title: Cauza T-50/08: Recurs introdus la 18 ianuarie 2008 de Ch. Michail împotriva hotărârii pronunțate la 22 noiembrie 2007 de Tribunalul Funcției Publice în cauza F-34/06, Michail/Comisia

text:
               24.5.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 128/34

         Recurs introdus la 18 ianuarie 2008 de Ch. Michail împotriva hotărârii pronunțate la 22 noiembrie 2007 de Tribunalul Funcției Publice în cauza F-34/06, Michail/Comisia
   (Cauza T-50/08)
   (2008/C 128/73)
   Limba de procedură: greaca
   Părțile

      Recurent: Christos Michail (reprezentant: C. Meïdanis, dikigoros)

      Cealaltă parte în proces: Comisia Comunităților Europene
   Concluziile recurentului

               —

               Declararea prezentului recurs împotriva hotărârii Tribunalului Funcției Publice pronunțate în cauza F-34/06 ca admisibil și fondat;

               —

               anularea actelor (hotărârilor) în litigiu ale Tribunalului Funcției Publice în cauza F-34/06;

               —

               acordarea unei reparații financiare pentru prejudiciul moral suferit de recurent, în cuantum de 120 000 EUR;

               —

               obligarea la plata cheltuielilor de judecată conform prevederilor legale.

         Motivele și principalele argumente
   Recurentul susține că, în hotărârea atacată, Tribunalul Funcției Publice (denumit în continuare „TFP”) a statuat în mod greșit cu privire la acțiunea sa, prin care solicitase anularea raportului asupra evoluției carierei întocmit în privința sa pentru anul 2004 și a deciziei autorității împuternicite să facă numiri de respingere a reclamațiilor pe care acesta le formulase în temeiul articolului 90 alineatul (2) din Statutul funcționarilor Comunităților Europene (denumit în continuare „Statutul funcționarilor”).
   Mai concret, recurentul susține, în primul rând, că TFP a interpretat în mod greșit articolul 43 din Statutul funcționarilor și dispozițiile generale de punere în aplicare a acestui articol. În al doilea rând, potrivit recurentului, TFP nu a interpretat în mod corect cererea cuprinsă în acțiunea asupra căreia s-a pronunțat și a efectuat o apreciere greșită a probelor. În al treilea rând, recurentul susține că, pentru a-i respinge acțiunea, TFP s-a întemeiat pe o motivare contradictorie, încălcând astfel drepturile sale procesuale fundamentale. În al patrulea rând, recurentul invocă faptul că TFP a săvârșit eroarea denegării de justiție în ceea ce privește o cerere specifică sau, în subsidiar, că motivarea era insuficientă și, în sfârșit, că acesta a respins în mod greșit pentru lipsă de precizie o parte a acțiunii.


title: Cauzele conexate T-133/08, T-134/08, T-177/08 și T-242/09: Hotărârea Tribunalului din 18 septembrie 2012 — Schräder/OCSP — Hansson (LEMON SYMPHONY) ( „Soiuri de plante — Decizie de adaptare din oficiu a descrierii oficiale a soiului LEMON SYMPHONY — Cerere de decădere din dreptul la protecția comunitară acordată soiului LEMON SYMPHONY — Cerere de anulare a protecției comunitare acordate soiului LEMON SYMPHONY — Cerere de protecție comunitară acordată soiului SUMOST 01 — Convocare la procedura orală în fața camerei de recurs a OCSP — Termen de înfățișare de cel puțin o lună” )

text:
               27.10.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 331/17

      Hotărârea Tribunalului din 18 septembrie 2012 — Schräder/OCSP — Hansson (LEMON SYMPHONY)
      (Cauzele conexate T-133/08, T-134/08, T-177/08 și T-242/09) (1)

      (Soiuri de plante - Decizie de adaptare din oficiu a descrierii oficiale a soiului LEMON SYMPHONY - Cerere de decădere din dreptul la protecția comunitară acordată soiului LEMON SYMPHONY - Cerere de anulare a protecției comunitare acordate soiului LEMON SYMPHONY - Cerere de protecție comunitară acordată soiului SUMOST 01 - Convocare la procedura orală în fața camerei de recurs a OCSP - Termen de înfățișare de cel puțin o lună)
      (2012/C 331/27)
      Limba de procedură: germana

         Părțile

         Reclamant: Ralf Schräder (Lüdinghausen, Germania) (reprezentanți: T. Leidereiter și W.-A. Schmidt, precum și, în cauzele T-133/08 și T-134/08, T. Henssler, avocați)

         Pârât: Oficiul Comunitar pentru Soiuri de Plante (OCSP) (reprezentanți: inițial B. Kiewiet și M. Ekvad, ulterior M. Ekvad, agenți, asistați de A. von Mühlendahl, avocat și, în cauza T-242/09, de A. von Mühlendahl și H. Hartwig, avocați)

         Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OCSP, intervenient în fața Tribunalului: Jørn Hansson (Søndersø, Danemarca) (reprezentanți: G. Würtenberger și R. Kunze, avocați)

         Obiectul

      În cauza T-133/08, o acțiune formulată împotriva Deciziei camerei de recurs a OCSP din 4 decembrie 2007 (cauza A 007/2007), privind o contestație împotriva deciziei de adaptare din oficiu a descrierii oficiale a soiului LEMON SYMPHONY în registrul protecției comunitare a soiurilor de plante; în cauza T-134/08, o acțiune formulată împotriva Deciziei camerei de recurs a OCSP din 4 decembrie 2007 (cauza A 006/2007), privind o cerere de decădere din dreptul la protecția comunitară a soiurilor de plante acordată soiului LEMON SYMPHONY; în cauza T-177/08, o acțiune formulată împotriva Deciziei camerei de recurs a OCSP din 4 decembrie 2007 (cauza A 005/2007), privind o cerere de protecție comunitară a soiurilor de plante pentru soiul SUMOST 01 și, în cauza T-242/09, o acțiune formulată împotriva Deciziei camerei de recurs a OCSP din 23 ianuarie 2009 (cauza A 010/2007), privind o cerere de anulare a protecției comunitare a soiurilor de plante acordate soiului LEMON SYMPHONY

         Dispozitivul

                  1.

                  Respinge acțiunea formulată împotriva Deciziei camerei de recurs a Oficiului Comunitar pentru Soiuri de Plante (OCSP) din 23 ianuarie 2009 (cauza A 010/2007), privind o cerere de anulare a protecției comunitare a soiurilor de plante acordate soiului LEMON SYMPHONY.

                  2.

                  Anulează Decizia camerei de recurs a OCSP din 4 decembrie 2007 (cauza A 007/2007), privind o contestație împotriva deciziei de adaptare din oficiu a descrierii oficiale a soiului LEMON SYMPHONY în registrul protecției comunitare a soiurilor de plante.

                  3.

                  Respinge acțiunea împotriva acestei decizii pentru restul capetelor de cerere.

                  4.

                  Anulează Decizia camerei de recurs a OCSP din 4 decembrie 2007 (cauza A 006/2007), privind o cerere de decădere din dreptul la protecția comunitară a soiurilor de plante acordată soiului LEMON SYMPHONY.

                  5.

                  Anulează Decizia camerei de recurs a OCSP din 4 decembrie 2007 (cauza A 005/2007), privind o cerere de protecție comunitară a soiurilor de plante pentru soiul SUMOST 01.

                  6.

                  Fiecare dintre părți suportă propriile cheltuieli de judecată.

         (1)  JO C 142, 7.6.2008.


title: Cauza T-60/15: Ordonanța Tribunalului din 16 octombrie 2015 – Laboratorios Ern/OAPI –Dermogen Farma (ETERN JUVENTUS) („Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Limitarea serviciilor solicitate — Nepronunţare asupra fondului”)

text:
               21.12.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 429/26

         Ordonanța Tribunalului din 16 octombrie 2015 – Laboratorios Ern/OAPI –Dermogen Farma (ETERN JUVENTUS)
   (Cauza T-60/15) (1)

   ((„Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Limitarea serviciilor solicitate - Nepronunţare asupra fondului”))
   (2015/C 429/33)
   Limba de procedură: spaniola

      Părțile

      Reclamantă: Laboratorios Ern, SA (Barcelona, Spania) (reprezentant: T. González Martínez, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentanți: J. García Murillo și A. Folliard Monguiral, agenți)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă în faţa Tribunalului: Dermogen Farma, SA (Madrid, Spania)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei întâi de recurs a OAPI din 6 noiembrie 2014 (cauza R 2414/2013-1) privind o procedură de opoziție între Laboratorios Ern, SA și Dermogen Farma, SA

      Dispozitivul

               1)

               Constată că nu mai este necesar să se pronunțe asupra fondului cauzei.

               2)

               Fiecare parte suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 107, 30.3.2015.


title: Cauza T-646/13: Acțiune introdusă la 25 noiembrie 2013 – Minority SafePack – one million signatures for diversity in Europe și alții/Comisia

text:
               14.4.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 112/34

         Acțiune introdusă la 25 noiembrie 2013 – Minority SafePack – one million signatures for diversity in Europe și alții/Comisia
   (Cauza T-646/13)
   2014/C 112/46
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamante: Bürgerausschuss für die Bürgerinitiative Minority SafePack – one million signatures for diversity in Europe și alții (reprezentanți: E. Johansson, J. Lund și C. Lund, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamantele solicită Tribunalului:

               —

               anularea Deciziei C (2013) 5969 final a Comisiei din 13 septembrie 2013, notificată la 16 septembrie 2013;

               —

               obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamantele invocă două motive.

               1.

               Primul motiv, întemeiat pe încălcarea unor norme fundamentale de procedură

                           —

                           Reclamantele susțin că decizia atacată încalcă normele de procedură prevăzute la articolul 296 alineatul (2) TFUE și la articolul 4 alineatul (3) din Regulamentul (UE) nr. 211/2011 (1).

                           —

                           Reclamantele susține, printre altele, în acest context, că Comisia nu menționează cele 11 teme care fac obiectul inițiativei cetățenești și care, în opinia acesteia, excedează cadrul în care este abilitată să prezinte o propunere de act juridic al Uniunii în vederea aplicării tratatelor. Reclamantele susțin totodată că Comisia nu precizează de ce aceste teme ar exceda acest cadru.

                           —

                           Pe de altă parte, reclamantele susțin, în cadrul acestui motiv, că Comisia nu precizează de ce Regulamentul nr. 211/2011 nu ar permite înregistrarea uneia sau mai multor părți ale unui proiect de inițiativă cetățenească.

               2.

               Al doilea motiv, întemeiat pe încălcarea tratatelor sau a unei norme de drept care privește aplicarea acestora

                           —

                           Reclamantele susțin în această privință încălcarea articolului 11 TUE, a articolului 24 alineatul (1) TFUE și a articolului 4 alineatele (2) și (3) din Regulamentul nr. 211/2011.

                           —

                           Reclamantele susțin, în acest context, că niciuna dintre temele în legătură cu care Comisia ar trebui să fie invitată să prezinte propuneri nu ar exceda în mod vădit cadrul în care ar fi abilitată să prezinte o propunere de act juridic al Uniunii în vederea aplicării tratatelor. Acestea adaugă că, chiar și în ipoteza în care una dintre teme ar exceda acest cadru, Comisia ar fi trebuit să înregistreze proiectul de inițiativă cetățenească, limitându-l la temele care, în opinia acesteia, nu excedează în mod vădit acest cadru.

