title: Cauza T-850/16: Acțiune introdusă la 30 noiembrie 2016 – QE/Eurojust

text:
               6.2.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 38/43

         Acțiune introdusă la 30 noiembrie 2016 – QE/Eurojust
   (Cauza T-850/16)
   (2017/C 038/57)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: QE (Gouvy, Belgia) (reprezentanți: T. Bontinck și S. Cherif, avocați)

      Pârâtă: Eurojust

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               dispunerea, cu titlu preparatoriu, a depunerii proceselor-verbale ale reuniunii din 17 martie 2016;

               —

               anularea deciziilor contestate din 22 aprilie 2016 și din 18 mai 2016;

               —

               obligarea Eurojust la despăgubiri pentru prejudiciul suferit de QE evaluat, sub rezerva sporirii sau a diminuării în cursul procedurii, la 20 000 de euro (douăzeci de mii de euro), majorate cu dobânzi de la data introducerii reclamației din 8 iulie 2016, calculate pe baza ratei fixate de Banca Centrală Europeană pentru operațiunile principale de refinanțare, aplicabile în perioada relevantă, majorată cu două puncte procentuale;

               —

               obligarea Eurojust la plata ansamblului cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă trei motive.

               1.

               Primul motiv întemeiat pe lipsa temeiului juridic, pe încălcarea dreptului de a fi ascultat precum și pe încălcarea principiului proporționalității care ar vicia decizia din 22 aprilie 2016.

               2.

               Al doilea motiv întemeiat pe încălcarea articolului 23 alineatul (2) din Anexa IX la Statutul funcționarilor Uniunii Europene, pe o eroare vădită de apreciere, pe încălcarea principiului proporționalității și a obligației de solicitudine care ar vicia decizia din 18 mai 2016.

               3.

               Al treilea motiv întemeiat pe abuzul de putere și pe conflictul de interese care ar vicia cele două decizii atacate.


title: Cauza C-348/09: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalen, Münster (Germania) la 31 august 2009 — Pietro Infusino/Oberbürgermeisterin der Stadt Remscheid

text:
               21.11.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 282/27

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalen, Münster (Germania) la 31 august 2009 — Pietro Infusino/Oberbürgermeisterin der Stadt Remscheid
   (Cauza C-348/09)
   2009/C 282/46
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalen, Münster

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamant: Pietro Infusino

      Pârâtă: Oberbürgermeisterin der Stadt Remscheid

      Întrebarea preliminară

   Noțiunea „motive imperative de siguranță publică” de la articolul 28 alineatul (3) din Directiva 2004/38/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 29 aprilie 2004 privind dreptul la liberă circulație și ședere pe teritoriul statelor membre pentru cetățenii Uniunii și membrii familiilor acestora, de modificare a Regulamentului (CEE) nr. 1612/68 și de abrogare a Directivelor 64/221/CEE, 68/360/CEE, 72/194/CEE, 73/148/CEE, 75/34/CEE, 75/35/CEE, 90/364/CEE, 90/365/CEE și 93/96/CEE (1), cuprinde exclusiv amenințările la adresa securității interne și externe a statului, în sensul existenței statului alături de instituțiile sale și de serviciile sale publice esențiale, al supraviețuirii populației, precum și al relațiilor externe și al conviețuirii pașnice a popoarelor?

      (1)  JO L 158, p. 77, Ediție specială, 5/vol. 07, p. 56.


title: Cauza C-448/16: Cerere de decizie preliminară introdusă de Bundesgerichtshof (Germania) la 11 august 2016 – Mohamed Barkan, Souad Asbai, Assia Barkan, Zakaria Barkan, Nousaiba Barkan/Air Nostrum L.A.M. S.A.

text:
               21.11.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 428/5

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Bundesgerichtshof (Germania) la 11 august 2016 – Mohamed Barkan, Souad Asbai, Assia Barkan, Zakaria Barkan, Nousaiba Barkan/Air Nostrum L.A.M. S.A.
   (Cauza C-448/16)
   (2016/C 428/07)
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Bundesgerichtshof

      Părțile din procedura principală

      Reclamanți-recurenți: Mohamed Barkan, Souad Asbai, Assia Barkan, Zakaria Barkan, Nousaiba Barkan

      Pârâtă-intimată: Air Nostrum L.A.M. S.A.

      Întrebările preliminare

               1)

               Articolul 5 punctul 1 litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 44/2001 (1) al Consiliului din 22 decembrie 2000 privind competența judiciară, recunoașterea și executarea hotărârilor în materie civilă și comercială trebuie interpretat în sensul că noțiunea „drepturi în materie contractuală” include și dreptul la compensații prevăzut la articolul 7 din Regulamentul (CE) nr. 261/2004 (2) al Parlamentului European și al Consiliului din 11 februarie 2004 de stabilire a unor norme comune în materie de compensare și asistență a pasagerilor în eventualitatea refuzului la îmbarcare și anulării sau întârzierii prelungite a zborurilor și de abrogare a Regulamentului (CEE) nr. 295/91 și invocat în raport cu un operator efectiv de transport aerian, care nu a încheiat un contract cu pasagerul în cauză?

               2)

               În eventualitatea aplicării articolului 5 punctul 1 din Regulamentul (CE) nr. 44/2001:
               În cazul unui transport aerian de persoane pe o rută compusă din două zboruri, care nu presupune o ședere cu o durată considerabilă pe aeroporturile de transfer, se consideră că locul executării în sensul articolului 5 punctul 1 litera (b) a doua liniuță din Regulamentul (CE) nr. 44/2001 este destinația finală a pasagerului, chiar dacă dreptul la compensație prevăzut la articolul 7 din Regulamentul (CE) nr. 261/2004 și invocat în acțiunea introdusă se întemeiază pe un incident intervenit în timpul primului zbor, iar acțiunea a fost introdusă împotriva operatorului efectiv de transport aerian care a efectuat primul zbor al rutei, dar care nu este parte a contractului de transport?

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 44/2001 al Consiliului din 22 decembrie 2000 privind competența judiciară, recunoașterea și executarea hotărârilor în materie civilă și comercială, (JO L 12, p. 1, Ediție specială, 19/vol. 3, p. 74).

      (2)  JO L 46, p. 1, Ediție specială, 07/vol. 12, p. 218.


title: Cauza C-211/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Curtea de Apel Bacău (România) la data de 24 aprilie 2017 – SC Topaz Development SRL/Constantin Juncu, Raisa Juncu, născută Cernica

text:
               31.7.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 249/18

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Curtea de Apel Bacău (România) la data de 24 aprilie 2017 – SC Topaz Development SRL/Constantin Juncu, Raisa Juncu, născută Cernica
   (Cauza C-211/17)
   (2017/C 249/28)
   Limba de procedură: română

      Instanţa de trimitere

   Curtea de Apel Bacău

      Părţile din acţiunea principală

      Reclamantă: SC Topaz Development SRL

      Pârâți: Constantin Juncu, Raisa Juncu, născută Cernica

      Întrebările preliminare

               1)

               Articolul 3 alineatul (2) și articolul 4 alineatul (l) din [Directiva 93/13/CEE] (1) trebuie interpretate și aplicate în sensul că, în împrejurări precum cele în discuție în litigiul principal – astfel cum au fost ele arătate de reclamanta-pârâtă, care a făcut trimitere la jurisprudența națională (Decizia nr. 1646 din 18 aprilie 2011 pronunțată de Înalta Curte de Casație și Justiție, Secția comercială, în recurs, și Decizia civilă nr. 466 din 6 aprilie 2016 pronunțată de Curtea de Apel Bacău în dosarul nr. 3364/110/2014 în apel), și anume faptul că dovada caracterului negociat al tuturor clauzelor din antecontractul de vânzare-cumpărare încheiat de părți rezultă din simplul fapt că reclamanții-pârâți, în calitate de consumatori, au fost de acord cu aceste clauze, prin semnarea antecontractului care a fost redactat în prealabil de dezvoltatorul imobiliar și ulterior autentificat de un notar public – s-a înlăturat, de principiu, prin proba contrară, prezumția relativă a caracterului nenegociat al clauzelor redactate în prealabil de către vânzător sau furnizor?

               2)

               Clauzele de la literele (d), (e), (f) și (i) din anexa la Directiva 93/13/CEE a Consiliului din 5 aprilie 1993 privind clauzele abuzive în contractele încheiate cu consumatorii acoperă, în principiu, tipuri de clauze care figurează în antecontracte de vânzare-cumpărare redactate în prealabil de dezvoltatorii imobiliari care sunt niște profesioniști, precum reclamanta-pârâtă, în special clauzele de la punctele 3.2.2. și 7.1. din antecontractul de vânzare-cumpărare încheiat de părțile în litigiu care reglementează pactul comisoriu de gradul IV și clauza penală stabilite exclusiv în favoarea promitentului-vânzător?

               3)

               Articolul 6 alineatul (l) din Directiva 93/13/CEE a Consiliului din 5 aprilie 1993 privind clauzele abuzive în contractele încheiate cu consumatorii trebuie interpretat și aplicat în sensul că, în ipoteza în care răspunsul la cea de-a doua întrebare adresată Curții este afirmativ, nu permite (interzice) instanței naționale să modifice respectivele clauze constatate ca fiind abuzive în sensul de a reține că pactul comisoriu de gradul IV ar putea interveni în alte condiții decât cele prevăzute expres în antecontract (spre exemplu, nu pentru orice întârziere la plată sau neplată, indiferent de cuantumul acesteia, ci doar pentru plăți de o anumită valoare, întârziate sau neplătite, apreciate de instanță, de la caz la caz, ca fiind însemnate), respectiv de a reduce (limita) cuantumul clauzei penale la sumele achitate cu titlu de avans de către promitentul-cumpărător până la momentul activării pactului comisoriu? În această ipoteză, instanța națională nu poate decât să se limiteze la a stabili că aceste clauze nu se aplică în ceea ce privește consumatorul în cauză?

