title: Cauza F-96/08: Hotărârea Tribunalului Funcției Publice din 28 octombrie 2010 — Cerafogli/Banca Centrală Europeană (Funcție publică — Personal al BCE — Remunerație — Creștere suplimentară a salariului — Promovare ad personam — Consultare a comitetului personalului pentru stabilirea criteriilor de atribuire a creșterilor suplimentare de salariu)

text:
               15.1.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 13/37

         Hotărârea Tribunalului Funcției Publice din 28 octombrie 2010 — Cerafogli/Banca Centrală Europeană
   (Cauza F-96/08) (1)

   (Funcție publică - Personal al BCE - Remunerație - Creștere suplimentară a salariului - Promovare ad personam - Consultare a comitetului personalului pentru stabilirea criteriilor de atribuire a creșterilor suplimentare de salariu)
   2011/C 13/70
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: Maria Concetta Cerafogli (Frankfurt am Main, Germania) (reprezentanți: L. Levi și M. Vandenbussche, avocați)

      Pârâtă: Banca Centrală Europeană (reprezentanți: F. Malfrère și N. Urban, agenți, asistați de B. Wägenbaur, avocat)

      Obiectul

   Anularea deciziei BCE de a nu acorda reclamantei beneficiul unei promovări ad personam și obligarea pârâtei la plata unei sume în scopul de a repara prejudiciul moral suferit de reclamantă.

      Dispozitivul

               1.

               Anulează decizia prin care Banca Centrală Europeană a refuzat să îi acorde doamnei Cerafogli, pentru anul 2008, o creștere suplimentară a salariului.

               2.

               Obligă Banca Centrală Europeană să îi plătească doamnei Cerafogli suma de 3 000 euro.

               3.

               Respinge, în rest, cererea.

               4.

               Obligă Banca Centrală Europeană la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 44, 21.2.2009, p. 75.


title: Cauza T-852/16: Acțiune introdusă la 30 noiembrie 2016 – Access Info Europe/Comisia

text:
               20.2.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 53/32

         Acțiune introdusă la 30 noiembrie 2016 – Access Info Europe/Comisia
   (Cauza T-852/16)
   (2017/C 053/40)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Access Info Europe (Madrid, Spania) (reprezentanți: O. Brouwer, E. Raedts și J. Wolfhagen, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               Anularea Deciziei C(2016) 6030 a Comisiei din 19 septembrie 2016 prin care se refuză accesul la documentele solicitate de reclamantă în temeiul Regulamentului (CE) nr. 1049/2001;

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată efectuate de reclamantă în cadrul procesului, precum și a cheltuielilor de judecată ale oricărui intervenient.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă patru motive.

               1.

               Primul motiv, prin care se susține că Comisia a aplicat greșit articolul 4 alineatul (1) litera (a) a treia liniuță din Regulamentului (CE) nr. 1049/2001 (1) atunci când a decis că accesul la documentele solicitate ar aduce o atingere gravă relațiilor internaționale.

               2.

               Al doilea motiv, prin care se susține că Comisia a aplicat greșit articolul 4 alineatul (2) a doua liniuță din Regulamentului (CE) nr. 1049/2001 atunci când a decis că accesul la documentele solicitate ar aduce o atingere gravă protecției procedurilor judiciare în curs în cauzele T-192/16, T-193/16 și T-257/16 și că accesul la documentele menționate ar aduce atingere interesului Comisiei de a obține consultanță juridică și de a primi o consiliere sinceră, obiectivă și completă. Se susține de asemenea în cadrul acestui motiv că Comisia nu a recunoscut că accesul la documentele solicitate ține de un interes public superior și că ele ar trebui divulgate pentru acest motiv.

               3.

               Al treilea motiv, prin care se susține că Comisia a aplicat greșit articolul 4 alineatul (3) primul și al doilea paragraf din Regulamentului (CE) nr. 1049/2001 atunci când a decis că accesul la documentele solicitate ar aduce o atingere gravă procesului decizional și/sau atunci când nu a recunoscut existenta unui interes public superior, în special având în vedere faptul că procesul decizional în discuție se încheiase.

               4.

               Al patrulea motiv, prin care se susține, în subsidiar, că Comisia a aplicat greșit articolul 4 alineatul (6) din Regulamentului (CE) nr. 1049/2001 prin aceea că nu a acordat cel puțin un acces parțial la documentele solicitate, divulgarea fiind refuzată pentru ansamblul lor.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 al Parlamentului European și al Consiliului din 30 mai 2001 privind accesul public la documentele Parlamentului European, ale Consiliului și ale Comisiei (JO 2001, L 145, p. 43, Ediție specială, 01/vol. 3, p. 76).


title: Cauza T-624/14: Hotărârea Tribunalului din 17 decembrie 2015 – Bice International/OAPI – Bice (bice) [„Marcă comunitară — Procedură de declarare a nulității — Marca comunitară verbală bice — Marca națională figurativă anterioară 1926 BiCE RISTORANTE — Lipsa utilizării serioase a mărcii anterioare — Articolul 57 alineatele (2) și (3) din Regulamentul nr. 207/2009”]

text:
               15.2.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 59/17

         Hotărârea Tribunalului din 17 decembrie 2015 – Bice International/OAPI – Bice (bice)
   (Cauza T-624/14) (1)

   ([„Marcă comunitară - Procedură de declarare a nulității - Marca comunitară verbală bice - Marca națională figurativă anterioară 1926 BiCE RISTORANTE - Lipsa utilizării serioase a mărcii anterioare - Articolul 57 alineatele (2) și (3) din Regulamentul nr. 207/2009”])
   (2016/C 059/17)
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Bice International Ltd (Dubai, Emiratele Arabe Unite) (reprezentanți: inițial N. Gibb, solicitor, și D. McFarland, barrister, ulterior D. McFarland)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: M. Fischer, agent)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă în fața Tribunalului: Bice AG (Baar, Elveția) (reprezentant: D. Pauli, avocat)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei întâi de recurs a OAPI din 23 mai 2014 (cauza R 1249/2013-1), privind o procedură de declarare a nulității între Bice International Ltd și Bice AG.

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă Bice International Ltd la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 351, 6.10.2014.


title: Cauza C-384/11: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Rechtbank van eerste aanleg te Brussel (Belgia) la 19 iulie 2011 — Tate & Lyle Investments Ltd tegen Belgische Staat; cealaltă parte în proces: Syral Belgium NV

text:
               24.9.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 282/14

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Rechtbank van eerste aanleg te Brussel (Belgia) la 19 iulie 2011 — Tate & Lyle Investments Ltd tegen Belgische Staat; cealaltă parte în proces: Syral Belgium NV
   (Cauza C-384/11)
   2011/C 282/26
   Limba de procedură: olandeza

      Instanța de trimitere

   Rechtbank van eerste aanleg te Brussel

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Tate & Lyle Investments Ltd

      Pârât: Belgische Staat

      Cealaltă parte în proces: Syral Belgium NV

      Întrebarea preliminară

   Articolul 63 TFUE (fostul articol 56 din Tratatul CE) se opune reglementării unui stat membru conform căreia o întreprindere de investiții rezidentă care deține acțiuni cu o valoare mai mică de 10 % din capital, dar care au totuși o valoare de achiziție de cel puțin 1,2 milioane de euro, este supusă unui impozit la sursă de 10 %, în condițiile în care impozitul la sursă este inclus în impozitul pe capital datorat în Belgia, iar diferența eventual rămasă se rambursează, și care, concomitent, poate solicita aplicarea unui regim fiscal („venituri definitiv impozitate”) care permite reducerea suplimentară a bazei de impozitare cu suma aferentă cotei de participație, în timp ce pentru întreprinderile rezidente în unul dintre celelalte state membre ale Uniunii Europene care primesc astfel de dividende sau alte sume distribuite cu același titlu din același tip de participație la o întreprindere rezidentă, impozitul la sursă reținut (impozit pe bunurile mobile) în valoare de 10 % reprezintă impozitarea definitivă, nerambursabilă și obligatorie chiar și în cazul în care se recurge la regimul fiscal („venituri definitiv impozitate”) menționat anterior?


title: Cauza C-496/10: Ordonanța Curții (Camera a șasea) din 19 ianuarie 2012 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Ufficio del Giudice di Pace di Venafro — Italia) — Procedură penală împotriva lui Aldo Patriciello [Articolul 104 alineatul (3) primul paragraf din Regulamentul de procedură — Membru al Parlamentului European — Protocolul privind privilegiile și imunitățile — Articolul 8 — Procedură penală pentru săvârșirea infracțiunii de insultă — Declarații efectuate în afara incintei Parlamentului European — Noțiunea „opinie exprimată în exercițiul funcției de parlamentar” — Imunitate — Condiții]

text:
               14.4.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 109/2

         Ordonanța Curții (Camera a șasea) din 19 ianuarie 2012 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Ufficio del Giudice di Pace di Venafro — Italia) — Procedură penală împotriva lui Aldo Patriciello
   (Cauza C-496/10) (1)

   (Articolul 104 alineatul (3) primul paragraf din Regulamentul de procedură - Membru al Parlamentului European - Protocolul privind privilegiile și imunitățile - Articolul 8 - Procedură penală pentru săvârșirea infracțiunii de insultă - Declarații efectuate în afara incintei Parlamentului European - Noțiunea „opinie exprimată în exercițiul funcției de parlamentar” - Imunitate - Condiții)
   2012/C 109/03
   Limba de procedură: italiana

      Instanța de trimitere

   Ufficio del Giudice di Pace di Venafro

      Partea din acțiunea principală

   Aldo Patriciello

      Obiectul

   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Ufficio del Giudice di Pace di Venafro — Interpretarea articolelor 9 și 10 din Protocolul privind privilegiile și imunitățile Comunităților Europene (JO 1967 152, p. 13) — Membru al Parlamentului European inculpat pentru săvârșirea infracțiunii de insultă în urma unei false acuzații aduse unui reprezentant al forțelor de ordine — Noțiunea de opinie exprimată în cadrul exercitării funcției de parlamentar

      Dispozitivul

   Articolul 8 din Protocolul privind privilegiile și imunitățile Uniunii Europene, anexat la Tratatele UE, FUE și CEEA, trebuie interpretat în sensul că o declarație efectuată de un deputat european în afara Parlamentului European, care a făcut obiectul unei proceduri penale în statul membru de origine pentru săvârșirea infracțiunii de insultă, nu constituie o opinie exprimată în cadrul exercitării funcției de parlamentar, care este acoperită de imunitatea prevăzută de această dispoziție, decât atunci când această declarație corespunde unei aprecieri subiective care prezintă o legătură directă și evidentă cu exercitarea unei astfel de funcții. Este de competența instanței de trimitere să verifice dacă aceste condiții sunt îndeplinite în acțiunea principală.