      (1)  Regulamentul (UE) nr. 211/2011 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 februarie 2011 privind inițiativa cetățenească (JO L 65, p. 1, rectificare în JO L 94, p. 49).


title: Cauza C-61/16 P: Recurs introdus la 4 februarie 2016 de European Bicycle Manufacturers Association împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a șaptea) din 26 noiembrie 2015 în cauza T-425/13, Giant (China) Co. Ltd/Consiliul Uniunii Europene

text:
               21.3.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 106/28

         Recurs introdus la 4 februarie 2016 de European Bicycle Manufacturers Association împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a șaptea) din 26 noiembrie 2015 în cauza T-425/13, Giant (China) Co. Ltd/Consiliul Uniunii Europene
   (Cauza C-61/16 P)
   (2016/C 106/30)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Recurentă: European Bicycle Manufacturers Association (reprezentanți: L. Ruessmann, avocat, J. Beck, solicitor)

      Celelalte părți din procedură: Giant (China) Co. Ltd, Consiliul Uniunii Europene, Comisia Europeană

      Concluziile recurentei

               —

               Declararea admisibilității și temeiniciei recursului;

               —

               anularea hotărârii Tribunalului;

               —

               judecarea fondului și respingerea cererii de anulare sau trimiterea cauzei Tribunalului spre rejudecarea pe fond a cererii de anulare și

               —

               obligarea reclamantei din fața Tribunalului să plătească cheltuielile de judecată ale recurentei efectuate în procedura de recurs și în cadrul intervenției în fața Tribunalului.

      Motivele și principalele argumente

   Primul motiv de recurs: Tribunalul a săvârșit o eroare de drept realizând o analiză juridică incorectă a aplicării de către Consiliu a articolului 18 din regulamentul de bază. Contrar aprecierilor Tribunalului, Regulamentul nr. 502/2013 (1) a aplicat articolul 18 alineatul (1) în mod global grupului Giant întrucât instituțiile nu dispuneau de informații complete și cuprinzătoare despre societățile afiliate, iar nu numai de informații privind prețul de export al grupului.
   Al doilea motiv de recurs: Tribunalul a săvârșit o eroare de drept stabilind că Consiliul nu putea considera neprezentarea de către Giant a unor informații privind pragul de bază ca fiind o lipsă a cooperării în sensul articolului 18 alineatul (1) din regulamentul de bază. Informația solicitată era informație privind pragul de bază necesară pentru a permite instituțiilor să obțină o imagine completă și exactă a grupului Giant și, prin urmare, nefurnizarea acestei informații constituia o lipsă a cooperării care generează îndoială cu privire la fiabilitatea informației furnizate de Giant.
   Al treilea motiv de recurs: Tribunalul a săvârșit o eroare de drept stabilind că nu ar exista un risc de circumvenție dacă s-ar acorda Giant o taxă antidumping individuală, însă nu și Jinshan. Preocupările instituțiilor cu privire la circumvenția de către întreprinderile afiliate în prezenta cauză sunt justificate și constituie un motiv valid suplimentar pentru respingerea cererii Giant de taxă antidumping individuală.

      (1)  Regulamentul (UE) nr. 502/2013 al Consiliului din 29 mai 2013 de modificare a Regulamentului de punere în aplicare (UE) nr. 990/2011 de instituire a unei taxe antidumping definitive la importurile de biciclete originare din Republica Populară Chineză în urma unei reexaminări intermediare în conformitate cu articolul 11 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 1225/2009 (JO L 153, p. 17).


title: Cauzele conexate T-359/07 P — T-361/07 P: Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 20 februarie 2009 — Comisia/Bertolete și alții ( Recurs — Funcție publică — Agenți contractuali ai OIB — Foști lucrători salariați în cadrul sistemului de drept belgian — Schimbarea regimului aplicabil — Decizia Comisiei de stabilire a remunerației — Egalitate de tratament )

text:
               4.4.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 82/23

         Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 20 februarie 2009 — Comisia/Bertolete și alții
   (Cauzele conexate T-359/07 P — T-361/07 P) (1)

   („Recurs - Funcție publică - Agenți contractuali ai OIB - Foști lucrători salariați în cadrul sistemului de drept belgian - Schimbarea regimului aplicabil - Decizia Comisiei de stabilire a remunerației - Egalitate de tratament’)
   (2009/C 82/41)
   Limba de procedură: franceza
   Părțile

      Recurentă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: D. Martin și L. Lozano Palacios, agenți)

      Celelalte părți în proces: Marli Bertolete (Woluwé-Saint-Lambert, Belgia) și alți 8 agenți contractuali ai Comisiei Comunităților Europene ale căror nume figurează în anexă la hotărâre; Sabrina Abarca Montiel (Wauthier-Braine, Belgia) și alți 19 agenți contractuali ai Comisiei Comunităților Europene ale căror nume figurează în anexă la hotărâre; Béatrice Ider (Halle, Belgia); Marie-Claire Desorbay (Meise, Belgia); Lino Noschese (Braine-le-Château, Belgia) (reprezentant: L. Vogel, avocat)
   Obiectul
   Trei recursuri declarate împotriva Hotărârilor Tribunalului Funcției Publice a Uniunii Europene (Camera a doua) din 5 iulie 2007, Bertolete și alții/Comisia (F-26/06, nepublicată încă în Repertoriu), Abarca Montiel și alții/Comisia (F-24/06, nepublicată încă în Repertoriu) și Ider și alții/Comisia (F-25/06, nepublicată încă în Repertoriu), având ca obiect anularea acestor hotărâri
   Dispozitivul

               1)

               Anulează Hotărârile Tribunalului Funcției Publice (Camera a doua) din 5 iulie 2007, Bertolete și alții/Comisia (F-26/06, nepublicată încă în Repertoriu), Abarca Montiel și alții/Comisia (F-24/06, nepublicată încă în Repertoriu) și Ider și alții/Comisia (F-25/06, nepublicată încă în Repertoriu).

               2)

               Respinge acțiunile reclamanților în primă instanță, dna Marli Bertolete și alți 8 agenți contractuali ai Comisiei Comunităților Europene ale căror nume figurează în anexă, dna Sabrina Abarca Montiel și alți 19 agenți contractuali ai Comisiei Comunităților Europene ale căror nume figurează în anexă, dna Beatrice Ider, dna Marie-Claire Desorbay și dl Lino Noscheze.

               3)

               Reclamanții în primă instanță și Comisia suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 283, 24.11.2007.


title: Cauza C-394/10: Ordonanța președintelui Curții din 17 noiembrie 2010 — Comisia Europeană/Marele Ducat al Luxemburgului

text:
               19.3.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 89/13

         Ordonanța președintelui Curții din 17 noiembrie 2010 — Comisia Europeană/Marele Ducat al Luxemburgului
   (Cauza C-394/10) (1)

   2011/C 89/29
   Limba de procedură: franceza
   Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 274, 9.10.2010.


title: Cauza F-43/14: Ordonanța Tribunalului Funcției Publice (Camera a doua) din 20 iulie 2016 – Gaj/Comisia (Funcție publică – Funcționari – Pensii – Transferul drepturilor de pensie naționale – Propunere privind sporul de ani de plată a contribuțiilor – Act care nu lezează – Cererea de soluționare a cauzei fără dezbateri asupra fondului – Articolul 83 din Regulamentul de procedură – Acțiune în parte inadmisibilă și în parte vădit nefondată – Articolul 81 din Regulamentul de procedură)

text:
               3.10.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 364/49

      Ordonanța Tribunalului Funcției Publice (Camera a doua) din 20 iulie 2016 – Gaj/Comisia
      (Cauza F-43/14) (1)

      ((Funcție publică - Funcționari - Pensii - Transferul drepturilor de pensie naționale - Propunere privind sporul de ani de plată a contribuțiilor - Act care nu lezează - Cererea de soluționare a cauzei fără dezbateri asupra fondului - Articolul 83 din Regulamentul de procedură - Acțiune în parte inadmisibilă și în parte vădit nefondată - Articolul 81 din Regulamentul de procedură))
      (2016/C 364/62)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamantă: Wanda Gaj (Bruxelles, Belgia) (reprezentant: S. Orlandi, avocat)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: inițial J. Currall și G. Gattinara, agenți, ulterior G. Gattinara și F. Simonetti, agenți)

         Obiectul

      Cerere de anulare a deciziei de a acorda un spor în ceea ce privește drepturile de pensie ale reclamantei în sistemul de pensii al Uniunii în temeiul noilor DGA privind articolele 11 și 12 din anexa VIII la Statutul funcționarilor, precum și a deciziei din 19 august 2013 prin care se finalizează dosarul privind transferul drepturilor de pensie ale reclamantei dobândite în cadrul Casei Naționale de Asigurare pentru Limită de Vârstă a Lucrătorilor Salariați (CNAVTS)

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiune în parte ca inadmisibilă și în parte ca vădit nefondată.

                  2)

                  Doamna Wanda Gaj suportă propriile cheltuieli de judecată și este obligată la plata cheltuielilor de judecată efectuate de Comisia Europeană.

         (1)  JO C 292, 1.9.2014, p. 61.


title: Cauza C-553/13: Cerere de decizie preliminară introdusă de Tallinna Ringkonnakohus (Estonia) la 28 octombrie 2013 — Statoil Fuel & Retail Eesti AS/Tallinna Ettevõtlusamet

text:
               18.1.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 15/8

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Tallinna Ringkonnakohus (Estonia) la 28 octombrie 2013 — Statoil Fuel & Retail Eesti AS/Tallinna Ettevõtlusamet
   (Cauza C-553/13)
   2014/C 15/10
   Limba de procedură: estona

      Instanța de trimitere

   Tallinna Ringkonnakohus

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Statoil Fuel & Retail Eesti AS

      Pârât: Tallinna Ettevõtlusamet

      Întrebările preliminare

               1.

               Finanțarea operării serviciului de transport public de călători pe teritoriul unei colectivități locale este un scop specific în sensul articolului 1 alineatul (2) din Directiva 2008/118/CE (1) a Consiliului Uniunii Europene, în cazul în care îndeplinirea și finanțarea unei asemenea sarcini reprezintă obligații ale respectivei colectivități locale?

               2.

               În cazul unui răspuns afirmativ la prima întrebare, articolul 1 alineatul (2) din Directiva 2008/118/CE a Consiliului Uniunii Europene trebuie interpretat în sensul că este conformă acestei dispoziții instituirea în dreptul național a unui impozit indirect care este perceput de la consumatorul final pentru vânzarea unui produs accizabil și care este utilizat exclusiv în vederea operării serviciului local de transport public de călători, în cazul în care operarea serviciului local de transport public de călători reprezintă o obligație a colectivității locale beneficiare a impozitului care trebuie îndeplinită independent de existența unui astfel de impozit, iar cuantumul finanțării serviciului local de transport public de călători nu depinde, în cele din urmă, în mod automat, de totalul impozitelor încasate, întrucât finanțarea acestui serviciu este stabilită în sumă fixă, astfel încât — în situația în care veniturile obținute din impozitele indirecte sunt mai mari — mijloacele financiare puse la dispoziție de autoritățile publice sunt în mod corespunzător mai reduse și invers, în cazul în care încasările din taxa pe vânzări sunt mai mici, colectivitatea locală trebuie să majoreze în mod corespunzător alte mijloace financiare pentru operarea serviciului local de transport public de călători, fiind totuși posibil ca, în cazul în care veniturile din impozite diferă față de cuantumul prognozat [OR 2], să fie modificat cuantumul cheltuielilor pentru operarea serviciului de transport public de călători prin intermediul modificării bugetului colectivității locale?

               3.

               În cazul unui răspuns afirmativ la întrebarea precedentă, articolul 1 alineatul (2) din Directiva 2008/118/CE a Consiliului Uniunii Europene trebuie interpretat în sensul că este conformă acestei dispoziții perceperea unui impozit indirect suplimentar asupra unui produs accizabil, al cărui scop a fost stabilit ulterior nașterii obligației de plată a acestuia?

