title: Cauza T-339/16: Acțiune introdusă la 26 iunie 2016 – Ville de Paris/Comisia

text:
               29.8.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 314/27

         Acțiune introdusă la 26 iunie 2016 – Ville de Paris/Comisia
   (Cauza T-339/16)
   (2016/C 314/38)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: Ville de Paris (Paris, Franța) (reprezentant: J. Assous, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamantul solicită Tribunalului:

               —

               anularea Regulamentului (UE) nr. 2016/646 al Comisiei din 20 aprilie 2016 de modificare a Regulamentului (CE) nr. 692/2008 în ceea ce privește emisiile provenind de la vehiculele ușoare pentru pasageri și de la vehiculele ușoare comerciale (Euro 6);

               —

               obligarea Comisiei Europene la plata unui euro simbolic în repararea prejudiciului cauzat Ville de Paris ca urmare a adoptării unui astfel de regulament;

               —

               obligarea Comisiei Europene la plata tuturor cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamantul invocă două motive.

               1.

               Primul motiv, întemeiat pe nulitatea Regulamentului (UE) nr. 2016/646 al Comisiei din 20 aprilie 2016 de modificare a Regulamentului (CE) nr. 692/2008 în ceea ce privește emisiile provenind de la vehiculele ușoare pentru pasageri și de la vehiculele ușoare comerciale (Euro 6) (JO 2016, L 109, p. 1, denumit în continuare „regulamentul atacat”) pentru necompetență, ca urmare a utilizării necorespunzătoare de către Comisia Europeană a procedurii de reglementare cu control. Comisia ar fi necompetentă rationae materiae și ar fi încălcat norme fundamentale de procedură în adoptarea regulamentului atacat.

               2.

               Al doilea motiv, întemeiat pe nulitatea regulamentului atacat ca urmare a încălcării normelor primare, a dreptului derivat în domeniul protecției mediului, precum și a normelor subsidiare ale dreptului Uniunii Europene din cauza nerespectării principiilor generale ale dreptului european al mediului, precum și a principiilor securității juridice și încrederii legitime.

         În ceea ce privește aspectul acțiunii referitor la despăgubiri, reclamantul susține că sunt îndeplinite condițiile pentru angajarea răspunderii extracontractuale a Uniunii, întrucât, în primul rând, regulamentul atacat ar conține neregularități atât de formă, cât și de fond, în al doilea rând, regulamentul atacat ar fi cauzat un prejudiciu real și cert reclamantului și, al treilea rând, legătura directă de cauzalitate dintre comportamentul Comisiei și prejudiciul invocat nu poate fi contestată.


title: Cauza T-244/08: Acțiune introdusă la 23 iunie 2008 — Konsum Nord/Comisia Comunităților Europene

text:
               30.8.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 223/51

         Acțiune introdusă la 23 iunie 2008 — Konsum Nord/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza T-244/08)
   (2008/C 223/89)
   Limba de procedură: suedeza
   Părțile

      Reclamantă: Konsum Nord ekonomisk förening (Umeå, Suedia) (reprezentant: U. Öberg, advokat)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene
   Concluziile reclamantei

               —

               Anularea în întregime a Deciziei C(2008) 311 final a Comisiei din 30 ianuarie 2008 privind ajutorul de stat acordat de Suedia pentru Konsum Jämtland ekonomisk förening

               —

               obligarea Comisiei Comunităților Europene la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   Prin Decizia din 30 ianuarie 2008 privind ajutorul de stat nr. C 35/2006 (fost NN 37/2006) acordat de Suedia pentru Konsum Jämtland ekonomisk förening, care a fuzionat cu reclamanta în 2006, Comisia a stabilit că vânzarea de către municipalitatea comunei Åre a unor părți dintr-un teren fără construcții pentru 2 milioane de SEK în loc de 6,6 milioane de SEK, sumă ce fusese oferită de un concurent al Konsum Jämtland, Lidl, constituie un ajutor de stat contrar articolului 87 CE.
   Potrivit argumentelor invocate de reclamantă în susținerea acțiunii sale, Comisia a comis o serie de aprecieri greșite cu ocazia calificării ca ajutor de stat a vânzării în discuție, întrucât:

               —

               Comisia a stabilit în mod incorect că vânzarea nu s-a realizat la prețul pieței și constituie așadar un avantaj pentru Konsum Jämtland;

               —

               Comisia nu a luat în considerare faptul că vânzarea face parte dintr-o serie de tranzacții cu terenuri încheiate între diferite părți, scopul acestora fiind aplicarea planului urbanistic al localității Åre;

               —

               Comisia a presupus în mod incorect că oferta prezentată de către concurent, Lidl, era necondiționată, obligatorie și credibilă; și

               —

               Comisia a aplicat eronat principiul investitorului privat într-o economie de piață.

         În continuare, reclamanta susține că, în Comunicarea Comisiei privind elementele de ajutor de stat în vânzările de terenuri și clădiri de către autoritățile publice (1), Comisia a încălcat propriile linii directoare și nu și-a îndeplinit obligația de investigare în condițiile în care nu a examinat toate împrejurările de fapt.
   În final, reclamanta afirmă că pretinsul ajutor de stat nu denaturează competența și nu afectează schimburile comerciale între statele membre.

      (1)  JO 1997 C 209, p. 3, Ediție specială 08/vol. 3, p. 56.


title: Cauza F-73/15: Ordonanța Tribunalului Funcției Publice (Camera a treia) din 18 noiembrie 2015 FH/Parlamentul European (Funcție publică — Funcționari — Cerere de plată a diurnei — Decizie implicită de respingere urmată de o decizie explicită de respingere — Lipsa unei reclamații împotriva deciziei implicite de respingere — Caracterul confirmativ al deciziei explicite de respingere — Decădere — Inadmisibilitate vădită)

text:
               11.1.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 7/36

         Ordonanța Tribunalului Funcției Publice (Camera a treia) din 18 noiembrie 2015 FH/Parlamentul European
   (Cauza F-73/15) (1)

   ((Funcție publică - Funcționari - Cerere de plată a diurnei - Decizie implicită de respingere urmată de o decizie explicită de respingere - Lipsa unei reclamații împotriva deciziei implicite de respingere - Caracterul confirmativ al deciziei explicite de respingere - Decădere - Inadmisibilitate vădită))
   (2016/C 007/48)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: FH (reprezentant: M. Casado García-Hirschfeld, avocat)

      Pârât: Parlamentul European (reprezentanți: O. Caisou-Rousseau și N. Chemaï, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare a deciziei de a nu acorda reclamantului diurnă ca urmare a transferului său de la Comisie, unde a fost repartizat la delegația UE în Yemen, la Parlamentul European, la Bruxelles

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea ca vădit inadmisibilă.

               2)

               Parlamentul European suportă propriile cheltuieli de judecată și este obligat să suporte cheltuielile de judecată efectuate de FH.

      (1)  JO C 245, 27.7.2015, p. 50.


title: Cauza T-374/08: Acțiune introdusă la 10 septembrie 2008 — Aldi Einkauf/OAPI — Illinois Tools Works (TOP CRAFT)

text:
               6.12.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 313/35

         Acțiune introdusă la 10 septembrie 2008 — Aldi Einkauf/OAPI — Illinois Tools Works (TOP CRAFT)
   (Cauza T-374/08)
   (2008/C 313/63)
   Limba în care a fost formulată acțiunea: germana
   Părțile

      Reclamantă: Aldi Einkauf GmbH & Co. OHG (Essen, Germania) (reprezentanți: N. Lützenrath, U. Rademacher, L. Kolks și C. Fürsen, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Illinois Tools Works, Inc. (Glenview, Statele Unite ale Americii)
   Concluziile reclamantei

               —

               Anularea deciziei Camerei a doua de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 25 iunie 2008 — cauza R 952/2007-2;

               —

               obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      Persoana care solicită înregistrarea mărcii comunitare: reclamanta

      Marca comunitară vizată: marca figurativă „TOP CRAFT” pentru produse din clasele 1 și 3 (cererea de înregistrare nr. 3 444 767)

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în sprijinul opoziției: Illinois Tools Works, Inc.

      Marca sau semnul invocat în sprijinul opoziției: mărcile figurative naționale „krafft” pentru produse din clasele 1 și 3

      Decizia diviziei de opoziție: admite opoziția în parte

      Decizia camerei de recurs: anulează decizia diviziei de opoziție în măsura în care aceasta a admis opoziția pentru „produse chimice pentru agricultură, horticultură și silvicultură” din clasa 1.

      Motivele invocate: încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b), a articolului 43 alineatele (2) și (3) din Regulamentul nr. 40/94 al Consiliului, precum și a normei 22 alineatul (3) din Regulamentul nr. 2868/95 al Comisiei, întrucât:

               —

               dovezile prezentate de persoana care a formulat opoziția nu demonstrează utilizarea mărcilor pe care se întemeiază opoziția;

               —

               mărcile în conflict prezintă diferențe grafice evidente;

               —

               elementul verbal „TOP” nu are nici caracter descriptiv, nici caracter distinctiv slab și

               —

               chiar în prezența unor produse identice sau similare riscul de confuzie poate fi înlăturat de diferențele grafice evidente și de elementul verbal suplimentar „TOP” reprezentat în marca a cărei înregistrare este solicitată.


title: Cauza F-11/16: Acțiune introdusă la 19 februarie 2016 – ZZ/Comisia

text:
               25.4.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 145/41

         Acțiune introdusă la 19 februarie 2016 – ZZ/Comisia
   (Cauza F-11/16)
   (2016/C 145/50)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: ZZ (reprezentant: N. Lhoest, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Obiectul și descrierea litigiului

   Anularea deciziei Comisiei referitoare la refuzul de a revizui gradul acordat reclamantei cu ocazia transferului său la Parlamentul European și de a îi reconstitui cariera, precum și obligarea Comisiei la plata diferenței dintre remunerația plătită reclamantei și cea care ar fi trebuit să îi fie plătită ca urmare a reconstituirii carierei sale, majorată cu dobânzi moratorii

      Concluziile reclamantei

               —

               Anularea deciziei Comisiei Europene din 17 aprilie 2015 referitoare la refuzul de a revizui gradul acordat reclamantei cu ocazia transferului său și de a-i reconsidera cariera la Comisia Europeană pentru perioada cuprinsă între 16 iunie 2001 și 31 decembrie 2010, în pofida promovării de la gradul C4 (devenit AST 3) la gradul C3 (devenit AST 4) care i-a fost acordată de Parlamentul European la 7 august 2009 cu efect retroactiv de la 1 ianuarie 2000;

               —

               anularea deciziei Comisiei Europene din 9 noiembrie 2015 referitoare la respingerea reclamației depuse de reclamantă la 17 iulie 2015;

               —

               obligarea Comisiei Europene să plătească reclamantei diferența dintre remunerația plătită acesteia și cea care ar fi trebuit să îi fie plătită ca urmare a reconstituirii carierei sale în grad și în treaptă, majorată cu dobânzi moratorii;

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.


title: Cauza T-304/05: Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 12 septembrie 2007 — Cain Cellars/OAPI (Reprezentarea unui pentagon) ( Marcă comunitară — Cerere de înregistrare a unei mărci comunitare figurative constând în reprezentarea unui pentagon — Motiv absolut de refuz — Lipsa caracterului distinctiv — Simplitatea semnului )

text:
               20.10.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 247/31

         Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 12 septembrie 2007 — Cain Cellars/OAPI (Reprezentarea unui pentagon)
   (Cauza T-304/05) (1)

   („Marcă comunitară - Cerere de înregistrare a unei mărci comunitare figurative constând în reprezentarea unui pentagon - Motiv absolut de refuz - Lipsa caracterului distinctiv - Simplitatea semnului’)
   (2007/C 247/50)
   Limba de procedură: germana
   Părțile

      Reclamantă: Cain Cellars, Inc. (St. Helena, California, Statele Unite ale Americii) (reprezentanți: J. Albrecht și W.-W. Wodrich, avocats)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentanți: J. Weberndörfer și G. Schneider, agenți)
   Obiectul
   Acțiune formulată împotriva deciziei Camerei întâi de recurs a OAPI din 23 mai 2005 (cauza R 975/2004-1) privind înregistrarea ca marcă comunitară a reprezentării unui pentagon.
   Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă societatea Cain Cellars, Inc. la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 257, 15.10.2005.


title: Cauza C-465/11: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Krajową Izbę Odwoławczą (Republica Polonă) la 9 septembrie 2011 — Praxis Sp. z o.o., ABC Direct Contact Sp. z o.o./Poczcie Polskiej SA

text:
               14.1.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 13/2

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Krajową Izbę Odwoławczą (Republica Polonă) la 9 septembrie 2011 — Praxis Sp. z o.o., ABC Direct Contact Sp. z o.o./Poczcie Polskiej SA
   (Cauza C-465/11)
   2012/C 13/05
   Limba de procedură: polona

      Instanța de trimitere

   Krajowa Izba Odwoławcza

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamante: Praxis Sp. z o.o., ABC Direct Contact Sp. z o.o.

