title: Cauza T-156/22: Acțiune introdusă la 23 martie 2022 – Hyundai Heavy Industries Holdings/Comisia

text:
               23.5.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 207/44

      Acțiune introdusă la 23 martie 2022 – Hyundai Heavy Industries Holdings/Comisia
      (Cauza T-156/22)
      (2022/C 207/59)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Hyundai Heavy Industries Holdings Co. Ltd (Seul, Coreea de Sud) (reprezentanți: S. Völcker, J. Ruiz Calzado, H. Armengod Suarez, J.-B. Douchy, avocați, și D. Little, solicitor)

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea în totalitate a Deciziei Comisiei din 13 ianuarie 2022 în cauza M.9343 – Hyundai Heavy Industries Holdings/Daewoo Shipbuilding & Marine Engineering (denumită în continuare „decizia”) și

                  —

                  obligarea Comisiei să suporte propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de reclamantă în cadrul prezentei proceduri.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamanta invocă patru motive.

                  1.

                  Primul motiv este întemeiat pe erori de drept privind încercarea Comisiei de a demonstra crearea unei poziții dominante pe baza unei analize de fond care nu are legătură cu criteriul juridic pretins aplicat prin decizie.

                  2.

                  Al doilea motiv este întemeiat pe erori de drept și de apreciere, precum și pe o lipsă de motivare suficientă în ceea ce privește concluzia Comisiei potrivit căreia operațiunea în litigiu ar fi creat o poziție dominantă care ar determina un obstacol semnificativ în calea concurenței efective pe piața internă din cauza (a) a invocării cotelor de piață drept probă prima facie a creării unei poziții dominante în pofida unor marje reduse, a unei supracapacități structurale și a unor oferte puțin frecvente, (b) a nerecunoașterii constrângerilor concurențiale exercitate de concurenți și a unei aprecieri eronate a caracterului esențial, (c) a respingerii puterii evidente de cumpărare a clienților de pe o piață caracterizată prin supracapacitate și oferte puțin frecvente, cu valoare ridicată, (d) a nestabilirii modului în care operațiunea în litigiu ar determina un obstacol semnificativ în calea concurenței efective pe piața internă și (e) a aprecierii incorecte a seriei de rezultate posibile care ar fi intervenit în lipsa operațiunii în litigiu.

                  3.

                  Al treilea motiv este întemeiat pe încălcarea dreptului la apărare și a dreptului la bună administrare întrucât Comisia nu ar fi adoptat o comunicare suplimentară privind obiecțiunile pentru a remedia lipsa de claritate cu privire la aspecte esențiale ale comunicării privind obiecțiunile, precum și pe invocarea unor elemente de probă care nu ar fi fost menționate în comunicarea privind obiecțiunile.

                  4.

                  Al patrulea motiv este întemeiat pe încălcarea obligației de diligență ca urmare a faptului că o mare parte dintre elementele de probă din comunicarea privind obiecțiunile nu ar mai fi fost de actualitate în momentul în care Comisia a adoptat decizia și că aceasta nu ar fi investigat cu atenție și imparțialitate faptele cele mai importante, prejudecând rezultatul operațiunii în litigiu.


title: Cauza T-157/22: Acțiune introdusă la 22 martie 2022 – Dehaen/EUIPO – National Geographic Society (NATIONAL GEOGRAPHIC)

text:
               23.5.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 207/45

      Acțiune introdusă la 22 martie 2022 – Dehaen/EUIPO – National Geographic Society (NATIONAL GEOGRAPHIC)
      (Cauza T-157/22)
      (2022/C 207/60)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Karolien Dehaen (Schilde, Belgia) (reprezentanți: T. van Innis și A. Van der Planken, avocați)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: National Geographic Society (Washington, Districtul Columbia, Statele Unite)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Titularul mărcii în litigiu: cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

         Marca în litigiu: marca Uniunii Europene figurativă NATIONAL GEOGRAPHIC – marca Uniunii Europene nr. 2 148 799

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de declarare a nulității

         Decizia atacată: decizia Camerei întâi de recurs a EUIPO din 17 decembrie 2021 în cauza R 972/2020-1

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                  obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivul invocat

                  —

                  încălcarea articolului 58 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.


title: Cauza C-101/21: Hotărârea Curții (Camera a șaptea) din 5 mai 2022 (cerere de decizie preliminară formulată de Nejvyšší správní soud – Republica cehă) – HJ/Ministerstvo práce a sociálních věcí [Trimitere preliminară – Politica socială – Directiva 2008/94/CE – Protecția lucrătorilor salariați în cazul insolvenței angajatorului – Articolul 2 alineatul (2) – Noțiunea de „lucrător salariat” – Articolul 12 literele (a) și (c) – Limitări în ceea ce privește responsabilitatea instituțiilor de garantare – Persoană care exercită, în temeiul unui contract de muncă încheiat cu o societate comercială, funcțiile de membru al consiliului de administrație și de director al societății respective – Cumul de funcții – Jurisprudență națională prin care se refuză acestei persoane beneficiul garanțiilor prevăzute de directiva menționată]

text:
               4.7.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 257/10

      Hotărârea Curții (Camera a șaptea) din 5 mai 2022 (cerere de decizie preliminară formulată de Nejvyšší správní soud – Republica cehă) – HJ/Ministerstvo práce a sociálních věcí
      (Cauza C-101/21) (1)

      (Trimitere preliminară - Politica socială - Directiva 2008/94/CE - Protecția lucrătorilor salariați în cazul insolvenței angajatorului - Articolul 2 alineatul (2) - Noțiunea de „lucrător salariat” - Articolul 12 literele (a) și (c) - Limitări în ceea ce privește responsabilitatea instituțiilor de garantare - Persoană care exercită, în temeiul unui contract de muncă încheiat cu o societate comercială, funcțiile de membru al consiliului de administrație și de director al societății respective - Cumul de funcții - Jurisprudență națională prin care se refuză acestei persoane beneficiul garanțiilor prevăzute de directiva menționată)
      (2022/C 257/14)
      Limba de procedură: ceha

         Instanța de trimitere

      Nejvyšší správní soud

         Părțile din procedura principală

         Reclamant: HJ

         Pârât: Ministerstvo práce a sociálních věcí

         Dispozitivul

      Articolul 2 alineatul (2) și articolul 12 literele (a) și (c) din Directiva 2008/94/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 22 octombrie 2008 privind protecția lucrătorilor salariați în cazul insolvenței angajatorului, astfel cum a fost modificată prin Directiva (UE) 2015/1794 a Parlamentului European și a Consiliului din 6 octombrie 2015, trebuie interpretate în sensul că se opun unei jurisprudențe naționale potrivit căreia o persoană care exercită în mod cumulativ, în temeiul unui contract de muncă valid în raport cu dreptul național, funcțiile de director și de membru al organului statutar al unei societăți comerciale nu poate fi calificată drept lucrător salariat în sensul acestei directive și, prin urmare, nu poate beneficia de garanțiile prevăzute de directiva menționată.

         (1)  JO C 148, 26.4.2021.


title: Cauza C-179/21: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 5 mai 2022 (cerere de decizie preliminară formulată de Bundesgerichtshof – Germania) – absoluts-bikes and more- GmbH & Co. KG /the-trading-company GmbH [Trimitere preliminară – Protecția consumatorilor – Directiva 2011/83/UE – Articolul 6 alineatul (1) litera (m) – Contract la distanță între un consumator și un comerciant – Obligația comerciantului de a informa consumatorul cu privire la existența unei garanții comerciale a producătorului și la condițiile aferente acesteia – Condiții în care o astfel de obligație ia naștere – Conținutul informației care trebuie comunicată consumatorului cu privire la garanția comercială a producătorului – Incidența articolului 6 alineatul (2) din Directiva 1999/44/CE]

text:
               4.7.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 257/11

      Hotărârea Curții (Camera a treia) din 5 mai 2022 (cerere de decizie preliminară formulată de Bundesgerichtshof – Germania) – absoluts-bikes and more- GmbH & Co. KG /the-trading-company GmbH
      (Cauza C-179/21) (1)

      (Trimitere preliminară - Protecția consumatorilor - Directiva 2011/83/UE - Articolul 6 alineatul (1) litera (m) - Contract la distanță între un consumator și un comerciant - Obligația comerciantului de a informa consumatorul cu privire la existența unei garanții comerciale a producătorului și la condițiile aferente acesteia - Condiții în care o astfel de obligație ia naștere - Conținutul informației care trebuie comunicată consumatorului cu privire la garanția comercială a producătorului - Incidența articolului 6 alineatul (2) din Directiva 1999/44/CE)
      (2022/C 257/15)
      Limba de procedură: germana

         Instanța de trimitere

      Bundesgerichtshof

         Părțile din procedura principală

         Recurentă: absoluts-bikes and more- GmbH & Co. KG

         Intimată: the-trading-company GmbH

         Dispozitivul

                  1)

                  Articolul 6 alineatul (1) litera (m) din Directiva 2011/83/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 25 octombrie 2011 privind drepturile consumatorilor, de modificare a Directivei 93/13/CEE a Consiliului și a Directivei 1999/44/CE a Parlamentului European și a Consiliului și de abrogare a Directivei 85/577/CEE a Consiliului și a Directivei 97/7/CE a Parlamentului European și a Consiliului, trebuie interpretat în sensul că, în ceea ce privește garanția comercială oferită de producător, obligația de informare impusă comerciantului prin această dispoziție nu ia naștere prin simplul fapt al existenței acestei garanții, ci numai atunci când consumatorul are un interes legitim să obțină informații cu privire la garanția menționată pentru a putea lua decizia de a se angaja într un raport contractual cu comerciantul. Un astfel de interes legitim este stabilit în special atunci când comerciantul face din garanția comercială a producătorului un element central sau decisiv al ofertei sale. Pentru a determina dacă garanția constituie un asemenea element central sau decisiv, trebuie să se țină seama de conținutul și de configurația generală a ofertei în raport cu bunul în cauză, de importanța, ca argument în favoarea vânzării sau ca argument publicitar, a menționării garanției comerciale a producătorului, de locul ocupat de această mențiune în ofertă, de riscul de eroare sau de confuzie pe care respectiva mențiune l ar putea induce în percepția consumatorului mediu, normal informat și suficient de atent și de avizat, referitor la diferitele drepturi la garanție pe care acesta le poate exercita sau cu identitatea reală a garantului, de prezența sau nu în ofertă a unor explicații referitoare la celelalte garanții aferente bunului, precum și de orice alt element de natură să dovedească o nevoie obiectivă de protecție a consumatorului.

                  2)

                  Articolul 6 alineatul (1) litera (m) din Directiva 2011/83 coroborat cu articolul 6 alineatul (2) a doua liniuță din Directiva 1999/44/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 25 mai 1999 privind anumite aspecte ale vânzării de bunuri de consum și garanțiile conexe trebuie interpretat în sensul că informațiile care trebuie furnizate consumatorului cu privire la condițiile referitoare la garanția comercială a producătorului includ orice informație care privește condițiile de aplicare și de punere în aplicare a unei astfel de garanții, care permit consumatorului să ia decizia de a se angaja sau nu într un raport contractual cu comerciantul.