      (1)  Directiva 2008/118/CE a Consiliului din 16 decembrie 2008 privind regimul general al accizelor și de abrogare a Directivei 92/12/CEE (JO L 9, 14.1.2009, p. 12).


title: Cauza F-80/15: Ordonanța Tribunalului Funcției Publice din 11 noiembrie 2015 – GK și GH/Comisia

text:
               21.12.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 429/30

         Ordonanța Tribunalului Funcției Publice din 11 noiembrie 2015 – GK și GH/Comisia
   (Cauza F-80/15) (1)

   (2015/C 429/42)
   Limba de procedură: franceza
   Președintele Camerei a treia a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 279, 24.8.2015, p. 58.


title: Cauza C-267/14 P: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 10 martie 2016 – Buzzi Unicem SpA/Comisia Europeană (Recurs — Concurență — Piața „cimentului și a produselor conexe” — Procedură administrativă — Regulamentul (CE) nr. 1/2003 — Articolul 18 alineatele (1) și (3) — Decizie de solicitare de informații — Motivare — Precizarea cererii)

text:
               2.5.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 156/7

         Hotărârea Curții (Camera a treia) din 10 martie 2016 – Buzzi Unicem SpA/Comisia Europeană
   (Cauza C-267/14 P) (1)

   ((Recurs - Concurență - Piața „cimentului și a produselor conexe” - Procedură administrativă - Regulamentul (CE) nr. 1/2003 - Articolul 18 alineatele (1) și (3) - Decizie de solicitare de informații - Motivare - Precizarea cererii))
   (2016/C 156/08)
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Recurentă: Buzzi Unicem SpA (reprezentanți: C. Osti, A. Prastaro și A. Sodano, avocați)

      Cealaltă parte din procedură: Comisia Europeană (reprezentanți: L. Cappelletti și L. Malferrari, agenți, și M. Merola, avocat)

      Dispozitivul

               1)

               Anulează Hotărârea Tribunalului Uniunii Europene din 14 martie 2014, Buzzi Unicem/Comisia (T-297/11, EU:T:2014:122).

               2)

               Anulează Decizia C(2011) 2356 final a Comisiei din 30 martie 2011 privind o procedură de aplicare a articolului 18 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 1/2003 al Consiliului (cazul COMP/39520 – Ciment și produse conexe).

               3)

               Comisia Europeană suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de Buzzi Unicem SpA, aferente atât procedurii în primă instanță în cauza T-297/11, cât și procedurii de recurs.

      (1)  JO C 282, 25.8.2014.


title: Cauza C-158/11: Hotărârea Curții (Camera a doua) din 14 iunie 2012 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Cour de cassation — Franța) — Auto 24 SARL/Jaguar Land Rover France SAS [Concurență — Articolul 101 TFUE — Sectorul autovehiculelor — Regulamentul (CE) nr. 1400/2002 — Exceptare pe categorii — Sistem de distribuție selectivă — Noțiunea „criterii specificate” în cadrul unei distribuții selective cantitative — Refuzul acordării statutului de distribuitor autorizat de vehicule noi — Lipsa criteriilor de selecție cantitative precise, obiective, proporționale și nediscriminatorii]

text:
               28.7.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 227/5

         Hotărârea Curții (Camera a doua) din 14 iunie 2012 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Cour de cassation — Franța) — Auto 24 SARL/Jaguar Land Rover France SAS
   (Cauza C-158/11) (1)

   (Concurență - Articolul 101 TFUE - Sectorul autovehiculelor - Regulamentul (CE) nr. 1400/2002 - Exceptare pe categorii - Sistem de distribuție selectivă - Noțiunea „criterii specificate” în cadrul unei distribuții selective cantitative - Refuzul acordării statutului de distribuitor autorizat de vehicule noi - Lipsa criteriilor de selecție cantitative precise, obiective, proporționale și nediscriminatorii)
   2012/C 227/07
   Limba de procedură: franceza

      Instanța de trimitere

   Cour de cassation

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Auto 24 SARL

      Pârâtă: Jaguar Land Rover France SAS

      Obiectul

   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Cour de Cassation — Interpretarea art. 1 punctul 1 lit. (f) din Regulamentul (CE) nr. 1400/2002 al Comisiei din 31 iulie 2002 privind aplicarea articolului 81 alineatul (3) din tratat categoriilor de acorduri verticale și practici concertate în sectorul autovehiculelor (JO L 203, p. 30, Ediție specială, 08/vol. 1, p. 112) — Sistem de distribuție selectivă — Neaprobare ca distribuitor de vehicule noi Land Rover — Noțiunea „criterii definite” în cadrul unei distribuții selective cantitative — Lipsa de criterii de selecție cantitative precise, obiective, proporționale și nediscriminatorii

      Dispozitivul

   Prin termenii „criterii specificate”, prevăzuți la articolul 1 alineatul (1) litera (f) din Regulamentul (CE) nr. 1400/2002 al Comisiei din 31 iulie 2002 privind aplicarea articolului 81 alineatul (3) din tratat categoriilor de acorduri verticale și practici concertate în sectorul autovehiculelor, este necesar să se înțeleagă, în ceea ce privește un sistem de distribuție selectivă cantitativă în sensul acestui regulament, criterii al căror conținut exact poate fi verificat. Pentru a beneficia de exceptarea prevăzută de regulamentul menționat, nu este necesar ca un astfel de sistem să se bazeze pe criterii care sunt justificate în mod obiectiv și sunt aplicate în mod uniform și nediferențiat în privința tuturor candidaților la acordarea statutului de distribuitor autorizat.

      (1)  JO C 179, 18.6.2011.


title: Cauza C-549/14: Cerere de decizie preliminară introdusă de Højesteret (Danemarca) la 2 decembrie 2014 – Film Frogne A/S/Rigspolitiet ved Center for Beredskabskommunikation

text:
               16.2.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 56/8

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Højesteret (Danemarca) la 2 decembrie 2014 – Film Frogne A/S/Rigspolitiet ved Center for Beredskabskommunikation
   (Cauza C-549/14)
   (2015/C 056/10)
   Limba de procedură: daneza

      Instanța de trimitere

   Højesteret

      Părțile din procedura principală

      Recurentă: Film Frogne A/S

      Intimat: Rigspolitiet ved Center for Beredskabskommunikation

      Întrebarea preliminară

   Articolul 2 din Directiva 2004/18/CE a Parlamentului European şi a Consiliului din 31 martie 2004 privind coordonarea procedurilor de atribuire a contractelor de achiziții publice de lucrări, de bunuri și de servicii (1) coroborat cu Hotărârea Pressetext Nachrichtenagentur/Austria, C-454/06, EU:C:2008:351, şi Hotărârea Wall/Orașul Frankfurt am Main şi Frankfurter Entsorgungs- und Service (FES), C-91/08, EU:C:2010:182, pronunţate de Curtea de Justiție a Uniunii Europene, trebuie să fie interpretat în sensul că un acord tranzacţional care aduce limitări sau modificări serviciilor care fac obiectul unui contract încheiat iniţial de părţi care înainte a făcut obiectul unei cereri de ofertă şi totodată acordul reciproc prin care acestea renunţă la aplicarea măsurilor reparatorii în cazul neexecutării contractului în vederea evitării unui litigiu ulterior constituie un contract care impune în sine desfăşurarea unei proceduri de cerere de ofertă, în situaţia în care contractul iniţial a început să genereze dificultăţi grave?

      (1)  JO L 134, p. 114, Ediție specială, 06/vol. 8, p. 116.


title: Cauza C-372/13: Ordonanța Curții (Camera a treia) din 30 ianuarie 2014 (cerere de decizie preliminară formulată de Polymeles Protodikeio Athinon – Grecia) – Warner – Lambert Company LLC, Pfizer Ellas AE/SiegerPharma Anonymi Farmakeftiki Etaireia (Articolul 99 din Regulamentul de procedură al Curții — Întrebări adresate cu titlu preliminar identice cu întrebări asupra cărora Curtea s-a pronunțat deja — Acord privind aspectele legate de comerț ale drepturilor de proprietate intelectuală (TRIPS) — Articolul 27 — Obiect brevetabil — Articolul 70 — Protecția obiectelor existente)

text:
               10.6.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 175/18

         Ordonanța Curții (Camera a treia) din 30 ianuarie 2014 (cerere de decizie preliminară formulată de Polymeles Protodikeio Athinon – Grecia) – Warner – Lambert Company LLC, Pfizer Ellas AE/SiegerPharma Anonymi Farmakeftiki Etaireia
   (Cauza C-372/13) (1)

   ((Articolul 99 din Regulamentul de procedură al Curții - Întrebări adresate cu titlu preliminar identice cu întrebări asupra cărora Curtea s-a pronunțat deja - Acord privind aspectele legate de comerț ale drepturilor de proprietate intelectuală (TRIPS) - Articolul 27 - Obiect brevetabil - Articolul 70 - Protecția obiectelor existente))
   2014/C 175/22
   Limba de procedură: greaca

      Instanța de trimitere

   Polymeles Protodikeio Athinon

      Părțile din procedura principală

      Reclamante: Warner – Lambert Company LLC, Pfizer Ellas AE

      Pârâtă: SiegerPharma Anonymi Farmakeftiki Etaireia

      Obiectul

   Cerere de decizie preliminară – Polymeles Protodikeio Athinon – Interpretarea articolelor 27 și 70 din Acordul privind aspectele legate de comerț ale drepturilor de proprietate intelectuală („TRIPS”) anexă la Acordul de instituire a „Organizației Mondiale a Comerțului” (JO L 336, p. 214) – Distincție între domeniile care intră sub incidența dreptului Uniunii și cele care sunt de competența statelor membre – Domeniul brevetelor – Produse chimice și farmaceutice

      Dispozitivul

               1)

               Articolul 27 din Acordul privind aspectele legate de comerț ale drepturilor de proprietate intelectuală, care constituie anexa 1 C la Acordul de instituire a Organizației Mondiale a Comerțului (OMC), semnat la Marrakech la 15 aprilie 1994 și aprobat prin Decizia 94/800/CE a Consiliului du 22 decembrie 1994 privind încheierea, în numele Comunității Europene, referitor la domeniile de competența sa, a acordurilor obținute în cadrul negocierilor comerciale multilaterale din Runda Uruguay (1986-1994), intră sub incidența politicii comerciale comune.

               2)

               Articolul 27 din Acordul privind aspectele legate de comerț ale drepturilor de proprietate intelectuală trebuie interpretat în sensul că invenția unui produs farmaceutic, precum compusul chimic activ al unui medicament, este, în lipsa unei derogări în temeiul alineatelor (2) sau (3) ale acestui articol, susceptibil să facă obiectul unui brevet în condițiile enunțate la alineatul (1) al articolului menționat.

               3)

               Un brevet care este obținut în urma formulării unei cereri prin care se revendică invenția atât a procesului de fabricație al unui produs farmaceutic, cât și a acestui produs farmaceutic ca atare, care a fost însă eliberat exclusiv în ceea ce privește acest proces de fabricație, nu trebuie considerat, în temeiul cerințelor enunțate la articolele 27 și 70 din Acordul privind aspectele legate de comerț ale drepturilor de proprietate intelectuală, începând de la data intrării în vigoare a acestui acord, în sensul că acoperă invenția produsului farmaceutic menționat.

