title: Cauza C-455/08: Acțiune introdusă la 17 octombrie 2008 — Comisia Comunităților Europene/Irlanda

text:
               7.2.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 32/12

         Acțiune introdusă la 17 octombrie 2008 — Comisia Comunităților Europene/Irlanda
   (Cauza C-455/08)
   (2009/C 32/20)
   Limba de procedură: engleza
   Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: G. Zavvos, M. Konstantinidis și D. Kukovec, agenți)

      Pârâtă: Irlanda
   Concluziile reclamantei

               —

               Constatarea faptului că, prin intermediul articolului 49 din S.I. [Statutory Instrument] nr. 329 din 2006, care constituie măsura de transpunere în dreptul irlandez a Directivei 2004/18/CE (1), și al articolului 51 din S.I. nr. 50 din 2007, care constituie măsura de transpunere în dreptul irlandez a Directivei 2004/17/CE (2), Irlanda a stabilit normele care reglementează notificarea deciziilor autorităților și entităților contractante și motivarea acestora către ofertanți într-un mod care în practică poate determina situația ca, până la informarea deplină a ofertanților cu privire la motivele respingerii ofertei lor, termenul suspensiv pentru încheierea contractului să expire deja.

               —

               prin urmare, Irlanda nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin potrivit articolului 1 alineatul (1) și articolului 2 alineatul (1) din Directiva 89/665/CEE (3) și potrivit articolului 1 alineatul (1) și articolului 2 alineatul (1) din Directiva 92/13/CEE (4), astfel cum au fost interpretate de către Curtea Europeană de Justiție în cadrul Hotărârilor pronunțate în cauzele C-81/98 (5) („Hotărârea Alcatel”) și C-212/02 (6) (Comisia/Austria).

               —

               obligarea Irlandei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   S.I. nr. 329 din 2006
   Articolul 49 din S.I. nr. 329, care constituie măsura de transpunere în dreptul irlandez a Directivei 2004/18/CE, impune ca ofertanții să fie informați cu privire la decizia de atribuire prin cele mai rapide mijloace de comunicare cât mai rapid după adoptarea deciziei de către autoritatea contractantă. Termenul suspensiv care trebuie să expire înainte de încheierea contractului, calculat de la data informării ofertanților cu privire la decizia de atribuire, trebuie să fie de cel puțin 14 zile.
   Cu toate acestea, conform dreptului irlandez, autoritatea contractantă este obligată să comunice motivele respingerii unei oferte numai în cazul în care primește o astfel de cerere. Autoritatea contractantă trebuie să comunice motivele „cât mai rapid și în orice caz în termen de maximum 15 zile”. În opinia Comisiei, acest lucru înseamnă că termenul suspensiv poate să fi expirat deja la momentul informării depline a unui ofertant eliminat cu privire la motivele respingerii ofertei sale.
   În vederea respectării cerințelor care rezultă din jurisprudența Curții de Justiție în cauzele în care s-au pronunțat Hotărârile Alcatel și Comisia/Austria, este indispensabil să se asigure motivarea deciziei de atribuire în timp util, astfel încât să se permită supunerea acesteia unei căi de atac efective în cuprinsul termenului suspensiv. Comisia susține că reglementarea irlandeză nu este conformă acestei cerințe întrucât nu garantează informarea ofertanților cu privire la motivele respingerii ofertei lor în timp util și cu mult înainte de expirarea termenului suspensiv. Acest lucru încalcă dreptul ofertanților la căi de atac efective, astfel cum a fost prevăzut de Directiva 89/665/CEE.
   S.I. nr. 50 din 2007
   Potrivit articolului 51 din S.I. nr. 50 din 2007, care constituie măsura de transpunere în dreptul irlandez a Directivei 2004/17/CE, entitățile contractante trebuie să menționeze în comunicarea deciziei de atribuire către ofertanții eliminați „principalul motiv sau principalele motive pentru care oferta acestora nu a fost selectată”. „Caracteristicile și avantajele particulare ale ofertei selectate” vor fi comunicate de către entitatea contractantă către ofertanții eliminați „cât mai rapid și în orice caz în termen de maximum 15 zile” de la primirea cererii de motivare. Termenul suspensiv este de 14 zile, calculat de la notificarea deciziei de atribuire. În opinia Comisiei, acest lucru înseamnă că este posibil ca termenul suspensiv să fi expirat deja la momentul informării depline a unui ofertant eliminat cu privire la motivele respingerii ofertei sale.
   Comisia susține că, în ceea ce privește procedurile de atribuire reglementate de Directivele 2004/17/CE și 92/13/CEE, legislația irlandeză stabilește normele privind notificarea ofertanților într-un mod care restrânge dreptul ofertanților eliminați la căi de atac efective și care nu este conform cu directivele privind căile de atac, și anume Directivele 89/665/CEE și 92/13/CEE, astfel cum au fost interpretate de către Curtea de Justiție.

      (1)  Directiva 2004/18/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 31 martie 2004 privind coordonarea procedurilor de atribuire a contractelor de achiziții publice de lucrări, de bunuri și de servicii (JO L 134, p. 114, Ediție specială, 06/vol. 8, p. 116).

      (2)  Directiva 2004/17/CΕ a Parlamentului European și a Consiliului din 31 martie 2004 de coordonare a procedurilor de atribuire a contractelor de achiziții în sectoarele apei, energiei, transporturilor și serviciilor poștale (JO L 134, p. 1, Ediție specială, 06/vol. 8, p. 3).

      (3)  Directiva 89/665/CEE a Consiliului din 21 decembrie 1989 privind coordonarea actelor cu putere de lege și a actelor administrative privind aplicarea procedurilor care vizează căile de atac față de atribuirea contractelor de achiziții publice de produse și a contractelor publice de lucrări (JO L 395, p. 33, Ediție specială, 06/vol. 1, p. 237).

      (4)  Directiva 92/13/CEE a Consiliului din 25 februarie 1992 privind coordonarea actelor cu putere de lege și actelor administrative referitoare la aplicarea normelor comunitare cu privire la procedurile de achiziții publice ale entităților care desfășoară activități în sectoarele apei, energiei, transporturilor și telecomunicațiilor (JO L 76, p. 14, Ediție specială, 06/vol. 2, p. 43).

      (5)  Hotărârea din 28 octombrie 1999, Alcatel Austria AG și alții (C-81/98).

      (6)  Hotărârea din 24 iunie 2004, Comisia/Austria (C-212/02).


title: Cauza T-611/11: Acțiune introdusă la 1 decembrie 2011 — Spa Monopole/OAPI — South Pacific Management (Manea Spa)

text:
               4.2.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 32/34

         Acțiune introdusă la 1 decembrie 2011 — Spa Monopole/OAPI — South Pacific Management (Manea Spa)
   (Cauza T-611/11)
   2012/C 32/69
   Limba în care a fost formulată acțiunea: franceza

      Părțile

      Reclamantă: Spa Monopole, compagnie fermière de Spa SA/NV (Spa, Belgia) (reprezentanți: L. De Brouwer, E. Cornu și E. De Gryse, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: South Pacific Management (Papeete, Polinezia)

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei Camerei întâi de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 8 septembrie 2011 în cauzele reunite R 1776/2010-1 și 1886/2010-1;

               —

               obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

      Solicitantul mărcii comunitare: South Pacific Management

      Marca comunitară vizată: marca verbală „Manea Spa” pentru produse și servicii din clasele 3, 24, 25, 43 și 44

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în procedura opoziției: reclamanta

      Marca sau semnul invocat: înregistrările în Benelux ale mărcilor verbale „SPA” și „Les Thermes de Spa” pentru produse și servicii din clasele 3, 32 și 42 (devenită astăzi clasa 44)

      Decizia diviziei de opoziție: respinge în parte opoziția

      Decizia camerei de recurs: respinge acțiunea reclamantei

      Motivele invocate: încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009 la aprecierea similitudinii dintre mărcile în litigiu și în ceea ce privește aprecierea importanței caracterului distinctiv dobândit prin utilizarea mărcii „SPA” și a riscului de confuzie, precum și încălcarea articolului 8 alineatul (5) din Regulamentul nr. 207/2009 în ceea ce privește aprecierea renumelui mărcilor „SPA” și „Les Thermes de Spa”


title: Cauza T-405/09: Hotărârea Tribunalului din 12 noiembrie 2010 — Deutsche Bahn/OAPI (Combinația culorilor gri și roșu) [ Marcă comunitară — Cerere de înregistrare a unei mărci comunitare ce constă într-o combinație verticală a culorilor gri și roșu — Motiv absolut de refuz — Lipsa caracterului distinctiv — Articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 ]

text:
               15.1.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 13/25

         Hotărârea Tribunalului din 12 noiembrie 2010 — Deutsche Bahn/OAPI (Combinația culorilor gri și roșu)
   (Cauza T-405/09) (1)

   (Marcă comunitară - Cerere de înregistrare a unei mărci comunitare ce constă într-o combinație verticală a culorilor gri și roșu - Motiv absolut de refuz - Lipsa caracterului distinctiv - Articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009)
   2011/C 13/49
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Deutsche Bahn AG (Berlin, Germania) (reprezentanți: U. Hildebrandt, K. Schmidt-Hern și B. Weichhaus, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: G. Schneider, agent)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei întâi de recurs a OAPI din 23 iulie 2009 (cauza R 372/2009-1) privind o cerere de înregistrare ca marcă comunitară a unui semn de culoare ce constă în combinația culorilor gri și roșu

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Obligă Deutsche Bahn AG la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 297, 5.12.2009.


title: Cauza T-444/10: Acțiune introdusă la 28 septembrie 2010 — ESGE/OAPI — Kenwood Appliances Luxembourg (KMIX)

text:
               20.11.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 317/44

         Acțiune introdusă la 28 septembrie 2010 — ESGE/OAPI — Kenwood Appliances Luxembourg (KMIX)
   (Cauza T-444/10)
   ()
   2010/C 317/78
   Limba în care a fost formulată acțiunea: germana

      Părțile

      Reclamantă: ESGE AG (Bussnang, Elveția) (reprezentant: J. Klink, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Kenwood Appliances Luxembourg SA (Luxemburg, Luxemburg)

      Concluziile reclamantei

               —

               Anularea Deciziei Camerei a doua de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 14 iulie 2010 pronunțate în cauza R 1249/2009-2;

               —

               reformarea Deciziei Camerei a doua de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 14 iulie 2010 pronunțate în cauza R 1249/2009-2, în sensul că decizia diviziei de opoziție din 21 august 2008 pronunțată în cauza B 1252958 se anulează;

               —

               obligarea Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) la plata cheltuielilor de judecată, inclusiv a celor efectuate în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs.

      Motivele și principalele argumente

      Solicitantul mărcii comunitare: Kenwood Appliances Luxembourg SA.

      Marca comunitară vizată: marca verbală „KMIX” pentru produse din clasele 7 și 11.

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în sprijinul opoziției: reclamanta.