         (1)  JO C 242, 21.6.2021.


title: Cauza C-189/21: Hotărârea Curții (Camera a zecea) din 5 mai 2022 (cerere de decizie preliminară formulată de College van Beroep voor het bedrijfsleven – Țările de Jos) – R. en R./Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit [Trimitere preliminară – Politica agricolă comună (PAC) – Regulamentul (UE) nr. 1306/2013 – Anexa II – Cerința legală în materie de gestionare 10 – Regulamentul (UE) nr. 1107/2009 – Articolul 55 primul paragraf și al doilea paragraf prima teză – Scheme de sprijin direct – Norme comune – Reducerea sau excluderea totală sau a unei părți din ajutorul primit în cadrul PAC – Nerespectarea normelor de ecocondiționalitate – Utilizarea unui produs fitosanitar care nu este sau nu mai este autorizat în statul membru în cauză și, în acest ultim caz, a cărui dată limită de utilizare este depășită]

text:
               4.7.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 257/12

      Hotărârea Curții (Camera a zecea) din 5 mai 2022 (cerere de decizie preliminară formulată de College van Beroep voor het bedrijfsleven – Țările de Jos) – R. en R./Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit
      (Cauza C-189/21) (1)

      (Trimitere preliminară - Politica agricolă comună (PAC) - Regulamentul (UE) nr. 1306/2013 - Anexa II - Cerința legală în materie de gestionare 10 - Regulamentul (UE) nr. 1107/2009 - Articolul 55 primul paragraf și al doilea paragraf prima teză - Scheme de sprijin direct - Norme comune - Reducerea sau excluderea totală sau a unei părți din ajutorul primit în cadrul PAC - Nerespectarea normelor de ecocondiționalitate - Utilizarea unui produs fitosanitar care nu este sau nu mai este autorizat în statul membru în cauză și, în acest ultim caz, a cărui dată limită de utilizare este depășită)
      (2022/C 257/16)
      Limba de procedură: neerlandeza

         Instanța de trimitere

      College van Beroep voor het bedrijfsleven

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: R. en R.

         Pârât: Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit

         Dispozitivul

      Cerința legală în materie de gestionare 10, astfel cum este prevăzută în anexa II la Regulamentul (UE) nr. 1306/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 17 decembrie 2013 privind finanțarea, gestionarea și monitorizarea politicii agricole comune și de abrogare a Regulamentelor (CEE) nr. 352/78, (CE) nr. 165/94, (CE) nr. 2799/98, (CE) nr. 814/2000, (CE) nr. 1290/2005 și (CE) nr. 485/2008 ale Consiliului, care face trimitere la articolul 55 primul paragraf și al doilea paragraf prima teză din Regulamentul (CE) nr. 1107/2009 al Parlamentului European și al Consiliului din 21 octombrie 2009 privind introducerea pe piață a produselor fitosanitare și de abrogare a Directivelor 79/117/CEE și 91/414/CEE ale Consiliului, trebuie interpretată în sensul că vizează și utilizarea unui produs fitosanitar care nu este sau nu mai este autorizat în statul membru în cauză și, în acest din urmă caz, a cărui dată limită de utilizare este depășită.

         (1)  JO C 228, 14.6.2021.


title: Cauza C-218/21: Hotărârea Curții (Camera a șasea) din 5 mai 2022 (cerere de decizie preliminară formulată de Supremo Tribunal Administrativo – Portugalia) – Autoridade Tributária e Aduaneira/DSR – Montagem e Manutenção de Ascensores e Escadas Rolantes SA [Trimitere preliminară – Fiscalitate – Taxa pe valoarea adăugată (TVA) – Directiva 2006/112/CE – Cote – Dispoziții temporare pentru anumite servicii cu un mare aport de forță de muncă – Anexa IV punctul 2 – Renovarea și repararea locuințelor private – Aplicarea unei cote reduse de TVA serviciilor de reparare și întreținere ale ascensoarelor din imobile cu destinația de locuințe]

text:
               4.7.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 257/12

      Hotărârea Curții (Camera a șasea) din 5 mai 2022 (cerere de decizie preliminară formulată de Supremo Tribunal Administrativo – Portugalia) – Autoridade Tributária e Aduaneira/DSR – Montagem e Manutenção de Ascensores e Escadas Rolantes SA
      (Cauza C-218/21) (1)

      (Trimitere preliminară - Fiscalitate - Taxa pe valoarea adăugată (TVA) - Directiva 2006/112/CE - Cote - Dispoziții temporare pentru anumite servicii cu un mare aport de forță de muncă - Anexa IV punctul 2 - Renovarea și repararea locuințelor private - Aplicarea unei cote reduse de TVA serviciilor de reparare și întreținere ale ascensoarelor din imobile cu destinația de locuințe)
      (2022/C 257/17)
      Limba de procedură: portugheza

         Instanța de trimitere

      Supremo Tribunal Administrativo

         Părțile din procedura principală

         Recurentă: Autoridade Tributária e Aduaneira

         Intimată: DSR – Montagem e Manutenção de Ascensores e Escadas Rolantes SA

         Dispozitivul

      Anexa IV punctul 2 la Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată trebuie interpretată în sensul că, în sfera noțiunii „renovarea și repararea locuințelor private”, potrivit acestei dispoziții, intră serviciile de reparare și renovare ale ascensoarelor din imobile cu destinația de locuințe, cu excepția serviciilor de întreținere a unor asemenea ascensoare.

         (1)  JO C 252, 28.6.2021.


title: Cauza C-242/21 P: Hotărârea Curții (Camera a șasea) din 12 mai 2022 – Évariste Boshab/Consiliul Uniunii Europene [Recurs – Politica externă și de securitate comună – Măsuri restrictive adoptate împotriva anumitor persoane și entități având în vedere situația din Republica Democratică Congo – Regulamentul (CE) nr. 1183/2005 – Articolul 2b și articolul 9 alineatul (2) – Decizia 2010/788/PESC – Articolul 3 alineatul (2) și articolul 9 alineatul (2) – Menținerea includerii recurentului pe listele persoanelor și entităților vizate – Decizia (PESC) 2018/1940 – Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2018/1931 – Dreptul de a fi ascultat]

text:
               4.7.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 257/13

      Hotărârea Curții (Camera a șasea) din 12 mai 2022 – Évariste Boshab/Consiliul Uniunii Europene
      (Cauza C-242/21 P) (1)

      (Recurs - Politica externă și de securitate comună - Măsuri restrictive adoptate împotriva anumitor persoane și entități având în vedere situația din Republica Democratică Congo - Regulamentul (CE) nr. 1183/2005 - Articolul 2b și articolul 9 alineatul (2) - Decizia 2010/788/PESC - Articolul 3 alineatul (2) și articolul 9 alineatul (2) - Menținerea includerii recurentului pe listele persoanelor și entităților vizate - Decizia (PESC) 2018/1940 - Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2018/1931 - Dreptul de a fi ascultat)
      (2022/C 257/18)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Recurent: Évariste Boshab (reprezentanți: T. Bontinck, P. De Wolf, T. Payan și A. Guillerme, avocați)

         Cealaltă parte din procedură: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: inițial J.-P. Hix și S. Lejeune, ulterior S. Lejeune, agenți)

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge recursul.

                  2)

                  Îl obligă pe domnul Évariste Boshab să suporte, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, și pe cele efectuate de Consiliul Uniunii Europene.

         (1)  JO C 217, 7.6.2021.


title: Cauza C-787/21: Ordonanța Curții (Camera a opta) din 17 mai 2022 (cerere de decizie preliminară formulată de Supremo Tribunal Administrativo – Portugalia) – Estaleiros Navais de Peniche SA/Município de Aveiro, Navaltagus – Reparação e Construção Naval SA, Navalrocha – Sociedade de Construção e Reparações Navais SA [Trimitere preliminară – Articolul 99 din Regulamentul de procedură al Curții – Proceduri privind căile de atac în materie de atribuire a contractelor de achiziții publice de produse și de lucrări – Directiva 89/665/CEE – Articolul 1 alineatul (3) – Interes de a introduce o acțiune – Acces la căile de atac – Ofertant exclus printr-o decizie a autorității contractante rămasă definitivă ca urmare a necontestării tuturor motivelor de respingere a ofertei sale – Lipsa interesului de exercita acțiunea]

text:
               4.7.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 257/14

      Ordonanța Curții (Camera a opta) din 17 mai 2022 (cerere de decizie preliminară formulată de Supremo Tribunal Administrativo – Portugalia) – Estaleiros Navais de Peniche SA/Município de Aveiro, Navaltagus – Reparação e Construção Naval SA, Navalrocha – Sociedade de Construção e Reparações Navais SA
      (Cauza C-787/21) (1)

      (Trimitere preliminară - Articolul 99 din Regulamentul de procedură al Curții - Proceduri privind căile de atac în materie de atribuire a contractelor de achiziții publice de produse și de lucrări - Directiva 89/665/CEE - Articolul 1 alineatul (3) - Interes de a introduce o acțiune - Acces la căile de atac - Ofertant exclus printr-o decizie a autorității contractante rămasă definitivă ca urmare a necontestării tuturor motivelor de respingere a ofertei sale - Lipsa interesului de exercita acțiunea)
      (2022/C 257/19)
      Limba de procedură: portugheza

         Instanța de trimitere

      Supremo Tribunal Administrativo

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: Estaleiros Navais de Peniche SA

         Pârâte: Município de Aveiro, Navaltagus – Reparação e Construção Naval SA, Navalrocha – Sociedade de Construção e Reparações Navais SA

         Dispozitivul

      Articolul 1 alineatul (3) din Directiva 89/665/CEE Directiva Consiliului din 21 decembrie 1989 privind coordonarea actelor cu putere de lege și a actelor administrative privind aplicarea procedurilor care vizează căile de atac față de atribuirea contractelor de achiziții publice de produse și a contractelor publice de lucrări, astfel cum a fost modificată prin Directiva 2007/66/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 11 decembrie 2007, trebuie interpretată în sensul că se opune ca un ofertant care a fost exclus de la o procedură de atribuire a unui contract de achiziții publice printr-o decizie rămasă definitivă a autorității contractante poate contesta decizia de atribuire a acestui contract. În această privință, este lipsit de relevanță faptul că ofertantul necâștigător susține că i-ar putea fi atribuit eventual contractul de achiziții publice în ipoteza în care, în urma unei anulări a respectivei decizii, autoritatea contractantă ar decide să inițieze o nouă procedură de atribuire.

         (1)  Data depunerii: 16.12.2021.


title: Cauza C-468/20: Cerere de decizie preliminară introdusă de Consiglio di Stato (Italia) la 29 septembrie 2020 – Fastweb SpA și alții/Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni

text:
               4.7.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 257/14

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Consiglio di Stato (Italia) la 29 septembrie 2020 – Fastweb SpA și alții/Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni
      (Cauza C-468/20)
      (2022/C 257/20)
      Limba de procedură: italiana

         Instanța de trimitere

      Consiglio di Stato

         Părțile din procedura principală

         Apelante: Fastweb SpA, Tim SpA, Vodafone Italia SpA, Wind Tre SpA

         Intimată: Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni

         Întrebările preliminare

                  1)

                  Articolul 267 TFUE trebuie interpretat în sensul că impune instanței naționale ale cărei decizii nu sunt supuse vreunei căi de atac în dreptul intern să efectueze o trimitere preliminară privind o problemă de interpretare a dreptului [Uniunii Europene] relevantă în litigiul principal, chiar în situația în care poate fi exclusă o îndoială în ceea ce privește interpretarea cu privire la semnificația care trebuie dată dispoziției europene relevante – ținând seama de terminologia și de semnificația proprii dreptului [Uniunii Europene] care pot fi atribuite termenilor care compun dispoziția în cauză, de contextul normativ european în care se încadrează aceasta și de obiectivele de protecție care stau la baza prevederii ei, luând în considerare stadiul de evoluție a dreptului Uniunii la momentul aplicării dispoziției relevante în cadrul procedurii naționale –, însă nu se poate dovedi în mod detaliat, sub aspect subiectiv, având în vedere practica altor instanțe, că interpretarea dată de instanța sesizată este aceeași cu cea susceptibilă să fie dată de instanțele celorlalte state membre și de Curtea de Justiție în cazul în care ar fi sesizate cu o problemă identică?