      (1)  JO C 78, 15.3.2014.


title: Cauza C-93/16: Cerere de decizie preliminară introdusă de Audiencia Provincial de Alicante, Sección octava (Spania) la 15 februarie 2016 – The Irish Dairy Board Co-operative Limited/Tindale & Stanton Ltd España, S.L.

text:
               2.5.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 156/28

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Audiencia Provincial de Alicante, Sección octava (Spania) la 15 februarie 2016 – The Irish Dairy Board Co-operative Limited/Tindale & Stanton Ltd España, S.L.
   (Cauza C-93/16)
   (2016/C 156/37)
   Limba de procedură: spaniola

      Instanța de trimitere

   Audiencia Provincial de Alicante, Sección octava

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: The Irish Dairy Board Co-operative Limited

      Pârâtă: Tindale & Stanton Ltd España, SL

      Întrebările preliminare

               1)

               Articolul 9 alineatul (1) litera (b) din RMC (1), în măsura în care impune existenţa unui risc de confuzie pentru ca titularul unei mărci comunitare să poată interzice unui terț utilizarea în comerț [OR 14], fără acordul său, a unui semn, în cazurile prevăzute de acesta, poate fi interpretat în sensul că permite excluderea riscului de confuzie în cazul în care marca comunitară anterioară a coexistat pașnic, ca urmare a toleranței titularului, timp de mai mulţi ani, în două state membre ale Uniunii cu mărci naționale similare, astfel încât lipsa riscului de confuzie în aceste două state se extrapolează la alte state membre sau la întreaga Uniune, având în vedere tratamentul unitar pe care îl impune marca comunitară?

               2)

               În situaţia prevăzută la întrebarea precedentă, este posibil să fie luate în considerare caracteristicile geografice, demografice, economice sau de altă natură din statele în care a avut loc coexistența pentru a se realiza evaluarea riscului de confuzie, astfel încât lipsa riscului de confuzie în statele respective să se poată extrapola la un alt stat membru sau la întreaga Uniune?

               3)

               În ceea ce privește situaţia prevăzută la articolul 9 alineatul (1) litera (c) din RMC, această dispoziție trebuie interpretată în sensul că, în cazul în care marca anterioară a coexistat cu semnul contestat pe parcursul unui anumit număr de ani, în două state membre ale Uniunii, fără opoziția titularului mărcii anterioare, această toleranță a titularului față de utilizarea semnului ulterior în cele două state menţionate în special poate fi extrapolată la restul teritoriului Uniunii în scopul de a stabili dacă utilizarea de către terț a unui semn ulterior are la bază un motiv întemeiat, ca urmare a tratamentului unitar impus pentru marca comunitară?

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 207/2009 al Consiliului din 26 februarie 2009 privind marca comunitară (JO L 78, p.1).


title: Cauza C-127/11: Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 7 martie 2013 (cerere de decizie preliminară formulată de Arbeidshof te Antwerpen — Belgia) — Aldegonda van den Booren/Rijksdienst voor Pensioenen [Securitatea socială a lucrătorilor migranți — Articolul 46a din Regulamentul (CEE) nr. 1408/71 — Reguli naționale împotriva cumulului — Pensie pentru limită de vârstă — Majorarea cuantumului plătit de un stat membru — Pensie de urmaș — Reducerea cuantumului plătit de alt stat membru]

text:
               27.4.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 123/2

         Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 7 martie 2013 (cerere de decizie preliminară formulată de Arbeidshof te Antwerpen — Belgia) — Aldegonda van den Booren/Rijksdienst voor Pensioenen
   (Cauza C-127/11) (1)

   (Securitatea socială a lucrătorilor migranți - Articolul 46a din Regulamentul (CEE) nr. 1408/71 - Reguli naționale împotriva cumulului - Pensie pentru limită de vârstă - Majorarea cuantumului plătit de un stat membru - Pensie de urmaș - Reducerea cuantumului plătit de alt stat membru)
   2013/C 123/03
   Limba de procedură: olandeza

      Instanța de trimitere

   Arbeidshof te Antwerpen

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Aldegonda van den Booren

      Pârât: Rijksdienst voor Pensioenen

      Obiectul

   Cerere de decizie preliminară — Arbeidshof te Antwerpen — Interpretarea art. 10 CE, 39 CE și 42 CE [în prezent art. 4 alin. (3) TUE, 45 TFUE și respectiv 48 TFUE] precum și a art. 46a alin. (3) lit. (a) din Regulamentul (CEE) nr. 1408/71 al Consiliului din 14 iunie 1971 privind aplicarea regimurilor de securitate socială în raport cu lucrătorii salariați și cu familiile acestora care care se deplasează în cadrul Comunității (JO L 149, p. 2, Ediție specială 05/vol. 1, p. 26) — Prestații — Reguli naționale pentru prevenirea cumulului — Reducerea cuantumului pensiei de urmaș plătite de un prim stat membru ca urmare a creșterii pensiei pentru limită de vârstă plătite de un alt stat membru

      Dispozitivul

   Articolul 46a din Regulamentul (CEE) nr. 1408/71 al Consiliului din 14 iunie 1971 privind aplicarea regimurilor de securitate socială în raport cu lucrătorii salariați și cu familiile acestora care se deplasează în cadrul Comunității, în versiunea modificată și actualizată prin Regulamentul (CE) nr. 118/97 al Consiliului din 2 decembrie 1996, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (CE) nr. 1386/2001 al Parlamentului European și al Consiliului din 5 iunie 2001, trebuie interpretat în sensul că nu se opune aplicării unei reglementări a unui stat membru care cuprinde o dispoziție în temeiul căreia o pensie de urmaș primită în acest stat membru este redusă ca urmare a majorării unei pensii pentru limită de vârstă primite în temeiul legislației altui stat membru, sub rezerva, în special, a respectării condițiilor prevăzute la articolul 46a alineatul (3) litera (d).
   Articolul 45 TFUE trebuie interpretat în sensul că nici acesta nu se opune aplicării unei astfel de reglementări naționale în măsura în care aceasta nu conduce, în ceea ce privește persoana interesată, la o situație defavorabilă în raport cu cea în care se află o persoană a cărei situație nu prezintă niciun element transfrontalier, iar, în cazul în care s-ar constata existența unui astfel de dezavantaj, reglementarea națională trebuie să fie justificată de considerații obiective și totodată să fie proporțională cu obiectivul urmărit în mod legitim de dreptul național, aspect a cărui verificare este de competența instanței de trimitere.

      (1)  JO C 152, 21.5.2011.


title: Cauza F-108/10: Acțiune introdusă la 26 octombrie 2010 — Filice și alții/Curtea de Justiție

text:
               29.1.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 30/65

         Acțiune introdusă la 26 octombrie 2010 — Filice și alții/Curtea de Justiție
   (Cauza F-108/10)
   ()
   2011/C 30/128
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamanți: Stefania Filice (Luxemburg, Luxemburg) și alții (reprezentanți: B. Cortese, C. Cortese și F. Spitaleri, avocați)

      Pârâtă: Curtea de Justiție a Uniunii Europene

      Obiectul și descrierea litigiului

   Anularea deciziilor pârâtei, preluate în fișele de salarizare ale reclamanților, de a limita ajustarea salariului acestora începând din luna iulie 2009, la o majorare de 1,85 % în cadrul ajustării anuale a remunerațiilor și a pensiilor funcționarilor și a celorlalți agenți în temeiul Regulamentului (UE, Euratom) nr. 1296/2009 al Consiliului din 23 decembrie 2009.

      Concluziile reclamanților

               —

               Anularea deciziilor Curții de Justiție a Uniunii Europene care își găsesc expresia în fișele de salariu ale acestora pentru lunile ianuarie 2010 și următoarele, precum și în fișele de sume neplătite pentru anul 2009, întrucât fac aplicarea unei rate de ajustare de 1,85 % în loc de o rată de 3,7 %;

               —

               obligarea Curții de Justiție la plata diferenței dintre valoarea remunerațiilor plătite în temeiul Regulamentului nr. 1296/2009 până la data pronunțării hotărârii în prezenta cauză și a celor care i-ar fi trebuit plătite în cazul în care ajustarea ar fi fost calculată corect, majorată cu dobânzi la nivelul stabilit de Banca Centrală Europeană pentru principalele operațiuni de refinanțare aplicabil în cursul perioadelor în discuție, plus trei puncte și jumătate, începând de la data la care erau datorate sumele pretinse în cererea principală;

               —

               obligarea Curții de Justiție a Uniunii Europene la plata cheltuielilor de judecată.


title: Cauza T-142/14: Acțiune introdusă la 28 februarie 2014 – SolarWorld și alții/Consiliul

text:
               12.5.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 142/42

         Acțiune introdusă la 28 februarie 2014 – SolarWorld și alții/Consiliul
   (Cauza T-142/14)
   2014/C 142/55
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamante: SolarWorld AG (Bonn, Germania), Brandoni solare SpA (Castelfidardo, Italia) și Solaria Energia y Medio Ambiente, SA (Madrid, Spania) (reprezentanți: L. Ruessmann, lawyer, și J. Beck, Solicitor)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene

      Concluziile

   Reclamantele solicită Tribunalului:

               —

               declararea admisibilității și temeiniciei cererii;

               —

               anularea articolului 2 din Regulamentului de punere în aplicare (UE) nr. 1239/2013 al Consiliului (1);

               —

               conexarea prezentei cauze cu cauza T-507/13;

               —

               obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamantele invocă trei motive.

               1.

               Primul motiv, întemeiat pe argumentul că articolul 2 din regulamentul atacat conține o eroare vădită de apreciere și încalcă articolul 13 din Regulamentul (CE) nr. 597/2009 al Consiliului (2) (denumit în continuare „regulamentul de bază”), întrucât îi exclude de la aplicarea măsurilor pe care le stabilește pe producătorii chinezi de la care Comisia a acceptat un angajament comun, fapt care implică încălcarea dreptului reclamantelor la o procedură legală echitabilă și a principiului bunei administrări, a dreptului reclamantelor la apărare, a articolului 13 alineatul (4) și a articolului 29 alineatul (2) din regulamentul de bază.

               2.

               Al doilea motiv, întemeiat pe argumentul că articolul 2 din regulamentul atacat conține o eroare vădită de apreciere și încalcă articolul 13 din regulamentul de bază, întrucât îi exclude de la aplicarea măsurilor pe care le stabilește pe producătorii chinezi de la care Comisia a acceptat angajamente comune nelegale.

               3.

               Al treilea motiv, întemeiat pe argumentul că articolul 3 din regulamentul atacat încalcă articolul 101 alineatul (1) TFUE, întrucât stabilește în favoarea unor producători chinezi exceptări de la aplicarea măsurilor în discuție pe baza unei oferte comune, acceptată și confirmată prin Decizia de punere în aplicare 2013/707/UE a Comisiei (3) și prin Decizia de punere în aplicare 2013/423/UE a Comisiei (4), ceea ce reprezintă un acord orizontal de stabilire a prețurilor.

      (1)  Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 1239/2013 al Consiliului din 2 decembrie 2013 de instituire a unei taxe compensatorii definitive la importurile de module fotovoltaice pe bază de siliciu cristalin și componentele lor cheie (și anume celule) originare sau expediate din Republica Populară Chineză (JO L 325, p. 66).

      (2)  Regulamentul (CE) nr. 597/2009 al Consiliului din 11 iunie 2009 privind protecția împotriva importurilor care fac obiectul unor subvenții din partea țărilor care nu sunt membre ale Comunității Europene (versiune codificată) (JO L 188, p. 93).

      (3)  Decizia de punere în aplicare 2013/707/EU a Comisiei din 4 decembrie 2013 de confirmare a acceptării unui angajament oferit în legătură cu procedurile antidumping și antisubvenție privind importurile de module fotovoltaice pe bază de siliciu cristalin și componentele lor cheie (și anume celule) originare sau expediate din Republica Populară Chineză pentru perioada de aplicare a măsurilor definitive (JO 2013 L 325, p. 214).

