title: Cauza C-92/10 P: Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 13 ianuarie 2011 — Media-Saturn-Holding GmbH/Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (Recurs — Marcă comunitară — Motiv absolut de refuz — Lipsa caracterului distinctiv — Marcă constituită dintr-un slogan publicitar și compusă din elemente lipsite în mod izolat de caracter distinctiv — Semnul figurativ „BEST BUY” )

text:
               12.3.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 80/6

         Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 13 ianuarie 2011 — Media-Saturn-Holding GmbH/Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)
   (Cauza C-92/10 P) (1)

   (Recurs - Marcă comunitară - Motiv absolut de refuz - Lipsa caracterului distinctiv - Marcă constituită dintr-un slogan publicitar și compusă din elemente lipsite în mod izolat de caracter distinctiv - Semnul figurativ „BEST BUY”)
   2011/C 80/09
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Recurentă: Media-Saturn-Holding GmbH (reprezentant: E. Warnke, Rechtsanwalt)

      Cealaltă parte în proces: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: G. Schneider, agent)

      Obiectul

   Recurs declarat împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a patra) din 15 decembrie 2009, Media-Saturn/OAPI (BEST BUY) (T-476/08), prin care Tribunalul a respins acțiunea în anulare formulată împotriva Deciziei Camerei a patra de recurs a OAPI din 28 august 2008 prin care a fost respinsă calea de atac împotriva deciziei examinatorului de refuz al înregistrării semnului figurativ „BEST BUY” ca marcă comunitară pentru produse și servicii din clasele 1, 2, 5-12, 14-17, 20-22, 27, 28, 35, 37, 38 și 40-42 — Caracterul distinctiv al unei mărci constituite dintr-un slogan publicitar și compusă din elemente lipsite în mod izolat de caracter distinctiv

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Obligă Media-Saturn-Holding GmbH la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 113, 1.5.2010.


title: Cauza C-12/14: Hotărârea Curții (Camera a patra) din 3 martie 2016 – Comisia Europeană/Republica Malta [Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Securitate socială — Regulamentul (CEE) nr. 1408/71 — Articolul 46b — Regulamentul (CE) nr. 883/2004 — Articolul 54 — Pensii pentru limită de vârstă — Reguli pentru prevenirea cumulului — Persoane care beneficiază de o pensie pentru limită de vârstă potrivit regimului național și de o pensie de funcționar potrivit regimului dintr-un alt stat membru — Reducerea cuantumului pensiei pentru limită de vârstă]

text:
               2.5.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 156/2

         Hotărârea Curții (Camera a patra) din 3 martie 2016 – Comisia Europeană/Republica Malta
   (Cauza C-12/14) (1)

   ([Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru - Securitate socială - Regulamentul (CEE) nr. 1408/71 - Articolul 46b - Regulamentul (CE) nr. 883/2004 - Articolul 54 - Pensii pentru limită de vârstă - Reguli pentru prevenirea cumulului - Persoane care beneficiază de o pensie pentru limită de vârstă potrivit regimului național și de o pensie de funcționar potrivit regimului dintr-un alt stat membru - Reducerea cuantumului pensiei pentru limită de vârstă])
   (2016/C 156/02)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: K. Mifsud-Bonnici și D. Martin, agenți)

      Pârâtă: Republica Malta (reprezentanți: A. Buhagiar și P. Grech, agenți)

      Interveniente în susținerea pârâtei: Republica Austria (reprezentanți: C. Pesendorfer și M. G. Hesse, agenți), Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord (reprezentanți: J. Beeko, S. Behzadi-Spencer și V. Kaye, agenți, asistați de T. de la Mare, QC)

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă Comisia Europeană la plata cheltuielilor de judecată.

               3)

               Republica Austria și Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 159, 26.5.2014.


title: Cauza T-709/15: Ordonanța Tribunalului din 14 septembrie 2016 – Almashreq Investment Fund/Consiliul

text:
               7.11.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 410/36

         Ordonanța Tribunalului din 14 septembrie 2016 – Almashreq Investment Fund/Consiliul
   (Cauza T-709/15) (1)

   (2016/C 410/62)
   Limba de procedură: franceza
   Președintele Camerei a șaptea a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 59, 15.2.2016.


title: Cauza F-54/15: Ordonanța Tribunalului Funcției Publice (Camera întâi) din 30 septembrie 2015 – Nunes/Curtea de Conturi (Funcție publică — Agent contractual — Contestarea condițiilor de angajare — Reclamație tardivă — Nerespectarea procedurii precontencioase — Inadmisibilitate vădită)

text:
               9.11.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 371/47

         Ordonanța Tribunalului Funcției Publice (Camera întâi) din 30 septembrie 2015 – Nunes/Curtea de Conturi
   (Cauza F-54/15)
   ((Funcție publică - Agent contractual - Contestarea condițiilor de angajare - Reclamație tardivă - Nerespectarea procedurii precontencioase - Inadmisibilitate vădită))
   (2015/C 371/49)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: Carlos Nunes (Luxemburg, Luxemburg) (reprezentant: M. Petit, avocat)

      Pârâtă: Curtea de Conturi a Uniunii Europene

      Obiectul

   Cerere de anulare a deciziei adoptate de Curtea Europeană de Conturi în luna aprilie 2009 de modificare a tipului de contract și a remunerației reclamantului și cerere de adaptare a remunerației acestuia retroactiv, începând din luna aprilie 2009

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea ca fiind vădit inadmisibilă.

               2)

               Domnul Nunes suportă propriile cheltuieli de judecată.


title: Cauza T-544/14: Hotărârea Tribunalului din 12 noiembrie 2015 – Société des produits Nestlé/OAPI – Terapia (ALETE) [„Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Cererea de marcă comunitară verbală ALETE — Marca națională verbală anterioară ALETA — Motiv relativ de refuz — Risc de confuzie — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 — Suspendarea procedurii administrative — Norma 20 alineatul (7) litera (c) din Regulamentul (CE) nr. 2868/95”]

text:
               11.1.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 7/26

         Hotărârea Tribunalului din 12 noiembrie 2015 – Société des produits Nestlé/OAPI – Terapia (ALETE)
   (Cauza T-544/14) (1)

   ([„Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Cererea de marcă comunitară verbală ALETE - Marca națională verbală anterioară ALETA - Motiv relativ de refuz - Risc de confuzie - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 - Suspendarea procedurii administrative - Norma 20 alineatul (7) litera (c) din Regulamentul (CE) nr. 2868/95”])
   (2016/C 007/35)
   Limba de procedură: germana

      Părţile

      Reclamantă: Société des produits Nestlé (Vevey, Elveția) (reprezentanți: A. Jaeger-Lenz, A. Lambrecht și S. Cobet-Nüse, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieţei Interne (mărci, desene şi modele industriale) (reprezentant: G. Schneider, agent)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: Terapia SA (Cluj-Napoca, România)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva deciziei Camerei a patra de recurs a OAPI (cauza R 1128/2013-4) din 19 mai 2014 privind o procedură de opoziție între Terapia SA și Société des produits Nestlé SA

      Dispozitivul

               1)

               Anulează decizia Camerei a patra de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieţei Interne (mărci, desene şi modele industriale) (OAPI) din 19 mai 2014 (cauza R 1128/2013-4).

               2)

               Respinge în rest acțiunea.

               3)

               Obligă OAPI să suporte, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, și cheltuielile de judecată efectuate de Société des produits Nestlé.

      (1)  JO C 339, 29.9.2014.


title: Cauza T-368/11: Hotărârea Tribunalului din 1 februarie 2013 — Polyelectrolyte Producers Group și alții/Comisia [ „REACH — Măsuri tranzitorii privind restricțiile aplicabile introducerii pe piață și utilizării acrilamidei pentru aplicațiile în care este utilizat mortar — Anexa XVII la Regulamentul (CE) nr. 1907/2006 — Proporționalitate — Obligația de motivare” ]

text:
               16.3.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 79/16

         Hotărârea Tribunalului din 1 februarie 2013 — Polyelectrolyte Producers Group și alții/Comisia
   (Cauza T-368/11) (1)

   (REACH - Măsuri tranzitorii privind restricțiile aplicabile introducerii pe piață și utilizării acrilamidei pentru aplicațiile în care este utilizat mortar - Anexa XVII la Regulamentul (CE) nr. 1907/2006 - Proporționalitate - Obligația de motivare)
   2013/C 79/28
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamante: Polyelectrolyte Producers Group (Bruxelles, Belgia), SNF SAS (Andrézieux-Bouthéon, Franța) și Travetanche Injection SPRL (Bruxelles) (reprezentanți: K. Van Maldegem și R. Cana, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: P. Oliver și E. Manhaeve, agenți, asistați de K. Sawyer, barrister)

      Intervenient în susținerea pârâtei: Regatul Țărilor de Jos (reprezentanți: C. Wissels, M. Noort și B. Koopman, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare a Regulamentului (UE) nr. 366/2011 al Comisiei din 14 aprilie 2011 de modificare a Regulamentului (CE) nr. 1907/2006 al Parlamentului European și al Consiliului privind înregistrarea, evaluarea, autorizarea și restricționarea substanțelor chimice (REACH), în ceea ce privește anexa XVII (Acrilamidă) (JO L 101, p. 12)

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Producers Group, SNF SAS și Travetanche Injection SPRL suportă, pe lângă propriile cheltuieli de judecată aferente procedurii principale, cheltuielile de judecată efectuate de Comisia Europeană.

               3.

               Travetanche Injection suportă cheltuielile de judecată aferente procedurii privind măsurile provizorii.

               4.