      (1)  JO C 346, 18.12.2010.


title: Cauza F-139/07: Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera a doua) din 10 septembrie 2009 — Van Arum/Parlamentul European (Funcție publică — Funcționari — Evaluare — Raport de evaluare — Întinderea reclamației prevăzute la articolul 90 din Statutul funcționarilor)

text:
               7.11.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 267/83

         Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera a doua) din 10 septembrie 2009 — Van Arum/Parlamentul European
   (Cauza F-139/07) (1)

   (Funcție publică - Funcționari - Evaluare - Raport de evaluare - Întinderea reclamației prevăzute la articolul 90 din Statutul funcționarilor)
   2009/C 267/149
   Limba de procedură: olandeza

      Părțile

      Reclamant: Rinse van Arum (Winksele, Belgia) (reprezentant: W. van den Muijsenbergh, avocat)

      Pârât: Parlamentul European (reprezentanți: J. F. Wachter, C. Burgos și K. Zejdová, agenți)

      Obiectul

   Funcție publică — Cerere de modificare, sau, în subsidiar, de anulare a raportului de evaluare, și de obligare a pârâtului la plata sumei simbolice de 1 euro, reprezentând daune-interese

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Fiecare parte suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 92, 12.4.2009, p. 49.


title: Cauza T-288/12: Acțiune introdusă la 26 iunie 2012 — EI du Pont de Nemours/OAPI — Zueco Ruiz (ZYTEL)

text:
               8.9.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 273/13

         Acțiune introdusă la 26 iunie 2012 — EI du Pont de Nemours/OAPI — Zueco Ruiz (ZYTEL)
   (Cauza T-288/12)
   2012/C 273/23
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

      Părțile

      Reclamantă: EI du Pont de Nemours and Company (Wilmington, Statele Unite) (reprezentant: E. Armijo Chávarri, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Enrique Zueco Ruiz (Zaragoza, Spania)

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               Anularea Deciziei Camerei a doua de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 29 martie 2012 în cauza R 464/2011-2;

               —

               obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

      Solicitantul mărcii comunitare: cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs.

      Marca comunitară vizată: marca figurativă „ZYTEL” pentru produse și servicii din clasele 9, 12 și 37.

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în procedura opoziției: reclamanta.

      Marca sau semnul invocat: cererea de înregistrare nr. 369314 a mărcii comunitare verbale „ZYTEL” pentru produse din clasele 1 și 17; marcă notorie „ZYTEL” pentru produse din clasele 1 și 17.

      Decizia diviziei de opoziție: respingerea opoziției în întregime.

      Decizia camerei de recurs: respinge calea de atac.

      Motivele invocate: încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) și a articolului 8 alineatul (5) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 al Consiliului.


title: Cauza C-17/10: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Krajský soud v Brně (Republica Cehă) la 11 ianuarie 2010 — Toshiba Corporation, Areva T&D Holding SA, Areva T&D SA, Areva T&D AG, Mitsubishi Electric Corp., Alstom, Fuji Electric Holdings Co. Ltd, Fuji Electric Systems Co. Ltd, Siemens Transmission & Distribution SA, Siemens AG Österreich, VA TECH Transmission & Distribution GmbH & Co. KEG, Siemens AG, Hitachi Ltd, Hitachi Europe Ltd, Japan AE Power Systems Corp., Nuova Magrini Galileo SpA/Úřad pro ochranu hospodářské soutěže

text:
               17.4.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 100/14

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Krajský soud v Brně (Republica Cehă) la 11 ianuarie 2010 — Toshiba Corporation, Areva T&D Holding SA, Areva T&D SA, Areva T&D AG, Mitsubishi Electric Corp., Alstom, Fuji Electric Holdings Co. Ltd, Fuji Electric Systems Co. Ltd, Siemens Transmission & Distribution SA, Siemens AG Österreich, VA TECH Transmission & Distribution GmbH & Co. KEG, Siemens AG, Hitachi Ltd, Hitachi Europe Ltd, Japan AE Power Systems Corp., Nuova Magrini Galileo SpA/Úřad pro ochranu hospodářské soutěže
   (Cauza C-17/10)
   2010/C 100/23
   Limba de procedură: ceha

      Instanța de trimitere

   Krajský soud v Brně

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamante: Toshiba Corporation, Areva T&D Holding SA, Areva T&D SA, Areva T&D AG, Mitsubishi Electric Corp., Alstom, Fuji Electric Holdings Co. Ltd, Fuji Electric Systems Co. Ltd, Siemens Transmission & Distribution SA, Siemens AG Österreich, VA TECH Transmission & Distribution GmbH & Co. KEG, Siemens AG, Hitachi Ltd, Hitachi Europe Ltd, Japan AE Power Systems Corp., Nuova Magrini Galileo SpA

      Pârâtă: Úřad pro ochranu hospodářské soutěže

      Întrebările preliminare

               1.

               Dispozițiile articolului 81 CE (în prezent articolul 101 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene) și ale Regulamentului (CE) nr. 1/2003 (1) al Consiliului din 16 decembrie 2002 privind punerea în aplicare a normelor de concurență prevăzute la articolele 81 și 82 din tratat trebuie interpretate în sensul că se impune aplicarea acestora (în cadrul unei proceduri inițiate după 1 mai 2004) pentru întreaga durată a unei înțelegeri care, pe teritoriul Republicii Cehia, a început înaintea aderării acestui stat la Uniunea Europeană (și anume înainte de 1 mai 2004) și a continuat și a încetat după aderarea Republicii Cehia la Uniunea Europeană?

               2.

               Articolul 11 alineatul (6) din Regulamentul CE) nr. 1/2003 al Consiliului în coroborare cu articolul 3 alineatul (1) din acesta și cu considerentul (17) al regulamentului menționat, precum și cu punctul 51 din Comunicarea Comisiei privind cooperarea în cadrul rețelei autorităților de concurență (2), cu principiul non bis in idem, astfel cum rezultă din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene (3) și cu principiile generale ale dreptului comunitar, trebuie interpretat în sensul că, în ipoteza în care Comisia inițiază o procedură pentru încălcarea articolului 81 CE după 1 mai 2004 și adoptă o decizie pe fond:

                           (a)

                           autoritățile de concurență ale statelor membre sunt în mod automat și în mod definitiv desesizate de competența acestora de examina aceleași fapte?

                           (b)

                           autoritățile de concurență ale statelor membre sunt desesizate de competența acestora de a aplica acelorași fapte dispozițiile de drept național care cuprind o reglementare similară articolului 81 CE (în prezent articolul 101 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene)?

      (1)  JO 2003, L 1, p. 1, Ediție specială, 08/vol. 1, p. 167.

      (2)  JO 2004, C 101, p. 43, Ediție specială, 08/vol. 4, p. 111.

      (3)  JO 2007, C 303, p. 1.


title: Cauza C-506/07: Ordonanța Curții (Camera a șaptea) din 3 septembrie 2009 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Audiencia Provincial de La Coruña — Spania) — Lubricantes y Carburantes Galaicos, S. L./GALP Energía España SAU [Articolul 104 alineatul (3) primul paragraf din Regulamentul de procedură — Concurență — Înțelegeri — Articolul 81 CE — Contract de aprovizionare exclusivă cu carburanți și combustibili încheiat între un furnizor și un operator al unei stații service — Exceptare — Contract de mică importanță — Regulamentul (CEE) nr. 1984/83 — Articolul 12 alineatul (2) — Regulamentul (CE) nr. 2790/1999 — Articolul 4 litera (a) și articolul 5 litera (a) — Durata exclusivității — Stabilirea prețului de vânzare către public]

text:
               16.1.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 11/7

         Ordonanța Curții (Camera a șaptea) din 3 septembrie 2009 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Audiencia Provincial de La Coruña — Spania) — Lubricantes y Carburantes Galaicos, S. L./GALP Energía España SAU
   (Cauza C-506/07) (1)

   (Articolul 104 alineatul (3) primul paragraf din Regulamentul de procedură - Concurență - Înțelegeri - Articolul 81 CE - Contract de aprovizionare exclusivă cu carburanți și combustibili încheiat între un furnizor și un operator al unei stații service - Exceptare - Contract de mică importanță - Regulamentul (CEE) nr. 1984/83 - Articolul 12 alineatul (2) - Regulamentul (CE) nr. 2790/1999 - Articolul 4 litera (a) și articolul 5 litera (a) - Durata exclusivității - Stabilirea prețului de vânzare către public)
   2010/C 11/12
   Limba de procedură: spaniola

      Instanța de trimitere

   Audiencia Provincial de La Coruña

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Lubricantes y Carburantes Galaicos, S. L.

      Pârâtă: GALP Energía España SAU

      Obiectul

   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Audiencia Provincial de La Coruña — Interpretarea articolului 81 alineatul (1) litera (a) CE, a considerentului (8), a articolului 10 și a articolului 12 alineatul (1) litera (c) și alineatul (2) din Regulamentul (CEE) nr. 1984/83 al Comisiei din 22 iunie 1983 privind aplicarea articolului 85 alineatul (3) din tratat la unele categorii de acorduri de cumpărare exclusivă (JO L 173, p. 5), a articolului 4 litera (a) și a articolului 5 din Regulamentul (CE) nr. 2790/1999 al Comisiei din 22 decembrie 1999 privind aplicarea articolului 81 alineatul (3) din tratat categoriilor de acorduri verticale și practici concertate (JO L 336, p. 21, Ediție specială, 08/vol. 1, p. 66) — Convenție de distribuție exclusivă de carburanți și de combustibili, încheiată între un furnizor și un operator al unei stații service — Stație service construită de către un furnizor în temeiul uni drept de superficie acordat de către revânzător pentru o durată de 25 de ani pe o proprietate și acordată în folosința acestuia pentru aceeași durată

      Dispozitivul

               1.

               Un contract, precum cel din acțiunea principală, care prevede constituirea unui drept real, numit „drept de superficie”, în favoarea unui furnizor de produse petroliere pentru o durată de 25 de ani și care îl autorizează pe acesta din urmă să construiască o stație service și să o închirieze proprietarului terenului pentru o durată echivalentă cu cea a acestui drept, în ipoteza în care conține clauze referitoare la stabilirea prețului de vânzare a produselor către public și/sau o obligație de cumpărare exclusivă sau de neconcurență a cărei durată de aplicare depășește limitele de timp prevăzute de Regulamentul (CEE) nr. 1984/83 al Comisiei din 22 iunie 1983 privind aplicarea articolului [81] alineatul (3) din tratat la unele categorii de acorduri de cumpărare exclusivă, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (CE) nr. 1582/97 al Comisiei din 30 iulie 1997, precum și prin Regulamentul (CE) nr. 2790/1999 al Comisiei din 22 decembrie 1999 privind aplicarea articolului 81 alineatul (3) din tratat categoriilor de acorduri verticale și practici concertate, nu intră sub incidența articolului 81 alineatul (1) CE, cu condiția să nu pot afecta comerțul dintre statele membre și să nu aibă ca obiect sau efect restrângerea semnificativă a concurenței, instanța de trimitere fiind competentă să determine aceasta ținând seama în special de contextul economic și juridic în care se înscrie contractul.

               2.

               Articolul 12 alineatul (2) din Regulamentul nr. 1984/83, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul nr. 1582/97, trebuie interpretat în sensul că nu se opune, în vederea punerii în aplicare a derogării pe care o prevede, ca durata de aplicare a unui acord de exclusivitate să depășească limitele de timp prevăzute de regulamentul menționat în ipoteza în care proprietarul unui teren a cedat unui furnizor un drept de superficie pentru o durată de 25 de ani, acesta din urmă obligându-se să construiască o stație service închiriată proprietarului terenului pentru ca acesta să o exploateze pe o durată egală cu cea a acestui drept.

               3.