      (4)  Decizia 2013/423/UE a Comisiei din 2 august 2013 de acceptare a unui angajament oferit în legătură cu procedura antidumping privind importurile de module fotovoltaice pe bază de siliciu cristalin și componentele lor cheie (celule și plachete) originare sau expediate din Republica Populară Chineză (JO 2013 L 209, p. 26).


title: Cauza C-493/08: Acțiune introdusă la 14 noiembrie 2008 — Comisia Comunităților Europene/Republica Elenă

text:
               10.1.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 6/16

         Acțiune introdusă la 14 noiembrie 2008 — Comisia Comunităților Europene/Republica Elenă
   (Cauza C-493/08)
   (2009/C 6/26)
   Limba de procedură: greaca
   Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentant: Iro Dimitriou și P. Dejmek)

      Pârâtă: Republica Elenă
   Concluziile reclamantei

               —

               Constatarea faptului că, prin neadoptarea actelor cu putere de lege și a actelor administrative necesare pentru a se conforma Directivei 2005/56/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 26 octombrie 2005 privind fuziunile transfrontaliere ale societăților comerciale pe acțiuni (1), Republica Elenă nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 19 primul paragraf din această directivă;

               —

               obligarea Republicii Elene la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   Termenul prevăzut pentru transpunerea directivei în ordinea juridică internă a expirat la 15 decembrie 2007.

      (1)  JO L 310, 25.11.2005, p. 1, Ediție specială, 17/vol. 2, p. 107.


title: Cauza T-427/13: Ordonanța Tribunalului din 10 iunie 2014 – Gruppo Norton/OAPI – Marín Nicolás (Gruppo Norton S.r.l.) [ „Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare figurative Gruppo Norton S.r.l. — Marcă națională figurativă anterioară NORTON HISPAÑO — Regula 49 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 2868/95 și articolul 60 din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 — Inadmisibilitatea căii de atac în fața camerei de recurs — Acțiune vădit nefondată” ]

text:
               4.8.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 253/30

         Ordonanța Tribunalului din 10 iunie 2014 – Gruppo Norton/OAPI – Marín Nicolás (Gruppo Norton S.r.l.)
   (Cauza T-427/13) (1)

   ([„Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare figurative Gruppo Norton S.r.l. - Marcă națională figurativă anterioară NORTON HISPAÑO - Regula 49 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 2868/95 și articolul 60 din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 - Inadmisibilitatea căii de atac în fața camerei de recurs - Acțiune vădit nefondată”])
   2014/C 253/43
   Limba de procedură: spaniola

      Părțile

      Reclamant: Gruppo Norton Srl (Carini, Italia) (reprezentant: M. García Lirola, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: V. Melgar, agent)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă în faţa Tribunalului: Victoriano Marín Nicolás (Alcantarilla, Spania) (reprezentant: M. Ruiz Vázquez, avocat)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a patra de recurs a OAPI din 31 mai 2013 (cauza R 341/2013-4) privind o procedură de opoziție între Victoriano Marín Nicolás și Gruppo Norton Srl.

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă Gruppo Norton la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 313, 26.10.2013.


title: Cauza T-505/13: Ordonanța Tribunalului din 19 martie 2014 – Stichting Sona și Nao/Comisia

text:
               12.5.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 142/55

         Ordonanța Tribunalului din 19 martie 2014 – Stichting Sona și Nao/Comisia
   (Cauza T-505/13) (1)

   2014/C 142/74
   Limba de procedură: neerlandeza
   Președintele Camerei a șaptea a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 344, 23.11.2013.


title: Cauza T-148/09: Acțiune introdusă la 9 aprilie 2009 — Trelleborg/Comisia

text:
               20.6.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 141/52

         Acțiune introdusă la 9 aprilie 2009 — Trelleborg/Comisia
   (Cauza T-148/09)
   2009/C 141/107
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamanăt: Trelleborg AB (Trelleborg, Suedia) (reprezentanți: J. Joshua, Barrister și E. Aliende Rodríguez, avocat)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene

      Concluziile reclamantei

               —

               anularea în parte a articolului 1 din decizia atacată în măsura în care privește reclamanta și în orice caz cel puțin în măsura în care constată săvârșirea unei încălcări de către reclamantă înainte de 21 iunie 1999;

               —

               reducerea amenzii aplicate reclamantei prin articolul 2 astfel încât să rectifice erorile vădite din decizie;

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Reclamanta solicită anularea Deciziei Comisiei C(2009) 428 final din 28 ianuarie 2009 privind o procedură de aplicare a articolului 81 CE și a articolului 53 din Acordul SEE (Cazul COMP/39406 — conducte marine), în măsura în care aceasta reține răspunderea reclamantei pentru participarea la o încălcare unică și continuă în sectorul conductelor marine în cadrul SEE, constând în atribuirea ofertelor, fixarea prețurilor, fixarea cotelor, stabilirea condițiilor de vânzare, împărțirea geografică a pieței și schimbul unor informații sensibile privind prețurile, volumele de vânzări și cererile de oferte. Aceasta solicită în plus, reducerea amenzii care i-a fost aplicată.
   Reclamanta invocă două motive în susținerea acțiunii sale.
   În primul rând aceasta arată că în temeiul articolului 25 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 1/2003 competența Comisiei de a aplica amenzi pentru perioadele dinainte de 21 iunie 1999 este prescrisă pentru motivul că, prin constatarea faptului că reclamanta a săvârșit o încălcare unică și continuă, Comisia ar fi săvârșit o eroare vădită, în drept și în fapt.
   În al doilea rând, reclamanta susține că Comisia nu are niciun interes legitim să constate o încălcare pentru prima perioadă, care a luat sfârșit în mai 1997.


title: Cauza C-232/07: Cerere având ca obiect pronunțarea unei hotărâri preliminare introdusă de Cour d'appel de Bruxelles (Belgia) la 10 mai 2007 — Derby SA/Statul belgian

text:
               21.7.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 170/11

         Cerere având ca obiect pronunțarea unei hotărâri preliminare introdusă de Cour d'appel de Bruxelles (Belgia) la 10 mai 2007 — Derby SA/Statul belgian
   (Cauza C-232/07)
   (2007/C 170/20)
   Limba de procedură: franceza
   Instanța de trimitere
   Cour d'appel de Bruxelles.
   Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Derby SA.

      Pârât: Statul belgian
   Întrebarea preliminară
   Este scutită de TVA prestarea de servicii de către un mandatar, care acționează pe seama unui mandant ce exercită o activitate de încheiere de pariuri pe curse de cai și pe alte evenimente sportive, constând în faptul că mandatarul acceptă pariurile în numele mandantului, înregistrează pariurile, confirmă clientului, prin înmânarea biletului, că pariul este încheiat, colectează fondurile, plătește câștigurile, își asumă singur față de mandant răspunderea pentru gestionarea fondurilor colectate, precum și pentru furturile și/sau pierderile de bani și percepe o remunerație sub forma unui comision din partea mandantului ca plată pentru această activitate, în temeiul articolului 13 secțiunea B litera (d) punctul (3) din a șasea directivă (1) care scutește tranzacțiile, inclusiv negocierile, privind depozitele bancare, […], plățile, […]?

      (1)  A șasea directivă a Consiliului din 17 mai 1977 privind armonizarea legislaţiilor statelor membre referitoare la impozitele pe cifra de afaceri — sistemul comun de taxă pe valoarea adăugată: baza unitară de evaluare (JO L 145, p. 1).


title: Cauza T-89/10: Acțiune introdusă la 24 februarie 2010 — Ungaria/Comisia

text:
               17.4.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 100/67

         Acțiune introdusă la 24 februarie 2010 — Ungaria/Comisia
   (Cauza T-89/10)
   2010/C 100/99
   Limba de procedură: maghiara

      Părțile

      Reclamantă: Republica Ungară (reprezentanți: J. Fazekas, M. Z. Fehér, și K. Szíjjártó, agenți)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile reclamantului

               —

               Anularea articolului 1 alineatele (3) și (4), precum și a anexei I punctul 3.3 și a anexei II la Decizia Comisiei [C(2009)10151] din 14 decembrie 2009 privind un proiect de interes major denumit „Tronsonul de autostradă M43 între Szeged și Makó”, care face parte din programul operativ „Transporturi” de asistență structurală din partea Uniunii prin intermediul Fondului european de dezvoltare regională și al Fondului de coeziune, în cadrul obiectivului de convergență, în măsura în care dispozițiile menționate exclud dintre cheltuielile eligibile plățile cu titlu de TVA;

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Reclamanta solicită anularea parțială a Deciziei Comisiei din 14 decembrie 2009 privind un proiect de interes major denumit „Tronsonul de autostradă M43 între Szeged și Makó”, care face parte din programul operativ „Transporturi” de asistență structurală din partea Uniunii prin intermediul Fondului european de dezvoltare regională și al Fondului de coeziune, în cadrul obiectivului de convergență. Prin decizia menționată, Comisia a autorizat plata unei contribuții la respectivul proiect de interes major prin intermediul Fondului de coeziune. De asemenea, în secțiunea „Cheltuieli neeligibile” a anexei I la decizia atacată, Comisia a respins cererea administrației maghiare de a include plățile cu titlu de TVA în proiectul menționat.
   În susținerea cererii sale, reclamanta susține că decizia atacată a fost adoptată de Comisie cu încălcarea prevederilor dreptului comunitar, în special a articolului 56 alineatul (4) din Regulamentul (CE) nr. 1083/2006 (1) și a articolului 3 din Regulamentul (CE) nr. 1084/2006 (2).
   Reclamanta consideră că litera (e) a articolului 3 din Regulamentul nr. 1084/2006 prevede în mod clar că nu este eligibilă pentru o intervenție din cadrul Fondului de coeziune taxa pe valoarea adăugată recuperabilă. În opinia reclamantei, din această dispoziție se deduce indubitabil că taxa pe valoarea adăugată nerecuperabilă este eligibilă. Prin urmare și având în vedere că, în contextul reglementărilor comunitare sau naționale în materie de TVA, beneficiarul proiectului de interes major la care se referă decizia atacată nu are calitatea de subiect pasiv, astfel încât nu poate solicita restituirea părții de TVA pe care a suportat-o, reclamanta afirmă că, în decizia atacată, Comisia nu ar fi trebuit să excludă plățile cu titlu de TVA dintre cheltuielile eligibile în vederea acordării asistenței.
   În plus, reclamanta pretinde că, întrucât Comisia nu a considerat eligibile nici acele cheltuieli pe care Regulamentul nr. 1084/2006 nu le include între cheltuielile eligibile, în timp ce reglementarea națională corespunzătoare le menționează expres cu titlu de cheltuieli eligibile, Comisia a privat statele membre, prin decizia atacată, de competențele conferite acestora de articolul 56 alineatul (4) din Regulamentul nr. 1083/2006.
   De asemenea, în opinia reclamantei, criteriul aplicat de Comisie, potrivit căruia TVA-ul suportat de beneficiarul subvenției este „recuperabil” prin intermediul TVA-ului facturat pentru taxa încasată de managerul infrastructurii construite de beneficiar, constituie o interpretare foarte largă a noțiunii „taxă pe valoarea adăugată recuperabilă” prevăzute la articolul 3 litera (e) din Regulamentul nr. 1084/2006, pe care modul de redactare a acestei dispoziții nu o susține, și care, în plus, este contrară reglementării comunitare în materie de TVA.
   În ultimul rând, reclamanta afirmă că nici Regulamentul nr. 1083/2006, nici Regulamentul nr. 1084/2006 nu permit interpretarea potrivit căreia Comisia, la examinarea cheltuielilor eligibile, inclusiv a TVA-ului eligibil, și-ar putea întemeia decizia pe faptul că statul membru ar fi putut opta pentru o altă soluție legală în ceea ce privește organizarea proiectului și gestionarea infrastructurii. În opinia reclamantei, organizarea administrării infrastructurilor naționale și a serviciilor publice aferente acestora este, în esență, de competența statelor membre. În consecință, reclamanta pretinde de asemenea că, în măsura în care aceasta îndeplinește cerințele prevăzute de dreptul comunitar, Comisia trebuie să accepte opțiunea statului membru, chiar dacă aceasta are consecințe asupra calificării drept cheltuieli eligibile în funcție de calitatea sau lipsa calității beneficiarului de subiect pasiv al TVA.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 1083/2006 al Consiliului din 11 iulie 2006 de stabilire a anumitor dispoziții generale privind Fondul european de dezvoltare regională, Fondul social european și Fondul de coeziune și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 1260/1999 (JO L 210, p. 25, Ediție specială, 14/vol. 2, p. 64).