               Regatul Țărilor de Jos suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 282, 24.9.2011.


title: Cauza T-90/13: Acțiune introdusă la 12 februarie 2013 — Herdade de S. Tiago II/OAPI — Polo/Lauren (V)

text:
               27.4.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 123/17

         Acțiune introdusă la 12 februarie 2013 — Herdade de S. Tiago II/OAPI — Polo/Lauren (V)
   (Cauza T-90/13)
   2013/C 123/29
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Herdade de S. Tiago II-Sociedade Agrícola, SA (Lisabona, Portugalia) (reprezentanți: I. de Carvalho Simões și J. Pimenta, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: The Polo/Lauren Company, LP (New York, Statele Unite)

      Concluziile

   Reclamantul (reclamanta) solicită Tribunalului:

               —

               admiterea acțiunii și anularea deciziei Camerei a doua de recurs a OAPI din 28 noiembrie 2012 în cauza R 1436/2010-2;

               —

               obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată în fața Tribunalului, inclusiv pe cele ale reclamantei.

      Motivele și principalele argumente

      Solicitantul mărcii comunitare: reclamanta

      Marca comunitară vizată: marca comunitară care reprezintă un jucător de polo călare și elementul verbal „V” pentru produse și servicii din clasele 3, 18, 25, 28, 41 și 43 — cererea de marcă comunitară 5 791 835

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în procedura opoziției: cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

      Marca sau semnul invocat: înregistrarea mărcii comunitare, înregistrarea mărcii din Regatul Unit și înregistrarea mărcii din Benelux a mărcii figurative care reprezintă un jucător de polo pentru produse din clasele 9, 18, 20, 21, 24, 25 și 28

      Decizia diviziei de opoziție: admite în parte opoziția

      Decizia camerei de recurs: respinge calea de atac

      Motivele invocate: încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) și a articolului 8 alineatul (5) din Regulamentul Consiliului nr. 207/2009


title: Cauza T-412/11: Hotărârea Tribunalului din 6 februarie 2013 — Maharishi Foundation/OAPI (TRANSCENDENTAL MEDITATION) [ „Marcă comunitară — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale TRANSCENDENTAL MEDITATION — Motiv absolut de refuz — Decizie a camerei de recurs de trimitere a cauzei examinatorului — Articolul 65 alineatul (4) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 — Admisibilitate — Caracter descriptiv — Articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul nr. 207/2009 — Public pertinent” ]

text:
               16.3.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 79/16

         Hotărârea Tribunalului din 6 februarie 2013 — Maharishi Foundation/OAPI (TRANSCENDENTAL MEDITATION)
   (Cauza T-412/11) (1)

   (Marcă comunitară - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale TRANSCENDENTAL MEDITATION - Motiv absolut de refuz - Decizie a camerei de recurs de trimitere a cauzei examinatorului - Articolul 65 alineatul (4) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 - Admisibilitate - Caracter descriptiv - Articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul nr. 207/2009 - Public pertinent)
   2013/C 79/29
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Maharishi Foundation Ltd (Saint-Hélier, Jersey) (reprezentant: A. Meijboom, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: A. Folliard-Monguiral, agent)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a doua de recurs a OAPI din 24 martie 2011 (cauza R 1293/2010-2), privind o cerere de înregistrare a semnului verbal TRANSCENDENTAL MEDITATION ca marcă comunitară.

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Obligă Maharishi Foundation Ltd la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 282, 24.9.2011.


title: Cauza T-744/14: Hotărârea Tribunalului din 4 mai 2017 – Meta Group/Comisia [„Clauză compromisorie — Contracte de subvenție încheiate în cadrul celui de Al șaselea program-cadru al Comunității Europene pentru activități de cercetare, dezvoltare tehnologică și demonstrații (2002-2006) — Contracte de subvenție încheiate în cadrul Programului-cadru pentru competitivitate și inovație (2007-2013) — Rambursarea sumelor plătite — Sold de plată din suma totală a contribuției financiare acordate reclamantei — Costuri eligibile — Răspundere contractuală”]

text:
               19.6.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 195/17

         Hotărârea Tribunalului din 4 mai 2017 – Meta Group/Comisia
   (Cauza T-744/14) (1)

   ([„Clauză compromisorie - Contracte de subvenție încheiate în cadrul celui de Al șaselea program-cadru al Comunității Europene pentru activități de cercetare, dezvoltare tehnologică și demonstrații (2002-2006) - Contracte de subvenție încheiate în cadrul Programului-cadru pentru competitivitate și inovație (2007-2013) - Rambursarea sumelor plătite - Sold de plată din suma totală a contribuției financiare acordate reclamantei - Costuri eligibile - Răspundere contractuală”])
   (2017/C 195/23)
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Reclamantă: Meta Group Srl (Roma, Italia) (reprezentanți: A. Bartolini și A. Formica, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: D. Recchia și R. Lyal, agenți)

      Obiectul

   Cerere întemeiată pe articolul 272 TFUE prin care se solicită constatarea neîndeplinirii de către Comisie a obligațiilor pecuniare care rezultă din mai multe contracte de subvenție pe care aceasta le-a încheiat cu reclamanta în cadrul celui de Al șaselea program-cadru al Comunității Europene pentru activități de cercetare, dezvoltare tehnologică și demonstrații, care contribuie la crearea Spațiului European de Cercetare și la inovare (2002-2006) și al Programului-cadru pentru competitivitate și inovație (2007-2013), declararea caracterului ilegal al compensațiilor efectuate de Comisie în legătură cu creanțele invocate de reclamantă, obligarea Comisiei la plata către reclamantă a sumelor care îi sunt datorate în temeiul contractelor de subvenție menționate, majorate cu dobânzi de întârziere și supuse reevaluării monetare și repararea prejudiciului pe care reclamanta l-ar fi suferit

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă Meta Group Srl la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 462, 22.12.2014.


title: Cauza C-67/14: Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 15 septembrie 2015 (cerere de decizie preliminară formulată de Bundessozialgericht – Germania) – Jobcenter Berlin Neukölln/Nazifa Alimanovic și alții [Trimitere preliminară — Libera circulație a persoanelor — Cetățenia Uniunii — Egalitate de tratament — Directiva 2004/38/CE — Articolul 24 alineatul (2) — Prestații de asistență socială — Regulamentul (CE) nr. 883/2004 — Articolele 4 și 70 — Prestații speciale în numerar de tip necontributiv — Resortisanți ai unui stat membru aflați în căutarea unui loc de muncă, având reședința pe teritoriul unui alt stat membru — Excludere — Menținerea statutului de lucrător]

text:
               9.11.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 371/8

         Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 15 septembrie 2015 (cerere de decizie preliminară formulată de Bundessozialgericht – Germania) – Jobcenter Berlin Neukölln/Nazifa Alimanovic și alții
   (Cauza C-67/14) (1)

   ([Trimitere preliminară - Libera circulație a persoanelor - Cetățenia Uniunii - Egalitate de tratament - Directiva 2004/38/CE - Articolul 24 alineatul (2) - Prestații de asistență socială - Regulamentul (CE) nr. 883/2004 - Articolele 4 și 70 - Prestații speciale în numerar de tip necontributiv - Resortisanți ai unui stat membru aflați în căutarea unui loc de muncă, având reședința pe teritoriul unui alt stat membru - Excludere - Menținerea statutului de lucrător])
   (2015/C 371/10)
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Bundessozialgericht

      Părțile din procedura principală

      Reclamant: Jobcenter Berlin Neukölln

      Pârâți: Nazifa Alimanovic, Sonita Alimanovic, Valentina Alimanovic, Valentino Alimanovic

      Dispozitivul

   Articolul 24 din Directiva 2004/38/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 29 aprilie 2004 privind dreptul la liberă circulație și ședere pe teritoriul statelor membre pentru cetățenii Uniunii și membrii familiilor acestora, de modificare a Regulamentului (CEE) nr. 1612/68 și de abrogare a Directivelor 64/221/CEE, 68/360/CEE, 72/194/CEE, 73/148/CEE, 75/34/CEE, 75/35/CEE, 90/364/CEE, 90/365/CEE și 93/96/CEE și articolul 4 din Regulamentul (CE) nr. 883/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 29 aprilie 2004 privind coordonarea sistemelor de securitate socială, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (UE) nr. 1244/2010 al Comisiei din 9 decembrie 2010, trebuie interpretate în sensul că nu se opun unei reglementări a unui stat membru care îi exclude de la beneficiul anumitor „prestații speciale în numerar de tip necontributiv”, în sensul articolului 70 alineatul (2) din Regulamentul nr. 883/2004, care constituie de asemenea o „prestație de asistență socială”, în sensul articolului 24 alineatul (2) din Directiva 2004/38, pe resortisanții altor state membre aflați într-o situație precum cea prevăzută la articolul 14 alineatul (4) litera (b) din directiva menționată, deși aceste prestații le sunt garantate resortisanților acestui stat membru care se află în aceeași situație.