                  2)

                  Articolele 49 și 56 TFUE, precum și cadrul normativ armonizat prevăzut de Directivele 2002/19/CE (1), 2002/20/CE (2), 2002/21/CE (3) și 2002/22/CE (4), în special articolul 8 alineatele (2) și (4) din Directiva 2002/21/CE, astfel cum a fost modificată prin Directiva 2009/140/CE (5), articolul 3 din Directiva 2002/20/CE, astfel cum a fost modificată prin Directiva 2009/140/CE, și articolele 20 22 din Directiva 2002/22/CE, astfel cum a fost modificată prin Directiva 2009/136/CE (6), trebuie interpretate în sensul că se opun unei reglementări naționale precum cea care poate fi dedusă din articolele 13, 70 și 71 din Decretul legislativ nr. 259/03 și din articolul 2 alineatul 12 literele h) și l) din Legea nr. 481/1995 coroborate cu articolul 1 alineatul 6 punctul 2 din Legea nr. 249/1997, prin care se atribuie autorității naționale de reglementare din sectorul comunicațiilor electronice competența de a impune: i) pentru telefonia mobilă, o periodicitate a reînnoirii ofertelor și a facturării de cel puțin patru săptămâni, cu prevederea totodată a obligației operatorilor economici în cauză care adoptă o periodicitate a reînnoirii ofertelor și a facturării diferită de cea lunară de a informa de îndată utilizatorul cu privire la reînnoirea ofertei prin trimiterea unui mesaj SMS; ii) pentru telefonia fixă, o periodicitate lunară sau multilunară a reînnoirii ofertelor și a facturării; iii) în cazul unor oferte convergente cu telefonia fixă, aplicarea periodicității aferente acesteia din urmă?

                  3)

                  Principiul proporționalității coroborat cu articolele 49 și 56 TFUE și cadrul normativ armonizat prevăzut de Directivele 2002/19/CE, 2002/20/CE, 2002/21/CE și 2002/22/CE, în special articolul 8 alineatele (2) și (4) din Directiva 2002/21/CE, astfel cum a fost modificată prin Directiva 2009/140/CE, articolul 3 din Directiva 2002/20/CE, astfel cum a fost modificată prin Directiva 2009/140/CE, și articolele 20 22 din Directiva 2002/22/CE, astfel cum a fost modificată prin Directiva 2009/136/CE, trebuie interpretate și aplicate în sensul că se opun adoptării de către autoritatea națională de reglementare din sectorul comunicațiilor electronice a unor măsuri de reglementare prin care se impune: i) pentru telefonia mobilă, o periodicitate a reînnoirii ofertelor și a facturării de cel puțin patru săptămâni, cu prevederea totodată a obligației operatorilor economici în cauză care adoptă o periodicitate a reînnoirii ofertelor și a facturării diferită de cea lunară de a informa de îndată utilizatorul cu privire la reînnoirea ofertei prin trimiterea unui mesaj SMS; ii) pentru telefonia fixă, o periodicitate lunară sau multilunară a reînnoirii ofertelor și a facturării; iii) în cazul unor oferte convergente cu telefonia fixă, aplicarea periodicității aferente acesteia din urmă?

                  4)

                  Principiile nediscriminării și egalității de tratament coroborate cu articolele 49 și 56 TFUE și cadrul normativ armonizat prevăzut de Directivele 2002/19/CE, 2002/20/CE, 2002/21/CE și 2002/22/CE, în special articolul 8 alineatele (2) și (4) din Directiva 2002/21/CE, astfel cum a fost modificată prin Directiva 2009/140/CE, articolul 3 din Directiva 2002/20/CE, astfel cum a fost modificată prin Directiva 2009/140/CE, și articolele 20 22 din Directiva 2002/22/CE, astfel cum a fost modificată prin Directiva 2009/136/CE, trebuie interpretate și aplicate în sensul că se opun adoptării de către autoritatea națională de reglementare din sectorul comunicațiilor electronice a unor măsuri de reglementare prin care se impune: i) pentru telefonia mobilă, o periodicitate a reînnoirii ofertelor și a facturării de cel puțin patru săptămâni, cu prevederea totodată a obligației operatorilor economici în cauză care adoptă o periodicitate a reînnoirii ofertelor și a facturării diferită de cea lunară de a informa de îndată utilizatorul cu privire la reînnoirea ofertei prin trimiterea unui mesaj SMS; ii) pentru telefonia fixă, o periodicitate lunară sau multilunară a reînnoirii ofertelor și a facturării; iii) în cazul unor oferte convergente cu telefonia fixă, aplicarea periodicității aferente acesteia din urmă?”

         (1)  Directiva 2002/19/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 7 martie 2002 privind accesul la rețelele de comunicații electronice și la infrastructura asociată, precum și interconectarea acestora (Directiva privind accesul) (JO 2002, L 108, pag. 7, Ediție specială, 13/vol. 35, p. 169).

         (2)  Directiva 2002/20/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 7 martie 2002 privind autorizarea rețelelor și serviciilor de comunicații electronice (Directiva privind autorizarea) (JO 2002, L 108, p. 21, Ediție specială, 13, vol. 35, p. 183).

         (3)  Directiva 2002/21/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 7 martie 2002 privind un cadru de reglementare comun pentru rețelele și serviciile de comunicații electronice (Directivă-cadru) (JO 2002, L 108, p. 33, Ediție specială, 13/vol. 35, p. 195).

         (4)  Directiva 2002/22/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 7 martie 2002 privind serviciul universal și drepturile utilizatorilor cu privire la rețelele și serviciile electronice de comunicații (directiva privind serviciul universal) (JO 2002, L 108, p. 51, Ediție specială, 13/vol. 35, p. 213).

         (5)  Directiva 2009/140/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 25 noiembrie 2009 de modificare a Directivelor 2002/21/CE privind un cadru de reglementare comun pentru rețelele și serviciile de comunicații electronice, 2002/19/CE privind accesul la rețelele de comunicații electronice și la infrastructura asociată, precum și interconectarea acestora și 2002/20/CE privind autorizarea rețelelor și serviciilor de comunicații electronice (JO 2009, L 337, p. 37).

         (6)  Directiva 2009/136/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 25 noiembrie 2009 de modificare a Directivei 2002/22/CE privind serviciul universal și drepturile utilizatorilor cu privire la rețelele și serviciile de comunicații electronice, a Directivei 2002/58/CE privind prelucrarea datelor personale și protejarea confidențialității în sectorul comunicațiilor publice și a Regulamentului (CE) nr. 2006/2004 privind cooperarea dintre autoritățile naționale însărcinate să asigure aplicarea legislației în materie de protecție a consumatorului (JO 2009, L 337, p. 11).


title: Cauza C-517/20: Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunale di Ascoli Piceno (Italia) la 13 octombrie 2020 – Procedură penală privind pe OL

text:
               4.7.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 257/16

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunale di Ascoli Piceno (Italia) la 13 octombrie 2020 – Procedură penală privind pe OL
      (Cauza C-517/20)
      (2022/C 257/21)
      Limba de procedură: italiana

         Instanța de trimitere

      Tribunale di Ascoli Piceno

         Partea din procedura principală

      OL

         Întrebările preliminare

                  1)

                  Principiile libertății de stabilire, nediscriminării și protecției concurenței, prevăzute la articolele 49, 56 și 106 TFUE, precum și principiul caracterului rezonabil cuprins în acestea se opun unei reglementări naționale care, în temeiul unei dispoziții sau al unui act național cu putere de lege, determină prelungirea concesiunilor în vigoare anterior și a celorlalte drepturi de colectare, atribuite prin proceduri de cerere de ofertă sau printr-o procedură de regularizare (fără procedură de cerere de ofertă), a căror expirare normală fusese deja fixată pentru luna iunie a anului 2016?

                  2)

                  Articolele 49, 56 și 106 TFUE se opun unei reglementări naționale care, prin metoda atribuirii directe, efectuată printr-un act de prelungire care nu este precedat de desfășurarea în prealabil a unei proceduri concurențiale, realizează o închidere nejustificată a pieței naționale?

                  3)

                  Articolele 49, 56 și 106 TFUE se opun unei reglementări naționale care, fără să prevadă desfășurarea în același timp a unei noi proceduri de cerere de ofertă, autorizează toate concesiunile deja declarate nelegale prin hotărâri ulterioare ale Curții să funcționeze pe piața națională, împiedicând accesul unor noi operatori străini?


title: Cauza C-705/20: Cerere de decizie preliminară introdusă de Income Tax Tribunal of Gibraltar (Regatul Unit) la 21 decembrie 2020 – Fossil (Gibraltar) Limited/Commissioner of Income Tax

text:
               4.7.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 257/17

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Income Tax Tribunal of Gibraltar (Regatul Unit) la 21 decembrie 2020 – Fossil (Gibraltar) Limited/Commissioner of Income Tax
      (Cauza C-705/20)
      (2022/C 257/22)
      Limba de procedură: engleza

         Instanța de trimitere

      Income Tax Tribunal ([Gibraltar,] Regatul Unit)

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: Fossil (Gibraltar) Limited

         Pârât: Commissioner of Income Tax

         Întrebarea preliminară

      Acordarea unei scutiri fiscale de către Commissioner of Income Tax în temeiul [Legii privind impozitul pe profit] din 2010 pentru impozitul plătit pe venitul din redevențe al reclamantei în Statele Unite ale Americii ar constitui o încălcare a Deciziei 2019/700 (1) sau aceasta din urmă împiedică acordarea scutirii respective pentru orice alte motive?

         (1)  Decizia (UE) 2019/700 a Comisiei din 19 decembrie 2018 privind ajutorul de stat SA.34914 (2013/C) pus în aplicare de Regatul Unit în ceea ce privește regimul de impozitare pe profit în Gibraltar [notificată cu numărul C(2018) 7848] (JO 2019, L 119, p. 151).


title: Cauzele conexate C-529/21, C-530/21, C-531/21, C-532/21, C-533/21, C-534/21, C-535/21 și С-536/21: Cerere de decizie preliminară introdusă de Rayonen sad – Kula (Bulgaria) la 25 august 2021 – OP, MN, KL, IJ, GH, EF, CD și AB/Glavna direktsia „Pozharna bezopasnost i zashtita na naselenieto” kam Ministerstvo na vatreshnite raboti

text:
               4.7.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 257/17

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Rayonen sad – Kula (Bulgaria) la 25 august 2021 – OP, MN, KL, IJ, GH, EF, CD și AB/Glavna direktsia „Pozharna bezopasnost i zashtita na naselenieto” kam Ministerstvo na vatreshnite raboti
      (Cauzele conexate C-529/21, C-530/21, C-531/21, C-532/21, C-533/21, C-534/21, C-535/21 și С-536/21)
      (2022/C 257/23)
      Limba de procedură: bulgara

         Instanța de trimitere

      Rayonen sad – Kula

         Părțile din procedura principală

         Reclamanți: OP, MN, KL, IJ, GH, EF, CD și AB

         Pârâtă: Glavna direktsia „Pozharna bezopasnost i zashtita na naselenieto” kam Ministerstvo na vatreshnite raboti

         Întrebările preliminare

                  1)

                  Directiva 2003/88/CE (1) se aplică atunci când caracteristici inerente anumitor sectoare, precum forțele armate sau poliția, sau anumitor activități specifice din domeniul serviciilor de protecție civilă sunt, în mod inevitabil, în contradicție cu dispozițiile acesteia, dat fiind că:
                  articolul 1 alineatul (3) din Directiva 2003/88/CE prevede că aceasta se aplică tuturor sectoarelor de activitate, private sau publice, în sensul articolului 2 din Directiva 89/391/CEE (2);
                  articolul 2 alineatul (2) din Directiva 89/391/CEE prevede că aceasta nu este aplicabilă atunci când caracteristici inerente anumitor activități specifice din domeniul administrației publice, cum ar fi forțele armate sau poliția, sau anumitor activități specifice din domeniul serviciilor de protecție civilă sunt, în mod inevitabil, în contradicție cu dispozițiile acesteia?