      (2)  Regulamentul (CE) nr. 1084/2006 al Consiliului din 11 iulie 2006 de creare a Fondului de coeziune și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 1164/94 (JO L 210, p. 79, Ediție specială, 14/vol. 2, p. 118).


title: Cauza C-652/15: Cerere de decizie preliminară introdusă de Verwaltungsgericht Darmstadt (Germania) la 7 decembrie 2015 – FurkanTekdemir, reprezentat legal de Derya Tekdemir și de Nedim Tekdemir/Kreis Bergstraße

text:
               4.4.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 118/2

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Verwaltungsgericht Darmstadt (Germania) la 7 decembrie 2015 – FurkanTekdemir, reprezentat legal de Derya Tekdemir și de Nedim Tekdemir/Kreis Bergstraße
   (Cauza C-652/15)
   (2016/C 118/03)
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Verwaltungsgericht Darmstadt

      Părțile din procedura principală

      Reclamant: FurkanTekdemir, reprezentat legal de Derya Tekdemir și de Nedim Tekdemir

      Pârât: Kreis Bergstraße

      Întrebările preliminare

               1)

               Obiectivul unei gestionări eficiente a fluxurilor migratorii reprezintă un motiv imperativ de interes general care este de natură să determine refuzul scutirii unui resortisant turc născut pe teritoriul federal de obligaţia de a deţine un permis de şedere pe care acesta ar putea să îl solicite în temeiul clauzei de standstill prevăzute la articolul 13 din Decizia nr. 1/80 a Consiliului de asociere CEE-Turcia din 19 septembrie 1980 privind dezvoltarea asocierii?

               2)

               În cazul în care Curtea de Justiţie a Uniunii Europene ar urma să răspundă afirmativ la această întrebare: care sunt cerinţele calitative care trebuie impuse în privinţa unui „motiv imperativ de interes general” în legătură cu obiectivul gestionării eficiente a fluxurilor migratorii?


title: Cauza T-505/10: Acțiune introdusă la 18 octombrie 2010 — Höganäs/OAPI — Haynes (ASTALOY)

text:
               18.12.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 346/55

         Acțiune introdusă la 18 octombrie 2010 — Höganäs/OAPI — Haynes (ASTALOY)
   (Cauza T-505/10)
   ()
   2010/C 346/108
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Höganäs AB (Höganäs, Suedia) (reprezentant: L.-E. Ström avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Hayens International, Inc. (Kokomo, SUA)

      Concluziile reclamantei

               —

               Anularea Deciziei Camerei a patra de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 18 august 2010 în cazul R 1530/2009-4;

               —

               Respingerea deciziei nr. B 85624, pronunțată în urma opoziției, și

               —

               obligarea pârâtului și a celeilalte părți în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

      Solicitantul mărcii comunitare: Reclamanta

      Marca comunitară vizată: Marca verbală „ASTALOY”, pentru bunuri din clasa 6 — Cererea de marcă comunitară nr. 389083

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în sprijinul opoziției: Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

      Marca sau semnul invocat în sprijinul opoziției: Marca comunitară înregistrată cu nr. 55400 pentru marca verbală „HASTELLOY”, pentru bunuri din clasa 6

      Decizia diviziei de opoziție: Admite opoziția

      Decizia camerei de recurs: Respinge calea de atac

      Motivele invocate: reclamanta consideră că decizia atacată încalcă articolele 8 și 9 din Regulamentul (CE) nr. 207/2009, în măsura în care camera de recurs a efectuat o apreciere greșită a probabilității de confuzie precum și cu privire la similaritatea mărcii contestate


title: Cauza T-266/13: Hotărârea Tribunalului din 26 septembrie 2014 – Brainlab/OAPI (Curve) [„Marcă comunitară – Cererea de înregistrare a mărcii comunitare verbale Curve – Motiv absolut de refuz – Marcă contrară ordinii publice sau bunelor moravuri – Articolul 7 alineatul (1) litera (f) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009”]

text:
               10.11.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 395/45

      Hotărârea Tribunalului din 26 septembrie 2014 – Brainlab/OAPI (Curve)
      (Cauza T-266/13) (1)

      ([„Marcă comunitară - Cererea de înregistrare a mărcii comunitare verbale Curve - Motiv absolut de refuz - Marcă contrară ordinii publice sau bunelor moravuri - Articolul 7 alineatul (1) litera (f) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009”])
      (2014/C 395/56)
      Limba de procedură: germana

         Părțile

         Reclamantă: Brainlab AG (Feldkirchen, Germania) (reprezentant: J. Bauer, avocat)

         Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: G. Schneider, agent)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a patra de recurs a OAPI din 15 martie 2013 (cauza R 2073/2012-4), privind o cerere de înregistrare a semnului verbal Curve ca marcă comunitară

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Obligă Brainlab AG la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 215, 27.7.2013.


title: Cauze conexate C-141/12 și C-372/12: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 17 iulie 2014 (cerere de decizie preliminară formulată de Rechtbank Middelburg, Raad van State – Țările de Jos) – Y.S. (C-141/12), Minister voor Immigratie, Integratie en Asiel (C-372/12)/Minister voor Immigratie, Integratie en Asiel (C-141/12), M S (C-372/12) (Trimitere preliminară — Protecția persoanelor fizice în ceea ce privește prelucrarea datelor cu caracter personal — Directiva 95/46/CE — Articolele 2, 12 și 13 — Noțiunea „date cu caracter personal”  — Întinderea dreptului de acces al persoanei vizate — Date referitoare la solicitantul unui permis de ședere și analiza juridică cuprinsă într-un document administrativ pregătitor al deciziei — Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene — Articolele 8 și 41)

text:
               15.9.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 315/2

         Hotărârea Curții (Camera a treia) din 17 iulie 2014 (cerere de decizie preliminară formulată de Rechtbank Middelburg, Raad van State – Țările de Jos) – Y.S. (C-141/12), Minister voor Immigratie, Integratie en Asiel (C-372/12)/Minister voor Immigratie, Integratie en Asiel (C-141/12), M S (C-372/12)
   (Cauze conexate C-141/12 și C-372/12) (1)

   ((Trimitere preliminară - Protecția persoanelor fizice în ceea ce privește prelucrarea datelor cu caracter personal - Directiva 95/46/CE - Articolele 2, 12 și 13 - Noțiunea „date cu caracter personal” - Întinderea dreptului de acces al persoanei vizate - Date referitoare la solicitantul unui permis de ședere și analiza juridică cuprinsă într-un document administrativ pregătitor al deciziei - Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene - Articolele 8 și 41))
   2014/C 315/02
   Limba de procedură: neerlandeza

      Instanța de trimitere

   Rechtbank Middelburg, Raad van State

      Părțile din procedura principală

      Reclamanți: Y.S. (C-141/12), Minister voor Immigratie, Integratie en Asiel (C-372/12)

      Pârâți: Minister voor Immigratie, Integratie en Asiel (C-141/12), M S (C-372/12)

      Dispozitivul

               1)

               Articolul 2 litera (a) din Directiva 95/46/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 24 octombrie 1995 privind protecția persoanelor fizice în ceea ce privește prelucrarea datelor cu caracter personal și libera circulație a acestor date trebuie interpretat în sensul că datele referitoare la solicitantul unui permis de ședere care figurează într-un document administrativ precum „minuta” în discuție în litigiile principale, care expune motivele pe care le invocă funcționarul în susținerea proiectului de decizie pe care trebuie să îl redacteze în cadrul procedurii prealabile adoptării unei decizii referitoare la cererea privind un astfel de permis și, după caz, cele care figurează în analiza juridică cuprinsă în acest document, constituie „date cu caracter personal”, în sensul acestei dispoziții, analiza menționată neputând primi în schimb, în sine, aceeași calificare.

               2)

               Articolul 12 litera (a) din Directiva 95/46 și articolul 8 alineatul (2) din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene trebuie interpretate în sensul că solicitantul unui permis de ședere are un drept de acces la ansamblul datelor cu caracter personal care îl privesc care fac obiectul unei prelucrări de către autoritățile administrative naționale în sensul articolului 2 litera (b) din această directivă. Pentru ca acest drept de acces să fie respectat, este suficient ca solicitantul respectiv să fie pus în posesia unei prezentări complete privind datele menționate într-o formă inteligibilă, și anume într-o formă care să permită solicitantului amintit să ia cunoștință de aceste date și să verifice dacă ele sunt exacte și sunt prelucrate în conformitate cu această directivă, pentru ca solicitantul menționat să poată exercita, după caz, drepturile care îi sunt conferite de directiva respectivă.

               3)

               Articolul 41 alineatul (2) litera (b) din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene trebuie interpretat în sensul că solicitantul unui permis de ședere nu poate invoca această dispoziție împotriva autorităților naționale.

      (1)  JO C 157, 2.6.2012.

      JO C 303, 6.10.2012.


title: Cauza C-559/10: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen (Belgia) la 29 noiembrie 2010 — Deli Ostrich NV/Belgische Staat

text:
               19.2.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 55/18

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen (Belgia) la 29 noiembrie 2010 — Deli Ostrich NV/Belgische Staat
   (Cauza C-559/10)
   2011/C 55/32
   Limba de procedură: olandeza

      Instanța de trimitere

   Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Deli Ostrich NV

      Pârât: Belgische Staat

      Întrebarea preliminară

   Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen solicită Curții pronunțarea unei hotărâri preliminare la întrebarea: în momentul declarației din 22 octombrie 2007, care este codul tarifar aplicabil importului de carne de la cămile care, incontestabil, nu sunt crescute în captivitate.


title: Cauza T-458/15: Hotărârea Tribunalului din 30 noiembrie 2016 – Automobile Club di Brescia/EUIPO – Rebel Media (e-miglia) [„Marca Uniunii Europene — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurative e-miglia — Mărcile Uniunii Europene verbale anterioare MILLE MIGLIA — Motiv relativ de refuz — Risc de confuzie — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009”]

text:
               23.1.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 22/25

         Hotărârea Tribunalului din 30 noiembrie 2016 – Automobile Club di Brescia/EUIPO – Rebel Media (e-miglia)
   (Cauza T-458/15) (1)

   ([„Marca Uniunii Europene - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurative e-miglia - Mărcile Uniunii Europene verbale anterioare MILLE MIGLIA - Motiv relativ de refuz - Risc de confuzie - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009”])
   (2017/C 022/32)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Automobile Club di Brescia (Brescia, Italia) (reprezentanți: F. Celluprica și F. Fischetti, avocați)

      Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentant: L. Rampini, agent)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO, intervenientă la Tribunal: Rebel Media Ltd (Wilmslow, Regatul Unit) (reprezentanți: P. Schotthöfer și F. Steiner, avocați)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 9 iunie 2015 (cauza R 1990/2014-5) privind o procedură de opoziție între Automobile Club di Brescia și Rebel Media

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Respinge acțiunea incidentă.

               3)

               Automobile Club di Brescia și Rebel Media Ltd suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și jumătate, fiecare, din cheltuielile de judecată ale EUIPO.