      (1)  Directiva 93/13/CEE a Consiliului, din 5 aprilie 1993, privind clauzele abuzive în contractele încheiate cu consumatorii (JO 1993 L 95, p. 29, Ediţie specială, 15/vol. 2, p. 273).


title: Cauza T-442/12: Hotărârea Tribunalului din 1 iunie 2017 – Changmao Biochemical Engineering/Consiliul [„Dumping — Importuri de acid tartric originar din China — Modificarea taxei antidumping definitive — Reexaminare intermediară parțială — Statutul de întreprindere care funcționează în condiții de economie de piață — Costuri cu principalii factori de producție care reflectă în mare parte valorile pieței — Schimbarea circumstanțelor — Obligația de motivare — Termen pentru adoptarea unei decizii privind statutul de întreprindere care funcționează în condiții de economie de piață — Dreptul la apărare — Articolul 20 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1225/2009”]

text:
               24.7.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 239/43

         Hotărârea Tribunalului din 1 iunie 2017 – Changmao Biochemical Engineering/Consiliul
   (Cauza T-442/12) (1)

   ([„Dumping - Importuri de acid tartric originar din China - Modificarea taxei antidumping definitive - Reexaminare intermediară parțială - Statutul de întreprindere care funcționează în condiții de economie de piață - Costuri cu principalii factori de producție care reflectă în mare parte valorile pieței - Schimbarea circumstanțelor - Obligația de motivare - Termen pentru adoptarea unei decizii privind statutul de întreprindere care funcționează în condiții de economie de piață - Dreptul la apărare - Articolul 20 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1225/2009”])
   (2017/C 239/53)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Changmao Biochemical Engineering Co. Ltd (Changzhou, China) (reprezentanți: E. Vermulst, S. Van Cutsem, F. Graafsma și J. Cornelis, avocați)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: S. Boelaert, agent, asistat inițial de G. Berrisch, avocat, și de N. Chesaites, barrister, ulterior de G. Berrisch și de B. Byrne, solicitor, și în final de N. Tuominen, avocat)

      Interveniente în susținerea pârâtului: Comisia Europeană (reprezentanți: inițial M. França și A. Stobiecka-Kuik, ulterior M. França și J.-F. Brakeland, agenți) și Distillerie Bonollo SpA (Formigine, Italia), Industria Chimica Valenzana SpA (Borgoricco, Italia), Distillerie Mazzari SpA (Sant’Agata sul Santerno, Italia), Caviro Distillerie Srl (Faenza, Italia) și Comercial Química Sarasa, SL (Madrid, Spania) (reprezentant: R. MacLean, solicitor)

      Obiectul

   Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE, prin care se solicită anularea Regulamentului de punere în aplicare (UE) nr. 626/2012 al Consiliului din 26 iunie 2012 de modificare a Regulamentului de punere în aplicare (UE) nr. 349/2012 al Consiliului de instituire a unei taxe antidumping definitive la importurile de acid tartric originar din Republica Populară Chineză (JO 2012, L 182, p. 1), în măsura în care se aplică reclamantei

      Dispozitivul

               1)

               Anulează Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 626/2012 al Consiliului din 26 iunie 2012 de modificare a Regulamentului de punere în aplicare (UE) nr. 349/2012 al Consiliului de instituire a unei taxe antidumping definitive la importurile de acid tartric originar din Republica Populară Chineză, în măsura în care se aplică Changmao Biochemical Engineering Co. Ltd.

               2)

               Consiliul Uniunii Europene suportă jumătate din cheltuielile de judecată efectuate de Changmao Biochemical Engineering, precum și propriile cheltuieli de judecată.

               3)

               Changmao Biochemical Engineering suportă jumătate din propriile cheltuieli de judecată.

               4)

               Comisia Europeană suportă propriile cheltuieli de judecată.

               5)

               Distillerie Bonollo SpA, Industria Chimica Valenzana SpA, Distillerie Mazzari SpA, Caviro Distillerie Srl și Comercial Química Sarasa, SL suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 366, 24.11.2012.


title: Cauza T-366/17: Acțiune introdusă la 5 iunie 2017 – Polonia/Comisia

text:
               31.7.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 249/44

         Acțiune introdusă la 5 iunie 2017 – Polonia/Comisia
   (Cauza T-366/17)
   (2017/C 249/60)
   Limba de procedură: polona

      Părțile

      Reclamantă: Republica Polonă (reprezentant: B. Majczyna, agent)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea Deciziei Comisiei Europene din 23 martie 2017 (notificată drept Documentul C(2017) 1904 la 24 martie 2017) privind refuzul acordării unei contribuții financiare din Fondul european de dezvoltare regională (FEDER) pentru proiectul major „Demararea producției unei noi generații de motoare diesel de către Volkswagen Motor Polska”, care face parte din programul operațional „Economie inovatoare” ce ține de asistența structurală din cadrul obiectivului „Convergență în Polonia”,

               —

               obligarea Comisiei Europene la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă două motive.

               1.

               Primul motiv, întemeiat pe o eroare de apreciere a proiectului „Demararea producției unei noi generații de motoare diesel de către Volkswagen Motor Polska”, în măsura în care s-a stabilit că proiectul nu garantează coerența sa cu prioritățile programului operațional „Economie inovatoare” (axa prioritară nr. 4 din acest program) și, în consecință, nu întrunește cerințele articolului 41 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 1083/2006 al Consiliului din 11 iulie 2006 de stabilire a anumitor dispoziții generale privind Fondul European de Dezvoltare Regională, Fondul Social European și Fondul de coeziune și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 1260/1999 (JO 2006, L 210, p. 25, Ediție specială, 14/vol. 2, p. 64), iar aceasta ca urmare a lipsei caracterului inovator.

               2.

               Al doilea motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 41 alineatul (2) din Regulamentul nr. 1083/2006, în condițiile în care Comisia a depășit în mod vădit termenul de examinare a proiectului.


title: Cauza F-148/15: Acțiune introdusă la 21 decembrie 2015 – ZZ/Comisia

text:
               15.2.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 59/52

         Acțiune introdusă la 21 decembrie 2015 – ZZ/Comisia
   (Cauza F-148/15)
   (2016/C 059/60)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: ZZ (reprezentant: P. Vanden Casteele, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Obiectul și descrierea litigiului

   Anularea deciziei comisiei de evaluare din cadrul concursului EPSO/AD/306/15 – juriști-lingviști de limbă franceză (AD7) de a nu îl admite pe reclamant la faza următoare a concursului din cauza faptului că acesta nu ar avea un nivel de învățământ care corespunde unei formări juridice complete urmate într-o instituție de învățământ superior belgiană, franceză sau luxemburgheză

      Concluziile reclamantului

               —

               Anularea deciziilor de selecție și de numire, adoptate în cadrul „anunțului de concurs general EPSO/AD/306/15 pe bază de dosare și de examene” rezervat pentru „Juriști-lingviști (AD 7) de limbă franceză (FR)” (Jurnalul Oficial al Uniunii Europene, 21 mai 2015), inclusiv decizia, evocată într-un e-mail din 24 septembrie 2015 adresat reclamantului, că „după examinarea candidaturii dumneavoastră, […] comisia de evaluare din cadrul concursului menționat anterior nu poate să vă admită la faza următoare a concursului.”


title: Cauza F-88/09: Acțiune introdusă la 23 octombrie 2009 — Z/Curtea de Justiție

text:
               30.1.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 24/80

         Acțiune introdusă la 23 octombrie 2009 — Z/Curtea de Justiție
   (Cauza F-88/09)
   2010/C 24/154
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: Z (Luxemburg, Luxemburg) (reprezentanți: L. Levi și M. Vandenbussche, avocați)

      Pârâtă: Curtea de Justiție a Comunităților Europene

      Obiectul și descrierea litigiului

   Pe de o parte, anularea deciziei privind transferul reclamantului în interesul serviciului în cadrul unei alte direcții și, pe de altă parte, obligarea pârâtei la plata unei sume cu titlu de reparație pentru prejudiciul moral.

      Concluziile reclamantului

               —

               Anularea Deciziei AIPN din 18 decembrie 2008 privind transferul reclamantului în cadrul Direcției bibliotecă începând cu data de 1 ianuarie 2009;

               —

               dacă este necesar, anularea Deciziei din 9 iulie 2009, primită la 13 iulie 2009, de respingere a contestației;

               —

               obligarea pârâtei la plata unei sume de 50 000 de euro cu titlu de reparație pentru prejudiciul moral;

               —

               obligarea Curții de Justiție a Comunităților Europene la plata cheltuielilor de judecată.


title: Cauza C-461/12: Cerere de decizie preliminară introdusă de Gerechtshof te 's Hertogenbosch (Țările de Jos) la 15 octombrie 2012 — Granton Advertising BV/Inspecteur van de Belastingdienst Haaglanden/kantoor Den Haag

text:
               12.1.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 9/30

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Gerechtshof te 's Hertogenbosch (Țările de Jos) la 15 octombrie 2012 — Granton Advertising BV/Inspecteur van de Belastingdienst Haaglanden/kantoor Den Haag
   (Cauza C-461/12)
   2013/C 9/51
   Limba de procedură: olandeza

      Instanța de trimitere

   Gerechtshof te ’s-Hertogenbosch

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Granton Advertising BV

      Pârât: Inspecteur van de Belastingdienst Haaglanden/kantoor Den Haag

      Întrebările preliminare

               1.

               Expresia «alte valori mobiliare» prevăzută la articolul 13 secțiunea B litera (d) punctul [5] din A șasea directivă 77/388/CEE (1) [începând cu 1 ianuarie 2007, articolul 135 alineatul (1) litera (f) din A opta directivă 2006/112/CE (2), cu modificările ulterioare] trebuie interpretată în sensul că aceasta include un card Granton ce reprezintă un card transmisibil utilizat pentru plata (parțială) a bunurilor și a serviciilor, iar în cazul unui răspuns afirmativ, emiterea și vânzarea unui astfel de card sunt scutite de taxa pe valoarea adăugată?

               2.

               În cazul unui răspuns negativ la prima întrebare, expresia «alte instrumente negociabile» prevăzută la articolul 13 secțiunea B litera (d) punctul 3 din A șasea directivă 77/388/CEE [începând cu 1 ianuarie 2007, articolul 135 alineatul (1) litera (d) din A opta directivă 2006/112/CE, cu modificările ulterioare] trebuie interpretată în sensul că aceasta include un card Granton ce reprezintă un card transmisibil utilizat pentru plata (parțială) a bunurilor și a serviciilor, iar în cazul unui răspuns afirmativ, emiterea și vânzarea unui astfel de card sunt scutite de taxa pe valoarea adăugată?

               3.

               În cazul în care un card Granton reprezintă o «altă valoare mobiliară» sau un „alt instrument negociabil” în sensul stabilit mai sus, împrejurarea că, la utilizarea acestui card, perceperea taxei pe valoarea adăugată aferente prețului (sau unei părți proporționale din acesta) plătit pentru card este practic iluzorie, prezintă relevanță pentru problema dacă emiterea sau vânzarea acestora sunt scutite de taxa pe valoarea adăugată?

      (1)  A șasea directivă 77/388/CEE a Consiliului din 17 mai 1977 privind armonizarea legislațiilor statelor membre referitoare la impozitele pe cifra de afaceri — sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată: baza unitară de evaluare (JO L 145, p. 1).

      (2)  Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată (JO L 347, p. 1, Ediție specială, 09/vol. 3, p. 7).


title: Cauza T-669/15 R: Ordonanța președintelui Tribunalului din 17 decembrie 2015 – Lysoform Dr. Hans Rosemann și alții/ECHA [„Măsuri provizorii — REACH — Punerea la dispoziție pe piață și utilizarea de produse biocide — Înscrierea unei societăți, în calitate de furnizor al unei substanțe active, pe lista prevăzută la articolul 95 din Regulamentul (UE) nr. 528/2012 — Cerere de suspendare a executării — Lipsa urgenței”]

text:
               15.2.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 59/20

         Ordonanța președintelui Tribunalului din 17 decembrie 2015 – Lysoform Dr. Hans Rosemann și alții/ECHA
   (Cauza T-669/15 R)
   ([„Măsuri provizorii - REACH - Punerea la dispoziție pe piață și utilizarea de produse biocide - Înscrierea unei societăți, în calitate de furnizor al unei substanțe active, pe lista prevăzută la articolul 95 din Regulamentul (UE) nr. 528/2012 - Cerere de suspendare a executării - Lipsa urgenței”])
   (2016/C 059/22)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamante: Lysoform Dr. Hans Rosemann GmbH (Berlin, Germania), Ecolab Deutschland GmbH (Monheim am Rhein, Germania), Schülke & Mayr GmbH (Norderstedt, Germania) și Diversey Europe Operations BV (Utrecht, Țările de Jos) (reprezentanți: K. Van Maldegem, M. Grunchard și P. Sellar, avocați)

      Pârâtă: Agenția Europeană pentru Produse Chimice (ECHA) (reprezentanți: C. Buchanan și W. Broere, agenți)

      Obiectul

   Cerere de suspendare a executării Deciziei ECHA din 16 iulie 2015 de a înscrie societatea B., în calitate de furnizor al unei substanțe active, pe lista prevăzută la articolul 95 alineatul (1) din Regulamentul (UE) nr. 528/2012 al Parlamentului European și al Consiliului din 22 mai 2012 privind punerea la dispoziție pe piață și utilizarea produselor biocide (JO L 167, p. 1).