      Marca sau semnul invocat în sprijinul opoziției: marca verbală „BAMIX” pentru produse din clasele 7 și 40.

      Decizia diviziei de opoziție: respinge opoziția.

      Decizia camerei de recurs: respinge calea de atac.

      Motivele invocate: încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 (1), întrucât între mărcile în cauză există un risc de confuzie.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 207/2009 al Consiliului din 26 februarie 2009 privind marca comunitară (JO L 78, p. 1).


title: Cauza C-186/09: Hotărârea Curții (Camera a șaptea) din 4 februarie 2010 — Comisia Europeană/Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Directiva 2004/113/CE — Egalitate între bărbați și femei — Acces la bunuri și servicii și la furnizarea de bunuri și servicii — Netranspunerea în termenul stabilit în ceea ce privește Gibraltarul)

text:
               27.3.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 80/6

         Hotărârea Curții (Camera a șaptea) din 4 februarie 2010 — Comisia Europeană/Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord
   (Cauza C-186/09) (1)

   (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru - Directiva 2004/113/CE - Egalitate între bărbați și femei - Acces la bunuri și servicii și la furnizarea de bunuri și servicii - Netranspunerea în termenul stabilit în ceea ce privește Gibraltarul)
   2010/C 80/11
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: M. van Beek și P. Van den Wyngaert, agenți)

      Pârât: Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord (reprezentant: H. Walker, agent)

      Obiectul

   Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Neadoptarea, în termenul stabilit, a actelor necesare pentru a se conforma Directivei 2004/113/CE a Consiliului din 13 decembrie 2004 de aplicare a principiului egalității de tratament între femei și bărbați privind accesul la bunuri și servicii și furnizarea de bunuri și servicii (JO L 373, p. 37, Ediție specială, 5/vol. 07, p. 135)

      Dispozitivul

               1.

               Prin neadoptarea, în termenul prescris, a tuturor actelor cu putere de lege și a actelor administrative necesare pentru a se conforma Directivei 2004/113/CE a Consiliului din 13 decembrie 2004 de aplicare a principiului egalității de tratament între femei și bărbați privind accesul la bunuri și servicii și furnizarea de bunuri și servicii, Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul acestei directive.

               2.

               Obligă Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 180, 1.8.2009.


title: Cauza T-646/11: Acțiune introdusă la 27 iunie 2012 — CD/Consiliul

text:
               25.8.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 258/21

         Acțiune introdusă la 27 iunie 2012 — CD/Consiliul
   (Cauza T-646/11)
   2012/C 258/40
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: CD (Minsk, Belarus) (reprezentant: M. Michalauskas, avocat)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene

      Concluziile

   Reclamantul solicită Tribunalului:

               —

               Anularea Deciziei 2011/666/PESC a Consiliului din 10 octombrie 2011 de modificare a Deciziei 2010/639/PESC privind măsuri restrictive împotriva Belarusului, în măsura în care îl vizează pe reclamant;

               —

               anularea Regulamentului de punere în aplicare (UE) nr. 1000/2011 al Consiliului din 10 octombrie 2011 privind punerea în aplicare a articolului 8a alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 765/2006 privind măsuri restrictive împotriva Belarus, în măsura în care îl vizează pe reclamant;

               —

               anularea Deciziei Consiliului din 11 noiembrie 2011 prin care s-a refuzat excluderea reclamantului din anexa III A la Decizia 2010/639/PESC a Consiliului din 25 octombrie 2010 privind măsuri restrictive împotriva anumitor funcționar din Belarus, astfel cum a fost modificată prin Decizia 2011/69/PESC a Consiliului din 31 ianuarie 2011;

               —

               obligarea Consiliului la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamantul invocă cinci motive.

               1.

               Primul motiv întemeiat pe o motivare insuficientă și pe o atingere adusă dreptului la apărare, motivarea actelor atacate nepermițând reclamantului să le conteste validitatea în fața Tribunalului și acestuia din urmă să exercite controlul asupra legalității lor.

               2.

               Al doilea motiv întemeiat pe încălcarea principiului răspunderii personale, actele atacate stabilind o răspundere și sancțiuni fără a caracteriza implicarea personală a reclamantului în faptele care justifică aceste sancțiuni.

               3.

               Al treilea motiv întemeiat pe lipsa unui temei juridic, actele atacate nedemonstrând existența unei norme de drept pozitiv care ar fi fost încălcată de reclamant.

               4.

               Al patrulea motiv întemeiat pe o eroare de apreciere, actelor atacate lipsindu-le orice justificare de fapt.

               5.

               Al cincilea motiv întemeiat pe nerespectarea principiului proporționalității, implicarea personală a reclamantului în decizia colectivă pentru care acesta a fost sancționat nefiind la fel de importantă ca sancțiunea.


title: Cauza T-618/14: Acțiune introdusă la 18 august 2014 – Grupo Bimbo/OAPI (Forma unui taco mexican)

text:
               6.10.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 351/25

         Acțiune introdusă la 18 august 2014 – Grupo Bimbo/OAPI (Forma unui taco mexican)
   (Cauza T-618/14)
   2014/C 351/32
   Limba de procedură: spaniola

      Părțile

      Reclamantă: Grupo Bimbo (Mexic, Mexic) (reprezentant: N. Fernández Fernández Pacheco, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea Deciziei Camerei a doua de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 3 iunie 2014 în cauza R 2449/2013-2, întrucât este nelegală și încalcă dispozițiile legale în vigoare cu privire la marca comunitară; pronunțarea unei hotărâri în acord cu capetele de cerere expuse în cererea introductivă, având în vedere caracterul distinctiv intrinsec suficient al mărcii tridimensionale solicitate, admițând prezenta acțiune și dispunând înregistrarea mărcii comunitare tridimensionale nr. 1 1 7 48  051, pentru produse din clasa 30 din cadrul Clasificării Internaționale, dat fiind că este legală și admisibilă;

               —

               ulterior admiterii prezentei acțiuni și înregistrării mărcii în cauză, obligarea OAPI la plata cheltuielilor de judecată și la rambursarea sumelor plătite de reclamantă către OAPI în cadrul căii de atac.

      Motivele și principalele argumente

      Marca comunitară vizată: marcă tridimensională sub forma unui taco mexican, pentru produse din clasa 30 – cererea de înregistrare a mărcii comunitare nr. 1 1 7 48  051.

      Decizia examinatorului: respinge cererea.

      Decizia camerei de recurs: respinge calea de atac.

      Motivele invocate: încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009.


title: Cauza T-367/09: Ordonanța Tribunalului din 30 iunie 2011 — Tecnoprocess/Comisia ( „Acțiune în constatarea abținerii de a acționa — Invitație de a acționa — Inadmisibilitate vădită — Acțiune în despăgubire — Legătură de cauzalitate — Acțiune în mod vădit nefondată” )

text:
               24.9.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 282/18

         Ordonanța Tribunalului din 30 iunie 2011 — Tecnoprocess/Comisia
   (Cauza T-367/09) (1)

   (Acțiune în constatarea abținerii de a acționa - Invitație de a acționa - Inadmisibilitate vădită - Acțiune în despăgubire - Legătură de cauzalitate - Acțiune în mod vădit nefondată)
   2011/C 282/33
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Reclamantă: Tecnoprocess Srl (Roma, Italia) (reprezentant: A. Majoli, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: L. Prete și A. Bordes, agenți)

      Obiectul

   Acțiune având ca obiect, pe de o parte, constatarea abținerii de a acționa a Comisiei Europene și a Delegației Uniunii Europene în Nigeria și, pe de altă parte, obținerea unei despăgubiri pentru repararea prejudiciului pe care reclamanta pretinde că l-a suferit ca urmare a acestei abțineri de a acționa

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea în parte ca inadmisibilă și în parte ca vădit nefondată.

               2.

               Obligă Tecnoprocess Srl la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 267, 7.11.2009.


title: Cauza C-533/06: Cerere având ca obiect pronunțarea unei hotărâri preliminare formulată de către Court of Appeal (Regatul Unit) la data de 28 decembrie 2006 — 02 Holdings Limited și 02 (UK) Limited/Hutchinson 3G UK Limited

text:
               10.3.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 56/20

         Cerere având ca obiect pronunțarea unei hotărâri preliminare formulată de către Court of Appeal (Regatul Unit) la data de 28 decembrie 2006 — 02 Holdings Limited și 02 (UK) Limited/Hutchinson 3G UK Limited
   (Cauza C-533/06)
   (2007/C 56/37)
   Limba de procedură: engleza
   Instanța de trimitere
   Court of Appeal
   Părțile din acțiunea principală

      Reclamante: 02 Holdings Limited și 02 (UK) Limited

      Pârâtă: Hutchinson 3G UK Limited
   Întrebările preliminare

               1)

               Atunci când un comerciant utilizează într-un mesaj publicitar pentru propriile produse sau servicii o marcă înregistrată deținută de un concurent cu scopul de a compara caracteristicile (și în special prețul) produselor și serviciilor comercializate de el cu caracteristicile (și în special prețul) produselor și serviciilor comercializate de concurentul său sub marca respectivă astfel încât o astfel de utilizare nu creează confuzie sau nu periclitează funcția esențială a mărcii ca indicație a originii, intră această utilizare a mărcii sub incidența fie a articolului 5 alineatul (1) litera a), fie a articolului 5 alineatul (1) litera b) din Directiva 89/104 (1)?

               2)

               Atunci când un comerciant utilizează, într-un mesaj publicitar comparativ, o marcă înregistrată a unui concurent, pentru a fi în conformitate cu articolul 3 bis alineatul (1) litera a) din Directiva 84/450/CEE (2) ulterior modificată, trebuie ca această utilizare să fie indispensabilă și, în caz afirmativ, care sunt criteriile în funcție de care se apreciază indispensabilitatea?

               3)

               În special, dacă există condiția indispensabilității, împiedică această condiție orice utilizare a unui semn care nu este identic cu marca înregistrată dar este foarte asemănător cu aceasta?

      (1)  JO L 40, p. 1.

      (2)  JO L 250, p. 17.


title: Cauza C-27/12: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Hoge Raad der Nederlanden (Țările de Jos) la 19 ianuarie 2012 — TBG Limited/Staatssecretaris van Financiën

text:
               31.3.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 98/16

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Hoge Raad der Nederlanden (Țările de Jos) la 19 ianuarie 2012 — TBG Limited/Staatssecretaris van Financiën
   (Cauza C-27/12)
   2012/C 98/25
   Limba de procedură: olandeza

      Instanța de trimitere

   Hoge Raad der Nederlanden

      Părțile din acțiunea principală

      Recurentă: TBG Limited

      Intimat: Staatssecretaris van Financiën

      Întrebările preliminare

               1.

               TTPM-urile proprii pot fi, în vederea aplicării articolului 56 CE (devenit articolul 63 TFUE), considerate state terțe, astfel încât în cadrul circulației capitalurilor între un stat membru și TTPM-ul propriu să existe posibilitatea invocării articolului 56 CE?

               2.

