2.12.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 406/15

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa - CAAD) (Portugalia) la 20 septembrie 2019 – Rádio Popular – Eletrodomésticos, SA/Autoridade Tributária e Aduaneira
      (Cauza C-695/19)
      (2019/C 406/22)
      Limba de procedură: portugheza

         Instanța de trimitere

      Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa - CAAD)

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: Rádio Popular – Eletrodomésticos, SA

         Pârâtă: Autoridade Tributária e Aduaneira

         Întrebarea preliminară

      Operațiunile de intermediere a vânzării de garanții extinse pentru aparatele electrocasnice, efectuate de o persoană impozabilă în scopuri de TVA a cărei activitate principală constă în vânzarea de aparate electrocasnice către consumatori, constituie operațiuni financiare sau pot fi asimilate acestora în temeiul principiilor neutralității și nedenaturării concurenței în scopul excluderii valorii lor de la calculul proratei de deducere, în conformitate cu articolul 135 alineatul (1) litera (b) sau litera (c) din Directiva 2006/112/CE (1) a Consiliului din 28 noiembrie 2006?

         (1)  Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată (JO 2006, L 347, p. 1, Ediție specială, 09/vol. 3, p. 7).


title: Cauza C-699/19 P: Recurs introdus la 20 septembrie 2019 de Quanta Storage, Inc. împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a cincea) din 12 iulie 2019 în cauza T-772/15, Quanta Storage Inc./Comisia Europeană

text:
               2.12.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 406/16

      Recurs introdus la 20 septembrie 2019 de Quanta Storage, Inc. împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a cincea) din 12 iulie 2019 în cauza T-772/15, Quanta Storage Inc./Comisia Europeană
      (Cauza C-699/19 P)
      (2019/C 406/23)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Recurentă: Quanta Storage, Inc. (reprezentanți: B. Hartnett, Barrister, O. Geiss, Rechtsanwalt, W. Sparks, advocaat, T. Siakka, dikigoros)

         Cealaltă parte din procedură: Comisia Europeană

         Concluziile recurentei

                  —

                  anularea hotărârii atacate în măsura în care prin aceasta se respinge acțiunea și se dispune ca Quanta Storage să suporte propriile cheltuieli de judecată și să plătească patru cincimi din cheltuielile de judecată suportate de Comisie;

                  —

                  anularea Deciziei Comisiei din 21 octombrie 2015 (cazul AT39639 –Unități optice de disc) în măsura în care o vizează pe recurentă;

                  —

                  cu titlu alternativ, reducerea amenzii aplicate recurentei;

                  —

                  cu titlu alternativ, trimiterea cauzei spre rejudecare Tribunalului;

                  —

                  obligarea Comisiei să suporte toate costurile procedurii.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, recurenta invocă următoarele cinci motive.
      Primul motiv: faptul că Tribunalul nu a aplicat testul juridic relevant și a distorsionat sensul clar al probelor în raport cu încălcarea dreptului la apărare privind identificarea de Comisie a mai multor încălcări.
      Al doilea motiv: faptul că Tribunalul a denaturat eronat sensul clar al probelor privind dreptul la apărare și dreptul la bună administrare.
      Al treilea motiv: faptul că Tribunalul nu a analizat un aspect relevant sau nu l-a interpretat corect și/sau nu a aplicat testul juridic corect în raport cu contradicțiile privind sfera încălcării.
      Al patrulea motiv: faptul că a avut loc o denaturare a sensului clar al probelor, neaplicarea testului juridic corect și/sau lipsa analizei unui aspect relevant sau interpretarea eronată a acestuia în ceea ce privește răspunderea recurentei în temeiul articolului 101 TFUE.
      Al cincilea motiv: faptul că s-a încălcat competența de plină jurisdicție, denaturarea sensului clar al probelor și raționamentul incorect în raport cu stabilirea amenzii.


title: Cauza C-711/19: Cerere de decizie preliminară introdusă de Verwaltungsgerichtshof (Austria) la 25 septembrie 2019 – Admiral Sportwetten GmbH și alții

text:
               2.12.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 406/18

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Verwaltungsgerichtshof (Austria) la 25 septembrie 2019 – Admiral Sportwetten GmbH și alții
      (Cauza C-711/19)
      (2019/C 406/25)
      Limba de procedură: germana

         Instanța de trimitere

      Verwaltungsgerichtshof

         Părțile din procedura principală

         Recurente: Admiral Sportwetten GmbH, Novomatic AG, AKO Gastronomiebetriebs GmbH

         Autoritate intimată: Magistrat der Stadt Wien

         Întrebările preliminare

                  1)

                  Articolul 1 din Directiva (UE) 2015/1535 (1) a Parlamentului European și a Consiliului din 9 septembrie 2015 referitoare la procedura de furnizare de informații în domeniul reglementărilor tehnice și al normelor privind serviciile societății informaționale trebuie interpretat în sensul că dispozițiile Legii privind taxa pe terminalele de pariuri din Viena care instituie o taxă pe deținerea de terminale de pariuri ar trebui calificate drept „reglementări tehnice” în sensul dispoziției menționate?

                  2)

                  Omiterea comunicării dispozițiilor Legii vieneze privind taxa pe terminalele de pariuri în sensul Directivei (UE) 2015/1535 împiedică perceperea unei taxe precum taxa pe terminalele de pariuri?

         (1)  JO 2015, L 241, p. 1.


title: Cauza T-467/17: Hotărârea Tribunalului din 20 septembrie 2019 – Barata/Parlamentul („Acțiune în anulare – Funcție publică – Procedură de selecție de agenți contractuali – Recrutare – Cerere de exprimare a interesului EP/CAST/S/16/2016 – Șoferi – Teste practice și teoretice organizate în urma constituirii unei baze de date – Eșec la testul teoretic – Anularea cererii de exprimare a interesului și a bazei de date – Dispariția obiectului litigiului – Menținerea interesului de a exercita acțiunea – Nepronunțare parțială asupra fondului – Inadmisibilitate parțială”)

text:
               2.12.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 406/21

      Hotărârea Tribunalului din 20 septembrie 2019 – Barata/Parlamentul
      (Cauza T-467/17) (1)

      („Acțiune în anulare - Funcție publică - Procedură de selecție de agenți contractuali - Recrutare - Cerere de exprimare a interesului EP/CAST/S/16/2016 - Șoferi - Teste practice și teoretice organizate în urma constituirii unei baze de date - Eșec la testul teoretic - Anularea cererii de exprimare a interesului și a bazei de date - Dispariția obiectului litigiului - Menținerea interesului de a exercita acțiunea - Nepronunțare parțială asupra fondului - Inadmisibilitate parțială”)
      (2019/C 406/28)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamant: Carlos Manuel Henriques Barata (Lisabona, Portugalia) (reprezentanți: G. Pandey, D. Rovetta și V. Villante, avocați)

         Pârât: Parlamentul European (reprezentanți: J. Steele, I. Terwinghe și M. Windisch, agenți)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 270 TFUE, prin care se urmărește anularea cererii de exprimare a interesului EP/CAST/S/16/2016, lansată de Parlament în vederea recrutării de șoferi, și a mai multor acte adoptate de Parlament în cadrul acestei proceduri de selecție, în special decizia din 26 octombrie 2016 prin care l-a informat pe reclamant că nu figura printre candidații selecționați pentru un post de șofer și decizia din 25 aprilie 2017 prin care a respins reclamația formulată de reclamant împotriva deciziei menționate.

         Dispozitivul

                  1)

                     Constată că nu mai este necesar să se pronunțe asupra cererii de anulare a cererii de exprimare a interesului EP/CAST/S/16/2016, a deciziei din 26 octombrie 2016 prin care l-a informat pe domnul Carlos Manuel Henriques Barata că nu figura printre candidații selecționați pentru un post de șofer și a deciziei din 25 aprilie 2017 prin care a respins reclamația formulată de domnul Barata împotriva acesteia din urmă.

                  2)

                     Constată că nu mai este necesar să se pronunțe nici asupra cererii având ca obiect declararea cererii de exprimare a interesului EP/CAST/S/16/2016 inaplicabilă domnului Barata.

                  3)

                     Respinge în rest acțiunea ca inadmisibilă.

                  4)

                     Parlamentul European suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de domnul Barata.

         (1)  JO C 347, 16.10.2017.


title: Cauza T-125/17: Hotărârea Tribunalului din 20 septembrie 2019 – BASF Grenzach/ECHA („REACH – Evaluarea substanțelor – Triclosan – Decizie a ECHA prin care se solicită informații suplimentare – Articolul 51 alineatul (6) din Regulamentul (CE) nr. 1907/2006 – Contestație introdusă la Camera de recurs – Misiunea Camerei de recurs – Procedură în contradictoriu – Întinderea controlului – Intensitatea controlului – Competențele Camerei de recurs – Articolul 93 alineatul (3) din Regulamentul nr. 1907/2006 – Articolul 47 alineatul (1) prima teză din Regulamentul nr. 1907/2006 – Informații relevante – Proporționalitate – Articolul 25 din Regulamentul nr 1907/2006 – Anexa XIII la Regulamentul nr. 1907/2006 – Date obținute în condiții corespunzătoare – Persistență – Neurotoxicitate – Toxicitate pentru reproducere – Articolul 12 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 771/2008 – Întârziere în prezentarea unui aviz științific”)

text:
               2.12.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 406/20

      Hotărârea Tribunalului din 20 septembrie 2019 – BASF Grenzach/ECHA
      (Cauza T-125/17) (1)

      („REACH - Evaluarea substanțelor - Triclosan - Decizie a ECHA prin care se solicită informații suplimentare - Articolul 51 alineatul (6) din Regulamentul (CE) nr. 1907/2006 - Contestație introdusă la Camera de recurs - Misiunea Camerei de recurs - Procedură în contradictoriu - Întinderea controlului - Intensitatea controlului - Competențele Camerei de recurs - Articolul 93 alineatul (3) din Regulamentul nr. 1907/2006 - Articolul 47 alineatul (1) prima teză din Regulamentul nr. 1907/2006 - Informații relevante - Proporționalitate - Articolul 25 din Regulamentul nr 1907/2006 - Anexa XIII la Regulamentul nr. 1907/2006 - Date obținute în condiții corespunzătoare - Persistență - Neurotoxicitate - Toxicitate pentru reproducere - Articolul 12 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 771/2008 - Întârziere în prezentarea unui aviz științific”)
      (2019/C 406/27)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: BASF Grenzach GmbH (Grenzach-Wyhlen, Germania) (reprezentanți: inițial K. Nordlander și M. Abenhaïm, avocați, ulterior K. Nordlander și K. Le Croy, solicitor)

         Pârâtă: Agenția Europeană pentru Produse Chimice (reprezentanți: inițial M. Heikkilä, W. Broere și T. Röcke, ulterior M. Heikkilä, W. Broere și C. Jacquet, agenți)

         Interveniente în susținerea pârâtei: Regatul Danemarcei (reprezentanți: inițial C. Thorning și M. Wolff, ulterior M. Wolff, J. Nymann Lindegren și P. Ngo, agenți), Republica Federală Germania (reprezentanți: inițial T. Henze și D. Klebs, ulterior D. Klebs, agenți), Regatul Țărilor de Jos (reprezentanți: M. Bulterman și C. Schillemans, agenți)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE prin care se solicită anularea în parte a Deciziei A-018-2014 a Camerei de recurs a ECHA din 19 decembrie 2016, în măsura în care prin aceasta a fost respinsă în parte contestația reclamantei împotriva deciziei ECHA din 19 septembrie 2014 prin care au fost solicitate informații suplimentare privind substanța triclosan (CAS 3380-34-5) și în măsura în care în aceasta a fost stabilită data limită pentru prezentarea acestor informații la 26 decembrie 2018

         Dispozitivul

                  1)

                     Respinge acțiunea.