      Dispozitivul

               1)

               Respinge cererea de măsuri provizorii.

               2)

               Cererea privind cheltuielile de judecată se soluționează odată cu fondul.


title: Cauza C-68/14: Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunale Ordinario di Aosta (Italia) la 10 februarie 2014 – Equitalia Nord SpA/C CLR di Camelliti Serafino & C. Snc

text:
               7.4.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 102/24

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunale Ordinario di Aosta (Italia) la 10 februarie 2014 – Equitalia Nord SpA/C CLR di Camelliti Serafino & C. Snc
   (Cauza C-68/14)
   2014/C 102/33
   Limba de procedură: italiana

      Instanța de trimitere

   Tribunale Ordinario di Aosta

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Equitalia Nord SpA

      Pârâtă: CLR di Camelliti Serafino & C. Snc

      Întrebările preliminare

               1)

               Reglementarea italiană în vigoare, prevăzută la articolul 3 alineatele 1 și 4 din Decretul-lege nr. 95 din 6 iulie 2012, astfel cum a fost modificat parțial prin Legea de aprobare nr. 135 din 7 august 2012, care dispune că „în considerarea situației economice excepționale și ținând seama de cerințele prioritare ale atingerii obiectivelor de reducere a cheltuielilor publice, începând cu data intrării în vigoare a prezentei măsuri, pentru anii 2012, 2013 și 2014, actualizarea corespunzătoare variației indicilor ISTAT, prevăzută de reglementarea în vigoare, nu se aplică chiriei datorate de autoritățile administrative incluse în contul consolidat de venituri și cheltuieli al administrației publice, astfel cum sunt desemnate de Institutul Național de Statistică în temeiul articolului 1 alineatul 3 din Legea nr. 196 din 31 decembrie 2009, precum și de autoritățile independente, inclusiv de Commissione Nazionale per le Società e la Borsa (Consob) pentru utilizarea imobilelor luate în locațiune în scopuri instituționale” și de asemenea, la alineatul 4, că „în scopul reducerii cheltuielilor publice, în ceea ce privește contractele de luare în locațiune care au ca obiect imobile pentru utilizare instituțională încheiate de administrațiile centrale, astfel cum sunt desemnate de Institutul Național de Statistică în temeiul articolului 1 alineatul 3 din Legea nr. 196 din 31 decembrie 2009, precum și de autoritățile independente, inclusiv de Commissione Nazionale per le Società e la Borsa (Consob), chiriile sunt reduse începând de la 1 ianuarie 2015 cu 15 % din suma plătită în prezent”, în timp ce „începând cu data intrării în vigoare a legii de aprobare a prezentului decret, reducerea prevăzută la teza anterioară se aplică în orice caz contractelor de locațiune ajunse la termen sau prelungite după această dată”, contravine dispozițiilor articolului 106 alineatele (1) și (2) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, întrucât este susceptibilă să confere entităților care își desfășoară activitatea în regim de concurență un avantaj nejustificat și discriminatoriu în raport cu situația altor entități care exercită aceeași activitate, însă nu beneficiază de reglementarea în discuție?

               2)

               Reglementarea menționată mai sus, întrucât este susceptibilă să confere entităților care își desfășoară activitatea în regim de concurență un avantaj nejustificat și discriminatoriu în raport cu situația altor entități care exercită aceeași activitate, însă nu beneficiază de reglementarea în discuție, poate fi considerată „ajutor de stat” în sensul articolului 107 alineatul (1) TFUE?


title: Cauza F-57/07: Acțiune introdusă la 5 iunie 2007 — Wiedmann/Parlamentul European

text:
               4.8.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 183/45

         Acțiune introdusă la 5 iunie 2007 — Wiedmann/Parlamentul European
   (Cauza F-57/07)
   (2007/C 183/87)
   Limba de procedură: franceza
   Părțile

      Reclamant: Thomas Wiedmann (Bruxelles, Belgia) (reprezentanți: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis și E. Marchal, avocats)

      Pârât: Parlamentul European
   Concluziile reclamantului

               —

               anularea deciziei autorității împuternicite să facă numiri din 26 iunie 2006 de numire a reclamantului ca funcționar al Comunităților Europene, în ceea ce privește încadrarea acestuia în gradul AD6, treapta 1;

               —

               obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   În susținerea acțiunii sale, reclamantul invocă motive foarte asemănătoare cu cele invocate în cadrul cauzei F-12/06 (1).

      (1)  JOUE C 86, 8.4.2006, p. 48.


title: Cauza F-13/09: Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera a doua) din 12 mai 2010 — Peláez Jimeno/Parlamentul European [Funcție publică — Funcționari — Reclamație prealabilă — Termen de depunere a unei reclamații — Tardivitate — Probă — Fost agent temporar — Numire în calitate de funcționar — Articolul 5 alineatul (4) din anexa XIII la statut — Egalitate de tratament]

text:
               31.7.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 209/53

         Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera a doua) din 12 mai 2010 — Peláez Jimeno/Parlamentul European
   (Cauza F-13/09) (1)

   (Funcție publică - Funcționari - Reclamație prealabilă - Termen de depunere a unei reclamații - Tardivitate - Probă - Fost agent temporar - Numire în calitate de funcționar - Articolul 5 alineatul (4) din anexa XIII la statut - Egalitate de tratament)
   2010/C 209/81
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: Peláez Jimeno (Relegem-Asse, Belgia) (reprezentant: M. Casado García-Hirschfeld, avocat)

      Pârât: Parlamentul European (reprezentanți: inițial C. Burgos și K. Zejdová, ulterior K. Zejdová și S. Seyr, agenți)

      Obiectul

   Anularea deciziei AIPN de încadrare a reclamantei în calitate de funcționar stagiar într-un grad și într-o treaptă inferioare celor pe care le avea în calitate de agent temporar

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               O obligă pe doamna Peláez Jimeno la plata tuturor cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 90, 18.4.2009, p. 40.


title: Cauza C-369/07: Acțiune introdusă la 3 august 2007 — Comisia Comunităților Europene/Republica Elenă

text:
               10.11.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 269/22

         Acțiune introdusă la 3 august 2007 — Comisia Comunităților Europene/Republica Elenă
   (Cauza C-369/07)
   (2007/C 269/44)
   Limba de procedură: greaca
   Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: E. Righini și I. Chatzigiannis)

      Pârâtă: Republica Elenă
   Concluziile reclamantei

               —

               constatarea faptului că, întrucât nu a adoptat măsurile pe care le presupune executarea hotărârii pronunțate de Curte la 12 mai 2005 în cauza C-415/03 privind neîndeplinirea obligațiilor care îi revin în temeiul articolului 3 din Decizia din 2002 privind ajutorul de stat acordat de Grecia societății Olympic Airways, Republica Elenă nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul acestei decizii și al articolului 228 paragraful (1) din Tratatul CE.

               —

               obligarea Republicii Elene la plata către Comisie a unor penalități cu titlu cominatoriu în cuantum propus de 53 611 euro pentru fiecare zi de întârziere în executarea hotărârii emise în cauza C-415/03 referitoare la decizia din 2002, începând cu ziua în care va fi pronunțată hotărârea în prezenta cauză până în ziua în care va fi executată hotărârea pronunțată în cauza C-415/03.

               —

               obligarea Republicii Elene la plata către Comisie a unei sume forfetare, al cărei cuantum rezultă din înmulțirea unei sume zilnice cu numărul de zile în care se prelungește încălcarea începând cu ziua pronunțării hotărârii în cauza C-415/03 până la data la care va fi pronunțată hotărârea în prezenta cauză în ceea ce privește decizia din 2002.

               —

               obligarea Republicii Elene la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

               1)

               În hotărârea sa din 12 mai 2005 pronunțată în cauza C-415/03, Curtea a apreciat că, întrucât nu a adoptat în termenul prevăzut toate măsurile necesare pentru restituirea ajutoarelor considerate ilegale și incompatibile cu piața comună — cu excepția celor care privesc contribuțiile plătite către IKA — potrivit articolului 3 din Decizia Comisiei 2003/372/CE din 11 decembrie 2002 privind ajutorul acordat de Grecia societății Olympic Airways, Republica Elenă nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul acestui articol.

               2)

               Întrucât a constatat că Republica Elenă nu a notificat serviciilor Comisiei nicio măsură de executare a hotărârii Curții în cauza C-415/03, în pofida asigurărilor privind contrariul din partea autorităților elene și că aceasta nu a procedat încă la recuperarea ajutoarelor care au fost considerate incompatibile cu decizia din 2002, Comisia a considerat oportună sesizarea Curții în temeiul articolului 228 CE.

               3)

               În conformitate cu articolul 228 CE și cu jurisprudența Curții în această privință, în cazul în care Comisia sesizează Curtea întrucât un stat membru nu a luat măsurile pe care le impune executarea hotărârii Curții în termenul stabilit de Comisie, aceasta din urmă arată cuantumul sumei forfetare sau/și al penalităților cu titlu cominatoriu pe care statul membru trebuie să le plătească și pe care Comisia le consideră corespunzătoare împrejurărilor. Decizia finală privind impunerea sancțiunilor prevăzute de articolul 228 CE este adoptată de Curte în exercitarea competenței sale de fond în materie.

               4)

               Atât cuantumul penalităților cu titlu cominatoriu, cât și cel al sumei forfetare pe care Comisia o propune Curții în cadrul acțiunii sale, au fost determinate pe baza metodei de calcul stabilite în Comunicarea Comisiei din 13 decembrie 2005 privind punerea în aplicare a articolului 228 CE.


title: Cauza C-591/11: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Tribunal Supremo (Spania) la 25 noiembrie 2011 — Gas Natural SDG, SA, Bizcaia Energia, SL/Administración del Estado, Endesa S.A., Hidroeléctrica del Cantábrico, S.A. e Iberdrola, S.A.

text:
               11.2.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 39/10

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Tribunal Supremo (Spania) la 25 noiembrie 2011 — Gas Natural SDG, SA, Bizcaia Energia, SL/Administración del Estado, Endesa S.A., Hidroeléctrica del Cantábrico, S.A. e Iberdrola, S.A.
   (Cauza C-591/11)
   2012/C 39/18
   Limba de procedură: spaniola

      Instanța de trimitere

   Tribunal Supremo (Spania)

      Părțile din acțiunea principală

      Recurente: Gas Natural SDG y SA, Bizcaia Energia, S.L.

      Intimate: Administración del Estado, Endesa S.A., Hidroeléctrica del Cantábrico, S.A. și Iberdrola, S.A.