                           (a)

                           În cazul unui răspuns afirmativ, pentru a stabili dacă există o majorare în sensul articolului 57 alineatul (1) CE [devenit articolul 64 alineatul (1) TFUE], în prezenta speță în care, față de anul 1993, impozitul reținut la sursă pentru dividendele provenite din participații distribuite de o filială cu sediul în Țările de Jos unui holding cu sediul în Antilele Olandeze a fost majorat începând cu 1 ianuarie 2002 de la 7,5 %, respectiv 5 %, la 8,3 %, este relevantă numai majorarea impozitului olandez reținut la sursă sau trebuie de asemenea luat în considerare faptul că de la 1 ianuarie 2002 autoritățile din Antilele Olandeze — în contextul majorării impozitului olandez reținut la sursă — scutesc de impozit dividendele provenite din participații distribuite de o filială cu sediul în Țările de Jos, în timp ce anterior aceste dividende erau incluse în profitul impozabil supus unei cote a impozitului de 2,4 %-3 %, respectiv de 5 %?

                           (b)

                           În măsura în care scutirea de impozit pentru participații amintită la întrebarea 2 a) este de asemenea relevantă, trebuie luate în considerare și măsurile de punere în aplicare ale autorităților din Antilele Olandeze — în speță practica decizională a acestora —, care poate să fi avut drept rezultat faptul că înainte de 1 ianuarie 2002 — inclusiv înainte de 1993 — impozitul pe dividendele distribuite de o filială rezidentă în Țările de Jos datorat efectiv a fost considerabil mai mic de 8,3 %?


title: Cauza F-79/12: Acțiune introdusă la 26 iulie 2012 — ZZ/Comisia

text:
               20.10.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 319/18

         Acțiune introdusă la 26 iulie 2012 — ZZ/Comisia
   (Cauza F-79/12)
   2012/C 319/33
   Limba de procedură: olandeza

      Părțile

      Reclamant: ZZ (reprezentant: J. Duvekot, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Obiectul și descrierea litigiului

   Anularea deciziilor Comisiei de revocare din funcție a reclamantului și de diminuare a cuantumului pensiei sale în urma unei proceduri disciplinare inițiate pentru a se constata dacă a avut loc o încălcare a articolului 11 din statut

      Concluziile reclamantului

               —

               Anularea deciziei din 29 septembrie 2011;

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.


title: Cauza C-415/07: Hotărârea Curții (Camera a doua) din 2 aprilie 2009 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Tribunale ordinario di Nocera Inferiore — Italia) — Lodato Gennaro & C. SpA/Istituto nazionale della previdenza sociale (INPS), SCCI [Ajutoare de stat pentru ocuparea forței de muncă — Linii directoare privind ajutoarele de stat pentru ocuparea forței de muncă — Linii directoare privind ajutoarele de stat regionale — Regulamentul (CE) nr. 2204/2002 — Noțiunea creare de locuri de muncă — Calcul al creșterii numărului de locuri de muncă]

text:
               20.6.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 141/10

         Hotărârea Curții (Camera a doua) din 2 aprilie 2009 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Tribunale ordinario di Nocera Inferiore — Italia) — Lodato Gennaro & C. SpA/Istituto nazionale della previdenza sociale (INPS), SCCI
   (Cauza C-415/07) (1)

   (Ajutoare de stat pentru ocuparea forței de muncă - Linii directoare privind ajutoarele de stat pentru ocuparea forței de muncă - Linii directoare privind ajutoarele de stat regionale - Regulamentul (CE) nr. 2204/2002 - Noțiunea „creare de locuri de muncă” - Calcul al creșterii numărului de locuri de muncă)
   2009/C 141/15
   Limba de procedură: italiana

      Instanța de trimitere

   Tribunale ordinario di Nocera Inferiore

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Lodato Gennaro & C. SpA

      Pârâți: Istituto nazionale della previdenza sociale (INPS), SCCI

      Obiectul

   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Tribunale di Nocera Inferiore — Interpretarea Regulamentului (CE) nr. 2204/2002 al Comisiei din 12 decembrie 2002 de aplicare a articolelor 87 și 88 din Tratatul CE în raport cu ajutoarele de stat pentru ocuparea forței de muncă (JO L 337, p.3, Ediție specială, 08/vol. 1, p. 155) — Verificarea respectării condițiilor necesare pentru obținerea unui ajutor — Verificarea creșterii numărului de locuri de muncă — Modalitate de calcul

      Dispozitivul

   În ceea ce privește verificarea dacă a avut loc o creștere a numărului de locuri de muncă, Liniile directoare privind ajutoarele pentru ocuparea forței de muncă trebuie interpretate în sensul că numărul mediu de unități de muncă pe an din anul anterior recrutării trebuie comparat cu numărul mediu de unități de muncă pe an din anul ulterior recrutării.

      (1)  JO C 283, 24.11.2007.


title: Cauza C-610/15: Hotărârea Curții (Camera a doua) din 14 iunie 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Hoge Raad der Nederlanden – Țările de Jos) – Stichting Brein/Ziggo BV, XS4ALL Internet BV [Trimitere preliminară — Proprietate intelectuală și industrială — Directiva 2001/29/CE — Armonizarea anumitor aspecte ale dreptului de autor și ale drepturilor conexe — Articolul 3 alineatul (1) — Comunicare publică — Noțiune — Platformă de partajare online — Partajare de fișiere protejate, fără autorizarea titularului]

text:
               21.8.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 277/8

         Hotărârea Curții (Camera a doua) din 14 iunie 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Hoge Raad der Nederlanden – Țările de Jos) – Stichting Brein/Ziggo BV, XS4ALL Internet BV
   (Cauza C-610/15) (1)

   ([Trimitere preliminară - Proprietate intelectuală și industrială - Directiva 2001/29/CE - Armonizarea anumitor aspecte ale dreptului de autor și ale drepturilor conexe - Articolul 3 alineatul (1) - Comunicare publică - Noțiune - Platformă de partajare online - Partajare de fișiere protejate, fără autorizarea titularului])
   (2017/C 277/09)
   Limba de procedură: neerlandeza

      Instanța de trimitere

   Hoge Raad der Nederlanden

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Stichting Brein

      Pârâte: Ziggo BV, XS4ALL Internet BV

      Dispozitivul

   Noțiunea „comunicare publică”, în sensul articolului 3 alineatul (1) din Directiva 2001/29/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 22 mai 2001 privind armonizarea anumitor aspecte ale dreptului de autor și drepturilor conexe în societatea informațională, trebuie interpretată în sensul că acoperă, în împrejurări precum cele în discuție în litigiul principal, punerea la dispoziție și gestionarea pe internet a unei platforme de partajare online care, prin indexarea de metadate referitoare la opere protejate și prin furnizarea unui motor de căutare, permite utilizatorilor acestei platforme să localizeze operele menționate și să le partajeze în cadrul unei rețele de la utilizator la utilizator („peer-to-peer”).

      (1)  JO C 48, 8.2.2016.


title: Cauza T-60/07: Acțiune introdusă la data de 23 februarie 2007 — Spania/Comisie

text:
               28.4.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 95/49

         Acțiune introdusă la data de 23 februarie 2007 — Spania/Comisie
   (Cauza T-60/07)
   (2007/C 95/98)
   Limba de procedură: spaniola
   Părțile

      Reclamant: Regatul Spaniei (reprezentant: M. Muñoz Pérez)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene
   Concluziile reclamantei

               —

               anularea Deciziei 2006/932/CE a Comisiei din 14 decembrie 2006 care exclude de la finanțarea comunitară anumite cheltuieli efectuate de statele membre în cadrul secțiunii Garantare a FEOGA, în ceea ce privește partea care constituie obiectul prezentei acțiuni;

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   Regatul Spaniei contestă decizia atacată, în măsura în care aceasta din urmă prevede o corecție financiară, în legătură cu neîndeplinirea condițiilor privind mediul în cadrul retragerilor de fructe și legume destinate hranei animalelor în Comunitatea Valencia, în cursul anilor de comercializare 2001, 2002 și 2003, pentru o sumă de 2 858 447,88 euro și, respectiv, 4 357 238,89 euro și 3 679 878,76 euro.
   În susținerea pretențiilor sale, reclamantul invocă:

               —

               Inexistența neregularităților denunțate de Comisie, în sensul că normele relevante ale Comunității Valencia nu au dat naștere unui circuit paralel de biodegradare.

               —

               Încălcarea principiului proporționalității în ceea ce privește corecția financiară decisă, în măsura în care, pe de o parte, Comisia nu a stabilit care este valoarea reală a riscului financiar pe care neregularitățile teoretice estimate l-au presupus pentru FEOGA și, pe de altă parte, controalele efectuate de autoritățile spaniole în materia retragerii produselor pentru hrana animalelor erau mult superioare celor cerute de legislația comunitară.

               —

               În subsidiar, lipsa parțială a temeiului corecției financiare aplicate.


title: Cauza C-2/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunal Superior de Justicia de Galicia (Spania) la 2 ianuarie 2017 – Instituto Nacional de la Seguridad Social/Tesorería General de la Seguridad Social și Jesús Crespo Rey

text:
               3.4.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 104/33

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunal Superior de Justicia de Galicia (Spania) la 2 ianuarie 2017 – Instituto Nacional de la Seguridad Social/Tesorería General de la Seguridad Social și Jesús Crespo Rey
   (Cauza C-2/17)
   (2017/C 104/47)
   Limba de procedură: spaniola

      Instanța de trimitere

   Tribunal Superior de Justicia de Galicia

      Părțile din procedura principală

      Reclamant: Instituto Nacional de la Seguridad Social

      Pârâți: Tesorería General de la Seguridad Social, Jesús Crespo Rey

      Întrebările preliminare

               1)

               Trebuie considerate excluse din expresia „baza de cotizare din Spania cea mai apropiată în timp de perioadele de referință” care figurează în anexa XI.[G.2] [Spania, alineatul (2)] la Regulamentul (CE) nr. 883/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 29 aprilie 2004 privind coordonarea sistemelor de securitate socială (1) acele baze de cotizare rezultate din aplicarea unei reglementări interne spaniole potrivit căreia un lucrător migrant repatriat ale cărui ultime cotizații reale în Spania ar fi depășit bazele minime poate semna doar o convenție de menținere a cotizațiilor conform bazelor minime, în timp ce un lucrător care nu emigrează are posibilitatea de a semna convenția pentru baze superioare?

               2)

               În cazul unui răspuns afirmativ la întrebarea precedentă și în conformitate cu anexa XI.[G.2] [Spania, alineatul (2)] la Regulamentul (CE) nr. 883/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 29 aprilie 2004, reprezintă un remediu adecvat pentru repararea prejudiciului cauzat lucrătorului migrant luarea în considerare a ultimelor cotizații reale din Spania actualizate în mod corespunzător și considerarea perioadei de cotizare în temeiul convenției de menținere a cotizațiilor ca o perioadă neutră sau o paranteză?