      (1)  JO C 142, 12.5.2014.


title: Cauza T-428/13: Acțiune introdusă la 19 august 2013 — IOC-UK/Consiliul

text:
               26.10.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 313/30

         Acțiune introdusă la 19 august 2013 — IOC-UK/Consiliul
   (Cauza T-428/13)
   2013/C 313/57
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Iranian Oil Company UK Ltd (Londra, Regatul Unit) (reprezentanți: J. Grayston, Solicitor, P. Gjørtler, G. Pandey, D. Rovetta, M. Gambardella, D. Sellers și N. Pilkington, avocați)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               Anularea Deciziei 2013/270/PESC a Consiliului din 6 iunie 2013 (JO L 156, p. 10) de modificare a Deciziei 2010/413/PESC a Consiliului din 26 iulie 2010 privind adoptarea de măsuri restrictive împotriva Iranului și a Regulamentului de punere în aplicare (UE) nr. 522/2013 al Consiliului din 6 iunie 2013 (JO L 156, p. 3) privind punerea în aplicare a Regulamentului (UE) nr. 267/2012 privind măsuri restrictive împotriva Iranului, în măsura în care actele atacate o vizează pe reclamantă;

               —

               obligarea Consiliului la plata cheltuielilor de judecată efectuate în prezenta procedură.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă șapte motive întemeiate pe încălcarea unor norme fundamentale de procedură, precum și pe încălcarea tratatelor și a prevederilor legale privind aplicarea lor: încălcarea dreptului la a fi ascultat, motivare insuficientă, încălcarea dreptului la apărare, săvârșirea unei erori vădite de apreciere, nerespectarea principiului fundamental al proporționalității, nerespectarea principiului fundamental al egalității de tratament și al nediscriminării și nerespectarea dreptului fundamental de proprietate.
   Reclamanta arată că Consiliul nu a audiat reclamanta și că nu există elemente care să fi împiedicat acest lucru. În plus, Consiliul a oferit o motivare insuficientă. Cererile reclamantei prin care urmărea dezvoltarea motivării și de acces la documente nu au primit încă un răspuns, în afara unei scrisori sumare de confirmare de primire. Prin aceste omisiuni, Consiliul a încălcat dreptul la apărare al reclamantei, căreia i-a fost refuzată posibilitatea efectivă de a combate afirmațiile Consiliului, întrucât aceste afirmații nu i-au fost dezvăluite reclamantei. În plus, Consiliul nu a explicat de ce faptul că National Iranian Oil Company exercită un control direct asupra reclamantei ar avea drept rezultat un avantaj economic pentru statul iranian care ar încălca obiectivul deciziei atacate și al regulamentului. În raport cu motivele invocate pentru includerea sa pe listă, reclamanta consideră că acestea sunt fie insuficiente, fie viciate de o eroare vădită de apreciere. În plus, în ansamblu, compararea obiectivelor deciziei de includere pe listă și impactul concret al acestei decizii pentru reclamantă demonstrează că decizia este disproporționată. În sfârșit, Consiliul a încălcat dreptul fundamental de proprietate prin faptul că a adoptat măsuri a căror proporționalitate nu poate fi determinată.


title: Cauza C-294/15: Hotărârea Curții (Camera a doua) din 13 octombrie 2016 (cerere de decizie preliminară formulată de Sąd Apelacyjny w Warszawie – Polonia) – Edyta Mikołajczyk/Marie Louise Czarnecka, Stefan Czarnecki [Trimitere preliminară — Cooperare judiciară în materie civilă — Competența, recunoașterea și executarea hotărârilor judecătorești în materie matrimonială și în materia răspunderii părintești — Regulamentul (CE) nr. 2201/2003 — Articolul 1 alineatul (1) litera (a) — Domeniu de aplicare material — Acțiune în anularea căsătoriei introdusă de un terț după decesul unuia dintre soți — Articolul 3 alineatul (1) — Competența instanțelor din statul membru pe teritoriul căruia se află reședința „reclamantului” — Întindere]

text:
               12.12.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 462/6

         Hotărârea Curții (Camera a doua) din 13 octombrie 2016 (cerere de decizie preliminară formulată de Sąd Apelacyjny w Warszawie – Polonia) – Edyta Mikołajczyk/Marie Louise Czarnecka, Stefan Czarnecki
   (Cauza C-294/15) (1)

   ([Trimitere preliminară - Cooperare judiciară în materie civilă - Competența, recunoașterea și executarea hotărârilor judecătorești în materie matrimonială și în materia răspunderii părintești - Regulamentul (CE) nr. 2201/2003 - Articolul 1 alineatul (1) litera (a) - Domeniu de aplicare material - Acțiune în anularea căsătoriei introdusă de un terț după decesul unuia dintre soți - Articolul 3 alineatul (1) - Competența instanțelor din statul membru pe teritoriul căruia se află reședința „reclamantului” - Întindere])
   (2016/C 462/09)
   Limba de procedură: polona

      Instanța de trimitere

   Sąd Apelacyjny w Warszawie

      Părțile din procedura principală

      Apelantă: Edyta Mikołajczyk

      Intimați: Marie Louise Czarnecka, Stefan Czarnecki

      Dispozitivul

               1)

               Articolul 1 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 2201/2003 al Consiliului din 27 noiembrie 2003 privind competența, recunoașterea și executarea hotărârilor judecătorești în materie matrimonială și în materia răspunderii părintești, de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 1347/2000, trebuie interpretat în sensul că o acțiune în anularea căsătoriei introdusă de un terț după decesul unuia dintre soți intră în domeniul de aplicare al Regulamentului nr. 2201/2003.

               2)

               Articolul 3 alineatul (1) litera (a) a cincea și a șasea liniuță din Regulamentul nr. 2201/2003 trebuie interpretat în sensul că o altă persoană decât unul dintre soți care formulează o acțiune în anularea căsătoriei nu se poate prevala de criteriile de stabilire a competenței prevăzute la aceste dispoziții.

      (1)  JO C 311, 21.9.2015.


title: Cauza C-527/12: Acțiune introdusă la 20 noiembrie 2012 — Comisia Europeană/Republica Federală Germania

text:
               26.1.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 26/36

         Acțiune introdusă la 20 noiembrie 2012 — Comisia Europeană/Republica Federală Germania
   (Cauza C-527/12)
   2013/C 26/68
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: T. Maxian Rusche, F. Erlbacher, agenți)

      Pârâtă: Republica Federală Germania

      Concluziile reclamantei

   Reclamanta solicită:

               —

               constatarea faptului că prin neadoptarea tuturor măsurilor necesare pentru a asigura executarea imediată și efectivă a deciziei Comisiei de recuperare a ajutorului acordat, Republica Federală Germania nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin potrivit articolului 288 TFUE, articolului 108 alineatul (2) TFUE, principiului efectivității, articolului 14 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 659/1999 al Consiliului din 22 martie 1999 de stabilire a normelor de aplicare a articolului 93 din Tratatul CE (1), precum și potrivit articolelor 1, 2 și 3 din Decizia 2011/471/UE a Comisiei din 14 decembrie 2010 privind ajutorul de stat acordat de Germania grupului Biria [C 38/05 (ex NN 52/04)] (2);

               —

               obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată

      Motivele și principalele argumente

   Republica Federală Germania nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin potrivit articolului 288 TFUE, articolului 108 alineatul (2) TFUE, principiului efectivității, articolului 14 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 659/1999 al Consiliului din 22 martie 1999 de stabilire a normelor de aplicare a articolului 93 din Tratatul CE, precum și potrivit articolelor 1, 2 și 3 din Decizia 2011/471/UE a Comisiei din 14 decembrie 2010 privind ajutorul de stat acordat de Germania grupului Biria [C 38/05 (ex NN 52/04)], întrucât nu a luat toate măsurile necesare pentru a asigura executarea imediată și efectivă a deciziei Comisiei de recuperare a ajutorului acordat.
   Comisia consideră că instrumentul juridic ales de pârâtă pentru recuperarea ajutorului, respectiv formularea unei pretenții civile, urmată de introducerea unei acțiuni în realizare în fața unei instanțe civile, nu este adecvat pentru a asigura executarea imediată și efectivă a deciziei Comisiei de recuperare a ajutorului acordat. În subsidiar, Comisia arată că, până la introducerea acțiunii, pârâta nu a utilizat, în vederea executării deciziei Comisiei, titlul său provizoriu care rezultă din hotărârea pronunțată în lipsă.

      (1)  JO L 83, p. 1, Ediție specială, 08/vol.01, p. 41

      (2)  JO L 195, p. 55


title: Cauza C-322/15: Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italia) la 29 iunie 2015 – Google Ireland Limited, Google Italy Srl/Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni

text:
               28.9.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 320/15

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italia) la 29 iunie 2015 – Google Ireland Limited, Google Italy Srl/Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni
   (Cauza C-322/15)
   (2015/C 320/21)
   Limba de procedură: italiana

      Instanța de trimitere

   Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

      Părțile din procedura principală

      Reclamante: Google Ireland Limited, Google Italy Srl

      Pârâtă: Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni

      Întrebarea preliminară

   Articolul 56 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE) se opune aplicării hotărârii atacate a autorității pentru garanții în sectorul telecomunicațiilor nr. 397/13/CONS și a prevederilor relevante ale legii naționale de referință, în măsura în care sunt interpretate în sensul indicat de aceeași autoritate, care impun o „declarație informativă economică de sistem” complexă (întocmită în mod necesar potrivit normelor de contabilitate italiene) privind activitățile economice desfășurate față de consumatorii italieni, motivată de obiective de protecție a concurenței, dar în mod necesar legate de diversele și mai limitatele funcții instituționale, ale aceleiași autorități, de protecție a pluralismului în sectorul avut în vedere, unor operatori, deși aceștia nu intră în domeniul de aplicare al legislației naționale care reglementează același sector (Textul unic privind serviciile mass-media audiovizuale și radiofonice), mai precis, în speța dedusă judecății, unui operator național care prestează numai servicii pentru societatea afiliată de drept irlandez și, cu privire la aceasta din urmă, unui operator care nu are sediul și nu desfășoară activități cu angajarea de salariați pe teritoriul național; cu alte cuvinte poate constitui aceasta o măsură care restrânge libera prestare a serviciilor în cadrul Uniunii Europene cu încălcarea articolului 56 din tratat?