      Întrebarea preliminară

   Articolul 10 din Directiva 2003/87/CE (1) a Parlamentului European și a Consiliului din 13 octombrie 2003 de stabilire a unui sistem de comercializare a cotelor de emisie de gaze cu efect de seră în cadrul Comunității și de modificare a Directivei 96/61/CE a Consiliului poate fi interpretat în sensul că nu se opune aplicării unor măsuri legislative naționale precum cele analizate în prezenta procedură, al căror obiect și efect este de a diminua remunerația pentru activitatea de producție a energiei electrice cu o sumă echivalentă cu valoarea cotelor de emisie de gaze cu efect de seră alocate cu titlu gratuit în perioada corespunzătoare?

      (1)  JO L 275, p. 32, Ediție specială, 15/vol. 10, p. 78.


title: Cauza C-365/10: Acțiune introdusă la 22 iulie 2010 — Comisia Europeană/Republica Slovenia

text:
               23.10.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 288/19

      Acțiune introdusă la 22 iulie 2010 — Comisia Europeană/Republica Slovenia
      (Cauza C-365/10)
      ()
      (2010/C 288/32)
      Limba de procedură: slovena

         Părțile

         Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: A. Alcover San Pedro și D. Kukovec, agenți)

         Pârâtă: Republica Slovenia

         Concluziile reclamantei

                  —

                  Constatarea faptului că, întrucât în mai mulți ani consecutivi au fost depășite valorile-limită ale concentrațiilor anuale și zilnice de PM10 în aerul înconjurător, Republica Slovenă nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 5 alineatul (1) din Directiva 1999/30/CE a Consiliului din 22 aprilie 1999 privind valorile-limită pentru dioxidul de sulf, dioxidul de azot și oxizii de azot, pulberile în suspensie și plumbul din aerul înconjurător (1), cuprinse, începând cu 11 iunie 2010, la articolul 13 alineatul (1) din Directiva 2008/50/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 21 mai 2008 privind calitatea aerului înconjurător si un aer mai curat pentru Europa (2);

                  —

                  obligarea Republicii Slovenia la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      Din raportul anual prezentat de Republica Slovenia cu privire la respectarea valorilor-limită obligatorii de PM10 zilnice și anuale rezultă că în Slovenia, în anii 2005, 2006 și 2007, în zonele SI1, SI2 și SI4 și în aglomerările SIL și SIM, au fost depășite valorile-limită ale concentrației zilnice și anuale de PM10 în aerul înconjurător. Comisia Europeană nu a primit nicio notificare cu privire la respectarea obligației de aplicare a valorilor-limită în conformitate cu articolul 22 alineatul (2) din Directiva 2008/50/CE.

         (1)  JO L 163, p. 41, Ediție specială, 15/vol. 5, p. 46.

         (2)  JO L 152, p. 1.


title: Cauza T-525/08: Acțiune introdusă la 1 decembrie 2008 — Poste Italiane/Comisia

text:
               21.2.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 44/52

         Acțiune introdusă la 1 decembrie 2008 — Poste Italiane/Comisia
   (Cauza T-525/08)
   (2009/C 44/92)
   Limba de procedură: italiana
   Părțile

      Reclamantă: Poste Italiane SpA (Roma, Italia) (reprezentanți: A. Fratini, avocat, A. Sandulli, avocat, F. Filpo, avocat)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene
   Concluziile reclamantei

               —

               Admiterea acțiunii și, în consecință, anularea Deciziei din 16 iulie 2008 a Comisiei privind ajutorul C 42/2006 pe care Italia l-a pus în aplicare în vederea remunerării conturilor curente ale Poste Italiane la Trezoreria de Stat, nepublicată încă în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene;

               —

               obligarea Comisiei Comunităților Europene la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   Prezenta acțiune este formulată împotriva Deciziei din 16 iulie 2008 a Comisiei privind ajutorul de stat C 42/2006 pe care Italia l-a pus în aplicare în vederea remunerării conturilor curente ale Poste Italiane la Trezoreria de Stat. Această decizie a declarat ca fiind incompatibilă cu piața comună schema de ajutor privind remunerarea conturilor curente ale Poste Italiane la Trezoreria de Stat, prevăzută de Legea nr. 266 din 23 decembrie 2005 și de Convenția din 23 februarie 2006 dintre Ministerul Economiei și Finanțelor și Poste Italiane, pusă în mod nelegal în aplicare de Italia prin încălcarea articolului 88 alineatul (3) din tratat, și a dispus recuperarea ajutorului.
   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă următoarele motive:

               —

               încălcarea articolului 253 și a articolului 87 alineatul (1) din Tratatul CE printr-o eroare vădită de apreciere cu privire la aplicarea, de către Comisie, a criteriului creditorului diligent care determină aplicarea unei dobânzi a creditorului privat;

               —

               încălcarea articolului 87 alineatul (1) CE printr-o eroare vădită de apreciere în cadrul aprecierii investițiilor alternative. În această privință, reclamanta susține că, pe parcursul procedurii administrative, autoritățile italiene au evidențiat că parametrul vizat de Convenție, care face legătura între administrarea lichidităților provenite din veniturile obținute din activitățile poștale, instituie o penalitate față de Poste în raport cu posibilitatea câștigurilor care provin dintr-o administrare activă și nu îi procură așadar niciun „avantaj” în sensul articolului 87 din tratat.

         Cu privire la acest aspect, reclamanta invocă pertinența studiului RBS și a opiniilor exprimate de intermediari financiari, precum și compararea cu administrările de tip trading system, cu administrarea lichidităților polițelor de asigurare Poste Vita, cu administrarea fondurilor Efiposte, societate franceză asupra căreia Poste își exercită controlul, și cu costul datoriei Trezoreriei.

               —

               încălcarea articolului 253 și a articolului 87 alineatul (1) din tratat prin lipsa de motivare și eroarea vădită de apreciere, încălcarea articolului 12 prin discriminare, precum și încălcarea principiilor așteptării legitime și securității juridice în legătură cu lipsa analizei elementului ce constă într-un avantaj și a denaturării concurenței în contextul misiunii de serviciu universal îndeplinită de Poste;

               —

               încălcarea principiilor generale ale încrederii legitime, securității juridice și proporționalității prin dispunerea recuperării pretinsului ajutor de la beneficiar.


title: Cauza C-333/13: Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 11 noiembrie 2014 (cerere de decizie preliminară formulată de Sozialgericht Leipzig – Germania) – Elisabeta Dano, Florin Dano/Jobcenter Leipzig (Libera circulație a persoanelor – Cetățenia Uniunii – Egalitate de tratament – Resortisanți ai unui stat membru care nu desfășoară o activitate economică și care au drept de ședere pe teritoriul unui alt stat membru – Excludere a acestor persoane de la acordarea prestațiilor speciale în numerar de tip necontributiv în temeiul Regulamentului (CE) nr. 883/2004 – Directiva 2004/38/CE – Dreptul de ședere pentru o perioadă mai mare de trei luni – Articolul 7 alineatul (1) litera (b) și articolul 24 – Condiția resurselor suficiente)

text:
               19.1.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 16/4

      Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 11 noiembrie 2014 (cerere de decizie preliminară formulată de Sozialgericht Leipzig – Germania) – Elisabeta Dano, Florin Dano/Jobcenter Leipzig
      (Cauza C-333/13) (1)

      (Libera circulație a persoanelor - Cetățenia Uniunii - Egalitate de tratament - Resortisanți ai unui stat membru care nu desfășoară o activitate economică și care au drept de ședere pe teritoriul unui alt stat membru - Excludere a acestor persoane de la acordarea prestațiilor speciale în numerar de tip necontributiv în temeiul Regulamentului (CE) nr. 883/2004 - Directiva 2004/38/CE - Dreptul de ședere pentru o perioadă mai mare de trei luni - Articolul 7 alineatul (1) litera (b) și articolul 24 - Condiția resurselor suficiente)
      (2015/C 016/05)
      Limba de procedură: germana

         Instanța de trimitere

      Sozialgericht Leipzig

         Părțile din procedura principală

         Reclamanți: Elisabeta Dano, Florin Dano

         Pârât: Jobcenter Leipzig

         Dispozitivul

                  1)

                  Regulamentul (CE) nr. 883/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 29 aprilie 2004 privind coordonarea sistemelor de securitate socială, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (UE) nr. 1244/2010 al Comisiei din 9 decembrie 2010, trebuie interpretat în sensul că „prestațiile speciale în numerar de tip necontributiv” în sensul articolului 3 alineatul (3) și al articolului 70 din acest regulament intră în domeniul de aplicare al articolului 4 din regulamentul menționat.

                  2)

                  Articolul 24 alineatul (1) din Directiva 2004/38/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 29 aprilie 2004 privind dreptul la liberă circulație și ședere pe teritoriul statelor membre pentru cetățenii Uniunii și membrii familiilor acestora, de modificare a Regulamentului (CEE) nr. 1612/68 și de abrogare a Directivelor 64/221/CEE, 68/360/CEE, 72/194/CEE, 73/148/CEE, 75/34/CEE, 75/35/CEE, 90/364/CEE, 90/365/CEE și 93/96/CEE, coroborat cu articolul 7 alineatul (1) litera (b) din aceasta, precum și articolul 4 din Regulamentul nr. 883/2004, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul nr. 1244/2010, trebuie interpretate în sensul că nu se opun reglementării unui stat membru în temeiul căreia resortisanți ai altor state membre sunt excluși de la beneficiul anumitor „prestații speciale în numerar de tip necontributiv” în sensul articolului 70 alineatul (2) din Regulamentul nr. 883/2004, deși aceste prestații sunt garantate resortisanților statului membru gazdă care se află în aceeași situație, în măsura în care acești resortisanți ai altor state membre nu beneficiază de un drept de ședere în temeiul Directivei 2004/38 în statul membru gazdă.

                  3)

                  Curtea de Justiție a Uniunii Europene nu este competentă să răspundă la a patra întrebare.

         (1)  JO C 226, 3.8.2013.


title: Cauza T-436/11: Ordonanța Tribunalului din 17 ianuarie 2012 — Afriqiyah Airways/Consiliul ( „Politica externă și de securitate comună — Măsuri restrictive adoptate având în vedere situația din Libia — Eliminare de pe lista persoanelor și entităților vizate — Acțiune în anulare — Nepronunțare asupra fondului” )

text:
               24.3.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 89/24

         Ordonanța Tribunalului din 17 ianuarie 2012 — Afriqiyah Airways/Consiliul
   (Cauza T-436/11) (1)

   (Politica externă și de securitate comună - Măsuri restrictive adoptate având în vedere situația din Libia - Eliminare de pe lista persoanelor și entităților vizate - Acțiune în anulare - Nepronunțare asupra fondului)
   2012/C 89/41
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: Afriqiyah Airways (Tripoli, Libia) (reprezentant: B. Sarfati, avocat)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: M.-M. Joséphidès și B. Driessen, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare a Deciziei de punere în aplicare 2011/300/PESC a Consiliului din 23 mai 2011 privind punerea în aplicare a Deciziei 2011/137/PESC privind măsuri restrictive având în vedere situația din Libia (JO L 136, p. 85), în măsura în care o privește pe reclamantă

      Dispozitivul

               1.

               Constată că nu mai este necesar să se pronunțe asupra fondului cauzei.

               2.

               Fiecare parte suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 290, 1.10.2011.


title: Cauza C-497/13: Cerere de decizie preliminară introdusă de Gerechtshof Arnhem-Leeuwarden (Țările de Jos) la 16 septembrie 2013 — F. Faber/Autobedrijf Hazet Ochten BV

text:
               14.12.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 367/21

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Gerechtshof Arnhem-Leeuwarden (Țările de Jos) la 16 septembrie 2013 — F. Faber/Autobedrijf Hazet Ochten BV
   (Cauza C-497/13)
   2013/C 367/37
   Limba de procedură: olandeza

      Instanța de trimitere

   Gerechtshof Arnhem-Leeuwarden

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: F. Faber

      Pârâtă: Autobedrijf Hazet Ochten BV

      Întrebările preliminare

               1.