                  2)

                  La aprecierea echivalenței mijloacelor corespunzătoare de protecție, în sensul articolului 12 litera (b) din Directiva 2003/88/CE, a unei categorii de lucrători care prestează muncă de noapte și pentru care durata muncii de noapte nu depășește 7 ore în 24 de ore, în raport cu o altă categorie de lucrători care prestează de asemenea muncă de noapte și pentru care durata muncii de noapte nu depășește 8 ore, dar care beneficiază de avantaje precum mai multe zile de concediu, pensionare anticipată, pensii mai ridicate, o remunerație suplimentară pentru vechime mai ridicată, trebuie luate în considerare avantajele de care beneficiază lucrătorii din cea de a doua categorie de lucrători?

         (1)  Directiva 2003/88/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 4 noiembrie 2003 privind anumite aspecte ale organizării timpului de lucru (JO 2003, L 299, p. 9, Ediție specială, 05/vol. 7, p. 3).

         (2)  Directiva Consiliului din 12 iunie 1989 privind punerea în aplicare de măsuri pentru promovarea îmbunătățirii securității și sănătății lucrătorilor la locul de muncă (JO 1989, L 183, p. 1, Ediție specială, 05/vol. 2, p. 88).


title: Cauzele conexate C-732/21, C-733/21, C-734/21, C-735/21, C-736/21, C-737/21 și C-738/21: Cerere de decizie preliminară introdusă de Rayonen sad – Kula (Bulgaria) la 30 noiembrie 2021 – AB, BC, CD, DE, EF, FG și GH/Glavna direktsia „Pozharna bezopasnost i zashtita na naselenieto” kam Ministerstvo na vatreshnite raboti

text:
               4.7.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 257/18

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Rayonen sad – Kula (Bulgaria) la 30 noiembrie 2021 – AB, BC, CD, DE, EF, FG și GH/Glavna direktsia „Pozharna bezopasnost i zashtita na naselenieto” kam Ministerstvo na vatreshnite raboti
      (Cauzele conexate C-732/21, C-733/21, C-734/21, C-735/21, C-736/21, C-737/21 și C-738/21)
      (2022/C 257/24)
      Limba de procedură: bulgara

         Instanța de trimitere

      Rayonen sad – Kula

         Părțile din procedura principală

         Reclamanți: AB, BC, CD, DE, EF, FG și GH

         Pârâtă: Glavna direktsia „Pozharna bezopasnost i zashtita na naselenieto” kam Ministerstvo na vatreshnite raboti

         Întrebările preliminare

                  1)

                  Directiva 2003/88/CE (1) se aplică atunci când caracteristici inerente anumitor sectoare, precum forțele armate sau poliția, sau anumitor activități specifice din domeniul serviciilor de protecție civilă sunt, în mod inevitabil, în contradicție cu dispozițiile acesteia, dat fiind că:
                  articolul 1 alineatul (3) din Directiva 2003/88/CE prevede că aceasta se aplică tuturor sectoarelor de activitate, private sau publice, în sensul articolului 2 din Directiva 89/391/CEE (2);
                  articolul 2 alineatul (2) din Directiva 89/391/CEE prevede că aceasta nu este aplicabilă atunci când caracteristici inerente anumitor sectoare, cum ar fi forțele armate sau poliția, sau anumitor activități specifice din domeniul serviciilor de protecție civilă sunt, în mod inevitabil, în contradicție cu dispozițiile acesteia?

                  2)

                  La aprecierea echivalenței mijloacelor corespunzătoare de protecție, în sensul articolului 12 litera (b) din Directiva 2003/88/CE, a unei categorii de lucrători care prestează muncă de noapte și pentru care durata muncii de noapte nu depășește 7 ore în 24 de ore, în raport cu o altă categorie de lucrători care prestează de asemenea muncă de noapte și pentru care durata muncii de noapte nu depășește 8 ore, dar care beneficiază de avantaje precum mai multe zile de concediu, pensionare anticipată, pensii mai ridicate, o remunerație suplimentară pentru vechime mai ridicată, trebuie luate în considerare avantajele de care beneficiază lucrătorii din cea de a doua categorie?

         (1)  Directiva 2003/88/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 4 noiembrie 2003 privind anumite aspecte ale organizării timpului de lucru (JO 2003, L 299, p. 9, Ediție specială, 05/vol. 7, p. 3).

         (2)  Directiva Consiliului din 12 iunie 1989 privind punerea în aplicare de măsuri pentru promovarea îmbunătățirii securității și sănătății lucrătorilor la locul de muncă (JO 1989, L 183, p. 1, Ediție specială, 05/vol. 2, p. 88).


title: Cauza C-764/21 P: Recurs introdus la 10 decembrie 2021 de TUIfly GmbH împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a cincea) din 29 septembrie 2021 în cauza T-619/18, TUIfly GmbH/Comisia Europeană

text:
               4.7.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 257/19

      Recurs introdus la 10 decembrie 2021 de TUIfly GmbH împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a cincea) din 29 septembrie 2021 în cauza T-619/18, TUIfly GmbH/Comisia Europeană
      (Cauza C-764/21 P)
      (2022/C 257/25)
      Limba de procedură: germana

         Părțile

         Recurentă: TUIfly GmbH (reprezentanți: L. Giesberts și D. Westarp, avocați)

         Cealaltă parte din procedură: Comisia Europeană
      Prin Ordonanța din 19 mai 2022, Curtea de Justiție a Uniunii Europene (Camera a zecea) a respins recursul ca în parte vădit inadmisibil și în parte vădit nefondat și a decis ca recurenta să suporte propriile cheltuieli de judecată.


title: Cauza C-55/22: Cerere de decizie preliminară introdusă de Landesverwaltungsgericht Vorarlberg (Austria) la 28 ianuarie 2022 – NK

text:
               4.7.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 257/19

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Landesverwaltungsgericht Vorarlberg (Austria) la 28 ianuarie 2022 – NK
      (Cauza C-55/22)
      (2022/C 257/26)
      Limba de procedură: germana

         Instanța de trimitere

      Landesverwaltungsgerichts Vorarlberg

         Părțile din procedura principală

         Reclamant: NK

         Autoritate pârâtă: Bezirkshauptmannschaft Feldkirch

         Întrebarea preliminară

      Principiul [ne] bis in idem, astfel cum este garantat prin articolul 50 din Cartă, trebuie interpretat în sensul că acesta se opune ca autoritatea administrativă penală competentă a unui stat membru să aplice unei persoane o amendă pentru încălcarea unei prevederi a legislației privind jocurile de noroc, dacă, anterior, o procedură de sancționare administrativă vizând încălcarea unei alte prevederi a legislației privind jocurile de noroc (sau, mai general, a unei reglementări din același domeniu juridic), care a avut la bază aceeași situație de fapt, a fost sistată definitiv după o ședință publică în care s-a desfășurat o activitate de cercetare judecătorească?


title: Cauza T-4/21: Hotărârea Tribunalului din 4 mai 2022 – Advanced Superabrasives/EUIPO – Adi (ASI ADVANCED SUPERABRASIVES) [„Marcă a Uniunii Europene – Procedură de opoziție – Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurative ASI ADVANCED SUPERABRASIVES – Mărcile Uniunii Europene figurativă și verbală anterioare ADI – Motiv relativ de refuz – Risc de confuzie – Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 [devenit articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001] – Trimiterea cauzei spre soluționare la divizia de opoziție – Articolul 71 alineatul (1) din Regulamentul 2017/1001 – Articolul 27 alineatul (3) litera (b) din Regulamentul delegat (UE) 2018/625”]

text:
               4.7.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 257/31

      Hotărârea Tribunalului din 4 mai 2022 – Advanced Superabrasives/EUIPO – Adi (ASI ADVANCED SUPERABRASIVES)
      (Cauza T-4/21) (1)

      („Marcă a Uniunii Europene - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurative ASI ADVANCED SUPERABRASIVES - Mărcile Uniunii Europene figurativă și verbală anterioare ADI - Motiv relativ de refuz - Risc de confuzie - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 [devenit articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001] - Trimiterea cauzei spre soluționare la divizia de opoziție - Articolul 71 alineatul (1) din Regulamentul 2017/1001 - Articolul 27 alineatul (3) litera (b) din Regulamentul delegat (UE) 2018/625”)
      (2022/C 257/40)
      Limba de procedură: engleza

         Părţile

         Reclamantă: Advanced Superabrasives, Inc. (Mars Hill, Carolina de Nord, Statele Unite) (reprezentanți: D. Piróg și A. Rytel, avocați)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO) (reprezentant: V. Ruzek, agent)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO, intervenientă la Tribunal: Adi Srl (Thiene, Italia) (reprezentant: B. Saguatti, avocat)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a doua de recurs a EUIPO din 23 octombrie 2020 (cauza R 2713/2019-2) privind o procedură de opoziție între Adi și Advanced Superabrasives

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Obligă Advanced Superabrasives, Inc. la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 62, 22.2.2021.


title: Cauza T-117/21: Hotărârea Tribunalului din 4 mai 2022 – Deichmann/EUIPO – Munich (Reprezentarea a două benzi încrucișate pe partea laterală a unui pantof) [„Marcă a Uniunii Europene – Procedură de declarare a nulității – Marcă a Uniunii Europene figurativă reprezentând o cruce pe partea laterală a unui pantof de sport – Articolul 7 alineatul (1) litera (b) și articolul 51 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 [devenite articolul 7 alineatul (1) litera (b) și articolul 59 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (UE) 2017/1001] – Articolul 94 alineatul (1) din Regulamentul 2017/1001”]

text:
               4.7.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 257/32

      Hotărârea Tribunalului din 4 mai 2022 – Deichmann/EUIPO – Munich (Reprezentarea a două benzi încrucișate pe partea laterală a unui pantof)
      (Cauza T-117/21) (1)

      („Marcă a Uniunii Europene - Procedură de declarare a nulității - Marcă a Uniunii Europene figurativă reprezentând o cruce pe partea laterală a unui pantof de sport - Articolul 7 alineatul (1) litera (b) și articolul 51 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 [devenite articolul 7 alineatul (1) litera (b) și articolul 59 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (UE) 2017/1001] - Articolul 94 alineatul (1) din Regulamentul 2017/1001”)
      (2022/C 257/41)
      Limba de procedură: engleza

         Părţile

         Reclamantă: Deichmann SE (Essen, Germania) (reprezentant: C. Onken, avocată)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO) (reprezentanţi: D. Gája și V. Ruzek, agenți)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO, intervenientă la Tribunal: Munich, SL (La Torre de Claramunt, Spania) (reprezentanți: J. Güell Serra și M. Guix Vilanova, avocați)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a patra de recurs a EUIPO din 7 decembrie 2020 (cauza R 2882/2019-4) privind o procedură de declarare a nulității între Deichmann și Munich

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Obligă Deichmann SE la plata cheltuielilor de judecată efectuate de Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO) și de Munich, SL.