title: Cauza T-264/14: Acțiune introdusă la 22 aprilie 2014 – Hansen/OAPI (WIN365)

text:
               24.6.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 194/33

         Acțiune introdusă la 22 aprilie 2014 – Hansen/OAPI (WIN365)
   (Cauza T-264/14)
   2014/C 194/42
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamant: Robert Hansen (München, Germania) (reprezentant: M. Pütz-Poulalion, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Concluziile

   Reclamantul solicită Tribunalului:

               —

               anularea Deciziei Camerei a patra de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 20 februarie 2014 în cauza R 908/2013-4;

               —

               obligarea Oficiului la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

      Marca comunitară vizată: marca verbală WIN365 pentru produse și servicii din clasele 9, 35, 36, 38 și 41 – cererea de înregistrare a mărcii comunitare nr. 1 1 5 13  851

      Decizia examinatorului: respinge în parte cererea de înregistrare

      Decizia camerei de recurs: respinge calea de atac

      Motivele invocate: încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009


title: Cauza T-73/08: Hotărârea Tribunalului din 13 septembrie 2013 — Berliner Institut für Vergleichende Sozialforschung/Comisia ( „Contribuție financiară plătită în cadrul programului Daphné II — Stabilirea cuantumului subvenției finale — Notă de debit — Act atacabil — Obligația de motivare — Proces echitabil — Erori de apreciere” )

text:
               26.10.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 313/15

         Hotărârea Tribunalului din 13 septembrie 2013 — Berliner Institut für Vergleichende Sozialforschung/Comisia
   (Cauza T-73/08) (1)

   (Contribuție financiară plătită în cadrul programului Daphné II - Stabilirea cuantumului subvenției finale - Notă de debit - Act atacabil - Obligația de motivare - Proces echitabil - Erori de apreciere)
   2013/C 313/25
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamant: Berliner Institut für Vergleichende Sozialforschung eV (Berlin, Germania) (reprezentanți: inițial B. Henning, ulterior U. Claus și M. Uhmann, și în final C. Otto, S. Reichmann și L.-J. Schmidt, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: inițial S. Grünheid și B. Simon, ulterior S. Grünheid și F. Dintilhac, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare a deciziei Comisiei cuprinse în nota de debit din 26 noiembrie 2007, prin care aceasta a solicitat reclamantului rambursarea sumei de 23 228,07 euro pe care i-o plătise în executarea convenției de subvenționare Daphné (JLS/DAP/2004-1/080/YC)

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Obligă Berliner Institut für Vergleichende Sozialforschung eV la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 107, 26.4.2008.


title: Cauza T-794/14: Ordonanța Tribunalului din 24 ianuarie 2017 – AATC Trading/EUIPO – El Corte Inglés (ALAΪA PARIS)

text:
               13.3.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 78/42

         Ordonanța Tribunalului din 24 ianuarie 2017 – AATC Trading/EUIPO – El Corte Inglés (ALAΪA PARIS)
   (Cauza T-794/14) (1)

   (2017/C 078/58)
   Limba de procedură: franceza
   Președintele Camerei a patra a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 65, 23.2.2015.


title: Cauza T-206/15: Hotărârea Tribunalului din 22 septembrie 2016 – Intercon/Comisia [„Clauză compromisorie — Al șaptelea program-cadru pentru activități de cercetare, de dezvoltare tehnologică și demonstrative (2007-2013) — Acordul de grant privind proiectul «Virtual Pathological Heart of the Virtual Physiological Human» — Decizie a Comisiei de a solicita rambursarea unei părți din sumele plătite — Inadmisibilitate — Articolul 44 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul de procedură al Tribunalului din 2 mai 1991 — Documente și observații prezentate după expirarea termenelor acordate”]

text:
               7.11.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 410/13

         Hotărârea Tribunalului din 22 septembrie 2016 – Intercon/Comisia
   (Cauza T-206/15) (1)

   ([„Clauză compromisorie - Al șaptelea program-cadru pentru activități de cercetare, de dezvoltare tehnologică și demonstrative (2007-2013) - Acordul de grant privind proiectul «Virtual Pathological Heart of the Virtual Physiological Human» - Decizie a Comisiei de a solicita rambursarea unei părți din sumele plătite - Inadmisibilitate - Articolul 44 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul de procedură al Tribunalului din 2 mai 1991 - Documente și observații prezentate după expirarea termenelor acordate”])
   (2016/C 410/16)
   Limba de procedură: polona

      Părțile

      Reclamantă: Intercon sp. z o.o. (Łódź, Polonia) (reprezentant: B. Eger, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: K. Herbout-Borczak și S. Lejeune, agenți)

      Obiectul

   Cerere întemeiată pe articolul 272 TFUE prin care se urmărește constatarea, pe de o parte, a încălcării de către Comisie a dispozițiilor Acordului de grant nr. 224635 privind finanțarea proiectului „Virtual Pathological Heart of the Virtual Physiological Human (VPH2)” și, pe de altă parte, a faptului că sumele plătite în temeiul contribuției financiare a Uniunii Europene corespund unor costuri eligibile și că suma de 70 620 de euro pretinsă reclamantei prin scrisoarea Comisiei din 28 ianuarie 2015 și prin nota de debit anexată nu trebuie, prin urmare, să fie rambursată.

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Intercon sp. z o.o. suportă, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, cheltuielile de judecată efectuate de Comisia Europeană.

      (1)  JO C 221, 6.7.2015.


title: Cauza C-307/11 P: Recurs introdus la 20 iunie 2011 de Deichmann SE împotriva Hotărârii pronunțate la 13 aprilie 2011 în cauza T-202/09 — Deichmann SE/Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI)

text:
               10.9.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 269/26

         Recurs introdus la 20 iunie 2011 de Deichmann SE împotriva Hotărârii pronunțate la 13 aprilie 2011 în cauza T-202/09 — Deichmann SE/Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI)
   (Cauza C-307/11 P)
   2011/C 269/49
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Recurentă: Deichmann SE (reprezentant: O. Rauscher, avocat)

      Cealaltă parte în proces: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI)

      Concluziile recurentei

   Recurenta solicită Curții:

               —

               Anularea Hotărârii Tribunalului Uniunii Europene din 13 aprilie 2011 în cauza T-202/09;

               —

               anularea Deciziei Camerei a patra de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 3 aprilie 2009 în cauza R 224/2007-4;

               —

               obligarea OAPI la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Prezentul recurs este îndreptat împotriva Hotărârii Tribunalului în măsura în care acesta a respins acțiunea recurentei în anularea Deciziei Camerei a patra de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne din 3 aprilie 2009 de respingere a cererii de înregistrare a unei mărci figurative reprezentând o bandă îndoită cu linii punctate. Protecția acestei mărci s-a solicitat pentru clasele 10 („Încălțăminte ortopedică”) și 25 („Încălțăminte”) în sensul Aranjamentului de la Nisa.
   Recurenta afirmă că hotărârea atacată încalcă articolul 7 alineatul (1) litera (b) și articolul 74 alineatul (1) prima teză din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 al Consiliului din 26 februarie 2009 privind marca comunitară (denumit în continuare „Regulamentul nr. 207/2009”).
   Aceasta arată că hotărârea menționată se întemeiază pe constatarea eronată că simpla posibilitate sau probabilitate ca semnul în cauză să poată fi utilizat într-un mod lipsit de caracter distinctiv este suficientă pentru a nega caracterul distinctiv al mărcii în general. Cu toate acestea, simpla posibilitate rezonabilă a unei utilizări cu caracter distinctiv este suficientă pentru a infirma motivul de respingere pentru lipsa caracterului distinctiv. Această concluzie rezultă din compararea articolului 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009 cu modul de redactare a articolului 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul nr. 207/2009, și constituie în prezent un principiu consacrat de jurisprudența Bundesgerichtshof și a Bundespatentgericht din Germania.
   În cazul încălțămintei (ortopedice), un semn este considerat indicație de origine, printre altele, atunci când, astfel cum se întâmplă în mod obișnuit la etichetarea încălțămintei, acesta este aplicat în centrul părții din spate a branțului, pe o etichetă sau pe cutia de pantofi. În contextul acestei utilizări probabile, nu poate fi susținută constatarea Tribunalului potrivit căreia semnul a cărui înregistrare se solicită ar consta în reprezentarea unui element component al propriului produs.
   În plus, recurenta susține că Tribunalul nu a ținut seama, în prezenta cauză, de practicile în materie de etichetare existente în domeniul încălțămintei sportive, astfel cum a fost expusă de recurentă, în pofida faptului că era obligat la aceasta în temeiul articolului 74 alineatul (1) prima teză din Regulamentul nr. 207/2009.
   În sfârșit, Tribunalul nu putea contesta caracterul distinctiv al mărcii în cauză cu motivarea că revenea recurentei sarcina de a demonstra caracterul distinctiv al semnului, pe baza unor argumente concrete și întemeiate.


title: Cauza C-82/14: Ordonanța Curții (Camera a şasea) din 15 iulie 2015 (cerere de decizie preliminară formulată de Corte suprema di cassazione – Italia) – Agenzia delle Entrate/Nuova Invincibile (Trimitere preliminară — Articolul 99 din Regulamentul de procedură al Curții — A șasea directivă 77/388/CEE)

text:
               28.9.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 320/3

         Ordonanța Curții (Camera a şasea) din 15 iulie 2015 (cerere de decizie preliminară formulată de Corte suprema di cassazione – Italia) – Agenzia delle Entrate/Nuova Invincibile
   (Cauza C-82/14) (1)