               Articolul 5 litera (a) din Regulamentul nr. 2790/1999 trebuie interpretat în sensul că se opune, în vederea punerii în aplicare a derogării pe care o prevede, ca durata de aplicare a unui acord de exclusivitate să depășească limitele de timp prevăzute de acest regulament în ipoteza în care proprietarul unui teren a cedat unui furnizor un drept de superficie pentru o durată de 25 de ani, acesta din urmă obligându-se să construiască o stație service închiriată proprietarului terenului pentru ca acesta să o exploateze pe o durată egală cu cea a acestui drept.

               4.

               Clauzele contractuale referitoare la prețul de vânzare a produselor către public, precum cele din acțiunea principală, pot beneficia de exceptarea pe categorii în temeiul Regulamentului nr. 1984/83. astfel cum a fost modificat prin Regulamentul nr. 1582/97, precum și al Regulamentului nr. 2790/1999, dacă vânzătorul se limitează la impunerea unui preț maxim de vânzare sau la recomandarea unui preț de vânzare și dacă, prin urmare, revânzătorul dispune de o posibilitate reală de a stabili acest preț de vânzare. În schimb, astfel de clauze nu pot beneficia de exceptarea menționată dacă conduc, direct sau prin mijloace indirecte sau disimulate, la o stabilire a prețului de vânzare către public sau la o impunere a prețului de vânzare minim de către furnizor. Este de competența instanței de trimitere să verifice dacă revânzătorul este supus unor astfel de constrângeri, ținând seama de ansamblul obligațiilor contractuale asumate în contextul lor economic și juridic, precum și de comportamentul părților din acțiunea principală.

      (1)  JO C 37, 9.2.2008.


title: Cauza T-9/11: Hotărârea Tribunalului din 16 decembrie 2015 – Air Canada/Comisia [„Concurență — Înțelegeri — Piața serviciilor de transport aerian de mărfuri — Acorduri și practici concertate cu privire la mai multe elemente ale prețurilor și serviciilor de transport aerian de mărfuri (introducerea unor suprataxe de carburant și a unor suprataxelor de securitate, refuzul de a plăti un comision pe suprataxe) — Articolul 101 TFUE, articolul 53 al Acordului privind SEE și articolul 8 din Acordul dintre Comunitate și Elveția privind transportul aerian — Obligația de motivare”]

text:
               8.2.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 48/29

         Hotărârea Tribunalului din 16 decembrie 2015 – Air Canada/Comisia
   (Cauza T-9/11) (1)

   ([„Concurență - Înțelegeri - Piața serviciilor de transport aerian de mărfuri - Acorduri și practici concertate cu privire la mai multe elemente ale prețurilor și serviciilor de transport aerian de mărfuri (introducerea unor suprataxe de carburant și a unor suprataxelor de securitate, refuzul de a plăti un comision pe suprataxe) - Articolul 101 TFUE, articolul 53 al Acordului privind SEE și articolul 8 din Acordul dintre Comunitate și Elveția privind transportul aerian - Obligația de motivare”])
   (2016/C 048/33)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Air Canada (Québec, Canada) (reprezentanți: S. Kim, H. Bignall, J. Pheasant și T. Capel, solicitors)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: inițial S. Noë și N. von Lingen, ulterior J. Bourke și S. Noë și în cele din urmă A. Dawes și H. Leupold, agenți, asistați de G. Peretz, barrister)

      Obiectul

   Cerere de anulare a Deciziei C(2010) 7694 final a Comisiei din 9 noiembrie 2010 privind o procedură de aplicare a articolului 101 TFUE, a articolului 53 din Acordul privind SEE și a articolului 8 din Acordul dintre Comunitatea Europeană și Confederația Elvețiană privind transportul aerian (cazul COMP/39258 – Transport aerian de mărfuri) în măsura în care o privește pe reclamantă și, cu titlu subsidiar, de reducere a amenzii aplicate acesteia

      Dispozitivul

               1)

               Anulează Decizia C(2010) 7694 final a Comisiei din 9 noiembrie 2010 privind o procedură de aplicare a articolului 101 TFUE, a articolului 53 din Acordul privind SEE și a articolului 8 din Acordul dintre Comunitatea Europeană și Confederația Elvețiană privind transportul aerian (cazul COMP/39258 – Transport aerian de mărfuri) în măsura în care privește Air Canada.

               2)

               Respinge în rest acțiunea.

               3)

               Obligă Comisia Europeană la suportarea propriilor cheltuieli de judecată, precum și a cheltuielilor de judecată efectuate de Air Canada.

      (1)  JO C 72, 5.3.2011.


title: Cauza C-19/14: Ordonanța Curții (Camera a șasea) din 3 iulie 2014 (cerere de decizie preliminară formulată de Sozialgericht Duisburg – Germania) – Ana-Maria Talasca, Angelina Marita Talasca/Stadt Kevelaer [Trimitere preliminară — Articolul 53 alineatul (2) și articolul 94 din Regulamentul de procedură al Curţii — Lipsa unor precizări suficiente cu privire la contextul factual și normativ al litigiului principal, precum și cu privire la motivele care justifică necesitatea unui răspuns la întrebarea preliminară — Inadmisibilitate vădită]

text:
               15.9.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 315/32

         Ordonanța Curții (Camera a șasea) din 3 iulie 2014 (cerere de decizie preliminară formulată de Sozialgericht Duisburg – Germania) – Ana-Maria Talasca, Angelina Marita Talasca/Stadt Kevelaer
   (Cauza C-19/14) (1)

   ([Trimitere preliminară - Articolul 53 alineatul (2) și articolul 94 din Regulamentul de procedură al Curţii - Lipsa unor precizări suficiente cu privire la contextul factual și normativ al litigiului principal, precum și cu privire la motivele care justifică necesitatea unui răspuns la întrebarea preliminară - Inadmisibilitate vădită])
   2014/C 315/51
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Sozialgericht Duisburg

      Părțile din procedura principală

      Reclamante: Ana-Maria Talasca, Angelina Marita Talasca

      Pârât: Stadt Kevelaer

      Dispozitivul

   Cererea de decizie preliminară formulată de Sozialgericht Duisburg (Germania), prin decizia din 17 decembrie 2013, este în mod vădit inadmisibilă.

      (1)  JO C 142, 12.5.2014.


title: Cauza F-79/14: Acțiune introdusă la 7 august 2014 – ZZ/Parlamentul

text:
               3.11.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 388/31

         Acțiune introdusă la 7 august 2014 – ZZ/Parlamentul
   (Cauza F-79/14)
   2014/C 388/40
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: ZZ (reprezentanți: A. Lamamra și K. Evora, avocați)

      Pârât: Parlamentul

      Obiectul și descrierea litigiului

   Anularea deciziei de retragere a beneficiului alocaţiei pentru locuinţă, cu efect retroactiv, după transferul reclamantului într-o altă instituţie şi de limitare a cuantumului indemnizaţiei de instalare la o lună în loc de două luni.

      Concluziile reclamantului

               —

               anularea Deciziei Parlamentului European din 5 decembrie 2013;

               —

               anularea Deciziei Parlamentului European din 8 mai de respingere a reclamaţiei,

               —

               obligarea Parlamentului la plata cheltuielilor de judecată.


title: Cauza F-20/07: Ordonanța Tribunalului Funcției Publice (Camera întâi) din 19 decembrie 2007 — Marcuccio/Comisia Comunităților Europene (Funcție publică — Funcționari — Asigurări sociale — Asigurare de boală — Suportarea cheltuielilor medicale — Respingere expresă a cererii)

text:
               23.2.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 51/61

         Ordonanța Tribunalului Funcției Publice (Camera întâi) din 19 decembrie 2007 — Marcuccio/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza F-20/07) (1)

   (Funcție publică - Funcționari - Asigurări sociale - Asigurare de boală - Suportarea cheltuielilor medicale - Respingere expresă a cererii)
   (2008/C 51/114)
   Limba de procedură: italiana
   Părțile

      Reclamant: Luigi Marcuccio (Tricase, Italia) (reprezentant: G. Cipressa, avocat)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: J. Curral și C. Berardis-Kayser, agenți, asistați de A. Dal Ferro, avocat)
   Obiectul
   Pe de o parte, anularea mai multor decizii ale Comisiei prin care i se refuză reclamantului rambursarea în proporție de 100 % a cheltuielilor medicale și, pe de altă parte, o cerere de acordare a unor daune-interese.
   Dispozitivul

               1)

               Tribunalul Funcției Publice a Uniunii Europene își declină competența în cauza F-20/07, Marcuccio/Comisia, astfel încât să se poată pronunța Tribunalul de Primă Instanță al Comunităților Europene.

               2)

               Cererea privind cheltuielile de judecată se soluționează odată cu fondul.

      (1)  JO C 223, 22.9.2007, p. 19.


               20.11.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 317/3

         Liste utilizate în vederea stabilirii compunerii completelor de judecată
   2010/C 317/06
   În cursul reuniunii din 12 octombrie 2010, Curtea a întocmit lista menționată la articolul 11b alineatul (2) din Regulamentul de procedură, în vederea stabilirii compunerii Marii Camere, după cum urmează:

               Domnul Rosas

               Domnul Jarašiūnas

               Doamna Silva de Lapuerta

               Doamna Prechal

               Domnul Schiemann

               Doamna Berger

               Domnul Juhász

               Domnul Šváby

               Domnul Arestis

               Domnul Safjan

               Domnul Borg Barthet

               Domnul Kasel

               Domnul Ilešič

               Doamna Toader

               Domnul Malenovský

               Domnul Arabadjiev

               Domnul Lõhmus

               Domnul von Danwitz

               Domnul Levits

               Doamna Lindh

               Domnul Ó Caoimh

               Domnul Bay Larsen

         În cursul reuniunii din 12 octombrie 2010, Curtea a întocmit lista menționată la articolul 11c alineatul (2) primul paragraf din Regulamentul de procedură, în vederea stabilirii compunerii Camerei a patra care judecă în complet de cinci judecători, după cum urmează:

      Camera a patra

               Domnul Schiemann

               Domnul Jarašiūnas

               Domnul Bay Larsen

               Doamna Prechal

               Doamna Toader

         În cursul reuniunii din 12 octombrie 2010, Curtea a întocmit listele menționate la articolul 11c alineatul (2) al doilea paragraf din Regulamentul de procedură, în vederea stabilirii compunerii camerelor care judecă în complet de trei judecători, după cum urmează:

      Camera a cincea

               Domnul Borg Barthet

               Domnul Ilešič

               Domnul Levits

               Domnul Safjan

               Doamna Berger

      Camera a șasea

               Domnul Rosas

               Domnul Lõhmus

               Domnul Ó Caoimh

               Doamna Lindh

      Camera a șaptea

               Doamna Silva de Lapuerta

               Domnul Juhász

               Domnul Arestis

               Domnul Malenovský

               Domnul von Danwitz

      Camera a opta

               Domnul Bay Larsen

               Doamna Toader

               Doamna Prechal

               Domnul Jarašiūnas


title: Cauza T-99/15: Acțiune introdusă la 26 februarie 2015 – Sfera Joven/OAPI – Las banderas del Mediterráneo (NOOSFERA)

text:
               11.5.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 155/31

         Acțiune introdusă la 26 februarie 2015 – Sfera Joven/OAPI – Las banderas del Mediterráneo (NOOSFERA)
   (Cauza T-99/15)
   (2015/C 155/36)
   Limba în care a fost formulată acțiunea: spaniola

      Părțile

      Reclamantă: Sfera Joven, SA (Madrid, Spania) (reprezentant: J. L. Rivas Zurdo, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Las banderas del Mediterráneo, SL (Cox, Spania)

      Datele privind procedura în fața OAPI

      Solicitantul: cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

      Marca în litigiu: marca comunitară verbală „NOOSFERA” – cererea de înregistrare nr. 11 233 681

      Procedura care s-a aflat pe rolul OAPI: procedură de opoziție

      Decizia atacată: Decizia Camerei a patra de recurs a OAPI din 12 decembrie 2014 în cauza R 158/2014-4

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea Deciziei din 12 decembrie 2014 a Camerei a patra de recurs a OAPI în cauza R 158/2014-4, în măsura în care, prin respingerea căii de atac a persoanei care a formulat opoziția confirmă decizia diviziei de opoziție prin care se respinge opoziția B 2 160 557 și se admite în totalitate înregistrarea mărcii comunitare nr. 11 233 681 „NOOSFERA” (verbală);

               —

               obligarea la plata cheltuielilor de judecată a părților adverse care contestă prezenta acțiune.