               Fie în temeiul principiului efectivității, fie în temeiul obiectivului urmărit prin Directiva 1999/44 (1) de a asigura un nivel ridicat de protecție a consumatorilor în cadrul Uniunii sau în temeiul altor dispoziții sau norme de drept al Uniunii, instanța națională este obligată să examineze din oficiu aspectul dacă cumpărătorul dintr-un contract de vânzare este (un) consumator în sensul articolului 1 alineatul (2) litera (a) din Directiva 1999/44?

               2.

               În cazul în care răspunsul la prima întrebare este afirmativ: această obligație există și în cazul în care dosarul cauzei nu cuprinde informații cu privire la situația de fapt (sau acestea sunt insuficiente sau contradictorii) pe baza cărora să se poată stabili calitatea cumpărătorului?

               3.

               În cazul în care răspunsul la prima întrebare este afirmativ: această obligație există și într-o procedură de apel în care cumpărătorul nu a contestat hotărârea primei instanțe în ceea ce privește faptul că în această hotărâre instanța de fond nu a examinat (din oficiu) acest aspect și că nu s-a pronunțat, în mod expres, cu privire la problema dacă cumpărătorul trebuie considerat consumator?

               4.

               (Articolul 5 din) Directiva 1999/44 trebuie considerat drept o normă echivalentă cu normele naționale care sunt de ordine publică în cadrul ordinii juridice interne?

               5.

               Principiul efectivității, nivelul ridicat de protecție a consumatorilor urmărit în cadrul Uniunii prin dispozițiile Directivei 1999/44 sau alte dispoziții sau norme de drept al Uniunii se opun dreptului olandez în măsura în care acesta impune consumatorului-cumpărător o obligație de a invoca neconformitatea și o sarcină a probei cu privire la obligația de informare (în timp util) a vânzătorului despre pretinsa neconformitate a bunului livrat?

               6.

               Principiul efectivității, nivelul ridicat de protecție a consumatorilor urmărit în cadrul Uniunii prin dispozițiile Directivei 1999/44 sau alte dispoziții sau norme de drept al Uniunii se opun dreptului olandez în măsura în care acesta impune consumatorului-cumpărător o obligație de a invoca și de a face dovada că bunul este neconform și că această neconformitate a devenit aparentă în termen de șase luni de la livrare? Ce înseamnă noțiunea „neconformitate care devine aparentă” de la articolul 5 alineatul (3) din Directiva 1999/44, în special: în ce măsură trebuie consumatorul-cumpărător să prezinte fapte și împrejurări care privesc (cauza) neconformității? În acest sens, este suficient dacă consumatorul-cumpărător invocă și, în caz de contestare motivată, face dovada că bunul achiziționat nu funcționează (bine) sau trebuie să invoce și, în caz de contestare motivată, trebuie să facă dovada că neconformitatea bunului vândut este (a fost) cauza pentru care bunul nu funcționează (bine)?

               7.

               Pentru a răspunde la întrebările precedente este relevant și aspectul că în prezenta procedură doamna Faber a fost reprezentată de avocat în fața ambelor instanțe?

      (1)  Directiva 1999/44/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 25 mai 1999 privind anumite aspecte ale vânzării de bunuri de consum și garanțiile conexe (JO L 171, p. 12, Ediție specială, 15/vol. 5, p. 89).


title: Cauza C-205/14: Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 2 iunie 2016 – Comisia Europeană/Republica Portugheză [Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Transport aerian — Regulamentul (CEE) nr. 95/93 — Alocarea sloturilor orare pe aeroporturile Uniunii Europene — Articolul 4 alineatul (2) — Independența coordonatorului — Noțiunea „parte interesată” — Organism de administrare a unor aeroporturi — Separare funcțională — Sistemul de finanțare]

text:
               8.8.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 287/2

         Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 2 iunie 2016 – Comisia Europeană/Republica Portugheză
   (Cauza C-205/14) (1)

   ([Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru - Transport aerian - Regulamentul (CEE) nr. 95/93 - Alocarea sloturilor orare pe aeroporturile Uniunii Europene - Articolul 4 alineatul (2) - Independența coordonatorului - Noțiunea „parte interesată” - Organism de administrare a unor aeroporturi - Separare funcțională - Sistemul de finanțare])
   (2016/C 287/02)
   Limba de procedură: portugheza

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: P. Guerra e Andrade și F. Wilman, agenți)

      Pârâtă: Republica Portugheză (reprezentanți: L. Inez Fernandes și V. Moura Ramos, agenți)

      Dispozitivul

               1)

               Prin faptul că nu a garantat independența coordonatorului pentru alocarea sloturilor orare prin separarea funcțională a acestuia de orice parte interesată și nu s-a asigurat că sistemul de finanțare a activităților coordonatorului este astfel conceput încât să îi garanteze independența, Republica Portugheză nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 4 alineatul (2) din Regulamentul (CEE) nr. 95/93 al Consiliului din 18 ianuarie 1993 privind normele comune de alocare a sloturilor orare pe aeroporturile comunitare, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (CE) nr. 545/2009 al Parlamentului European și al Consiliului din 18 iunie 2009.

               2)

               Obligă Republica Portugheză la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 212, 7.7.2014.


title: Cauza T-324/06: Ordonanța Tribunalului de Primă Instanță din 10 septembrie 2008 — Município de Gondomar/Comisia Comunităților Europene ( Acțiune în anulare — Fondul de coeziune — Regulamentul (CE) nr. 1164/94 — Eliminarea unei contribuții financiare — Lipsa afectării directe — Inadmisibilitate )

text:
               8.11.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 285/40

         Ordonanța Tribunalului de Primă Instanță din 10 septembrie 2008 — Município de Gondomar/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza T-324/06) (1)

   („Acțiune în anulare - Fondul de coeziune - Regulamentul (CE) nr. 1164/94 - Eliminarea unei contribuții financiare - Lipsa afectării directe - Inadmisibilitate’)
   (2008/C 285/73)
   Limba de procedură: portugheza
   Părțile

      Reclamant: Município de Gondomar (Portugalia) (reprezentanți: J. da Cruz Vilaça, D. Choussy și L. Pinto Monteiro, avocats)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: P. Guerra e Andrade și A. Weimar, agenți)
   Obiectul
   Cerere de anulare a Deciziei C (2006) 3782 a Comisiei din 16 august 2006 privind eliminarea contribuției acordate din Fondul de coeziune proiectului nr. 9/10/61/017 intitulat „Dezvoltarea Grande Porto/Sul — Subsistema de Gondomar”)
   Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea ca inadmisibilă.

               2)

               Município de Gondomar suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de Comisie, inclusiv cheltuielile aferente procedurii privind măsurile provizorii.

      (1)  JO C 326, 30.12.2006.


title: Cauza C-502/15: Hotărârea Curții (Camera a noua) din 4 mai 2017 – Comisia Europeană/Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord [Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Directiva 91/271/CEE — Articolele 3-5 și 10 — Anexa I, punctele A, B și D — Tratarea apelor urbane reziduale — Sisteme de colectare — Tratare secundară sau echivalentă — Tratare mai riguroasă a evacuărilor în zonele sensibile]

text:
               3.7.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 213/9

         Hotărârea Curții (Camera a noua) din 4 mai 2017 – Comisia Europeană/Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord
   (Cauza C-502/15) (1)

   ([Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru - Directiva 91/271/CEE - Articolele 3-5 și 10 - Anexa I, punctele A, B și D - Tratarea apelor urbane reziduale - Sisteme de colectare - Tratare secundară sau echivalentă - Tratare mai riguroasă a evacuărilor în zonele sensibile])
   (2017/C 213/08)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: K. Mifsud-Bonnici și E. Manhaeve, agenți)

      Pârât: Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord (reprezentanți: J. Kraehling, agent, asistată de S. Ford, barrister)

      Dispozitivul

               1)

               Prin faptul că nu a asigurat că apele colectate într-un sistem combinat care adună apele urbane reziduale și apa de ploaie în aglomerările Gowerton și Llanelli sunt reținute și transportate în vederea tratării, în conformitate cu cerințele Directivei 91/271/CEE a Consiliului din 21 mai 1991 privind tratarea apelor urbane reziduale, Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolelor 3, 4 și 10 din respectiva directivă, precum și din punctele A și B din anexa I la aceasta.

               2)

               Prin faptul că nu a pus în practică o tratare secundară a apelor urbane reziduale în aglomerarea Ballycastle și prin faptul că nu a supus niciunei tratări apele urbane reziduale din aglomerarea Gibraltar, Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 4 din Directiva 91/271 și din punctul B din anexa I la aceasta.

               3)

               Prin faptul că nu a asigurat că apele urbane reziduale care intră în sistemele de colectare ale aglomerărilor Tiverton, Durham (Barkers Haugh), Chester-le-Street, Islip, Broughton Astley, Chilton, Witham și Chelmsford, înainte de a fi evacuate în zone sensibile, fac obiectul unei tratări mai riguroase decât cea care este prevăzută la articolul 4 din Directiva 91/271, Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 5 din respectiva directivă, precum și din punctul B din anexa I la aceasta.

               4)

               Respinge în rest acțiunea.

               5)

               Obligă Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 16, 18.1.2016.


title: Cauza C-544/12: Acțiune introdusă la 27 noiembrie 2012 — Comisia Europeană/Republica Polonă

text:
               16.2.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 46/15

         Acțiune introdusă la 27 noiembrie 2012 — Comisia Europeană/Republica Polonă
   (Cauza C-544/12)
   2013/C 46/28
   Limba de procedură: polona

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: P. Hetsch, K. Simonsson și J. Hottiaux, agenți)

      Pârâtă: Republica Polonă

      Concluziile reclamantei

   Comisia solicită

               —

               constatarea faptului că prin neadoptarea tuturor actelor cu putere de lege și a actelor administrative necesare pentru a se conforma Directivei 2009/12/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 11 martie 2009 privind tarifele de aeroport (1) sau în orice caz, prin necomunicarea acestora Comisiei, Republica Polonă nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 1, al articolului 6 alineatul (2), precum și al articolelor 7, 8, 9 și 13 din această directivă;

               —

               obligarea Republicii Polone, conform articolului 260 alineatul (3) TFUE, la plata unei penalități cu titlu cominatoriu pentru încălcarea obligației de a comunica măsurile în vederea transpunerii Directivei 2009/12/CE, în cuantum de 75 002,88 euro pe zi, începând din ziua pronunțării hotărârii în prezenta cauză;

               —

               obligarea Republicii Polone la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Termenul pentru transpunerea Directivei 2009/12/CE a expirat la 15 martie 2011.