         (1)  JO C 128, 12.4.2021.


title: Cauza T-237/21: Hotărârea Tribunalului din 4 mai 2022 – Fidelity National Information Services/EUIPO – IFIS (FIS) [„Marcă a Uniunii Europene – Procedură de opoziție – Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurative FIS – Marca Uniunii Europene verbală anterioară IFIS – Motiv relativ de refuz – Risc de confuzie – Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 [devenit articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001]”]

text:
               4.7.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 257/32

      Hotărârea Tribunalului din 4 mai 2022 – Fidelity National Information Services/EUIPO – IFIS (FIS)
      (Cauza T-237/21) (1)

      („Marcă a Uniunii Europene - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurative FIS - Marca Uniunii Europene verbală anterioară IFIS - Motiv relativ de refuz - Risc de confuzie - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 [devenit articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001]”)
      (2022/C 257/42)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Fidelity National Information Services, Inc. (Jacksonville, Florida, Statele Unite) (reprezentant: P. Wilhelm, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO) (reprezentanți: T. Frydendahl și V. Ruzek, agenți)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO, intervenientă la Tribunal: Banca IFIS SpA (Mestre, Italia)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei întâi de recurs a EUIPO din 26 februarie 2021 (cauza R 1460/2020-1) privind o procedură de opoziție între Banca IFIS și Fidelity National Information Services

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Obligă Fidelity National Information Services, Inc. la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 252, 28.6.2021.


title: Cauza T-298/21: Hotărârea Tribunalului din 4 mai 2022 – Bodegas Carlos Serres (ALEGRA DE BERONIA) [„Marcă a Uniunii Europene – Procedură de opoziție – Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene verbale ALEGRA DE BERONIA – Marca națională verbală anterioară ALEGRO – Motiv relativ de refuz – Lipsa riscului de confuzie – Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001”]

text:
               4.7.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 257/33

      Hotărârea Tribunalului din 4 mai 2022 – Bodegas Carlos Serres (ALEGRA DE BERONIA)
      (Cauza T-298/21) (1)

      („Marcă a Uniunii Europene - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene verbale ALEGRA DE BERONIA - Marca națională verbală anterioară ALEGRO - Motiv relativ de refuz - Lipsa riscului de confuzie - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001”)
      (2022/C 257/43)
      Limba de procedură: spaniola

         Părțile

         Reclamantă: Bodegas Beronia, SA (Ollauri, Spania) (reprezentant: J. Mora Cortés, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO) (reprezentanţi: R. Raponi și J. Ivanauskas, agenți)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: Bodegas Carlos Serres, SL (Haro, Spania) (reprezentanți: F. Pérez Álvarez și J. Pérez Itarte, avocați)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei întâi de recurs a EUIPO din 12 martie 2021 (cauza R 2013/2020-1) privind o procedură de opoziție între Bodegas Carlos Serres și Bodegas Beronia

         Dispozitivul

                  1)

                  Anulează Decizia Camerei întâi de recurs a Oficiului Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO) din 12 martie 2021 (cauza R 2013/2020-1).

                  2)

                  EUIPO va suporta propriile cheltuieli de judecată, precum și jumătate din cele efectuate de Bodegas Beronia, SA, inclusiv jumătate din cheltuielile necesare efectuate de aceasta în legătură cu procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO.

                  3)

                  Bodegas Carlos Serres, SL va suporta propriile cheltuieli de judecată, precum și jumătate din cele efectuate de Bodegas Beronia, inclusiv jumătate din cheltuielile necesare efectuate de aceasta în legătură cu procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO.

         (1)  JO C 278, 12.7.2021.


title: Cauza T-237/22: Acțiune introdusă la 29 aprilie 2022 – Usmanov/Consiliul

text:
               4.7.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 257/33

      Acțiune introdusă la 29 aprilie 2022 – Usmanov/Consiliul
      (Cauza T-237/22)
      (2022/C 257/44)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamant: Alisher Usmanov (Tașkent, Uzbekistan) (reprezentant: J. Grand d’Esnon, avocat)

         Pârât: Consiliul Uniunii Europene

         Concluziile

      Reclamantul solicită Tribunalului:

                  —

                  cu titlu principal, anularea:

                  —

                  Deciziei (PESC) 2022/337 a Consiliului din 28 februarie 2022 (1) în ceea ce îl privește pe domnul Usmanov;

                  —

                  Regulamentului de punere în aplicare (UE) 2022/336 al Consiliului din 28 februarie 2022 (2) în ceea ce îl privește pe domnul Usmanov;

                  —

                  Deciziei (PESC) 2022/329 a Consiliului din 25 februarie 2022 (3);

                  —

                  Regulamentului (UE) 2022/330 al Consiliului din 25 februarie 2022 (4).

                  —

                  cu titlu subsidiar, anularea:

                  —

                  Deciziei (PESC) 2022/337 a Consiliului din 28 februarie 2022 în ceea ce îl privește pe domnul Usmanov;

                  —

                  Regulamentului de punere în aplicare (UE) 2022/336 al Consiliului din 28 februarie 2022 în ceea ce îl privește pe domnul Usmanov;

                  —

                  articolului 1 alineatul (2) literele (f) și (g) din Decizia (PESC) 2022/329 a Consiliului din 25 februarie 2022;

                  —

                  articolului 1 alineatul (1) literele (f) și (g) din Regulamentul (UE) 2022/330 al Consiliului din 25 februarie 2022.

                  —

                  în orice caz, obligarea Consiliului Uniunii Europene la plata către domnul Usmanov a sumei de 20 000 de euro, în temeiul articolului 140 litera (b) din Regulamentul de procedură al Tribunalului, cu titlu de cheltuieli pe care acesta a trebuit să le efectueze pentru apărarea intereselor sale.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii formulate, reclamantul invocă nouă motive care sunt în esență identice sau similare cu cele invocate în cadrul cauzei T-234/22, Ismailova/Consiliul.

         (1)  Decizia (PESC) 2022/337 a Consiliului din 28 februarie 2022 de modificare a Deciziei 2014/145/PESC privind măsuri restrictive în raport cu acțiunile care subminează sau amenință integritatea teritorială, suveranitatea și independența Ucrainei (JO 2022, L 59, p. 1).

         (2)  Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2022/336 al Consiliului din 28 februarie 2022 privind punerea în aplicare a Regulamentului (UE) nr. 269/2014 privind măsuri restrictive în raport cu acțiunile care subminează sau amenință integritatea teritorială, suveranitatea și independența Ucrainei (JO 2022, L 58, p. 1).

         (3)  Decizia (PESC) 2022/329 a Consiliului din 25 februarie 2022 de modificare a Deciziei 2014/145/PESC privind măsuri restrictive în raport cu acțiunile care subminează sau amenință integritatea teritorială, suveranitatea și independența Ucrainei (JO 2022, L 50, p. 1).

         (4)  Regulamentul (UE) 2022/330 al Consiliului din 25 februarie 2022 de modificare a Regulamentului (UE) nr. 269/2014 privind măsuri restrictive în raport cu acțiunile care subminează sau amenință integritatea teritorială, suveranitatea și independența Ucrainei (JO 2022, L 51, p. 1).


title: Cauza T-238/22: Acțiune introdusă la 29 aprilie 2022 – Narzieva/Consiliul

text:
               4.7.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 257/34

      Acțiune introdusă la 29 aprilie 2022 – Narzieva/Consiliul
      (Cauza T-238/22)
      (2022/C 257/45)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamantă: Saodat Narzieva (Tașkent, Uzbekistan) (reprezentant: J. Grand d’Esnon, avocat)

         Pârât: Consiliul Uniunii Europene

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  cu titlu principal, anularea:

                              —

                              Deciziei (PESC) 2022/582 a Consiliului din 8 aprilie 2022 (1) în ceea ce o privește pe doamna Narzieva;

                              —

                              Regulamentului de punere în aplicare (UE) 2022/581 al Consiliului din 8 aprilie 2022 (2) în ceea ce o privește pe doamna Narzieva;

                              —

                              Deciziei (PESC) 2022/329 a Consiliului din 25 februarie 2022 (3);

                              —

                              Regulamentului (UE) 2022/330 al Consiliului din 25 februarie 2022 (4).

                  —

                  cu titlu subsidiar, anularea:

                              —

                              Deciziei (PESC) 2022/582 a Consiliului din 8 aprilie 2022 în ceea ce o privește pe doamna Narzieva;

                              —

                              Regulamentului de punere în aplicare (UE) 2022/581 al Consiliului din 8 aprilie 2022 în ceea ce o privește pe doamna Narzieva;

                              —

                              articolului 1 alineatul (2) literele (f) și (g) din Decizia (PESC) 2022/329 a Consiliului din 25 februarie 2022;

                              —

                              articolului 1 alineatul (1) literele (f) și (g) din Regulamentul (UE) 2022/330 al Consiliului din 25 februarie 2022.

                  —

                  în orice caz, obligarea Consiliului Uniunii Europene la plata către doamna Narzieva a sumei de 20 000 de euro, în temeiul articolului 140 litera (b) din Regulamentul de procedură al Tribunalului, cu titlu de cheltuieli pe care aceasta a trebuit să le efectueze pentru apărarea intereselor sale.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii formulate, reclamanta invocă opt motive care sunt în esență identice sau similare cu cele invocate în cadrul cauzei T-234/22, Ismailova/Consiliul.

         (1)  Decizia (PESC) 2022/582 a Consiliului din 8 aprilie 2022 de modificare a Deciziei 2014/145/PESC privind măsuri restrictive în raport cu acțiunile care subminează sau amenință integritatea teritorială, suveranitatea și independența Ucrainei (JO 2022, L 110, p. 55).

         (2)  Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2022/581 al Consiliului din 8 aprilie 2022 privind punerea în aplicare a Regulamentului (UE) nr. 269/2014 privind măsuri restrictive în raport cu acțiunile care subminează sau amenință integritatea teritorială, suveranitatea și independența Ucrainei (JO 2022, L 110, p. 3).

         (3)  Decizia (PESC) 2022/329 a Consiliului din 25 februarie 2022 de modificare a Deciziei 2014/145/PESC privind măsuri restrictive în raport cu acțiunile care subminează sau amenință integritatea teritorială, suveranitatea și independența Ucrainei (JO 2022, L 50, p. 1).