      Motivul invocat

               —

               încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009.


title: Cauza T-7/13: Acțiune introdusă la 7 ianuarie 2013 — ADEAS/Comisia

text:
               16.3.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 79/22

         Acțiune introdusă la 7 ianuarie 2013 — ADEAS/Comisia
   (Cauza T-7/13)
   2013/C 79/40
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: Association pour la Défense de l’Épargne et de l’Actionnariat des Salariés de France Télécom-Orange (Paris, Franța) (reprezentanți: A.-L. Lefort des Ylouses și A.-S. Gay, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               declararea admisibilității cererii ADEAS;

               —

               anularea deciziei;

               —

               obligarea Comisiei la plata în întregime a cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Prin cererea introductivă, reclamanta solicită anularea Deciziei C(2011) 9403 final a Comisiei din 20 decembrie 2011 prin care se declară compatibil cu piața internă, în anumite condiții, ajutorul acordat de Republica Franceză în favoarea France Télécom privind reforma modului de finanțare a pensiilor funcționarilor de stat care lucrează pentru France Télécom [ajutor de stat nr. C 25/2008 (ex NN 23/2008)] (1).
   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă patru motive care, în esență, sunt similare sau identice cu cele invocate în cauza T-2/13, CFE-CGC France Télécom-Orange/Comisia.

      (1)  JO 2012, L 279, p. 1.


title: Cauza C-381/09: Ordonanța Curții (Camera a șaptea) din 7 iulie 2010 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Corte suprema di cassazione — Italia) — Gennaro Curia/Ministero dell’Economia e delle Finanze, Agenzia delle Entrate [Articolul 104 alineatul (3) primul paragraf din Regulamentul de procedură — A șasea directivă TVA — Domeniu de aplicare — Scutiri de plata TVA-ului — Articolul 13 secțiunea B litera (d) punctul 1 — Acordarea, negocierea și gestionarea de credite — Împrumuturi cu camătă — Activitate ilicită potrivit legislației naționale]

text:
               23.10.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 288/16

      Ordonanța Curții (Camera a șaptea) din 7 iulie 2010 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Corte suprema di cassazione — Italia) — Gennaro Curia/Ministero dell’Economia e delle Finanze, Agenzia delle Entrate
      (Cauza C-381/09) (1)

      (Articolul 104 alineatul (3) primul paragraf din Regulamentul de procedură - A șasea directivă TVA - Domeniu de aplicare - Scutiri de plata TVA-ului - Articolul 13 secțiunea B litera (d) punctul 1 - Acordarea, negocierea și gestionarea de credite - Împrumuturi cu camătă - Activitate ilicită potrivit legislației naționale)
      (2010/C 288/26)
      Limba de procedură: italiana

         Instanța de trimitere

      Corte suprema di cassazione

         Părțile din acțiunea principală

         Reclamant: Gennaro Curia

         Pârât: Ministero dell’Economia e delle Finanze, Agenzia delle Entrate

         Obiectul

      Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Interpretarea articolului 13 secțiunea B litera (d) punctul 3 din A șasea directivă 77/388/CEE a Consiliului din 17 mai 1977 privind armonizarea legislațiilor statelor membre referitoare la impozitele pe cifra de afaceri — sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată: baza unitară de evaluare (JO L 145, p.1) — Scutiri — Operațiuni care constau în acordarea, negocierea și gestionarea de credite — Activitate de împrumut cu camătă, activitate nelegală potrivit legislației naționale

         Dispozitivul

      Împrumutul cu camătă, care constituie o infracțiune potrivit dreptului penal național, intră, în pofida caracterului său illicit, în domeniul de aplicare a Celei de a șasea directive 77/388/CEE a Consiliului din 17 mai 1977 privind armonizarea legislațiilor statelor membre referitoare la impozitele pe cifra de afaceri — sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată: baza unitară de evaluare. Articolul 13 secțiunea B litera (d) punctul 1 din această directivă trebuie să fie interpretat în sensul că un stat membru nu poate să supună această activitate taxei pe valoarea adăugată în cazul în care activitatea corespondentă de acordare de credite în bani cu dobândă care nu este fixată la un nivel excesiv beneficiază de scutirea de plata acestei taxe.

         (1)  JO C 282, 21.11.2009.


title: Cauza T-234/12: Hotărârea Tribunalului din 8 septembrie 2015 – Amitié/Comisia („Clauză compromisorie — Subvenție — Sprijin financiar — Suspendarea plății — Cerere de rambursare a cheltuielilor declarate — Daune interese — Dobânzi moratorii — Notă de debit — Răspundere contractuală — Cerere reconvențională”)

text:
               19.10.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 346/13

         Hotărârea Tribunalului din 8 septembrie 2015 – Amitié/Comisia
   (Cauza T-234/12) (1)

   ((„Clauză compromisorie - Subvenție - Sprijin financiar - Suspendarea plății - Cerere de rambursare a cheltuielilor declarate - Daune interese - Dobânzi moratorii - Notă de debit - Răspundere contractuală - Cerere reconvențională”))
   (2015/C 346/15)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Amitié Srl (Bologna, Italia) (reprezentanți: D. Bogaert, M. Picat și C. Siciliano, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: F. Moro și S. Delaude, agenți, asistați inițial de R. Van der Hout și A. Krämer, ulterior R. Van der Hout și A. Köhler, avocați)

      Obiectul

   Acțiune în temeiul articolului 272 TFUE și al articolului 340 primul paragraf TFUE prin care se urmărește, în primul rând, să se constate mai întâi că sumele încasate de reclamantă în executarea acordului de grant și a celor două acorduri de sprijin financiar pe care le-a încheiat cu Comunitatea, reprezentată de Comisie, precum și penalitatea pecuniară și dobânzile moratorii pe care Comisia le solicită spre rambursare sau spre plată reclamantei, în temeiul concluziilor finale ale unui audit financiar, nu sunt datorate sau, cel puțin, nu sunt datorate în totalitate, în continuare, că dreptul Comisiei de a extrapola concluziilor finale ale auditului în privința altui acord de grant este prescris și, în sfârșit, că Comisia a angajat răspunderea contractuală a Uniunii prin faptul că a suspendat, având în vedere concluziile preliminare ale auditului financiar, plata sumelor datorate reclamantei în executarea altor două acorduri de grant și, în al doilea rând, să fie obligată Comisia să îi plătească pe de o parte, sumele carte îi sunt datorate în continuare în temeiul acordurilor de grant a căror executare a fost suspendată și în temeiul unui alt acord de sprijin financiar, precum și dobânzi moratorii, și, pe de altă parte, daune interese pentru a repara prejudiciul suferit de reclamantă prin exercitarea abuzivă de către Comisie a drepturilor pe care le avea în temeiul acordurilor de grant sau de sprijin financiar supuse auditului financiară și al acordurilor de grant a căror executare a fost suspendată în urma acestui audit

      Dispozitivul

               1)

               Constată că nu mai este necesară pronunțarea asupra concluziilor formulate de Amitié Srl prin care urmărește să se ia act de renunțarea Comisiei Europene la contestarea sumelor care ar continua să-i fie datorate în executarea acordurilor de grant având referințele ECP-2007-DILI-517005, privind acțiunea Athena (Access to cultural heritage networks across Europe), și ECP-2008-DILI-538025, privind acțiunea Judaica Europeana (Jewish urban digital European integrated cultural archive).

               2)

               Respinge în rest acțiunea.

               3)

               Obligă Amitié să îi plătească Comisiei, în primul rând, suma de 50 458,23 euro, majorată cu dobânzi moratorii în procent de 4,5 % pe an de la data de 6 aprilie 2012 și până la plata integrală a acestei sume, în al doilea rând, suma de 261 947,36 euro, majorată cu dobânzi moratorii în procent de 4,5 % pe an de la data de 28 decembrie 2012 și până la plata integrală a acestei sume, în al treilea rând, a sumei de 358 712,35 euro, majorată cu dobânzi moratorii în procent de 4,5 % pe an de la data de 8 mai 2012 și până la plata integrală a acestei sume și în al patrulea rând, a sumei de 5 045,82 euro, majorată cu dobânzi moratorii în procent de 4,5 % pe an de la data de 23 iunie 2012 și până la plata integrală a acestei sume.

               4)

               Obligă Amitié să suporte, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, patru cincimi din cheltuielile efectuate de Comisie.

               5)

               Comisia suportă o cincime din propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 243, 11.8.2012.


title: Cauza T-155/13: Acțiune introdusă la 15 martie 2013 — Zanjani/Consiliul

text:
               18.5.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 141/24

         Acțiune introdusă la 15 martie 2013 — Zanjani/Consiliul
   (Cauza T-155/13)
   2013/C 141/43
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamant: Babak Zanjani (Dubai, Emiratele Arabe Unite) (reprezentanți: L. Defalque și C. Malherbe, avocați)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene

      Concluziile

   Reclamantul solicită Tribunalului:

               —

               anularea punctului I.I.1 (din titlul „Persoane”) din anexa la Decizia 2012/829/PESC a Consiliului din 21 decembrie 2012 de modificare a Deciziei 2010/413/PESC a Consiliului privind adoptarea de măsuri restrictive împotriva Iranului (JO 2012 L 356, p. 71);

               —

               anularea punctului I.I.1 (din titlul „Persoane”) din anexa la Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 1264/2012 al Consiliului din 21 decembrie 2012 privind punerea în aplicare a Regulamentului de punere în aplicare (UE) nr. 267/2012 privind măsuri restrictive împotriva Iranului (JO 2012 L 356, p. 55);

               —

               declararea inaplicabilității Deciziei 2012/829/PESC a Consiliului din 21 decembrie 2012 de modificare a Deciziei 2010/413/PESC a Consiliului privind adoptarea de măsuri restrictive împotriva Iranului și a Regulamentului de punere în aplicare (UE) nr. 1264/2012 al Consiliului din 21 decembrie 2012 privind punerea în aplicare a Regulamentului de punere în aplicare (UE) nr. 267/2012 privind măsuri restrictive împotriva Iranului, în măsura în care articolul 19 alineatul (1) literele (b) și (c) din Decizia 2010/413/PESC a Consiliului din 26 iulie 2010 privind adoptarea de măsuri restrictive împotriva Iranului și de abrogare a Poziției comune 2007/140/PESC (JO 2010 L 195, p. 39) se aplică reclamantului, precum și declararea faptului că reclamantul nu este vizat de măsurile restrictive prevăzute în aceasta, și

               —

               obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată efectuate de reclamant.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamantul invocă cinci motive.