      (1)  JO C 328, 5.10.2015.


title: Cauza C-586/16 P: Recurs introdus la 17 noiembrie 2016 de Sun Pharmaceutical Industries Ltd, fostă Ranbaxy Laboratories Ltd, Ranbaxy (UK) Ltd împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a noua) din 8 septembrie 2016 în cauza T-460/13, Sun Pharmaceutical Industries Ltd, fostă Ranbaxy Laboratories Ltd, Ranbaxy (UK) Ltd/Comisia Europeană

text:
               30.1.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 30/22

         Recurs introdus la 17 noiembrie 2016 de Sun Pharmaceutical Industries Ltd, fostă Ranbaxy Laboratories Ltd, Ranbaxy (UK) Ltd împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a noua) din 8 septembrie 2016 în cauza T-460/13, Sun Pharmaceutical Industries Ltd, fostă Ranbaxy Laboratories Ltd, Ranbaxy (UK) Ltd/Comisia Europeană
   (Cauza C-586/16 P)
   (2017/C 030/27)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Recurentă: Sun Pharmaceutical Industries Ltd, fostă Ranbaxy Laboratories Ltd, Ranbaxy (UK) Ltd (reprezentanți: R. Vidal, A. Penny, Solicitors, B. Kennelly QC, Barrister)

      Cealaltă parte din procedură: Comisia Europeană

      Concluziile recurentei

               —

               Anularea Hotărârii Tribunalului în cauza T-460/13 în măsura în care respinge cererea de anulare a Deciziei Comisiei Europene din 19 iunie 2013 în cazul COMP/39226 – Lundbeck (citalopram) formulată de recurente, în care s-a stabilit o încălcare prin obiect a articolului 101 alineatul (1) TFUE și a articolului 53 din Acordul privind SEE, în măsura în care le vizează pe recurente,

               —

               Anularea articolului 1 alineatul (4) din decizie în măsura în care le vizează pe recurente,

               —

               Anularea articolului 2 alineatul (4) din decizie în măsura în care impune amenzi recurentelor sau, în mod alternativ, reducerea cuantumului amenzii și

               —

               Obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată efectuate de recurente în cauză și dispunerea oricăror alte măsuri pe care Curtea le consideră adecvate.

      Motivele și principalele argumente

               1.

               Tribunalul a aplicat în mod eronat testul pentru demonstrarea încălcării articolului 101 alineatul (1) „prin obiect” instituit de Curtea de Justiție a UE (CJUE) în Cartes Bancaires/Comisia, C-67/13 P, ECLI:EU:C:2014:2204 (cunoscută sub numele „Cartes Bancaires”). Acordul dintre recurente și H. Lundbeck A/S (denumită în continuare „Lundbeck”), care a intrat în vigoare la 16 iunie 2002 (denumit în continuare „acordul”), prin natura sa, nu denatura concurența. Obiectivul său era soluționarea prima facie a unui litigiu dintre recurente și Lundbeck. Pentru a se stabili dacă acordul a denaturat sau nu a denaturat în realitate concurența, a fost necesar ca Comisia să îi examineze efectele.

               2.

               Cu ocazia stabilirii faptului că exista o „concurență potențială” materială între recurente și Lundbeck la data încheierii acordului, Tribunalul a denaturat în mod vădit probele din dosarul Curții. S-a solicitat Comisiei să demonstreze în mod obiectiv că recurentele aveau posibilitatea reală și concretă de a intra pe piață într-un mod viabil din punct de vedere economic. Probele demonstrau că (a) o astfel de intrare nu era o posibilitate reală sau concretă, nici obiectiv, nici în termeni de viabilitate economică, anterior expirării acordului și (b) în cadrul negocierilor premergătoare acordului, recurentele nu au fost încurajate să se exprime onest cu privire la gradul lor de pregătire pentru a intra pe piață și au indus în eroare Lundbeck să accepte atât să furnizeze propriul produs recurentelor la un preț redus și să facă o plată către acestea. Astfel, acest lucru a permis recurentelor să intre imediat pe piață, ceea ce, în mod fundamental, altfel nu ar fi putut face. Tribunalul nu a ținut seama de diferența principală dintre recurente și ceilalți producători de medicamente generice care au încheiat acorduri cu Lundbeck, respectiv de faptul că recurentele nu aveau nicio posibilitate realistă și concretă de a obține o autorizație de introducere pe piață în termenul prevăzut de acord.

               3.

               În orice caz, nu ar fi trebuit să se impună vreo sancțiune recurentelor. La data acordului, în orientările Comisiei nu se considera că un astfel de acord constituie o încălcare „prin obiect”. Este vorba despre un caz nou, în care Lundbeck a beneficiat de protecție prima facie față de concurență, sub forma brevetelor sale și a barierelor legislative, pe când recurentele și-au ameliorat capacitatea de a concura cu Lundbeck pe piața relevantă prin obținerea unor cantități la preț redus din produsul Lundbeck, pe care recurentele puteau aplica eticheta proprie. Sancțiunea aplicată recurentelor a ignorat caracterul de noutate al încălcării și întârzierea nerezonabilă a Comisiei: notificarea privind investigația s-ar fi putut transmite recurentelor cu mai mult de cinci ani anterior datei la care s-a transmis efectiv.


title: Cauza F-5/13: Acțiune introdusă la 15 ianuarie 2013 — ZZ/Comisia

text:
               27.4.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 123/29

         Acțiune introdusă la 15 ianuarie 2013 — ZZ/Comisia
   (Cauza F-5/13)
   2013/C 123/51
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamant: ZZ (reprezentanți: J. Grayston, G. Pandey, M. Gambardella, avocați)

      Pârâtă: Comisia

      Obiectul și descrierea litigiului

   Anularea deciziei de a nu îl include pe reclamant pe lista de rezervă a concursului EPSO/AD/205/10

      Concluziile reclamantului

               —

               Anularea deciziei comisiei de evaluare și a Oficiului European pentru Selecția Personalului (denumit în continuare „EPSO”) din 09.03.2012, notificată în contul EPSO, prin care a fost confirmată neincluderea numelui reclamantului pe lista de rezervă a concursului [concursul EPSO/AD/205/10 (domeniul vamal)] și care a constituit răspunsul la „cererea de reexaminare a testelor de raționament” formulată de reclamant;

               —

               anularea deciziei comisiei de evaluare și a EPSO din 23.12.2011, notificată în contul EPSO, prin care i s-a comunicat reclamantului că numele său nu a fost înscris pe „lista de rezervă” (baza de date a candidaților care au reușit), întrucât nu a obținut punctajul minim obligatoriu necesar la testele de raționament verbal;

               —

               anularea deciziei implicite a EPSO și a comisiei de evaluare, care nu a fost niciodată notificată reclamantului, de a nu acorda acestuia acces la documentele pe care le-a solicitat prin scrisoarea din 31.12.2011 (cerere de reexaminare);

               —

               anularea respingerii implicite de către EPSO a reclamației formulate de reclamant în temeiul articolului 90 alineatul (2) din Statutul funcționarilor Uniunii Europene;

               —

               anularea anunțului de concurs EPSO/AD/205/10 (domeniul vamal), publicat în JO C 292 A/1 din 28.10.2010;

               —

               anularea în totalitate a „listei de rezervă a concursului EPSO/AD/205/10 (domeniul vamal)” publicată în JO C 22 A/1 din 27.01.2012;

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată efectuate de reclamant.


title: Cauza T-200/09: Acțiune introdusă la 25 mai 2009 — Abertis Infraestructuras/Comisia

text:
               18.7.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 167/20

         Acțiune introdusă la 25 mai 2009 — Abertis Infraestructuras/Comisia
   (Cauza T-200/09)
   2009/C 167/39
   Limba de procedură: spaniola

      Părțile

      Reclamantă: Abertis Infraestructuras, SA (Barcelona, Spania) (reprezentanți: M. Roca Junyent și P. Callol García, avocați)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene

      Concluziile reclamantei

               —

               Anularea actului atacat, obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată și adoptarea tuturor măsurilor de drept necesare.

      Motivele și principalele argumente

   Actul atacat în prezenta cauză este același ca și cel din cauza T-58/09 Schemaventotto/Comisia (JO C 82, p. 34); este vorba despre actul juridic prin care Comisia Europeană a închis procedura în temeiul articolului 21 din Regulamentul (CE) nr. 139/2004 al Consiliului din 20 ianuarie 2004 privind controlul concentrărilor economice între întreprinderi (JO L 24, p. 1, Ediție specială, 08/vol. 1, p. 201) (denumit în continuare „RCC”), procedură care fusese inițiată în vederea controlului concentrării între reclamantă și Autostrade, S.p.A. (cauza COMP/M. 4388 — Albertis/Autostrade).
   Motivele invocate de reclamantă sunt următoarele:

               —

               Prin închiderea unei proceduri în temeiul articolului 21 fără a constata încălcările săvârșite de Italia care aduc atingere drepturilor societății Abertis, Comisia și-a încălcat obligațiile legale; în subsidiar, Comisia nu a analizat în mod corect compatibilitatea concentrării cu dreptul comunitar, încălcând astfel obligația pe care o are în temeiul articolului 21 din RCC.

               —

               Comisia nu a respectat cerințele esențiale de procedură care sunt prevăzute la articolul 21 din RCC. Acest viciu de procedură determină nulitatea actelor Comisiei, întrucât împiedică deplina realizare a obiectivului articolului 21.

               —

               Comisia nu și-a îndeplinit obligația de motivare a actelor.

               —

               Comisia a săvârșit un abuz de putere întrucât a adoptat o decizie în temeiul unei norme, articolul 21 din RCC, care nu îi permitea să adopte decizia respectivă, întrucât aceasta intră în domeniul de aplicare al articolului 226 CE. Comisia a încălcat astfel garanțiile formulate la articolul 21 din RCC, a lipsit acest articol de efectul său util și nu a acordat protecție concentrării propuse pe care însăși Comisia o aprobase anterior.

               —

               Comisia a încălcat principiul general al securității juridice, al bunei administrări și al încrederii legitime întrucât nu a acționat împotriva statului membru, în împrejurări care nu sunt susceptibile de apreciere, înșelând astfel încrederea operatorilor;

               —

               în sfârșit și în subsidiar, reclamanta susține că noul cadru normativ adoptat de statul italian nu a fost analizat în mod corect de către Comisie. Astfel, acesta nu a creat un cadru normativ care să garanteze că întreprinderile vor face obiectul unui tratament echitabil și conform normelor comunitare cu ocazia viitoarelor fuziuni transfrontaliere în sectorul autostrăzilor în Italia.


title: Cauza C-687/13: Cerere de decizie preliminară introdusă de Finanzgerichts München (Germania) la 30 decembrie 2013 — Fliesen-Zentrum Deutschland GmbH/Hauptzollamt Regensburg

text:
               15.3.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 78/3

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Finanzgerichts München (Germania) la 30 decembrie 2013 — Fliesen-Zentrum Deutschland GmbH/Hauptzollamt Regensburg
   (Cauza C-687/13)
   2014/C 78/07
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Finanzgericht München

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Fliesen-Zentrum Deutschland GmbH

      Pârât: Hauptzollamt Regensburg

      Întrebările preliminare

               1.

               Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 917/2011 al Consiliului din 12 septembrie 2011 de instituire a unei taxe antidumping definitive și de colectare definitivă a taxei provizorii instituite asupra importurilor de plăci de ceramică originare din Republica Populară Chineză (1) este valid?