      Pârâtă: Poczta Polska SA

      Întrebările preliminare

               1.

               Articolul 45 alineatul (2) litera (d) din Directiva 2004/18/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 31 martie 2004 privind coordonarea procedurilor de atribuire a contractelor de achiziții publice de lucrări, de bunuri și de servicii (1) — care prevede că: „Poate fi exclus de la participarea la un contract [orice] operator economic […] care s-a făcut vinovat de o gravă abatere profesională, dovedită prin orice mijloace pe care autoritățile contractante le pot justifica” — coroborat cu articolul 53 alineatul (3) și cu articolul 54 alineatul (4) din Directiva 2004/17/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 31 martie 2004 de coordonare a procedurilor de atribuire a contractelor de achiziții în sectoarele apei, energiei, transporturilor și serviciilor poștale (2) trebuie interpretat în sensul că există o abatere profesională gravă în cazul în care, din motive imputabile operatorului economic, autoritatea contractantă a reziliat, a anulat sau a denunțat unilateral un contract de atribuire încheiat anterior cu operatorul economic respectiv, dacă rezilierea, anularea ori denunțarea contractului a survenit în interval de 3 ani înainte de inițierea procedurii de atribuire în curs, iar valoarea prestației neexecutate reprezintă cel puțin 5 % din valoarea contractului?

               2.

               În cazul unui răspuns negativ la prima întrebare și în cazul în care un stat membru are dreptul să invoce alte motive decât cele enumerate la articolul 45 din Directiva 2004/18/CE pentru excluderea operatorilor economici de la procedura de atribuire a unui contract de achiziții publice, pe care le consideră esențiale pentru protecția interesului public, a intereselor justificate ale autorității contractante sau pentru menținerea concurenței loiale între operatorii economici, este compatibilă cu directiva menționată și cu Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene excluderea de la procedura de atribuire a unui operator economic de către autoritatea contractată care, din motive imputabile operatorului economic respectiv, a reziliat, a anulat sau a denunțat unilateral un contract de atribuire încheiat anterior cu acesta, în cazul în care rezilierea, anularea ori denunțarea unilaterală a contractului a survenit în interval de 3 ani înainte de inițierea procedurii de atribuire a contractului, iar valoarea prestației neexecutate reprezintă cel puțin 5 % din valoarea contractului?

      (1)  JO L 134, p. 114, Ediție specială 06/vol. 8, p. 116

      (2)  JO L 134, p. 1, Ediție specială 06/vol. 8, p. 3


title: Cauza T-432/08: Acțiune introdusă la 1 octombrie 2008 — AKM/Comisia

text:
               20.12.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 327/33

         Acțiune introdusă la 1 octombrie 2008 — AKM/Comisia
   (Cauza T-432/08)
   (2008/C 327/60)
   Limba de procedură: germana
   Părțile

      Reclamantă: Staatlich genehmigte Gesellschaft der Autoren, Komponisten und Musikverleger reg. Gen. mbH (AKM) (Viena, Austria) (reprezentanți: H. Wollmann și F. Urlesberger, avocați)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene
   Concluziile reclamantei

               —

               În conformitate cu articolul 231 primul paragraf CE, anularea deciziei Comisiei, în măsura în care se referă la AKM;

               —

               obligarea pârâtei, în temeiul articolului 87 alineatul (2) din Regulamentul de procedură, la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   Acțiunea se referă la Decizia C (2008) 3435 final a Comisiei din 16 iulie 2008, adoptată în cauza COMP/C2/38.698 — CISAC, prin care Comisia a stabilit că practica concertată referitoare la acordarea reciprocă de drepturi de autor pentru opere muzicale între societățile de gestiune colectivă a dreptului de autor care fac parte din Confederația Internațională a Societăților de Autori și Compozitori (denumită în continuare „CISAC”) este incompatibilă cu articolul 81 CE și cu articolul 53 din Acordul SEE.
   Reclamanta solicită anularea deciziei în măsura în care Comisia a constatat în cadrul acesteia că AKM a încălcat articolul 81 CE și articolul 53 din Acordul SEE prin folosirea, în acordurile sale de reprezentare reciprocă, a restricțiilor privind calitatea de membru cuprinse în articolul 11 alineatul (2) din contractul tip al CISAC, sau prin aplicarea de facto a restricțiilor privind calitatea de membru, precum și prin coordonarea limitărilor teritoriale ale licențelor și în măsura în care a impus AKM să înceteze aceste încălcări.
   Reclamanta invocă în susținerea acțiunii formulate următoarele motive:
   În primul rând, reclamanta susține că stabilirea situației de fapt realizată de Comisie este eronată în ceea ce privește aplicarea de către AKM a unor restricții privind calitatea de membru. Comisia nu ar fi prezentat nicio probă care să confirme aplicarea efectivă a unei asemenea restricții de către AKM. Dimpotrivă, Comisia nu ar fi ținut seama de probele care dovedeau că AKM aplică „o politică de afiliere deschisă”. În plus, Comisia nu ar fi luat în considerare faptul că clauzele de membru care erau anterior în vigoare în acordurile de reprezentare reciprocă ale AKM au fost ignorate, cel puțin tacit, și nu au mai fost incluse în acordurile de reprezentare reciprocă încheiate de AKM.
   În plus, articolul 3 din decizia Comisiei, în care aceasta reproșează AKM că a „încălcat articolul 81 CE și articolul 53 din Acordul SEE prin coordonarea restricțiilor teritoriale astfel încât domeniul de aplicare al unei licențe este limitat la teritoriul național al fiecărei societăți de gestiune colectivă”, ar fi în contradicție cu motivarea deciziei. În special, textul deciziei nu se limitează la fiecare dintre mijloacele de difuzare (satelit, internet și cablu) pe care Comisia le-a analizat în considerente.
   În plus, limitările teritoriale ale licențelor existente în acordurile de reprezentare reciprocă ale AKM nu ar fi rezultatul unei practici concertate. Pentru a dovedi existența unei practici concertate intenționate, Comisia s-ar fi bazat numai pe faptul că acordurile de reprezentare reciprocă ale societăților de gestiune colectivă europene ar urma un sistem uniform. Acest comportament paralel poate fi însă explicat pur și simplu de structura tradițională a pieței și de cadrul normativ care reglementează activitatea societăților de gestiune colectivă a dreptului de autor.
   În final, decizia Comisiei ar încălca principiul preciziei, întrucât nu ar reieși în mod clar din articolul 4 alineatul (2) din decizie ce se înțelege prin cerința de a „controla” anumite dispoziții contractuale.


title: Cauza T-8/07: Acțiune introdusă la data de 4 ianuarie 2007 — TORRES/OAPI — Gala-Salvador Dalí (TG Torre Galatea)

text:
               10.3.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 56/34

         Acțiune introdusă la data de 4 ianuarie 2007 — TORRES/OAPI — Gala-Salvador Dalí (TG Torre Galatea)
   (Cauza T-8/07)
   (2007/C 56/65)
   Limba în care a fost formulată acțiunea: spaniola
   Părțile

      Reclamantă: Miguel Torres S.A. (Barcelona, Spania) (reprezentanți: E. Armijo Chávarri, M. A. Baz de San Ceferino și A. Castán Pérez-Gómez, abogados)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte în fața camerei de recurs: Fundación Gala-Salvador Dalí
   Concluziile reclamantei

               —

               anularea hotărârii camerei a doua de recurs a Oficiului din 24 octombrie 2006 în cauza R 168/2006-2, cu obligarea expresă a Oficiului la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      Persoana care solicită înregistrarea mărcii comunitare: FUNDACIÓN GALA-SALVADOR DALÍ

      Marca comunitară vizată: marca figurativă „TG Torre Galatea“ pentru produsele din clasa 33 (cererea nr. 2730513).

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în sprijinul opoziției: reclamanta.

      Marca sau semnul invocat în sprijinul opoziției: marca verbală comunitară „TORRES 10“, pentru produse din clasa 33 (nr. 466896), numeroase alte mărci comunitare, naționale și internaționale.

      Decizia diviziei de opoziție: admiterea opoziției și respingerea cererii de înregistrare a mărcii.

      Hotărârea camerei de recurs: admiterea recursului, anularea deciziei recurate și respingerea opoziției.

      Motive invocate: încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera a) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 (1) întrucât există risc de confuzie între mărcile în conflict.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 40/94 al Consiliului din 20 decembrie 1993 privind marca comunitară (JO 1994, L 11, p. 1).


title: Cauza T-296/14 R: Ordonanța președintelui Tribunalului din 4 septembrie 2014 – Erbslöh/Comisia („Măsuri provizorii — Ajutoare de stat — Promovare națională a producției de energie electrică din surse regenerabile — Decizia Comisiei de a deschide procedura oficială de investigare în materia ajutoarelor de stat — Cerere de suspendare a executării — Fumus boni juris”)

text:
               1.12.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 431/26

         Ordonanța președintelui Tribunalului din 4 septembrie 2014 – Erbslöh/Comisia
   (Cauza T-296/14 R)
   ((„Măsuri provizorii - Ajutoare de stat - Promovare națională a producției de energie electrică din surse regenerabile - Decizia Comisiei de a deschide procedura oficială de investigare în materia ajutoarelor de stat - Cerere de suspendare a executării - Fumus boni juris”))
   (2014/C 431/45)
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Erbslöh AG (Velbert, Germania) (reprezentanți: T. Volz și B. Wißmann, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: T. Maxian Rusche și R. Sauer, agenți)

      Obiectul

   Cerere de suspendare a efectelor juridice ale deciziei prin care Comisia a inițiat o procedură oficială de investigare în materia ajutoarelor de stat în ceea ce privește legea germană privind energia din surse regenerabile

      Dispozitivul

               1)

               Respinge cererea de măsuri provizorii.