               1.

               Primul motiv, întemeiat pe faptul că Consiliul a adoptat măsurile restrictive în litigiu prevăzute la articolul 19 alineatul (1) literele (b) și (c) din Decizia 2010/413/PESC în lipsa unui temei juridic.

               2.

               Al doilea motiv, întemeiat pe faptul că Consiliul nu și-a îndeplinit obligația de motivare. Motivarea deciziei și a regulamentului atacate este vagă și generală și nu indică motivele specifice și concrete pentru care, în exercitarea puterii sale largi de apreciere, Consiliul a considerat că reclamantul trebuia să fie supus măsurilor restrictive în litigiu.

               3.

               Al treilea motiv, întemeiat pe faptul că Consiliul a încălcat dreptul la apărare, dreptul la un proces echitabil și dreptul la protecție jurisdicțională efectivă ale reclamantului. Acesta nu a fost informat și nu a primit o notificare a probelor incriminatoare reținute împotriva sa, care justifică măsurile care îl afectează. Consiliul nu a acordat reclamantului accesul la dosarul său, nu i-a furnizat documentele pe care i le-a solicitat (inclusiv informații precise și personalizate care justifică măsurile restrictive în litigiu) și nu i-a divulgat nici eventualele probe incriminatoare reținute împotriva sa. Consiliul a refuzat să îl asculte pe reclamant, deși a formulat o cerere expresă în acest sens. Încălcările menționate mai sus ale dreptului la apărare al reclamantului — în special lipsa oricărei informații cu privire la probele incriminatoare reținute împotriva sa — au avut ca efect încălcarea dreptului la protecție jurisdicțională efectivă al reclamantului.

               4.

               Al patrulea motiv, întemeiat pe faptul că Consiliul a comis o eroare vădită de apreciere prin adoptarea măsurilor restrictive împotriva reclamantului. Motivele reținute de Consiliu împotriva reclamantului nu constituie o motivare adecvată. În plus, Consiliul nu a prezentat probe și informații în susținerea motivelor invocate pentru a justifica măsurile restrictive în litigiu, care sunt întemeiate pe simple alegații.

               5.

               Al cincilea motiv, întemeiat pe faptul că măsurile restrictive în litigiu sunt afectate de nelegalitate din cauza caracterului insuficient al aprecierii pe care Consiliul a efectuat-o cu ocazia adoptării lor. Consiliul nu a procedat la o veritabilă examinare a împrejurărilor speței, ci s-a limitat la a urma recomandările Consiliului de Securitate al Națiunilor Unite și la a adopta propunerile făcute de statele membre.


title: Cauza C-342/16 P: Recurs introdus la 17 iunie 2016 de Novomatic AG împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera întâi) din 19 aprilie 2016 în cauza T-326/14, Novomatic/EUIPO – Granini France (HOT JOKER)

text:
               27.3.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 95/2

         Recurs introdus la 17 iunie 2016 de Novomatic AG împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera întâi) din 19 aprilie 2016 în cauza T-326/14, Novomatic/EUIPO – Granini France (HOT JOKER)
   (Cauza C-342/16 P)
   (2017/C 095/02)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Recurentă: Novomatic AG (reprezentant: W. M. Mosing, Rechtsanwalt)

      Cealalte părţi din procedură: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO), Granini France
   Prin Ordonanța din 6 decembrie 2016, Curtea de Justiție (Camera a zecea) a declarat recursul inadmisibil.


title: Cauza F-54/13: Acțiune introdusă la 31 mai 2013 — ZZ/CESE

text:
               20.7.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 207/64

         Acțiune introdusă la 31 mai 2013 — ZZ/CESE
   (Cauza F-54/13)
   2013/C 207/113
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: ZZ (reprezentanți: T. Bontink și A. Guillerme, avocați)

      Pârât: Comitetul Economic și Social European

      Obiectul și descrierea litigiului

   Anularea deciziei CESE de respingere a unei cereri introduse de reclamant în temeiul articolului 90 alineatul (1) din statut, având ca obiect obținerea unei despăgubiri pentru prejudiciul pe care l-ar fi suferit din cauza pretinsei persistențe și chiar hărțuiri administrative

      Concluziile reclamantului

               —

               Anularea deciziei secretarului general al CESE din 3 octombrie 2012 în măsura în care respinge cererea reclamantului din 5 iunie 2012 de obținere a unei despăgubiri adecvate și rezonabile pentru prejudiciul moral, pentru atingerea adusă reputației și sănătății sale și pentru atingerea adusă carierei sale pe care le-a suferit, confirmată, în urma reclamației reclamantului din 24 octombrie 2012, prin decizia din 22 februarie 2013;

               —

               acordarea în beneficiul reclamantului a despăgubirii pentru prejudiciul său moral și pentru atingerea adusă reputației și sănătății sale, evaluată, sub rezerva majorării sau a diminuării în cursul procedurii, la 12 000 de euro;

               —

               acordarea în beneficiul reclamantului a despăgubirii pentru prejudiciul produs carierei sale, din cauza întârzierii promovării acestuia pentru motivul anchetelor și al procedurilor aflate atunci în curs, sub forma reconstituirii carierei la gradul AST5, sub rezerva evoluției în cursul procedurii, și, cu titlu subsidiar, printr-o despăgubire adecvată evaluată la 41 403,09 euro, sub rezerva majorării în cursul procedurii;

               —

               obligarea CESE la plata cheltuielilor de judecată.


title: Cauza C-98/12: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Bundesgerichtshof (Germania) la 24 februarie 2012 — Wim J. J. Slot/3 H Camping-Center Heinsberg GmbH

text:
               28.4.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 126/9

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Bundesgerichtshof (Germania) la 24 februarie 2012 — Wim J. J. Slot/3 H Camping-Center Heinsberg GmbH
   (Cauza C-98/12)
   2012/C 126/17
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Bundesgerichtshof

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamant: Wim J. J. Slot

      Pârâtă: 3 H Camping-Center Heinsberg GmbH

      Întrebările preliminare

               1.

               Se încadrează în noțiunea „contract încheiat de consumatori” în sensul articolului 15 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (CE) nr. 44/2001 (1), situația în care un comerciant își direcționează activitatea spre un alt stat membru prin conceperea unui site internet, iar consumatorul, care are domiciliul pe teritoriul statului respectiv, se deplasează la locul indicat de comerciant urmând informațiile care figurează pe site-ul internet, părțile semnând contractul în acel loc
               sau
               în acest caz, articolul 15 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (CE) nr. 44/2001 impune încheierea unui contract în condițiile specifice contractelor la distanță?

               2.

               În cazul în care articolul 15 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (CE) nr. 44/2001 trebuie interpretat în sensul că, în această situație, contractul trebuie încheiat, în principiu, în condițiile specifice contractelor la distanță:
               Este competentă instanța de la locul consumatorului prevăzută de dispozițiile articolului 15 alineatul (1) litera (c) coroborate cu cele ale articolului 16 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 44/2001, atunci când părțile contractuale încheie în condițiile specifice contractelor la distanță un antecontract care conduce ulterior, în mod direct, la încheierea contractului?

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 44/2001 al Consiliului din 22 decembrie 2000 privind competența judiciară, recunoașterea și executarea hotărârilor în materie civilă și comercială (JO 2001, L 12, p. 1, Ediție specială, 19, vol. 3, p. 74)


title: Hotărârea Curții din 16 noiembrie 2016 în cauza E-4/16 – Autoritatea AELS de Supraveghere/Regatul Norvegiei (Nerespectarea unei hotărâri a Curții prin care se constată o neîndeplinire a obligațiilor – Articolul 33 din Acordul privind Autoritatea de Supraveghere și Curtea de Justiție – Măsuri necesare pentru a respecta o hotărâre a Curții)

text:
               15.6.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 189/49

         HOTĂRÂREA CURȚII
   din 16 noiembrie 2016
   în cauza E-4/16
   Autoritatea AELS de Supraveghere/Regatul Norvegiei

      (Nerespectarea unei hotărâri a Curții prin care se constată o neîndeplinire a obligațiilor – Articolul 33 din Acordul privind Autoritatea de Supraveghere și Curtea de Justiție – Măsuri necesare pentru a respecta o hotărâre a Curții)

   (2017/C 189/13)
   În cauza E-4/16, Autoritatea AELS de Supraveghere/Regatul Norvegiei – CERERE de declarare a faptului că, prin neadoptarea, în termenul prevăzut, a măsurilor necesare pentru a se conforma hotărârii Curții din 2 decembrie 2013 în cauza E-13/13, ESA/Norvegia, Regatul Norvegiei nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 33 din Acordul dintre statele AELS privind instituirea unei Autorități de Supraveghere și a unei Curți de Justiție, Curtea, compusă din Carl Baudenbacher, președinte, Per Christiansen și Páll Hreinsson (judecător-raportor), judecători, a pronunțat, la 16 noiembrie 2016, hotărârea al cărei dispozitiv prevede următoarele:
   Curtea:

               1.

               Declară că, prin neadoptarea, în termenul prevăzut, a măsurilor necesare pentru a se conforma hotărârii Curții din 2 decembrie 2013 în cauza E-13/13, ESA/Norvegia, Regatul Norvegiei nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 33 din Acordul dintre statele AELS privind instituirea unei Autorități de Supraveghere și a unei Curți de Justiție.

               2.

               Dispune suportarea cheltuielilor de judecată de către Regatul Norvegiei.


title: Cauza T-380/14: Ordonanța Tribunalului din 10 iunie 2016 – Pshonka/Consiliul („Acțiune în anulare — Politica externă și de securitate comună — Măsuri restrictive adoptate având în vedere situația din Ucraina — Înghețare a fondurilor — Lista persoanelor, entităților și organismelor cărora li se aplică înghețarea fondurilor și a resurselor economice — Includerea numelui reclamantului — Termen de introducere a acţiunii — Admisibilitate — Proba temeiniciei includerii în listă — Acțiune vădit fondată”)

text:
               12.9.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 335/45

         Ordonanța Tribunalului din 10 iunie 2016 – Pshonka/Consiliul
   (Cauza T-380/14) (1)

   ((„Acțiune în anulare - Politica externă și de securitate comună - Măsuri restrictive adoptate având în vedere situația din Ucraina - Înghețare a fondurilor - Lista persoanelor, entităților și organismelor cărora li se aplică înghețarea fondurilor și a resurselor economice - Includerea numelui reclamantului - Termen de introducere a acţiunii - Admisibilitate - Proba temeiniciei includerii în listă - Acțiune vădit fondată”))
   (2016/C 335/59)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamant: Artem Viktorovych Pshonka (Moscova, Rusia) (reprezentanți: C. Constantina și J. M. Reymond, avocați)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: V. Piessevaux și A. Vitro, agenți)

      Intervenientă în susținerea pârâtului: Comisia Europeană (reprezentanți: S. Bartelt și D. Gauci, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare a Deciziei 2014/119/PESC a Consiliului din 5 martie 2014 privind măsuri restrictive împotriva anumitor persoane, entități și organisme având în vedere situația din Ucraina (JO 2014, L 66, p. 26) și a Regulamentului (UE) nr. 208/2014 al Consiliului din 5 martie 2014 privind măsuri restrictive împotriva anumitor persoane, entități și organisme având în vedere situația din Ucraina (JO 2014, L 66, p. 1), în măsura în care acestea îl vizează pe reclamant.