   ((Trimitere preliminară - Articolul 99 din Regulamentul de procedură al Curții - A șasea directivă 77/388/CEE))
   (2015/C 320/04)
   Limba de procedură: italiana

      Instanța de trimitere

   Corte suprema di cassazione

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Agenzia delle Entrate

      Pârâtă: Nuova Invincibile

      Dispozitivul

   Articolele 2 și 22 din A șasea directivă 77/388/CEE a Consiliului din 17 mai 1977 privind armonizarea legislațiilor statelor membre referitoare la impozitele pe cifra de afaceri – sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată: baza unitară de evaluare trebuie interpretate în sensul că se opun unei dispoziții naționale precum articolul 9 alineatul 17 din Legea nr. 289 din 27 decembrie 2002 privind dispoziții pentru formarea bugetului anual și multianual al statului (Legea finanțelor pentru anul 2003) care, în considerarea unui seism care a lovit provinciile Catania, Ragusa și Siracuza, prevede în beneficiul unor persoane afectate de acesta o reducere de 90 % a taxei pe valoarea adăugată datorate în mod normal pentru anii 1990-1992, acordând, printre altele, dreptul la o rambursare, în această proporție, a sumelor deja plătite cu titlu de taxă pe valoarea adăugată, în măsura în care această dispoziție nu răspunde cerințelor principului neutralității fiscale și nu permite să se asigurare percepția integrală a taxei pe valoarea adăugată datorate pe teritoriul italian.

      (1)  JO C 142, 12.5.2014.


title: Cauza F-23/08: Ordonanța Tribunalului Funcției Publice din 27 noiembrie 2008 — Di Bucci/Comisia Comunităților Europene

text:
               21.2.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 44/78

         Ordonanța Tribunalului Funcției Publice din 27 noiembrie 2008 — Di Bucci/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza F-23/08) (1)

   (2009/C 44/143)

      Limba de procedură: franceza

   Președintele Camerei a doua a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 116, 9.5.2008, p. 33.


title: Cauza F-65/11: Acțiune introdusă la 3 iulie 2011 — ZZ/Parlamentul European

text:
               27.8.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 252/57

         Acțiune introdusă la 3 iulie 2011 — ZZ/Parlamentul European
   (Cauza F-65/11)
   2011/C 252/127
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamant: ZZ (reprezentant: O. Mader, avocat)

      Pârât: Parlamentul European

      Obiectul și descrierea litigiului

   Anularea deciziei Parlamentului European prin care reclamantului i-au fost acordate doar două puncte de merit pentru exercițiul de promovare 2004, când a fost detașat la Curtea Europeană de Conturi

      Concluzii

   Reclamantul solicită:

               —

               Anularea deciziei pârâtului din 19 iulie 2010 prin care reclamantului nu i s-a acordat un al treilea punct de merit la evaluarea pentru anul 2004 și anularea deciziei pârâtului din 28 aprilie 2011 prin care a fost respinsă contestația formulată de reclamant împotriva deciziei din 19 iulie 2010;

               —

               obligarea pârâtului la plata unei despăgubiri către reclamant pentru daunele morale suferite într-un cuantum lăsat la aprecierea Tribunalului;

               —

               obligarea Parlamentului European la plata cheltuielilor de judecată.


title: Cauza C-408/04 P: Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 22 aprilie 2008 — Comisia Comunităților Europene/Salzgitter AG, Republica Federală Germania (Recurs — Ajutoare de stat — Aprobare din partea Comisiei în temeiul Tratatului CE — Întreprindere siderurgică — Articolul 4 litera (c) CO și articolele 67 CO și 95 CO — Tratatul CECO — Tratatul CE — Codurile privind ajutoarele acordate siderurgiei — Aplicare concomitentă — Incompatibilitatea ajutorului — Notificarea obligatorie a ajutoarelor acordate — Lipsa notificării către Comisie — Lipsa prelungită de reacție din partea Comisiei — Decizie de restituire — Principiul securității juridice — Protecția încrederii legitime — Dreptul la apărare — Obligație de motivare)

text:
               7.6.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 142/2

         Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 22 aprilie 2008 — Comisia Comunităților Europene/Salzgitter AG, Republica Federală Germania
   (Cauza C-408/04 P) (1)

   (Recurs - Ajutoare de stat - Aprobare din partea Comisiei în temeiul Tratatului CE - Întreprindere siderurgică - Articolul 4 litera (c) CO și articolele 67 CO și 95 CO - Tratatul CECO - Tratatul CE - Codurile privind ajutoarele acordate siderurgiei - Aplicare concomitentă - Incompatibilitatea ajutorului - Notificarea obligatorie a ajutoarelor acordate - Lipsa notificării către Comisie - Lipsa prelungită de reacție din partea Comisiei - Decizie de restituire - Principiul securității juridice - Protecția încrederii legitime - Dreptul la apărare - Obligație de motivare)
   (2008/C 142/02)
   Limba de procedură: germana
   Părțile

      Recurentă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: V. Kreuschitz și M. Niejahr, agenți)

      Celelalte părți în proces: Salzgitter AG (reprezentanți: J. Sedemund, și T. Lübbig, Rechtsanwâlte), Republica Federală Germania (reprezentanți: M. Lumma, W.-D. Plessing, C. Schulze-Bahr, agenți)
   Obiectul
   Recurs formulat împotriva hotărârii Tribunalului de Primă Instanță al Comunităților Europene (Camera a patra extinsă) din 1 iulie 2004 Salzgitter/Comisia (T-308/00), prin care Tribunalul a anulat articolele 2 și 3 din Decizia 2000/797/CECO a Comisiei din 28 iunie 2000 privind ajutorul de stat acordat de Germania în favoarea Salzgitter AG, Preussag Stahl AG și a filialelor siderurgice ale grupului, regrupate în prezent sub denumirea Salzgitter AG — Stahl und Technologie (SAG) (JO L 323, p. 5), în ceea ce privește obligarea Germaniei de a recupera de la reclamantă ajutoarele în cauză — Încălcarea articolului 4 litera (c) CO și a celui de al treilea, a celui de al patrulea și a celui de al cincilea cod privind ajutoarele acordate siderurgiei — Încălcarea dreptului la apărare
   Dispozitivul

               1)

               Respinge recursul incidental.

               2)

               Anulează hotărârea Tribunalului de Primă Instanță al Comunităților Europene din 1 iulie 2004, Salzgitter/Comisia (T-308/00), în măsura în care aceasta anulează articolele 2 și 3 din Decizia 2000/797/CECO a Comisiei din 28 iunie 2000 privind ajutorul de stat acordat de Germania în favoarea Salzgitter AG, Preussag Stahl AG și a filialelor siderurgice ale grupului, regrupate în prezent sub denumirea Salzgitter AG — Stahl und Technologie (SAG), și stabilește cheltuielile de judecată.

               3)

               Trimite cauza Tribunalului de Primă Instanță al Comunităților Europene.

               4)

               Cererea privind cheltuielile de judecată se soluționează odată cu fondul.

      (1)  JO C 314, 18.12.2004.


title: Cauza C-411/15 P: Recurs introdus la 27 iulie 2015 de Timab Industries, Cie financière et de participations Roullier (CFPR) împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a opta) din 20 mai 2015 în cauza T-456/10, Timab Industries și CFPR/Comisia

text:
               28.9.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 320/19

         Recurs introdus la 27 iulie 2015 de Timab Industries, Cie financière et de participations Roullier (CFPR) împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a opta) din 20 mai 2015 în cauza T-456/10, Timab Industries și CFPR/Comisia
   (Cauza C-411/15 P)
   (2015/C 320/27)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Recurente: Timab Industries și Cie financière et de participations Roullier (CFPR) (reprezentant: N. Lenoir, avocat)

      Cealaltă parte din procedură: Comisia Europeană

      Concluziile recurentelor

               —

               Anularea Hotărârii Tribunalului din 20 mai 2015, pronunțată în cauza T-456/10;

               —

               trimiterea cauzei spre rejudecare la Tribunal pentru a reduce în mod adecvat cuantumul amenzii;

               —

               cu titlu incident, constatarea faptului că Tribunalul a încălcat dreptul la un proces echitabil ca urmare a duratei nerezonabile a procedurii jurisdicționale;

               —

               obligarea Comisiei la plata tuturor cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea recursului, recurentele invocă cinci motive de anulare.
   În primul rând, Tribunalul nu ar fi respectat normele referitoare la sarcina probei și ar fi încălcat dreptul la apărare, întrucât a considerat că revenea recurentelor să dovedească, în cadrul procedurii de tranzacție, neparticiparea lor la înțelegere înainte de anul 1993.
   În al doilea rând, acestea reproșează Tribunalului că a încălcat dreptul de a nu se autoincrimina, precum și dreptul la apărare. Tribunalul nu ar fi respectat competența sa de fond, întrucât nu a controlat obligația probatorie a Comisiei cu privire la calificarea unor pretinse „mărturisiri” ale recurentelor, care a avut o influență considerabilă asupra stabilirii cuantumului amenzii.
   În al treilea rând, Tribunalul nu ar fi respectat întinderea competenței sale de fond, întrucât a considerat drept „elemente noi” recunoașterea de către Comisie, după retragerea recurentelor din procedura de tranzacție, a neparticipării acestora la înțelegere între 1978 și 1992 pentru a justifica pronunțarea unei amenzi considerabil majorate pentru o încălcare cu o durată foarte mult redusă.
   În al patrulea rând, Tribunalul nu ar fi respectat competența sa de fond, ar fi afectat hotărârea cu o motivare contradictorie, ar fi săvârșit erori de drept în aplicarea procedurii de tranzacție și ar fi încălcat principiile încrederii legitime și egalității de tratament, confirmând eliminarea aproape integrală a reducerilor pentru cooperare acordate în cadrul procedurii de tranzacție, aspect pe care recurentele nu îl puteau anticipa în mod rezonabil în astfel de proporții.
   În ultimul rând, recurentele critică Tribunalul pentru că nu a respectat competența sa de fond și a încălcat principiile egalității de tratament și individualizării pedepsei.
   Cu titlu incident, recurentele solicită în sfârșit Curții să constate că Tribunalul nu a respectat dreptul la un proces echitabil, încălcând articolul 47 alineatul (2) din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene și articolul 6 alineatul (1) din Convenția europeană a drepturilor omului, ca urmare a duratei nerezonabile a procedurii.