         (4)  Regulamentul (UE) 2022/330 al Consiliului din 25 februarie 2022 de modificare a Regulamentului (UE) nr. 269/2014 privind măsuri restrictive în raport cu acțiunile care subminează sau amenință integritatea teritorială, suveranitatea și independența Ucrainei (JO 2022, L 51, p. 1).


title: Cauza T-256/22: Acțiune introdusă la 13 mai 2022 — Yanukovych/Consiliul

text:
               4.7.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 257/35

      Acțiune introdusă la 13 mai 2022 — Yanukovych/Consiliul
      (Cauza T-256/22)
      (2022/C 257/46)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamant: Viktor Fedorovych Yanukovych (Rostov-pe-Don, Rusia) (reprezentant: B. Kennelly, barrister)

         Pârât: Consiliul Uniunii Europene

         Concluziile

      Reclamantul solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea Deciziei (PESC) 2022/376 a Consiliului din 3 martie 2022 de modificare a Deciziei 2014/119/PESC privind măsuri restrictive împotriva anumitor persoane, entități și organisme având în vedere situația din Ucraina (1) și a Regulamentului de punere în aplicare (UE) 2022/375 al Consiliului din 3 martie 2022 privind punerea în aplicare a Regulamentului (UE) nr. 208/2014 privind măsuri restrictive împotriva anumitor persoane, entități și organisme având în vedere situația din Ucraina (2), în măsura în care acestea îl privesc pe reclamant; și

                  —

                  obligarea Consiliului la plata cheltuielilor de judecată efectuate de reclamant în cadrul prezentei proceduri.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamantul invocă trei motive.

                  1.

                  Primul motiv, întemeiat pe faptul că Consiliul nu a verificat și nu putea să verifice dacă deciziile autorităților ucrainene pe care s-a întemeiat atunci când l-a adăugat pe reclamant pe listă au fost adoptate în conformitate cu drepturile sale fundamentale la apărare și la protecție jurisdicțională efectivă, valabile în Uniunea Europeană.

                  2.

                  Al doilea motiv, întemeiat pe faptul că Consiliul a săvârșit erori vădite de apreciere atunci când a stabilit că este îndeplinit criteriul desemnării. În special, Consiliul ar fi acceptat materialul transmis de autoritățile ucrainene fără o examinare adecvată și/sau fără a fi luat în considerare inexactitățile identificate de reclamant. Consiliul trebuia să realizeze verificări suplimentare și să solicite probe suplimentare de la autoritățile ucrainene, în lumina observațiilor pe care reclamantul le-a transmis și a probelor de natură să îl disculpe pe care le-a prezentat, însă investigațiile limitate ale Consiliului nu au îndeplinit ceea ce era necesar. În consecință, nu există o bază factuală suficient de solidă pentru sancțiunile din 2022.

                  3.

                  Al treilea motiv, întemeiat pe încălcarea dreptului de proprietate al reclamantului în temeiul articolului 17 alineatul (1) din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, întrucât, printre altele, măsurile restrictive sunt o restricție nejustificată, inutilă și disproporționată a acestor drepturi, deoarece: (i) nu există nicio sugestie că orice fonduri însușite în mod inadecvat de către reclamant sunt considerate a fi transferate în afara Ucrainei; (ii) măsurile interne ucrainene ar fi pe deplin adecvate și suficiente; (iii) măsuri restrictive au fost instituite deja de opt ani și au fost impuse pe baza unei investigații care în prezent este sistată sau, cel puțin, stagnează complet, iar pe una dintre acestea Consiliul nu a intenționat să se întemeieze în cei doi ani precedenți.

         (1)  JO 2022, L 70, p. 7.

         (2)  JO 2022, L 70, p. 4.


title: Cauza T-257/22: Acțiune introdusă la 13 mai 2022 — Yanukovych/Consiliul

text:
               4.7.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 257/36

      Acțiune introdusă la 13 mai 2022 — Yanukovych/Consiliul
      (Cauza T-257/22)
      (2022/C 257/47)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamant: Oleksandr Viktorovych Yanukovych (Sankt Petersburg, Rusia) (reprezentant: B. Kennelly, Barrister)

         Pârât: Consiliul Uniunii Europene

         Concluziile

      Reclamantul solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea Deciziei (PESC) 2022/376 a Consiliului din 3 martie 2022 de modificare a Deciziei 2014/119/PESC privind măsuri restrictive îndreptate împotriva anumitor persoane, entități și organisme având în vedere situația din Ucraina (1) și a Regulamentului de punere în aplicare (UE) 2022/375 din 3 martie 2022 privind punerea în aplicare a Regulamentului (UE) nr. 208/2014 privind măsuri restrictive împotriva anumitor persoane, entități și organisme având în vedere situația din Ucraina (2), în măsura în care acestea se aplică reclamantului; și

                  —

                  obligarea Consiliului la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamantul invocă trei motive.

                  1.

                  Primul motiv întemeiat pe faptul că Consiliul nu a verificat și nu putea verifica că decizia sau deciziile autorităților ucrainene pe care s-a bazat la includerea pe listă a reclamantului au fost adoptate în conformitate cu drepturile sale fundamentale la apărare și la protecție jurisdicțională efectivă, conferite de dreptul Uniunii.

                  2.

                  Al doilea motiv întemeiat pe faptul că Consiliul a săvârșit erori vădite de apreciere atunci când a stabilit că a fost îndeplinit criteriul de desemnare. În special, Consiliul a acceptat materialul furnizat de autoritățile ucrainene fără o examinare corespunzătoare și/sau fără să țină seama de inexactitățile identificate de reclamant. Consiliul ar fi trebuit să efectueze verificări suplimentare și să solicite alte dovezi de la autoritățile ucrainene în lumina observațiilor prezentate de reclamant și a probelor dezincriminatoare invocate de acesta, dar investigațiile limitate ale Consiliului au fost insuficiente. În consecință, nu există o bază factuală suficient de solidă pentru sancțiunile din 2022.

                  3.

                  Al treilea motiv întemeiat pe faptul că au fost încălcate drepturile de proprietate ale reclamantului în temeiul articolului 17 alineatul (1) din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, întrucât, printre altele, măsurile restrictive reprezintă o restrângere nejustificată, inutilă și disproporționată a acestor drepturi, deoarece: (i) nu există niciun indiciu că se consideră că orice fonduri pretins deturnate de reclamant au fost transferate în afara Ucrainei; (ii) măsurile interne ucrainene ar fi în mod clar adecvate și suficiente; și (iii) măsurile restrictive sunt în vigoare de opt ani și au fost impuse în cadrul unei urmăriri penale care, în mod evident, este în realitate blocată și/sau cel puțin în stagnare completă și pe care Consiliul nu a încercat să se bazeze în cei doi ani precedenți.

         (1)  JO 2022, L 70, p. 7.

         (2)  JO 2022, L 70, p. 4.


title: Cauza T-258/22: Acțiune introdusă la 12 Mai 2022 – BSW – management company of „BMC” holding/Consiliul

text:
               4.7.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 257/37

      Acțiune introdusă la 12 Mai 2022 – BSW – management company of „BMC” holding/Consiliul
      (Cauza T-258/22)
      (2022/C 257/48)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: AAT Byelorussian Steel Works – management company of „Byelorussian Metallurgical Company” holding (BSW – management company of „BMC” holding) (Jlobin, Belarus) (reprezentanți: N. Tuominen și L. Engelen, avocați)

         Pârât: Consiliul Uniunii Europene

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea Deciziei (PESC) 2022/356 a Consiliului din 2 martie 2022 de modificare a Deciziei 2012/642/PESC privind măsuri restrictive având în vedere situația din Belarus (1) și a Regulamentului (UE) 2022/355 al Consiliului din 2 martie 2022 de modificare a Regulamentului (CE) nr. 765/2006 (2) în totalitate, în măsura în care o privesc pe reclamantă; și

                  —

                  obligarea Consiliului la plata cheltuielilor de judecată efectuate în prezenta procedură.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamanta invocă trei motive.

                  1.

                  Primul motiv este întemeiat pe faptul că măsurile atacate încalcă obligația de motivare și aduc atingere dreptului la un proces echitabil și dreptului la protecție jurisdicțională efectivă.

                  2.

                  Al doilea motiv este întemeiat pe faptul că măsurile atacate încalcă principiul egalității de tratament și constituie un abuz de putere.

                  3.

                  Al treilea motiv este întemeiat pe faptul că măsurile atacate sunt disproporționate, depășesc limitele competențelor legislative ale Uniunii și încalcă drepturile fundamentale ale reclamantei.

         (1)  JO 2022, L 67, p. 103.

         (2)  JO 2022, L 67, p. 1.


title: Cauza T-259/22: Acțiune introdusă la 12 mai 2022 – Mostovdrev/Consiliul

text:
               4.7.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 257/38

      Acțiune introdusă la 12 mai 2022 – Mostovdrev/Consiliul
      (Cauza T-259/22)
      (2022/C 257/49)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: AAT Mostovdrev (Mosty, Belarus) (reprezentanți: N. Tuominen și L. Engelen, avocați)

         Pârât: Consiliul Uniunii Europene

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea Deciziei (PESC) 2022/356 a Consiliului din 2 martie 2022 de modificare a Deciziei 2012/642/PESC privind măsuri restrictive având în vedere situația din Belarus (1) și a Regulamentului (UE) 2022/355 al Consiliului din 2 martie 2022 de modificare a Regulamentului (CE) nr. 765/2006 (2) în totalitate, în măsura în care o privesc pe reclamantă; și

                  —

                  obligarea Consiliului la plata cheltuielilor de judecată efectuate în prezenta procedură.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamanta invocă trei motive.

                  1.

                  Primul motiv este întemeiat pe faptul că măsurile atacate încalcă obligația de motivare și aduc atingere dreptului la un proces echitabil și dreptului la protecție jurisdicțională efectivă.

                  2.

                  Al doilea motiv este întemeiat pe faptul că măsurile atacate încalcă principiul egalității de tratament și constituie un abuz de putere.

                  3.

                  Al treilea motiv este întemeiat pe faptul că măsurile atacate sunt disproporționate, depășesc limitele competențelor legislative ale Uniunii și încalcă drepturile fundamentale ale reclamantei.

         (1)  JO 2022, L 67, p. 103.

         (2)  JO 2022, L 67, p. 1.


title: Cauza T-261/22: Acțiune introdusă la 13 mai 2022 – mBank/EUIPO – European Merchant Bank (EMBANK European Merchant Bank)

text:
               4.7.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 257/38

      Acțiune introdusă la 13 mai 2022 – mBank/EUIPO – European Merchant Bank (EMBANK European Merchant Bank)
      (Cauza T-261/22)
      (2022/C 257/50)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

         Părțile

         Reclamantă: mBank S.A. (Varșovia, Polonia) (reprezentanți: E. Skrzydło Tefelska și M. Stępkowski, avocați)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: European Merchant Bank UAB (Vilnius, Lituania)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Titularul mărcii în litigiu: cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

         Marca în litigiu: marca Uniunii Europene figurativă EMBANK European Merchant Bank – marca Uniunii Europene nr. 18 048 966

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de declarare a nulității

         Decizia atacată: Decizia Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 22 februarie 2022 în cauza R 1845/2020-5

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  modificarea deciziei atacate și admiterea în tot a cererii de declarare a nulității;

                  —

                  obligarea EUIPO și a intervenientei la plata propriilor cheltuieli de judecată, precum și a celor efectuate de reclamantă, inclusiv a celor efectuate în procedura desfășurată în fața EUIPO.