                  2)

                     BASF Grenzach GmbH suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și cheltuielile de judecată efectuate de Agenția Europeană pentru Produse Chimice (ECHA), inclusiv pe cele efectuate în cadrul procedurii măsurilor provizorii.

                  3)

                     Regatul Danemarcei, Republica Federală Germania și Regatul Țărilor de Jos suportă propriile cheltuieli de judecată.

         (1)  JO C 112, 10.4.2017.


title: Cauza T-650/17: Hotărârea Tribunalului din 20 septembrie 2019 – Jinan Meide Casting/Comisia („Dumping – Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2017/1146 – Importuri de accesorii turnate filetate pentru tuburi și țevi, din fontă maleabilă, originare din China și fabricate de Jinan Meide Castings Co., Ltd – Taxă antidumping definitivă – Reluarea procedurii în urma anulării în parte a Regulamentului de punere în aplicare (UE) nr. 430/2013 – Articolul 2 alineatul (7) litera (a) și alineatele (10) și (11) din Regulamentul (CE) nr. 1225/2009 [devenit articolul 2 alineatul (7) litera (a) și alineatele (10) și (11) din Regulamentul (UE) 2016/1036] – Valoare normală – Comparație echitabilă – Tipuri de produs fără corespondent – Articolul 3 alineatele (1)-(3) și articolul 9 alienatele (4) și (5) din Regulamentul nr. 1225/2009 [devenite articolul 3 alineatele (1)-(3) și articolul 9 alienatele (4) și (5) din Regulamentul 2016/1036] – Stabilirea prejudiciului”)

text:
               2.12.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 406/23

      Hotărârea Tribunalului din 20 septembrie 2019 – Jinan Meide Casting/Comisia
      (Cauza T-650/17) (1)

      („Dumping - Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2017/1146 - Importuri de accesorii turnate filetate pentru tuburi și țevi, din fontă maleabilă, originare din China și fabricate de Jinan Meide Castings Co., Ltd - Taxă antidumping definitivă - Reluarea procedurii în urma anulării în parte a Regulamentului de punere în aplicare (UE) nr. 430/2013 - Articolul 2 alineatul (7) litera (a) și alineatele (10) și (11) din Regulamentul (CE) nr. 1225/2009 [devenit articolul 2 alineatul (7) litera (a) și alineatele (10) și (11) din Regulamentul (UE) 2016/1036] - Valoare normală - Comparație echitabilă - Tipuri de produs fără corespondent - Articolul 3 alineatele (1)-(3) și articolul 9 alienatele (4) și (5) din Regulamentul nr. 1225/2009 [devenite articolul 3 alineatele (1)-(3) și articolul 9 alienatele (4) și (5) din Regulamentul 2016/1036] - Stabilirea prejudiciului”)
      (2019/C 406/31)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Jinan Meide Casting Co. Ltd (Jinan, China) (reprezentanți: R. Antonini, E. Monard și B. Maniatis, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: J.-F. Brakeland, M. França și N. Kuplewatzky, agenți)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE prin care se urmărește anularea Regulamentului de punere în aplicare (UE) 2017/1146 al Comisiei din 28 iunie 2017 de reinstituire a unei taxe antidumping definitive asupra importurilor de accesorii turnate filetate pentru tuburi și țevi, din fontă maleabilă, originare din Republica Populară Chineză și fabricate de Jinan Meide Castings Co., Ltd (JO 2017, L 166, p. 23)

         Dispozitivul

                  1)

                     Anulează Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2017/1146 al Comisiei din 28 iunie 2017 de reinstituire a unei taxe antidumping definitive asupra importurilor de accesorii turnate filetate pentru tuburi și țevi, din fontă maleabilă, originare din Republica Populară Chineză și fabricate de Jinan Meide Castings Co., Ltd.

                  2)

                     Obligă Comisia Europeană la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 374, 6.11.2017.


title: Cauza T-673/17: Hotărârea Tribunalului din 20 septembrie 2019 – Port autonome du Centre et de l'ouest și alții/Comisia („Ajutoare de stat – Schemă de scutire de impozitul pe profit pusă în aplicare de Belgia în favoarea porturilor sale – Decizie prin care schema de ajutor este declarată incompatibilă cu piața comună – Noțiunea de activitate economică – Servicii de interes economic general – Activități fără caracter economic – Caracter disociabil – Caracter selectiv – Articolul 93 TFUE și articolul 106 alineatul (2), TFUE”)

text:
               2.12.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 406/24

      Hotărârea Tribunalului din 20 septembrie 2019 – Port autonome du Centre et de l'ouest și alții/Comisia
      (Cauza T-673/17) (1)

      („Ajutoare de stat - Schemă de scutire de impozitul pe profit pusă în aplicare de Belgia în favoarea porturilor sale - Decizie prin care schema de ajutor este declarată incompatibilă cu piața comună - Noțiunea de activitate economică - Servicii de interes economic general - Activități fără caracter economic - Caracter disociabil - Caracter selectiv - Articolul 93 TFUE și articolul 106 alineatul (2), TFUE”)
      (2019/C 406/32)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamante: Port autonome du Centre et de l’Ouest SCRL (La Louvière, Belgia), Port autonome de Namur (Namur, Belgia), Port autonome de Charleroi, (Charleroi, Belgia), Port autonome de Liège (Liège, Belgia), Région wallonne (Belgia) (reprezentanți: J. Vanden Eynde și E. Wauters, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: B. Stromsky și S. Noë, agenți)

         Intervenient în susținerea reclamanților: Regatul Belgiei (reprezentanți: J.-C. Halleux, P. Cottin, L. Van den Broeck și C. Pochet, agenți, asistați de A. Lepièce și H. Baeyens, avocați)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE prin care se solicită anularea Deciziei (UE) 2017/2115 a Comisiei din 27 iulie 2017 privind schema de ajutor nr. SA.38393 (2016/C, ex 2015/E) pusă în aplicare de Belgia - Fiscalitatea porturilor în Belgia (JO 2017, L 332, p. 1)

         Dispozitivul

                  1)

                     Respinge acțiunea.

                  2)

                     Port autonome du Centre et de l’Ouest SCRL, Port autonome de Namur, Port autonome de Charleroi, Port autonome de Liège și Région wallonne suportă, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, cheltuielile de judecată efectuate de Comisia Europeană.

                  3)

                     Regatul Belgiei suportă propriile cheltuieli de judecată.

         (1)  JO C 382, 13.11.2017.


title: Cauza T-674/17: Hotărârea Tribunalului din 20 septembrie 2019 – Le Port de Bruxelles și Région de Bruxelles-Capitale/Comisia („Ajutoare de stat – Sistem de scutire de la plata impozitului pe profit pus în aplicare de Belgia în favoarea porturilor sale – Decizie prin care schema de ajutor este declarată incompatibilă cu piața internă – Noțiunea de activitate economică – Servicii de interes economic general – Activități fără caracter economic – Caracter disociabil – Caracter selectiv – Articolul 93 TFUE și articolul 106 alineatul (2) TFUE”)

text:
               2.12.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 406/25

      Hotărârea Tribunalului din 20 septembrie 2019 – Le Port de Bruxelles și Région de Bruxelles-Capitale/Comisia
      (Cauza T-674/17) (1)

      („Ajutoare de stat - Sistem de scutire de la plata impozitului pe profit pus în aplicare de Belgia în favoarea porturilor sale - Decizie prin care schema de ajutor este declarată incompatibilă cu piața internă - Noțiunea de activitate economică - Servicii de interes economic general - Activități fără caracter economic - Caracter disociabil - Caracter selectiv - Articolul 93 TFUE și articolul 106 alineatul (2) TFUE”)
      (2019/C 406/33)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamanți: Le Port de Bruxelles (Bruxelles, Belgia), Région de Bruxelles-Capitale (Belgia) (reprezentanți: J. Vanden Eynde și E. Wauters, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: B. Stromsky și S. Noë, agenți)

         Intervenient în susținerea reclamanților: Regatul Belgiei (reprezentanți: J.-C. Halleux, P. Cottin, L. Van den Broeck și C. Pochet, agenți, asistați de A. Lepièce și H. Baeyens, avocați)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE prin care se solicită anularea Deciziei (UE) 2017/2115 a Comisiei din 27 iulie 2017 privind schema de ajutor SA.38393 (2016/C, ex 2015/E) pusă în aplicare de Belgia – Fiscalitatea porturilor în Belgia (JO 2017, L 332, p. 1)

         Dispozitivul

                  1)

                     Respinge acțiunea.

                  2)

                     Le Port de Bruxelles și Région de Bruxelles-Capitale suportă, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, cheltuielile de judecată efectuate de Comisia Europeană.

                  3)

                     Regatul Belgiei suportă propriile cheltuieli de judecată.

         (1)  JO C 382, 13.11.2017.


title: Cauza T-696/17: Hotărârea Tribunalului din 20 septembrie 2019 – Havenbedrijf Antwerpen și Maatschappij van de Brugse Zeehaven/Comisia („Ajutoare de stat – Sistem de scutire de la plata impozitului pe profit pus în aplicare de Belgia în favoarea porturilor sale – Decizie prin care schema de ajutor este declarată incompatibilă cu piața internă – Noțiunea de activitate economică – Servicii de interes economic general – Activități neeconomice – Caracter disociabil – Caracter selectiv – Cerere pentru o perioadă de tranziție”)

text:
               2.12.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 406/26

      Hotărârea Tribunalului din 20 septembrie 2019 – Havenbedrijf Antwerpen și Maatschappij van de Brugse Zeehaven/Comisia
      (Cauza T-696/17) (1)

      („Ajutoare de stat - Sistem de scutire de la plata impozitului pe profit pus în aplicare de Belgia în favoarea porturilor sale - Decizie prin care schema de ajutor este declarată incompatibilă cu piața internă - Noțiunea de activitate economică - Servicii de interes economic general - Activități neeconomice - Caracter disociabil - Caracter selectiv - Cerere pentru o perioadă de tranziție”)
      (2019/C 406/34)
      Limba de procedură: neerlandeza

         Părțile

         Reclamante: Havenbedrijf Antwerpen NV (Antwerpen, Belgia) și Maatschappij van de Brugse Zeehaven NV (Zeebruges, Belgia) (reprezentanți: P. Wytinck, W. Panis și I. Letten, avocats)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: B. Stromsky și S. Noë, agenți)

         Intervenient în susținerea reclamantelor: Regatul Belgiei (reprezentanți: J.-C. Halleux, P. Cottin, L. Van den Broeck și C. Pochet, agenți, asistați de A. Lepièce și H. Baeyens, avocats)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE prin care se solicită anularea Deciziei (UE) 2017/2115 a Comisiei din 27 iulie 2017 privind schema de ajutor nr. SA.38393 (2016/C, ex 2015/E) pusă în aplicare de Belgia – Fiscalitatea porturilor în Belgia (JO 2017, L 332, p. 1)

         Dispozitivul

                  1)

                     Respinge acțiunea.