title: Cauza T-571/11: Hotărârea Tribunalului din 20 martie 2013 — El Corte Inglés/OAPI — Chez Gerard (CLUB GOURMET) [ „Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale CLUB GOURMET — Marca națională figurativă anterioară CLUB DEL GOURMET, EN… El Corte Inglés — Motiv relativ de refuz — Lipsa similitudinii produselor și a serviciilor — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 — Argumente și probe prezentate pentru prima dată în fața Tribunalului” ]

text:
               4.5.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 129/18

         Hotărârea Tribunalului din 20 martie 2013 — El Corte Inglés/OAPI — Chez Gerard (CLUB GOURMET)
   (Cauza T-571/11) (1)

   (Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale CLUB GOURMET - Marca națională figurativă anterioară CLUB DEL GOURMET, EN… El Corte Inglés - Motiv relativ de refuz - Lipsa similitudinii produselor și a serviciilor - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 - Argumente și probe prezentate pentru prima dată în fața Tribunalului)
   2013/C 129/36
   Limba de procedură: spaniola

      Părțile

      Reclamantă: El Corte Inglés (Madrid, Spania) (reprezentanți: E. Seijo Veiguela și J. L. Rivas Zurdo, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: Ó. Mondéjar Ortuño, agent)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: Groupe Chez Gerard Restaurants Ltd (Londra, Regatul Unit)

      Obiectul

   Acțiune introdusă împotriva Deciziei Camerei întâi de recurs a OAPI din 28 iulie 2011 (cauza R 1946/201-1), privind o procedură de opoziție între El Corte Inglés, SA și Groupe Chez Gerard Restaurants Ltd

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Obligă El Corte Inglès, SA la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 13, 14.1.2012.


title: Cauza T-514/13: Hotărârea Tribunalului din 10 iunie 2015 – AgriCapital Corp./OAPI – agri.capital (AGRI.CAPITAL) [„Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale AGRI.CAPITAL — Mărci comunitare verbale anterioare AgriCapital și AGRICAPITAL — Motiv relativ de refuz — Lipsa similitudinii serviciilor — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009”]

text:
               20.7.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 236/36

         Hotărârea Tribunalului din 10 iunie 2015 – AgriCapital Corp./OAPI – agri.capital (AGRI.CAPITAL)
   (Cauza T-514/13) (1)

   ([„Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale AGRI.CAPITAL - Mărci comunitare verbale anterioare AgriCapital și AGRICAPITAL - Motiv relativ de refuz - Lipsa similitudinii serviciilor - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009”])
   (2015/C 236/47)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: AgriCapital Corp. (New York, Statele Unite) (reprezentanți: P. Meyer și M. Gramsch, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: P. Geroulakos, agent)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: agri.capital GmbH (Münster, Germania) (reprezentant: A. Nordemann-Schiffel, avocat)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a doua de recurs a OAPI din 10 iulie 2013 (cauza R 2236/2012-2), privind o procedură de opoziție între AgriCapital Corp. și agri.capital GmbH.

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă AgriCapital Corp. la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 352, 30.11.2013.


title: Cauza T-409/10: Hotărârea Tribunalului din 22 martie 2013 — Bottega Veneta International/OAPI (Forma unei poșete) [ „Marcă comunitară — Cerere de înregistrare a unei mărci comunitare tridimensionale — Forma unei poșete — Motive absolute de refuz — Lipsa caracterului distinctiv — Lipsa caracterului distinctiv dobândit prin utilizare — Articolul 7 alineatul (1) litera (b) și alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 — Neluarea în considerare a unui element care constituie marca solicitată — Norma 9 din Regulamentul (CE) nr. 2868/95” ]

text:
               4.5.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 129/15

         Hotărârea Tribunalului din 22 martie 2013 — Bottega Veneta International/OAPI (Forma unei poșete)
   (Cauza T-409/10) (1)

   (Marcă comunitară - Cerere de înregistrare a unei mărci comunitare tridimensionale - Forma unei poșete - Motive absolute de refuz - Lipsa caracterului distinctiv - Lipsa caracterului distinctiv dobândit prin utilizare - Articolul 7 alineatul (1) litera (b) și alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 - Neluarea în considerare a unui element care constituie marca solicitată - Norma 9 din Regulamentul (CE) nr. 2868/95)
   2013/C 129/28
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Reclamantă: Bottega Veneta International Sàrl (Luxemburg, Luxemburg) (reprezentanți: P. Roncaglia, G. Lazzeretti, M. Boletto și E. Gavuzzi, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: G. Mannucci, agent)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei întâi de recurs a OAPI din 16 iunie 2010 (R 1247/2009-1) privind o cerere de înregistrare ca marcă comunitară a unui semn tridimensional constituit din forma unei poșete

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Obligă Bottega Veneta International Sàrl la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 301, 6.11.2010.


title: Cauza C-250/14: Cerere de decizie preliminară introdusă de Conseil d'État (Franţa) la 26 mai 2014 – Air France – KLM/Ministère des finances et des comptes publics

text:
               4.8.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 253/18

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Conseil d'État (Franţa) la 26 mai 2014 – Air France – KLM/Ministère des finances et des comptes publics
   (Cauza C-250/14)
   2014/C 253/24
   Limba de procedură: franceza

      Instanța de trimitere

   Conseil d'État

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Air France – KLM

      Pârât: Ministère des finances et des comptes publics

      Întrebările preliminare

               1)

               Dispozițiile articolului 2 alineatul (1) și ale articolului 10 alineatul (2) din Directiva 77/388/CEE a Consiliului din 17 mai 1977 (1) trebuie interpretate în sensul că emiterea biletului poate fi asimilată executării efective a prestației de transport și că sumele păstrate de o companie aeriană atunci când titularul biletului de avion nu și-a utilizat biletul și acesta a expirat sunt supuse taxei pe valoarea adăugată?

               2)

               În această ipoteză, taxa colectată trebuie plătită la trezorerie din momentul încasării prețului, chiar dacă este posibil ca respectiva călătorie să nu fi fost efectuată din cauza clientului?

      (1)  A șasea directivă 77/388/CEE a Consiliului Comunităților Europene din 17 mai 1977 privind armonizarea legislațiilor statelor membre referitoare la impozitele pe cifra de afaceri – sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată: baza unitară de evaluare (JO L 145, p. 1).


title: Cauza F-38/09: Acțiune introdusă la 2 aprilie 2009 — Breige Martin/Europol

text:
               18.7.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 167/26

         Acțiune introdusă la 2 aprilie 2009 — Breige Martin/Europol
   (Cauza F-38/09)
   2009/C 167/52
   Limba de procedură: olandeza

      Părțile

      Reclamant: Breige Martin (Dublin, Irlanda) (reprezentant: P. de Casparis)

      Pârât: Oficiul European de Poliție (Europol)

      Obiectul și descrierea litigiului

   Anularea Deciziei din 12 iunie 2008 de informare a reclamantei cu privire la imposibilitatea de a i se oferi un post permanent, precum și a Deciziei din 7 ianuarie 2009 de respingere a reclamației formulate împotriva primei decizii.

      Concluziile reclamantului

               —

               Anularea Deciziei din 12 iunie 2008 prin care pârâtul a indicat reclamantei faptul de a nu putea să îi propună un post permanent, precum și a Deciziei pronunțate privind reclamația din 7 ianuarie 2009 prin care au fost respinse ca nefondate motivele invocate de reclamată împotriva Deciziei din 12 iunie 2008;

               —

               obligarea Europol la plata cheltuielilor de judecată.


title: Cauza T-423/14: Acțiune introdusă la 6 iunie 2014 – Larko/Comisia

text:
               1.9.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 292/48

         Acțiune introdusă la 6 iunie 2014 – Larko/Comisia
   (Cauza T-423/14)
   2014/C 292/59
   Limba de procedură: greaca

      Părțile

      Reclamantă: Larko Geniki Metalleftiki kai Metallourgiki AE (Atena, Grecia) (reprezentanți: I. Dryllerakis, E. Triantafyllou, G. Psaroudakis, E. Rantos, N. Korogiannakis, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               Admiterea în totalitate a prezentei acțiuni;

               —

               anularea Deciziei Comisiei din 27 martie 2014 [SG-Greffe(2014) D/4621/28/03/2014] privind ajutorul de stat acordat de Republica Elenă în favoarea reclamantei [SA.34572 (2013/C) (fostul 2013/NN)];

               —

               obligarea la restituirea, în plus față de dobânzi, a oricărei sume care a fost eventual „recuperată” direct sau indirect de la reclamantă în executarea deciziei atacate, și

               —

               obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă cinci motive.

               1.