      (1)  JO 2004 L 166, p. 1, Ediție specială, 05/vol. 7, p. 82.


title: Cauza F-29/10: Acțiune introdusă la 11 mai 2010 — Lorenzo/CESE

text:
               3.7.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 179/59

         Acțiune introdusă la 11 mai 2010 — Lorenzo/CESE
   (Cauza F-29/10)
   2010/C 179/103
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: Guillermo Lorenzo (Bruxelles, Belgia) (reprezentant: N. Lhoëst, avocat)

      Pârât: Comitetul Economic și Social European

      Obiectul și descrierea litigiului

   Anularea deciziei de a nu îl include pe reclamant printre funcționarii promovați la gradul AD 13 în cadrul exercițiului de promovare 2009

      Concluziile reclamantului

               —

               Anularea deciziei autorității împuternicite să facă numiri din cadrul CESE, adoptată și publicată la 30 iunie 2009, de a nu include numele reclamantului pe lista funcționarilor promovați la gradul AD 13 în cadrul exercițiului de promovare 2009;

               —

               în măsura în care este necesar, anularea deciziei AIPN a CESE din 5 februarie 2010 de respingere a reclamației introduse de reclamant în temeiul articolului 90 alineatul (2) din Statut;

               —

               obligarea Comitetului Economic și Social al Uniunii Europene la plata cheltuielilor de judecată.


title: Cauza T-491/09: Acțiune introdusă la 3 decembrie 2009 — Spania/Comisia

text:
               13.2.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 37/44

         Acțiune introdusă la 3 decembrie 2009 — Spania/Comisia
   (Cauza T-491/09)
   2010/C 37/62
   Limba de procedură: spaniola

      Părțile

      Reclamant: Regatul Spaniei (reprezentant: M. Muñoz Pérez)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile reclamantului

               —

               Anularea Deciziei 2009/721/CE a Comisiei din 24 septembrie 2009 de excludere de la finanțarea comunitară a anumitor cheltuieli efectuate de statele membre în cadrul secțiunii Garantare a Fondului european de orientare și garantare agricolă (FEOGA), în cadrul Fondului european de garantare agricolă (FEGA) și în cadrul Fondului european agricol pentru dezvoltare rurală (FEADR), în măsura în care face obiectul prezentei acțiuni și

               —

               obligarea instituției pârâte la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii sale, reclamantul invocă următoarele motive:

               1.

               încălcarea, în ceea ce privește corecția financiară corespunzătoare ajutoarelor pentru producția de ulei de măsline, a articolului 7 alineatul (4) din Regulamentul nr. 1258/1999 (1) și a articolului 31 alineatul (1) din Regulamentul nr. 1290/2005 (2), decizia atacată aplicând aceste dispoziții în privința unei situații în care nu trebuie să fie aplicate, având în vedere caracterul insuficient al pretinselor neregularități invocate de Comisie pentru justificarea corecției financiare decise;

               2.

               inexistența, în ceea ce privește corecția financiară referitoare la ajutoarele pentru prime pentru ovine și caprine, a neregularităților invocate de Comisie, ceea ce presupune că prin decizia atacată au fost încălcate articolul 7 alineatul (4) din Regulamentul nr. 1258/1999 și articolul 31 alineatul (1) din Regulamentul nr. 1290/2005, acestea fiind aplicate în privința unei situații în care nu trebuie să fie aplicate. În această privință, reclamantul susține că cercetările la fața locului au fost efectuate în perioada de retenție, în conformitate cu articolul 24 alineatul (2) din Regulamentul nr. 2419/2001 (3), iar problemele invocate de Comisie în legătură cu registrele de exploatare și cu lipsa observațiilor inspectorilor în registrele care nu sunt actualizate nu au nici un efect asupra determinării numărului de animale eligibile din exploatare pentru toată perioada de retenție.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 1258/1999 al Consiliului din 17 mai 1999 privind finanțarea politicii agricole comune (JO L 160, p. 103).

      (2)  Regulamentul (CE) nr. 1290/2005 al Consiliului din 21 iunie 2005 privind finanțarea politicii agricole comune (JO L 209, p. 1, Ediție specială, 14/vol. 1, p. 193).

      (3)  Regulamentul (CE) nr. 2419/2001 al Comisiei din 11 decembrie 2001 de stabilire a normelor de aplicare a sistemului integrat de gestionare și control privind anumite scheme de ajutor comunitare instituite prin Regulamentul (CEE) nr. 3508/92 (JO L 327, p. 11).


title: Cauza C-543/09: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 5 mai 2011 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Bundesverwaltungsgericht — Germania) — Deutsche Telekom AG/Bundesrepublik Deutschland [Comunicații electronice — Directiva 2002/22/CE — Articolul 25 alineatul (2) — Directiva 2002/58/CE — Articolul 12 — Furnizare de servicii de informații telefonice și de liste de abonați telefonici — Obligație impusă unei întreprinderi care alocă numere de telefon de a transmite altor întreprinderi datele pe care le deține cu privire la abonații unor întreprinderi terțe]

text:
               2.7.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 194/5

         Hotărârea Curții (Camera a treia) din 5 mai 2011 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Bundesverwaltungsgericht — Germania) — Deutsche Telekom AG/Bundesrepublik Deutschland
   (Cauza C-543/09) (1)

   (Comunicații electronice - Directiva 2002/22/CE - Articolul 25 alineatul (2) - Directiva 2002/58/CE - Articolul 12 - Furnizare de servicii de informații telefonice și de liste de abonați telefonici - Obligație impusă unei întreprinderi care alocă numere de telefon de a transmite altor întreprinderi datele pe care le deține cu privire la abonații unor întreprinderi terțe)
   2011/C 194/05
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Bundesverwaltungsgericht

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Deutsche Telekom AG

      Pârâtă: Bundesrepublik Deutschland

      cu participarea: GoYellow GmbH, Telix AG

      Obiectul

   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Bundesverwaltungsgericht — Interpretarea articolului 25 alineatul (2) din Directiva 2002/22/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 7 martie 2002 privind serviciul universal și drepturile utilizatorilor cu privire la rețelele și serviciile electronice de comunicații (directiva privind serviciul universal) (JO L 108, p. 51, Ediție specială, 13/vol. 35, p. 213), precum și a articolului 12 din Directiva 2002/58/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 12 iulie 2002 privind prelucrarea datelor personale și protejarea confidențialității în sectorul comunicațiilor publice (Directiva asupra confidențialității și comunicațiilor electronice) (JO L 201, p. 37, Ediție specială, 13/vol. 36, p. 63) — Furnizarea unor liste de abonați — Domeniul de aplicare a obligației impuse unei întreprinderi care a atribuit numere de telefon abonaților de a transmite altor întreprinderi toate datele relevante în vederea editării unei liste universale de abonați sau de a furniza un serviciu universal de informații — Date privind abonații terțelor întreprinderi

      Dispozitivul

               1.

               Articolul 25 alineatul (2) din Directiva 2002/22/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 7 martie 2002 privind serviciul universal și drepturile utilizatorilor cu privire la rețelele și serviciile electronice de comunicații (Directiva privind serviciul universal) trebuie interpretat în sensul că nu se opune unei reglementări naționale care impune întreprinderilor care alocă numere de telefon utilizatorilor finali obligația de a pune la dispoziția unor întreprinderi a căror activitate constă în furnizarea de servicii de informații telefonice accesibile publicului și de liste de abonați telefonici nu numai datele cu privire la propriii abonați ai acestora, ci și datele pe care le dețin cu privire la abonații unor întreprinderi terțe.

               2.

               Articolul 12 din Directiva 2002/58/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 12 iulie 2002 privind prelucrarea datelor personale și protejarea confidențialității în sectorul comunicațiilor publice (Directiva asupra confidențialității și comunicațiilor electronice) trebuie interpretat în sensul că nu se opune unei reglementări naționale prin care o întreprindere care publică liste publice de abonați este obligată să transmită date cu caracter personal pe care le deține cu privire la abonații altor furnizori de servicii telefonice către o întreprindere terță a cărei activitate constă în publicarea unei liste publice tipărite sau electronice de abonați telefonici sau în înlesnirea consultării unor astfel de liste de abonați prin intermediul unor servicii de informații, fără ca o astfel de transmitere să fie condiționată de un nou consimțământ al abonaților, cu condiția totuși ca, pe de o parte, aceștia din urmă să fi fost informați înainte de prima înscriere a datelor lor într-o listă publică de abonați cu privire la finalitatea acesteia, precum și cu privire la faptul că aceste date ar fi susceptibile de a fi comunicate unui alt furnizor de servicii telefonice și, pe de altă parte, cu condiția ca, după transmiterea lor, datele menționate să nu fie folosite în alte scopuri decât cele pentru care au fost adunate în vederea primei publicări.

      (1)  JO C 80, 27.3.2010.


title: Cauza C-190/13: Cerere de decizie preliminară introdusă de Juzgado de lo Social de Barcelona (Spania) la 15 aprilie 2013 — Antonio Márquez Samohano/Universitat Pompeu Fabra

text:
               29.6.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 189/4

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Juzgado de lo Social de Barcelona (Spania) la 15 aprilie 2013 — Antonio Márquez Samohano/Universitat Pompeu Fabra
   (Cauza C-190/13)
   2013/C 189/08
   Limba de procedură: spaniola

      Instanța de trimitere

   Juzgado de lo Social de Barcelona

      Părțile din procedura principală

      Reclamant: Antonio Márquez Samohano

      Pârâtă: Universitat Pompeu Fabra

      Întrebările preliminare

               1.

               Clauza 5 din acordul-cadru anexat la Directiva 1999/70/CE (1) a Consiliului din 28 iunie 1999 privind munca pe durată determinată trebuie interpretată în sensul că se opune unei reglementări naționale precum articolele 48 și 53 din Legea organică 6/2001 din 21 decembrie 2001 privind universitățile, care nu prevede o limită în timp pentru contractele de muncă succesive, atunci când nu există nicio măsură în dreptul național care să împiedice utilizarea abuzivă a contractelor de muncă pe durată determinată succesive în cazul profesorilor universitari?

               2.

               Noțiunea „lucrător pe durată determinată” definită în clauza 3 din acordul-cadru anexat la Directiva 1999/70/CE trebuie să fie interpretată în sensul că se opune unei norme precum a 15-a dispoziție adițională alineatul 1 al doilea paragraf la Statutul lucrătorilor, care prevede că contractulde muncă al unui astfel de lucrător poate înceta atunci când administrația angajatoare procedează la ocuparea prin concurs a postului respectiv?

               3.

               Având în vedere că dreptul lucrătorilor pe durată nedeterminată de a primi o indemnizație la încetarea contractului de muncă din cauze care nu au legătură cu persoana lor constituie o măsură adecvată de drept intern în vederea prevenirii și sancționării utilizării abuzive a contractelor de muncă pe durată determinată în sectorul privat, și întrucât pentru sectorul public nu există nicio măsură echivalentă, recunoașterea în favoarea lucrătorilor pe durată nedeterminată din sectorul public a aceluiași drept de a primi indemnizația prevăzută de lege în cazul lucrătorilor cu contracte pe durată nedeterminată din sectorul privat constituie o măsură adecvată în conformitate cu clauza 5 din acordul-cadru anexat la Directiva 1999/70/CE?