                  2)

                     Havenbedrijf Antwerpen NV și Maatschappij van de Brugse Zeehaven NV suportă, pe lângă propriile cheltuielide judecată, cheltuielile de judecată efectuate de Comisia Europeană.

                  3)

                     Regatul Belgiei suportă propriile cheltuieli de judecată.

         (1)  JO C 412, 4.12.2017.


title: Cauza T-755/17: Hotărârea Tribunalului din 20 septembrie 2019 – Germania/ECHA („REACH – Evaluarea substanțelor – Benpat – Persistență – Decizie a ECHA prin care se solicită informații suplimentare – Articolul 51 alineatul (6) din Regulamentul (CE) nr. 1907/2006 – Cale de atac formulată în fața Camerei de recurs – Misiunea Camerei de recurs – Procedură în contradictoriu – Natura controlului – Intensitatea controlului – Competențele Camerei de recurs – Articolul 93 alineatul (3) din Regulamentul nr. 1907/2006 – Atribuirea competențelor agențiilor Uniunii – Principiul atribuirii – Principiul subsidiarității – Proporționalitate – Obligația de motivare”)

text:
               2.12.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 406/27

      Hotărârea Tribunalului din 20 septembrie 2019 – Germania/ECHA
      (Cauza T-755/17) (1)

      („REACH - Evaluarea substanțelor - Benpat - Persistență - Decizie a ECHA prin care se solicită informații suplimentare - Articolul 51 alineatul (6) din Regulamentul (CE) nr. 1907/2006 - Cale de atac formulată în fața Camerei de recurs - Misiunea Camerei de recurs - Procedură în contradictoriu - Natura controlului - Intensitatea controlului - Competențele Camerei de recurs - Articolul 93 alineatul (3) din Regulamentul nr. 1907/2006 - Atribuirea competențelor agențiilor Uniunii - Principiul atribuirii - Principiul subsidiarității - Proporționalitate - Obligația de motivare”)
      (2019/C 406/35)
      Limba de procedură: germana

         Părțile

         Reclamantă: Republica Federală Germania (reprezentanți: inițial T. Henze și D. Klebs, ulterior D. Klebs, agenți)

         Pârâtă: Agenția Europeană pentru Produse Chimice (reprezentanți: inițial M. Heikkilä, W. Broere și C. Jacquet, ulterior W. Broere, C. Jacquet și L. Bolzonello, agenți)

         Interveniente în susținerea pârâtei: Comisia Europeană (reprezentanți: M. Konstantinidis, R. Lindenthal și M. Noll-Ehlers, agenți), Envigo Consulting Ltd (Huntingdon, Regatul Unit) și Djchem Chemicals Poland S.A. (Wołomin, Polonia) (reprezentanți: R. Cana, É. Mullier și H. Widemann, avocați)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE, prin care se solicită anularea în parte a deciziei A-026-2015 a Camerei de recurs a ECHA din 8 septembrie 2017, în măsura în care aceasta a anulat în parte decizia ECHA din 1 octombrie 2015 prin care se impune realizarea unor teste suplimentare privind substanța benpat (CAS 68953-84-4).

         Dispozitivul

                  1)

                     Anulează decizia A-026-2015 a Camerei de recurs a Agenției Europene pentru Produse Chimice (ECHA) din 8 septembrie 2017 în măsura în care, la punctul 3 din dispozitivul acestei decizii, Camera de recurs a decis că afirmația privind bioacumularea care figurează în expunerea de motive a deciziei ECHA din 1 octombrie 2015, care impune teste suplimentare privind substanța benpat (CAS 68953-84-4), trebuie eliminată.

                  2)

                     Respinge în rest acțiunea.

                  3)

                     Republica Federală Germania suportă propriile cheltuieli de judecată, cheltuielile de judecată efectuate de ECHA, precum și cheltuielile de judecată efectuate de Envigo Consulting Ltd și de Djchem Chemicals Poland S.A.

                  4)

                     Comisia Europeană suportă propriile cheltuieli de judecată.

         (1)  JO C 32, 29.1.2018.


title: Cauza T-47/18: Hotărârea Tribunalului din 20 septembrie 2019 – UZ/Parlamentul („Funcție publică – Funcționari – Procedură disciplinară – Hărțuire morală – Sancțiune disciplinară – Retrogradare cu un grad și readucerea la zero a punctelor de promovare – Respingerea cererii de asistență a reclamantei – Modul de desfășurare a anchetei administrative – Cerința imparțialității – Dreptul de a fi ascultat – Neregularitate procedurală – Consecințe ale neregularității procedurale”)

text:
               2.12.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 406/28

      Hotărârea Tribunalului din 20 septembrie 2019 – UZ/Parlamentul
      (Cauza T-47/18) (1)

      („Funcție publică - Funcționari - Procedură disciplinară - Hărțuire morală - Sancțiune disciplinară - Retrogradare cu un grad și readucerea la zero a punctelor de promovare - Respingerea cererii de asistență a reclamantei - Modul de desfășurare a anchetei administrative - Cerința imparțialității - Dreptul de a fi ascultat - Neregularitate procedurală - Consecințe ale neregularității procedurale”)
      (2019/C 406/37)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamantă: UZ (reprezentant: J.-N. Louis, avocat)

         Pârât: Parlamentul European (reprezentanți: inițial V. Montebello-Demogeot și Í. Ní Riagáin Düro, ulterior V. Montebello-Demogeot și I. Lázaro Betancor, agenți)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 270 TFUE, prin care se urmărește, pe de o parte, anularea Deciziei din 27 februarie 2017 a Parlamentului prin care i s-a aplicat reclamantei sancțiunea disciplinară a retrogradării de la gradul AD 13 treapta 3 la gradul AD 12 treapta 3, cu readucerea la zero a punctelor de merit obținute în gradul AD 13 și, pe de altă parte, anularea deciziei de respingere a cererii sale de asistență

         Dispozitivul

                  1)

                     Anulează Decizia din 27 februarie 2017 a Parlamentului European prin care i s-a aplicat lui UZ sancțiunea disciplinară a retrogradării de la gradul AD 13 treapta 3 la gradul AD 12 treapta 3, cu readucerea la zero a punctelor de merit obținute în gradul AD 13.

                  2)

                     Respinge în rest acțiunea.

                  3)

                     UZ și Parlamentul suportă propriile cheltuieli de judecată.

         (1)  JO C 123, 9.4.2018.


title: Cauza T-287/18: Hotărârea Tribunalului din 20 septembrie 2019 – M. I. Industries, Inc./EUIPO – Natural Instinct (Nature’s Variety Instinct) („Marcă a Uniunii Europene – Procedură de opoziție – Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurative Nature’s Variety Instinct – Marca națională figurativă anterioară Natural Instinct Dog and Cat food as nature intended – Motiv relativ de refuz – Risc de confuzie – Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001”)

text:
               2.12.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 406/29

      Hotărârea Tribunalului din 20 septembrie 2019 – M. I. Industries, Inc./EUIPO – Natural Instinct (Nature’s Variety Instinct)
      (Cauza T-287/18) (1)

      („Marcă a Uniunii Europene - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurative Nature’s Variety Instinct - Marca națională figurativă anterioară Natural Instinct Dog and Cat food as nature intended - Motiv relativ de refuz - Risc de confuzie - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001”)
      (2019/C 406/38)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: M. I. Industries, Inc. (Lincoln, Nebraska, Statele Unite) (reprezentanți: M. Montañá Mora și S. Sebe Marin, avocați)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentanți: J. Ivanauskas și H. O’Neill, agenți)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO, intervenientă la Tribunal: Natural Instinct Ltd (Southwark, Regatul Unit) (reprezentanți: E. Yates, solicitor, și N. Zweck, barrister)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 6 martie 2018 (cauza R 1659/2017-5) privind o procedură de opoziție între Natural Instinct și M. I. Industries

         Dispozitivul

                  1)

                     Respinge acțiunea.

                  2)

                     Obligă M. I. Industries, Inc. la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 231, 2.7.2018.


title: Cauza T-288/18: Hotărârea Tribunalului din 20 septembrie 2019 – M. I. Industries/EUIPO – Natural Instinct (NATURE’S VARIETY INSTINCT) („Marcă a Uniunii Europene – Procedură de opoziție – Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene verbale NATURE’S VARIETY INSTINCT – Marca națională figurativă anterioară Natural Instinct Dog and Cat food as nature intended – Motiv relativ de refuz – Risc de confuzie – Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001”)

text:
               2.12.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 406/30

      Hotărârea Tribunalului din 20 septembrie 2019 – M. I. Industries/EUIPO – Natural Instinct (NATURE’S VARIETY INSTINCT)
      (Cauza T-288/18) (1)

      („Marcă a Uniunii Europene - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene verbale NATURE’S VARIETY INSTINCT - Marca națională figurativă anterioară Natural Instinct Dog and Cat food as nature intended - Motiv relativ de refuz - Risc de confuzie - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001”)
      (2019/C 406/39)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: M. I. Industries, Inc. (Lincoln, Nebraska, Statele Unite) (reprezentanți: M. Montañá Mora și S. Sebe Marin, avocați)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentanți: J. Ivanauskas și H. O’Neill, agenți)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO, intervenientă la Tribunal: Natural Instinct Ltd (Southwark, Regatul Unit) (reprezentanți: E. Yates, solicitor, și N Zweck, barrister)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 28 februarie 2018 (cauza R 1658/2017-5) privind o procedură de opoziție între Natural Instinct și M. I. Industries

         Dispozitivul

                  1)

                     Respinge acțiunea.