               Primul motiv întemeiat pe încălcarea de către pârâtă a articolului 107 alineatul (1) TFUE și a articolului 296 TFUE în măsura în care: a) măsurile de ajutor nr. 2, 3, 4 și 6 nu pot fi considerate ajutoare de stat în sensul articolului 107 alineatul (1) TFUE și b) inclusiv în ipoteza în care unele dintre măsurile de ajutor nr. 2, 3, 4 și 6 ar fi considerate ajutoare de stat în sensul articolului 107 alineatul (1) TFUE, astfel de ajutoare ar fi compatibile cu piața internă în sensul articolului 107 alineatul (3) TFUE.

               2.

               Al doilea motiv întemeiat pe aplicarea greșită și nejustificată a criteriilor de notificare prevăzute pentru ajutoarele de stat și pe încălcarea principiului proporționalității în ceea ce privește calificarea măsurilor nr. 2, 4 și 6 drept ajutoare de stat și cuantificarea ajutorului.

               3.

               Al treilea motiv întemeiat pe lipsa motivării și pe încălcarea principiului unei bune administrări în măsura în care, la motivarea măsurilor 3, 4 și 6, nu au fost luate în considerare prejudiciile cauzate reclamantei de evenimentele extraordinare din 2009, care îndeplinesc condițiile de aplicare a articolului 107 alineatul (2) litera (b) TFUE.

               4.

               Al patrulea motiv întemeiat pe lipsa motivării și pe încălcarea principiului bunei administrări în măsura în care repercusiunile crizei economice elene și consecințele întreruperii plăților datoriilor pe care statul elen le avea față de reclamantă nu au fost luate în considerare ca reprezentând un eveniment extraordinar în sensul articolului 107 alineatul (2) litera (b) TFUE.

               5.

               Al cincilea motiv de anulare întemeiat pe erorile comise în capitolul 4.5 și în dispozitivul deciziei, în ceea ce privește sumele care trebuie recuperate: încălcarea articolului 108 alineatul (3) TFUE și a articolului 14 din Regulamentul nr. 659/1999, motivarea insuficientă, încălcarea principiului proporționalității, încălcarea dreptului de proprietate și caracterul punitiv al deciziei prin care se dispune recuperarea.


title: Cauza T-121/13: Hotărârea Tribunalului din 18 septembrie 2015 – Oil Pension Fund Investment Company/Consiliul („Politica externă și de securitate comună — Măsuri restrictive luate împotriva Iranului în scopul de a împiedica proliferarea nucleară — Înghețarea fondurilor — Obligația de motivare — Dreptul la apărare — Dreptul la protecție jurisdicțională efectivă — Eroare vădită de apreciere — Proporționalitate — Drept de proprietate — Adaptarea în timp a efectelor anulării”)

text:
               9.11.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 371/21

         Hotărârea Tribunalului din 18 septembrie 2015 – Oil Pension Fund Investment Company/Consiliul
   (Cauza T-121/13) (1)

   ((„Politica externă și de securitate comună - Măsuri restrictive luate împotriva Iranului în scopul de a împiedica proliferarea nucleară - Înghețarea fondurilor - Obligația de motivare - Dreptul la apărare - Dreptul la protecție jurisdicțională efectivă - Eroare vădită de apreciere - Proporționalitate - Drept de proprietate - Adaptarea în timp a efectelor anulării”))
   (2015/C 371/23)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: Oil Pension Fund Investment Company (Teheran, Iran) (reprezentant: K. Kleinschmidt, avocat)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: M. Bishop și J. P. Hix, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare a Deciziei 2012/829/PESC a Consiliului din 21 decembrie 2012 de modificare a Deciziei 2010/413/PESC privind adoptarea de măsuri restrictive împotriva Iranului (JO L 356, p. 71) și a Regulamentului de punere în aplicare (UE) nr. 1264/2012 al Consiliului din 21 decembrie 2012 privind punerea în aplicare a Regulamentului (UE) nr. 267/2012 privind măsuri restrictive împotriva Iranului (JO L 356, p. 55), dacă aceste acte o privesc pe reclamantă

      Dispozitivul

               1)

               Anulează Decizia 2012/829/PESC a Consiliului din 21 decembrie 2012 de modificare a Deciziei 2010/413/PESC a Consiliului privind adoptarea de măsuri restrictive împotriva Iranului în măsura în care prin aceasta s-a inclus denumirea Oil Pension Fund Investment Company pe lista care figurează în anexa II la Decizia 2010/413/PESC a Consiliului din 26 iulie 2010 privind adoptarea de măsuri restrictive împotriva Iranului și de abrogare a Poziției comune 2007/140/PESC.

               2)

               Anulează Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 1264/2012 al Consiliului din 21 decembrie 2012 privind punerea în aplicare a Regulamentului (UE) nr. 267/2012 privind măsuri restrictive împotriva Iranului în măsura în care prin acesta s-a inclus denumirea Oil Pension Fund Investment Company pe lista care figurează în anexa IX la Regulamentul (UE) nr. 267/2012 al Consiliului din 23 martie 2012 privind măsuri restrictive împotriva Iranului și de abrogare a Regulamentului (UE) nr. 961/2010.

               3)

               Menține efectele Deciziei 2012/829 și ale Regulamentului de punere în aplicare nr. 1264/2012 în ceea ce privește Oil Pension Fund Investment Company până la data expirării termenului de recurs prevăzut la articolul 56 primul paragraf din Statutul Curții de Justiție a Uniunii Europene sau, în cazul în care în acest termen se formulează recurs, până la respingerea recursului.

               4)

               Consiliul Uniunii Europene suportă, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, pe cele efectuate de Oil Pension Fund Investment Company.

      (1)  JO C 129, 4.5.2013.


title: Cauza C-111/08: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Högsta domstolen (Suedia) la 12 martie 2008 — SCT Industri AB i likvidation/Alpenblume AB

text:
               9.5.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 116/16

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Högsta domstolen (Suedia) la 12 martie 2008 — SCT Industri AB i likvidation/Alpenblume AB
   (Cauza C-111/08)
   (2008/C 116/28)
   Limba de procedură: suedeza
   Instanța de trimitere
   Högsta domstolen
   Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: SCT Industri AB i likvidation

      Pârâtă: Alpenblume AB
   Întrebările preliminare
   Trebuie ca excepția privind falimentul din Regulamentul (CE) nr. 44/2001 al Consiliului din 22 decembrie 2000 privind competența judiciară, recunoașterea și executarea hotărârilor în materie civilă și comercială (JO L 12, p. 1, Ediție specială 19/vol. 3, p. 74), prevăzută la articolul 1 alineatul (2) litera (a), să fie interpretată în sensul că se aplică unei hotărâri a unei instanțe dintr-un stat membru A privind înscrierea dreptului de proprietate asupra unor acțiuni emise de o societate cu sediul social în statul A, respectivele acțiuni fiind cesionate de lichidator unei companii din alt stat membru B, în situația în care instanța și-a motivat hotărârea pe faptul că, în lipsa unei convenții internaționale privind recunoașterea mutuală a procedurilor de faliment, statul membru A nu recunoaște competența lichidatorului de a dispune cu privire la bunuri materiale de pe teritoriul său?


title: Cauza C-299/09: Ordonanța președintelui Curții din 25 mai 2010 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Nejvyšší správní soud — Republica Cehă) — DAR Duale Abfallwirtschaft und Verwertung Ruhrgebiet GmbH/Ministerstvo životního prostředí

text:
               23.10.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 288/27

      Ordonanța președintelui Curții din 25 mai 2010 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Nejvyšší správní soud — Republica Cehă) — DAR Duale Abfallwirtschaft und Verwertung Ruhrgebiet GmbH/Ministerstvo životního prostředí
      (Cauza C-299/09) (1)

      ()
      (2010/C 288/48)
      Limba de procedură: ceha
      Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

         (1)  JO C 267, 7.11.2009.


title: Cauza T-449/07: Acțiune introdusă la 3 decembrie 2007 — Rotter/OAPI (EU-BRUZZEL)

text:
               9.2.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 37/31

         Acțiune introdusă la 3 decembrie 2007 — Rotter/OAPI (EU-BRUZZEL)
   (Cauza T-449/07)
   (2008/C 37/49)
   Limba de procedură: germana
   Părțile

      Reclamant: Thomas Rotter (München, Germania) (reprezentant: M. Müller, Rechtsanwalt)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)
   Concluziile reclamantului

               —

               Anularea deciziei Camerei a patra de recurs a OAPI din 27 septembrie 2007, R 1415/2006-4;

               —

               obligarea OAPI la plata cheltuielilor de judecată, inclusiv a celor efectuate în cadrul procedurii de recurs.

         Motivele și principalele argumente

      Marca comunitară vizată: marca tridimensională „EU-BRUZZEL” pentru produse și servicii din clasele 29, 30 și 43 (cererea de înregistrare nr. 4 346 185).

      Decizia examinatorului: respinge în parte cererea de înregistrare.

      Decizia camerei de recurs: respinge recursul.