               2)

               Cererea privind cheltuielile de judecată se soluționează odată cu fondul.


title: Cauza T-552/15: Acțiune introdusă la 25 septembrie 2015 – Bank Refah Kargaran/Consiliul

text:
               30.11.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 398/59

         Acțiune introdusă la 25 septembrie 2015 – Bank Refah Kargaran/Consiliul
   (Cauza T-552/15)
   (2015/C 398/74)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: Bank Refah Kargaran (Teheran, Iran) (reprezentant: J. M. Thouvenin, avocat)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului să statueze:

               —

               că, prin adoptarea și menținerea în vigoare a măsurii restrictive adoptate de Consiliul Uniunii Europene împotriva BRK, anulată prin Hotărârea Tribunalului din 6 septembrie 2013 (cauza T-25/11), Consiliul Uniunii Europene a angajat răspunderea extracontractuală a Uniunii Europene;

               —

               că, în consecință, Uniunea Europeană este obligată să repare prejudiciul care rezultă din acest fapt pentru reclamantă;

               —

               că prejudiciul material se ridică la suma de 6 8 6 51  318 euro, sumă la care trebuie să se adauge dobânzile legale, și la orice altă sumă care ar fi justificată;

               —

               că prejudiciul moral se ridică la suma de 5 2 5 47  415 euro, sumă la care trebuie să se adauge dobânzile legale, și la orice altă sumă care ar fi justificată;

               —

               cu titlu subsidiar, că toate sau o parte din sumele reclamate cu titlu de prejudiciu moral trebuie să fie considerate ca făcând parte din prejudiciul material și să fie contabilizate cu acest titlu și

               —

               că Consiliul trebuie să fie obligat la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă cinci motive, dintre care două se referă la angajarea răspunderii extracontractuale a Uniunii Europene, iar trei se referă la prejudiciul care rezultă din nelegalitatea săvârșită de Consiliul Uniunii Europene.

               —

               În ceea ce privește angajarea răspunderii extracontractuale a Uniunii Europene

                           1.

                           Primul motiv, întemeiat pe o nelegalitate a comportamentului reproșat Consiliului (adoptarea și menținerea în vigoare a înghețării fondurilor reclamantei), constatată în mod corespunzător prin Hotărârea din 6 septembrie 2013, Bank Refah Kargaran/Consiliul, T-24/11, EU:T:2013:403.

                           2.

                           Al doilea motiv, întemeiat pe faptul că nelegalitatea săvârșită de Consiliu este o încălcare suficient de gravă a normelor de drept care au ca obiect conferirea de drepturi particularilor.

               —

               În ceea ce privește prejudiciul care rezultă din nelegalitatea săvârșită de Consiliul Uniunii Europene

                           3.

                           Al treilea motiv, întemeiat pe încetarea activităților reclamantei cu instituții situate în Uniunea Europeană ca urmare a înghețării fondurilor sale.

                           4.

                           Al patrulea motiv, întemeiat pe câștigul nerealizat ca urmare a blocării liniilor de credit.

                           6.

                           Al cincilea motiv, întemeiat pe prejudiciul moral.


title: Cauza C-512/14 P: Recurs introdus la 14 noiembrie 2014 de Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI) împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a treia) din 3 septembrie 2014 în cauza T-686/13, Unibail/OAPI

text:
               27.4.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 138/24

         Recurs introdus la 14 noiembrie 2014 de Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI) împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a treia) din 3 septembrie 2014 în cauza T-686/13, Unibail/OAPI
   (Cauza C-512/14 P)
   (2015/C 138/34)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Recurent: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI) (reprezentant: A. Folliard-Monguiral, agent)

      Cealaltă parte din procedură: Unibail Management

      Concluziile recurentului

               —

               Anularea hotărârii atacate;

               —

               soluționarea litigiului în conformitate cu articolul 61 primul paragraf teza a doua din Statut și

               —

               obligarea reclamantei din procedura în fața Tribunalului la plata cheltuielilor de judecată efectuate de Oficiu.

      Motivele și principalele argumente

   Recurentul invocă un motiv unic în susținerea recursului. Astfel, OAPI apreciază că Tribunalul a încălcat articolul 75 prima teză din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 (1) al Consiliului din 26 februarie 2009 privind marca comunitară coroborat cu articolul 7 alineatul (1) litera (b) din același regulament. Tribunalul nu numai că ar fi efectuat o interpretare eronată a conținutului noțiunii de motivare globală, ci ar fi efectuat și o interpretare eronată a propriei jurisprudențe. În sfârșit, recurentul reproșează Tribunalului că a răsturnat sarcina probei.

      (1)  JO L 78, p. 1.


title: Cauza C-360/16: Cerere de decizie preliminară introdusă de Bundesverwaltungsgericht (Germania) la 29 iunie 2016 – Bundesrepublik Deutschland/Aziz Hasan

text:
               19.9.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 343/30

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Bundesverwaltungsgericht (Germania) la 29 iunie 2016 – Bundesrepublik Deutschland/Aziz Hasan
   (Cauza C-360/16)
   (2016/C 343/42)
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Bundesverwaltungsgericht

      Părțile din procedura principală

      Recurentă: Bundesrepublik Deutschland

      Intimat: Aziz Hasan

      Întrebările preliminare

               1)

               În cazul în care, după depunerea unei a doua cereri de azil, într-un alt stat membru (în speță: Germania), ca urmare a respingerii în instanță a cererii sale de suspendare a deciziei de transfer în temeiul Regulamentului (UE) nr. 604/2013 (1) al Parlamentului European și al Consiliului din 26 iunie 2013 (Regulamentul Dublin III), resortisantul unei țări terțe a fost transferat în statul membru responsabil în care a depus prima cerere de azil (în speță: Italia) și s-a întors apoi ilegal în cel de al doilea stat membru (în speță Germania):

                           a)

                           Potrivit principiilor Regulamentului Dublin III, în cazul examinării judiciare a deciziei de transfer, este determinantă situația de la data transferului, întrucât prin transferul în termen se stabilește în mod definitiv statul membru responsabil și, prin urmare, nu mai este necesar să se aplice restul dispozițiilor din Regulamentul Dublin III care prezintă relevanță pentru stabilirea responsabilității, sau trebuie să se ia în considerare evoluțiile ulterioare ale împrejurărilor pertinente pentru responsabilitate în general, de exemplu expirarea termenelor pentru reprimire sau pentru (un nou) transfer?

                           b)

                           După finalizarea procedurii de stabilire a responsabilității, pe baza deciziei de transfer mai pot fi dispuse și alte transferuri în statul membru responsabil inițial, iar acesta din urmă continuă să aibă obligația să îl primească pe resortisantul țării terțe?

               2)

               În cazul în care odată cu transferul nu s-a soluționat definitiv problema statului membru responsabil, care dintre dispozițiile de mai jos trebuie aplicate unei persoane în sensul articolului 18 alineatul (1) literele (b), (c) sau (d) din Regulamentul Dublin III în cadrul procedurii aflate în derulare privind căile de atac împotriva deciziei de transfer puse deja în executare:

                           a)

                           articolul 23 din Regulamentul Dublin III (prin analogie) cu consecința că, în cazul nerespectării termenului pentru prezentarea unei noi cereri de reprimire, se poate realiza transferul de responsabilitate prevăzut la articolul 23 alineatele (2) și (3) din Regulamentul Dublin III sau

                           b)

                           articolul 24 din Regulamentul Dublin III (prin analogie) sau

                           c)

                           niciuna dintre reglementările menționate la punctele a) și b)?

               3)

               În cazul în care unei asemenea persoane nu i se aplică (prin analogie) nici articolul 23, nici articolul 24 din Regulamentul Dublin III (a doua întrebare litera c): pe baza contestării deciziei de transfer, este posibil ca până la soluționarea căii de atac împotriva acesteia să aibă loc alte transferuri în statul membru responsabil inițial (în speță: Italia), iar acest stat are în continuare obligația de a-l reprimi pe resortisantul țării terțe, indiferent dacă se prezintă alte cereri de reprimire, fără să se respecte termenele prevăzute la articolul 23 alineatul (3) sau la articolul 24 alineatul (2) din Regulamentul Dublin III și fără a ține seama de termenele de transfer prevăzute la articolul 29 alineatele (1) și (2) din Regulamentul Dublin III?

               4)

               În cazul în care unei asemenea persoane i se aplică (prin analogie) articolul 23 Regulamentul Dublin III (întrebarea 2 litera a): noua cerere de reprimire trebuie prezentată într-un nou termen calculat pe baza articolului 23 alineatul (2) din Regulamentul Dublin III? În cazul unui răspuns afirmativ: acest termen începe să curgă din nou de la data la care autoritatea competentă află că persoana a intrat din nou pe teritoriul național sau de la data altui eveniment determinant?

               5)

               În cazul în care unei asemenea persoane i se aplică (prin analogie) articolul 24 din Regulamentul Dublin III (a doua întrebare punctul b):

                           a)

                           Noua cerere de reprimire trebuie prezentată într-un nou termen calculat (prin analogie) pe baza articolului 24 alineatul (2) din Regulamentul Dublin III? În cazul unui răspuns afirmativ: noul termen începe să curgă din nou de la data la care autoritatea competentă află că persoana a intrat din nou pe teritoriul național sau de la data altui eveniment determinant?

                           b)

                           În cazul în care un alt stat membru (în speță: Germania) omite să respecte un termen prevăzut la articolul 24 alineatul (2) din Regulamentul Dublin III (prin analogie): formularea unei noi cereri de azil în conformitate articolul 24 alineatul (3) din Regulamentul Dublin III instituie în mod direct responsabilitatea celuilalt stat membru (în speță: Germania) sau, în pofida depunerii unei noi cereri de azil, acest ultim stat poate să adreseze statului membru responsabil inițial (în speță Italia) o cerere de reprimire, fără să fie obligat să respecte un termen anume, sau să transfere străinul în acest stat membru, fără să fi prezentat în prealabil o cerere de reprimire?

                           c)

                           În cazul în care celălalt stat membru (în speță: Germania) omite să respecte (prin analogie) un termen prevăzut la articolul 24 alineatul (2) din Regulamentul Dublin III: existența unei cereri de azil introduse în celălalt stat membru (în speță: Germania) înainte de transfer are același statut precum depunerea unei noi cereri de azil în temeiul articolului 24 alineatul (3)?

                           d)

                           În cazul în care celălalt stat membru (în speță: Germania) omite să respecte un termen prevăzut la articolul 24 alineatul (2) din Regulamentul Dublin III (prin analogie), iar străinul nu depune o nouă cerere de azil iar litispendența unei cereri de azil introduse în celălalt stat membru (în speță: Germania) înainte de transfer are același statut precum depunerea unei noi cereri de azil în temeiul articolului 24 alineatul (3) din Regulamentul Dublin III: Celălalt stat membru (în speță: Germania) poate să solicite statului responsabil inițial (în speță Italia) reprimirea străinului, fără obligația de a respecta un anumit termen sau să îl transfere pe acesta în statul membru respectiv fără să fi prezentat în prealabil o cerere de reprimire în acest stat membru?