      (1)  JO L 175, p. 43, Ediție specială, 05/vol. 5, p. 129.


title: Cauza C-100/15 P: Hotărârea Curții (Camera a șasea) din 14 aprilie 2016 – Netherlands Maritime Technology Association/Comisia Europeană, Regatul Spaniei (Recurs – Ajutoare de stat – Sistem de amortizare anticipată a costului anumitor active dobândite în leasing – Decizie prin care se constată inexistența ajutorului de stat – Lipsa inițierii procedurii oficiale de investigare – Caracter insuficient și incomplet al examinării – Obligație de motivare – Selectivitate)

text:
               13.6.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 211/19

      Hotărârea Curții (Camera a șasea) din 14 aprilie 2016 – Netherlands Maritime Technology Association/Comisia Europeană, Regatul Spaniei
      (Cauza C-100/15 P) (1)

      ((Recurs - Ajutoare de stat - Sistem de amortizare anticipată a costului anumitor active dobândite în leasing - Decizie prin care se constată inexistența ajutorului de stat - Lipsa inițierii procedurii oficiale de investigare - Caracter insuficient și incomplet al examinării - Obligație de motivare - Selectivitate))
      (2016/C 211/23)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Recurentă: Netherlands Maritime Technology Association (reprezentanți: K. Struckmann, avocat, G. Forwood, barrister)

         Celelalte părți din procedură: Comisia Europeană (reprezentanți: L. Flynn și P. Němečková, agenți), Regatul Spaniei (reprezentant: M. A. Sampol Pucurull, agent)

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge recursul.

                  2)

                  Obligă Netherlands Maritime Technology Association să suporte, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, pe cele efectuate de Comisia Europeană.

                  3)

                  Regatul Spaniei suportă propriile cheltuieli de judecată.

         (1)  JO C 127, 20.4.2015.


title: Cauza C-531/13: Hotărârea Curții (Camera a doua) din 11 februarie 2015 (cerere de decizie preliminară formulată de Verwaltungsgerichtshof – Austria) – Marktgemeinde Straßwalchen și alții/Bundesminister für Wirtschaft, Familie und Jugend [Mediu — Directiva 85/337/CEE — Evaluarea efectelor anumitor proiecte publice și private asupra mediului — Proiecte care trebuie sau nu trebuie să facă obiectul unei evaluări — Foraje de explorare — Punctul 14 din anexa I — Noțiunea „extracția petrolului și a gazelor naturale în scopuri comerciale”  — Obligația de evaluare la extracția unei anumite cantități de gaze — Punctul 2 litera (d) din anexa II — Noțiunea „foraje de mare adâncime”  — Punctul 1 din anexa III — Noțiunea „cumulare cu alte proiecte” ]

text:
               13.4.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 118/7

         Hotărârea Curții (Camera a doua) din 11 februarie 2015 (cerere de decizie preliminară formulată de Verwaltungsgerichtshof – Austria) – Marktgemeinde Straßwalchen și alții/Bundesminister für Wirtschaft, Familie und Jugend
   (Cauza C-531/13) (1)

   ([Mediu - Directiva 85/337/CEE - Evaluarea efectelor anumitor proiecte publice și private asupra mediului - Proiecte care trebuie sau nu trebuie să facă obiectul unei evaluări - Foraje de explorare - Punctul 14 din anexa I - Noțiunea „extracția petrolului și a gazelor naturale în scopuri comerciale” - Obligația de evaluare la extracția unei anumite cantități de gaze - Punctul 2 litera (d) din anexa II - Noțiunea „foraje de mare adâncime” - Punctul 1 din anexa III - Noțiunea „cumulare cu alte proiecte”])
   (2015/C 118/09)
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Verwaltungsgerichtshof

      Părțile din procedura principală

      Reclamanți: Marktgemeinde Straßwalchen, Heinrich Kornhuber, Helga Kornhuber, Karoline Pöckl, Heinze Kornhuber, Marianne Kornhuber, Wolfgang Kornhuber, Andrea Kornhuber, Alois Herzog, Elfriede Herzog, Katrin Herzog, Stefan Asen, Helmut Zopf, Ingrid Zopf, Silvia Zopf, Daniel Zopf, Maria Zopf, Anton Zopf sen., Paula Loibichler, Theresa Baumann, Josep Schindlauer, Christine Schindlauer, Barbara Schindlauer, Bernhard Schindlauer, Alois Mayrhofer, Daniel Mayrhofer, Georg Rindberger, Maria Rindlberger, Georg Rindlberger sen., Max Herzog, Romana Herzog, Michael Herzog, Markus Herzog, Marianne Herzog, Max Herzog sen., Helmut Lettner, Maria Lettner, Anita Lettner, Alois Lettner sen., Christian Lettner, Sandra Lettner, Anton Nagelseder, Amalie Nagelseder, Josef Nagelseder, Gabriele Schachinger, Thomas Schachinger, Andreas Schinagl, Michaela Schinagl, Lukas Schinagl, Michael Schinagl, Maria Schinagl, Josef Schinagl, Johannn Mayr, Christine Mayr, Martin Mayr, Christian Mayr, Johann Mayr sen., Gerhard Herzog, Anton Mayrhofer, Siegfried Zieher

      Pârât: Bundesminister für Wirtschaft, Familie und Jugend

      cu participarea: Rohöl-Aufsuchungs AG

      Dispozitivul

               1)

               Punctul 14 din anexa I la Directiva 85/337/CEE a Consiliului din 27 iunie 1985 privind evaluarea efectelor anumitor proiecte publice și private asupra mediului, astfel cum a fost modificată prin Directiva 2009/31/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 23 aprilie 2009, trebuie interpretat în sensul că un foraj de explorare precum cel în discuție în litigiul principal, în cadrul căruia se are în vedere efectuarea unui test de extracție a gazelor naturale și a petrolului pentru a cerceta exploatabilitatea comercială a unui zăcământ, nu intră în domeniul de aplicare al acestei dispoziții.

               2)

               Articolul 4 alineatul (2) din Directiva 85/337, astfel cum a fost modificată prin Directiva 2009/31, coroborat cu punctul 2 litera (d) din anexa II la această directivă trebuie interpretat în sensul că din această dispoziție poate rezulta obligația de a realiza o evaluare a efectelor asupra mediului ale unui foraj de mare adâncime precum forajul de explorare în discuție în litigiul principal. Autoritățile naționale competente trebuie astfel să efectueze o examinare specială a problemei dacă, ținând seama de criteriile care figurează în anexa III la Directiva 85/337, astfel cum a fost modificată prin Directiva 2009/31, trebuie să se procedeze la o evaluare a efectelor asupra mediului. În acest cadru, trebuie să se analizeze în special dacă, având în vedere efectele altor proiecte, efectele forajelor de explorare asupra mediului pot fi mai importante decât în absența unor asemenea proiecte. Această apreciere nu poate depinde de limitele municipalităților.

      (1)  JO C 15, 18.1.2014.


title: Cauza T-163/15: Ordonanța Tribunalului din 24 noiembrie 2015 – Delta Group agroalimentare Srl/Comisia („Acțiune în anulare — Piața italiană a cărnii de pasăre — Măsuri excepționale de sprijin destinate rezolvării unor probleme specifice privind sectorul cărnii de pasăre în Italia — Restituiri la exportul cărnii de pasăre având ca destinație anumite țări africane — Respingerea cererii de măsuri excepționale introdusă de reclamantă — Act care nu poate fi supus căilor de atac — Inadmisibilitate”)

text:
               25.1.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 27/57

         Ordonanța Tribunalului din 24 noiembrie 2015 – Delta Group agroalimentare Srl/Comisia
   (Cauza T-163/15) (1)

   ((„Acțiune în anulare - Piața italiană a cărnii de pasăre - Măsuri excepționale de sprijin destinate rezolvării unor probleme specifice privind sectorul cărnii de pasăre în Italia - Restituiri la exportul cărnii de pasăre având ca destinație anumite țări africane - Respingerea cererii de măsuri excepționale introdusă de reclamantă - Act care nu poate fi supus căilor de atac - Inadmisibilitate”))
   (2016/C 027/74)
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Reclamantă: Delta Group agroalimentare Srl (Porto Viro, Italia) (reprezentant: V. Migliorini, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: B. Schima și D. Nardi, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare a scrisorii Comisiei din 9 februarie 2015 [Ref. Ares (2015) 528512], trimisă ca răspuns la cererea reclamantei prin care solicita adoptarea unor măsuri excepționale de sprijin pentru piața cărnii de pasăre în temeiul articolului 219 alineatul (1) sau al articolului 221 din Regulamentul (UE) nr. 1308/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 17 decembrie 2013 de instituire a unei organizări comune a piețelor produselor agricole și de abrogare a Regulamentelor (CEE) nr. 922/72, (CEE) nr. 234/79, (CE) nr. 1037/2001 și (CE) nr. 1234/2007 ale Consiliului (JO L 347, p. 671)

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea ca inadmisibilă.

               2)

               Delta Group agroalimentare Srl suportă propriile cheltuieli de judecată și pe cele efectuate de Comisia Europeană.

      (1)  JO C 178, 1.6.2015.


title: Cauza T-195/11: Acțiune introdusă la 4 aprilie 2011 — Cahier și alții/Consiliul și Comisia

text:
               11.6.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 173/14

         Acțiune introdusă la 4 aprilie 2011 — Cahier și alții/Consiliul și Comisia
   (Cauza T-195/11)
   2011/C 173/30
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamanți: Jean-Marie Cahier (Montchaude, Franța), Robert Aubineau (Cierzac, Franța), Laurent Bigot (Saint Palais sur Mer, Franța), Pascal Bourdeau (Saintes Lheurine, Franța), Jacques Brard-Blanchard (Boutiers Saint Trojan, Franța), Olivier Charruaud (St Martial de Mirambeau, Franța), Daniel Chauvet (Saint Georges Antignac, Franța), Régis Chauvet (Marignac, Franța), Fabrice Compagnon (Avy, Franța), Francis Crepeau (Jarnac Champagne, Franța), Bernard Deborde (Arthenac, Franța), Chantal Goulard (Arthenac), Jean Pierre Gourdet (Moings, Franța), Bernard Goursaud (Brie sous Matha, Franța), Jean Gravouil (Saint Hilaire de Villefranche, Franța), Guy Herbelot (Echebrune, Franța), Rodrigue Herbelot (Echebrune), Sophie Landrit (Ozillac, Franța), Michel Mallet (Vanzac, Franța), Alain Marchadier (Villars en Pons, Franța), Michel Merlet (Jarnac Champagne), René Phelipon (Cierzac), Claude Potut (Avy), Philippe Pruleau (Saint Bonnet sur Gironde, Franța), Béatrice Rousseau (Gensac La Pallue, Franța), Jean-Christophe Rousseau (Segonzac, Franța), Françoise Rousseau (Burie, Franța), Pascale Rulleaud-Beaufour (Arthenac) et Alain Phelipon (Saintes, Franța) (reprezentant: C.-E. Gudin, avocat)