                  2)

                     Obligă M. I. Industries, Inc. la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 231, 2.7.2018.


title: Cauza T-367/18: Hotărârea Tribunalului din 20 septembrie 2019 – Sixsigma Networks Mexico/EUIPO – Marijn van Oosten Holding (UKIO) („Marcă a Uniunii Europene – Procedură de opoziție – Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene verbale UKIO – Marca Uniunii Europene figurativă anterioară reprezentând două linii diagonale urmate de o linie verticală și de un cerc – Motiv relativ de refuz – Lipsa unui risc de confuzie – Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001”)

text:
               2.12.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 406/31

      Hotărârea Tribunalului din 20 septembrie 2019 – Sixsigma Networks Mexico/EUIPO – Marijn van Oosten Holding (UKIO)
      (Cauza T-367/18) (1)

      („Marcă a Uniunii Europene - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene verbale UKIO - Marca Uniunii Europene figurativă anterioară reprezentând două linii diagonale urmate de o linie verticală și de un cerc - Motiv relativ de refuz - Lipsa unui risc de confuzie - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001”)
      (2019/C 406/40)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Sixsigma Networks Mexico, SA de CV (Ciudad de Mexico, Mexic) (reprezentanți: C. Casas Feu și J. Dorado Lopez-Lozano, avocați)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentanți: A. Kusturovic, D. Gája și H. O’Neill, agenți)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO: Marijn van Oosten Holding BV (Amsterdam, Țările de Jos)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a doua de recurs a EUIPO din 22 martie 2018 (cauza R 1536/2017-2) privind o procedură de opoziție între Sixsigma Networks Mexico și Marijn van Oosten Holding

         Dispozitivul

                  1)

                     Respinge acțiunea.

                  2)

                     Obligă Sixsigma Networks Mexico, SA de CV la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 267, 6.8.2018.


title: Cauza T-378/18: Hotărârea Tribunalului din 19 septembrie 2019 – NHS/EUIPO – HLC SB Distribution (CRUZADE) („Marcă a Uniunii Europene – Procedură de opoziție – Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene verbale CRUZADE – Marca Uniunii Europene figurative anterioare SANTA CRUZ – Motiv relativ de refuz – Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001 – Caracter distinctiv sporit al mărcii anterioare”)

text:
               2.12.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 406/31

      Hotărârea Tribunalului din 19 septembrie 2019 – NHS/EUIPO – HLC SB Distribution (CRUZADE)
      (Cauza T-378/18) (1)

      („Marcă a Uniunii Europene - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene verbale CRUZADE - Marca Uniunii Europene figurative anterioare SANTA CRUZ - Motiv relativ de refuz - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001 - Caracter distinctiv sporit al mărcii anterioare”)
      (2019/C 406/41)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: NHS, Inc. (Santa Cruz, California, Statele Unite) (reprezentant: P. Olson, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentanți: V. Ruzek și H. O’Neill, agenți)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO, intervenientă la Tribunal: HLC SB Distribution, SL (Irún, Spania)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva deciziei Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 13 aprilie 2018 (cauza R 1217/2017-5) privind o procedură de opoziție între NHS și HLC SB Distribution.

         Dispozitivul

                  1)

                     Respinge acțiunea.

                  2)

                     Obligă NHS, Inc. la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 276, 6.8.2018.


title: Cauza T-716/18: Hotărârea Tribunalului din 20 septembrie 2019 – The Logistical Approach/EUIPO – Idea Groupe (Idealogistic Compass Greatest care in getting it there) („Marcă a Uniunii Europene – Procedură de opoziție – Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurative Idealogistic Compass Greatest care in getting it there – Marca internațională figurativă anterioară IDÉA – Motiv relativ de refuz – Risc de confuzie – Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001”)

text:
               2.12.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 406/32

      Hotărârea Tribunalului din 20 septembrie 2019 – The Logistical Approach/EUIPO – Idea Groupe (Idealogistic Compass Greatest care in getting it there)
      (Cauza T-716/18) (1)

      („Marcă a Uniunii Europene - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurative Idealogistic Compass Greatest care in getting it there - Marca internațională figurativă anterioară IDÉA - Motiv relativ de refuz - Risc de confuzie - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001”)
      (2019/C 406/42)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamantă: The Logistical Approach BV (Uden, Țările de Jos) (reprezentanți: R. Milchior și S. Charbonnel, avocați)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentant: V. Ruzek, agent)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO, intervenientă la Tribunal: Idea Groupe (Montoir de Bretagne, Franța) (reprezentanți: P. Langlais și C. Guyot, avocați)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a patra de recurs a EUIPO din 21 septembrie 2018 (cauza R 2062/2017-4) privind o procedură de opoziție între Idea Groupe și The Logistical Approach

         Dispozitivul

                  1)

                     Anulează Decizia Camerei a patra de recurs a Oficiului Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO) din 21 septembrie 2018 (cauza R 2062/2017-4).

                  2)

                     EUIPO și Idea Groupe suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și, fiecare, jumătate din cheltuielile de judecată efectuate de The Logistical Approach BV.

         (1)  JO C 44, 4.2.2019.


title: Cauza T-67/19: Hotărârea Tribunalului din 20 septembrie 2019 – Sixsigma Networks Mexico/EUIPO – Dokkio (DOKKIO) („Marca Uniunii Europene – Procedură de opoziție – Înregistrare internațională care desemnează Uniunea Europeană – Marca verbală DOKKIO – Marca Uniunii Europene figurative anterioare reprezentând două linii diagonale urmate de o linie verticală și un cerc – Motiv relativ de refuz – Lipsa unui risc de confuzie – Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001”)

text:
               2.12.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 406/33

      Hotărârea Tribunalului din 20 septembrie 2019 – Sixsigma Networks Mexico/EUIPO – Dokkio (DOKKIO)
      (Cauza T-67/19) (1)

      („Marca Uniunii Europene - Procedură de opoziție - Înregistrare internațională care desemnează Uniunea Europeană - Marca verbală DOKKIO - Marca Uniunii Europene figurative anterioare reprezentând două linii diagonale urmate de o linie verticală și un cerc - Motiv relativ de refuz - Lipsa unui risc de confuzie - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001”)
      (2019/C 406/43)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Sixsigma Networks Mexico, SA de CV (Ciudad de Mexico, Mexic) (reprezentant: C. Casas Feu, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentanți: E. Śliwińska, J. Crespo Carrillo și H. O’Neill, agenți)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO, intervenientă la Tribunal: Dokkio, Inc. (San Mateo, California, Statele Unite) (reprezentanți: A. Kylhammar și L. Morin, avocați)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a doua de recurs a EUIPO din 21 noiembrie 2018 (cauza R 1187/2018-2) privind o procedură de opoziție între Sixsigma Networks Mexico și Dokkio

         Dispozitivul

                  1)

                     Respinge acțiunea.

                  2)

                     Obligă Sixsigma Networks Mexico, SA de CV la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 112, 25.3.2019.


title: Cauza T-632/19: Acțiune introdusă la 23 septembrie 2019 – DD/FRA

text:
               2.12.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 406/34

      Acțiune introdusă la 23 septembrie 2019 – DD/FRA
      (Cauza T-632/19)
      (2019/C 406/44)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamant: DD (reprezentanți: L. Levi și M. Vandenbussche, avocați)

         Pârâtă: Agenția pentru Drepturi Fundamentale a Uniunii Europene (FRA)

         Concluziile

      Reclamantul solicită Tribunalului:

                  —

                  acordarea în favoarea reclamantului a unei despăgubiri pentru prejudiciul moral suferit, astfel cum este expus în prezenta acțiune, evaluat ex aequo et bono la 100 000 euro;

                  —

                  anularea deciziei directorului Agenției pentru Drepturi Fundamentale a Uniunii Europene (FRA) din 19 noiembrie 2018, de respingere a cererii formulate de reclamant în temeiul articolului 90 alineatul (1) din Statutul funcționarilor;

                  —

                  dacă este necesar, anularea deciziei directorului FRA din 12 iunie 2019, prin care se respinge plângerea depusă de reclamant în temeiul articolului 90 alineatul (2) din Statutul funcționarilor împotriva deciziei menționate anterior din 19 noiembrie 2018;

                  —

                  obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamantul invocă șase motive.

                  1.

                  Primul motiv întemeiat pe faptul că pârâta nu l-a audiat pe reclamant și nu a luat o decizie în temeiul articolului 3 din anexa IX la statut, ca urmare a Hotărârii din 8 octombrie 2015, DD/FRA (F-106/13 și F-25/14, EU:F:2015:118).

                  2.

                  Al doilea motiv întemeiat pe faptul că ancheta administrativă și procedura disciplinară au fost inițiate în mod neregulamentar.

                  3.

                  Al treilea motiv întemeiat pe faptul că pârâta nu a reparat prejudiciul moral al reclamantului rezultat din decizia de mustrare anulată de Tribunalul Funcției Publice în hotărârea menționată anterior.

                  4.

                  Al patrulea motiv, întemeiat pe faptul că pârâta nu a pus în aplicare hotărârea menționată anterior a Tribunalului Funcției Publice și nu a desfășurat procedura pre-disciplinară într-un termen rezonabil și cu diligența necesară.

                  5.

                  Al cincilea motiv întemeiat pe încălcarea, prin deschiderea și desfășurarea anchetei administrative, a și a Regulamentului (CE) nr. 45/2001 (1), a Statutului funcționarilor Uniunii Europene, a dreptului la respectarea vieții private (articolul 7 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene).

                  6.

                  Al șaselea motiv, întemeiat pe faptul că pârâta a formulat în repetate rânduri declarații neîntemeiate, defăimătoare și jignitoare la adresa reclamantului care constituie încălcări ale principiului res judicata, ale prezumției de nevinovăție și ale obligației de solicitudine.

         (1)  Regulamentul (CE) nr. 45/2001 al Parlamentului European și al Consiliului din 18 decembrie 2000 privind protecția persoanelor fizice cu privire la prelucrarea datelor cu caracter personal de către instituțiile și organele comunitare și privind libera circulație a acestor date (JO 2001, L 8, p.1, Ediție specială, 13/vol. 30, p. 142).


title: Cauza T-640/19: Acțiune introdusă la 25 septembrie 2019 – Sasol Germany și alții/ECHA

text:
               2.12.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 406/35

      Acțiune introdusă la 25 septembrie 2019 – Sasol Germany și alții/ECHA
      (Cauza T-640/19)
      (2019/C 406/45)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamante: Sasol Germany GmbH (Hamburg, Germania), SI Group - Béthune (Béthune, Franța), BASF SE (Ludwigshafen am Rhein, Germania) (reprezentanți: C. Mereu, P. Sellar și S. Saez Moreno, avocați)

         Pârâtă: Agenția Europeană pentru Produse Chimice (ECHA)

         Concluziile

      Reclamantele solicită Tribunalului:

                  —

                  declararea acțiunii admisibilă și fondată;

                  —

                  anularea în parte a deciziei atacate în măsura în care include 4-terț-butilfenol (PTBP) ca substanță care prezintă motive de îngrijorare deosebită în lista substanțelor candidate la o eventuală includere în anexa XIV la Regulamentul (CE) nr. 1907/2006 al Parlamentului și al Consiliului (1);

                  —

                  obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamantele invocă cinci motive.

                  1.