      (1)  Regulamentul (UE) nr. 604/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 26 iunie 2013 de stabilire a criteriilor și mecanismelor de determinare a statului membru responsabil de examinarea unei cereri de protecție internațională prezentate într-unul dintre statele membre de către un resortisant al unei țări terțe sau de către un apatrid, JO L 180, p. 31.


title: Cauza F-106/14: Acțiune introdusă la 9 octombrie 2014 – ZZ/Comisia

text:
               26.1.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 26/45

         Acțiune introdusă la 9 octombrie 2014 – ZZ/Comisia
   (Cauza F-106/14)
   (2015/C 026/59)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: ZZ (reprezentant: M. Velardo, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Obiectul și descrierea litigiului

   Anularea deciziei Comisiei de a nu atribui reclamantului, începând de la 1 ianuarie 2014, decât 2,5 zile de concediu suplimentar cu titlu de „concediu pentru vizită în țara de origine” în loc să îi acorde un „concediu aferent duratei călătoriei” de care beneficia în temeiul articolului 7 din anexa V la Statutul funcționarilor, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul nr. 1023/2013 al Parlamentului și al Consiliului din 22 octombrie 2013 de modificare a Statutului funcționarilor.

      Concluziile reclamantului

               —

               Anularea deciziei Comisiei care rezulta din pagina „Drepturi” a site-ului SYSPER și confirmată de Decizia Comisiei nr. R/396/14 din 2 iulie 2014 de respingere a unei reclamații, de a atribui reclamantului, începând de la 1 ianuarie 2014, 2,5 zile de concediu suplimentar cu titlu de „concediu pentru vizită în țara de origine” în loc de 5 zile de „concediu aferent duratei călătoriei” de care beneficia anterior, în temeiul articolului 7 primul paragraf din anexa V la Statutul funcționarilor Uniunii Europene, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (UE, Euratom) nr. 1023/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 22 octombrie 2013 de modificare a Statutului funcționarilor Uniunii Europene și a Regimului aplicabil celorlalți agenți ai Uniunii Europene;

               —

               obligarea Comisiei Europene la plata cheltuielilor de judecată.


title: Cauza T-638/11: Acțiune introdusă la 12 decembrie 2011 — European Dynamics Belgium și alții/Agenția Europeană pentru Medicamente

text:
               18.2.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 49/29

         Acțiune introdusă la 12 decembrie 2011 — European Dynamics Belgium și alții/Agenția Europeană pentru Medicamente
   (Cauza T-638/11)
   2012/C 49/52
   Limba de procedură: greaca

      Părțile

      Reclamante: European Dynamics Belgium SA (Bruxelles, Belgia), European Dynamics Luxembourg SA (Ettelbrück, Luxembourg), Evropaïki Dynamiki-Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Atena, Grecia), European Dynamics UK Ltd (Londra, Regatul Unit) (reprezentant: V. Christianos, avocat)

      Pârâtă: Agenția Europeană pentru Medicamente

      Concluziile

   Reclamantele solicită Tribunalului:

               —

               anularea Deciziei nr. EMA/787935/2011 a Agenției Europene pentru Medicamente (denumită în continuare „EMA”), notificată reclamantelor la 3 octombrie 2011, prin care EMA a respins oferta depusă de acestea din urmă în cadrul cererii de ofertă în litigiu;

               —

               anularea Deciziei nr. EMA/882467/2011 a directorului executiv interimar al EMA din 9 noiembrie 2011 prin care a fost respinsă cererea reclamantelor de a fi informate cu privire la componența comisiei de evaluare și

               —

               obligarea EMA la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Prin prezenta acțiune, reclamantele solicită anularea următoarelor acte: în primul rând, Decizia nr. EMA/787935/2011 a Agenției Europene pentru Medicamente, notificată reclamantelor la 3 octombrie 2011, prin care EMA a respins oferta depusă de acestea din urmă în cadrul cererii de ofertă deschisă EMA/2011/05/DV și, în al doilea rând, Decizia nr. EMA/882467/2011 a directorului executiv interimar al EMA din 9 noiembrie 2011, prin care EMA a respins cererea confirmativă a reclamantelor de a li se acorda accesul la documentele cererii de ofertă referitoare la componența comisiei de evaluare.
   Reclamantele solicită anularea primei decizii atacate pentru încălcarea normelor fundamentale de procedură și, în special, pentru lipsa sau caracterul insuficient al motivării, precum și pentru lipsa absolută de motivare, întrucât: a) prima decizie atacată nu cuprindea și nici în prezent nu cuprinde o motivare suficientă cu privire la motivele respingerii ofertei reclamantelor și, în orice caz, motivarea este viciată. În special, reclamantele invocă faptul că prima decizie atacată nu conține detalii cu privire la elementele cu privire la care oferta acestora era mai puțin avantajoasă, nici cu privire la elementele cu privire la care ofertele celorlalți ofertanți erau mai bune; b) prima decizie atacată nu cuprindea și nici în prezent nu cuprinde o motivare cu privire la formula matematică (algoritmul) utilizată pentru a obține notele precise (până la a doua zecimală) atribuite reclamantelor; c) prima decizie atacată nu cuprindea și nici în prezent nu cuprinde o motivare cu privire la motivele pentru care oferta economică depusă de unul dintre ofertanți nu a fost considerată anormal de scăzută.
   Reclamantele susțin că a doua decizie atacată trebuie anulată, conform articolului 263 TFUE, pentru motivul că încalcă o normă de drept al Uniunii și mai precis Regulamentul nr. 1049/2001, astfel cum este acesta detaliat în dispozițiile de aplicare a acestui regulament emise de EMA, în măsura în care EMA a respins cererea de acces a reclamantelor la numele și la coordonatele membrilor comisiei de evaluare a cererii de ofertă în litigiu.


title: Cauza C-148/09 P: Hotărârea Curții (Camera întâia) din 22 septembrie 2011 — Regatul Belgiei/Deutsche Post AG, DHL International, Comisia Europeană [Recurs — Acțiune în anulare — Ajutoare de stat — Articolul 88 alineatul (3) CE — Regulamentul (CE) nr. 659/1999 — Decizie a Comisiei de a nu ridica obiecții — Noțiunea îndoieli — Servicii de interes economic general]

text:
               12.11.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 331/2

         Hotărârea Curții (Camera întâia) din 22 septembrie 2011 — Regatul Belgiei/Deutsche Post AG, DHL International, Comisia Europeană
   (Cauza C-148/09 P) (1)

   (Recurs - Acțiune în anulare - Ajutoare de stat - Articolul 88 alineatul (3) CE - Regulamentul (CE) nr. 659/1999 - Decizie a Comisiei de a nu ridica obiecții - Noțiunea „îndoieli” - Servicii de interes economic general)
   2011/C 331/02
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Recurentă: Regatul Belgiei (reprezentanți: C. Pochet, T. Materne, agenți, J. Meyers, avocat

      Celelalte părți în proces: Deutsche Post AG (reprezentanți: T. Lübbig și J. Sedemund, Rechtsanwälte, DHL International (reprezentanți: T. Lübbig și J. Sedemund, Rechtsanwälte, Comisia Europeană (reprezentanți: B. Martenczuk și D. Grespan, agenți)

      Obiectul

   Recurs formulat împotriva Hotărârii Tribunalului de Primă Instanță (Camera a doua) din 10 februarie 2009, Deutsche Post și DHL International/Comisia (T 388/03), prin care Tribunalul a anulat Decizia C(2003) 2508 final a Comisiei din 23 iulie 2003 de a nu ridica obiecții, în urma procedurii preliminare de examinare prevăzute la articolul 88 alineatul (3) CE, împotriva mai multor măsuri adoptate de autoritățile belgiene în favoarea întreprinderii poștale publice belgiene La Poste SA — Compensarea costurilor nete ale serviciilor de interes economic general — Calificarea eronată a anumitor împrejurări drept indicii ale existenței unor dificultăți serioase care necesită inițierea procedurii oficiale de investigare — Luarea în considerare a unor motive inadmisibile — Încălcarea principiului securității juridice

      Dispozitivul

               1.

               Respinge recursul.

               2.

               Obligă Regatul Belgiei și Comisia Europeană la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 167, 18.7.2009.


title: Cauza T-168/11: Acțiune introdusă la 25 aprilie 2012 — AQ/Parlamentul European

text:
               18.8.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 250/15

         Acțiune introdusă la 25 aprilie 2012 — AQ/Parlamentul European
   (Cauza T-168/11)
   2012/C 250/29
   Limba de procedură: polona

      Părțile

      Reclamant: AQ (Żary, Polonia) (reprezentant: K. Rosiak, consilier juridic)

      Pârât: Parlamentul European

      Concluziile

   Reclamantul solicită Tribunalului:

               —

               Declararea inadmisibilității acțiunii și constatarea faptului că nu este necesară examinarea acesteia;

               —

               declararea faptului că nu există niciun temei pentru cererea de despăgubiri formulată de reclamant, ca urmare a lipsei unui prejudiciu cert și actual cauzat de o acțiune sau de o inacțiune a Parlamentului European.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reprezentantul numit al reclamantului invocă trei motive.

               1.

               Primul motiv:

                           —

                           Cu excepția cazului în care se stabilește că scrisoarea Parlamentului European din 7 iulie 2008 cuprinde o decizie a Comisiei pentru petiții referitoare la o petiție anterioară a reclamantului, al cărei conținut corespunde întru totul cererii, se poate considera că, în speță, Parlamentul European a încălcat normele fundamentale de procedură (Regulamentul de procedură al Parlamentului European) și nu a emis un act adresat reclamantului ca răspuns la petiția formulată de acesta.

               2.

               Al doilea motiv:

                           —

                           Reclamantul nu are interes să exercite acțiunea ca urmare a faptului că petiția nu privește aspecte incluse în sfera activităților Uniunii Europene.

               3.

               Al treilea motiv:

                           —

                           În plus, întrucât termenul pentru exercitarea unei acțiuni atât în temeiul articolului 230 CE (articolul 263 TFUE), cât și al articolului 232 CE (articolul 265 TFUE) expirase deja la momentul la care reclamantul a solicitat acordarea asistenței judiciare, acțiunea este inadmisibilă.


title: Cauza C-278/11 P: Ordonanța Curții din 12 iulie 2012 — Densmore Ronald Dover/Parlamentul European (Recurs — Reglementare privind cheltuielile și indemnizațiile deputaților europeni — Controlul utilizării indemnizațiilor — Indemnizație de asistență parlamentară — Justificarea cheltuielilor — Recuperarea sumelor plătite în mod nedatorat)

text:
               24.11.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 366/18

         Ordonanța Curții din 12 iulie 2012 — Densmore Ronald Dover/Parlamentul European
   (Cauza C-278/11 P) (1)

   (Recurs - Reglementare privind cheltuielile și indemnizațiile deputaților europeni - Controlul utilizării indemnizațiilor - Indemnizație de asistență parlamentară - Justificarea cheltuielilor - Recuperarea sumelor plătite în mod nedatorat)
   2012/C 366/30
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Recurent: Densmore Ronald Dover (reprezentanți: D. Vaughan QC, M. Lester, Barrister și R. Collard, Solicitor)

      Cealaltă parte din procedură: Parlamentul European (reprezentanți: D. Moore și M. Windisch, agenți)

      Obiectul

   Recurs declarat împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a opta) din 24 martie 2011 — Dover/Parlamentul European (T-149/09) prin care Tribunalul a anulat în parte decizia Secretariatului general al Parlamentului European din 29 ianuarie 2009 de recuperare a anumitor sume plătite în mod nedatorat recurentului cu titlu de cheltuieli și indemnizații parlamentare.

      Dispozitivul

               1.

               Respinge recursul.

               2.