      (1)  JO L 70, p. 11.


title: Cauza C-358/12: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (Italia) la 30 iulie 2012 — Consorzio Stabile Libor Lavori Pubblici/Comune di Milano

text:
               13.10.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 311/4

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (Italia) la 30 iulie 2012 — Consorzio Stabile Libor Lavori Pubblici/Comune di Milano
   (Cauza C-358/12)
   2012/C 311/04
   Limba de procedură: italiana

      Instanța de trimitere

   Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamant: Consorzio Stabile Libor Lavori Pubblici

      Pârâtă: Comune di Milano

      Întrebarea preliminară

   Principiul proporționalității, care rezultă din dreptul de stabilire și din principiile nediscriminării și protecției concurenței, prevăzute la articolele 49, 56 și 101 TFUE, precum și principiul caracterului rezonabil cuprins în acesta se opun unei legislații naționale care, atât pentru contractele de achiziții publice cu o valoare mai mare decât pragul comunitar, cât și pentru contractele de achiziții publice cu o valoare mai mică decât acesta, consideră ca fiind gravă o încălcare privind plata contribuțiilor la asigurările sociale, constatată în mod definitiv, atunci când cuantumul acesteia depășește valoarea de 100,00 euro și este, în același timp, mai mare decât 5 % din diferența dintre sumele datorate și cele plătite pentru fiecare perioadă de plată sau de contribuție, cu obligația ulterioară a autorităților contractante de a exclude de la procedura de atribuire ofertantul care se face răspunzător de o astfel de încălcare, fără a ține seama de alte aspecte care demonstrează în mod obiectiv fiabilitatea ofertantului ca partener contractual?


title: Cauzele conexate T-346/11 și T-347/11: Hotărârea Tribunalului din 17 ianuarie 2013 — Gollnisch/Parlamentul European ( „Privilegii și imunități — Membru al Parlamentului European — Decizia de ridicare a imunității — Activitate fără legătură cu funcția de deputat — Procedură de ridicare a imunității — Decizie de a nu apăra privilegiile și imunitățile — Dispariția interesului de a exercita acțiunea — Nepronunțare asupra fondului” )

text:
               2.3.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 63/18

         Hotărârea Tribunalului din 17 ianuarie 2013 — Gollnisch/Parlamentul European
   (Cauzele conexate T-346/11 și T-347/11) (1)

   (Privilegii și imunități - Membru al Parlamentului European - Decizia de ridicare a imunității - Activitate fără legătură cu funcția de deputat - Procedură de ridicare a imunității - Decizie de a nu apăra privilegiile și imunitățile - Dispariția interesului de a exercita acțiunea - Nepronunțare asupra fondului)
   2013/C 63/36
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: Bruno Gollnisch (Limonest, Franța) (reprezentant: G. Dubois, avocat)

      Pârât: Parlamentul European (reprezentanți: R. Passos și D. Moore și K. Zejdová, agenți)

      Obiectul

   Pe de o parte, o cerere de anulare a unei decizii de ridicare a imunității reclamantului, adoptată de Parlamentul European la 10 mai 2011, precum și o cerere de despăgubiri pentru prejudiciul suferit de reclamant cu această ocazie și, pe de altă parte, o cerere de anulare a unei decizii de a nu apăra imunitatea reclamantului, adoptată de Parlamentul European la 10 mai 2011, precum și o cerere de despăgubiri pentru prejudiciul suferit de reclamant cu această ocazie

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea în anulare și acțiunea în despăgubire în cauza T-346/11.

               2.

               Nu mai este necesar să se pronunțe asupra acțiunii în anulare în cauza T-347/11.

               3.

               Respinge acțiunea în despăgubire în cauza T-347/11.

               4.

               Obligă pe domnul Bruno Gollnisch la plata cheltuielilor de judecată, inclusiv la plata cheltuielilor de judecată aferente procedurii măsurilor provizorii în cauzele T-346/11 și T-347/11.

      (1)  JO C 252, 27.8.2011.


title: Cauza C-109/10 P: Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 25 octombrie 2011 — Solvay SA/Comisia Europeană (Recurs — Concurență — Piața sodei în Comunitate — Abuz de poziție dominantă — Încălcarea dreptului la apărare — Acces la dosar — Audierea întreprinderii)

text:
               17.12.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 370/12

         Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 25 octombrie 2011 — Solvay SA/Comisia Europeană
   (Cauza C-109/10 P) (1)

   (Recurs - Concurență - Piața sodei în Comunitate - Abuz de poziție dominantă - Încălcarea dreptului la apărare - Acces la dosar - Audierea întreprinderii)
   2011/C 370/18
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Recurentă: Solvay SA (reprezentanți: P. Foriers, F. Louis, R. Jafferali și A. Vallery, avocați)

      Cealaltă parte în proces: Comisia Europeană (reprezentanți: J. Currall, F. Castillo de la Torre, agenți, N. Coutrelis, avocat)

      Obiectul

   Recurs formulat împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a șasea) din 17 decembrie 2009, Solvay/Comisia (T-57/01) prin care Tribunalul a respins cererea recurentei având ca obiect anularea Deciziei 2003/6/CE a Comisiei din 13 decembrie 2000 privind o procedură de aplicare a articolului 82 [CE] — Concurență — Piața sodei în Comunitate (cu excepția Regatului Unit și a Irlandei) — Abuz de poziție dominantă — Încălcarea dreptului de judecare a cauzei într-un termen rezonabil — Încălcarea dreptului la apărare — Definiție prealabilă eronată a pieței geografice relevante — Nemotivare — Împrejurări excepționale care demonstrează lipsa unei poziții dominante

      Dispozitivul

               1.

               Anulează Hotărârea Tribunalului Uniunii Europene din 17 decembrie 2009, Solvay/Comisia (T-57/01).

               2.

               Anulează Decizia 2003/6/CE a Comisiei din 13 decembrie 2000 privind o procedură de aplicare a articolului 82 din Tratatul CE (COMP/33.133 — C: Carbonat de sodiu — Solvay).

               3.

               Obligă Comisia Europeană la plata cheltuielilor de judecată aferente atât procedurii în primă instanță, cât și recursului.

      (1)  JO C 161, 19.6.2010.


title: Cauza T-467/11: Hotărârea Tribunalului din 10 decembrie 2013 — Colgate-Palmolive/OAPI — dm-drogerie markt (360 °SONIC ENERGY) [ „Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale 360° SONIC ENERGY — Marcă internațională verbală anterioară SONIC POWER — Motiv relativ de refuz — Risc de confuzie — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009” ]

text:
               1.2.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 31/8

         Hotărârea Tribunalului din 10 decembrie 2013 — Colgate-Palmolive/OAPI — dm-drogerie markt (360o SONIC ENERGY)
   (Cauza T-467/11) (1)

   (Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale 360° SONIC ENERGY - Marcă internațională verbală anterioară SONIC POWER - Motiv relativ de refuz - Risc de confuzie - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009)
   2014/C 31/13
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Colgate-Palmolive Company (New York, New York, Statele Unite) (reprezentanți: M. Zintler și G. Schindler, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: P. Geroulakos, agent)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI: dm-drogerie markt GmbH & Co. KG (Karlsruhe, Germania)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a doua de recurs a OAPI din 25 mai 2011 (cauza R 1094/2010-2), privind o procedură de opoziție între dm-drogerie markt GmbH & Co. KG și Colgate-Palmolive Company

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Obligă Colgate-Palmolive Company la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 319, 29.10.2011.


title: Cauza T-435/16: Acțiune introdusă la 22 decembrie 2016 – MS/Comisia

text:
               6.3.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 70/21

         Acțiune introdusă la 22 decembrie 2016 – MS/Comisia
   (Cauza T-435/16)
   (2017/C 070/30)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: MS (Castries, Franța) (reprezentanți: L. Levi și M. Vandenbussche, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamantul solicită Tribunalului:
   declararea prezentei acțiuni ca admisibilă și întemeiată;
   în consecință,

               —

               anularea deciziei Comisiei de refuzare a comunicării datelor cu caracter personal care îl privesc pe reclamant, luată la 16 iunie 2016;

               —

               obligarea la repararea prejudiciului moral care rezultă din comportamentul culpabil al Comisiei Europene, evaluat ex aequo et bono la 20 000 euro;

               —

               obligarea pârâtei la plata tuturor cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii formulate, reclamantul invocă un singur motiv, întemeiat pe încălcarea Regulamentului (CE) nr. 45/2001 al Parlamentului European și al Consiliului din 18 decembrie 2000 privind protecția persoanelor fizice cu privire la prelucrarea datelor cu caracter personal de către instituțiile și organele comunitare și privind libera circulație a acestor date (JO 2001, L 8, p. 1, Ediție specială 13/vol. 30, p. 142), în special a articolelor 8, 13 și 20 din acesta. Reclamantul invocă de asemenea încălcarea dreptului fundamental de acces la datele cu caracter personal și a dreptului la respectarea vieții private, precum și încălcarea principiului dreptului la apărare, a egalității armelor și a dreptului la o bună administrare. Decizia atacată ar fi afectată, pe de altă parte, de o motivare neconformă și neîntemeiată. Toate aceste nelegalități ar constitui tot atâtea fapte culpabile care i-ar fi cauzat reclamantului un prejudiciu real și cert.


title: Cauza T-204/16: Acțiune introdusă la 3 mai 2016 - Sun Media/EUIPO - Meta4 Spain (METABOX)

text:
               27.6.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 232/30

         Acțiune introdusă la 3 mai 2016 - Sun Media/EUIPO - Meta4 Spain (METABOX)
   (Cauza T-204/16)
   (2016/C 232/38)
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Sun Media Ltd (Central Hong Kong, Regiunea Administrativă Specială Hong Kong a Republicii Populare Chineze) (reprezentant: A. Schnider, avocat)

      Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Meta4 Spain, SA (Las Rozas, Spania)

      Datele privind procedura în fața EUIPO

      Solicitantul mărcii în litigiu: reclamanta.

      Marca în litigiu: marca verbală a Uniunii Europene „METABOX” – cererea de înregistrare nr. 11 819 125.

      Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție.

      Decizia atacată: Decizia Camerei a doua de recurs a EUIPO din 8 februarie 2016 în cauza R 307/2015-2.

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei atacate;

               —

               obligarea EUIPO și, în cazul în care ar interveni în litigiu, a celeilalte părți din procedura în fața EUIPO la suportarea propriilor cheltuieli de judecată, precum și a cheltuielilor de judecată efectuate de reclamantă în temeiul procedurilor din fața Tribunalului și a camerei de recurs a EUIPO.