                  Primul motiv întemeiat pe încălcarea criteriilor perturbării endocriniene și pe abordarea fondată pe forța probantă în măsura în care pârâta nu a demonstrat că este demonstrat științific că această substanță poate avea efecte grave asupra sănătății umane sau asupra mediului.

                  2.

                  Al doilea motiv întemeiat pe încălcarea articolului 57 litera (f) din Regulamentul (CE) nr. 1907/2006 privind „nivelul de preocupare echivalent” în măsura în care

                              —

                              în primul rând, evaluarea „nivelului de preocupare echivalent” impusă de Regulamentul (CE) nr. 1907/2006 nu a ținut cont de alți factori decât cei legați de pericolele rezultate din proprietățile intrinseci substanței și nu a luat în considerare factori, precum caracterul biodegradabil al PTBP, care erau necesari acestei evaluări (sau erau fondați pe simple conjecturi);

                              —

                              în al doilea rând, Germania, stat membru care a prezentat propunerea, s-a întemeiat pe date non fiabile și pe referințe încrucișate cu proprietățile unei alte substanțe care nu sunt fondate;

                              —

                              în al treilea rând, decizia atacată declară că PTBP era echivalent unei substanțe CMR pentru care nicio evaluare științifică nu aduce o justificare.

                  3.

                  Al treilea motiv întemeiat pe o eroare vădită de apreciere a neluării în considerare atente a tuturor informațiilor pertinente și în special a datelor referitoare la expunere.

                  4.

                  Al patrulea motiv, întemeiat pe încălcarea principiului proporționalității/pe faptul că opțiunile mai puțin oneroase nu au fost reținute.

                  5.

                  Al cincilea motiv întemeiat pe încălcarea principiului proporționalității/pe faptul că nu a fost efectuată nicio analiză a opțiunilor de gestionare a riscurilor ținând cont de măsurile de gestionare a riscurilor deja instituite.

         (1)  Regulamentul (CE) nr. 1907/2006 al Parlamentului European și al Consiliului din 18 decembrie 2006 privind înregistrarea, evaluarea, autorizarea și restricționarea substanțelor chimice (REACH), de înființare a Agenției Europene pentru Produse Chimice, de modificare a Directivei 1999/45/CE și de abrogare a Regulamentului (CEE) nr. 793/93 al Consiliului și a Regulamentului (CE) nr. 1488/94 al Comisiei, precum și a Directivei 76/769/CEE a Consiliului și a Directivelor 91/155/CEE, 93/67/CEE, 93/105/CE și 2000/21/CE ale Comisiei (JO 2006, L 396, p. 1).


title: Cauza T-661/19: Acțiune introdusă la 27 septembrie 2019 – Sasol Germany și alții/Comisia

text:
               2.12.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 406/36

      Acțiune introdusă la 27 septembrie 2019 – Sasol Germany și alții/Comisia
      (Cauza T-661/19)
      (2019/C 406/46)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamante: Sasol Germany GmbH (Hamburg, Germania), SI Group - Béthune (Béthune, Franța), BASF SE (Ludwigshafen am Rhein, Germania) (reprezentanți: C. Mereu, P. Sellar and S. Saez Moreno, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Concluziile

      Reclamantele solicită Tribunalului:

                  —

                  declararea acțiunii ca admisibilă și fondată;

                  —

                  anularea Deciziei de punere în aplicare (UE) 2019/1194 a Comisiei din 5 iulie 2019 privind identificarea substanței 4-terț-butilfenol (PTBP) ca substanță care prezintă motive de îngrijorare deosebită în conformitate cu articolul 57 litera (f) din Regulamentul (CE) nr. 1907/2006 al Parlamentului European și al Consiliului (JO 2019, L 187, p. 41);

                  —

                  obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamantele invocă cinci motive care sunt în esență identice sau similare cu motivele indicate în cauza T-640/19, Sasol Germany și alții/ECHA.


title: Cauza T-684/19: Acțiune introdusă la 7 octombrie 2019 – Magyar Energetikai és Közmű-szabályozási Hivatal/ACER

text:
               2.12.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 406/37

      Acțiune introdusă la 7 octombrie 2019 – Magyar Energetikai és Közmű-szabályozási Hivatal/ACER
      (Cauza T-684/19)
      (2019/C 406/47)
      Limba de procedură: maghiara

         Părțile

         Reclamant: Magyar Energetikai és Közmű-szabályozási Hivatal (Budapesta, Ungaria) (reprezentanți: G. Stanka, G. Szikla și J. M. Burai-Kovács, avocați)

         Pârâtă: Agenția pentru Cooperarea Autorităților de Reglementare din Domeniul Energiei (ACER)

         Concluziile

      Reclamantul solicită Tribunalului:

                  —

                  cu titlu principal,

                              —

                              anularea, în temeiul articolului 263 TFUE, a deciziei atacate;

                              —

                              declararea inaplicabilității capitolului V din Regulamentul (UE) 2017/459 al Comisiei (1), pe care se întemeiază decizia atacată, în conformitate cu articolul 277 TFUE;

                              —

                              obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată.

                  —

                  cu titlu subsidiar,

                              —

                              în cazul în care Tribunalul consideră că nu este posibilă declararea inaplicabilității Regulamentului 2017/459, pe care se întemeiază decizia atacată, anularea deciziei menționate i) în primul rând pentru necompetență, ii) în al doilea rând pentru încălcarea gravă a normelor de procedură și iii) în al treilea rând pentru lipsa temeiului material.

                              —

                              obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      Prezenta acțiune are ca obiect Decizia nr. 05/2019 a ACER din 9 aprilie 2019, confirmată de Comisia de apel a ACER la 6 august 2019.
      În susținerea acțiunii, reclamanta invocă cinci motive.

                  1.

                  Primul motiv, bazat pe faptul că întregul capitol V din Regulamentul 2017/459, pe care se întemeiază decizia atacată, este nevalid pentru lipsă de competență legislativă.
                  Regulamentul 2017/459, pe care se întemeiază decizia atacată, a fost adoptat în exercitarea competenței de armonizare normativă delegate prin Regulamentul (CE) nr. 715/2009 al Parlamentului European și al Consiliului (2).
                  În temeiul competenței delegate prin Regulamentul nr. 715/2009, Comisia era competentă numai pentru crearea unui cod al rețelei, aplicat la capacitatea existentă și incrementală a rețelelor pentru transportul gazelor, care să instituie mecanisme de alocare a capacității.
                  În schimb, capitolul V, mergând dincolo de această materie pe care trebuia să o reglementeze, nu stabilește un cadru normativ, neutru din punctul de vedere al concurenței, pentru repartizarea capacității de transport al gazelor, ci, depășind domeniul codului rețelei, reglementează în detaliu chestiuni în materia investițiilor legate de capacitatea incrementală.

                  2.

                  Al doilea motiv, întemeiat pe faptul că abilitarea ACER pentru adoptarea unei decizii individuale având conținutul deciziei atacate este nevalidă pentru lipsa unui temei juridic adecvat.
                  ACER își atribuie în decizia atacată o competență, referitoare la o decizie cu conținutul menționat, a cărei delegare în favoarea ACER ar încălca cerințele impuse de Curtea de Justiție a Uniunii Europene în cauzele 9/56 (Meroni/Înalta Autoritate) și C-270/12 (Regatul Unit/Consiliul și Parlamentul) și ar contraveni articolului 114 TFUE. Prin urmare, în conformitate cu articolul 277 TFUE, aceasta nu se aplică reclamantului din litigiul principal.

                  3.

                  Al treilea motiv, întemeiat pe nelegalitatea deciziei atacate pentru necompetență.
                  Independent de chestiunea validității, din punctul de vedere al dreptului public, a regulamentului adoptat de Comisie care constituie temeiul juridic al deciziei ACER, agenția menționată nu ar fi fost îndreptățită să adopte decizia atacată în temeiul dispozițiilor juridice indicate ca temei juridic al deciziei sale și pentru că:

                              i)

                              în cadrul Regulamentului 2017/459, aceasta poate exercita numai și exclusiv competențele decizionale menționate expressis verbis în articolul 28 alineatul (2) din regulamentul respectiv și

                              ii)

                              în temeiul articolului 8 din Regulamentul (CE) nr. 713/2009 al Parlamentului European și al Consiliului (3), care reglementează statutul ACER și care era în vigoare în momentul în care s-a adoptat decizia atacată, ACER ar fi putut adopta numai o decizie individuală care

                                          a)

                                          să fie de competența autorităților de reglementare naționale;

                                          b)

                                          să se refere la acces și la siguranța operațională și

                                          c)

                                          să privească aspecte de reglementare.

                  4.

                  Al patrulea motiv, întemeiat pe nelegalitatea deciziei atacate pentru încălcarea unor norme fundamentale de procedură.
                  Procedura desfășurată de ACER a încălcat articolul 41 alineatul (1) și alineatul (2) litera (c) din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene prin faptul că s-a încălcat obligația de motivare care îi revenea și cerințele unei proceduri imparțiale și echitabile.

                  5.

                  Al cincilea motiv, întemeiat pe nelegalitatea deciziei atacate pentru lipsa temeiului material.
                  Având în vedere că ACER nu a examinat nicidecum, pe fond, „orice efecte dăunătoare asupra concurenței sau asupra funcționării eficiente a pieței interne a gazelor asociată cu proiectele”, în conformitate cu articolul 22 din Regulamentul 2017/459, decizia atacată nu poate fi considerată întemeiată nici din punct de vedere material.

         (1)  Regulamentul (UE) 2017/459 al Comisiei din 16 martie 2017 de stabilire a unui cod al rețelei privind mecanismele de alocare a capacității în sistemele de transport al gazelor și de abrogare a Regulamentului (UE) nr. 984/2013 (JO 2017, L 72, p. 1).

         (2)  Regulamentul (CE) nr. 715/2009 al Parlamentului European și al Consiliului din 13 iulie 2009 privind condițiile de acces la rețelele pentru transportul gazelor naturale și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 1775/2005 (JO 2009, L 211, p. 36; rectificare în JO 2009 L 309, p. 87).

         (3)  Regulamentul (CE) nr. 713/2009 al Parlamentului European și al Consiliului din 13 iulie 2009 de instituire a Agenției pentru Cooperarea Autorităților de Reglementare din Domeniul Energiei (JO 2009, L 211, p. 1).


title: Cauza T-695/19: Acțiune introdusă la 11 octombrie 2019 – Falqui/Parlamentul

text:
               2.12.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 406/39

      Acțiune introdusă la 11 octombrie 2019 – Falqui/Parlamentul
      (Cauza T-695/19)
      (2019/C 406/48)
      Limba de procedură: italiana

         Părțile

         Reclamant: Enrico Falqui (Florența, Italia) (reprezentanți: F. Sorrentino și A. Sandulli, avocați)

         Pârât: Parlamentul European

         Concluziile

      Reclamantul solicită anularea notelor atacate și obligarea Parlamentului European la plata sumelor reținute în mod necuvenit în așteptarea soluționării cauzei.