               Obligă pe domnul Densmore Ronald Dover la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 252, 27.8.2011.


title: Cauza F-50/10: Acțiune introdusă la 1 iulie 2010 — De Roos-Le Large/Comisia

text:
               25.9.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 260/27

         Acțiune introdusă la 1 iulie 2010 — De Roos-Le Large/Comisia
   (Cauza F-50/10)
   ()
   2010/C 260/36
   Limba de procedură: olandeza

      Părțile

      Reclamantă: Simone Thérèse De Roos-Le Large ('s Hertogenbosch, Țările de Jos) (reprezentanți: E. Lutjens și M. H. van Loon, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Obiectul și descrierea litigiului

   Anularea deciziei Comisiei prin care reclamanta este obligată să ramburseze cuantumul pensiei de urmaș încasat în mod nejustificat de mama sa decedată

      Concluziile reclamantei

               —

               Anularea, în temeiul articolului 264 TFUE, a deciziei Comisiei din 12 mai 2010;

               —

               obligarea Comisiei Europene la plata cheltuielilor de judecată.


title: Cauza T-13/14: Ordonanța Tribunalului din 16 martie 2017 – Ungaria/Comisia

text:
               8.5.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 144/61

         Ordonanța Tribunalului din 16 martie 2017 – Ungaria/Comisia
   (Cauza T-13/14) (1)

   (2017/C 144/86)
   Limba de procedură: maghiara
   Președintele Camerei a noua a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 71, 8.3.2014.


title: Hotărârea Curții din 8 octombrie 2012 în cauzele conexate E-10/11 și E-11/11 – Hurtigruten ASA și Regatul Norvegiei/Autoritatea AELS de Supraveghere (Acțiune în anulare a unei decizii a Autorității AELS de Supraveghere – Ajutoare de stat – Transport maritim – Articolul 61 alineatul (1) din Acordul privind SEE – Articolul 59 alineatul (2) din Acordul privind SEE – Servicii de interes economic general – Compensație pentru obligația de serviciu public – Supracompensație – Principiul bunei administrări – Securitate juridică – Obligație de motivare)

text:
               31.1.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 29/8

         HOTĂRÂREA CURȚII
   din 8 octombrie 2012
   în cauzele conexate E-10/11 și E-11/11
   Hurtigruten ASA și Regatul Norvegiei/Autoritatea AELS de Supraveghere
   (Acțiune în anulare a unei decizii a Autorității AELS de Supraveghere – Ajutoare de stat – Transport maritim – Articolul 61 alineatul (1) din Acordul privind SEE – Articolul 59 alineatul (2) din Acordul privind SEE – Servicii de interes economic general – Compensație pentru obligația de serviciu public – Supracompensație – Principiul bunei administrări – Securitate juridică – Obligație de motivare)
   2013/C 29/09
   În cauzele conexate E-10/11 și E-11/11, Hurtigruten ASA și Regatul Norvegiei/Autoritatea AELS de Supraveghere – CERERE de anulare a Deciziei nr. 205/11/COL a Autorității AELS de Supraveghere din 29 iunie 2011 privind acordul suplimentar privind serviciul Hurtigruten, Curtea, compusă din Carl Baudenbacher, președinte, Per Christiansen și Páll Hreinsson (judecător-raportor), judecători, a pronunțat, la 8 octombrie 2012, hotărârea al cărei dispozitiv prevede următoarele:
   Curtea:

               1.

               respinge cererile;

               2.

               hotărăște ca solicitanții să suporte cheltuielile de judecată.


title: Cauza T-203/12: Hotărârea Tribunalului din 3 iulie 2014 – Alchaar/Consiliul ( „Politica externă și de securitate comună — Măsuri restrictive luate împotriva Siriei — Înscrierea unui particular pe listele persoanelor vizate — Legături cu regimul — Dreptul la apărare — Dreptul la un proces echitabil — Obligația de motivare — Sarcina probei — Dreptul la protecție jurisdicțională efectivă — Proporționalitate — Drept de proprietate — Dreptul la viață privată” )

text:
               25.8.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 282/27

         Hotărârea Tribunalului din 3 iulie 2014 – Alchaar/Consiliul
   (Cauza T-203/12) (1)

   ((„Politica externă și de securitate comună - Măsuri restrictive luate împotriva Siriei - Înscrierea unui particular pe listele persoanelor vizate - Legături cu regimul - Dreptul la apărare - Dreptul la un proces echitabil - Obligația de motivare - Sarcina probei - Dreptul la protecție jurisdicțională efectivă - Proporționalitate - Drept de proprietate - Dreptul la viață privată”))
   2014/C 282/35
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: Mohamad Nedal Alchaar (Alep, Siria) (reprezentanți: A. Korkmaz, D. Amaudruz și A. Boesch, avocați)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: S. Kyriakopoulou și M. Vitsentzatos, agenți)

      Intervenientă în susținerea pârâtului: Comisia Europeană (reprezentanți: É. Cujo și S. Pardo Quintillán, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare în parte a Deciziei 2011/782/PESC a Consiliului din 1 decembrie 2011 privind măsuri restrictive împotriva Siriei și de abrogare a Deciziei 2011/273/PESC (JO L 319, p. 56), a Regulamentului de punere în aplicare (UE) nr. 1244/2011 al Consiliului din 1 decembrie 2011 privind punerea în aplicare a Regulamentului (UE) nr. 442/2011 privind măsuri restrictive având în vedere situația din Siria (JO L 319, p. 8) și a Regulamentului (UE) nr. 36/2012 al Consiliului din 18 ianuarie 2012 privind măsuri restrictive având în vedere situația din Siria și de abrogare a Regulamentului (UE) nr. 442/2011 (JO L 16, p. 1), întrucât aceste acte conțin măsuri restrictive referitoare la reclamant, precum și a tuturor actelor ulterioare de modificare a acestei decizii sau a acestui regulament și, pe de altă parte, a Comunicării Consiliului din 16 martie 2012 de informare a reclamantului în legătură cu menținerea înscrierii numelui său pe lista persoanelor vizate de măsuri restrictive

      Dispozitivul

               1)

               Anulează Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 363/2013 al Consiliului din 22 aprilie 2013 privind punerea în aplicare a Regulamentului (UE) nr. 36/2012 privind măsuri restrictive având în vedere situația din Siria în măsura în care îl privește pe domnul Mohamad Nedal Alchaar.

               2)

               Respinge în rest acțiunea.

               3)

               Obligă Consiliul Uniunii Europene la suportarea propriilor cheltuieli de judecată, precum și a două treimi din cheltuielile de judecată efectuate de domnul Alchaar.

               4)

               Domnul Alchaar este obligat la suportarea unei treimi din propriile cheltuieli de judecată.

               5)

               Comisia Europeană suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 217, 21.7.2012.


title: Cauza T-64/06: Hotărârea Tribunalului din 6 martie 2012 — FLS Plast/Comisia ( „Concurență — Înțelegeri — Sectorul sacilor industriali din plastic — Decizie de constatare a unei încălcări a articolului 81 CE — Durata încălcării — Amenzi — Gravitatea încălcării — Circumstanțe atenuante — Cooperare pe parcursul procedurii administrative — Proporționalitate — Răspundere solidară — Principiul non bis in idem” )

text:
               21.4.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 118/22

         Hotărârea Tribunalului din 6 martie 2012 — FLS Plast/Comisia
   (Cauza T-64/06) (1)

   (Concurență - Înțelegeri - Sectorul sacilor industriali din plastic - Decizie de constatare a unei încălcări a articolului 81 CE - Durata încălcării - Amenzi - Gravitatea încălcării - Circumstanțe atenuante - Cooperare pe parcursul procedurii administrative - Proporționalitate - Răspundere solidară - Principiul non bis in idem)
   2012/C 118/35
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: FLS Plast A/S (Valby, Danemarca) (reprezentanți: K. Lasok, QC, ulterior M. Thill-Tayara, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: F. Castillo de la Torre, agent, asistat de M. Gray, barrister)

      Obiectul

   Cu titlu principal, o cerere de anulare în parte a Deciziei C(2005) 4634 final a Comisiei din 30 noiembrie 2005 privind o procedură de aplicare a articolului 81 [CE] (Cazul COMP/F/38.354 — Saci industriali) și, cu titlu subsidiar, o cerere de reducere a cuantumului amenzii aplicate reclamantei prin decizia menționată

      Dispozitivul

               1.

               Anulează Decizia C(2005) 4634 a Comisiei din 30 noiembrie 2005 privind o procedură de aplicare a articolului 81 [CE] (Cazul COMP/F/38.354 — Saci industriali) în măsura în care FLS Plast A/S este considerată responsabilă pentru încălcarea unică și continuă vizată la articolul 1 alineatul (1) pe parcursul perioadei cuprinse între 31 decembrie 1990 și 31 decembrie 1991.

               2.

               Stabilește la 14,45 milioane de euro suma la plata căreia este obligată în solidar FLS Plast în temeiul articolului 2 litera (f) din Decizia C(2005) 4634.

               3.

               Respinge în rest acțiunea.

               4.

               Comisia Europeană și FLS Plast suportă fiecare propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 96, 22.4.2006.


title: Cauza C-188/15: Cerere de decizie preliminară introdusă de Cour de cassation (Franța) la 24 aprilie 2015 – Asma Bougnaoui, ADDH – Association de défense des droits de l’homme/Micropole Univers SA

text:
               6.7.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 221/2

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Cour de cassation (Franța) la 24 aprilie 2015 – Asma Bougnaoui, ADDH – Association de défense des droits de l’homme/Micropole Univers SA
   (Cauza C-188/15)
   (2015/C 221/03)
   Limba de procedură: franceza

      Instanța de trimitere

   Cour de cassation

      Părțile din procedura principală

      Reclamante: Asma Bougnaoui, ADDH – Association de défense des droits de l’homme

      Pârâtă: Micropole Univers SA

      Întrebarea preliminară

   Dispozițiile articolului 4 alineatul (1) din Directiva 78/2000/CE a Consiliului din 27 noiembrie 2000 de creare a unui cadru general în favoarea egalității de tratament în ceea ce privește încadrarea în muncă și ocuparea forței de muncă (1) trebuie interpretate în sensul că constituie o cerință profesională esențială și determinantă, având în vedere natura unei activități profesionale sau condițiile de exercitare a acesteia, dorința clientului unei societăți de consultanță în informatică potrivit căreia prestările de servicii informatice oferite de această societate să nu mai fie asigurate de o salariată, inginer proiectant, care poartă văl islamic?

      (1)  JO L 303, p. 16, Ediție specială, 05/vol. 6, p. 7.


title: Cauza T-170/11: Hotărârea Tribunalului din 12 iulie 2012 — Rivella International/OAPI — Baskaya di Baskaya Alim (BASKAYA) [ „Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare figurative BASKAYA — Marca internațională figurativă anterioară Passaia — Dovada utilizării serioase a mărcii anterioare — Teritoriu relevant — Articolul 42 alineatele (2) și (3) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009” ]

text:
               25.8.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 258/19

         Hotărârea Tribunalului din 12 iulie 2012 — Rivella International/OAPI — Baskaya di Baskaya Alim (BASKAYA)
   (Cauza T-170/11) (1)

   (Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare figurative BASKAYA - Marca internațională figurativă anterioară Passaia - Dovada utilizării serioase a mărcii anterioare - Teritoriu relevant - Articolul 42 alineatele (2) și (3) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009)
   2012/C 258/33
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Rivella International AG (Rothrist, Elveția) (reprezentanți: inițial C. Spintig, U. Sander și H. Förster, ulterior C. Spintig, S. Pietzcker și R. Jacobs, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentanți: R. Manea și G. Schneider, agenți)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: Baskaya di Baskaya Alim e C. Sas (Grosseto, Italia) (reprezentant: H. Vogler, avocat)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a patra de recurs a OAPI din 10 ianuarie 2011 (cauza R 534/2010-4) privind o procedură de opoziție între Rivella International AG și Baskaya di Baskaya Alim e C. Sas.