      Pârâți: Consiliul Uniunii Europene și Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamanții solicită Tribunalului:

               —

               repararea integrală a prejudiciului suferit cu titlu de condamnări pecuniare, și anume suma de:

                           —

                           53 600 de euro pentru Jean-Marie Cahier;

                           —

                           105 100 de euro pentru Robert Aubineau;

                           —

                           240 500 de euro pentru Laurent Bigot;

                           —

                           111 100 de euro pentru Pascal Bourdeau;

                           —

                           12 800 de euro pentru Jacques Brard-Blanchard;

                           —

                           37 600 de euro pentru Olivier Charruaud;

                           —

                           122 100 de euro pentru Daniel Chauvet;

                           —

                           40 500 de euro pentru Régis Chauvet;

                           —

                           97 100 de euro pentru Fabrice Compagnon;

                           —

                           105 600 de euro pentru Francis Crepeau;

                           —

                           1 081 500 de euro pentru Bernard Deborde;

                           —

                           64 800 de euro pentru Chantal Goulard;

                           —

                           94 400 de euro pentru Jean Pierre Gourdet;

                           —

                           43 000 de euro pentru Bernard Goursaud;

                           —

                           82 100 de euro pentru Jean Gravouil;

                           —

                           20 500 de euro pentru Guy Herbelot;

                           —

                           65 100 de euro pentru Rodrigue Herbelot;

                           —

                           53 000 de euro pentru Sophie Landrit;

                           —

                           39 500 de euro pentru Michel Mallet;

                           —

                           332 500 de euro pentru Alain Marchadier;

                           —

                           458 500 de euro pentru Michel Merlet;

                           —

                           23 000 de euro pentru René Phelipon;

                           —

                           85 100 de euro pentru Claude Potut;

                           —

                           3 500 de euro pentru Philippe Pruleau;

                           —

                           34 500 de euro pentru Béatrice Rousseau;

                           —

                           38 070 de euro pentru Jean-Christophe Rousseau;

                           —

                           24 300 de euro pentru Françoise Rousseau;

                           —

                           486 500 de euro pentru Pascale Rulleaud-Beaufour;

                           —

                           10 500 de euro pentru Alain Phelipon;

               —

               stabilirea forfetară a cuantumului prejudiciului moral la suma de 100 000 de euro pentru fiecare dintre cei 29 de reclamanți;

               —

               obligarea Consiliului și a Comisiei la plata tuturor cheltuielilor de judecată și a altor cheltuieli:

                           —

                           în ceea ce privește procedura în curs la Tribunalul Uniunii Europene;

                           —

                           de asemenea, în ceea ce privește toate procedurile inițiate la toate instanțele interne.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamanții invocă faptul că răspunderea extracontractuală a Uniunii Europene ar fi angajată de o încălcare gravă a articolului 40 alineatul (2) TFUE, întrucât articolul 28 din Regulamentul (CE) nr. 1493/1999 al Consiliului din 17 mai 1999 privind organizarea comună a pieței vitivinicole (1), astfel cum este pus în aplicare prin Regulamentul (CE) nr. 1623/2000 al Comisiei (2) și menținut prin Regulamentul (CE) nr. 479/2008 al Consiliului (3) ar cuprinde o interdicție pentru producătorii de vinuri provenite din soiuri de viță destinate unei duble utilizări de a efectua ei înșiși distilarea în rachiu de vin a cantităților de vin cu denumire de origine produse care depășesc cantitatea normal vinificată.
   Reclamanții ar fi fost în mod sistematic urmăriți și condamnați de autoritățile naționale pentru că nu au livrat pentru distilarea obligatorie în alcool de stat de către distilatorii autorizați cantitățile produse care depășesc cantitățile normal vinificate și neexportate ca vinuri către țări terțe.
   Reclamanții invocă printre altele că este vorba de o încălcare a unor acte absolut clare și corecte față de care organele Uniunii nu aveau o putere de apreciere. Acestea invocă o încălcare a principiilor nediscriminării, securității juridice, proporționalității, estoppel, prezumției de inocență de fraudă, bunei administrări, solicitudinii și dreptului de proprietate, precum și o atingere abuzivă adusă libertății de producție și de comercializare a unui produs industrial și extinderea abuzivă a aplicării unui regulament în scopul stabilizării pieței și garantării unui anumit venit pentru producători la cazuri în care nu există cereri de finanțare din partea acestor producători.

      (1)  JO L 179, p. 1, Ediție specială, 03/vol. 28, p. 190.

      (2)  Regulamentul (CE) nr. 1623/2000 al Comisiei din 25 iulie 2000 de stabilire a normelor de aplicare a Regulamentului (CE) nr. 1493/1999 privind organizarea comună a pieței vitivinicole, în ceea ce privește mecanismele pieței (JO L 194, p. 45, Ediție specială, 03/vol. 34, p. 120).

      (3)  Regulamentul (CE) nr. 479/2008 al Consiliului din 29 aprilie 2008 privind organizarea comună a pieței vitivinicole, de modificare a Regulamentului (CE) nr. 1493/1999, a Regulamentului (CE) nr. 1782/2003, a Regulamentului (CE) nr. 1290/2005 și a Regulamentului (CE) nr. 3/2008 și de abrogare a Regulamentului (CEE) nr. 2392/86 și a Regulamentului (CE) nr. 1493/1999 (JO L 148, p. 1).


title: Cauza T-59/12 P: Acțiune introdusă la 10 februarie 2012 — Planet/Comisia

text:
               21.4.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 118/26

         Acțiune introdusă la 10 februarie 2012 — Planet/Comisia
   (Cauza T-59/12 P)
   2012/C 118/45
   Limba de procedură: greaca

      Părțile

      Reclamantă: Planet A. E. Anonymi Etaireia Parochis Symvouleftikon Ypiresion (societate pe acțiuni care oferă servicii de consultanță) (Atena, Grecia) (reprezentant: V. Christianos, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               Constatarea faptului că plata tardivă de către Comisie a ultimei rate a sumei plătite reclamantei în temeiul contractului privind proiectul „Collaboration Environment for Strategic Innovation (Laboranova)” în valoare de 20 665,17 EUR constituie o încălcare a obligațiilor sale contractuale și obligarea Comisiei la plata către reclamantă a sumei de 20 665,17 pentru cheltuielile efectuate de reclamantă în a patra perioadă de referință din proiectul Laboranova, majorată cu dobânzi începând de la 12 octombrie 2011;

               —

               constatarea faptului că reclamanta nu e obligată să ramburseze Comisiei suma de 39 657,30 pentru perioada P4 din proiectul Laboranova;

               —

               obligarea Comisiei la plata către reclamantă a sumei de 30 000 EUR ca despăgubire pentru prejudiciul cauzat reputației profesionale suferit de reclamantă prin încălcarea secretului profesional de către Comisie, majorată cu dobânzi compensatorii de la data de 6 octombrie 2011 până la pronunțarea hotărârii definitive în prezenta cauză și dobânzi de întârziere de la data pronunțării până la plata integrală și

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată efectuate de reclamantă.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă două motive.
   În primul rând, o acțiune pentru angajarea răspunderii Comisiei în temeiul contractului 035262 în vederea executării proiectului „Collaboration Environment for Strategic Innovation (Laboranova)”, în sensul articolului 272 TFUE. În special, reclamanta susține că, deși și a îndeplinit în totalitate și în mod corespunzător obligațiile contractuale, Comisia, fără vreo justificare și contrar prevederilor contratului menționat și principiului bunei credințe, a respins cererea de suportare a cheltuielilor efectuate de reclamantă pentru perioada P4 și a suspendat plata către aceasta. Pentru acest motiv, reclamanta susține că Comisia trebuie să îi plătească suma de 20 665,17 EUR majorată cu dobânzile prevăzute în clauza II 28 alineatul 7 din anexa II la contract începând din 12 octombrie 2011, iar Comisia nu are dreptul să solicite Planet recuperarea sumei de 39 657,30 plătite în avans pentru perioada P4.
   În al doilea rând, o acțiune pentru angajarea răspunderii extracontractuale a Comisiei, în temeiul articolului 340 al doilea paragraf TFUE. În special, reclamanta susține că, prin faptul că a anunțat coordonatorul proiectului despre existența unui audit financiar în legătură cu reclamanta, Comisia a încălcat în mod grav norma privind protecția secretului profesional, afectând prin urmare reputația profesională a reclamantei. Pentru acest motiv, reclamanta solicită despăgubirea prejudiciului moral suferit împreună cu dobânzile corespunzătoare (dobânzi compensatoare pentru perioada cuprinsă între data comunicării ilegale până la data pronunțării hotărârii în prezenta cauză și până la plata integrală a despăgubirii datorate), rezervându și expres dreptul de a solicita repararea eventualelor prejudicii patrimoniale cauzate de astfel de comportamente ilegale ale Comisiei


title: Cauza T-11/15: Acțiune introdusă la 9 ianuarie 2015 – Internet Consulting/OAPI – Provincia Autonoma di Bolzano-Alto Adige (SUEDTIROL)

text:
               2.3.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 73/50

      Acțiune introdusă la 9 ianuarie 2015 – Internet Consulting/OAPI – Provincia Autonoma di Bolzano-Alto Adige (SUEDTIROL)
      (Cauza T-11/15)
      (2015/C 073/61)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: italiana

         Părțile

         Reclamantă: Internet Consulting GmbH (Brunico, Italia) (reprezentanți: L. Miori și A. Bertella, avocați)

         Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Provincia Autonoma di Bolzano-Alto Adige (Bolzano, Italia)

         Datele privind procedura în fața OAPI

         Titularul mărcii în litigiu: reclamanta.

         Marca în litigiu: marca verbală „SUEDTIROL” – Marca comunitară nr. 2 826 931.

         Procedura care s-a aflat pe rolul OAPI: procedura de declarare a nulității.

         Decizia atacată: Decizia Marii Camere de recurs a OAPI din 10 octombrie 2014 în cazul R 574/2013-G.

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  Anularea sau în orice caz modificarea integrală a deciziei atacate a Marii Camere de recurs a OAPI din 10 octombrie 2014, comunicată la 13 noiembrie 2014, prin care se respinge în orice situație cererea de declarare a nulității mărcii comunitare Suedtirol formulată de Provincia Autonoma di Bolzano;

                  —

                  Obligarea reclamatei la plata cheltuielilor de judecată efectuate în cele două proceduri în fața OAPI, precum și în prezenta procedură.