      (1)  JO L 238, p. 1.


title: Cauza C-348/12: Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 28 noiembrie 2013 — Consiliul Uniunii Europene/Manufacturing Support & Procurement Kala Naft Co., Tehran, Comisia Europeană (Recurs — Măsuri restrictive adoptate împotriva Republicii Islamice Iran cu scopul de a împiedica proliferarea nucleară — Măsuri îndreptate împotriva industriei iraniene a petrolului și gazelor — Înghețarea fondurilor — Obligația de motivare — Obligația de a justifica temeinicia măsurii)

text:
               8.2.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 39/6

         Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 28 noiembrie 2013 — Consiliul Uniunii Europene/Manufacturing Support & Procurement Kala Naft Co., Tehran, Comisia Europeană
   (Cauza C-348/12) (1)

   (Recurs - Măsuri restrictive adoptate împotriva Republicii Islamice Iran cu scopul de a împiedica proliferarea nucleară - Măsuri îndreptate împotriva industriei iraniene a petrolului și gazelor - Înghețarea fondurilor - Obligația de motivare - Obligația de a justifica temeinicia măsurii)
   2014/C 39/10
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Recurent: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: M. Bishop și R. Liudvinaviciute-Cordeiro, agenți)

      Celelalte părți din procedură: Manufacturing Support & Procurement Kala Naft Co., Tehran (reprezentanți: F. Esclatine și S. Perrotet, avocați), Comisia Europeană (reprezentanți: M. Konstantinidis și E. Cujo, agenți)

      Obiectul

   Recurs declarat împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a patra) din 25 aprilie 2012, Manufacturing Support & Procurement Kala Naft (T-509/10), prin care Tribunalul a anulat, în măsura în care era vizată Manufacturing Support & Procurement Kala Naft Co., Tehran, Decizia 2010/413/PESC a Consiliului din 26 iulie 2010 privind adoptarea de măsuri restrictive împotriva Iranului și de abrogare a Poziției comune 2007/140/PESC (JO L 195, p. 39), Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 668/2010 al Consiliului din 26 iulie 2010 de punere în aplicare a articolului 7 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 423/2007 privind măsuri restrictive împotriva Iranului (JO L 195, p. 25), Decizia 2010/644/PESC a Consiliului din 25 octombrie 2010 de modificare a Deciziei 2010/413 (JO L 281, p. 81), Regulamentul (UE) nr. 961/2010 al Consiliului din 25 octombrie 2010 privind măsuri restrictive împotriva Iranului și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 423/2007 (JO L 281, p. 1) — Politica externă și de securitate comună — Măsuri restrictive luate împotriva Iranului în scopul de a împiedica proliferarea nucleară — Lista persoanelor, organismelor și entităților cărora li se aplică măsura înghețării fondurilor — Eroare de drept — Admisibilitate — Calitatea de organizație guvernamentală a entității vizate — Posibilitatea invocării protecției drepturilor fundamentale de către o asemenea organizație — Sarcina probei

      Dispozitivul

               1.

               Anulează Hotărârea Tribunalului Uniunii Europene din 25 aprilie 2012, Manufacturing Support & Procurement Kala Naft/Consiliul (T-509/10).

               2.

               Respinge acțiunea în anulare formulată de Manufacturing Support & Procurement Kala Naft Co., Tehran.

               3.

               Manufacturing Support & Procurement Kala Naft Co., Tehran suportă, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, cheltuielile de judecată efectuate de Consiliul Uniunii Europene atât în primă instanță, cât și în recurs.

               4.

               Comisia Europeană suportă propriile cheltuieli de judecată aferente atât procedurii în primă instanță, cât și celei din recurs.

      (1)  JO C 287, 22.9.2012.


title: Cauza C-69/10: Hotărârea Curții (Camera a doua) din 28 iulie 2011 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Tribunal administratif — Luxemburg) — Brahim Samba Diouf/Ministre du Travail, de l'Emploi et de l'Immigration ( Directiva 2005/85/CE — Standarde minime cu privire la procedurile din statele membre de acordare și de retragere a statutului de refugiat — Noțiunea hotărâr[e] luat[ă] cu privire la cererea […] de azil în sensul articolului 39 din această directivă — Cerere de obținere a statutului de refugiat formulată de un resortisant al unei țări terțe — Lipsa unor motive care să justifice acordarea protecției internaționale — Respingerea cererii în cadrul unei proceduri accelerate — Inexistența unei căi de atac împotriva deciziei de a judeca cererea potrivit unei proceduri accelerate — Dreptul la un control jurisdicțional efectiv )

text:
               8.10.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 298/6

         Hotărârea Curții (Camera a doua) din 28 iulie 2011 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Tribunal administratif — Luxemburg) — Brahim Samba Diouf/Ministre du Travail, de l'Emploi et de l'Immigration
   (Cauza C-69/10) (1)

   (Directiva 2005/85/CE - Standarde minime cu privire la procedurile din statele membre de acordare și de retragere a statutului de refugiat - Noțiunea «hotărâr[e] luat[ă] cu privire la cererea […] de azil» în sensul articolului 39 din această directivă - Cerere de obținere a statutului de refugiat formulată de un resortisant al unei țări terțe - Lipsa unor motive care să justifice acordarea protecției internaționale - Respingerea cererii în cadrul unei proceduri accelerate - Inexistența unei căi de atac împotriva deciziei de a judeca cererea potrivit unei proceduri accelerate - Dreptul la un control jurisdicțional efectiv)
   2011/C 298/08
   Limba de procedură: franceza

      Instanța de trimitere

   Tribunal administratif

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamant: Brahim Samba Diouf

      Pârât: Ministre du Travail, de l'Emploi et de l'Immigration

      Obiectul

   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Tribunalul Administrativ — Luxemburg — Interpretarea articolului 39 din Directiva 2005/85/CE a Consiliului din 1 decembrie 2005 privind standardele minime cu privire la procedurile din statele membre de acordare și retragere a statutului de refugiat (JO L 326, p. 13, Ediție specială, 19/vol. 7, p. 242) — Cerere a unui resortisant al unei țări terțe, aflat în situație de ședere ilegală, având ca obiect obținerea statutului de refugiat — Respingerea acestei cereri, în cadrul unei proceduri naționale accelerate, în lipsa unor motive care să justifice acordarea unei protecții internaționale — Conformitatea cu dreptul comunitar a unei legislații naționale care exclude orice cale de atac împotriva deciziei de a supune cererea unei proceduri accelerate — Dreptul la un control jurisdicțional efectiv

      Dispozitivul

   Articolul 39 din Directiva 2005/85/CE a Consiliului din 1 decembrie 2005 privind standardele minime cu privire la procedurile din statele membre de acordare și retragere a statutului de refugiat și principiul protecției jurisdicționale efective trebuie să fie interpretate în sensul că nu se opun unei reglementări naționale, precum cea în cauză în acțiunea principală, potrivit căreia nu poate fi exercitată nicio cale de atac autonomă împotriva deciziei autorității naționale competente de a examina o cerere de azil în cadrul unei proceduri accelerate atât timp cât motivele care au determinat această autoritate să examineze temeinicia cererii menționate în cadrul unei astfel de proceduri pot fi supuse în mod efectiv unui control jurisdicțional în cadrul căii de atac al cărei obiect îl poate constitui decizia finală de respingere, împrejurare a cărei apreciere revine instanței de trimitere.

      (1)  JO C 100, 17.4.2010.


title: Cauza T-281/11 P: Recurs introdus la 3 iunie 2011 de Diego Canga Fano împotriva Hotărârii pronunțate la 24 martie 2011 de Tribunalul Funcției Publice în cauza F-104/09, Canga Fano/Consiliul

text:
               13.8.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 238/20

         Recurs introdus la 3 iunie 2011 de Diego Canga Fano împotriva Hotărârii pronunțate la 24 martie 2011 de Tribunalul Funcției Publice în cauza F-104/09, Canga Fano/Consiliul
   (Cauza T-281/11 P)
   2011/C 238/37
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Recurent: Diego Canga Fano (Bruxelles, Belgia) (reprezentanți: S. Rodrigues și C. Bernard-Glanz, avocați)

      Cealaltă parte în proces: Consiliul Uniunii Europene

      Concluziile

   Recurentul solicită Tribunalului:

               —

               admiterea recursului;

               —

               anularea Hotărârii pronunțate la 24 martie 2011 de Tribunalul Funcției Publice a Uniunii Europene în cauza F-104/09;

               —

               admiterea concluziilor în anulare și în despăgubiri prezentate de reclamant în fața Tribunalului Funcției Publice, cu precizarea că totuși, în cazul anulării hotărârii atacate, acesta ar fi dispus să solicite numai acordarea în mod simbolic a unui euro, drept reparare a prejudiciilor care i-au fost produse;

               —

               obligarea Consiliului la plata cheltuielilor de judecată aferente celor două proceduri.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea recursului, recurentul invocă un motiv unic care cuprinde trei aspecte și care este întemeiat pe eroarea de drept.

               1.

               Prin intermediul primului aspect, recurentul arată că Tribunalul Funcției Publice a interpretat dispozițiile aplicabile în mod contrar celui stabilit de Curte și de Tribunal în jurisprudența lor privind puterea de apreciere a AIPN (punctele 35 și 36 din hotărârea atacată).

               2.

               Prin intermediul celui de al doilea aspect, recurentul invocă faptul că Tribunalul Funcției Publice a formulat concluzii neîntemeiate în drept pe competența sa de control al erorii vădite de apreciere (punctele 48, 51, 52, 58, 78 și 79 din hotărârea atacată) și își contrazice propriile criterii cu care a înlocuit jurisprudența Curții și a Tribunalului.

               3.

               Prin intermediul celui de al treilea aspect, recurentul arată că motivarea Tribunalului Funcției Publice este afectată de inexactități materiale și de denaturarea elementelor de probă prezentate sau de neluarea în considerare a acestora (punctele 80, 81, 85, 88 și 90 din hotărârea atacată).


title: Cauza C-338/16 P: Hotărârea Curții (Camera a șasea) din 17 mai 2017 – Republica Portugheză/Comisia Europeană (Recurs — FEGA și FEADR — Decizie de punere în aplicare a Comisiei Europene — Notificarea destinatarului — Rectificare ulterioară a formatului de tipărire a anexei — Publicare a deciziei în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene — Termen de introducere a acțiunii — Momentul de la care începe să curgă termenul — Tardivitate — Inadmisibilitate)

text:
               24.7.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 239/17

         Hotărârea Curții (Camera a șasea) din 17 mai 2017 – Republica Portugheză/Comisia Europeană
   (Cauza C-338/16 P) (1)

   ((Recurs - FEGA și FEADR - Decizie de punere în aplicare a Comisiei Europene - Notificarea destinatarului - Rectificare ulterioară a formatului de tipărire a anexei - Publicare a deciziei în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene - Termen de introducere a acțiunii - Momentul de la care începe să curgă termenul - Tardivitate - Inadmisibilitate))
   (2017/C 239/22)
   Limba de procedură: portugheza

      Părțile

      Recurentă: Republica Portugheză (reprezentanți: L. Inez Fernandes, M. Figueiredo, J. Saraiva de Almeida și P. Estêvão, agenți)

      Cealaltă parte din procedură: Comisia Europeană (reprezentanți: D. Triantafyllou și M. França, agenți)

      Dispozitivul

               1)

               Respinge recursul.

               2)

               Obligă Republica Portugheză la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 326, 5.9.2016.


title: Cauza T-320/08: Acțiune introdusă la 12 august 2008 — Margherita/Comisia Comunităților Europene

text:
               25.10.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 272/35

         Acțiune introdusă la 12 august 2008 — Margherita/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza T-320/08)
   (2008/C 272/68)
   Limba de procedură: italiana
   Părțile

      Reclamantă: Margherita Soc. coop. rl (Cariati, Italia) (reprezentanți: A. Maiorana, avvocato, A. De Matteis, avvocato, A. De Francesco, avvocato)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene
   Concluziile reclamantei

               —

               Anularea Regulamentului (CE) nr. 530/2008 al Comisiei din 12 iunie 2008, publicat în JO L 155 din 13 iunie 2008;

               —

               obligarea Comisiei Comunităților Europene la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   Motivele și principalele argumente sunt cele invocate în cauza T-313/08 Veromar di Tudisco Alfio & Salvatore S.n.c./Comisia.