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Obligă Rivella International AG la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 145, 14.5.2011.


title: Cauza C-153/06: Ordonanța președintelui Camerei a opta a Curții din 2 februarie 2007 — Comisia Comunităților Europene/Republica Finlanda

text:
               28.4.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 96/28

         Ordonanța președintelui Camerei a opta a Curții din 2 februarie 2007 — Comisia Comunităților Europene/Republica Finlanda
   (Cauza C-153/06) (1)

   (2007/C 96/52)

      Limba de procedură: suedeza

   Președintele Camerei a opta a dispus radierea cauzei de pe rol.

      (1)  JO C 131, 3.6.2006.


title: Cauza C-434/12: Cerere de decizie preliminară introdusă de Administrativen sad Sofia-grad (Bulgaria) la 26 septembrie 2012 — „Slancheva sila” EOOD/Izpalnitelniat direktor na Darzhaven fond „Zemedelie” — Razplashtatelna agentsia

text:
               24.11.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 366/26

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Administrativen sad Sofia-grad (Bulgaria) la 26 septembrie 2012 — „Slancheva sila” EOOD/Izpalnitelniat direktor na Darzhaven fond „Zemedelie” — Razplashtatelna agentsia
   (Cauza C-434/12)
   2012/C 366/47
   Limba de procedură: bulgara

      Instanța de trimitere

   Administrativen sad Sofia-grad

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă:„Slancheva sila” EOOD

      Pârât: Izpalnitelniat direktor na Darzhaven fond „Zemedelie” — Razplashtatelna agentsia

      Întrebările preliminare

               1.

               Cum trebuie interpretată noțiunea „crea[re] în mod artificial [a] condițiil[or]”, în sensul articolului 4 alineatul (8) din Regulamentul nr. 65/2011 (1)?

               2.

               Articolul 4 alineatul (8) din Regulamentul nr. 65/2011 trebuie interpretat în sensul că se opune articolului 7 alineatul (2) din Regulamentul bulgar nr. 29 din 11 august 2008, conform căruia nu se acordă subvenții candidaților/beneficiarilor în cazul în care se constată că aceștia au creat în mod artificial condițiile necesare pentru a obține un ajutor în scopul obținerii unui avantaj care contravine obiectivelor măsurii?

               3.

               Articolul 4 alineatul (8) din Regulamentul nr. 65/2011 trebuie interpretat în sensul că se opune jurisprudenței din Republica Bulgaria conform căreia se consideră că s-au creat în mod artificial condițiile pentru obținerea unui avantaj care contravine obiectivelor măsurii în cazul în care între solicitanți există o legătură juridică?

               4.

               Utilizarea unor terenuri învecinate de sine stătătoare, care, anterior depunerii cererilor, formaseră un singur teren, de către candidați, subiecte de drept independente, precum și legătura obiectivă constatată dintre aceștia, respectiv faptul că au aceiași agenți, aceiași ofertanți, aceiași executanți, același sediu și aceeași adresă, reprezintă „condiții create în mod artificial”?

               5.

               Trebuie să se constate existența unei coordonări intenționate între candidați și/sau un terț, realizată în scopul de a obține un avantaj în favoarea unui anumit candidat?

               6.

               În ce constă un avantaj în sensul articolului 4 alineatul (8) din Regulamentul nr. 65/2011? În special, este necesar ca acesta să cuprindă mai multe oferte de investiții mai mici prin care se urmărește obținerea de către un anumit candidat a unei finanțări maxime în cuantum de 200 000 de euro pentru fiecare dintre aceste oferte, chiar dacă acestea au fost depuse de candidați diferiți?

               7.

               Articolul 4 alineatul (8) din Regulamentul nr. 65/2011 trebuie interpretat în sensul că se opune jurisprudenței instanțelor din Republica Bulgaria conform căreia există următoarele trei condiții cumulative pentru aplicarea normei: 1. lipsa de independență funcțională și/sau crearea unor condiții în mod artificial în scopul obținerii ajutorului, 2. scopul obținerii unui avantaj; și 3. contradicția cu obiectivele măsurii?

      (1)  Regulamentul (UE) nr. 65/2011 al Comisiei din 27 ianuarie 2011 de stabilire a normelor de punere în aplicare a Regulamentului (CE) nr. 1698/2005 al Consiliului în ceea ce privește punerea în aplicare a procedurilor de control și a ecocondiționalității în cazul măsurilor de sprijin pentru dezvoltare rurală (JO L 25, p. 8, rectificare în JO 2011, L 201, p. 20).


title: Cauza T-4/16: Acțiune introdusă la 5 ianuarie 2016 – Rabbit/EUIPO – DMG Media (rabbit)

text:
               2.5.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 156/49

         Acțiune introdusă la 5 ianuarie 2016 – Rabbit/EUIPO – DMG Media (rabbit)
   (Cauza T-4/16)
   (2016/C 156/66)
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Rabbit, Inc. (Redwood City, Statele Unite) (reprezentanți: M. Engelman, barrister, și J. Stephenson, solicitor)

      Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: DMG Media Ltd (Londra, Regatul Unit)

      Datele privind procedura în fața EUIPO

      Solicitantul: reclamanta

      Marca în litigiu: marca figurativă a Uniunii Europene care cuprinde elementul verbal „rabbit” – cererea de înregistrare a unei mărci nr. 11 701 869

      Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție

      Decizia atacată: Decizia Camerei a doua de recurs a EUIPO din 26 octombrie 2015 în cauza R 2133/2014-2

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei atacate;

               —

               obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele invocate

               —

               Camera de recurs a săvârșit o eroare de drept declarând că, atunci când se compară produsele/serviciile respective din cererea de înregistrare a unei mărci a Uniunii Europene și înregistrarea mărcii Uniunii Europene a celeilalte părți, trebuie să se ia în considerare doar produsele și serviciile astfel cum au fost menționate pe liste, iar nu având în vedere utilizarea efectivă a mărcilor;

               —

               Camera de recurs nu a motivat faptul că nu a luat în considerare probe efective ale utilizării;

               —

               Camera de recurs nu a ținut seama în mod corespunzător de caracterul descriptiv al mărcii „rabbit”.


title: Hotărârea Curții din 25 noiembrie 2014 în cauza E-4/13, Schenker North AB, Schenker Privpak AB și Schenker Privpak AS/Autoritatea AELS de Supraveghere (Acțiune în anulare a unei decizii a Autorității AELS de Supraveghere – Acces la documente – Admisibilitate – Articolul 38 din Acordul privind Autoritatea de Supraveghere și Curtea de Justiție – Normele din 2012 ale Autorității europene de supraveghere privind accesul public la documente)

text:
               4.6.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 183/8

         HOTĂRÂREA CURȚII
   din 25 noiembrie 2014
   în cauza E-4/13,
   Schenker North AB, Schenker Privpak AB și Schenker Privpak AS/Autoritatea AELS de Supraveghere
   (Acțiune în anulare a unei decizii a Autorității AELS de Supraveghere – Acces la documente – Admisibilitate – Articolul 38 din Acordul privind Autoritatea de Supraveghere și Curtea de Justiție – Normele din 2012 ale Autorității europene de supraveghere privind accesul public la documente)
   (2015/C 183/09)
   În cauza E-4/13, Schenker North AB, Schenker Privpak AB și Schenker Privpak AS/Autoritatea AELS de Supraveghere – Cerere de anulare a deciziei Autorității AELS de Supraveghere din 7 februarie 2013, prin care s-a refuzat accesul la documentele obținute în cadrul inspecțiilor în cauza nr. 34250 (Norway Post/Privpak) după anularea, de către Curte, la 21 decembrie 2012, a primei decizii pronunțate de Autoritatea AELS de Supraveghere în cauza E-14/11. Decizia atacată a fost pronunțată în temeiul noilor norme ale Autorității europene de supraveghere, care au intrat în vigoare la 5 septembrie 2012 prin Decizia nr. 300/12/COL („RAD 2012”), nepublicată în Jurnalul Oficial, căreia i s-a atribuit un efect retroactiv în ceea ce privește cererea de acces la documente introdusă de DB Schenker la 3 august 2010. Curtea, compusă din Carl Baudenbacher, președinte și judecător-raportor, Per Christiansen și Páll Hreinsson, judecători, a pronunțat, la 25 noiembrie 2014, hotărârea al cărei dispozitiv prevede următoarele:
   Curtea:

               1.

               respinge acțiunea ca inadmisibilă;

               2.

               dispune ca reclamanții să suporte propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de Autoritatea AELS de Supraveghere;

               3.

               dispune ca Posten Norge AS să suporte propriile cheltuieli de judecată.


title: Cauza F-66/11: Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera a treia) din 20 iunie 2012 — Cristina/Comisia (Funcție publică — Concurs general — Decizia comisiei de evaluare din cadrul concursului de neadmitere a participării la probele de evaluare — Căi de atac — Acțiune jurisdicțională formulată fără a aștepta decizia privind reclamația administrativă — Admisibilitate — Condiții specifice de admitere la concurs — Experiența profesională cerută)

text:
               22.9.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 287/40

         Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera a treia) din 20 iunie 2012 — Cristina/Comisia
   (Cauza F-66/11) (1)

   (Funcție publică - Concurs general - Decizia comisiei de evaluare din cadrul concursului de neadmitere a participării la probele de evaluare - Căi de atac - Acțiune jurisdicțională formulată fără a aștepta decizia privind reclamația administrativă - Admisibilitate - Condiții specifice de admitere la concurs - Experiența profesională cerută)
   2012/C 287/73
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: Alma Yael Cristina (Bruxelles, Belgia) (reprezentanți: S. Rodrigues, A. Blot și C. Bernard-Glanz, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: B. Eggers și P. Pecho, ulterior B. Eggers, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare a deciziei adoptate de președintele comisiei de evaluare din cadrul concursului „EPSO/AST/111/10 (AST 1)” prin care reclamanta nu a fost admisă la probele de evaluare

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Doamna Cristina suportă propriile cheltuieli de judecată și este obligată la plata cheltuielilor de judecată efectuate de Comisia Europeană.