      Motivele invocate

               —

               încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009;

               —

               încălcarea articolului 75 și a următoarelor din Regulamentul nr. 207/2009;

               —

               încălcarea obligației EUIPO de a își exercita competența în conformitate cu principiile generale ale dreptului Uniunii Europene.


title: Cauza F-130/11: Acțiune introdusă la 2 decembrie 2011 — ZZ și alții/Comisia

text:
               3.3.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 65/22

         Acțiune introdusă la 2 decembrie 2011 — ZZ și alții/Comisia
   (Cauza F-130/11)
   2012/C 65/41
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamanți: ZZ și alții (reprezentanți: D. Abreu Caldas, S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis și E. Marchal, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Obiectul și descrierea litigiului

   Anularea deciziei de transfer al drepturilor de pensie dobândite anterior intrării în serviciul Comisiei, în temeiul propunerii recalculate a PMO

      Concluziile reclamanților

               —

               Anularea deciziilor prin care se anulează și se înlocuiesc propunerile de transfer al drepturilor de pensie ale reclamanților în urma cererii lor în temeiul articolului 11 alineatul (2) din anexa VII la statut și care cuprinde o nouă propunere calculată pe baza DGA adoptate la 3 martie 2011;

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.


title: Cauza T-208/07: Acțiune introdusă la 5 iunie 2007 — BOT Elektrownia Bełchatów și alții/Comisia Comunităților Europene

text:
               4.8.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 183/37

         Acțiune introdusă la 5 iunie 2007 — BOT Elektrownia Bełchatów și alții/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza T-208/07)
   (2007/C 183/72)
   Limba de procedură: engleza
   Părțile

      Reclamante: BOT Elektrownia Bełchatów S.A. (Rogowiec, Polonia), BOT Elektrownia Turów S.A. (Bogatynia, Polonia), BOT Elektrownia Opole S.A. (Brzezie, Polonia), Elektrownia „Kozienice” S.A. (Świerże Górne, Polonia), Elektrownia Połaniec S.A. — Grupa Electrabel Polska (Połaniec, Polonia), Elektrownia „Rybnik” S.A. (Rybnik, Polonia), Elektrownia Skawina S.A. (Skawina, Polonia), Elektrownia „Stalowa Wola” S.A. (Stalowa Wola, Polonia), Południowy Koncern Energetyczny S.A. (Katowice, Polonia), Zespół Elektrowni Dolna Odra S.A. (Nowe Czarnowo, Polonia), Zespół Elektrowni Ostrołęka S.A. (Ostrołęka, Polonia) și Zespół Elektrowni Pątnów-Adamów-Konin S.A. (Konin, Polonia) (reprezentanți: B. Krużewski, M. Ciemiński, J. Młot-Schönthaler, N. Dodoo și S. Boullart, lawyers)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene
   Concluziile reclamanților

               —

               anularea deciziei;

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   Reclamantele solicită anularea deciziei Comisiei din 26 martie 2007 privind planul național de alocare pentru alocarea cotelor de emisie de gaze cu efect de seră pentru perioada 2008-2012, notificat de Polonia conform Directivei 2003/87/CE (1).
   În susținerea cererii lor, reclamantele pretind faptul că a comis o eroare Comisia atunci când a adoptat o decizie de reducere substanțială, inter alia, a cantității totale a cotelor de emisie a CO2 pe care instalațiile care fac obiectul Directivei 2003/87/CE le pot emite.
   În acest sens, reclamantele susțin că au fost încălcate de către Comisie norme fundamentale de procedură prevăzute în Directiva 2003/87/CE, prin faptul că i) aceasta a adoptat în mod nelegal decizia contestată după expirarea perioadei de trei luni prevăzută de articolul 9 alineatul (3) din directivă, și ii) a restrâns în mod nelegal dreptul reclamantelor de a fi consultate înaintea adoptării de către Polonia a unui plan național definitiv de alocare a cotelor de emisie de gaze cu efect de seră pentru perioada 2008-2012.
   Mai mult, reclamantele invocă faptul că aceeași Comisie a comis un abuz de puterea conferită în temeiul Directivei 2003/87/CE prin faptul că i) aceasta a adoptat o rată a creșterii produsului intern brut prea scăzută pentru Polonia și un coeficient al reducerii emisiei prea strict, rezultatul fiind alocarea unei cote totale de emisie subestimate pentru Polonia; și ii) a denaturat scopul real al directivei de instrument eficient din punctul de vedere al costurilor în vederea îndeplinirii angajamentelor privind emisia de gaze cu efect de seră ale părților semnatare ale Protocolului de la Kyoto prin reducerea nivelului național de emisie pentru 2008-2012 cu mult sub ceea ce era necesar pentru ca Polonia să-și atingă obiectivul potrivit protocolului.
   În sfârșit, reclamantele susțin că principiile încrederii legitime, al proporționalității, al egalității de tratament și al obligației de cooperare instituțională, precum și obligația de motivare nu au fost respectate de către Comisie.

      (1)  Directiva 2003/87/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 13 octombrie 2003 de stabilire a unui sistem de comercializare a cotelor de emisie de gaze cu efect de seră în cadrul Comunității și de modificare a Directivei 96/61/CE a Consiliului (JO L 275, p. 32).


title: Cauza T-444/07 R: Ordonanța președintelui Tribunalului de Primă Instanță din  19 februarie 2008 — CPEM/Comisia Comunităților Europene ( Măsuri provizorii — Cerere de suspendare a executării — Formularea cererii — Inadmisibilitate — Asociație — Prejudiciu financiar — Lipsa urgenței )

text:
               12.4.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 92/29

         Ordonanța președintelui Tribunalului de Primă Instanță din 19 februarie 2008 — CPEM/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza T-444/07 R)
   („Măsuri provizorii - Cerere de suspendare a executării - Formularea cererii - Inadmisibilitate - Asociație - Prejudiciu financiar - Lipsa urgenței’)
   (2008/C 92/59)
   Limba de procedură: franceza
   Părțile

      Reclamant: Centre de promotion de l'emploi par la micro-entreprise (CPEM) (Marsilia, Franța) (reprezentant: C. Bonnefoi, avocat)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: L. Flynn și A. Steiblytė, agenți)
   Obiectul
   Cerere de suspendare a executării notei de debit nr. 3240912189 din 17 octombrie 2007 privind Decizia C(2007) 4645 a Comisiei din 4 octombrie 2007 de anulare a asistenței acordate de Fondul Social European (FSE) în favoarea CPEM prin Decizia C(1999) 2645 din 17 august 1999.
   Dispozitivul

               1)

               Respinge cererea de măsuri provizorii.

               2)

               Cererea privind cheltuielile de judecată se soluționează odată cu fondul.


title: Cauza T-420/09: Acțiune introdusă la 19 octombrie 2009 — BSA/OAPI — Loblaws (PRÉSIDENT)

text:
               19.12.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 312/37

         Acțiune introdusă la 19 octombrie 2009 — BSA/OAPI — Loblaws (PRÉSIDENT)
   (Cauza T-420/09)
   2009/C 312/61
   Limba în care a fost formulată acțiunea: franceza

      Părțile

      Reclamantă: BSA (Paris, Franța) (reprezentant: D. Masson, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Loblaws, Inc.

      Concluziile reclamantei

               —

               Anularea deciziei pronunțate la 17 august 2009 de Camera a patra de recurs a OAPI (cauza R 1744/2008-4),

               —

               obligarea OAPI la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

      Solicitantul mărcii comunitare: reclamanta

      Marca comunitară vizată: marca figurativă „PRÉSIDENT” pentru produse și servicii din clasele 5, 29, 30 și 42 — cererea de înregistrare nr. 2 135 200

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în sprijinul opoziției: Loblaws, Inc.

      Marca sau semnul invocat în sprijinul opoziției: marca verbală franceză „President’s Choice” pentru produse din clasele 5, 30, 31 și 32 și marca figurativă comunitară „PRESIDENT’S CHOICE” pentru produse din clasele 30, 31 și 32 (marca comunitară nr. 1 872 407)

      Decizia diviziei de opoziție: Admite opoziția în parte.

      Decizia camerei de recurs: Respinge recursul ca inadmisibil.

      Motivele invocate: încălcarea articolului 59 din Regulamentul (CE) nr. 40/94 [devenit articolul 60 din Regulamentul (CE) nr. 207/2009] și a articolului 71 din Regulamentul (CE) nr. 2868/95 (1), precum și a principiului contradictorialității potrivit articolului 6 alineatul 1 din Convenția pentru apărarea Drepturilor Omului și a Libertăților fundamentale.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 2868/95 al Comisiei din 13 decembrie 1995 de punere în aplicare a Regulamentului (CE) nr. 40/94 al Consiliului privind marca comunitară (JO L 303, p. 1, Ediție specială 17/vol. 1, p. 189).


title: Cauza C-407/09: Acțiune introdusă la 22 octombrie 2009 — Comisia Comunităților Europene/Republica Elenă

text:
               16.1.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 11/16

         Acțiune introdusă la 22 octombrie 2009 — Comisia Comunităților Europene/Republica Elenă
   (Cauza C-407/09)
   2010/C 11/27
   Limba de procedură: greaca

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: M. Condou-Durande și A.-M. Rouchaud-Joët)

      Pârâtă: Republica Elenă

      Concluziile reclamantei

   Comisia Comunităților Europene solicită Curții:

               —

               constatarea faptului că prin neadoptarea măsurilor necesare în vederea executării Hotărârii pronunțate de Curte la 18 iulie 2007 în cauza C-26/07, Republica Elenă nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 228 alineatul (1) CE;

               —

               obligarea Republicii Elene la plata către Comisie, în contul „Resurse proprii ale Comunității Europene”, a sancțiunii pecuniare solicitate în sumă de 72 532,80 euro pentru fiecare zi de întârziere în adoptarea măsurilor necesare în vederea executării Hotărârii pronunțate de Curte în cauza C-26/07, începând din ziua pronunțării hotărârii în prezenta acțiune și până la data executării Hotărârii pronunțate în cauza C-26/07;

               —

               obligarea Republicii Elene la plata către Comisie, în contul „Resurse proprii ale Comunității Europene”, a sumei forfetare de 10 512 euro pentru fiecare zi de întârziere, începând din ziua pronunțării hotărârii în cauza C-26/07, și până la data pronunțării hotărârii în prezenta acțiune sau până la data adoptării măsurilor necesare în vederea executării Hotărârii pronunțate în cauza C-26/07, dacă acest fapt ar interveni anterior;

               —

               obligarea Republicii Elene la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În prezenta cauză, Republica Elenă nu a adoptat încă măsurile legislative necesare pentru transpunerea Directivei 2004/80/CE în ordinea juridică elenă.
   În consecință, este evident că Republica Elenă nu a adoptat încă măsurile impuse pentru executarea Hotărârii Curții din 18 iulie 2007 pronunțate în cauza C-26/07, Comisia/Republica Elenă.
   Conform articolului 228 alineatul (2) al doilea paragraf a doua teză din Tratatul CE, în cadrul acțiunii, Comisia stabilește cuantumul sumei forfetare sau/și al penalităților cu titlu cominatoriu pe care le consideră corespunzătoare împrejurărilor și pe care statul membru trebuie să le plătească. În prezenta cauză, Comisia a stabilit să solicite Curții o sancțiune pecuniară și o sumă forfetară.
   Comisia, în temeiul principiilor și al metodelor de calcul stabilite în Comunicarea din 13 decembrie 2005, ia în considerare trei criterii fundamentale în vederea determinării sumei solicitate: (a) gravitatea încălcării; (b) durata încălcării; (c) necesitatea asigurării faptului că sancțiunea pecuniară are caracter descurajator.
   Analiza aplicării practice a acestor criterii în prezenta cauză are drept rezultat considerarea faptului că durata încălcării și consecințele acesteia asupra intereselor private și publice sunt relevante și justifică impunerea sancțiunilor pecuniare solicitate.
   Astfel cum rezultă din cele prezentate de Comisiei privind aplicarea practică a directivei, toate statele membre, între care Grecia, au transpus directiva în propria ordine juridică internă și oferă protecția impusă de directivă.
   Netranspunerea directivei în ordinea juridică elenă împiedică realizarea obiectivului fundamental al liberei circulații a persoanelor într-un spațiu unitar de libertate, securitate și justiție. Prin urmare, consecințele asupra intereselor de natură generală și individuală sunt extrem de relevante.


title: Cauza F-106/12: Ordonanța Tribunalului Funcției Publice din 12 decembrie 2012 — Goddijn/Europol

text:
               16.2.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 46/33

         Ordonanța Tribunalului Funcției Publice din 12 decembrie 2012 — Goddijn/Europol
   (Cauza F-106/12)
   2013/C 46/73
   Limba de procedură: olandeza
   Președintele Camerei întâi a dispus radierea cauzei.