      Dispozitivul

               1)

               Anulează Decizia 2014/119/PESC a Consiliului din 5 martie 2014 privind măsuri restrictive împotriva anumitor persoane, entități și organisme având în vedere situația din Ucraina și Regulamentul (UE) nr. 208/2014 al Consiliului din 5 martie 2014 privind măsuri restrictive împotriva anumitor persoane, entități și organisme având în vedere situația din Ucraina, în măsura în care acestea îl vizează pe domnul Artem Viktorovych Pshonka.

               2)

               Consiliul Uniunii Europene suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de domnul Pshonka.

               3)

               Comisia Europeană suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 261, 11.8.2014.


title: Cauza T-154/11: Hotărârea Tribunalului din 27 noiembrie 2014 – Cantina Broglie 1/OAPI – Camera di Commercio, Industria, Artigianato e Agricoltura di Verona (Ripassa ZENATO) („Marcă comunitară – Procedură de opoziție – Cererea de înregistrare a mărcii comunitare figurative Ripassa ZENATO – Marca națională verbală anterioară RIPASSO – Motiv relativ de refuz – Risc de confuzie – Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009”)

text:
               19.1.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 16/28

      Hotărârea Tribunalului din 27 noiembrie 2014 – Cantina Broglie 1/OAPI – Camera di Commercio, Industria, Artigianato e Agricoltura di Verona (Ripassa ZENATO)
      (Cauza T-154/11) (1)

      („Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Cererea de înregistrare a mărcii comunitare figurative Ripassa ZENATO - Marca națională verbală anterioară RIPASSO - Motiv relativ de refuz - Risc de confuzie - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009”)
      (2015/C 016/46)
      Limba de procedură: italiana

         Părțile

         Reclamantă: Cantina Broglie 1 Srl (Peschiera del Garda, Italia) (reprezentant: A. Rizzoli, avocat)

         Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: P. Bullock, agent)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI: Camera di Commercio, Industria, Artigianato e Agricoltura di Verona (Verona, Italia)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a doua de recurs a OAPI din 16 decembrie 2010 (cauza R 700/2010-2), privind o procedură de opoziție între Camera di Commercio, Industria, Artigianato e Agricoltura di Verona și Zenato Azienda Vitivinicola Srl

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Obligă Cantina Broglie 1 Srl la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 139, 7.5.2011.


title: Cauza T-1/09: Hotărârea Tribunalului din 20 septembrie 2011 — Dornbracht/OAPI — Metaform Lucchese (META) [ Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale META — Marcă comunitară figurativă anterioară METAFORM — Motive relative de refuz — Similitudine a produselor și a semnelor — Refuzul înregistrării — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 [devenit articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009] — Risc de confuzie ]

text:
               29.10.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 319/14

         Hotărârea Tribunalului din 20 septembrie 2011 — Dornbracht/OAPI — Metaform Lucchese (META)
   (Cauza T-1/09) (1)

   (Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale META - Marcă comunitară figurativă anterioară METAFORM - Motive relative de refuz - Similitudine a produselor și a semnelor - Refuzul înregistrării - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 [devenit articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009] - Risc de confuzie)
   2011/C 319/27
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Aloys F. Dornbracht GmbH & Co. KG (Iserlohn, Germania) (reprezentanți: P. Mes, C. Graf von der Groeben, G. Rother, J. Bühling, A. Verhauwen, J. Künzel, D. Jestaedt și M. Bergermann, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: S. Schäffner, agent)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: Metaform Lucchese SpA (Pescaglia, Italia) (reprezentanți: P. Pozzi și A. Perani, avocați)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a patra de recurs a OAPI din 3 noiembrie 2008 (cauza R 1152/2006-4) privind o procedură de opoziție între Metaform Lucchese SpA și Aloys F. Dornbracht GmbH & Co. KG

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Obligă Aloys F. Dornbracht GmbH & Co. KG la plata cheltuielilor de judecată aferente prezentei proceduri.

      (1)  JO C 69, 21.3.2009.


title: Cauza T-198/09: Ordonanța Tribunalului din 7 martie 2013 — UOP/Comisia ( „Acțiune în anulare — Ajutoare de stat — Lipsa afectării individuale — Inadmisibilitate” )

text:
               4.5.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 129/19

         Ordonanța Tribunalului din 7 martie 2013 — UOP/Comisia
   (Cauza T-198/09) (1)

   (Acțiune în anulare - Ajutoare de stat - Lipsa afectării individuale - Inadmisibilitate)
   2013/C 129/39
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: UOP Ltd (Guildford, Regatul Unit) (reprezentanți: B. Hartnett și O. Geiss, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: K. Talabér-Ritz și T. Scharf, agenți)

      Intervenient în susținerea pârâtei: IFP (Rueil-Malmaison, Franța) (reprezentanți: E. Morgan de Rivery și A. Noël-Baron, avocați)

      Obiectul

   Anularea în parte a Deciziei 2009/157/CE a Comisiei din 16 iulie 2008 privind măsura de ajutor pusă în aplicare de Franța în favoarea grupului IFP [C-51/05 (ex NN 84/05)] (JO 2009, L 53, p. 13).

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea ca inadmisibilă.

               2.

               UOP Ltd suportă propriile cheltuieli de judecată precum și pe cele efectuate de Comisia Europeană și de IFP.

      (1)  JO C 167, 18.7.2009.


title: Cauza T-234/08: Acțiune introdusă la 10 iunie 2008 — EuroChem MCC/Consiliul Uniunii Europene

text:
               15.8.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 209/58

         Acțiune introdusă la 10 iunie 2008 — EuroChem MCC/Consiliul Uniunii Europene
   (Cauza T-234/08)
   (2008/C 209/105)
   Limba de procedură: engleza
   Părțile

      Reclamantă: EuroChem Mineral and Chemical Company OAO (EuroChem MCC) (Moscova, Rusia) (reprezentanți: P. Vander Schueren și B. Evtimov, lawyers)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene
   Concluziile reclamantei

               —

               Anularea Regulamentului (CE) nr. 238/2008 al Consiliului din 10 martie 2008 de încheiere a reexaminării intermediare parțiale, în temeiul articolului 11 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 384/96, a taxei antidumping la importurile de soluții de uree și de nitrat de amoniu originare din Rusia, în măsura în care acesta impune o taxă antidumping reclamantei, filialelor sale și societăților sale afiliate, indicate la punctul 10 din regulamentul contestat;

               —

               obligarea instituțiilor competente, având în vedere gravitatea încălcărilor dreptului comunitar, să suspende impunerea taxei antidumping în privința reclamantei, a filialelor sale și a societăților sale afiliate până când instituțiile comunitare vor fi luat măsurile necesare pentru a se conforma hotărârii Tribunalului;

               —

               obligarea Consiliului Uniunii Europene la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   Reclamanta, producătoare și exportatoare rusă de soluții de uree și de nitrat de amoniu, solicită anularea, în temeiul articolului 230 CE, a Regulamentului (CE) nr. 238/2008 al Consiliului (1) („regulamentul contestat”).
   În susținerea cererii introductive, reclamanta invocă un motiv principal de anulare, împărțit în trei aspecte. Reclamanta arată că instituțiile comunitare au stabilit în mod eronat valoarea normală care i se aplică, ceea ce a condus la o creștere artificială a acesteia; acestea au procedat la o comparație greșită cu prețul de export și prin urmare au concluionat în mod eronat că există o situație de dumping, încălcând astfel articolele 1 și 2 din regulamentul de bază (2), prin săvârșirea mai multor erori vădite de apreciere și prin încălcarea unor principii fundamentale ale dreptului comunitar. Aceste încălcări au determinat direct, potrivit reclamantei, închiderea nejustificată a reexaminării intermediare, fără modificarea măsurii antidumping în ceea ce o privește.
   Mai precis, reclamanta afirmă, în primul aspect al motivului său, că instituțiile comunitare au comis erori de drept și au încălcat articolul 2 alineatele (3) și (5) din regulamentul de bază prin faptul că nu au ținut cont de o mare parte a costurilor de producție ale reclamantei sub pretextul că nu erau fiabile și/sau prin faptul că au aplicat de facto o metodologie neconformă cu economia de piață pentru a stabili marea parte a valorii normale a reclamantei.
   În al doilea aspect al motivului său, reclamanta arată că, după ce a decis să procedeze la ajustarea prețurilor la gaz, Comisia a încălcat articolul 2 alineatul (5) teza a doua din regulamentul de bază și/sau a comis o eroare evidentă de apreciere. În plus, reclamanta pretinde că prin aplicarea ajustării prețului la gaz pe baza prețului intracomunitar la Waidhaus (Germania) și prin nededucerea din cuantumul ajustării a 30 % din taxa de export rusească pe gazul rusesc, Comisia a dat dovadă de lipsă de raționament.
   În cel de al treilea aspect, reclamanta susține că instituțiile comunitare au încălcat articolul 2 alineatul (10) din regulamentul de bază și au săvârșit erori evidente de apreciere a faptelor prin deducerea din prețul de export al reclamantei a cheltuielilor de vânzare ale primului client independent, a cheltuielilor administrative și a altor cheltuieli generale, precum și a comisioanelor societăților afiliate, care fac parte din entitatea economică a reclamantei și din departamentul său de vânzare integrată.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 238/2008 al Consiliului din 10 martie 2008 de încheiere a reexaminării intermediare parțiale, în temeiul articolului 11 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 384/96, a taxei antidumping la importurile de soluții de uree și de nitrat de amoniu originare din Rusia (JO L 75, 18.3.2008, p. 14).

      (2)  Regulamentul (CE) nr. 384/96 al Consiliului din 22 decembrie 1995 privind protecția împotriva importurilor care fac obiectul unui dumping din partea țărilor care nu sunt membre ale Comunității Europene (JO 1996, L 56, p. 1).


title: Cauza C-596/13 P: Hotărârea Curții (Camera a doua) din 26 martie 2015 – Comisia Europeană/Moravia Gas Storage a.s., fostă Globula a.s., Republica Cehă (Recurs — Piața internă în sectorul gazelor naturale — Obligație a întreprinderilor din sectorul gazelor naturale — Punerea în aplicare a unui sistem de acces negociat al terților la instalațiile de depozitare a gazului — Decizie a autorităților cehe — Derogare temporară pentru viitoarele instalații de depozitare subterană a gazului de la Dambořice — Decizie a Comisiei — Dispunerea retragerii deciziei de derogare — Directivele 2003/55/CE și 2009/73/CE — Aplicare în timp)

text:
               26.5.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 171/5

         Hotărârea Curții (Camera a doua) din 26 martie 2015 – Comisia Europeană/Moravia Gas Storage a.s., fostă Globula a.s., Republica Cehă
   (Cauza C-596/13 P) (1)

   ((Recurs - Piața internă în sectorul gazelor naturale - Obligație a întreprinderilor din sectorul gazelor naturale - Punerea în aplicare a unui sistem de acces negociat al terților la instalațiile de depozitare a gazului - Decizie a autorităților cehe - Derogare temporară pentru viitoarele instalații de depozitare subterană a gazului de la Dambořice - Decizie a Comisiei - Dispunerea retragerii deciziei de derogare - Directivele 2003/55/CE și 2009/73/CE - Aplicare în timp))
   (2015/C 171/06)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Recurentă: Comisia Europeană (reprezentanți: L. Armati și K. Herrmann, agenți)

      Celelalte părți din procedură: Moravia Gas Storage a.s., fostă Globula a.s. (reprezentanți: P. Zákoucký și D. Koláček, advokáti), Republica Cehă (reprezentanți: M. Smolek, T. Müller și J. Vláčil, agenți)

      Dispozitivul

               1)

               Anulează Hotărârea Tribunalului Uniunii Europene Globula/Comisia (T-465/11, EU:T:2013:406).