      (1)  JO C 282, 24.9.11, p. 51.


title: Cauza T-497/12: Acțiune introdusă la 16 noiembrie 2012 — European Drinks/OAPI — Alexandrion Grup România (DRACULA BITE)

text:
               26.1.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 26/58

         Acțiune introdusă la 16 noiembrie 2012 — European Drinks/OAPI — Alexandrion Grup România (DRACULA BITE)
   (Cauza T-497/12)
   2013/C 26/117
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

      Părțile

      Reclamantă: European Drinks SA (Ștei, România) (reprezentant: V. von Bomhard, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: SC Alexandrion Grup România Srl (Pleașa, România)

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea Deciziei Camerei a patra de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 6 septembrie 2012 pronunțate în cauza R 679/2011-4 și

               —

               obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

      Solicitantul mărcii comunitare: cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

      Marca comunitară vizată: marca figurativă „DRACULA BITE” pentru produse și servicii din clasele 33, 35 și 39 — cererea de înregistrare a mărcii comunitare nr. 7588321

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în procedura opoziției: reclamanta

      Marca sau semnul invocat: înregistrarea în România cu nr. 34847 a mărcii figurative „Dracula” pentru produse și servicii din clasele 33 și 35

      Decizia diviziei de opoziție: respinge opoziția în totalitate

      Decizia camerei de recurs: respinge calea de atac

      Motivele invocate: încălcarea articolului 42 alineatele (2) și (3) din Regulamentul nr. 207/2009 al Consiliului.


title: Cauza T-502/10: Ordonanța Tribunalului din 11 aprilie 2011 — Département du Gers/Comisia (Acțiune în anulare — Mediu și protecția sănătății umane — Produse alimentare și furaje modificate genetic — Lipsa afectării individuale — Inadmisibilitate)

text:
               11.6.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 173/12

         Ordonanța Tribunalului din 11 aprilie 2011 — Département du Gers/Comisia
   (Cauza T-502/10) (1)

   (Acțiune în anulare - Mediu și protecția sănătății umane - Produse alimentare și furaje modificate genetic - Lipsa afectării individuale - Inadmisibilitate)
   2011/C 173/28
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: Département du Gers (Franța) (reprezentanți: S. Mabile și J.-P. Mignard, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: D. Bianchi și L. Pignataro, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare a Deciziei 2010/428/UE a Comisiei din 28 iulie 2010 de autorizare a introducerii pe piață a produselor care conțin, sunt compuse sau fabricate din porumb modificat genetic 59122x1507xNK603 (DAS-59122-7xDAS-Ø15Ø7xMON-ØØ6Ø3-6) în temeiul Regulamentului (CE) nr. 1829/2003 al Parlamentului European și al Consiliului (JO L 201, p. 41)

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea ca inadmisibilă.

               2.

               Département du Gers suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și cheltuielile de judecată efectuate de Comisia Europeană.

               3.

               Constată că nu este necesar să se pronunțe asupra cererilor de intervenție formulate de Parlamentul European, de Consiliul Uniunii Europene, de Région Centre, de Région Picardie, de Département de la Haute-Garonne, de Région Bretagne, de Région Poitou-Charentes, de Région Provence-Alpes-Côte d’Azur, de Région Bourgogne, de Région Midi-Pyrénées, de Région Auvergne, de Région Pays de la Loire, de Région Rhône-Alpes, de Département des Côtes d’Armor, de Région Île de France și de Région Nord-Pas-de-Calais.

      (1)  JO C 346, 18.12.2010.


title: Cauza C-489/13: Hotărârea Curții (Camera a şaptea) din 11 septembrie 2014 (cerere de decizie preliminară formulată de Hof van beroep te Antwerpen – Belgia) – Ronny Verest, Gaby Gerards/Belgische Staat (Trimitere preliminară — Impozit pe venit — Legislație prin care se urmărește evitarea dublei impuneri — Impozitarea veniturilor imobiliare încasate într-un alt stat membru decât statul membru de reședință — Metoda scutirii sub rezerva progresivităţii în statul membru de reședință — Diferență de tratament între bunuri imobile situate în statul membru de reședință și într-un alt stat membru)

text:
               17.11.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 409/17

         Hotărârea Curții (Camera a şaptea) din 11 septembrie 2014 (cerere de decizie preliminară formulată de Hof van beroep te Antwerpen – Belgia) – Ronny Verest, Gaby Gerards/Belgische Staat
   (Cauza C-489/13) (1)

   ((Trimitere preliminară - Impozit pe venit - Legislație prin care se urmărește evitarea dublei impuneri - Impozitarea veniturilor imobiliare încasate într-un alt stat membru decât statul membru de reședință - Metoda scutirii sub rezerva progresivităţii în statul membru de reședință - Diferență de tratament între bunuri imobile situate în statul membru de reședință și într-un alt stat membru))
   2014/C 409/24
   Limba de procedură: neerlandeza

      Instanța de trimitere

   Hof van beroep te Antwerpen

      Părțile din procedura principală

      Reclamanți: Ronny Verest, Gaby Gerards

      Pârât: Belgische Staat

      Dispozitivul

   Articolul 63 TFUE trebuie interpretat în sensul că se opune unei reglementări a unui stat membru precum cea în discuție în litigiul principal, în măsura în care aceasta poate conduce, în cazul aplicării unei clauze privind progresivitatea incluse într-o convenție pentru evitarea dublei impuneri, la o rată a impozitului pe venit mai ridicată numai pentru faptul că metoda de stabilire a veniturilor aferente bunurilor imobile conduce la situaţia în care veniturile aferente bunurilor imobile neînchiriate situate într-un alt stat membru sunt evaluate la o valoare mai mare decât cele aferente unor astfel de bunuri situate în primul stat membru. Revine instanței de trimitere sarcina de a verifica dacă acesta este într-adevăr efectul reglementării în discuție în litigiul principal.

      (1)  JO C 352, 30.11.2013.


title: Cauza C-44/07: Acțiune introdusă la data de 2 februarie 2007 — Comisia Comunităților Europene/Republica Federală Germania

text:
               24.3.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 69/10

         Acțiune introdusă la data de 2 februarie 2007 — Comisia Comunităților Europene/Republica Federală Germania
   (Cauza C-44/07)
   (2007/C 69/22)
   Limba de procedură: germana
   Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentant: U. Wölker, agent)

      Pârâtă: Republica Federală Germania
   Concluziile reclamantei

               —

               constatarea faptului că, prin neadoptarea dispozițiilor cu putere de lege și administrative necesare pentru transpunerea Directivei 2003/4/CE (1) a Parlamentului European și a Consiliului din 23 ianuarie 2003 privind accesul publicului la informațiile despre mediu și de abrogare a Directivei 90/313/CEE a Consiliului, respectiv prin necomunicarea acestora Comisiei, Republica Federală Germania și-a încălcat obligațiile ce îi reveneau în temeiul acestei directive;

               —

               obligarea Republicii Federale Germania la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și argumente principale
   Termenul pentru transpunerea directivei a expirat la data de 14 februarie 2005.

      (1)  JO L 41, p. 26.


title: Cauza F-103/06: Ordonanța Tribunalului Funcției Publice din 16 septembrie 2010 — Blank și alții/Comisia

text:
               20.11.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 317/51

         Ordonanța Tribunalului Funcției Publice din 16 septembrie 2010 — Blank și alții/Comisia
   (Cauza F-103/06) (1)

   ()
   2010/C 317/94
   Limba de procedură: franceza
   Președintele Camerei întâi a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 261, 28.10.2006, p. 35.


title: Cauza C-413/13: Cerere de decizie preliminară introdusă de Gerechtshof Den Haag (Țările de Jos) la 22 iulie 2013 — FNV Kunsten Informatie en Media/Staat der Nederlanden

text:
               9.11.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 325/9

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Gerechtshof Den Haag (Țările de Jos) la 22 iulie 2013 — FNV Kunsten Informatie en Media/Staat der Nederlanden
   (Cauza C-413/13)
   2013/C 325/15
   Limba de procedură: neerlandeza

      Instanța de trimitere

   Gerechtshof Den Haag

      Părțile din procedura principală

      Apelantă: FNV Kunsten Informatie en Media

      Intimat: Staat der Nederlanden

      Întrebările preliminare

               1.

               Normele în materie de concurență ale dreptului Uniunii trebuie interpretate în sensul că o dispoziție a unei convenții colective de muncă încheiată între asociații ale angajatorilor și asociații ale lucrătorilor, potrivit căreia persoanele care desfășoară activități independente ce efectuează în temeiul unui contract de prestări servicii aceeași muncă pentru un angajator precum lucrătorii care intră în domeniul de aplicare al convenției colective de muncă trebuie să primească un anumit tarif minim, este exclusă din domeniul de aplicare al articolului 101 TFUE, pentru motivul că această dispoziție este inclusă într-o convenție colectivă de muncă?

               2.

               În cazul unui răspuns negativ la prima întrebare: dispoziția menționată este exclusă din domeniul de aplicare al articolului 101 TFUE atunci când aceasta urmărește (de asemenea) îmbunătățirea condițiilor de muncă ale lucrătorilor care intră în domeniul de aplicare al convenției colective de muncă și prezintă importanță în această privință aspectul dacă aceste condiții de muncă sunt astfel îmbunătățite în mod direct sau doar în mod indirect?


title: Cauza C-424/10: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Bundesverwaltungsgerichts (Germania) la 31 august 2010 — Tomasz Ziolkowski/Land Berlin

text:
               6.11.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 301/13

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Bundesverwaltungsgerichts (Germania) la 31 august 2010 — Tomasz Ziolkowski/Land Berlin
   (Cauza C-424/10)
   ()
   2010/C 301/18
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Bundesverwaltungsgericht

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamant: Tomasz Ziolkowski

      Pârât: Land Berlin

      Întrebările preliminare

               1.

               Articolul 16 alineatul (1) prima teză din Directiva 2004/38/CE (1) trebuie interpretat în sensul că acesta conferă unui cetățean al Uniunii care, în cursul unei perioade mai mari de cinci ani, are reședința legală, numai în temeiul dreptului național, pe teritoriul unui stat membru, dar care nu a îndeplinit în această perioadă și condițiile prevăzute la articolul 7 alineatul (1) din Directiva 2004/38/CE, un drept de ședere permanentă pe teritoriul acestui stat?

               2.

               La aprecierea șederii legale, în sensul articolului 16 alineatul (1) din Directiva 2004/38/CE, trebuie luate în considerare și perioadele de ședere ale cetățeanului Uniunii pe teritoriul statului membru gazdă anterioare aderării statului membru de origine al acestuia la Uniunea Europeană?

      (1)  Directiva 2004/38/EE Parlamentului European și a Consiliului din 29 aprilie 2004 privind dreptul la liberă circulație și ședere pe teritoriul statelor membre pentru cetățenii Uniunii și membrii familiilor acestora (JO L 158, p. 77, Ediție specială, 05/vol. 7, p. 56)


title: Cauza C-116/11: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Sąd Rejonowy Poznań (Republica Polonă) la 7 martie 2011 — Bank Handlowy, Ryszard Adamiak, Christianapol Sp. z o.o

text:
               21.5.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 152/14

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Sąd Rejonowy Poznań (Republica Polonă) la 7 martie 2011 — Bank Handlowy, Ryszard Adamiak, Christianapol Sp. z o.o
   (Cauza C-116/11)
   2011/C 152/24
   Limba de procedură: polona

      Instanța de trimitere

   Sąd Rejonowy Poznań

      Părțile din acțiunea principală

   Bank Handlowy, Ryszard Adamiak, Christianapol Sp. z o.o.

      Întrebările preliminare

               1.

               Articolul 4 alineatul (1) și articolul 4 alineatul (2) litera (j) din Regulamentul (CE) nr. 1346/2000 al Consiliului din 29 mai 2000 privind procedurile de insolvență (1) trebuie interpretat în sensul că noțiunea [OR 2] „închiderea procedurii de insolvență” utilizată în cuprinsul acestei dispoziții trebuie interpretată în mod autonom, independent de reglementările aplicabile în sistemele juridice ale statelor membre individuale, sau dreptul național al statului în care a fost deschisă procedura determină în mod exclusiv momentul în care survine închiderea procedurii de insolvență?

               2.