         Motivele invocate

                  —

                  Încălcarea și/sau aplicarea eronată a articolelor 5 și 56 din Regulamentul nr. 207/2009;

                  —

                  Încălcarea și aplicarea eronată a articolului 7 alineatul (1) litera (c) și a articolelor 12 și 52 din regulamentul menționat.


title: Cauza T-429/09: Ordonanța Tribunalului din 14 martie 2011 — Campailla/Comisia ( „Acțiune în despăgubiri — Termen de prescripție — Articolul 46 din Statutul Curții — Inadmisibilitate” )

text:
               7.5.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 139/17

         Ordonanța Tribunalului din 14 martie 2011 — Campailla/Comisia
   (Cauza T-429/09) (1)

   (Acțiune în despăgubiri - Termen de prescripție - Articolul 46 din Statutul Curții - Inadmisibilitate)
   2011/C 139/33
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: Massimo Campailla (Boulogne-sur-Mer, France) (reprezentanți: inițial P. Goergen, ulterior G. Reuter și C. Verbruggen, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: A. Bordes și T. Scharf, agenți)

      Obiectul

   Acțiune în despăgubiri prin care se urmărește repararea prejudiciului pe care reclamantul pretinde că l-a suferit ca urmare a refuzului Comisiei de a interveni într-un diferend dintre acesta și statul camerunez

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Domnul Massimo Campailla suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și cheltuielile de judecată efectuate de Comisia Europeană.

      (1)  JO C 161, 19.6.2010.


title: Cauza C-401/06: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 6 decembrie 2007 — Comisia Comunităților Europene/Republica Federală Germania (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Impozitare — A șasea directivă TVA — Prestare de servicii — Executor testamentar — Locul furnizării serviciului — Articolul 9 alineatul (1) și alineatul (2) litera (e))

text:
               26.1.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 22/10

         Hotărârea Curții (Camera a treia) din 6 decembrie 2007 — Comisia Comunităților Europene/Republica Federală Germania
   (Cauza C-401/06) (1)

   (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru - Impozitare - A șasea directivă TVA - Prestare de servicii - Executor testamentar - Locul furnizării serviciului - Articolul 9 alineatul (1) și alineatul (2) litera (e))
   (2008/C 22/18)
   Limba de procedură: germana
   Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentant: D. Triantafyllou, agent)

      Pârâtă: Republica Federală Germania (reprezentant: M. Lumma, agent)
   Obiectul
   Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Încălcarea articolului 9 alineatul (2) litera (e) din Directiva 77/388/CEE: A șasea directivă a Consiliului din 17 mai 1977 privind armonizarea legislațiilor statelor membre referitoare la impozitele pe cifra de afaceri — sistemul comun de taxă pe valoarea adăugată: baza unitară de evaluare (JO L 145, p. 1) — Servicii furnizate de executorii testamentari pentru clienți care își au sediul în afara Comunității sau pentru persoane plătitoare de impozit care își au sediul în Comunitate, însă nu în aceeași țară ca și prestatorul — Locul prestării serviciilor — Calificarea activității de executor testamentar.
   Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Comisia Comunităților Europene suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și cheltuielile de judecată efectuate de Republica Federală Germania.

      (1)  JO C 294, 2.12.2006.


title: Cauza T-470/14: Hotărârea Tribunalului din 22 octombrie 2015 – Hewlett Packard Development Company/OAPI (ELITEPAD) [„Marcă comunitară — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale ELITEPAD — Motiv absolut de refuz — Caracter descriptiv — Articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009”]

text:
               7.12.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 406/30

         Hotărârea Tribunalului din 22 octombrie 2015 – Hewlett Packard Development Company/OAPI (ELITEPAD)
   (Cauza T-470/14) (1)

   ([„Marcă comunitară - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale ELITEPAD - Motiv absolut de refuz - Caracter descriptiv - Articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009”])
   (2015/C 406/30)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Hewlett Packard Development Company LP (Houston, Texas, Statele Unite) (reprezentanți: T. Raab și H. Lauf, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: O. Mondéjar Ortuño, agent)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a doua de recurs a OAPI din 27 martie 2014 (cauza R 884/2013-2) privind o cerere de înregistrare a semnului verbal ELITEPAD ca marcă comunitară

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă Hewlett Packard Development Company LP la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 292, 1.9.2014.


title: Cauza T-476/09: Acțiune introdusă la 30 noiembrie 2009 — ATB Norte/OAPI — Bricocenter Italia (BRICO CENTER)

text:
               30.1.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 24/65

         Acțiune introdusă la 30 noiembrie 2009 — ATB Norte/OAPI — Bricocenter Italia (BRICO CENTER)
   (Cauza T-476/09)
   2010/C 24/115
   Limba în care a fost formulată acțiunea: spaniola

      Părțile

      Reclamantă: ATB Norte, SL (Burgos, Spania) (reprezentanți: P. López Ronda, G. Macías Bonilla, H. L. Curtis-Oliver și G. Marín Raigal, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Bricocenter Italia Srl [Rozzano Milanofiori (Milano), Italia]

      Concluziile reclamantei

               —

               Anularea deciziei Camerei a patra de recurs a OAPI din 24 septembrie 2009 (R 1006/2008-4);

               —

               obligarea OAPI la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

      Solicitantul mărcii comunitare: Bricocenter Italia Srl.

      Marca comunitară vizată: marca figurativă conținând elementul verbal „BRICOCENTER” (cererea de înregistrare nr. 4 934 212), pentru servicii din clasa 35.

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în sprijinul opoziției: reclamanta.

      Marca sau semnul invocat în sprijinul opoziției: mărcile figurative comunitare care conțin elementele verbale „CENTROS DE BRICOLAGE BRICOCENTRO” (nr. 3 262 623) și „ATB CENTROS DE BRICOLAGE BRICOCENTRO” (nr. 989 046), pentru servicii din clasele 35, 37 și 39.

      Decizia diviziei de opoziție: admite opoziția.

      Decizia camerei de recurs: anulează decizia atacată și respinge opoziția în totalitate.

      Motivele invocate: interpretarea și aplicarea incorecte ale articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009.


title: Cauza C-346/11: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Tribunal administratif de Montreuil (Franța) la 4 iulie 2011 — SICAV GA Fund B/Ministre du budget, des comptes publics, de la fonction publique et de la réforme de l'État

text:
               10.9.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 269/35

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Tribunal administratif de Montreuil (Franța) la 4 iulie 2011 — SICAV GA Fund B/Ministre du budget, des comptes publics, de la fonction publique et de la réforme de l'État
   (Cauza C-346/11)
   2011/C 269/72
   Limba de procedură: franceza

      Instanța de trimitere

   Tribunal administratif de Montreuil

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: SICAV GA Fund B

      Pârât: Ministre du budget, des comptes publics, de la fonction publique et de la réforme de l'État

      Întrebările preliminare

               1.

               Trebuie luată în considerare situația deținătorilor de titluri de participare, împreună cu cea a organismelor de plasament colectiv în valori mobiliare (OPCVM)?

               2.

               Într-o astfel de ipoteză, în ce condiții reținerea la sursă în litigiu ar putea fi considerată conformă cu principiul liberei circulații a capitalurilor?


title: Cauza T-326/15: Ordonanța Tribunalului din 20 aprilie 2016 – Dima/EUIPO (Forma unei cutii compuse din două cuburi deschise) [„Marcă a Uniunii Europene — Cerere de înregistrare a unei mărcii a Uniunii Europene tridimensionale — Forma unei cutii compuse din două cuburi deschise — Motiv absolut de refuz — Lipsa caracterului distinctiv — Articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 — Acțiune vădit nefondată”]

text:
               20.6.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 222/21

         Ordonanța Tribunalului din 20 aprilie 2016 – Dima/EUIPO (Forma unei cutii compuse din două cuburi deschise)
   (Cauza T-326/15) (1)

   ([„Marcă a Uniunii Europene - Cerere de înregistrare a unei mărcii a Uniunii Europene tridimensionale - Forma unei cutii compuse din două cuburi deschise - Motiv absolut de refuz - Lipsa caracterului distinctiv - Articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 - Acțiune vădit nefondată”])
   (2016/C 222/25)
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Dima Verwaltungs GmbH (Hamburg, Germania) (reprezentant: T. Kerkhoff, avocat)

      Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietatea Intelectuală (EUIPO) (reprezentanți: inițial A. Graul și A. Schifko, ulterior A. Graul și M. Fischer, agenți)

      Obiectul

   Acțiune împotriva Deciziei Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 20 aprilie 2015 (cauza R 2567/2014-5) privind o cerere de înregistrare a unui semn tridimensional constituit din forma unei cutii compuse din două cuburi deschise ca marcă a Uniunii Europene

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă Dima Verwaltungs GmbH la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 328, 5.10.2015.


title: Cauza T-429/04: Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 9 iulie 2008 — Trubowest Handel și Makarov/Consiliul Uniunii Europene și Comisia Comunităților Europene ( Răspundere extracontractuală — Taxe antidumping — Regulamentul antidumping (CE) nr. 2320/97 — Cheltuieli cu onorariile de avocat angajate la nivel național — Inadmisibilitate — Prejudicii materiale și prejudiciu moral — Legătură de cauzalitate )

text:
               15.8.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 209/43

         Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 9 iulie 2008 — Trubowest Handel și Makarov/Consiliul Uniunii Europene și Comisia Comunităților Europene
   (Cauza T-429/04) (1)

   („Răspundere extracontractuală - Taxe antidumping - Regulamentul antidumping (CE) nr. 2320/97 - Cheltuieli cu onorariile de avocat angajate la nivel național - Inadmisibilitate - Prejudicii materiale și prejudiciu moral - Legătură de cauzalitate’)
   (2008/C 209/74)
   Limba de procedură: engleza
   Părțile

      Reclamanți: Trubowest Handel GmbH (Koln, Germania) și Viktor Makarov (Koln) (reprezentanți: K. Adamantopoulos și E. Petritsi, avocats)

      Pârâte: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: J.-P. Hix, agent, asistat de G. Berrisch, avocat) și Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: N. Khan și T. Scharf, agenți)
   Obiectul
   Acțiune în despăgubiri în temeiul articolului 288 CE prin care se urmărește repararea prejudiciului pretins a fi fost suferit ca urmare a adoptării Regulamentului (CE) nr. 2320/97 al Consiliului din 17 noiembrie 1997 de instituire a unor taxe antidumping definitive la importul anumitor tuburi și țevi obținute fără sudură, din fier sau din oțel, originare din Ungaria, Polonia, Rusia, Republica Cehă, România și Slovacia, de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 1189/93 și de finalizare a procedurii referitoare la importurile originare din Croația (JO L 322, p. 1)
   Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă Trubowest Handel GmbH și pe Victor Makarov să suporte propriile cheltuieli de judecată, precum și cheltuielile de judecată efectuate de Consiliu și de Comisie.