         Motivele și principalele argumente

      Prezenta acțiune este formulată împotriva notelor D309417 din 8 iulie 2019 și D (2019) 14406 din 11 aprilie 2019 ale Direcției generale de finanțe a Parlamentului European referitoare la noua calculare a pensiei de care beneficiază reclamantul în calitatea sa de fost deputat european, precum și, eventual, împotriva avizului Serviciului juridic al Parlamentului European din 11 ianuarie 2019.
      Motivele și principalele argumente sunt cele care au fost invocate în cauza T-347/19 Falqui/Parlamentul.


title: Cauza T-698/19: Acțiune introdusă la 11 octombrie 2019 – FJ și alții/SEAE

text:
               2.12.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 406/39

      Acțiune introdusă la 11 octombrie 2019 – FJ și alții/SEAE
      (Cauza T-698/19)
      (2019/C 406/49)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamanți: FJ și opt alți reclamanți (reprezentant: J.-N. Louis, avocat)

         Pârâtă: Serviciul European de Acțiune Externă

         Concluziile

      Reclamanții solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei de stabilire a fișelor de remunerație aferente lunii decembrie 2018 ale reclamanților, în măsura în care aceasta face aplicare, pentru prima dată, noilor coeficienți corectori aplicabili remunerației lor, cu efect retroactiv de la 1 februarie 2018;

                  —

                  obligarea SEAE la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamanții invocă trei motive.

                  1.

                  Primul motiv, întemeiat pe încălcarea articolelor 64 și 65 din Statutul funcționarilor Uniunii Europene (denumit în continuare „statutul”) și a principiului egalității de tratament, precum și pe o eroare vădită de apreciere. Reclamanții susțin că coeficienții corectori aplicați remunerației lor, de altfel în contradicție cu cei stabiliți de Organizația Națiunilor Unite, nu au asigurat echivalența puterii lor de cumpărare.

                  2.

                  Al doilea motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 85 din statut, a principiului securității juridice și a obligației e solicitudine. Reclamanții consideră în această privință că nu puteau să aibă cunoștință de neregularitatea care afecta remunerația care le-a fost plătită în temeiul coeficienților corectori în vigoare.

                  3.

                  Al treilea motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 13 din anexa X la statut, care impune o actualizare intermediară a remunerațiilor, atunci când variația costului vieți calculată pe baza coeficientului corector și a cursului de schimb corespunzător depășește 5 % față de ultima ajustare pentru țara în cauză.


title: Cauza T-699/19: Acțiune introdusă la 11 octombrie 2019 – FT și alții/Comisia

text:
               2.12.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 406/40

      Acțiune introdusă la 11 octombrie 2019 – FT și alții/Comisia
      (Cauza T-699/19)
      (2019/C 406/50)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamanți: FT și alți 25 de reclamanți (reprezentant: J.-N. Louis, avocat)

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Concluziile

      Reclamanții solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei Comisiei de întocmire a fișei de remunerație a reclamanților din luna decembrie 2018 în măsura în care aceasta a aplicat, pentru prima dată, noi coeficienți corectori aplicabili remunerației lor, cu efect retroactiv de la 1 februarie 2018;

                  —

                  obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamanții invocă trei motive.

                  1.

                  Primul motiv, întemeiat pe încălcarea articolelor 64 și 65 din Statutul funcționarilor Uniunii Europene (denumit în continuare „statutul”), pe încălcarea principiului egalității de tratament și pe eroarea vădită de apreciere. Potrivit reclamanților, coeficienții corectori aplicați remunerației lor, în contradicție de altfel cu cei stabiliți de Organizația Națiunilor Unite, nu au asigurat echivalența puterii lor de cumpărare.

                  2.

                  Al doilea motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 85 din statut, a principiului securității juridice și a obligației de solicitudine. Reclamanții consideră în această privință că nu puteau să cunoască nelegalitatea remunerației care le era plătită în temeiul coeficienților corectori în vigoare.

                  3.

                  Al treilea motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 13 din anexa X la statut, care impune o actualizare intermediară a remunerațiilor în cazul în care într-o anumită țară se constată că variația costului vieții calculată în funcție de coeficienții corectori și de cursul de schimb corespunzător a depășit 5 % de la ultima actualizare.


title: Cauza T-700/19: Acțiune introdusă la 11 octombrie 2019 – Al-Gaoud/Consiliul

text:
               2.12.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 406/41

      Acțiune introdusă la 11 octombrie 2019 – Al-Gaoud/Consiliul
      (Cauza T-700/19)
      (2019/C 406/51)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamant: Abdel Majid Al-Gaoud (Giza, Egipt) (reprezentant: S. Bafadhel, Barrister)

         Pârât: Consiliul Uniunii Europene

         Concluziile

      Reclamantul solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea Deciziei de punere în aplicare (PESC) 2019/1299 a Consiliului din 31 iulie 2019 privind punerea în aplicare a Deciziei (PESC) 2015/1333 privind măsuri restrictive având în vedere situația din Libia, în măsura în care prin aceasta numele reclamantului este menținut în listele din anexele II și IV la Decizia (PESC) 2015/1333 a Consiliului din 31 iulie 2015 privind măsuri restrictive având în vedere situația din Libia;

                  —

                  anularea Regulamentului de punere în aplicare (UE) 2019/1292 al Consiliului din 31 iulie 2019 privind punerea în aplicare a articolului 21 alineatul (2) din Regulamentul (UE) 2016/44 privind măsuri restrictive având în vedere situația din Libia, în măsura în care prin acesta numele reclamantului este menținut în lista din anexa III la Regulamentul (UE) 2016/44 al Consiliului din 18 ianuarie 2016 privind măsuri restrictive având în vedere situația din Libia;

                  —

                  obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată efectuate în procedura în fața Tribunalului în conformitate cu dispozițiile Regulamentului de procedură al Tribunalului.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamantul invocă două motive.

                  1.

                  Primul motiv, întemeiat pe faptul că Decizia de punere în aplicare (PESC) 2019/1299 a Consiliului din 31 iulie 2019 privind punerea în aplicare a Deciziei (PESC) 2015/1333 și Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2019/1292 al Consiliului din 31 iulie 2019 privind punerea în aplicare a articolului 21 alineatul (2) din Regulamentul (UE) 2016/44 nu stabilesc temeiul juridic pentru menținerea reclamantului pe liste, în pofida unei schimbări fundamentale a situației din Libia. Consiliul nu ar prezenta motive individuale, specifice și concrete pentru măsurile contestate, care nu sunt întemeiate pe niciun document justificativ.

                  2.

                  Al doilea motiv, întemeiat pe faptul că măsurile contestate ar încălca drepturile fundamentale ale reclamantului, inclusiv dreptul la sănătate, dreptul la viața de familie, dreptul de proprietate, dreptul la apărare efectivă, astfel cum sunt garantate de Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene. Măsurile contestate nu sunt nici necesare, nici adecvate pentru niciun scop legitim și constituie o atingere disproporționată și pe o perioadă nedefinită adusă drepturilor fundamentale ale reclamantului.


title: Cauza T-704/19: Acțiune introdusă la 15 octombrie 2019 –FGSZ/ACER

text:
               2.12.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 406/42

      Acțiune introdusă la 15 octombrie 2019 –FGSZ/ACER
      (Cauza T-704/19)
      (2019/C 406/52)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamant: Földgázszállító Zártkörűen Működő Részvénytársaság (FGSZ) (Siófok, Ungaria) (reprezentanți: M. Horányi, N. Niejahr și S. Zakka, avocați)

         Pârâtă: Agenția Uniunii Europene pentru Cooperarea Autorităților de Reglementare din Domeniul Energiei

         Concluziile

      Reclamantul solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea Deciziei nr. 5/2019 a ACER din 9 aprilie 2019 privind propunerea de proiect de capacitate incrementală pentru punctul de interconectare Mosonmagyaróvár („Proiectul HUAT”), astfel cum a fost confirmată prin decizia Camerei de recurs a agenției din 6 august 2019 în cauza A-004-2019 (denumită în continuare „decizia Camerei de recurs a agenției”);

                  —

                  în subsidiar, anularea deciziei atacate, astfel cum a fost confirmată prin decizia Camerei de recurs, și constatarea nulității articolului 1 alineatele (1) și (2) din decizia atacată în măsura în care reclamantul este obligat să realizeze o fază obligatorie pentru comercializarea capacității incrementale la nivelul de ofertă I și la nivelul de ofertă II a Proiectului HUAT, și a articolului 2 alineatul (4) din decizia atacată în măsura în care îl obligă pe reclamant să realizeze proiectul HUAT în cazul unui rezultat pozitiv al analizei economice care urmează a fi efectuată;

                  —

                  în subsidiar, anularea deciziei camerei de recurs;

                  —

                  obligarea ACER să suporte propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele ale reclamantului aferente prezentei proceduri.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamantul invocă zece motive.

                  1.

                  Primul motiv, prin care se susține că ACER nu avea competența să adopte decizia atacată.

                  2.

                  Al doilea motiv, prin care se susține că ACER a încălcat articolul 8 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul nr. 713/2009 (1) prin obligarea reclamantului să implementeze Proiectul HUAT.

                  3.

                  Al treilea motiv, prin care se susține că ACER a încălcat articolul 28 alineatul (1) litera (d) și articolul 22 alineatul (1) din Regulamentul (UE) 2017/459 (2) prin modificarea parametrilor testului economic impus de articolul 22 alineatul (1) din acest regulament.

                  4.

                  Al patrulea motiv, prin care se susține că ACER a încălcat articolul 22 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/459 prin neincluderea valorii actuale a creșterii preconizate a venitului autorizat sau a venitului-țintă al reclamantului cu capacitatea incrementală.

                  5.

                  Al cincilea motiv, prin care se susține că ACER a încălcat articolul 28 alineatul (2) din regulamentul (UE) 2017/459 prin neanalizarea corespunzătoare și prin neluarea în considerare a oricărui efect negativ al Proiectului HUAT asupra concurenței și asupra funcționării eficiente a pieței interne a gazelor.

                  6.

                  Al șaselea motiv, prin care se susține că ACER a încălcat articolul 194 alineatul (1) TFEU prin neluarea în considerare a principiului solidarității energetice care ar fi obligat ACER să țină seama de interesele altor actori și să evite adoptarea unor măsuri care ar afecta interesele Uniunii sau ale unui stat membru.

                  7.

                  Al șaptelea motiv, prin care se susține că, prin adoptarea deciziei atacate, ACER a încălcat articolele 17, 18 și 51 din Carta drepturilor fundamentale, libertatea reclamantului de a desfășura o activitate comercială și dreptul de proprietate al reclamantului.

                  8.

                  Al optulea motiv, prin care se susține că ACER a încălcat articolul 41 din Carta drepturilor fundamentale atunci când a acceptat să continue procedura înainte ca dosarul să fie pregătit suficient și fără să stabilească sau să ia în considerare toți factorii relevanți.