               2)

               Trimite cauza spre rejudecare Tribunalului Uniunii Europene.

               3)

               Cererile privind cheltuielile de judecată se soluționează odată cu fondul.

      (1)  JO C 61, 1.3.2014.


title: Cauza T-166/13: Ordonanța Tribunalului din 14 octombrie 2014 – Ben Ali/Consiliul ( „Politica externă și de securitate comună — Măsuri restrictive adoptate împotriva anumitor persoane și entități având în vedere situația din Tunisia — Înghețare de fonduri — Prelungire — Consecințele unei anulări a măsurilor anterioare de înghețare de fonduri — Nepronunțare asupra fondului — Răspundere extracontractuală — Acțiune vădit nefondată” )

text:
               15.12.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 448/21

         Ordonanța Tribunalului din 14 octombrie 2014 – Ben Ali/Consiliul
   (Cauza T-166/13) (1)

   ((„Politica externă și de securitate comună - Măsuri restrictive adoptate împotriva anumitor persoane și entități având în vedere situația din Tunisia - Înghețare de fonduri - Prelungire - Consecințele unei anulări a măsurilor anterioare de înghețare de fonduri - Nepronunțare asupra fondului - Răspundere extracontractuală - Acțiune vădit nefondată”))
   (2014/C 448/27)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: Mehdi Ben Tijani Ben Haj Hamda Ben Haj Hassen Ben Ali (Saint-Étienne-du-Rouvray, Franța) (reprezentant: A. de Saint Rémy, avocat)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: G. Étienne și A. De Elera, agenți)

      Obiectul

   Pe de o parte, cerere de anulare a Deciziei 2013/72/PESC a Consiliului din 31 ianuarie 2013 de modificare a Deciziei 2011/72/PESC privind măsuri restrictive îndreptate împotriva anumitor persoane și entități având în vedere situația din Tunisia (JO L 32, p. 20), în măsura în care această decizie îl privește pe reclamant și, pe de altă parte, cerere având ca obiect plata de daune interese.

      Dispozitivul

               1)

               Constată că nu mai este necesar să se pronunțe asupra concluziilor având ca obiect anularea Deciziei 2013/72/PESC a Consiliului din 31 ianuarie 2013 de modificare a Deciziei 2011/72/PESC privind măsuri restrictive îndreptate împotriva anumitor persoane și entități având în vedere situația din Tunisia în ceea ce îl privește pe domnul Mehdi Ben Tijani Ben Haj Hamda Ben Haj Hassen Ben Ali.

               2)

               Respinge în rest acțiunea.

               3)

               Domnul Ben Ali și Consiliul Uniunii suportă fiecare propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 156, 1.6.2013.


title: Cauza C-443/08: Acțiune introdusă la 7 octombrie 2008 — Comisia Comunităților Europene/Republica Franceză

text:
               10.1.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 6/11

         Acțiune introdusă la 7 octombrie 2008 — Comisia Comunităților Europene/Republica Franceză
   (Cauza C-443/08)
   (2009/C 6/18)
   Limba de procedură: franceza
   Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: A. Alcover San Pedro și J.-B. Laignelot, agenți)

      Pârâtă: Republica Franceză
   Concluziile reclamantei

               —

               Constatarea faptului că prin neadoptarea tuturor actelor cu putere de lege și a normelor administrative necesare pentru a transpune corect articolul 2 punctul 3, articolul 2 punctul 4 și articolul 4 alineatul (4) din Directiva 1999/13/CE a Consiliului din 11 martie 1999 privind reducerea emisiilor de compuși organici volatili datorate utilizării solvenților organici în anumite activități și instalații (1) în ceea ce privește definirea noțiunilor „instalație mică” și „modificare substanțială” și obligațiile aplicabile instalațiilor existente, Republica Franceză nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul acestei directive;

               —

               obligarea Republicii Franceze la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   Reclamanta susține că noțiunile „instalație mică” și „modificare substanțială”, astfel cum sunt definite la articolul 2 punctul 3 și la articolul 2 punctul 4 din Directiva 1999/13/CE, sunt indispensabile pentru a asigura o aplicare armonizată și eficientă a acestei directive în măsura în care noțiunile precizează obligațiile aplicabile anumitor categorii de instalații industriale vizate de directivă. Or, transpunerea directivei în dreptul francez ar conține în această privință numeroase lipsuri, întrucât pârâta nu ar fi dat nicio definiție noțiunii „instalație mică”, în timp ce definiția dată noțiunii „modificare substanțială” nu ar ține seama de pragurile de creștere a emisiilor de compuși organici volatili, dincolo de care o modificare a instalației trebuie considerată substanțială.
   De asemenea, reclamanta deplânge lipsa de precizie și de claritate a transpunerii articolului 4 alineatul (4) din directivă, privind obligațiile aplicabile modificărilor substanțiale aduse instalațiilor existente. Întrucât regulile privind instalațiile noi sunt mai stricte decât cele aplicabile instalațiilor vechi, ar trebui într-adevăr să se stabilească o reglementare mai clară și în cazul în care o instalație existentă suferă modificări importante în scopul de a garanta efectul util al directivei, care urmărește să garanteze un grad ridicat de protecție a mediului.

      (1)  JO L 85, p. 1, Ediție specială, 15/vol. 5, p. 5.


title: Cauza T-210/14: Acțiune introdusă la 1 aprilie 2014 – Mederer/OAPI – Cadbury Netherlands International Holdings (Gummi Bear-Rings)

text:
               28.7.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 245/15

         Acțiune introdusă la 1 aprilie 2014 – Mederer/OAPI – Cadbury Netherlands International Holdings (Gummi Bear-Rings)
   (Cauza T-210/14)
   2014/C 245/21
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Mederer GmbH (Fürth, Germania) (reprezentanți: C. Sachs și O. Ruhl, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Cadbury Netherlands International Holdings BV (Breda, Țările de Jos)

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea Deciziei Camerei a cincea de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 16 decembrie 2013 pronunțate în cauza R 225/2013-5;

               —

               obligarea pârâtului și a celeilalte părți din procedură la plata cheltuielilor de judecată efectuate în cursul procedurilor în fața OAPI și în fața Tribunalului.

      Motivele și principalele argumente

      Solicitantul mărcii comunitare: reclamanta.

      Marca comunitară vizată: marca figurativă care cuprinde elementele verbale „Gummi Bear-Rings” pentru produse din clasa 30 – înregistrarea internațională nr. 1 051 028 care desemnează Uniunea Europeană.

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în procedura opoziției: Cadbury Netherlands International Holdings BV.

      Marca sau semnul invocat: marca figurativă națională care cuprinde elementul verbal „Gummy”.

      Decizia diviziei de opoziție: admite opoziția.

      Decizia camerei de recurs: respinge calea de atac.

      Motivele invocate: încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) și a articolului 76 alineatul (1) din Regulamentul nr. 207/2009.


title: Cauza T-419/11: Acțiune introdusă la 29 iulie 2011 — Ellinika Touristika Akinita/Comisia

text:
               24.9.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 282/43

         Acțiune introdusă la 29 iulie 2011 — Ellinika Touristika Akinita/Comisia
   (Cauza T-419/11)
   2011/C 282/80
   Limba de procedură: greaca

      Părțile

      Reclamantă: Ellinika Touristika Akinita AE (Atena, Grecia) (reprezentant: N. Fragkakis, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               admiterea acțiunii în întregime;

               —

               anularea deciziei atacate a Comisiei, adresată Republicii Elene;

               —

               dispunerea rambursării oricărei sume eventual „recuperate” direct sau indirect de la reclamantă ca urmare a punerii în aplicare a deciziei atacate, cu dobânzile aferente;

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Prin intermediul prezentei acțiuni, reclamanta solicită anularea Deciziei C(2011) 3504 final a Comisiei din 24 mai 2011 privind ajutorul de stat acordat unor cazinouri din Grecia, nr. C 16/2010 (ex NN 22/2010, ex CP 318/2009), care a fost pusă în aplicare de Republica Elenă.
   Reclamanta invocă următoarele motive de anulare:

               Primul motiv se întemeiază pe interpretarea și aplicarea eronată a articolului 107 alineatul (1) TFUE și pe motivarea insuficientă, cu încălcarea articolului 296 TFUE. În special, măsura în cauză: (i) nu asigură un avantaj economic cazinoului din Parnitha și cazinoului din Corfù prin transferul de resurse publice, (ii) nu are un caracter selectiv și (iii) nu este în măsură să influențeze schimburile economice dintre statele membre și nici nu denaturează sau amenință să denatureze concurența.

               Al doilea motiv se întemeiază pe interpretarea și aplicarea eronată a articolului 14 alineatul (1) prima teză din Regulamentul (CE) nr. 659/1999 al Consiliului din 22 martie 1999 de stabilire a normelor de aplicare a articolului 93 din Tratatul CE (JO L 83, p. 1, Ediție specială, 08/vol. 1, p. 41). În special, (i) recuperarea ajutorului de stat ilegal poate fi solicitată exclusiv de la beneficiarii reali ai ajutorului și (ii) nu există identitate între beneficiarii reali ai măsurii în cauză (clienții cazinourilor) și entitățile cărora le este destinat ordinul de recuperare (cazinourile din Corfù, Parnitha și Salonic), la care nu se plătesc bilete de intrare.

               Al treilea motiv se întemeiază pe interpretarea și aplicarea eronată a articolului 14 alineatul (1) a doua teză din același regulament. Recuperarea ajutorului în cauză încalcă (i) principiul încrederii legitime și (ii) principiul proporționalității.


title: Cauza T-248/10: Acțiune introdusă la 26 mai 2010 — Italia/Comisia și EPSO

text:
               31.7.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 209/49

         Acțiune introdusă la 26 mai 2010 — Italia/Comisia și EPSO
   (Cauza T-248/10)
   ()
   2010/C 209/73
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Reclamantă: Republica Italiană (reprezentant: P. Gentili, avvocato dello Stato)

      Pârâte: Comisia Europeană și Oficiul European pentru Selecția Personalului (EPSO)

      Concluziile reclamantei

               —

               Anularea anunțului de concurs general EPSO/AD/177/10 — Administratori (AD 5) publicat în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene nr. C 64 A din 16 martie 2010;

               —

               obligarea Comisiei Europene la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Motivele și principalele argumente sunt similare celor din cauza T-218/09, Italia/Comisia (1).