               Articolul 27 din Regulamentul (CE) nr. 1346/2000 al Consiliului din 29 mai 2000 privind procedurile de insolvență trebuie interpretat în sensul că instanța națională, care soluționează cererea de deschidere a unei proceduri secundare de insolvență, nu poate verifica niciodată incapacitatea de plată a debitorului, asupra bunurilor căruia a fost deschisă o procedură de insolvență principală într-un alt stat membru sau, dimpotrivă, trebuie interpretat în sensul că o instanță națională poate examina în anumite situații existența incapacității de plată a debitorului, în special atunci când procedura principală este o procedură de protecție în cadrul căreia instanța a constatat că debitorul nu se află în incapacitate de plată (procedura franceză de salvgardare)?

               3.

               Interpretarea articolului 27 din Regulamentul (CE) nr. 1346/2000 al Consiliului din 29 mai 2000 privind procedurile de insolvență permite deschiderea unei proceduri secundare de insolvență, al cărei caracter este precizat la articolul 3 alineatul (3) a doua teză din regulament, în statul membru în care se află totalitatea bunurilor debitorului aflat în insolvență, în cazul în care procedura principală supusă recunoașterii automate are caracterul unei proceduri de protecție (precum procedura franceză de salvgardare), în cadrul acestei proceduri a fost aprobat și confirmat un plan de plată, care a fost respectat de către debitor, iar instanța a interzis înstrăinarea bunurilor debitorului?

      (1)  JO L 160, p. 1, Ediție specială, 19/vol. 1, p. 143.


title: Cauza C-198/09: Ordonanța Curții (Camera a șaptea) din 9 noiembrie 2009 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio — Italia) — IFB Stroder Srl/Agenzia Italiana del Farmaco (AIFA) [Articolul 104 alineatul (3) primul paragraf din Regulamentul de procedură — Directiva 89/105/CEE — Transparența măsurilor care reglementează stabilirea prețurilor medicamentelor de uz uman — Articolul 4 — Blocarea prețurilor — Reducerea prețurilor]

text:
               27.2.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 51/16

         Ordonanța Curții (Camera a șaptea) din 9 noiembrie 2009 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio — Italia) — IFB Stroder Srl/Agenzia Italiana del Farmaco (AIFA)
   (Cauza C-198/09) (1)

   (Articolul 104 alineatul (3) primul paragraf din Regulamentul de procedură - Directiva 89/105/CEE - Transparența măsurilor care reglementează stabilirea prețurilor medicamentelor de uz uman - Articolul 4 - Blocarea prețurilor - Reducerea prețurilor)
   2010/C 51/26
   Limba de procedură: italiana

      Instanța de trimitere

   Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: IFB Stroder Srl

      Pârâtă: Agenzia Italiana del Farmaco (AIFA)

      Obiectul

   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio — Interpretarea articolului 4 alineatele (1) și (2) din Directiva 89/105/CEE a Consiliului din 21 decembrie 1988 privind transparența măsurilor care reglementează stabilirea prețurilor medicamentelor de uz uman și includerea acestora în domeniul de aplicare al sistemelor naționale de asigurări de sănătate (JO L 40, p. 8, Ediție specială, 05/vol. 2, p. 84) — Medicamente supuse unei blocări a prețurilor — Modalități care trebuie urmate în cazul unei eventuale reduceri a prețurilor

      Dispozitivul

               1.

               Articolul 4 alineatul (1) din Directiva 89/105/CEE a Consiliului din 21 decembrie 1988 privind transparența măsurilor care reglementează stabilirea prețurilor medicamentelor de uz uman și includerea acestora în domeniul de aplicare al sistemelor naționale de asigurări de sănătate trebuie să fie interpretat în sensul că, sub rezerva respectării cerințelor prevăzute de această dispoziție, autoritățile competente ale unui stat membru pot adopta măsuri cu caracter general care constau în reducerea prețurilor tuturor medicamentelor sau ale anumitor categorii de medicamente, chiar dacă adoptarea acestor măsuri nu este precedată de o blocare a acestor prețuri.

               2.

               Articolul 4 alineatul (1) din Directiva 89/105 trebuie să fie interpretat în sensul că, sub rezerva respectării cerințelor prevăzute de această dispoziție, adoptarea de măsuri de reducere a prețurilor tuturor medicamentelor sau ale anumitor categorii de medicamente este posibilă de mai multe ori în cursul unui an și aceasta timp de mai mulți ani.

               3.

               Articolul 4 alineatul (1) din Directiva 89/105 trebuie să fie interpretat în sensul că nu se opune posibilității ca adoptarea de măsuri prin care se urmărește controlarea prețurilor tuturor medicamentelor sau ale anumitor categorii de medicamente să fie întemeiată pe estimări ale cheltuielilor, cu condiția ca cerințele prevăzute de această dispoziție să fie respectate și ca aceste estimări să fie întemeiate pe date obiective și verificabile.

               4.

               Articolul 4 alineatul (1) din Directiva 89/105 trebuie să fie interpretat în sensul că este de competența statelor membre să stabilească, respectând obiectivul de transparență urmărit prin această directivă, precum și cerințele prevăzute de dispoziția menționată, criteriile în temeiul cărora trebuie să fie efectuată analiza condițiilor macroeconomice prevăzută de această dispoziție și că aceste criterii pot fi reprezentate fie numai de cheltuielile farmaceutice, fie de cheltuielile pentru sănătate în ansamblu, fie chiar de alte tipuri de cheltuieli.

               5.

               Articolul 4 alineatul (2) din Directiva 89/105 trebuie să fie interpretat în sensul că:

                           —

                           statele membre trebuie să prevadă, în toate cazurile, posibilitatea ca o întreprindere vizată printr-o măsură de blocare sau de reducere a prețurilor tuturor medicamentelor sau ale anumitor categorii de medicamente să solicite o derogare de la prețul impus în temeiul acestor măsuri;

                           —

                           acestea sunt obligate să se asigure că, pentru fiecare cerere, este adoptată o decizie motivată și

                           —

                           participarea concretă a întreprinderii vizate constă, pe de o parte, în prezentarea unei expuneri adecvate a motivelor speciale pe care se întemeiază cererea de derogare și, pe de altă parte, în furnizarea de informații suplimentare detaliate în ipoteza în care informațiile care susțin cererea nu sunt adecvate.

      (1)  JO C 233, 26.9.2009.


title: Cauza C-557/08: Acțiune introdusă la 16 decembrie 2008 — Comisia Comunităților Europene/Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord

text:
               21.2.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 44/36

         Acțiune introdusă la 16 decembrie 2008 — Comisia Comunităților Europene/Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord
   (Cauza C-557/08)
   (2009/C 44/61)
   Limba de procedură: engleza
   Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: L. Lozano Palacios și A. A. Gilly, agenți)

      Pârât: Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord
   Concluziile reclamantei

               —

               declararea faptului că, prin neadoptarea actelor cu putere de lege și a actelor administrative necesare pentru a se conforma Directivei 2005/35/CE (1) a Parlamentului European și a Consiliului din 7 septembrie 2005 privind poluarea cauzată de nave și introducerea unor sancțiuni în caz de încălcare sau, în orice caz, prin necomunicarea acestora către Comisie, Regatul Unit nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul acestei directive

               —

               obligarea Regatului Unit la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   Termenul pentru transpunerea directivei a expirat la 1 aprilie 2007.

      (1)  JO L 255, p. 11, Ediție specială, 15/vol. 15, p. 158.


title: Cauza C-535/07: Hotărârea Curții (Camera a doua) din 14 octombrie 2010 — Comisia Europeană/Republica Austria (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Directivele 79/409/CEE și 92/43/CEE — Conservarea păsărilor sălbatice — Desemnare incorectă și protecție juridică insuficientă a ariilor de protecție specială)

text:
               18.12.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 346/3

         Hotărârea Curții (Camera a doua) din 14 octombrie 2010 — Comisia Europeană/Republica Austria
   (Cauza C-535/07) (1)

   (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru - Directivele 79/409/CEE și 92/43/CEE - Conservarea păsărilor sălbatice - Desemnare incorectă și protecție juridică insuficientă a ariilor de protecție specială)
   2010/C 346/04
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: R. Sauer și D. Recchia, agenți)

      Pârâtă: Republica Austria (reprezentanți: E. Riedl, E. Pürgy și K. Drechsel, agenți)

      Intervenientă în susținerea pârâtei: Republica Federală Germania (reprezentanți: M. Lumma și J. Möller, agenți)

      Obiectul

   Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Încălcarea articolului 4 alineatele (1) și (2) din Directiva 79/409/CEE a Consiliului din 2 aprilie 1979 privind conservarea păsărilor sălbatice (JO L 103, p. 1, Ediție specială 15/vol. 1, p. 77) și a articolului 6 alineatul (2) coroborat cu articolul 7 din Directiva 92/43/CEE a Consiliului din 21 mai 1992 privind conservarea habitatelor naturale și a speciilor de faună și floră sălbatică (JO L 206, p. 7, Ediție specială 15/vol. 2, p. 109) — Lipsa desemnării drept arie de protecție specială a unui teritoriu adecvat conservării păsărilor („Hansag”) și desemnarea eronată a unui alt teritoriu („Niedere Tauern”) — Lipsa garantării unei protecții juridice corespunzătoare cerințelor decurgând din dreptul comunitar pentru ariile de protecție specială deja desemnate

      Dispozitivul

               1.

               Constată că:

                           —

                           prin faptul că nu a procedat în mod corect, pe baza unor criterii ornitologice, la clasificarea ca arie de protecție specială a sitului Hanság, în landul Burgenland, și la delimitarea ariei de protecție specială Niedere Tauern, în landul Styria, în conformitate cu articolul 4 alineatul (1) din Directiva 79/409/CEE a Consiliului din 2 aprilie 1979 privind conservarea păsărilor sălbatice și

                           —

                           prin faptul că nu a conferit ariilor de protecție specială Maltsch, Wiesengebiete im Freiwald, Pfeifer Anger, Oberes Donautal și Untere Traun, în landul Austria Superioară, precum și ariei de protecție specială Verwall, în landul Vorarlberg, o protecție juridică conformă cerințelor articolului 4 din Directiva 79/409 și ale articolului 6 alineatul (2) din Directiva 92/43/CEE a Consiliului din 21 mai 1992 privind conservarea habitatelor naturale și a speciilor de faună și floră sălbatică, coroborat cu articolul 7 din această din urmă directivă,
                           Republica Austria nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul acestor dispoziții.

               2.

               Respinge acțiunea cu privire la restul motivelor.

               3.

               Comisia Europeană, Republica Austria și Republica Federală Germania suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 51, 23.2.2008.


title: Cauza T-328/08: Acțiune introdusă la 12 august 2008 — Marreggiando in Calabria — Servizi Pesca Turismo și alții/Comisia Comunităților Europene

text:
               25.10.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 272/38

         Acțiune introdusă la 12 august 2008 — Marreggiando in Calabria — Servizi Pesca Turismo și alții/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza T-328/08)
   (2008/C 272/76)
   Limba de procedură: italiana
   Părțile

      Reclamanți: Mareggiando in Calabria — Servizi Pesca Turismo Soc. coop. (Vibo Valentia, Italia), De Leonardo (Vibo Valentia, Italia), Finelli (Vibo Valentia, Italia) (reprezentanți: A. Maiorana, avvocato, A. De Matteis, avvocato, A. De Francesco, avvocato)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene
   Concluziile reclamanților

               —

               Anularea Regulamentului (CE) nr. 530/2008 al Comisiei din 12 iunie 2008, publicat în JO L 155 din 13 iunie 2008;

               —

               obligarea Comisiei Comunităților Europene la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   Motivele și principalele argumente sunt cele invocate în cauza T-313/08 Veromar di Tudisco Alfio & Salvatore S.n.c./Comisia.