      (1)  JO C 31, 5.2.2005.


title: Cauza T-618/16: Ordonanța Tribunalului din 24 aprilie 2017 – Dreimane/Comisia („Acțiune în anulare și în despăgubire — Funcție publică — Funcționari — Pensii — Transferul drepturilor de pensie naționale — Calculul anilor de plată a contribuțiilor la sistemul de pensii — Articolul 90 alineatul (2) din statut — Termen — Inadmisibilitate vădită”)

text:
               26.6.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 202/19

         Ordonanța Tribunalului din 24 aprilie 2017 – Dreimane/Comisia
   (Cauza T-618/16) (1)

   ((„Acțiune în anulare și în despăgubire - Funcție publică - Funcționari - Pensii - Transferul drepturilor de pensie naționale - Calculul anilor de plată a contribuțiilor la sistemul de pensii - Articolul 90 alineatul (2) din statut - Termen - Inadmisibilitate vădită”))
   (2017/C 202/33)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Sandra Dreimane (Luxemburg, Luxemburg) (reprezentant: J. Ābiks, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: G. Gattinara și L. Radu Bouyon, agenți)

      Obiectul

   Cerere întemeiată pe articolul 270 TFUE având ca obiect, pe de o parte, anularea deciziei Comisiei de stabilire a sporului de ani de plată a contribuțiilor la sistemul de pensii care trebuie luat în considerare în sistemul de pensii al instituțiilor Uniunii Europene în urma unei cereri de transfer al drepturilor de pensie dobândite de reclamantă anterior intrării sale în serviciul Uniunii și, pe de altă parte, repararea prejudiciului pe care reclamanta l-ar fi suferit din cauza nerespectării, de către Comisie, a unui termen rezonabil în soluționarea acestei cereri de transfer

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea ca inadmisibilă.

               2)

               Nu este necesară pronunțarea cu privire la cererea de intervenție formulată de Consiliul Uniunii Europene.

               3)

               Doamna Sandra Dreimane suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de Comisia Europeană.

      (1)  JO C 371, 10.10.2016 (cauză înregistrată inițial la Tribunalul Funcției Publice a Uniunii Europene sub numărul F-48/16 și transferată la Tribunalul Uniunii Europene la 1.9.2016).


title: Cauza T-490/07: Acțiune introdusă la 21 decembrie 2007 — Notartel/OAPI — SAT.1 SatellitenFernsehen (R.U.N.)

text:
               8.3.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 64/45

         Acțiune introdusă la 21 decembrie 2007 — Notartel/OAPI — SAT.1 SatellitenFernsehen (R.U.N.)
   (Cauza T-490/07)
   (2008/C 64/75)
   Limba în care a fost formulată acțiunea: italiana
   Părțile

      Reclamantă: Notartel SpA — societa' informatica del Notariato (Roma, Italia) (reprezentanți: M. Bosshard, avvocato, M. Balestriero, avvocato)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: SAT.1 SatellitenFernsehen GmbH (Berlin, Germania)
   Concluziile reclamantei

               —

               În principal, anularea în parte — în măsura în care a admis opoziția — a deciziei pronunțate de Camera a patra de recurs a OAPI din data de 22 octombrie 2007 în cauza R 1267/2006-4;

               —

               în subsidiar, anularea în parte — în măsura în care a admis opoziția în ceea ce privește marca a cărei înregistrare se solicită pentru clasa 38 — a deciziei pronunțate de Camera a patra de recurs a OAPI din data de 22 octombrie 2007 în cauza R 1267/2006-4;

               —

               în orice caz, respingerea oricărei eventuale acțiuni sau cereri contrare viitoare, confirmând astfel părțile din decizia atacată care nu fac obiectul prezentei acțiuni;

               —

               obligarea OAPI la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      Persoana care solicită înregistrarea mărcii comunitare: reclamanta

      Marca comunitară vizată: marca verbală „R.U.N.” (cerere de înregistrare a mărcii comunitare nr. 1.069.863, pentru servicii din clasele 35, 38, și 42, în ceea ce privește prezenta cauză)

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în sprijinul opoziției: SAT.1 SatellitenFernsehen GmbH

      Marca sau semnul invocat în sprijinul opoziției: marca verbală națională și comunitară „ran” pentru produse și servicii din clasele 9, 35, 38, 41 și 42.

      Decizia diviziei de opoziție: respinge opoziția.

      Decizia camerei de recurs: admite în parte recursul, în ceea ce privește anumite servicii din clasele 38 și 42.

      Motivele invocate: decizia atacată este afectată de o contradicție logică, constând în enunțarea unor principii de drept corecte calificate ca fiind obligatorii pentru evaluarea similitudinii între semne și produse/servicii în vederea verificării existenței motivului de refuz prevăzut la articolul 73 prima parte din Regulamentul privind marca comunitară, pentru ca ulterior, la momentul aprecierii în speța concretă, să se aplice totuși criterii diferite. Așadar, o astfel de contradicție logică dă naștere fie unei erori de drept, reprezentată de aplicarea unor principii de drept diferite de principiile (corecte) care au fost enunțate în temeiul de drept al deciziei, fie unei motivări contradictorii și insuficiente.


title: Cauza C-30/10: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Linköpings tingsrätt (Suedia) la 19 ianuarie 2010 — Lotta Andersson/Staten genom Kronofogdemyndigheten i Jönköping, Tillsynsmyndigheten

text:
               17.4.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 100/17

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Linköpings tingsrätt (Suedia) la 19 ianuarie 2010 — Lotta Andersson/Staten genom Kronofogdemyndigheten i Jönköping, Tillsynsmyndigheten
   (Cauza C-30/10)
   2010/C 100/26
   Limba de procedură: suedeza

      Instanța de trimitere

   Linköpings tingsrätt (Suedia)

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Lotta Andersson

      Pârât: Staten genom Kronofogdemyndigheten i Jönköping, Tillsynsmyndigheten

      Întrebările preliminare

   O dispoziție națională care ar exclude un lucrător salariat de la beneficiul dreptului de preferință (privilegiu) pentru motivul că acesta, singur sau împreună cu rude apropiate, deținea în proprietate o parte esențială din întreprindere și a exercitat o influență considerabilă asupra activităților acesteia în cursul celor șase luni care au precedat cererea de lichidare este conformă cu articolul 10 litera (c) din Directiva 2002/74/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 23 septembrie 2002 (1) de modificare a Directivei 80/987/CEE a Consiliului privind apropierea legislațiilor statelor membre referitoare la protecția lucrătorilor salariați în cazul insolvabilității angajatorului (2)?

      (1)  JO L 270, p. 10, Ediție specială, 05/vol. 6, p. 149.

      (2)  JO L 283, p. 23, Ediție specială, 05/vol. 1, p. 197.


title: Cauza T-195/06: Hotărârea Tribunalului din 16 iunie 2011 — Solvay Solexis/Comisia ( „Concurență — Înțelegeri — Peroxid de hidrogen și perborat de sodiu — Decizie de constatare a unei încălcări a articolului 81 CE — Durata încălcării — Noțiunile «acord» și «practică concertată» — Acces la dosar — Amenzi — Egalitate de tratament — Comunicarea privind cooperarea — Obligația de motivare” )

text:
               30.7.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 226/22

         Hotărârea Tribunalului din 16 iunie 2011 — Solvay Solexis/Comisia
   (Cauza T-195/06) (1)

   (Concurență - Înțelegeri - Peroxid de hidrogen și perborat de sodiu - Decizie de constatare a unei încălcări a articolului 81 CE - Durata încălcării - Noțiunile «acord» și «practică concertată» - Acces la dosar - Amenzi - Egalitate de tratament - Comunicarea privind cooperarea - Obligația de motivare)
   2011/C 226/42
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Reclamantă: Solvay Solexis SpA (Milano, Italia) (reprezentanți: T. Salonico și G.L. Zampa, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: inițial V. Di Bucci și F. Amato, ulterior V. Di Bucci și V. Bottka, agenți)

      Obiectul

   Pe de o parte, cerere de anulare în parte a Deciziei C(2006) 1766 final a Comisiei din 3 mai 2006 privind o procedură de aplicare a articolului 81 [CE] și a articolului 53 din Acordul privind SEE (cazul COMP/F/38.620 — Peroxid de hidrogen și perborat) și, pe de altă parte, cerere de anulare sau de reducere a cuantumului amenzii aplicate reclamantei

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Obligă Solvay Solexis SpA la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 212, 2.9.2006.


title: Cauza F-97/08: Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera a treia) din 1 iulie 2010 — Füller-Tomlinson/Parlamentul European (Funcție publică — Fost agent temporar — Boală profesională — Atingere adusă integrității fizice și psihice — Durata procedurii prin care se urmărește recunoașterea originii profesionale a bolii)

text:
               9.10.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 274/32

         Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera a treia) din 1 iulie 2010 — Füller-Tomlinson/Parlamentul European
   (Cauza F-97/08) (1)

   (Funcție publică - Fost agent temporar - Boală profesională - Atingere adusă integrității fizice și psihice - Durata procedurii prin care se urmărește recunoașterea originii profesionale a bolii)
   2010/C 274/48
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: Paulette Füller-Tomlinson (Bruxelles, Belgia) (reprezentant: L. Levi, avocat)

      Pârât: Parlamentul European (reprezentanți: K. Zejdová și S. Seyr, agenți)

      Obiectul

   Anularea deciziei prin care se stabilește la 20 % partea de invaliditate permanentă parțială imputabilă originii profesionale a bolii, precum și, în subsidiar, obligarea pârâtului la plata unei sume cu titlu de reparare a prejudiciului moral suferit de reclamantă

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Dna Füller-Tomlinson este obligată la plata tuturor cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 44, 21.2.2009, p. 76.


title: Cauza T-617/11: Acțiune introdusă la 5 decembrie 2011 — Meyr-Melnhof Karton/OAPI — Stora Enso (SILVAWHITE)

text:
               4.2.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 32/37

         Acțiune introdusă la 5 decembrie 2011 — Meyr-Melnhof Karton/OAPI — Stora Enso (SILVAWHITE)
   (Cauza T-617/11)
   2012/C 32/73
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Meyr-Melnhof Karton AG (Viena, Austria) (reprezentanți: P. Baronikians și N. Wittich, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Stora Enso Oyj (Helsinki, Finlanda)

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               Anularea Deciziei Camerei a doua de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 21 septembrie 2011 în cauza R 2139/2010-2;

               —

               respingerea opoziției formulate împotriva cererii de înregistrare a mărcii comunitare nr. 8197469;

               —

               obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată efectuate de reclamantă în procedura de la OAPI, precum și în procedura aflată pe rolul Tribunalului

      Motivele și principalele argumente

      Solicitantul mărcii comunitare: reclamanta

      Marca comunitară vizată: marca verbală „SILVAWHITE” pentru produse din clasa 16 — cererea de înregistrare nr. 8197469

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în procedura opoziției: cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

      Marca sau semnul invocat: marca finlandeză „SILVAPRESS” înregistrată sub numărul 231953 pentru produse din clasa 16; marca internațională „SILVAPRESS”, înregistrată sub numărul 872793 pentru produse din clasa 16

      Decizia diviziei de opoziție: admite în totalitate opoziția

      Decizia camerei de recurs: respinge calea de atac

      Motivele invocate: încălcarea Regulamentului nr. 207/2009 al Consiliului, întrucât camera de recurs a reținut în mod greșit că exista un risc de confuzie între marca comunitară și marca comunitară solicitată.