      (1)  JO C 180, 01.08.2009, p. 59.


title: Cauza T-84/09: Hotărârea Tribunalului din 26 septembrie 2012 — Italia/Comisia ( „FEOGA — Secțiunea «Garantare» — Cheltuieli excluse de la finanțare — Acțiuni de informare și de promovare a produselor agricole — Producția de ulei de măsline și de măsline de masă — Plăți tardive” )

text:
               10.11.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 343/12

         Hotărârea Tribunalului din 26 septembrie 2012 — Italia/Comisia
   (Cauza T-84/09) (1)

   (FEOGA - Secțiunea «Garantare» - Cheltuieli excluse de la finanțare - Acțiuni de informare și de promovare a produselor agricole - Producția de ulei de măsline și de măsline de masă - Plăți tardive)
   2012/C 343/15
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Reclamantă: Republica Italiană (reprezentanți: L. Ventrella și G. Palmieri, avvocati dello Stato)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: F. Jimeno Fernández și P. Rossi, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare a Deciziei 2008/960/CE a Comisiei din 8 decembrie 2008 de excludere de la finanțarea comunitară a anumitor cheltuieli efectuate de statele membre în cadrul secțiunii Garantare a Fondului european de orientare și garantare agricolă (FEOGA) și în cadrul Fondului european de garantare agricolă (FEGA), întrucât exclude anumite cheltuieli efectuate de Republica Italiană (JO L 340, p. 99)

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Obligă Republica Italiană la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 90, 18.4.2009.


title: Cauza C-362/10: Hotărârea Curții (Camera a șasea) din 27 octombrie 2011 — Comisia Europeană/Republica Polonă (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Directiva 2003/98/CE — Reutilizarea informațiilor din sectorul public — Transpunerea incorectă sau netranspunerea anumitor articole în termenul prevăzut)

text:
               17.12.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 370/14

         Hotărârea Curții (Camera a șasea) din 27 octombrie 2011 — Comisia Europeană/Republica Polonă
   (Cauza C-362/10) (1)

   (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru - Directiva 2003/98/CE - Reutilizarea informațiilor din sectorul public - Transpunerea incorectă sau netranspunerea anumitor articole în termenul prevăzut)
   2011/C 370/21
   Limba de procedură: polona

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: S. La Pergola și K. Herrmann, agenți)

      Pârâtă: Republica Polonă (reprezentant: M. Szpunar, agent)

      Obiectul

   Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Neadoptarea, în termenul prevăzut, a actelor necesare pentru a se conforma articolelor 2, 3, 4, 6, 7, 8, 10 și 11 din Directiva 2003/98/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 17 noiembrie 2003 privind reutilizarea informațiilor din sectorul public (JO L 345, p. 90, Ediție specială, 13/vol. 41, p. 73)

      Dispozitivul

               1.

               Prin neadoptarea în termenul prevăzut a tuturor actelor cu putere de lege și actelor administrative necesare pentru a transpune în ordinea juridică poloneză a articolelor 2-4, 6-8, precum și 10 și 11 din Directiva 2003/98/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 17 noiembrie 2003 privind reutilizarea informațiilor din sectorul public, Republica Polonă nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul acestor articole.

               2.

               Obligă Republica Polonă la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 301, 6.11.2010.


title: Cauza F-57/13: Acțiune introdusă la 21 iunie 2013 — ZZ/Comisia

text:
               3.8.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 226/27

         Acțiune introdusă la 21 iunie 2013 — ZZ/Comisia
   (Cauza F-57/13)
   (2013/C 226/37)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: ZZ (reprezentanți: D. Abreu Caldas, A. Coolen, J.-N. Louis și É. Marchal, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Obiectul și descrierea litigiului

   Anularea deciziei de stabilire a sporului drepturilor de pensie dobândite anterior angajării în muncă în cadrul Comisiei în aplicarea noilor DGA și a deciziei de respingere a reclamației

      Concluziile reclamantului

               —

               Anularea deciziei din 8 ianuarie 2013 privind calculul sporului drepturilor de pensie dobândite anterior angajării în muncă în cadrul Comisiei;

               —

               în măsura în care este necesar, anularea deciziei de respingere a reclamației sale din 12 martie 2013 prin care s-a solicitat aplicarea DGA și a valorilor actuariale în vigoare în momentul cererii sale de transfer al drepturilor de pensie;

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.


title: Cauza C-603/15 P: Recurs introdus la 10 noiembrie 2015 de Monster Energy Company împotriva Ordonanţei Tribunalului (Camera a doua) din 9 septembrie 2015 în cauza T-666/14, Monster Energy/EUIPO

text:
               25.7.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 270/15

         Recurs introdus la 10 noiembrie 2015 de Monster Energy Company împotriva Ordonanţei Tribunalului (Camera a doua) din 9 septembrie 2015 în cauza T-666/14, Monster Energy/EUIPO
   (Cauza C-603/15 P)
   (2016/C 270/23)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Recurentă: Monster Energy Company (reprezentant: P. Brownlow, solicitor)

      Cealaltă parte din procedură: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)
   Prin Ordonanța din 4 mai 2016, Curtea de Justiție (Camera a opta) a hotărât că recursul este inadmisibil.


title: Cauza T-490/08: Hotărârea Tribunalului din 22 iunie 2010 — CM Capital Markets/OAPI — Carbon Capital Markets (CARBON CAPITAL MARKETS Emissions Compliance Solutions & Carbon Finance) [ „Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a unei mărci comunitare figurative CARBON CAPITAL MARKETS Emissions Compliance Solutions & Carbon Finance — Mărcile comunitară și națională figurative anterioare CM Capital Markets — Motiv relativ de refuz — Lipsa riscului de confuzie — Lipsa similitudinii între semne — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 [devenit articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009]” ]

text:
               31.7.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 209/36

         Hotărârea Tribunalului din 22 iunie 2010 — CM Capital Markets/OAPI — Carbon Capital Markets (CARBON CAPITAL MARKETS Emissions Compliance Solutions & Carbon Finance)
   (Cauza T-490/08) (1)

   (Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a unei mărci comunitare figurative CARBON CAPITAL MARKETS Emissions Compliance Solutions & Carbon Finance - Mărcile comunitară și națională figurative anterioare CM Capital Markets - Motiv relativ de refuz - Lipsa riscului de confuzie - Lipsa similitudinii între semne - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 [devenit articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009])
   2010/C 209/53
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: CM Capital Markets Holding, SA (Madrid, Spania) (reprezentanți: T. Villate Consonni și J. Calderón Chavero, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: J. F. Crespo Carrillo, agent)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: Carbon Capital Markets Ltd (Oxford, Regatul Unit) (reprezentant: E. Hardcastle, solicitor)

      Obiectul

   Acțiune introdusă împotriva Deciziei Camerei întâi de recurs a OAPI din 3 septembrie 2008 (cauza R 16/2008-1. privind o procedură de opoziție între CM Capital Markets Holding, SA și Carbon Capital Markets Ltd.

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Obligă CM Capital Markets Holding, SA la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 6, 10.1.2009.


title: Cauzele conexate C-471/07 și C-472/07: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 14 ianuarie 2010 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Conseil d'État — Belgia) — Association générale de l’industrie du médicament (AGIM) ASBL (C-471/07 și C-472/07), Bayer SA (C-471/07 și C-472/07), Pfizer SA (C-471/07 și C-472/07), Servier Benelux SA (C-471/07 și C-472/07), Janssen Cilag SA (C-471/07), Sanofi-Aventis Belgium SA, fosta Sanofi Synthelabo SA (C-472/07)/État belge [Directiva 89/105/CEE — Transparența măsurilor care reglementează stabilirea prețurilor medicamentelor de uz uman — Articolul 4 alineatul (1) — Efect direct — Blocarea prețurilor]

text:
               13.3.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 63/2

         Hotărârea Curții (Camera a treia) din 14 ianuarie 2010 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Conseil d'État — Belgia) — Association générale de l’industrie du médicament (AGIM) ASBL (C-471/07 și C-472/07), Bayer SA (C-471/07 și C-472/07), Pfizer SA (C-471/07 și C-472/07), Servier Benelux SA (C-471/07 și C-472/07), Janssen Cilag SA (C-471/07), Sanofi-Aventis Belgium SA, fosta Sanofi Synthelabo SA (C-472/07)/État belge
   (Cauzele conexate C-471/07 și C-472/07) (1)

   (Directiva 89/105/CEE - Transparența măsurilor care reglementează stabilirea prețurilor medicamentelor de uz uman - Articolul 4 alineatul (1) - Efect direct - Blocarea prețurilor)
   2010/C 63/03
   Limba de procedură: franceza

      Instanța de trimitere

   Conseil d'État

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamante: Association générale de l’industrie du médicament (AGIM) ASBL (C-471/07 și C-472/07), Bayer SA (C-471/07 și C-472/07), Pfizer SA (C-471/07 și C-472/07), Servier Benelux SA (C-471/07 și C-472/07), Janssen Cilag SA (C-471/07), Sanofi-Aventis Belgium SA, fosta Sanofi Synthelabo SA (C-472/07)

      Pârât: État belge

      Cu participarea: Sanofi Aventis Belgium SA (C-471/07)

      Obiectul

   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Conseil d’État (Belgia) — Interpretarea articolului 4 alineatul (1) din Directiva 89/105/CEE a Consiliului din 21 decembrie 1988 privind transparența măsurilor care reglementează stabilirea prețurilor medicamentelor de uz uman și includerea acestora în domeniul de aplicare al sistemelor naționale de asigurări de sănătate (JO L 40, p. 8, Ediție specială 05/vol.2, p.84) — Blocarea prețului medicamentelor impusă de autoritățile competente ale unui stat membru — Întinderea obligației acestuia din urmă de a analiza, cel puțin o dată pe an, dacă menținerea acestui blocaj este justificată de condițiile „macroeconomice” — Verificarea este limitată numai la examinarea controlului asupra cheltuielilor publice de sănătate sau este necesar să se țină cont de efectele macroeconomice ale blocării prețurilor asupra industriei farmaceutice?

      Dispozitivul

               1.

               Articolul 4 alineatul (1) din Directiva 89/105/CEE a Consiliului din 21 decembrie 1988 privind transparența măsurilor care reglementează stabilirea prețurilor medicamentelor de uz uman și includerea acestora în domeniul de aplicare al sistemelor naționale de asigurări de sănătate trebuie interpretat în sensul că este de competența statelor membre să stabilească, respectând obiectivul de transparență urmărit prin această directivă, precum și cerințele prevăzute de dispoziția menționată, criteriile în temeiul cărora trebuie să fie efectuată analiza condițiilor macroeconomice prevăzută de această dispoziție, cu condiția ca aceste criterii să fie întemeiate pe date obiective și verificabile.

               2.

               Articolul 4 alineatul (1) din Directiva 89/105 trebuie interpretat în sensul că nu este, din punctul de vedere al conținutului său, suficient de precis pentru ca un particular să îl poată invoca în fața unei instanțe naționale împotriva unui stat membru.

               3.

               Articolul 4 alineatul (1) din Directiva 89/105 trebuie interpretat în sensul că un stat membru poate, la 18 luni după ce a luat sfârșit o blocare generalizată a prețurilor medicamentelor rambursabile care durase 8 ani, să adopte o nouă măsură de blocare a prețurilor medicamentelor fără să efectueze analiza condițiilor macroeconomice prevăzută în această dispoziție.

      (1)  JO C 22, 26.1.2008.