title: Cauza T-756/18: Ordonanța Tribunalului din 17 decembrie 2019 – AG/Europol („Acțiune în anulare – Funcție publică – Decizia (UE) 2015/1889 Decizia (UE) 2015/1889 a Consiliului din 8 octombrie 2015 privind dizolvarea fondului de pensii al Europol – Neregularitatea procedurii precontencioase – Inadmisibilitate”)

text:
               24.2.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 61/38

      Ordonanța Tribunalului din 17 decembrie 2019 – AG/Europol
      (Cauza T-756/18) (1)

      („Acțiune în anulare - Funcție publică - Decizia (UE) 2015/1889 Decizia (UE) 2015/1889 a Consiliului din 8 octombrie 2015 privind dizolvarea fondului de pensii al Europol - Neregularitatea procedurii precontencioase - Inadmisibilitate”)
      (2020/C 61/48)
      Limba de procedură: germana

         Părțile

         Reclamant: AG (reprezentant: C. Abrar, avocat)

         Pârâtă: Agenția Uniunii Europene pentru Cooperare în Materie de Aplicare a Legii (reprezentanți: J. Teal și A. Ketels, agenți, asistați de D. Waelbroeck și A. Duron, avocați)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 270 TFUE și având ca obiect anularea deciziei implicite a EUROPOL de respingere a reclamației sale din 2 iulie 2018 împotriva refuzului implicit al EUROPOL de a adopta o decizie motivată privind drepturile reclamantului la fondul de pensii independent instituit prin articolului 37 din anexa 6 la statutul personalului EUROPOL

         Dispozitivul

                  1)

                     Respinge acțiunea.

                  2)

                     Constată că nu mai este necesar să se pronunțe asupra cererii de intervenție a Consiliului Uniunii Europene.

                  3)

                     AG și Agenția Uniunii Europene pentru Cooperare în Materie de Aplicare a Legii (EUROPOL) suportă propriile cheltuieli de judecată.

                  4)

                     Consiliul suportă propriile cheltuieli de judecată aferente cererii de intervenție.

         (1)  JO C 93, 11.3.2019.


title: Cauza T-763/18: Ordonanța Tribunalului din 18 decembrie 2019 – Lazarus Szolgáltató és Kereskedelmi/Comisia („Acțiune în anulare – Ajutoare de stat – Ajutor pretins nelegal pus în aplicare de Ungaria în favoarea întreprinderilor care au angajat lucrători cu handicap – Presupuse decizii ale Comisiei prin care măsura de ajutor este declarată compatibilă cu piața internă – Termen de introducere a acțiunii – Momentul de la care începe să curgă termenul – Cunoaștere dobândită – Probă – Obligația de diligență – Act care nu este supus căilor de atac – Inadmisibilitate”)

text:
               24.2.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 61/39

      Ordonanța Tribunalului din 18 decembrie 2019 – Lazarus Szolgáltató és Kereskedelmi/Comisia
      (Cauza T-763/18) (1)

      („Acțiune în anulare - Ajutoare de stat - Ajutor pretins nelegal pus în aplicare de Ungaria în favoarea întreprinderilor care au angajat lucrători cu handicap - Presupuse decizii ale Comisiei prin care măsura de ajutor este declarată compatibilă cu piața internă - Termen de introducere a acțiunii - Momentul de la care începe să curgă termenul - Cunoaștere dobândită - Probă - Obligația de diligență - Act care nu este supus căilor de atac - Inadmisibilitate”)
      (2020/C 61/49)
      Limba de procedură: maghiara

         Părțile

         Reclamantă: Lazarus Szolgáltató és Kereskedelmi Kft. (Lazarus Kft.) (Békés, Ungaria) (reprezentant: L. Szabó, avocat)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: V. Bottka și C. Georgieva-Kecsmar, agenți)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE având ca obiect anularea deciziilor pretins adoptate de Comisie cu privire, pe de o parte, la plângerea SA.29432 – CP 290/2009 – Ungaria – Ajutor în ceea ce privește angajarea lucrătorilor cu handicap presupus ilegal din cauza caracterului discriminatoriu al reglementării și, pe de altă parte, la plângerea SA.45498 (FC/2016) – Reclamația OPS Újpest-lift Kft. privind ajutorul de stat acordat întreprinderilor care au angajat lucrători cu handicap între 2006 și 2012

         Dispozitivul

                  1)

                     Respinge acțiunea.

                  2)

                     Obligă Lazarus Szolgáltató és Kereskedelmi Kft. (Lazarus Kft.) la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 103, 18.3.2019.


title: Cauza T-12/19: Ordonanța Tribunalului din 18 decembrie 2019 – Nowhere/EUIPO – Junguo Ye (APE TEES) („Marcă a Uniunii Europene – Revocare a deciziei atacate – Dispariția obiectului litigiului – Nepronunțare asupra fondului”)

text:
               24.2.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 61/40

      Ordonanța Tribunalului din 18 decembrie 2019 – Nowhere/EUIPO – Junguo Ye (APE TEES)
      (Cauza T-12/19) (1)

      („Marcă a Uniunii Europene - Revocare a deciziei atacate - Dispariția obiectului litigiului - Nepronunțare asupra fondului”)
      (2020/C 61/50)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Nowhere Co. Ltd (Tokyo, Japonia) (reprezentant: A. Norris, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentanți: P. Sipos și H. O’Neill, agenți)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO: Junguo Ye (Elche, Spania)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a doua de recurs a EUIPO din 8 octombrie 2018 (cauza R 2474/2017-2) privind o procedură de opoziție între Nowhere și domnul Ye

         Dispozitivul

                  1)

                     Nu mai este necesară pronunțarea asupra fondului cauzei.

                  2)

                     Obligă Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO) la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 72, 25.2.2019.


title: Cauza T-66/19: Ordonanța Tribunalului din 10 decembrie 2019 – Vlaamse Gemeenschap și Vlaams Gewest/Parlamentul și Consiliul („Acțiune în anulare – Piața internă – Libertăți fundamentale – Regulamentul (UE) 2018/1724 – Înființarea unui portal digital unic (gateway) pentru a oferi acces la informații, la proceduri și la servicii de asistență și de soluționare a problemelor – Autoritate infrastatală – Calitate procesuală activă – Afectare individuală – Inadmisibilitate”)

text:
               24.2.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 61/40

      Ordonanța Tribunalului din 10 decembrie 2019 – Vlaamse Gemeenschap și Vlaams Gewest/Parlamentul și Consiliul
      (Cauza T-66/19) (1)

      („Acțiune în anulare - Piața internă - Libertăți fundamentale - Regulamentul (UE) 2018/1724 - Înființarea unui portal digital unic (gateway) pentru a oferi acces la informații, la proceduri și la servicii de asistență și de soluționare a problemelor - Autoritate infrastatală - Calitate procesuală activă - Afectare individuală - Inadmisibilitate”)
      (2020/C 61/51)
      Limba de procedură: neerlandeza

         Părțile

         Reclamante: Vlaamse Gemeenschap (Belgia) și Vlaams Gewest (Belgia) (reprezentanți: T. Eyskens, N. Bonbled și P. Geysens, avocați)

         Pârâți: Parlamentul European (reprezentanți: I. McDowell, R. van de Westelaken și M. Peternel, agenți), Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: K. Michoel și O. Segnana, agenți)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE prin care se solicită anularea Regulamentului (UE) 2018/1724 al Parlamentului European și al Consiliului din 2 octombrie 2018 privind înființarea unui portal digital unic (gateway) pentru a oferi acces la informații, la proceduri și la servicii de asistență și de soluționare a problemelor și de modificare a Regulamentului (UE) nr. 1024/2012 (JO 2018, L 295, p. 1)

         Dispozitivul

                  1)

                     Respinge acțiunea ca inadmisibilă.

                  2)

                     Nu este necesară pronunțarea asupra cererii de intervenție a Comisiei Europene.

                  3)

                     Vlaamse Gemeenschap și Vlaams Gewest suportă cheltuielile de judecată efectuate de Parlamentul European și de Consiliul Uniunii Europene, pe lângă propriile cheltuieli de judecată.

                  4)

                     Comisia suportă propriile cheltuieli de judecată aferente cererii de intervenție.

         (1)  JO C 122, 1.4.2019.


title: Cauza T-74/19: Ordonanța Tribunalului din 19 decembrie 2019 – DK Company/EUIPO – Hunter Boot (DENIM HUNTER) („Marcă a Uniunii Europene – Procedură de opoziție – Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurative DENIM HUNTER – Revocare a deciziei atacate – Dispariția obiectului litigiului – Nepronunțare asupra fondului)

text:
               24.2.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 61/41

      Ordonanța Tribunalului din 19 decembrie 2019 – DK Company/EUIPO – Hunter Boot (DENIM HUNTER)
      (Cauza T-74/19) (1)

      („Marcă a Uniunii Europene - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurative DENIM HUNTER - Revocare a deciziei atacate - Dispariția obiectului litigiului - Nepronunțare asupra fondului)
      (2020/C 61/52)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: DK Company A/S (Ikast, Danemarca) (reprezentant: S. Hansen, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentant: E. Markakis, agent)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO: Hunter Boot (Edinburgh, Regatul Unit)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva deciziei Camerei a doua de recurs a EUIPO din 16 noiembrie 2018 (cauza R 849/2018-2) privind o procedură de opoziție între Hunter Boot și DK Company

         Dispozitivul

                  1)

                     Nu mai este necesară pronunțarea asupra fondului acțiunii.

                  2)

                     Obligă Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO) la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 112, 25.3.2019.


title: Cauza T-154/169: Ordonanța Tribunalului din 20 decembrie 2019 – ZU/SEAE („Acțiune în anulare – Funcție publică – Funcționari – Cheltuieli de misiune – Act care nu este supus căilor de atac – Act care nu lezează – Neregularitatea procedurii precontencioase – Cale de atac prematură – Inadmisibilitate”)

text:
               24.2.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 61/42

      Ordonanța Tribunalului din 20 decembrie 2019 – ZU/SEAE
      (Cauza T-154/169) (1)

      („Acțiune în anulare - Funcție publică - Funcționari - Cheltuieli de misiune - Act care nu este supus căilor de atac - Act care nu lezează - Neregularitatea procedurii precontencioase - Cale de atac prematură - Inadmisibilitate”)
      (2020/C 61/53)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamant: ZU (reprezentant: C. Bernard-Glanz, avocat)

         Pârât: Serviciul European de Acțiune Externă (reprezentanți: S. Marquardt și R. Spac, agenți)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 270 TFUE și având ca obiect anularea deciziei autorității împuternicite să facă numiri a SEAE din 30 noiembrie 2018, în măsura în care respinge plângerea reclamantului din 27 iulie 2018 întrucât ar respinge implicit cererea reclamantului din 26 februarie 2018 referitoare la cheltuieli de misiune.