         Motivele invocate

                  —

                  Încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) și a articolului 60 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului;

                  —

                  încălcarea articolului 95 alineatul (2) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului coroborat cu articolul 27 alineatul (4) din Regulamentul delegat (UE) 2018/625 al Comisiei.


title: Cauza T-263/22: Acțiune introdusă la 13 mai 2022 – CCCME și alții/Comisia

text:
               4.7.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 257/39

      Acțiune introdusă la 13 mai 2022 – CCCME și alții/Comisia
      (Cauza T-263/22)
      (2022/C 257/51)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamante: China Chamber of Commerce for Import and Export of Machinery and Electronic Products (CCCME) (Pekin, China) și alte opt (reprezentanți: R. Antonini, E. Monard și B. Maniatis, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Concluziile

      Reclamantele solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea Regulamentului de punere în aplicare (UE) 2022/191 al Comisiei din 16 februarie 2022 de instituire a unei taxe antidumping definitive la importurile de anumite elemente de fixare din fier sau din oțel originare din Republica Populară Chineză (1), în ceea ce priveşte CCCME, societățile individuale și membrii vizaţi,

                  —

                  obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamanții invocă noua motive.

                  1.

                  Primul motiv întemeiat pe încălcarea de către Comisie a articolului 2 alineatul (6a) litera (a) din Regulamentul de bază și a principiului bunei administrări la stabilirea de către aceasta a valorii normale.

                  2.

                  Al doilea motiv întemeiat pe nerealizarea de către Comisie a unei comparații echitabile la stabilirea dumpingului, cu încălcarea articolului 2 alineatul (10) din Regulamentul de bază.

                  3.

                  Al treilea motiv întemeiat pe încălcarea de către Comisie a articolului 18 din Regulamentul de bază, precum și a articolului 6.8 și a anexei II la Acordul antidumping al OMC prin utilizarea de informaţii de fapt existente cu privire la mâna de lucru.

                  4.

                  Al patrulea motiv întemeiat pe încălcarea de către Comisie a articolului 9 alineatul (6) din Regulamentul de bază la stabilirea marjei de dumping pentru producătorii-exportatori neincluși în eșantion, care au cooperat în cadrul anchetei.

                  5.

                  Al cincilea motiv întemeiat pe neefectuarea de către Comisie a unei analize obiective a prejudiciului și a legăturii de cauzalitate pe baza unor probe pozitive, cu încălcarea articolului 3 alineatele (2), (3), (5) și (6), coroborat cu articolul 4 alineatul (1) din Regulamentul de bază.

                  6.

                  Al șaselea motiv întemeiat pe faptul că analiza subcotării efectuată de Comisie încălcă articolul 3 alineatele (2) și (3) și articolul 9 alineatul (4) din Regulamentul de bază.

                  7.

                  Al șaptelea motiv întemeiat pe neefectuarea de către Comisie a unei comparații echitabile la evaluarea efectelor asupra prețurilor, cu încălcarea articolului 3 alineatele (2), (3) și 6) și a articolului 9 alineatul (4) din Regulamentul de bază.

                  8.

                  Al optulea motiv întemeiat pe neefectuarea de către Comisie a unei analize obiective bazate pe probe pozitive în ceea ce priveşte indicatorii referitori la prejudiciu, cu încălcarea articolului 3 alineatele (2) și (5) din Regulamentul de bază.

                  9.

                  Al nouălea motiv întemeiat pe încălcarea de către Comisie a articolului 6 alineatul (7), a articolului 19 alineatele (1), (2) și (3) și a articolului 20 alineatele (2) și (4) din Regulamentul de bază, precum și a dreptului la apărare.

         (1)  JO 2022, L 36, p. 1.


title: Cauza T-265/22: Acțiune introdusă la 13 mai 2022 – PSCC 2012/EUIPO – Starwood Hotels & Resorts Worldwide (LA BOTTEGA W)

text:
               4.7.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 257/40

      Acțiune introdusă la 13 mai 2022 – PSCC 2012/EUIPO – Starwood Hotels & Resorts Worldwide (LA BOTTEGA W)
      (Cauza T-265/22)
      (2022/C 257/52)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: italiana

         Părțile

         Reclamantă: PSCC 2012 Srl (Roma, Italia) (reprezentanți: P. Alessandrini și E. Montelione, avocați)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Starwood Hotels & Resorts Worldwide LLC (Bethesda, Maryland, Statele Unite)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Titularul mărcii în litigiu: reclamanta în fața Tribunalului

         Marca în litigiu: marca Uniunii Europene verbală „LA BOTTEGA W” – marca Uniunii Europene nr. 11 592 581

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de declarare a nulității

         Decizia atacată: Decizia Camerei a doua de recurs a EUIPO din 24 februarie 2022 în cauza R 621/2019-2

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea și reformarea deciziei atacate și respingerea cererii de anulare a mărcii LA BOTTEGA W;

                  —

                  obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele invocate

                  —

                  Încălcarea articolelor 60 și 8 din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului;

                  —

                  încălcarea articolului 42 din Regulamentul de procedură al camerelor de recurs;

                  —

                  încălcarea articolului 8 alineatul (5) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.


title: Cauza C-573/19: Hotărârea Curții (Camera a șaptea) din 12 mai 2022 – Comisia Europeană/Republica Italiană [Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru – Mediu – Directiva 2008/50/CE – Calitatea aerului înconjurător – Articolul 13 alineatul (1) și anexa XI – Depășire sistematică și persistentă a valorilor-limită stabilite pentru dioxidul de azot (NO2) în anumite zone și aglomerări italiene – Articolul 23 alineatul (1) – Anexa XV – Perioadă de depășire „cât mai scurtă cu putință” – Măsuri potrivite]

text:
               4.7.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 257/2

      Hotărârea Curții (Camera a șaptea) din 12 mai 2022 – Comisia Europeană/Republica Italiană
      (Cauza C-573/19) (1)

      (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru - Mediu - Directiva 2008/50/CE - Calitatea aerului înconjurător - Articolul 13 alineatul (1) și anexa XI - Depășire sistematică și persistentă a valorilor-limită stabilite pentru dioxidul de azot (NO2) în anumite zone și aglomerări italiene - Articolul 23 alineatul (1) - Anexa XV - Perioadă de depășire „cât mai scurtă cu putință” - Măsuri potrivite)
      (2022/C 257/02)
      Limba de procedură: italiana

         Părțile

         Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: G. Gattinara și E. Manhaeve, agenți)

         Pârâtă: Republica Italiană (reprezentanți: G. Palmieri, agent, asistată de G. Palatiello și P. Pucciariello, avvocati dello Stato)

         Dispozitivul

                  1)

                  Prin faptul că nu a asigurat nedepășirea, în mod sistematic și persistent, a valorii-limită anuale stabilite pentru dioxidul de azot (NO2),

                              —

                              începând cu anul 2010 până în anul 2018 inclusiv, în zonele IT0118 (aglomerarea urbană Torino), IT0306 (aglomerarea urbană Milano), IT0307 (aglomerarea urbană Bergamo), IT0308 (aglomerarea urbană Brescia), IT0711 (comuna Genova), IT0906 (aglomerarea urbană Florența), IT1215 (aglomerarea urbană Roma);

                              —

                              începând cu anul 2010 până în anul 2017 inclusiv, în zona IT0309 (zona A – câmpie cu grad ridicat de urbanizare);

                              —

                              începând cu anul 2010 până în anul 2012 și începând cu anul 2014 până în anul 2018 inclusiv, în zona IT1912 (aglomerarea urbană Catania), precum și

                              —

                              începând cu anul 2010 până în anul 2012 și începând cu anul 2014 până în anul 2017 inclusiv, în zona IT1914 (zone industriale),
                              Republica Italiană nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 13 alineatul (1) din Directiva 2008/50/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 21 mai 2008 privind calitatea aerului înconjurător și un aer mai curat pentru Europa coroborat cu anexa XI la această directivă, și, prin faptul că nu a adoptat, începând cu 11 iunie 2010, măsuri adecvate pentru garantarea respectării valorii-limită de NO2 în toate aceste zone și, în particular, prin faptul că nu a asigurat că planurile privind calitatea aerului prevăd măsuri adecvate astfel încât perioada de depășire a acestei valori-limită să fie cât mai scurtă cu putință, nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 23 alineatul (1) din această directivă, interpretat separat și în coroborare cu secțiunea A din anexa XV la aceasta.

                  2)

                  Obligă Republica Italiană la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 305, 9.9.2019.


title: Cauza C-730/19: Hotărârea Curții (Camera a șaptea) din 12 mai 2022 – Comisia Europeană/Republica Bulgaria [Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru – Mediu – Directiva 2008/50/CE – Calitatea aerului înconjurător – Articolul 13 alineatul (1) și anexa XI – Depășire sistematică și persistentă a valorilor-limită stabilite pentru dioxidul de sulf (SO2) în zona BG0006 (Sud-Est), Bulgaria – Articolul 23 alineatul (1) și anexa XV – Perioadă de depășire „cât mai scurtă cu putință” – Măsuri potrivite]

text:
               4.7.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 257/3

      Hotărârea Curții (Camera a șaptea) din 12 mai 2022 – Comisia Europeană/Republica Bulgaria
      (Cauza C-730/19) (1)

      (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru - Mediu - Directiva 2008/50/CE - Calitatea aerului înconjurător - Articolul 13 alineatul (1) și anexa XI - Depășire sistematică și persistentă a valorilor-limită stabilite pentru dioxidul de sulf (SO2) în zona BG0006 (Sud-Est), Bulgaria - Articolul 23 alineatul (1) și anexa XV - Perioadă de depășire „cât mai scurtă cu putință” - Măsuri potrivite)
      (2022/C 257/03)
      Limba de procedură: bulgara

         Părțile

         Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: Y. Marinova și E. Manhaeve, agenți)

         Pârâtă: Republica Bulgaria (reprezentanți: E. Petranova și T. Mitova, agenți)

         Dispozitivul

                  1)

                  Republica Bulgaria,
                  prin faptul că nu a asigurat nedepășirea, în mod sistematic și persistent, în zona BG0006 (Sud-Est), pe de o parte, începând cu anul 2017 până în anul 2018 inclusiv, a valorii-limită orare stabilite pentru dioxidul de sulf (SO2) și, pe de altă parte, începând cu anul 2007 până în anul 2018 inclusiv, cu excepția anilor 2010 și 2012 a valorii-limită zilnice pentru acest poluant, nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 13 alineatul (1) din Directiva 2008/50/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 21 mai 2008 privind calitatea aerului înconjurător și un aer mai curat pentru Europa coroborat cu anexa XI la aceasta și
                  prin faptul că nu a adoptat, începând cu 11 iunie 2010, măsuri adecvate pentru garantarea respectării valorilor-limită stabilite pentru SO2 în această zonă și, în particular, prin faptul că nu a asigurat că planurile privind calitatea aerului prevăd măsuri adecvate astfel încât perioada de depășire a acestor valori-limită să fie cât mai scurtă cu putință, nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 23 alineatul (1) din această directivă, în coroborare cu secțiunea A din anexa XV la aceasta.