                  9.

                  Al nouălea motiv, prin care se susține că dreptul la apărare al reclamantului a fost încălcat de camera de recurs prin neacordarea unui timp suficient reclamantului pentru a răspunde la memoriul în apărare și pentru a analiza duplica înainte de ședință.

                  10.

                  Al zecelea motiv, prin care se susține că decizia Camerei de recurs este afectată de o eroare vădită de interpretare a dreptului Uniunii în condițiile în care aceasta nu a efectuat un control deplin și o apreciere a legalității deciziei atacate.

         (1)  Regulamentul (CE) n r. 713/2009 al Parlamentului European și al Consiliului din 13 iulie 2009 de instituire a Agenției pentru Cooperarea Autorităților de Reglementare din Domeniul Energiei (JO 2009, L 211, 14.08.2009, p. 1).

         (2)  Regulamentul (UE) 2017/459 al Comisiei din 16 martie 2017 de stabilire a unui cod al rețelei privind mecanismele de alocare a capacității în sistemele de transport al gazelor și de abrogare a Regulamentului (UE) nr. 984/2013 (JO 2017, L 72, 17.3.2017, p. 1).


title: Rectificare la Comunicarea în Jurnalul Oficial în cauza T-279/19 (JO C 220 din 1 iulie 2019)

text:
               2.12.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 406/44

      Rectificare la Comunicarea în Jurnalul Oficial în cauza T-279/19

         (Jurnalul Oficial al Uniunii Europene C 220 din 1 iulie 2019)

      (2019/C 406/53)
      La pagina 41, Comunicarea în JO în cauza T-279/19, Front Polisario/Consiliul, se citește după cum urmează:

               Acțiune introdusă la 27 aprilie 2019 – Front Polisario/Consiliul

               (Cauza T-279/19)

            (2019/C 406/53)
            Limba de procedură: franceza

               Părțile

               Reclamant: Front populaire pour la libération de la Saguia el-Hamra et du Rio de oro (Front Polisario) (reprezentant: G. Devers, avocat)

               Pârât: Consiliul Uniunii Europene

               Concluziile

            Reclamantul solicită Tribunalului:

                        —

                        declararea admisibilității acțiunii;

                        —

                        anularea deciziei atacate;

                        —

                        obligarea Consiliului la plata cheltuielilor de judecată.

               Motivele și principalele argumente

            În susținerea acțiunii împotriva Deciziei (UE) 2019/217 a Consiliului din 28 ianuarie 2019 privind încheierea Acordului sub forma unui schimb de scrisori între Uniunea Europeană și Regatul Maroc cu privire la modificarea protocoalelor nr. 1 și 4 la Acordul euro-mediteranean de instituire a unei asocieri între Comunitățile Europene și statele membre ale acestora, pe de o parte, și Regatul Maroc, pe de altă parte (JO 2019, L 34, p. 1), reclamantul invocă zece motive.

                        1.

                        Primul motiv, întemeiat pe necompetența Consiliului de a adopta decizia atacată, în măsura în care Uniunea Europeană și Regatul Maroc nu ar fi competente să încheie acorduri internaționale, incluzând Sahara Occidentală, în locul poporului sahrawi, reprezentat de Front Polisario.

                        2.

                        Al doilea motiv, întemeiat pe nerespectarea obligației de a examina problema respectării drepturilor fundamentale și a dreptului internațional umanitar, în măsura în care Consiliul nu ar fi examinat acest aspect înaintea adoptării deciziei atacate.

                        3.

                        Al treilea motiv, întemeiat pe încălcarea de către Consiliu a obligației sale de a executa hotărârile Curții în măsura în care decizia atacată ar ignora motivarea Hotărârii din 21 decembrie 2016, Consiliul/Front Polisario (C-104/16 P, EU:C:2016:973).

                        4.

                        Al patrulea motiv, întemeiat pe încălcarea principiilor și a valorilor esențiale care ghidează acțiunea Uniunii pe scena internațională, întrucât, în primul rând, decizia atacată ar nega existența poporului sahrawi ca subiect de drept, înlocuindu-l cu termenii „populațiile vizate”; în al doilea rând, cu încălcarea dreptului popoarelor de a dispune în mod liber de resursele lor naturale, decizia atacată privește încheierea unui acord internațional care organizează, fără acordul poporului sahrawi, exportul resurselor sale naturale către Uniune, definindu-le ca fiind de origine marocană; în al treilea rând, decizia atacată privește încheierea unui acord internațional aplicabil Saharei Occidentale ocupate, cu Regatul Maroc, în cadrul politicii sale anexioniste față de acest teritoriu, și pe încălcări sistematice ale drepturilor fundamentale pe care le impune menținerea acestei politici.

                        5.

                        Al cincilea motiv, întemeiat pe încălcarea principiului protecției încrederii legitime, în măsura în care decizia atacată ar fi contrară declarațiilor Uniunii care, în mod reiterat, nu a încetat să afirme necesitatea respectării principiilor autodeterminării și efectului relativ al tratatelor.

                        6.

                        Al șaselea motiv, întemeiat pe aplicarea eronată a principiului proporționalității, întrucât, având în vedere statutul separat și distinct al Saharei Occidentale, caracterul intangibil al dreptului la autodeterminare și calitatea de subiect terț a poporului sahrawi, îi revenea Consiliului sarcina de a opera un raport de proporționalitate între pretinse „avantaje pentru economia Saharei Occidentale” și pretinsele sale repercusiuni asupra resurselor naturale sahrawi.

                        7.

                        Al șaptelea motiv, întemeiat pe încălcarea dreptului la autodeterminare, întrucât, în primul rând, prin înlocuirea cu termenul „populațiile vizate”, decizia atacată neagă unitatea națională a poporului sahrawi ca subiect al dreptului la autodeterminare; în al doilea rând, cu încălcarea dreptului poporului sahrawi de a dispune în mod liber de resursele sale naturale, decizia atacată organizează, fără consimțământul său, exportul resurselor sale către Uniune, care vor fi definite ca fiind de origine marocană; și, în al treilea rând, cu încălcarea statutului separat și distinct al teritoriului sahrawi, decizia atacată privește încheierea unui acord internațional aplicabil în Sahara Occidentală ocupată și disimulează adevărata țară de origine a produselor proveniote de pe acest teritoriu, definindu-le ca fiind de origine marocană.

                        8.

                        Al optulea motiv, întemeiat pe încălcarea principiului efectului relativ al tratatelor, întrucât,decizia atacată neagă calitatea de subiect terț poporului sahrawi în relațiile UE-Maroc și îi impune obligații internaționale cu privire la teritoriul său național și la resursele sale naturale fără consimțământul său.

                        9.

                        Al nouălea motiv, întemeiat pe încălcarea dreptului internațional umanitar și a dreptului penal internațional întrucât, pe de o parte, decizia atacată privește încheierea unui acord internațional aplicabil în Sahara Occidentală în condițiile în care forțele marocane nu dispun de jus tractatus în privința acestui teritoriu și au interdicție de a exploata resursele naturale de pe teritoriul respectiv și, pe de altă parte, prin utilizarea termenilor „populațiile vizate”, decizia atacată sprijină transferul ilegal de coloniști marocani pe teritoriul sahrawi ocupat.

                        10.

                        Al zecelea motiv, întemeiat pe încălcarea obligațiilor Uniunii în temeiul dreptului răspunderii internaționale, întrucât, prin încheierea unui acord internațional cu Regatul Maroc, aplicabil în Sahara Occidentală, decizia atacată consolidează încălcările grave ale dreptului internațional săvârșite de forțele marocane de ocupație împotriva poporului sahrawi și oferă sprijin și asistență menținerii situației rezultate din aceste încălcări.


title: Cauza C-791/19: Acțiune introdusă la 25 octombrie 2019 – Comisia Europeană/Republica Polonă

text:
               9.12.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 413/36

      Acțiune introdusă la 25 octombrie 2019 – Comisia Europeană/Republica Polonă
      (Cauza C-791/19)
      (2019/C 413/44)
      Limba de procedură: polona

         Părțile

         Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: K. Banks, H. Krämer, S. L. Kalėda, agenți)

         Pârâtă: Republica Polonă

         Concluziile reclamantei

                  1.

                  Constatarea faptului că:

                              —

                              prin faptul că se permite ca cuprinsul deciziilor instanțelor să fie calificat drept faptă care justifică măsuri disciplinare împotriva judecătorilor instanțelor generale (art. 107 alineatul 1 din Legea privind sistemul instanțelor generale, precum și art. 97 alineatele 1 și 3 din Legea privind Curtea Supremă),

                              —

                              prin neasigurarea independenței și a imparțialității Camerei disciplinare a Curții Supreme, în a cărei competență intră controlul deciziilor pronunțate în procedurile disciplinare împotriva judecătorilor (art. 3 punctul 5, art. 27 și art. 73 alineatul 1 din Legea privind Curtea Supremă, coroborate cu articolul 9a din Legea privind Consiliul Superior al Magistraturii),

                              —

                              prin recunoașterea dreptului președintelui Camerei disciplinare a Curții Supreme de a desemna în mod discreționar instanța disciplinară competentă de primă instanță în cauzele cu judecători ai instanțelor generale (art. 110 alineatul 3 și articolul 114 alineatul 7 din Legea privind sistemul instanțelor generale), astfel neasigurându-se că aceste cauze disciplinare sunt soluționate de instanța „stabilită prin lege”, precum și

                              —

                              prin recunoașterea competenței ministrului justiției de a numi consilierul disciplinar al ministrului justiției (art. 112b din Legea privind sistemul instanțelor generale), iar prin aceasta neasigurându-se soluționarea într-un termen rezonabil a cauzelor disciplinare împotriva judecătorilor instanțelor generale, precum și prin prevederea că activitățile legate de desemnarea apărătorului și de reluarea de către acesta a apărării nu suspendă termenul procedurii disciplinare (art. 113a din Legea privind sistemul instanțelor generale), precum și că instanța disciplinară desfășoară procedura și în cazul absenței justificate a judecătorului vizat de procedură și care a fost citat sau a apărătorului său (art. 115 a alineatul 3 din Legea privind sistemul instanțelor generale), astfel neasigurându-se dreptul la apărare al judecătorilor instanțelor generale care fac obiectul acestor proceduri,

                        Republica Polonă nu și-a îndeplinit obligațiile care rezultă din articolul 19 alineatul (1) al doilea paragraf TUE, precum și a faptului că:

                              —

                              prin faptul că s-a permis ca dreptul judecătorilor de a adresa Curții cereri de decizie preliminară a fost limitat prin posibilitatea inițierii unei proceduri disciplinare,

                        Republica Polonă nu și-a îndeplinit obligațiile care rezultă din articolul 267 al doilea și al treilea paragraf TFUE.