         Dispozitivul

                  1)

                     Respinge acțiunea ca inadmisibilă.

                  2)

                     Îl obligă pe ZU la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 155, 6.5.2019.


title: Cauza T-192/19: Ordonanța Tribunalului din 18 decembrie 2019 – Ceramica Flaminia/EUIPO – Ceramica Cielo (goclean) („marcă a uniunii Europene – Procedură de declarare a nulității – Marca Uniunii Europene figurativă goclean – Revocarea deciziei atacate – Articolul 103 din Regulamentul (UE) 2017/1001 – Dispariția obiectului litigiului – Nepronunțare asupra fondului”)

text:
               24.2.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 61/43

      Ordonanța Tribunalului din 18 decembrie 2019 – Ceramica Flaminia/EUIPO – Ceramica Cielo (goclean)
      (Cauza T-192/19) (1)

      („marcă a uniunii Europene - Procedură de declarare a nulității - Marca Uniunii Europene figurativă goclean - Revocarea deciziei atacate - Articolul 103 din Regulamentul (UE) 2017/1001 - Dispariția obiectului litigiului - Nepronunțare asupra fondului”)
      (2020/C 61/54)
      Limba de procedură: italiana

         Părțile

         Reclamantă: Ceramica Flaminia SpA (Civita Castellana, Italia) (reprezentanți: A. Improda și R. Arista, avocați)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentant: M. Capostagno, agent)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO: Ceramica Cielo SpA (Fabrica di Roma, Italia)

         Obiectul

      Acțiune introdusă împotriva deciziei Camerei a doua de recurs a EUIPO din 30 ianuarie 2019 (cauza R 991/2018-2), referitoare la o procedură de declarare a nulității între Ceramica Cielo și Ceramica Flaminia.

         Dispozitivul

                  1)

                     Constată că nu mai este necesar să se pronunțe asupra fondului cauzei.

                  2)

                     Obligă Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO) la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 206, 17.6.2019.


title: Cauza T-210/19: Ordonanța Tribunalului din 17 decembrie 2019 – Società Agricola Tenuta di Rimale și alții/Comisia („Acțiune în anulare – Politica agricolă comună – Norme obligatorii privind reglementarea ofertei de brânză care beneficiază de o denumire de origine protejată – Respingerea cererii de adoptare a unor acte de punere în aplicare – Act neatacabil – Inadmisibilitate”)

text:
               24.2.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 61/43

      Ordonanța Tribunalului din 17 decembrie 2019 – Società Agricola Tenuta di Rimale și alții/Comisia
      (Cauza T-210/19) (1)

      („Acțiune în anulare - Politica agricolă comună - Norme obligatorii privind reglementarea ofertei de brânză care beneficiază de o denumire de origine protejată - Respingerea cererii de adoptare a unor acte de punere în aplicare - Act neatacabil - Inadmisibilitate”)
      (2020/C 61/55)
      Limba de procedură: italiana

         Părțile

         Reclamante: Società Agricola Tenuta di Rimale Ss (Fidenza, Italia) și 9 alți reclamanți ale căror nume figurează în anexa la ordonanță (reprezentanți: M. Libertini, A. Scognamiglio și M. Spolidoro, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: D. Bianchi și F. Moro, agenți)

         Obiectul

      Cerere formulată în temeiul articolului 263 TFUE prin care se solicită anularea pretinsei decizii conținute în scrisoarea Comisiei din 6 februarie 2019 [Ares(2019) 677860] de respingere a cererii reclamanților prin care se urmărea să se obțină, pe de o parte, constatarea pretinsei încălcări de către autoritățile italiene a Regulamentului (UE) nr. 1308/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 17 decembrie 2013 de instituire a unei organizări comune a piețelor produselor agricole și de abrogare a Regulamentelor (CEE) nr. 922/72, (CEE) nr. 234/79, (CE) nr. 1037/2001 și (CE) nr. 1234/2007 ale Consiliului (JO 2013, L 347, p. 671), precum și a articolului 101 TFUE și, pe de altă parte, adoptarea de către Comisie a unor acte de punere în aplicare, în temeiul articolului 150 alineatul (8) din regulamentul menționat, prin care Republica Italiană să fie obligată să abroge normele privind reglementarea ofertei de brânză parmigiano reggiano pentru perioada 2017-2019.

         Dispozitivul

                  1)

                     Respinge acțiunea ca inadmisibilă.

                  2)

                     Obligă Società Agricola Tenuta di Rimale Ss și pe ceilalți reclamanți ale căror nume figurează în anexă la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 213, 24.6.2019.


title: Cauza T-297/19: Ordonanța Tribunalului din 20 decembrie 2019 – Dragomir/Comisia („Răspundere extracontractuală – Stat de drept – Independența justiției – Dreptul la un proces echitabil – Protecția datelor cu caracter personal – Neadoptarea de către Comisie a măsurilor prin care să se asigure că România își respectă obligațiile – Încălcare suficient de gravă a unei norme de drept care conferă drepturi particularilor – Acțiune vădit nefondată”)

text:
               24.2.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 61/44

      Ordonanța Tribunalului din 20 decembrie 2019 – Dragomir/Comisia
      (Cauza T-297/19) (1)

      („Răspundere extracontractuală - Stat de drept - Independența justiției - Dreptul la un proces echitabil - Protecția datelor cu caracter personal - Neadoptarea de către Comisie a măsurilor prin care să se asigure că România își respectă obligațiile - Încălcare suficient de gravă a unei norme de drept care conferă drepturi particularilor - Acțiune vădit nefondată”)
      (2020/C 61/56)
      Limba de procedură: româna

         Părțile

         Reclamant: Daniel Dragomir (București, România) (reprezentant: R. Chiriță, avocat)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: C. Giolito și H. Stancu, agenți)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 268 TFUE și prin care se urmărește obținerea reparării prejudiciului pe care reclamantul l-ar fi suferit ca urmare, pe de o parte, a omisiunii Comisiei de a-și îndeplini obligațiile privind respectarea, de către România, a statului de drept, a independenței justiției și a dreptului la un proces echitabil și, pe de altă parte, a omisiunii Comisiei de a-și îndeplini obligațiile privind protecția datelor cu caracter personal.

         Dispozitivul

                  1)

                     Respinge acțiunea.

                  2)

                     Îl obligă pe domnul Daniel Dragomir la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 270, 12.8.2019.


title: Cauza T-319/19: Ordonanța Tribunalului din 10 decembrie 2019 – Gollnisch/Parlamentul („Acțiune în anulare – Drept instituțional – Normele privind cheltuielile și indemnizațiile deputaților în Parlamentul European – Modificarea sistemului de pensie suplimentară voluntară – Act normativ – Termen de introducere a acțiunii – Tardivitate – Act care nu este supus căilor de atac – Încălcarea cerințelor de formă – Inadmisibilitate”)

text:
               24.2.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 61/45

      Ordonanța Tribunalului din 10 decembrie 2019 – Gollnisch/Parlamentul
      (Cauza T-319/19) (1)

      („Acțiune în anulare - Drept instituțional - Normele privind cheltuielile și indemnizațiile deputaților în Parlamentul European - Modificarea sistemului de pensie suplimentară voluntară - Act normativ - Termen de introducere a acțiunii - Tardivitate - Act care nu este supus căilor de atac - Încălcarea cerințelor de formă - Inadmisibilitate”)
      (2020/C 61/57)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamant: Bruno Gollnisch (Villiers-le-Mahieu, Franța) (reprezentant: B. Bonnefoy-Claudet, avocat)

         Pârât: Parlamentul European (reprezentanți: Z. Nagy și M. Ecker, agenți)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE prin care se urmărește anularea Deciziei Biroului Parlamentului European din 10 decembrie 2018 de modificare a Normelor de aplicare a Statutului deputaților în Parlamentul European (JO 2018, C 466, p. 8), a scrisorii din 26 martie 2019 a președintelui Parlamentului de respingere a recursului grațios formulat împotriva deciziei Biroului Parlamentului, precum și a tuturor actelor adoptate pe baza acesteia

         Dispozitivul

                  1)

                     Respinge acțiunea ca inadmisibilă.

                  2)

                     Domnul Bruno Gollnisch suportă, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, și pe cele efectuate de Parlamentul European.

         (1)  JO C 255, 29.7.2019.


title: Cauza T-360/19: Ordonanța Tribunalului din 19 decembrie 2019 – Jalkh/Parlamentul („Acțiune în anulare – Drept instituțional – Rezoluție legislativă a Parlamentului European – Act care nu este supus căilor de atac – Act pregătitor – Inadmisibilitate”)

text:
               24.2.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 61/46

      Ordonanța Tribunalului din 19 decembrie 2019 – Jalkh/Parlamentul
      (Cauza T-360/19) (1)

      („Acțiune în anulare - Drept instituțional - Rezoluție legislativă a Parlamentului European - Act care nu este supus căilor de atac - Act pregătitor - Inadmisibilitate”)
      (2020/C 61/58)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamant: Jean-François Jalkh (Gretz-Armainvilliers, Franța) (reprezentant: F. Wagner, avocat)

         Pârât: Parlamentul European (reprezentanți: Z. Nagy și S. Lucente, agenți)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE și având ca obiect anularea Rezoluției legislative a Parlamentului European referitoare la propunerea de regulament al Parlamentului European și al Consiliului de modificare a Regulamentului (UE, Euratom) nr. 883/2013 privind investigațiile efectuate de Oficiul European de Luptă Antifraudă (OLAF) în ceea ce privește cooperarea cu Parchetul European și eficacitatea investigațiilor OLAF [COM(2018) 0338 – C8-0214/2018 – 2018/0170(COD)]

         Dispozitivul

                  1)

                     Respinge acțiunea ca inadmisibilă

                  2)

                     Îl obligă pe domnul Jean-François Jalkh la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 263, 5.8.2019.


title: Cauza T-654/19 R: Ordonanța președintelui Tribunalului din 12 decembrie 2019 – FF/Comisia („Procedură de măsuri provizorii – Drept instituțional – Răspunderea Uniunii – Fotografia unui bărbat utilizată ca avertisment de sănătate – Acțiune în despăgubire – Cerere de măsuri provizorii – Necesitate – Inadmisibilitate”)

text:
               24.2.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 61/46

      Ordonanța președintelui Tribunalului din 12 decembrie 2019 – FF/Comisia
      (Cauza T-654/19 R)
      („Procedură de măsuri provizorii - Drept instituțional - Răspunderea Uniunii - Fotografia unui bărbat utilizată ca avertisment de sănătate - Acțiune în despăgubire - Cerere de măsuri provizorii - Necesitate - Inadmisibilitate”)
      (2020/C 61/59)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamant: FF (reprezentant: A. Fittante, avocat)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: I. Rubene și D. Martin, agenți)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolele 278 și 279 TFUE având ca obiect dispunerea unei expertize cu titlu de măsură provizorie

         Dispozitivul

                  1)

                     Respinge cererea de măsuri provizorii.