                  2)

                  Obligă Republica Bulgaria la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 399, 25.11.2019.


title: Cauza C-260/20 P: Hotărârea Curții (Camera a doua) din 12 mai 2022 – Comisia Europeană /Hansol Paper Co. Ltd, European Thermal Paper Association (ETPA) [„Recurs – Dumping – Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2017/763 – Importuri de anumite tipuri de hârtie termică subțire originară din Republica Coreea – Taxă antidumping definitivă – Regulamentul (UE) 2016/1036 – Articolele 6, 16 și 18 – Probă – Informații furnizate în afara unui răspuns la un chestionar antidumping – Pondere a vânzărilor care afectează calcularea dumpingului – Articolul 2 alineatele (1) și (3) – Calcularea valorii normale – Ierarhie între metodele de calcul – Articolul 3 alineatele (2) și (3) – Prejudiciu – Calcularea marjei de subcotare – Recurs incident – Articolul 2 alineatul (11) – Amploarea reală a dumpingului – Articolul 18 – Scutire de a răspunde la un chestionar antidumping – Inexistența unei lipse a cooperării”]

text:
               4.7.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 257/3

      Hotărârea Curții (Camera a doua) din 12 mai 2022 – Comisia Europeană /Hansol Paper Co. Ltd, European Thermal Paper Association (ETPA)
      (Cauza C-260/20 P) (1)

      („Recurs - Dumping - Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2017/763 - Importuri de anumite tipuri de hârtie termică subțire originară din Republica Coreea - Taxă antidumping definitivă - Regulamentul (UE) 2016/1036 - Articolele 6, 16 și 18 - Probă - Informații furnizate în afara unui răspuns la un chestionar antidumping - Pondere a vânzărilor care afectează calcularea dumpingului - Articolul 2 alineatele (1) și (3) - Calcularea valorii normale - Ierarhie între metodele de calcul - Articolul 3 alineatele (2) și (3) - Prejudiciu - Calcularea marjei de subcotare - Recurs incident - Articolul 2 alineatul (11) - Amploarea reală a dumpingului - Articolul 18 - Scutire de a răspunde la un chestionar antidumping - Inexistența unei lipse a cooperării”)
      (2022/C 257/04)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Recurentă: Comisia Europeană (reprezentanți: inițial J.-F. Brakeland și A. Demeneix, ulterior de J.-F. Brakeland și G. Luengo, agenți)

         Celelalte părți din procedură: Hansol Paper Co. Ltd (reprezentanți: J.-F. Bellis, B. Servais și V. Crochet, avocați), European Thermal Paper Association (ETPA) (reprezentanți: H. Hobbelen, B. Vleeshouwers, K. Huyghebaert, advocați, și J. Rivas, abogado)

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge recursul principal și recursul incident.

                  2)

                  Obligă Comisia Europeană la plata cheltuielilor de judecată aferente recursului principal.

                  3)

                  Obligă European Thermal Paper Association (ETPA) la plata cheltuielilor de judecată aferente recursului incident.

         (1)  JO C 271, 17.8.2020.


title: Cauza C-377/20: Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 12 mai 2022 (cerere de decizie preliminară formulată de Consiglio di Stato – Italia) – Servizio Elettrico Nazionale SpA, ENEL SpA, Enel Energia SpA/Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato și alții (Trimitere preliminară – Concurență – Poziție dominantă – Folosire abuzivă – Articolul 102 TFUE – Incidența unei practici asupra bunăstării consumatorilor și asupra structurii pieței – Practică de excludere abuzivă – Capacitatea practicii de a produce un efect de excludere – Recurgere la alte mijloace decât cele care țin de o concurență bazată pe merite – Imposibilitatea unui concurent ipotetic la fel de eficient de a reproduce practica – Existența unei intenții anticoncurențiale – Deschidere către concurență a pieței vânzării de energie electrică – Transfer de informații sensibile din punct de vedere comercial în cadrul unui grup de întreprinderi pentru a conserva pe o piață o poziție dominantă moștenită a unui monopol legal – Imputabilitate a comportamentului filialei în sarcina societății-mamă)

text:
               4.7.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 257/4

      Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 12 mai 2022 (cerere de decizie preliminară formulată de Consiglio di Stato – Italia) – Servizio Elettrico Nazionale SpA, ENEL SpA, Enel Energia SpA/Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato și alții
      (Cauza C-377/20) (1)

      (Trimitere preliminară - Concurență - Poziție dominantă - Folosire abuzivă - Articolul 102 TFUE - Incidența unei practici asupra bunăstării consumatorilor și asupra structurii pieței - Practică de excludere abuzivă - Capacitatea practicii de a produce un efect de excludere - Recurgere la alte mijloace decât cele care țin de o concurență bazată pe merite - Imposibilitatea unui concurent ipotetic la fel de eficient de a reproduce practica - Existența unei intenții anticoncurențiale - Deschidere către concurență a pieței vânzării de energie electrică - Transfer de informații sensibile din punct de vedere comercial în cadrul unui grup de întreprinderi pentru a conserva pe o piață o poziție dominantă moștenită a unui monopol legal - Imputabilitate a comportamentului filialei în sarcina societății-mamă)
      (2022/C 257/05)
      Limba de procedură: italiana

         Instanța de trimitere

      Consiglio di Stato

         Părțile din procedura principală

         Reclamante: Servizio Elettrico Nazionale SpA, ENEL SpA, Enel Energia SpA

         Pârâte: Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato, ENEL SpA, Servizio Elettrico Nazionale SpA, Eni Gas e Luce Spa, Eni SpA, Axpo Italia SpA, Gala SpA, E.Ja SpA, Green Network SpA, Ass.ne Codici – Centro per i Diritti del Cittadino

         Cu participarea: Green Network SpA, Associazione Italiana di Grossisti di Energia e Trader – AIGET, Ass.ne Codici – Centro per i Diritti del Cittadino, Associazione Energia Libera, Metaenergia SpA

         Dispozitivul

                  1)

                  Articolul 102 TFUE trebuie interpretat în sensul că, în scopul de a stabili că o practică constituie folosirea abuzivă a unei poziții dominante, este suficient ca o autoritate de concurență să demonstreze că această practică este de natură să aducă atingere structurii de concurență efectivă pe piața relevantă, cu excepția cazului în care întreprinderea dominantă în cauză demonstrează că efectele anticoncurențiale care pot rezulta din practica menționată sunt contrabalansate sau chiar depășite de efecte pozitive pentru consumatori, în special în ceea ce privește prețul, oferta, calitatea și inovarea.

                  2)

                  Articolul 102 TFUE trebuie interpretat în sensul că, pentru a exclude caracterul abuziv al comportamentului unei întreprinderi în poziție dominantă, trebuie să se considere că nu este suficientă în sine proba adusă de întreprinderea în cauză potrivit căreia acest comportament nu a produs efecte restrictive concrete. Acest element poate constitui un indiciu al incapacității comportamentului în discuție de a produce efecte anticoncurențiale, care totuși va trebui completat cu alte elemente de probă care urmăresc să stabilească această incapacitate.

                  3)

                  Articolul 102 TFUE trebuie interpretat în sensul că existența unei practici de excludere abuzivă de către o întreprindere în poziție dominantă trebuie apreciată în temeiul capacității acestei practici de a produce efecte anticoncurențiale. O autoritate de concurență nu este obligată să stabilească intenția întreprinderii în cauză de a-și exclude concurenții prin alte mijloace sau recurgând la alte resurse decât cele care guvernează o concurență bazată pe merite. Dovada unei asemenea intenții constituie totuși o împrejurare de fapt care poate fi luată în considerare pentru determinarea unui abuz de poziție dominantă.

                  4)

                  Articolul 102 TFUE trebuie interpretat în sensul că o practică licită în afara dreptului concurenței poate fi calificată, atunci când este pusă în aplicare de o întreprindere în poziție dominantă, drept „abuzivă”, în sensul acestei dispoziții, dacă poate produce un efect de excludere și dacă se bazează pe utilizarea altor mijloace decât cele care țin de o concurență bazată pe merite. Atunci când sunt îndeplinite aceste condiții, întreprinderea în poziție dominantă vizată poate totuși ieși de sub incidența interdicției prevăzute la articolul 102 TFUE prin demonstrarea faptului că practica în cauză era fie justificată în mod obiectiv și proporțională cu această justificare, fie contrabalansată sau chiar depășită de avantaje în termeni de eficacitate care profită deopotrivă consumatorilor.

                  5)

                  Articolul 102 TFUE trebuie interpretat în sensul că, atunci când o poziție dominantă este folosită în mod abuziv de una sau mai multe filiale care aparțin unei unități economice, existența acestei unități este suficientă pentru a considera că societatea-mamă este de asemenea responsabilă pentru acest abuz. Existența unei astfel de unități trebuie prezumată dacă, la momentul faptelor, cel puțin cvasitotalitatea capitalului acestor filiale era deținută direct sau indirect de societatea-mamă. Autoritatea de concurență nu este obligată să raporteze vreo probă suplimentară, cu excepția cazului în care societatea-mamă demonstrează că nu avea puterea de a defini comportamentele filialelor sale, acestea acționând în mod autonom.

         (1)  JO C 348, 19.10.2020.


title: Cauza C-430/20 P: Hotărârea Curții (Camera a doua) din 12 mai 2022 – Christoph Klein/Comisia Europeană [Recurs – Articolul 265 TFUE – Acțiune în constatarea abținerii de a acționa – Directiva 93/42/CEE – Dispozitive medicale – Articolul 8 alineatele (1) și (2) – Procedura de aplicare a clauzei de protecție – Notificarea de către un stat membru cu privire la o decizie de interzicere a introducerii pe piață a unui dispozitiv medical – Lipsa de reacție prelungită a Comisiei Europene – Inexistența unei decizii – Admisibilitate – Calitate procesuală activă – Termen de introducere a acțiunii – Solicitarea de a acționa într-un termen rezonabil – Principiul bunei administrări – Obligația de motivare ce revine Tribunalului Uniunii Europene]

text:
               4.7.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 257/6

      Hotărârea Curții (Camera a doua) din 12 mai 2022 – Christoph Klein/Comisia Europeană
      (Cauza C-430/20 P) (1)

      (Recurs - Articolul 265 TFUE - Acțiune în constatarea abținerii de a acționa - Directiva 93/42/CEE - Dispozitive medicale - Articolul 8 alineatele (1) și (2) - Procedura de aplicare a clauzei de protecție - Notificarea de către un stat membru cu privire la o decizie de interzicere a introducerii pe piață a unui dispozitiv medical - Lipsa de reacție prelungită a Comisiei Europene - Inexistența unei decizii - Admisibilitate - Calitate procesuală activă - Termen de introducere a acțiunii - Solicitarea de a acționa într-un termen rezonabil - Principiul bunei administrări - Obligația de motivare ce revine Tribunalului Uniunii Europene)
      (2022/C 257/07)
      Limba de procedură: germana

         Părțile

         Recurent: Christoph Klein (reprezentant: H.-J. Ahlt, avocat)

         Cealaltă parte din procedură: Comisia Europeană (reprezentanți: inițial C. Hermes, F. Thiran și M. Jáuregui Gómez, ulterior C. Hermes și F. Thiran, agenți)

         Dispozitivul

                  1)

                  Anulează Ordonanța Tribunalului Uniunii Europene din 2 iulie 2020, Klein/Comisia (T-562/19, EU:T:2020:300), în măsura în care Tribunalul a respins ca inadmisibilă acțiunea domnului Christoph Klein întemeiată pe articolul 265 TFUE, având ca obiect constatarea faptului că în mod nelegal Comisia Europeană s a abținut să acționeze în procedura de aplicare a clauzei de protecție inițiată la 7 ianuarie 1998 de Republica Federală Germania și să adopte o decizie, în conformitate cu Directiva 93/42/CEE a Consiliului din 14 iunie 1993 privind dispozitivele medicale, în legătură cu dispozitivul Inhaler Broncho Air®.

                  2)

                  Trimite cauza spre rejudecare Tribunalului Uniunii Europene în vederea pronunțării pe fond.

                  3)

                  Cererea privind cheltuielile de judecată se soluționează odată cu fondul.

         (1)  JO C 371, 03.11.2020.