                  2.

                  obligarea Republicii Polone la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      În primul rând, cu privire la încălcarea articolului 19 alineatul (1) al doilea paragraf TUE, Comisia susține că reglementările invocate (i) permit ca cuprinsul deciziilor instanțelor să fie calificat drept faptă care justifică măsuri disciplinare, (ii) nu asigură independența și imparțialitatea Camerei disciplinare a Curții Supreme, în a cărei competență intră controlul deciziilor pronunțate în procedurile disciplinare (iii) recunosc dreptului președintelui Camerei disciplinare a Curții Supreme de a desemna în mod discreționar instanța disciplinară competentă de primă instanță în cauzele cu judecători ai instanțelor generale, și, prin aceasta neasigurându-se că aceste cauze disciplinare sunt soluționate de instanța „stabilită prin lege”, precum și (iv) nu asigură soluționarea cauzelor disciplinare împotriva judecătorilor instanțelor generale într-un termen rezonabil, și nici nu garantează dreptul la apărare al judecătorului vizat prin procedură.
      În al doilea rând, cu privire la încălcarea articolului 267 al doilea și al treilea paragraf TFUE, Comisia susține că reglementările naționale în litigiu permit ca dreptul judecătorilor de a adresa Curții întrebări preliminare să fie limitat prin posibilitatea inițierii unei proceduri disciplinare.


title: Cauza C-176/18: Hotărârea Curții (Camera a șaptea) din 19 decembrie 2019 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunal Supremo - Spania) – Club de Variedades Vegetales Protegidas/Adolfo Juan Martínez Sanchís (Trimitere preliminară – Protecția comunitară a soiurilor de plante – Regulamentul (CE) nr. 2100/94 – Articolul 13 alineatele (2) și (3) – Efectele protecției – Sistem de protecție în cascadă – Cultivarea unor constituenți ai soiului și recoltarea fructelor lor – Distincție între actele săvârșite cu privire la constituenții soiului și cele săvârșite cu privire la materialul recoltat – Noțiunea de „utilizare neautorizată de constituenți ai soiului” – Articolul 95 – Protecție provizorie)

text:
               24.2.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 61/4

      Hotărârea Curții (Camera a șaptea) din 19 decembrie 2019 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunal Supremo - Spania) – Club de Variedades Vegetales Protegidas/Adolfo Juan Martínez Sanchís
      (Cauza C-176/18) (1)

      (Trimitere preliminară - Protecția comunitară a soiurilor de plante - Regulamentul (CE) nr. 2100/94 - Articolul 13 alineatele (2) și (3) - Efectele protecției - Sistem de protecție în cascadă - Cultivarea unor constituenți ai soiului și recoltarea fructelor lor - Distincție între actele săvârșite cu privire la constituenții soiului și cele săvârșite cu privire la materialul recoltat - Noțiunea de „utilizare neautorizată de constituenți ai soiului” - Articolul 95 - Protecție provizorie)
      (2020/C 61/04)
      Limba de procedură: spaniola

         Instanța de trimitere

      Tribunal Supremo

         Părțile din procedura principală

         Reclamant: Club de Variedades Vegetales Protegidas

         Pârât: Adolfo Juan Martínez Sanchís

         Dispozitivul

                  1)

                  Articolul 13 alineatul (2) litera (a) și alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 2100/94 al Consiliului din 27 iulie 1994 de instituire a unui sistem de protecție comunitară a soiurilor de plante trebuie interpretat în sensul că activitatea de cultivare a unui soi protejat și de recoltare a fructelor sale, care nu pot fi utilizate ca material săditor, necesită autorizarea titularului protecției comunitare a soiurilor de plante referitoare la soiul de plante menționat, cu condiția îndeplinirii cerințelor prevăzute la articolul 13 alineatul (3) din acest regulament.

                  2)

                  Articolul 13 alineatul (3) din Regulamentul nr. 2100/94 trebuie interpretat în sensul că fructele unui soi de plante care nu pot fi utilizate ca material săditor nu pot fi considerate ca fiind obținute printr o „utilizare neautorizată a constituenților soiului” din acest soi de plante, în sensul dispoziției menționate, atunci când constituenții respectivi au fost înmulțiți și vânduți de o pepinieră unui agricultor în perioada cuprinsă între publicarea cererii de protecție comunitară a soiurilor de plante referitoare la soiul de plante respectiv și acordarea sa. În cazul în care, după acordarea acestei protecții, constituenții soiului menționați au fost înmulțiți și vânduți fără consimțământul titularului respectivei protecții, acesta din urmă își poate valorifica dreptul pe care i l conferă articolul 13 alineatul (2) litera (a) și alineatul (3) din regulamentul menționat în ceea ce privește fructele respective, numai dacă nu și a putut exercita în mod rezonabil dreptul privind aceiași constituenți ai soiului.

         (1)  JO C 211, 18.6.2018.


title: Cauza C-590/19 P: Recurs introdus la 1 august 2019 de L'Oréal împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera întâi) din 19 iunie 2019 în cauza T-183/16 RENV, L'Oréal/EUIPO - Guinot

text:
               9.3.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 77/17

      Recurs introdus la 1 august 2019 de L'Oréal împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera întâi) din 19 iunie 2019 în cauza T-183/16 RENV, L'Oréal/EUIPO - Guinot
      (Cauza C-590/19 P)
      (2020/C 77/25)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Recurentă: L'Oréal (reprezentanți: T. de Haan, P. Péters, avocați)

         Cealaltă parte din procedură: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală, Guinot
      Prin Ordonanța din 7 octombrie 2019, Curtea de Justiție (Camera de admitere în principiu a recursurilor) a dispus că recursul nu se admite în principiu.


title: Cauza C-825/19: Cerere de decizie preliminară introdusă de Thüringer Finanzgericht (Germania) la 12 noiembrie 2019 – Beeren-, Wild-, Feinfrucht GmbH/Hauptzollamt Erfurt

text:
               9.3.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 77/21

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Thüringer Finanzgericht (Germania) la 12 noiembrie 2019 – Beeren-, Wild-, Feinfrucht GmbH/Hauptzollamt Erfurt
      (Cauza C-825/19)
      (2020/C 77/31)
      Limba de procedură: germana

         Instanța de trimitere

      Thüringer Finanzgericht

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: Beeren-, Wild-, Feinfrucht GmbH

         Pârâtă: Hauptzollamt Erfurt

         Întrebările preliminare

                  1)

                  Articolul 211 alineatul (2) din Regulamentul (UE) nr. 952/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 9 octombrie 2013 de stabilire a Codului vamal al Uniunii (CVU) (1) trebuie interpretat în sensul că se aplică numai cererilor care vizează o perioada de autorizare retroactivă ulterioară datei de 1 mai 2016?

                  2)

                  În cazul unui răspuns negativ la prima întrebare: În cazul cererilor de autorizare retroactivă a căror perioadă de autorizare este anterioară datei de 1 mai 2016, articolul 211 din CVU se aplică numai atunci când autorizația retroactivă a fost solicitată înainte de intrarea în vigoare a noii reglementări, dar autoritățile vamale au respins pentru prima dată astfel de cereri după data de 1 mai 2016?

                  3)

                  În cazul unui răspuns negativ la a doua întrebare: În cazul cererilor de autorizare retroactivă a căror perioadă de acordare este anterioară datei de 1 mai 2016, articolul 211 din CVU se aplică de asemenea în cazul în care autoritățile vamale au respins deja astfel de cereri înainte de 1 mai 2016 și, de asemenea (pe baza unei alte justificări), ulterior acestei date?

                  4)

                  În cazul unui răspuns afirmativ la prima și la a doua întrebare și al unui răspuns negativ la a treia întrebare: Articolul 294 alineatul (2) din Regulamentul (CEE) nr. 2454/93 de stabilire a unor dispoziții de aplicare a Regulamentului (CEE) nr. 2913/92 al Consiliului de instituire a Codului vamal comunitar (2) trebuie interpretat în sensul că:

                              a)

                              o autorizație cu efect retroactiv putea fi acordată până la data expirării autorizației precedente, astfel cum se prevede la alineatul (3) al dispoziției, pe o perioadă de retroactivitate de cel mult un an înainte de data depunerii cererii și

                              b)

                              dovada necesității economice, precum și excluderea încercării de înșelătorie și a neglijenței evidente, menționate la alineatul (3) al dispoziției, trebuie de asemenea îndeplinite în cazul reînnoirii autorizației în conformitate cu alineatul (2)?

         (1)  JO 2013, L 269, p. 1.

         (2)  JO 1993, L 253, p. 1, Ediție specială, 02/vol. 7, p. 3.


title: Cauza C-844/19: Cerere de decizie preliminară introdusă de Verwaltungsgerichtshof (Austria) la 15 noiembrie 2019 – CS, Finanzamt Graz-Stadt

text:
               9.3.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 77/23

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Verwaltungsgerichtshof (Austria) la 15 noiembrie 2019 – CS, Finanzamt Graz-Stadt
      (Cauza C-844/19)
      (2020/C 77/33)
      Limba de procedură: germana

         Instanța de trimitere

      Verwaltungsgerichtshof

         Părțile din procedura principală

         Recurenți: CS, Finanzamt Graz-Stadt

         Interveniente: Finanzamt Judenburg Liezen, technoRent International GmbH

         Întrebările preliminare

                  1.

                  Din dreptul Uniunii rezultă o reglementare direct aplicabilă care să acorde unei persoane impozabile, căreia administrația fiscală, într-o situație precum cea din litigiul principal, nu îi rambursează în timp util TVA-ul datorat, dreptul la dobânzi moratorii, drept pe care aceasta să-l poată invoca în fața administrației fiscale sau în fața instanțelor administrative, deși dreptul național nu prevede o astfel de reglementare cu privire la dobândă?
                  În cazul unui răspuns afirmativ la prima întrebare preliminară:

                  2.

                  Este admisibil ca și în ceea ce privește creanța de TVA a persoanei impozabile generată de reducerea ulterioară a contraprestației, în conformitate cu articolul 90 alineatul (1) din Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată (1), aplicarea dobânzii să înceapă abia după expirarea unui termen rezonabil de care administrația fiscală dispune pentru a verifica corectitudinea dreptului invocat de persoana impozabilă?

                  3.

                  Împrejurarea că dreptul național al unui stat membru nu prevede o reglementare privind aplicarea dobânzilor ca urmare a întârzierii la plată a creanțelor de TVA are drept consecință faptul că instanțele naționale trebuie să aplice, la stabilirea dobânzii, efectul juridic prevăzut la articolul 27 alineatul (2) al doilea paragraf din Directiva 2008/9/CE a Consiliului din 12 februarie 2008 de stabilire a normelor detaliate privind rambursarea taxei pe valoare adăugată (2), prevăzută în Directiva 2006/112/CE, către persoane impozabile stabilite în alt stat membru decât statul membru de rambursare?

         (1)  JO 2006, L 347, p. 1, Ediție specială, 09/vol. 3, p. 7.

         (2)  JO 2008, L 44, p. 23.