                  2)

                     Cererea privind cheltuielile de judecată se soluționează odată cu fondul.


title: Cauza T-411/18: Acțiune introdusă la 13 decembrie 2019 – WM/Comisia Europeană

text:
               24.2.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 61/47

      Acțiune introdusă la 13 decembrie 2019 – WM/Comisia Europeană
      (Cauza T-411/18)
      (2020/C 61/60)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamant: WM (reprezentant: B. Entringer, avocat)

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Concluziile

      Reclamantul solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei comisiei de evaluare din 27 septembrie 2017 din cadrul concursului EPSO/AD/338/17 de a nu-l include pe reclamant în lista de rezervă;

                  —

                  anularea deciziei autorității împuternicite să facă numiri din 19 aprilie 2018 de respingere a reclamației nr. R/75/17;

                  —

                  acordarea unei despăgubiri în cuantum de cel puțin 25 000 de euro în favoarea reclamantului;

                  —

                  obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamantul invocă un motiv unic, întemeiat pe încălcarea de către Comisie a principiilor nediscriminării și egalității de tratament în raport cu încadrarea în muncă și ocuparea forței de muncă.

                  —

                  În susținerea motivului, reclamantul face trimitere la articolul 5 din Directiva 2000/78 (1) și la articolul 1d din Statutul funcționarilor Uniunii Europene și invocă faptul că pârâta nu a efectuat aprecierea individuală obligatorie a nevoilor reclamantului.

         (1)  Directiva 2000/78/CE a Consiliului din 27 noiembrie 2000 de creare a unui cadru general în favoarea egalității de tratament în ceea ce privește încadrarea în muncă și ocuparea forței de muncă (JO 2000, L 303, p. 16, Ediție specială, 05/vol. 6, p. 7).


title: Cauza C-60/19 P: Recurs introdus la 24 ianuarie 2019 de Mouvement pour une Europe des nations et des libertés împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a opta) din 27 noiembrie 2018 în cauza T-829/16, Mouvement pour une Europe des nations et des libertés/Parlamentul

text:
               11.3.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 93/36

      Recurs introdus la 24 ianuarie 2019 de Mouvement pour une Europe des nations et des libertés împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a opta) din 27 noiembrie 2018 în cauza T-829/16, Mouvement pour une Europe des nations et des libertés/Parlamentul
      (Cauza C-60/19 P)
      (2019/C 93/47)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Recurentă: Mouvement pour une Europe des nations et des libertés (reprezentant: A. Varaut, avocat)

         Cealaltă parte din procedură: Parlamentul European

         Concluziile recurentei

                  —

                  Anularea hotărârii atacate;

                  —

                  anularea deciziei Parlamentului European din 12 septembrie 2016 prin care se declară anumite cheltuieli neeligibile pentru o subvenție în cadrul exercițiului financiar 2015;

                  —

                  obligarea Parlamentului la plata tuturor cheltuielilor de judecată;

                  —

                  alocarea în beneficiul recurentei a cheltuielilor de procedură.

         Motivele și principalele argumente

      Mouvement pour une Europe des nations et des libertés (MENL) a editat un afiș referitor la criza migratorie și la Acordul Schengen care purta sigla sa, precum și, într-un mod mult mai discret, pe cele ale Front National și Vlaams Belang.
      Parlamentul a respins cheltuiala aferentă acestui afiș, considerând că ea constituia un avantaj nedatorat în favoarea unui partid politic național.
      Prin hotărârea atacată, Tribunalul a respins acțiunea MENL de anulare a acestei decizii.
      MENL solicită anularea acestei hotărâri pentru erorile de drept următoare:

                  —

                  faptele cauzei au fost denaturate, întrucât Tribunalul, după ce a constatat că Biroul Parlamentului nu a avut cunoștință de mijloacele de apărare ale MENL, a considerat totuși că acesta a putut totuși să se apere întrucât motivele sale fuseseră transmise unui asistent al unuia dintre membrii Biroului;

                  —

                  articolul 41 din cartă, articolul 16 din Codul european al bunei conduite administrative și articolul 8 din Decizia Biroului Parlamentului din 29 martie 2004 de stabilire a normelor de punere în aplicare a Regulamentului (CE) nr. 2004/2003 al Parlamentului European și al Consiliului din 4 noiembrie 2003 privind statutul și finanțarea partidelor politice la nivel european (1) au fost încălcate, întrucât Tribunalul a considerat că o muncă de decizie a serviciilor Parlamentului se putea substitui unei decizii a Biroului Parlamentului;

                  —

                  Tribunalul a respins în mod eronat excepția de nelegalitate a articolului 7 din Regulamentul nr. 2004/2003, ridicată în temeiul articolului 277 TFUE, întrucât pe de o parte a considerat că conținutul interdicției finanțării indirecte este o noțiune juridică nedeterminată, iar pe de altă parte a admis aplicarea acesteia;

                  —

                  Tribunalul a încălcat articolul 7 din Regulamentul nr. 2004/2003, întrucât a considerat că prezența siglei unui partid politic, indiferent de mărimea siglei, pe un afiș al unui partid politic european constituie prin natura sa o finanțare directă ilicită a partidului respectiv.

         (1)  JO 2003, L 297, p. 1.


title: Cauza T-331/18: Ordonanța Tribunalului din 16 ianuarie 2019 – Szécsi și Somossy/Comisia („Acţiune în despăgubire – Drept instituţional – Neluarea de către Comisie a măsurilor adecvate pentru a se asigura respectarea, de către instanţele maghiare, a articolului 13 din Directiva 2005/29/CE şi a normei de transpunere naţională care se raportează la acesta – Inadmisibilitate”)

text:
               11.3.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 93/62

      Ordonanța Tribunalului din 16 ianuarie 2019 – Szécsi și Somossy/Comisia
      (Cauza T-331/18) (1)

      ((„Acţiune în despăgubire - Drept instituţional - Neluarea de către Comisie a măsurilor adecvate pentru a se asigura respectarea, de către instanţele maghiare, a articolului 13 din Directiva 2005/29/CE şi a normei de transpunere naţională care se raportează la acesta - Inadmisibilitate”))
      (2019/C 93/81)
      Limba de procedură: germana

         Părțile

         Reclamanți: István Szécsi (Szeged, Ungaria) și Nóra Somossy (Szeged) (reprezentant: D. Lazar, avocat)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: B. Bertelmann și N. Ruiz García, agenți)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 268 TFUE şi având ca obiect repararea prejudiciului pe care reclamanţii l-ar fi suferit ca urmare a încălcării de către Comisie a obligaţiei de supraveghere

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acţiunea ca inadmisibilă.

                  2)

                  Îi obligă pe domnul István Szécsi şi pe doamna Nóra Somossy la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 259, 23.7.2018.


title: Cauza T-436/18: Ordonanța Tribunalului din 23 ianuarie 2019 – Prigent/Comisia („Acțiune în anulare – Clasare a unei plângeri – Refuzul Comisiei de a iniția o procedură de constatare a neîndeplinirii obligațiilor – Act care nu este supus căilor de atac – Lipsa afectării directe – Inadmisibilitate”)

text:
               11.3.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 93/62

      Ordonanța Tribunalului din 23 ianuarie 2019 – Prigent/Comisia
      (Cauza T-436/18) (1)

      ((„Acțiune în anulare - Clasare a unei plângeri - Refuzul Comisiei de a iniția o procedură de constatare a neîndeplinirii obligațiilor - Act care nu este supus căilor de atac - Lipsa afectării directe - Inadmisibilitate”))
      (2019/C 93/82)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamant: Claude Prigent (Caudan, Franța) (reprezentant: A. Bove, avocat)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentant: D. Martin, agent)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE și prin care se urmărește anularea deciziei Comisiei din 23 mai 2018 de a nu continua soluționarea plângerii reclamantului prin care se solicita constatarea pretinsei încălcări de către autoritățile franceze a Directivei 2009/138/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 25 noiembrie 2009 privind accesul la activitate și desfășurarea activității de asigurare și de reasigurare (Solvabilitate II) (JO 2009, L 335, p.1)

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Îl obligă pe domnul Claude Prigent la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 352, 1.10.2018.


title: Cauza T-557/18: Ordonanța Tribunalului din 10 ianuarie 2019 – LG Electronics/EUIPO – Beko (BECON) („Marcă a Uniunii Europene – Procedură de opoziție – Retragerea opoziției – Nepronunțare asupra fondului”)

text:
               11.3.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 93/63

      Ordonanța Tribunalului din 10 ianuarie 2019 – LG Electronics/EUIPO – Beko (BECON)
      (Cauza T-557/18) (1)

      ((„Marcă a Uniunii Europene - Procedură de opoziție - Retragerea opoziției - Nepronunțare asupra fondului”))
      (2019/C 93/83)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: LG Electronics, Inc. (Seul, Coreea de Sud) (reprezentant: M. Graf, avocat)

         Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: D. Gája, agent)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO, intervenientă în faţa Tribunalului: Beko plc (Watford, Regatul Unit)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 11 iulie 2018 (cauza R 41/2018–5), privind o procedură de opoziție între Beko plc și LG Electronics, Inc.

         Dispozitivul

                  1)

                  Nu mai este necesară pronunțarea asupra fondului cauzei.

                  2)

                  Obligă LG Electronics la suportarea propriilor cheltuieli de judecată, precum și la plata celor efectuate de Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO).