title: Cauza C-516/06 P: Hotărârea Curții (Camera a doua) din 6 decembrie 2007 — Comisia Comunităților Europene/Ferriere Nord SpA (Recurs — Concurență — Decizia Comisiei — Amendă — Executare — Regulamentul (CEE) nr. 2988/74 — Prescripție — Act cauzator de prejudiciu — Inadmisibilitate)

text:
               26.1.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 22/13

         Hotărârea Curții (Camera a doua) din 6 decembrie 2007 — Comisia Comunităților Europene/Ferriere Nord SpA
   (Cauza C-516/06 P) (1)

   (Recurs - Concurență - Decizia Comisiei - Amendă - Executare - Regulamentul (CEE) nr. 2988/74 - Prescripție - Act cauzator de prejudiciu - Inadmisibilitate)
   (2008/C 22/24)
   Limba de procedură: italiana
   Părțile

      Recurentă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: V. Di Bucci și F. Amato, agenți)

      Cealaltă parte în proces: Ferriere Nord SpA (reprezentanți: W. Viscardini și G. Donà, avvocati)
   Obiectul
   Recurs formulat împotriva hotărârii Tribunalului de Primă Instanță (Camera întâi) din 27 septembrie 2006, Ferriere Nord/Comisia (T-153/04), prin care Tribunalul a anulat deciziile Comisiei, comunicate prin scrisoarea din 5 februarie 2004 și prin faxul din 13 aprilie 2004, privind restul sumei de achitat din amenda aplicată Ferriere Nord SpA prin Decizia 89/515/CEE a Comisiei din 2 august 1989 privind o procedură de aplicare a articolului 85 din Tratatul CEE (IV/31.553 — Plasă sudată)
   Dispozitivul

               1)

               Anulează hotărârea Tribunalului de Primă Instanță al Comunităților Europene din 27 septembrie 2006, Ferriere Nord/Comisia (T-153/04).

               2)

               Acțiunea în anulare formulată de Ferriere Nord SpA împotriva deciziilor Comisiei Comunităților Europene, comunicate prin scrisoarea din 5 februarie 2004 și prin faxul din 13 aprilie 2004, privind restul sumei de achitat din amenda aplicată Ferriere Nord SpA prin Decizia 89/515/CEE a Comisiei din 2 august 1989 privind o procedură de aplicare a articolului 85 din Tratatul CEE (IV/31.553 Plasă sudată), este inadmisibilă.

               3)

               Obligă Ferriere Nord SpA la plata cheltuielilor de judecată aferente procedurilor la cele două instanțe.

      (1)  JO C 42, 24.2.2007.


title: Cauza T-92/12: Acțiune introdusă la 23 februarie 2012 — Gas/OAPI-Grotto (GAS)

text:
               28.4.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 126/21

         Acțiune introdusă la 23 februarie 2012 — Gas/OAPI-Grotto (GAS)
   (Cauza T-92/12)
   2012/C 126/41
   Limba în care a fost formulată acțiunea: franceza

      Părțile

      Reclamantă: André Pierre Gas (Marsilia, Franța) (reprezentant: L. Levy, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Grotto SpA (Chiuppano, Italia)

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea în întregime a Deciziei Camerei întâi de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) pronunțate la 17 noiembrie 2011 în cauza R 600/2009-1 și trimiterea cauzei la OAPI în vederea reexaminării în raport cu decizia care urmează să fie pronunțată;

               —

               obligarea titularului mărcii comunitare contestate la plata totalității cheltuielilor de judecată viitoare aferente acestei proceduri și la restituirea către reclamantă a cheltuielilor aferente căii de atac efectuate până în acest moment.

      Motivele și principalele argumente

      Marca comunitară înregistrată care a făcut obiectul unei cereri de declarare a nulității: marca verbală „GAS” pentru produse din clasele 9, 18 și 25 — marca comunitară înregistrată sub nr. 882548.

      Titularul mărcii comunitare: cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs.

      Partea care solicită declararea nulității mărcii comunitare: reclamanta.

      Motivarea cererii de declarare a nulității: motivarea expusă în cererea de declarare a nulității se întemeiază, pe de o parte, pe aplicarea articolului 53 alineatul (1) literele (a) și (c), a articolului 8 alineatul (1) litera (b), a articolului 53 alineatul (2) și a articolului 8 alineatul (1) din Regulamentul nr. 207/2009 și, pe de altă parte, pe înregistrările franceze nr. 1594704 și nr. 1627459 ale mărcilor figurative „-GAS- BIJOUX” și „BIJOUX -GAS-” pentru produse din clasele 14 și 25.

      Decizia diviziei de anulare: anulează marca comunitară.

      Decizia camerei de recurs: anulează decizia diviziei de anulare și respinge cererea de declarare a nulității.

      Motivele invocate:

               Încălcarea articolului 56 alineatul (3) din Regulamentul nr. 40/94 [actualul articol 57 alineatul (3)] și a normei 22 alineatele (3) și (4) din Regulamentul nr. 2868/95; încălcarea articolului 15 alineatele (1) și (2) din Regulamentul nr. 40/94 și a articolului L714 alineatul (5) litera (b) din Codul proprietății intelectuale francez; încălcarea articolului 73 din Regulamentul nr. 40/94 (actualul articol 75), întrucât camera de recurs a săvârșit mai multe erori de drept și de apreciere în ceea ce privește dovada utilizării mărcii anterioare din clasa 25.

               Aplicarea greșită a articolului 52 alineatul (1) litera (a) și a articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 40/94 și încălcarea articolului 53 din Regulamentul nr. 40/94 și a dispozițiilor din dreptul francez, adică articolul 2262 din Codul civil și articolul L714 alineatul (3) din Codul proprietății intelectuale francez, întrucât aprecierea camerei de recurs cu privire la riscul de confuzie este eronată.

               Încălcarea articolului 62 alineatul (1) din Regulamentul nr. 40/94, întrucât camera de recurs nu putea nici să se limiteze la examinarea dreptului anterior care rezultă din marca nr. 1594704, după ce a hotărât să exercite competențele diviziei de anulare, nici să trimită cauza la divizia de anulare pentru a se pronunța asupra celorlalte drepturi invocate, care fuseseră deja examinate.


title: Cauza C-315/13: Cerere de decizie preliminară introdusă de Rechtbank van eerste aanleg te Mechelen (Belgia) la 7 iunie 2013 — Openbaar Ministerie/Edgard Jan De Clerq și alții

text:
               31.8.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 252/21

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Rechtbank van eerste aanleg te Mechelen (Belgia) la 7 iunie 2013 — Openbaar Ministerie/Edgard Jan De Clerq și alții
   (Cauza C-315/13)
   2013/C 252/32
   Limba de procedură: olandeza

      Instanța de trimitere

   Rechtbank van eerste aanleg te Mechelen

      Părțile din procedura principală

      Reclamant: Openbaar Ministerie

      Pârâți: Edgard Jan De Clercq, Emiel Amede Rosa De Clercq, Nancy Genevieve Wilhelmina Rottiers, Ermelinda Jozef Martha Tampère, Thermotec NV

      Întrebarea preliminară

   Articolele 56 TFUE și 57 TFUE (foste 49 CE și 50 CE), precum și articolul 3 alineatele (1) și (10) din Directiva 96/71/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 16 decembrie 1996 privind detașarea lucrătorilor în cadrul prestării de servicii (JO L 18, p. 1, Ediție specială, 05/vol. 4, p. 29), coroborat, eventual, cu articolul 19 din Directiva 2006/123/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 12 decembrie 2006 privind serviciile în cadrul pieței interne (JO L 376, p. 36, Ediție specială, 13/vol. 58, p. 50) trebuie interpretate în sensul că se opun articolului 141 din Legea-program (I) din 27 decembrie 2006, potrivit căruia persoana la care sau pentru care lucrători salariați detașați sau stagiarii detașați exercită activități profesionale, direct sau prin intermediul unui subcontractant, are obligația ca înainte de începerea exercitării activității profesionale a acestor persoane să comunice electronic (sau, în cazul în care nu este posibil, prin fax sau prin poștă) Oficiului Național de Asigurări Sociale datele de identificare a persoanelor care nu pot să prezinte confirmarea de primire emisă angajatorului acestora pentru declarația prealabilă depusă de acesta, coroborat cu articolul 157 din această lege și cu articolul 183 alineatul 1 punctul 1 din Codul penal social, care prevăd sancțiuni penale pentru nerespectarea acestei dispoziții?


title: Cauza C-572/15: Cerere de decizie preliminară introdusă de Riigikohus (Estonia) la 2 noiembrie 2015 – F. Hoffmann-La Roche AG/Accord Healthcare OÜ

text:
               25.1.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 27/13

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Riigikohus (Estonia) la 2 noiembrie 2015 – F. Hoffmann-La Roche AG/Accord Healthcare OÜ
   (Cauza C-572/15)
   (2016/C 027/16)
   Limba de procedură: estona

      Instanța de trimitere

   Riigikohus

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: F. Hoffmann-La Roche AG

      Pârâtă: Accord Healthcare OÜ

      Întrebările preliminare

               1)

               Articolul 21 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 469/2009 (1) al Parlamentului European și al Consiliului din 6 mai 2009 privind certificatul suplimentar de protecție pentru medicamente (versiune codificată) trebuie interpretat în sensul că determină o reducere a duratei unui certificat suplimentar de protecție care a fost acordat de un stat membru în conformitate cu legislația națională înainte de aderarea acestui stat membru la Uniunea Europeană și a cărui durată în privința principiului activ ar fi, potrivit informațiilor cuprinse în certificatul suplimentar de protecție, mai mare de 15 ani de la data primei autorizații de introducere pe piață în Uniunea Europeană a medicamentului care constă în acest principiu activ sau care conține acest principiu activ?

               2)

               În cazul unui răspuns afirmativ la prima întrebare, trebuie să se considere că articolul 21 alineatul (2) din Regulamentul nr. 469/2009 al Parlamentului European și al Consiliului din 6 mai 2009 privind certificatul suplimentar de protecție pentru medicamente (versiune codificată) este conform cu dreptul Uniunii Europene, în special cu principiile generale ale Uniunii Europene privind protecția drepturilor dobândite, cu principiul neretroactivității și cu Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene?

      (1)  JO L 152, p. 1.


title: Cauza C-602/14 P: Recurs introdus la 23 decembrie 2014 de Bharat Heavy Electricals Ltd împotriva Ordonanţei Tribunalului (Camera a opta) din 21 octombrie 2014 în cauza T-374/14, Bharat Heavy Electricals Ltd/Comisia Europeană

text:
               21.9.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 311/14

         Recurs introdus la 23 decembrie 2014 de Bharat Heavy Electricals Ltd împotriva Ordonanţei Tribunalului (Camera a opta) din 21 octombrie 2014 în cauza T-374/14, Bharat Heavy Electricals Ltd/Comisia Europeană
   (Cauza C-602/14 P)
   (2015/C 311/17)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Recurentă: Bharat Heavy Electricals Ltd (reprezentant: A. Mc Donagh, avocat)

      Cealaltă parte din procedură: Comisia Europeană
   Prin Ordonanța din 4 iunie 2015, Curtea de Justiție (Camera a șasea) a respins recursul și a obligat Bharat Heavy Electricals Ltd să suporte propriile cheltuieli de jduecată.