         (1)  JO C 399, 5.11.2018.


title: Cauza T-574/18 R: Ordonanța președintelui Tribunalului din 21 ianuarie 2019 – Agrochem-Maks/Comisia („Măsuri provizorii – Produse fitosanitare – Substanța activă oxasulfuron – Nereînnoirea aprobării în scopul introducerii pe piață – Cerere de suspendare a executării – Lipsa urgenței – Evaluare comparativă a intereselor”)

text:
               11.3.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 93/64

      Ordonanța președintelui Tribunalului din 21 ianuarie 2019 – Agrochem-Maks/Comisia
      (Cauza T-574/18 R)
      ((„Măsuri provizorii - Produse fitosanitare - Substanța activă oxasulfuron - Nereînnoirea aprobării în scopul introducerii pe piață - Cerere de suspendare a executării - Lipsa urgenței - Evaluare comparativă a intereselor”))
      (2019/C 93/84)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Agrochem-Maks d.o.o. (Zagreb, Croația) (reprezentant: S. Pappas, avocat)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: A. Lewis, I. Naglis și G. Koleva, agenți)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolele 278 și 279 TFUE având ca obiect suspendarea executării Regulamentului de punere în aplicare (UE) 2018/1019 al Comisiei din 18 iulie 2018 privind nereînnoirea aprobării substanței active oxasulfuron, în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 1107/2009 al Parlamentului European și al Consiliului privind introducerea pe piață a produselor fitosanitare, și de modificare a Regulamentului de punere în aplicare (UE) nr. 540/2011 al Comisiei (JO 2018, L 183, p. 14)

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge cererea de măsuri provizorii.

                  2)

                  Cererile privind cheltuielile de judecată se soluționează odată cu fondul.


title: Cauza T-751/18: Acțiune introdusă la 21 decembrie 2018 – Daimler/Comisia

text:
               11.3.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 93/64

      Acțiune introdusă la 21 decembrie 2018 – Daimler/Comisia
      (Cauza T-751/18)
      (2019/C 93/85)
      Limba de procedură: germana

         Părțile

         Reclamantă: Daimler AG (Stuttgart, Germania) (reprezentanți: N. Wimmer, C. Arhold și G. Ollinger, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea Deciziei CLIMA/C4/WB/sg Ares(2018) având referința Ares(2018)5413709 a Comisiei din 22 octombrie 2018, adoptată în temeiul articolului 12 alineatul (2) din Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 725/2011 (1) și

                  —

                  obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamanta invocă următoarele motive.

                  1.

                  Primul motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 12 alineatul (1) al doilea paragraf din Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 725/2011 coroborat cu articolul 1 alineatul (3) din Decizia de punere în aplicare (UE) 2015/158 (2)

                              —

                              În cadrul primului motiv, reclamanta susține că pârâta a încălcat articolul 12 alineatul (1) al doilea paragraf din Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 725/2011 coroborat cu articolul 1 alineatul (3) din Decizia de punere în aplicare (UE) 2015/158 prin faptul că, la evaluarea reducerii emisiilor de CO2, aceasta a derogat de la metodologia de testare autorizată întrucât a aplicat un factor Willans eronat.

                  2.

                  Al doilea motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 12 alineatul (1) al doilea paragraf din Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 725/2011 coroborat cu articolul 1 alineatul (3) din Decizia de punere în aplicare (UE) 2015/158 coroborat cu articolul 6 alineatul (1) din Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 725/2011

                              —

                              În cadrul celui de al doilea motiv, reclamanta arată că pârâta a încălcat articolul 12 alineatul (1) al doilea paragraf din Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 725/2011 coroborat cu articolul 1 alineatul (3) din Decizia de punere în aplicare (UE) 2015/158 coroborat cu articolul 6 alineatul (1) din Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 725/2011 prin faptul că, la aplicarea metodei de testare la care a recurs, pârâta nu a efectuat precondiționarea specifică necesară.

                  3.

                  Al treilea motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 12 alineatul (2) din Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 725/2011

                              —

                              În cadrul celui de al treilea motiv, reclamanta susține că pârâta a încălcat articolul 12 alineatul (2) din Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 725/2011 prin faptul că a dispus neluarea în considerare a eco-inovației pentru anul anterior 2017, deși această dispoziție autorizează în mod expres doar o decizie de neluare în considerare pentru anul următor.

                  4.

                  Al patrulea motiv, întemeiat pe încălcarea dreptului de a fi ascultat

                              —

                              În cadrul celui de al patrulea motiv, reclamanta arată că au fost încălcate dreptul său de a fi ascultată în conformitate cu cerințele rezultate din principiul general al respectării dreptului la apărare, precum și cerințele prevăzute la articolul 41 alineatul (2) din Carta drepturilor fundamentale. Pârâta a autorizat un schimb de corespondență cu privire la opiniile juridice, însă ulterior a adoptat decizia atacată.

                  5.

                  Al cincilea motiv, întemeiat pe încălcarea dreptului la apărare

                              —

                              În cadrul celui de al cincilea motiv, reclamanta arată că decizia nu este motivată corespunzător cerințelor prevăzute la articolul 296 TFUE și la articolul 41 alineatul (2) litera (c) din Carta drepturilor fundamentale. În decizia atacată, pârâta se referă doar în mod vag la diferențele privind metoda de testare, însă nu se exprimă în ceea ce privește chestiunea determinantă dacă și în ce măsură metoda de testare necesită o precondiționare specifică și dacă pârâta a autorizat o asemenea metodă de testare în Decizia de punere în aplicare (UE) 2015/158.

         (1)  Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 725/2011 al Comisiei din 25 iulie 2011 de stabilire a unei proceduri de aprobare și de certificare a tehnologiilor inovatoare care contribuie la reducerea emisiilor de CO2 generate de automobile, în temeiul Regulamentului (CE) nr. 443/2009 al Parlamentului European și al Consiliului (JO L 194, 26.7.2011, p. 19).

         (2)  Decizia de punere în aplicare (UE) 2015/158 a Comisiei din 30 ianuarie 2015 de aprobare a două alternatoare Robert Bosch GmbH de înaltă eficiență ca tehnologii inovatoare pentru reducerea emisiilor de CO2 generate de autoturisme, în temeiul Regulamentului (CE) nr. 443/2009 al Parlamentului European și al Consiliului (JO L 26, 31.1.2015, p. 31).


title: Cauza T-755/18: Acțiune introdusă la 22 decembrie 2018 – FL Brüterei M V și alții/Comisia

text:
               11.3.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 93/65

      Acțiune introdusă la 22 decembrie 2018 – FL Brüterei M V și alții/Comisia
      (Cauza T-755/18)
      (2019/C 93/86)
      Limba de procedură: germana

         Părțile

         Reclamante: FL Brüterei M V GmbH (Finkenthal, Germania), Erdegut GmbH (Finkenthal), Ökofarm Groß Markow GmbH (Lelkendorf, Germania) (reprezentant: H. Schmidt, avocat)

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Concluziile

      Reclamantele solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea articolului 1 alineatul (4) din Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2018/1584 (1) al Comisiei din 22 octombrie 2018, publicat în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene din 23 octombrie 2018 sub nr. L 264/1, care modifică Regulamentul (CE) nr. 889/2008 (2) astfel: „la articolul 42 litera (b), data «31 decembrie 2018» se înlocuiește cu data «31 decembrie 2020»”;

                  —

                  obligarea pârâtei la plata sumei de 2 469 503,44 euro către FL Brüterei M-V GmbH, majorată cu dobânzi moratorii începând cu data comunicării acţiunii, stabilite la nivelul dobânzii de bază a Băncii Centrale Europene la care să se adauge opt puncte pe an şi

                  —

                  constatarea faptului că pârâta este obligată să repare prejudiciul suplimentar suferit de reclamante din cauză că, prin adoptarea Regulamentului de punere în aplicare (UE) 2018/1584 al Comisiei, a instituit o nouă derogare de doi ani, care permite, „în lipsa” puilor de găină crescuţi în conformitate cu producţia biologică, introducerea puilor de găină convenţionali în creştere biologică a găinilor, fără ca Comisia (deşi era obligaţia sa) să fie „limitat” această derogare „la minimul” necesar potrivit articolului 22 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 834/2007 (3), mai precis fără să fi impus ca, pentru beneficierea de această derogare, să se impună să nu existe nicio crescătorie pe o rază de cel mult 700 de kilometri de jurul locului de creştere a găinilor care să propună pui crescuţi în conformitate cu producţia biologică şi fără să fi impus ca dovada indisponibilităţii unor astfel pui de găină să fie făcută prin imposibilitatea de a face o comandă la trei crescătorii care sunt cunoscute drept furnizori de astfel de pui, iar nu printr-o cerere adresată unor crescătorii cunoscute că nu propun astfel de pui.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamantele invocă următoarele motive.

                  1.

                  Primul motiv întemeiat pe nulitatea regulamentului.

                              —

                              În temeiul primului motiv, reclamantele susţin că pârâta şi-a încălcat obligaţia de a limita la minim derogările de la principiul prevăzut la articolul 14 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 834/2007, potrivit căruia animalele tinere de producţie biologică trebuie să se nască şi să fie crescute în exploataţii biologice.

                              —

                              În această privinţă, reclamantele susţin că prelungirea cu doi ani a derogării neîndeplinirii cerinţei prevăzute la articolul 22 din Regulamentul (CE) nr. 834/2007, potrivit căreia derogările trebuie limitate la minim. Potrivit reclamantelor, lipsa unor condiţii sau limite cantitative permite o practică abuzivă precum cea descoperită de pârâtă în Regatul Ţărilor de Jos.

                  2.

                  Al doilea motiv întemeiat pe răspunderea pentru nelegalitatea unui act administrativ în temeiul articolului 340 al doilea paragraf TFUE.

                              —

                              În temeiul celui de al doilea motiv, reclamantele susţin că pârâta nu a impus respectarea de către Regatul Ţărilor de Jos a normei enunţate la articolul 42 punctul (b) din Regulamentul (CE) nr. 889/2008.

                              —

                              În această privinţă, reclamantele invocă faptul că comportamentul culpabil al pârâtei le-a cauzat pierderi de venituri întrucât pârâta nu a incitat autorităţile neerlandeze să adopte un comportament bun în ceea ce priveşte utilizarea puilor crescuţi în conformitate cu producţia biologică în cadrul creşterii biologice a găinilor.

                  3.

                  Al treilea motiv întemeiat pe răspundere pentru exercitarea nelegală a competenţelor de punere în executare.
                  În temeiul celui de al treilea motiv, reclamantele susţine că, prin instituirea unei noi derogări, care nu este limitată decât în timp şi nu este supusă niciunei condiţii sau cerinţe calitative, pârâta a încălcat prevederile articolului 22 din Regulamentul (CE) nr.o834/2007 şi a acţionat în afara competenţelor conferite.

         (1)  Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2018/1584 al Comisiei din 22 octombrie 2018 de modificare a Regulamentului (CE) nr. 889/2008 de stabilire a normelor de aplicare a Regulamentului (CE) nr. 834/2007 al Consiliului privind producția ecologică și etichetarea produselor ecologice în ceea ce privește producția ecologică, etichetarea și controlul (JO 2018, L 264, p. 1).

         (2)  Regulamentul (CE) nr. 889/2008 al Comisiei din 5 septembrie 2008, de stabilire a normelor de aplicare a Regulamentului (CE) nr. 834/2007 al Consiliului privind producția ecologică și etichetarea produselor ecologice în ceea ce privește producția ecologică, etichetarea și controlul (JO 2008, L 250, p. 1).

         (3)  Regulamentul (CE) nr. 834/2007 al Consiliului din 28 iunie 2007 privind producția ecologică și etichetarea produselor ecologice, precum și de abrogare a Regulamentului (CEE) nr. 2092/91 (JO 2007, L 189, p. 1).


title: Cauza T-756/18: Acțiune introdusă la 28 decembrie 2018 – AG/Europol

text:
               11.3.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 93/67

      Acțiune introdusă la 28 decembrie 2018 – AG/Europol
      (Cauza T-756/18)
      (2019/C 93/87)
      Limba de procedură: germana

         Părțile

         Reclamant: AG (reprezentant: C. Abrar, avocat)

         Pârâtă: Agenția Uniunii Europene pentru Cooperare în Materie de Aplicare a Legii (Europol)

         Concluziile

      Reclamantul solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei implicite din 2 iulie 2018 a pârâtei de respingere a căii de atac a reclamantului;

                  —

                  obligarea pârâtei să adopte în privința reclamantului, cu respectarea condițiilor prevăzute de legislație, o decizie motivată în mod corespunzător referitoare la dreptul acestuia de a i se atribui o cotă-parte din fondul de pensii al Europol; și

                  —

                  obligarea pârâtei la plata tuturor cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamantul invocă două motive.

                  1.

                  Primul motiv, întemeiat pe obligația generală de motivare

                              —

                              În temeiul primului motiv, reclamantul reproșează pârâtei că a respins prin intermediul unei decizii implicite (i) cererea acestuia privind adoptarea unui act administrativ referitor la aplicarea, în privința sa, a Deciziei (UE) 2015/1889 (1) și (ii) cererea sa de motivare a actului respectiv și de furnizare a unor explicații referitoare la motivul pentru care cote-părți substanțiale din activele fondului de pensii a fost restituită statelor membre.

                              —

                              În acest sens, reclamantul susține că pârâta a încălcat obligațiile care îi revin în temeiul principiilor europene de bună conduită administrativă și al articolului 296 TFUE. În plus, reclamantul are interesul de a exercita acțiunea, întrucât doar o decizie motivată privind drepturile sale referitoare la fondul de pensii al Europol îi poate permite să aprecieze dacă atribuirea cotei-părți ce îi revine este conformă legislației, având și dreptul de a invoca orice drept complementar, dacă este cazul.

                  2.

                  Al doilea motiv, întemeiat pe controlul incidental asupra Deciziei 2015/1889

                              —

                              În temeiul primului motiv, reclamantul susține, pe de altă parte, că baza legală probabilă a deciziei pe care pârâta a omis să o adopte ar putea de asemenea să fie afectată de o eroare de apreciere și, din acest motiv, ar putea fi nelegală. În acest sens, este necesară printre altele furnizarea de explicații în legătură cu motivul pentru care cote-părți substanțiale din fondul de pensii al Europol au fost restituite statelor membre.

                              —

                              În plus, reclamantul susține că, din considerente de economie procedurală și pentru a evita o nouă acțiune jurisdicțională potențială, Tribunalul ar putea semnala pârâtei motivele de nelegalitate ale Deciziei 2015/1889, în măsura în care nu este posibil să se procedeze la un control incidental asupra acestui text în lipsa unei decizii motivate.

         (1)  Decizia (UE) 2015/1889 a Consiliului din 8 octombrie 2015 privind dizolvarea fondului de pensii al Europol (JO 2015, L 276, p. 60).


title: Cauza T-760/18: Acțiune introdusă la 20 decembrie 2018 – Intercontinental Exchange Holdings/EUIPO – New York Mercantile Exchange (NYMEX BRENT)

text:
               11.3.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 93/68

      Acțiune introdusă la 20 decembrie 2018 – Intercontinental Exchange Holdings/EUIPO – New York Mercantile Exchange (NYMEX BRENT)
      (Cauza T-760/18)
      (2019/C 93/88)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Intercontinental Exchange Holdings, Inc. (Atlanta, Georgia, Statele Unite) (reprezentanți: R. Hoy, Solicitor și J. Bowhill, QC)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: New York Mercantile Exchange, Inc. (New York, New York, Statele Unite)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Solicitantul mărcii în litigiu: cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

         Marca în litigiu: cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene NYMEX BRENT – Cerere de înregistrare nr. 15 333 891

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție

         Decizia atacată: Decizia Camerei a patra de recurs a EUIPO din 19 octombrie 2018 în cauza R 102/2018-4

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                  obligarea celeilalte părți din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivul invocat

                  —

                  Încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) nr. 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.


title: Cauza T-6/19: Acțiune introdusă la 4 ianuarie 2019 – Irish Wind Farmers’ Association și alții/Comisia

text:
               11.3.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 93/69

      Acțiune introdusă la 4 ianuarie 2019 – Irish Wind Farmers’ Association și alții/Comisia
      (Cauza T-6/19)
      (2019/C 93/89)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamante: Irish Wind Farmers’ Association Clg (Kilkenny, Irlanda), Carrons Windfarm Ltd (Shanagolden, Irlanda), Foyle Windfarm Ltd (Dublin, Irlanda) și Greenoge Windfarm Ltd (Bunclody, Irlanda) (reprezentanți: M. Segura Catalán și M. Clayton, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Concluziile

      Reclamantele solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea scrisorii Comisiei Europene din data de 25 octombrie 2018 cu privire la cazul SA.44671, Irlanda – Pretins ajutor de stat ilegal acordat în sectorul combustibililor fosili sub forma unei reduceri a ratelor impozitului pe proprietate;

                  —

                  obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamantele invocă un singur motiv, întemeiat pe faptul că Comisia nu a inițiat procedura oficială de investigare în temeiul articolului 108 alineatul (2) TFUE și al articolului 4 alineatul (4) din Regulamentul (UE) 2015/1589, (1) în pofida îndoielilor privind existența unui ajutor de stat, lipsindu-le prin urmare pe reclamante de drepturile lor procedurale. Acest motiv cuprinde două aspecte:

                  1.

                  Primul aspect, întemeiat pe faptul că Comisia ar fi trebuit să adopte o decizie oficială. Comisia nu a examinat în mod corespunzător plângerea, astfel cum impun propriile norme, iar decizia atacată a fost adoptată cu încălcarea dispozițiilor Regulamentului (UE) 2015/1589.

                  2.

                  Al doilea aspect, întemeiat pe faptul că Comisia ar fi trebuit să aibă îndoieli serioase cu privire la clasificarea măsurii drept ajutor de stat și ar fi trebuit, prin urmare, să inițieze procedura oficială de investigare în conformitate cu articolul 4 alineatul (4) din Regulamentul (UE) 2015/1589, în special și printre altele întrucât Comisia a înțeles greșit obiectul plângerii, nu a examinat în mod corespunzător toate informațiile furnizate de reclamant în cadrul plângerii, nu a examinat în mod corespunzător măsura, a urmat o abordare greșită cu privire la aprecierea selectivității și nu a examinat celelalte cerințe prevăzute la articolul 107 TFUE.

         (1)  Regulamentul (UE) 2015/1589 al Consiliului din 13 iulie 2015 de stabilire a normelor de aplicare a articolului 108 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (JO 2015, L 248, p. 9).


title: Cauza T-10/19: Acțiune introdusă la 4 ianuarie 2019 – United States Seafoods/EUIPO (UNITED STATES SEAFOODS)

text:
               11.3.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 93/69

      Acțiune introdusă la 4 ianuarie 2019 – United States Seafoods/EUIPO (UNITED STATES SEAFOODS)
      (Cauza T-10/19)
      (2019/C 93/90)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: United States Seafoods LLC (Seattle, Washington, Statele Unite) (reprezentanți: C. Spintig, S. Pietzcker și M. Prasse, avocați)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Marca în litigiu: înregistrarea internațională care desemnează Uniunea Europeană a mărcii figurative UNITED STATES SEAFOODS – Cererea de înregistrare nr. 1 365 398

         Decizia atacată: Decizia Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 11 octombrie 2018 în cauza R 817/2018-5

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                  obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele invocate

                  —

                  încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 2017/1001;

                  —

                  încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul nr. 2017/1001.


title: Cauza T-17/19: Acțiune introdusă la 11 ianuarie 2019 – Giulia Moi/Parlamentul

text:
                  11.3.2019

                  RO

                  Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

                  C 93/70

         Acțiune introdusă la 11 ianuarie 2019 – Giulia Moi/Parlamentul
         (Cauza T-17/19)
         (2019/C 93/91)
         Limba de procedură: italiana

            Părțile

            Reclamantă: Giulia Moi ( XX (*1), Italia) (reprezentant: M. Contini, avocat)

            Pârât: Parlamentul European

            Concluziile

         Reclamanta solicită Tribunalului:

                     —

                     cu titlu principal, anularea deciziei Biroului Parlamentului European din 12 noiembrie 2018 prin care a fost confirmată decizia președintelui Parlamentului European din 2 octombrie 2018 de a impune doamnei AE o sancțiune constând în pierderea dreptului la indemnizația de ședere pentru o perioadă de 12 zile pentru hărțuirea psihologică exercitată de aceasta asupra celor doi asistenți parlamentari acreditați ai săi;

                     —

                     cu titlu subsidiar, în ipoteza contestată și improbabilă a respingerii concluziilor formulate cu titlu principal și fără a aduce atingere exercitării căii de atac, considerarea ca excesivă și/sau disproporționată a sancțiunii disciplinare impuse și înlocuirea în consecință a acesteia cu cea prevăzută la articolul 166 litera (a) din Regulamentul de procedură al Parlamentului European;

                     —

                     în orice caz, obligarea instituției pârâte la punerea în aplicare a unei conduite reparatorii determinate, în mod echitabil, de Tribunal, constând în plata unei sume determinate de 50 000 de euro – sau superioară ori inferioară, reținută de Tribunal – și dispunerea efectuării unei comunicări publice de către președintele Parlamentului European în sesiunea plenară a acestuia din urmă;

                     —

                     obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată.

            Motivele și principalele argumente

         În susținerea acțiunii, reclamanta invocă încălcarea principiului contradictorialității, a dreptului la un proces echitabil și a articolului 41 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene.

                     1.

                     Se subliniază inexistența temeiurilor pentru aplicarea sancțiunii disciplinare în discuție, justificată aparent printr-o simplă trimitere la raportul Comitetului consultativ care, la rândul său și fără nicio motivare, califică conduita reclamantei drept „hărțuire psihologică”, în lipsa oricărei dovezi.

                     2.

                     În plus, ar fi evident că Biroului Parlamentului European și-ar fi exercitat competența în mod vădit eronat și ar fi săvârșit un abuz de putere, în măsura în care faptele pe care le reține ca fiind prezentate de asistenții pretins hărțuiți nu pot fi calificate drept hărțuire psihologică, în sensul articolului 12a din statut.

                     3.

                     La rândul său, Biroului Parlamentului European ar fi săvârșit o eroare și ar fi denaturat faptele care fac obiectul deciziei în lumina definiției noțiunii de hărțuire psihologică, astfel cum este prevăzută la articolul 12 din statut. Printr-o asemenea hărțuire se înțelege o „conduită abuzivă” care se manifestă prin comportament, limbaj, acte, gesturi și înscrisuri „de lungă durată, repetată sau sistematică”, rezultatul unor acțiuni intenționate repetate și/sau confirmative, susceptibile să aducă atingere personalității, demnității sau integrității fizice ori psihice ale unei persoane.

                     4.

                     Noțiunea de hărțuire fiind astfel clarificată, reiese din simpla lectură a actelor de la dosar că comportamentul reclamantei nu constituie un caz de „hărțuire” și că numărul redus de plângeri, de altfel limitate în timp la o scurtă perioadă, se referă la îndeplinirea de către asistenți a sarcinilor lor, precum și la prezența acestora la birou, rezultat al răzbunării lor față de reclamantă, vinovată de prezentarea unei cereri de concediere a acestora.

                     5.

                     De altfel, niciun observator extern, dotat cu o sensibilitate normală și o cunoaștere a mediului de lucru specific al membrilor Parlamentului și al colaboratorilor direcți al acestora nu ar putea concluziona vreodată în sensul că conduita imputată reclamantei este excesivă și cenzurabilă, astfel încât să aducă atingere personalității, demnității sau integrității fizice ori psihice ale asistenților în discuție, ținând seama inclusiv de remunerația generoasă plătită acestora de Parlament.

            (*1)  Informații șterse sau înlocuite în contextul cadrului legal de protecție a datelor cu caracter personal și/sau a confidențialității.


title: Cauza T-21/19: Acțiune introdusă la 11 ianuarie 2019 – Pablosky/EUIPO – docPrice (mediFLEX easystep)

text:
               11.3.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 93/71

      Acțiune introdusă la 11 ianuarie 2019 – Pablosky/EUIPO – docPrice (mediFLEX easystep)
      (Cauza T-21/19)
      (2019/C 93/92)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Pablosky, SL (Madrid, Spania) (reprezentant: A. Tarí Lázaro, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: docPrice GmbH (Koblenz, Germania)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Solicitantul mărcii în litigiu: cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

         Marca în litigiu: cererea de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurative mediFLEX easystep – cererea de înregistrare nr. 15 730 898

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție

         Decizia atacată: Decizia Camerei a patra de recurs a EUIPO din 8 noiembrie 2018 în cauza R 76/2018-4

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                  respingerea cererii de înregistrare a mărcii nr. 15 730 898 în integralitatea sa în ceea ce privește produsele din clasele 10 și 25;

                  —

                  obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată în favoarea reclamantei.

         Motivul invocat

                  —

                  Încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.


title: Cauza T-23/19: Acțiune introdusă la 14 ianuarie 2019 – Limango/EUIPO – Consolidated Artists (limango)

text:
               11.3.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 93/72

      Acțiune introdusă la 14 ianuarie 2019 – Limango/EUIPO – Consolidated Artists (limango)
      (Cauza T-23/19)
      (2019/C 93/93)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Limango GmbH (München, Germania) (reprezentanți: C. Hauss-Löhde și M. Mette, avocați)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Consolidated Artists BV (Rotterdam, Țările de Jos)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Solicitantul mărcii în litigiu: reclamanta

         Marca în litigiu: înregistrarea mărcii Uniunii Europene verbale limango – cererea de înregistrare nr. 6 943 096

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție

         Decizia atacată: Decizia Camerei întâi de recurs a EUIPO din 3 octombrie 2018 în cauzele conexate R 1844/2017-1 și R 2093/2017-1

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                  respingerea în tot a opoziției.

                  —

                  obligarea pârâtului și a intervenientei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele invocate

                  —

                  încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului;

                  —

                  încălcarea articolului 8 alineatul (5) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.


title: Cauza T-24/19: Acțiune introdusă la 11 ianuarie 2019 – INC și Consorzio Stabile Sis/Comisia

text:
               11.3.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 93/73

      Acțiune introdusă la 11 ianuarie 2019 – INC și Consorzio Stabile Sis/Comisia
      (Cauza T-24/19)
      (2019/C 93/94)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamante: INC SpA (Turino, Italia) și Consorzio Stabile Sis SCpA (Torino, Italia) (reprezentanți: H.-G. Kamann, F. Louis și G. Tzifa, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Concluziile

      Reclamantele solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea Deciziei Comisiei C(2018) 2435 final din 27 aprilie 2018 în cazurile SA.49335 (2017/N) și SA.49336 (2017/N) (1);

                  —

                  obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamante invocă un motiv pentru fiecare dintre cele două cazuri distincte de pretins ajutor de stat.

                  1.

                  Primul motiv, referitor la cazul SA.49336 (2017/N), potrivit căruia, prin adoptarea deciziei atacate, Comisia a încălcat articolul 108 alineatul (3) TFUE și articolul 4 alineatul (3) din Regulamentul (UE) 2015/1589 (2), în măsura în care nu a inițiat procedura oficială de investigare prevăzută la articolul 108 alineatul (2) TFUE, precum și la articolul 4 alineatul (4) și la articolul 6 din Regulamentul 2015/1589, în pofida dificultăților serioase întâlnite în cadrul procedurii de investigare preliminară referitoare la compatibilitatea cu piața internă a ajutorului de stat individual notificat în legătură cu un gestionar de autostradă cu plată italian (Autostrade per l’Italia SpA).

                  2.

                  Al doilea motiv, referitor la cazul SA.49335 (2017/N), potrivit căruia, potrivit căruia, prin adoptarea deciziei atacate, Comisia a încălcat articolul 108 alineatul (3) TFUE și articolul 4 alineatul (3) din Regulamentul (UE) 2015/1589, în măsura în care nu a inițiat procedura oficială de investigare prevăzută la articolul 108 alineatul (2) TFUE, precum și la articolul 4 alineatul (4) și la articolul 6 din Regulamentul (UE) 2015/1589, în pofida dificultăților serioase întâlnite în cadrul procedurii de investigare preliminară referitoare la compatibilitatea cu piața internă a ajutorului de stat individual notificat în legătură cu un al doilea gestionar de autostradă cu plată italian (Società Iniziative Autostradali e Servizi Spa).

         (1)  JO 2018, C 379, p. 3.

         (2)  Regulamentul (UE) 2015/1589 al Consiliului din 13 iulie 2015 de stabilire a normelor de aplicare a articolului 108 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (JO 2015, L 248, p. 9).


title: Cauza T-29/19: Acțiune introdusă la 15 ianuarie 2019 – Idea Groupe/EUIPO – The Logistical Approach (Idealogistic Verhoeven Greatest care in getting it there)

text:
               11.3.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 93/73

      Acțiune introdusă la 15 ianuarie 2019 – Idea Groupe/EUIPO – The Logistical Approach (Idealogistic Verhoeven Greatest care in getting it there)
      (Cauza T-29/19)
      (2019/C 93/95)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: franceza

         Părțile

         Reclamantă: Idea Groupe (Montoir de Bretagne, Franța) (reprezentant: P. Langlais, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: The Logistical Approach BV (Uden, Țările de Jos)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Solicitantul mărcii în litigiu: cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

         Marca în litigiu: cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurative Idealogistic Verhoeven Greatest care in getting it there în culorile neagră, albă și nuanțe de albastru – Cerere de înregistrare nr. 14 567 184

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție

         Decizia atacată: Decizia Camerei a patra de recurs a EUIPO din 12 noiembrie 2018 în cauza R 2064/2017-4

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                  obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată;

                  —

                  obligarea societății The Logistical Approach B.V la plata cheltuielilor de judecată generate de intervenția sa, dacă aceasta ar fi intervenit.

         Motivele invocate

                  —

                  Încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) nr. 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului;

                  —

                  Încălcarea articolului 8 alineatul (4) Regulamentul (UE) nr. 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.


title: Cauza T-35/19: Acțiune introdusă la 17 ianuarie 2019 – Benavides Torres/Consiliul

text:
               11.3.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 93/74

      Acțiune introdusă la 17 ianuarie 2019 – Benavides Torres/Consiliul
      (Cauza T-35/19)
      (2019/C 93/96)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamant: Antonio José Benavides Torres (Caracas, Venezuela) (reprezentant: L. Giuliano și F. Di Gianni, avocați)

         Pârât: Consiliul Uniunii Europene

         Concluziile

      Reclamantul solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea Deciziei (PESC) 2018/1656 a Consiliului (1), precum și a Regulamentului de punere în aplicare (UE) 2018/1653 al Consiliului (2), în măsura în care dispozițiile acestora îl vizează pe reclamant; și

                  —

                  obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamantul invocă un motiv unic, susținând că pârâtul ar fi săvârșit o eroare vădită de apreciere atunci când a considerat că numele său trebuia menținut pe listele care figurează în Anexa I la Decizia (PESC) 2017/2074 a Consiliului (3) și în Anexa IV la Regulamentul (UE) 2017/2063 al Consiliului (4), în pofida faptului că reclamantul nu ar avea nicun rol și nicio legătură cu autoritățile politice sau militare din Venezuela.

         (1)  Decizia (PESC) 2018/1656 a Consiliului din 6 noiembrie 2018 de modificare a Deciziei (PESC) 2017/2074 privind măsuri restrictive având în vedere situația din Venezuela (JO L 276, 7.11.2018, p. 10).

         (2)  Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2018/1653 al Consiliului din 6 noiembrie 2018 privind punerea în aplicare a Regulamentului (UE) 2017/2063 privind măsuri restrictive având în vedere situația din Venezuela (JO L 276, 7.11.2018, p. 1).

         (3)  Decizia (PESC) 2017/2014 a Consiliului din 13 noiembrie 2017 privind măsuri restrictive având în vedere situația din Venezuela (JO L 295, 14.11.2017, p. 60).

         (4)  Regulamentul (UE) 2017/2063 al Consiliului din 13 noiembrie 2017 privind măsuri restrictive având în vedere situația din Venezuela (JO L 295, 14.11.2017, p. 21).


title: Cauza T-36/19: Acțiune introdusă la 18 ianuarie 2019 – PE Digital/EUIPO – Spark Networks Services (ElitePartner)

text:
               11.3.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 93/75

      Acțiune introdusă la 18 ianuarie 2019 – PE Digital/EUIPO – Spark Networks Services (ElitePartner)
      (Cauza T-36/19)
      (2019/C 93/97)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: germana

         Părțile

         Reclamantă: PE Digital GmbH (Hamburg, Germania) (reprezentați: V. von Bomhard și J. Fuhrmann, avocați)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Spark Networks Services GmbH (Berlin, Germania)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Solicitantul/Titularul mărcii în litigiu: reclamanta

         Marca în litigiu: marca Uniunii Europene figurative ElitePartner – marca Uniunii Europene nr. 5 996 351

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de declarare a nulităţii

         Decizia atacată: Decizia Camerei întâi de recurs a EUIPO din 25 octombrie 2018 în cauza R 614/2017-1

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  modificarea deciziei atacate în sensul că nu se opune mărcii Uniunii Europene motivul de nulitate prevăzut la articolul 59 alineatul (1) coroborat cu articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001;

                  —

                  cu titlu subsidiar, anularea deciziei atacate,

                  —

                  obligarea EUIPO, precum şi a celeilalte părţi din procedură în cazul în care intervine în proces, la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele invocate

                  —

                  încălcarea articolului 59 alineatul (1) coroborat cu articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001 a Parlamentului European şi a Consiliului,

                  —

                  încălcarea articolului 94 alineatul (1) prima teză din Regulamentul (UE) 2017/1001 a Parlamentului European şi a Consiliului.


title: Cauza T-40/19: Acțiune introdusă la 21 ianuarie 2019 – Amigüitos pets & life/EUIPO – Société des produits Nestlé (THE ONLY ONE by alphaspirit wild and perfect)

text:
               11.3.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 93/76

      Acțiune introdusă la 21 ianuarie 2019 – Amigüitos pets & life/EUIPO – Société des produits Nestlé (THE ONLY ONE by alphaspirit wild and perfect)
      (Cauza T-40/19)
      (2019/C 93/98)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Amigüitos pets & life, SA (Lorca, Spania) (reprezentant: N. Fernández Fernández-Pacheco, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Société des produits Nestlé SA (Vevey, Elveția)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Titularul mărcii în litigiu: reclamanta din procedura în fața Tribunalului

         Marca în litigiu: cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurative THE ONLY ONE by alphaspirit wild and perfect în culorile alb, roșu și negru – Cererea de înregistrare nr. 15 385 719

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție

         Decizia atacată: Decizia Camerei a patra de recurs a EUIPO din 19 noiembrie 2018 în cauza R R 272/2018-4

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate în măsura în care prin aceasta se admite opoziția îndreptată împotriva cererii de înregistrare a mărcii Uniunii Europene nr. 15 385 719 pentru produsele din clasele 5 și 31;

                  —

                  obligarea EUIPO la confirmarea înregistrării mărcii Uniunii nr. 15 385 719 pentru toate produsele pentru care se solicită protecție;

                  —

                  obligarea intervenientei, precum și, dacă este cazul, a pârâtului, la plata cheltuielilor de judecată aferente procedurii în fața EUIPO și a Tribunalului.

         Motivele invocate

                  —

                  încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) nr. 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului;

                  —

                  Încălcarea articolului 8 alineatul (5) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.


title: Cauza T-44/19: Acțiune introdusă la 23 ianuarie 2019 – Globalia Corporación Empresarial/EUIPO – Touring Club Italiano (TC Touring Club)

text:
               11.3.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 93/77

      Acțiune introdusă la 23 ianuarie 2019 – Globalia Corporación Empresarial/EUIPO – Touring Club Italiano (TC Touring Club)
      (Cauza T-44/19)
      (2019/C 93/99)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Globalia Corporación Empresarial, SA (Llucmajor, Spania) (reprezentanți: A. Gómez López, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Touring Club Italiano (Milano, Italia)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Solicitantul mărcii în litigiu: reclamanta din fața Tribunalului.

         Marca în litigiu: marca Uniunii Europene figurativă TC Touring Club în culorile roșu și gri deschis – cererea de înregistrare nr. 15 299 001.

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție.

         Decizia atacată: Decizia Camerei a patra de recurs a EUIPO din 9 noiembrie 2018 în cauza R 448/2018-4.

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate ca urmare a încălcării articolului 95 alineatele (1) și (2) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului, întrucât aceasta constituie un viciu procedural material; și/sau

                  —

                  anularea deciziei atacate ca urmare a aplicării eronate a articolului 47 alineatul (2) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului și constatarea faptului că proba unei utilizări „serioase” a mărcii anterioare este insuficientă sau neconcludentă; și/sau

                  —

                  anularea deciziei atacate ca urmare a aplicării eronate a articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului și constatarea inexistenței unui risc de confuzie între mărcile aflate în opoziție.

                  —

                  obligarea EUIPO și a intervenientei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele invocate

                  —

                  încălcarea articolului 95 alineatele (1) și (2) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului;

                  —

                  încălcarea articolului 47 alineatul (2) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.

                  —

                  încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.


title: Cauza T-46/19: Acțiune introdusă la 25 ianuarie 2019 – Grecia/Comisia

text:
               11.3.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 93/78

      Acțiune introdusă la 25 ianuarie 2019 – Grecia/Comisia
      (Cauza T-46/19)
      (2019/C 93/100)
      Limba de procedură: greaca

         Părțile

         Reclamantă: Republica Elenă (reprezentanți: G. Kanellopoulos, E. Leftheriotou, A. E. Vasilopoulou)

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate în măsura în care impune Republicii Elene corecții financiare punctuale și forfetare în valoare brută de 25 092 988,84 euro și în valoare netă de 24 851 438,56 euro, ca urmare a anchetei AA/2016/013/GR pentru ajutoarele pe suprafață aferente anilor de solicitare 2015/2016 (anii fiscali 2016 și 2017, paginile 63-74 din raportul de sinteză) și obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată efectuate de Republica Elenă.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamantul (reclamanta) invocă trei motive.

                  1.

                  Primul motiv este întemeiat pe încălcarea de către Comisie a articolului 4 alineatul (1) litera (h) din Regulamentul nr. 1307/2013 (1) privind interpretarea și aplicarea definiției „pășuni permanente”.

                  2.

                  Al doilea motiv întemeiat pe nemotivare cu încălcarea articolului 296 TFUE, pe încălcarea articolului 18 alineatul (5) din Regulamentul nr. 640/2014 (2), a orientărilor pentru evaluarea calitativă a SIPA [Executable Test Suite (ETS) LPIS data quality measures, versiunea 6.0] și a principiului proporționalității.

                  3.

                  Al treilea motiv este întemeiat pe motivarea insuficientă a părții din decizia atacată care impune corecții care depășesc corecțiile financiare punctuale și forfetare.

         (1)  Regulamentul (UE) nr. 1307/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 17 decembrie 2013 de stabilire a unor norme privind plățile directe acordate fermierilor prin scheme de sprijin în cadrul politicii agricole comune și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 637/2008 al Consiliului și a Regulamentului (CE) nr. 73/2009 al Consiliului (JO 2013, L 347, p. 608).

         (2)  Regulamentul delegat (UE) nr. 640/2014 al Comisiei din 11 martie 2014 de completare a Regulamentului (UE) nr. 1306/2013 al Parlamentului European și al Consiliului în ceea ce privește Sistemul Integrat de Administrare și Control și condițiile pentru refuzarea sau retragerea plăților și pentru sancțiunile administrative aplicabile în cazul plăților directe, al sprijinului pentru dezvoltare rurală și al ecocondiționalității (JO 2014, L 181, p. 48).


title: Cauza T-79/18: Hotărârea Tribunalului din 30 ianuarie 2019 – Bekat/EUIPO – Borbet (ARBET) [„Marcă a Uniunii Europene – Procedură de opoziție – Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurative ARBET – Marca națională verbală anterioară BORBET – Motiv relativ de refuz – Risc de confuzie – Similitudine a semnelor – Articolul 8 alineatul (1) litera (d) din Regulamentul (UE) 2017/1001”]

text:
               18.3.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 103/38

      Hotărârea Tribunalului din 30 ianuarie 2019 – Bekat/EUIPO – Borbet (ARBET)
      (Cauza T-79/18) (1)

      ([„Marcă a Uniunii Europene - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurative ARBET - Marca națională verbală anterioară BORBET - Motiv relativ de refuz - Risc de confuzie - Similitudine a semnelor - Articolul 8 alineatul (1) litera (d) din Regulamentul (UE) 2017/1001”])
      (2019/C 103/49)
      Limba de procedură: germana

         Părţile

         Reclamantă: Arif Oliver Bekat (Esslingen, Germania) (reprezentant: P. Kohl, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO) (reprezentanți: M. Eberl, D. Hanf și D. Walicka, agenți)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: Borbet GmbH (Hallenberg, Germania) (reprezentant: J. Krenzel, avocat)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a patra de recurs a EUIPO din 6 decembrie 2017 (cauza R 1117/2017-4) privind o procedură de opoziție între Borbet și domnul Bekat

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Îl obligă pe domnul Arif Oliver Bekat la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 134, 16.4.2018.


title: Cauza T-88/18: Hotărârea Tribunalului din 5 februarie 2019 – Gruppo Armonie/EUIPO (ARMONIE) [„Marcă a Uniunii Europene – Cererea de marcă a Uniunii Europene figurativă ARMONIE – Motiv absolut de refuz – Lipsa caracterului distinctiv – Articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001”]

text:
               18.3.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 103/38

      Hotărârea Tribunalului din 5 februarie 2019 – Gruppo Armonie/EUIPO (ARMONIE)
      (Cauza T-88/18) (1)

      ([„Marcă a Uniunii Europene - Cererea de marcă a Uniunii Europene figurativă ARMONIE - Motiv absolut de refuz - Lipsa caracterului distinctiv - Articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001”])
      (2019/C 103/50)
      Limba de procedură: italiana

         Părțile

         Reclamantă: Gruppo Armonie SpA (Casalgrande, Italia) (reprezentant: G. Medri, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentant: L. Rampini, agent)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 15 decembrie 2017 (cauza R 2063/2017-5) privind o cerere de înregistrare a semnului figurativ ARMONIE ca marcă a Uniunii Europene

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Obligă Gruppo Armonie SpA la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 134, 16.4.2018.


title: Cauza T-97/18: Hotărârea Tribunalului din 31 ianuarie 2019 – DeepMind Technologies/EUIPO (STREAMS) [„Marcă a Uniunii Europene – Cerere de înregistrare a unei mărci a Uniunii Europene verbale STREAMS – Motive absolute de refuz – Caracter descriptiv – Articolul 7 alineatul (1) litera (c) și alineatul (2) din Regulamentul (UE) 2017/1001 – Practică anterioară a EUIPO”]

text:
               18.3.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 103/39

      Hotărârea Tribunalului din 31 ianuarie 2019 – DeepMind Technologies/EUIPO (STREAMS)
      (Cauza T-97/18) (1)

      ([„Marcă a Uniunii Europene - Cerere de înregistrare a unei mărci a Uniunii Europene verbale STREAMS - Motive absolute de refuz - Caracter descriptiv - Articolul 7 alineatul (1) litera (c) și alineatul (2) din Regulamentul (UE) 2017/1001 - Practică anterioară a EUIPO”])
      (2019/C 103/51)
      Limba de procedură: engleza

         Părţile

         Reclamantă: DeepMind Technologies Ltd (Londra, Regatul Unit) (reprezentanți: T. St Quintin, barrister, K. Gilbert și G. Lodge, solicitors)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO) (reprezentanți: inițial V. Ruzek și D. Walicka, ulterior V. Ruzek și H. O’Neill, agenți)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei întâi de recurs a EUIPO din 27 noiembrie 2017 (cauza R 35/2017-1) privind o cerere de înregistrare a semnului verbal STREAMS ca marcă a Uniunii Europene

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Obligă DeepMind Technologies Ltd la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 134, 16.4.2018.


title: Cauza T-181/18: Hotărârea Tribunalului din 24 ianuarie 2019 – Multifit/EUIPO (TAKE CARE) [„Marcă a Uniunii Europene – Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurative TAKE CARE – Motiv relativ de refuz – Lipsa caracterului distinctiv – Articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001”]

text:
               18.3.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 103/39

      Hotărârea Tribunalului din 24 ianuarie 2019 – Multifit/EUIPO (TAKE CARE)
      (Cauza T-181/18) (1)

      ([„Marcă a Uniunii Europene - Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurative TAKE CARE - Motiv relativ de refuz - Lipsa caracterului distinctiv - Articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001”])
      (2019/C 103/52)
      Limba de procedură: germana

         Părțile

         Reclamantă: Multifit Tiernahrungs GmbH (Krefeld, Germania) (reprezentanți: N. Weber și L. Thiel, avocați)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentanți: M. Eberl și M. Fischer, agenți)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 4 ianuarie 2018 (cauza R 845/2017–5) privind o cerere de înregistrare a semnului figurativ TAKE CARE ca marcă a Uniunii Europene

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Obligă Multifit Tiernahrungs GmbH la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 161, 7.5.2018.


title: Cauza T-256/18: Hotărârea Tribunalului din 30 ianuarie 2019 – Arezzo Indústria e Comércio/EUIPO (SCHUTZ) [„Marcă a Uniunii Europene – Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene verbale SCHUTZ – Motive absolute de refuz – Caracter descriptiv – Articolul 7 alineatul (1) literele (b) și (c) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 [devenit articolul 7 alineatul (1) literele (b) și (c) din Regulamentul (UE) 2017/1001]”]

text:
               18.3.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 103/40

      Hotărârea Tribunalului din 30 ianuarie 2019 – Arezzo Indústria e Comércio/EUIPO (SCHUTZ)
      (Cauza T-256/18) (1)

      ([„Marcă a Uniunii Europene - Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene verbale SCHUTZ - Motive absolute de refuz - Caracter descriptiv - Articolul 7 alineatul (1) literele (b) și (c) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 [devenit articolul 7 alineatul (1) literele (b) și (c) din Regulamentul (UE) 2017/1001]”])
      (2019/C 103/53)
      Limba de procedură: portugheza

         Părțile

         Reclamantă: Arezzo Indústria e Comércio, SA (Belo Horizonte, Brazilia) (reprezentanți: A. Sebastião și J. M. Pimenta, avocați)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentant: J. Crespo Carrillo, agent)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a patra de recurs a EUIPO din 12 februarie 2018 (cauza R 661/2017-4) privind înregistrarea semnului verbal SCHUTZ ca marcă a Uniunii Europene

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Obligă Arezzo Indústria e Comércio, SA la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 231, 2.7.2018.


title: Cauza T-332/18: Hotărârea Tribunalului din 6 februarie 2019 – Marry Me Group/EUIPO (MARRY ME) [„Marcă a Uniunii Europene – Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene verbale MARRY ME – Motiv absolut de refuz – Caracter descriptiv – Articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (UE) 2017/1001”]

text:
               18.3.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 103/40

      Hotărârea Tribunalului din 6 februarie 2019 – Marry Me Group/EUIPO (MARRY ME)
      (Cauza T-332/18) (1)

      ([„Marcă a Uniunii Europene - Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene verbale MARRY ME - Motiv absolut de refuz - Caracter descriptiv - Articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (UE) 2017/1001”])
      (2019/C 103/54)
      Limba de procedură: germana

         Părțile

         Reclamantă: Marry Me Group AG (Zug, Elveţia) (reprezentant: G. Theado, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentanți: J. Schäfer și D. Walicka, agenți)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 5 martie 2018 (cauza R 806/2017-5) privind o cerere de înregistrare a semnului verbal MARRY ME ca marcă a Uniunii Europene

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Obligă Marry Me Group AG la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 259, 23.7.2018.


title: Cauza T-427/18: Hotărârea Tribunalului din 31 ianuarie 2019 – Geske/EUIPO (SATISFYERMEN) [„Marcă a Uniunii Europene – Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurative SATISFYERMEN – Motive absolute de refuz – Caracter descriptiv – Articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (UE) 2017/1001 – Lipsa caracterului distinctiv – Articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul 2017/1001 – Obligația de motivare – Articolul 94 prima teză din Regulamentul 2017/1001”]

text:
               18.3.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 103/42

      Hotărârea Tribunalului din 31 ianuarie 2019 – Geske/EUIPO (SATISFYERMEN)
      (Cauza T-427/18) (1)

      ([„Marcă a Uniunii Europene - Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurative SATISFYERMEN - Motive absolute de refuz - Caracter descriptiv - Articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (UE) 2017/1001 - Lipsa caracterului distinctiv - Articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul 2017/1001 - Obligația de motivare - Articolul 94 prima teză din Regulamentul 2017/1001”])
      (2019/C 103/56)
      Limba de procedură: germana

         Părțile

         Reclamant: André Geske (Lübbecke, Germania) (reprezentant: R. Albrecht, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentanți: A. Sesma Merino și S. Hanne, agenți)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei întâi de recurs a EUIPO din 10 mai 2018 (cauza R 2603/2017-1) privind o cerere de înregistrare a semnului figurativ SATISFYERMEN ca marcă a Uniunii Europene

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Îl obligă pe domnul André Geske la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 301, 27.8.2018.


title: Cauza T-624/16 TO: Ordonanța Tribunalului din 29 ianuarie 2019 – L’Huillier/Gollnisch și Parlamentul („Terță opoziție – Respingerea cererii de intervenție a terțului oponent – Inadmisibilitate”)

text:
               18.3.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 103/43

      Ordonanța Tribunalului din 29 ianuarie 2019 – L’Huillier/Gollnisch și Parlamentul
      (Cauza T-624/16 TO) (1)

      ((„Terță opoziție - Respingerea cererii de intervenție a terțului oponent - Inadmisibilitate”))
      (2019/C 103/58)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Terț oponent: Guillaume L’Huillier (Etterbeek, Belgia) (reprezentant: A. Varaut, avocat)

         Reclamant în litigiul principal: Bruno Gollnisch (Villiers-le-Mahieu, Franța) (reprezentant: B. Bonnefoy-Claudet, avocat)

         Pârât în litigiul principal: Parlamentul European (reprezentanți: M. Ecker și L. Vétillard, agenți)

         Obiectul

      Cerere de terță opoziție împotriva Hotărârii din 7 martie 2018, Gollnisch/Parlamentul (T 624/16, nepublicată, atacată cu recurs, EU:T:2018:121).

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge cererea de terță opoziție.

                  2)

                  Domnul Guillaume L’Huillier suportă, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, pe cele efectuate de Parlamentul European.

                  3)

                  Domnul Bruno Gollnisch suportă propriile cheltuieli de judecată.

         (1)  JO C 383, 17.10.2016.


title: Cauza T-687/18 R: Ordonanța președintelui Tribunalului din 21 ianuarie 2019 – Pilatus Bank/BCE („Procedură de măsuri provizorii – Politica economică și monetară – Supraveghere prudențială a instituțiilor de credit – Cerere de suspendare a executării – Lipsa urgenței”)

text:
               18.3.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 103/43

      Ordonanța președintelui Tribunalului din 21 ianuarie 2019 – Pilatus Bank/BCE
      (Cauza T-687/18 R)
      ((„Procedură de măsuri provizorii - Politica economică și monetară - Supraveghere prudențială a instituțiilor de credit - Cerere de suspendare a executării - Lipsa urgenței”))
      (2019/C 103/59)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Pilatus Bank plc (Ta’Xbiex, Malta) (reprezentanți: O.H. Behrends, M. Kirchner și L. Feddern, avocați)

         Pârâtă: Banca Centrală Europeană (reprezentanți: E. Yoo, M. Puidokas și A. Karpf, agenți)

         Obiectul

      CERERE întemeiată pe articolele 278 și 279 TFUE prin care se solicită suspendarea executării unui act al Băncii Centrale Europene cuprins într-un e-mail din 10 septembrie 2018, potrivit căruia BCE a impus ca toate comunicările reclamantei către BCE să fie făcute prin intermediul persoanei numite de Autoritatea pentru Servicii Financiare din Malta sau cu autorizarea acestei persoane

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge cererea de măsuri provizorii.

                  2)

                  Cererea privind cheltuielile de judecată se soluționează odată cu fondul.