      Motivele invocate: încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 (1), întrucât marca vizată are caracter distinctiv în ceea ce privește produsele de mezelărie care sunt încă în litigiu.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 40/94 al Consiliului din 20 decembrie 1993 privind marca comunitară (JO 1994, L 11, p. 1, Ediție specială, 17/vol. 1, p. 146).


title: Cauza T-327/09: Ordonanța Tribunalului din 27 martie 2012 — Connefroy și alții/Comisia ( „Acțiune în anulare — Ajutoare de stat — Lipsa afectării individuale — Inadmisibilitate” )

text:
               26.5.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 151/27

         Ordonanța Tribunalului din 27 martie 2012 — Connefroy și alții/Comisia
   (Cauza T-327/09) (1)

   (Acțiune în anulare - Ajutoare de stat - Lipsa afectării individuale - Inadmisibilitate)
   2012/C 151/44
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamanți: Philippe Connefroy (Le Rozel, Franța); Jean-Guy Gueguen (Carantec, Franța) și EARL de Cavagnan (Grézet-Cavagnan, Franța) (reprezentant: C. Galvez, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentant: B. Stromsky, agent)

      Obiectul

   Cerere de anulare a Deciziei 2009/402/CE a Comisiei din 28 ianuarie 2009 privind „planurile de urgență” în sectorul fructelor și legumelor puse în aplicare de Franța (JO L 127, p. 11)

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea ca inadmisibilă.

               2.

               Îi obligă pe domnii Philippe Connefroy și Jean-Guy Gueguen și EARL de Cavagnan la suportarea, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, a celor efectuate de Comisia Europeană.

      (1)  JO C 267, 7.11.2009.


title: Cauzele conexate T-431/10 și T-560/10: Hotărârea Tribunalului din 4 iunie 2013 — Nencini/Parlamentul European ( „Reglementare privind cheltuielile și indemnizațiile deputaților în Parlamentul European — Cheltuieli pentru călătorie și pentru asistență parlamentară — Recuperarea sumelor plătite în mod nejustificat — Prescripție — Termen rezonabil — Dreptul la apărare — Principiul contradictorialității — Proporționalitate” )

text:
               3.8.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 225/64

         Hotărârea Tribunalului din 4 iunie 2013 — Nencini/Parlamentul European
   (Cauzele conexate T-431/10 și T-560/10) (1)

   (Reglementare privind cheltuielile și indemnizațiile deputaților în Parlamentul European - Cheltuieli pentru călătorie și pentru asistență parlamentară - Recuperarea sumelor plătite în mod nejustificat - Prescripție - Termen rezonabil - Dreptul la apărare - Principiul contradictorialității - Proporționalitate)
   2013/C 225/142
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Reclamant: Riccardo Nencini (Barberino del Mugello, Italia) (reprezentanți: F. Bertini și M. Chiti, avocați)

      Pârât: Parlamentul European (reprezentanți: inițial N. Lorenz, D. Moore și A. Caiola, ulterior N. Lorenz, D. Moore și G. Ricci, agenți)

      Obiectul

   Cu titlu principal, cereri de anulare a deciziilor secretarului general al Parlamentului European din 16 iulie 2010 și din 7 octombrie 2010 privind recuperarea anumitor sume primite de reclamant, fost deputat în Parlamentul European, pentru rambursarea unor cheltuieli pentru asistență parlamentară și pentru călătorie care au fost plătite în mod nejustificat, precum și a notelor de debit ale directorului general al Direcției generale de finanțe a Parlamentului European nr. 312331 din 4 august 2010 și nr. 315653 din 13 octombrie 2010, precum și a oricărui alt act conex și/sau prealabil și, cu titlu subsidiar, cereri de trimitere a cauzei la Secretarul general al Parlamentului European în vederea unei noi determinări, echitabile, a cuantumului a cărui recuperare se solicită

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea în cauza T-560/10.

               2.

               Îl obligă pe domnul Riccardo Nencini la plata cheltuielilor de judecată efectuate în cauza T 560/10, inclusiv a celor aferente procedurii referitoare la măsurile provizorii.

               3.

               Radiază cauza T-431/10 din registru.

               4.

               Fiecare parte suportă propriile cheltuieli de judecată efectuate în cauza T-431/10, inclusiv cele aferente procedurii referitoare la măsurile provizorii.

      (1)  JO C 317, 20.11.2010.


title: Cauza C-261/12 P: Ordonanța Curții (Camera a treia) din 17 ianuarie 2013 — Annunziata Del Prete/Giorgio Armani SpA, Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) [Recurs — Marcă comunitară — Regulamentul (CE) nr. 40/94 — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) — Risc de confuzie — Renume — Semnul figurativ „AJ AMICI JUNIOR” — Opoziția titularului mărcii naționale figurative anterioare AJ ARMANI JEANS și al mărcii naționale verbale anterioare ARMANI JUNIOR]

text:
               16.3.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 79/2

         Ordonanța Curții (Camera a treia) din 17 ianuarie 2013 — Annunziata Del Prete/Giorgio Armani SpA, Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)
   (Cauza C-261/12 P) (1)

   (Recurs - Marcă comunitară - Regulamentul (CE) nr. 40/94 - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) - Risc de confuzie - Renume - Semnul figurativ „AJ AMICI JUNIOR” - Opoziția titularului mărcii naționale figurative anterioare AJ ARMANI JEANS și al mărcii naționale verbale anterioare ARMANI JUNIOR)
   2013/C 79/03
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Recurentă: Annunziata Del Prete (reprezentant: R. Bocchini, avocat)

      Celelalte părți din procedură: Giorgio Armani SpA (reprezentant: M. Rapisardi, avocat), Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentanți: P. Bullock și F. Mattina, agenți)

      Obiectul

   Recurs formulat împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a doua) din 27 martie 2012, Armani/OAPI (T-420/10), prin care Tribunalul a anulat Decizia Camerei a doua de recurs de OAPI din 8 iulie 2010, privind o procedură de opoziție între Giorgio Armani SpA și doamna Annunziata Del Prete (cauza R 1360/2009-2) — Risc de confuzie — Încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 al Consiliului din 20 decembrie 1993 privind marca comunitară (JO 1994, L 11, p. 1, Ediție specială, 17/vol. 1, p. 146)

      Dispozitivul

               1.

               Respinge recursul.

               2.

               O obligă pe doamna Annunziata Del Prete la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 227, 28.7.2012


title: Cauza C-310/14: Cerere de decizie preliminară introdusă de Helsingin hovioikeus (Finlanda) la 30 iunie 2014 – Nike European Operations Netherlands BV/Sportland Oy în lichidare

text:
               1.9.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 292/19

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Helsingin hovioikeus (Finlanda) la 30 iunie 2014 – Nike European Operations Netherlands BV/Sportland Oy în lichidare
   (Cauza C-310/14)
   2014/C 292/24
   Limba de procedură: finlandeza

      Instanța de trimitere

   Helsingin hovioikeus

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Nike European Operations Netherlands BV

      Pârâtă: Sportland Oy în lichidare

      Întrebările preliminare

               1)

               Articolul 13 din Regulamentul privind insolvenţa (1) trebuie interpretat în sensul că termenii „în cazul respectiv […] actului respectiv” înseamnă că actul nu poate fi atacat având în vedere toate circumstanţele cauzei?

               2)

               Dacă răspunsul la prima întrebare este afirmativ şi dacă pârâtul a invocat dispoziţia unei legi în sensul articolului 13 prima liniuţă, potrivit căruia plata unei datorii exigibile poate fi atacată numai în circumstanţele prevăzute de această lege şi neindicate în acţiunea formulată în temeiul legii statului de deschidere a procedurii de insolvenţă,

                           (i)

                           există motive care se opun interpretării articolului 13 în sensul că autorul contestaţiei trebuie, după ce a luat cunoştinţă de această dispoziţie, să invoce aceste circumstanţe dacă, în temeiul legislaţiei naţionale a statului membru de deschidere a procedurii de insolvenţă, are obligaţia să arate toate circumstanţele pe care se întemeiază acţiunea în contestare sau

                           (ii)

                           pârâtul trebuie să demonstreze că aceste circumstanţe nu existau în speţă şi că, potrivit dispoziţiei în cauză, contestaţia este imposibilă, fără ca autorul contestaţiei să trebuiască să invoce în special aceste circumstanţe?

               3)

               Independent de răspunsul la a doua întrebare litera (i), articolul 13 trebuie interpretat în sensul că

                           (i)

                           sarcina probei faptului că circumstanţele avute în vedere de dispoziţie nu există în speţă incumbă pârâtului sau

                           (ii)

                           sarcina probei privind existenţa acestor circumstanţe poate fi stabilită în temeiul legii unui alt stat membru decât cel de deschidere a procedurii, aplicabilă actului, care prevede că sarcina probei incumbă autorului contestaţiei sau

                           (iii)

                           articolul 13 poate fi interpretat şi în sensul că această chestiune a sarcinii probei este soluţionată potrivit dispoziţiilor naţionale ale statului legii aplicabile?

               4)

               Articolul 13 trebuie interpretat în sensul că termenii „nu permite […], sub nicio formă, atacarea actului respectiv” se referă, în afara dispoziţiilor legii privind insolvenţa aplicabile actului, şi la dispoziţiile şi principiile generale ale acestei legi, aplicabile actului?

               5)

               Dacă răspunsul la a patra întrebare este afirmativ,

                           (i)

                           articolul 13 trebuie interpretat în sensul că pârâtul trebuie să demonstreze că legea în sensul articolului 13 nu cuprinde dispoziţii sau principii generale ori alte dispoziţii sau principii, potrivit cărora este posibilă o contestaţie pe temeiul elementelor de fapt expuse şi

                           (ii)

                           potrivit articolului 13, o instanţă poate, în cazul în care consideră că pârâtul a prezentat suficiente explicaţii în materie, să aprecieze că cealaltă parte trebuie să facă dovada unei dispoziţii sau a unui principiu al legislaţiei privind insolvenţa sau a legii generale aplicabile actului a altui stat membru decât cel de deschidere a procedurii în sensul articolului 13, potrivit căreia contestaţia este totuşi posibilă?

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 1346/2000 al Consiliului din 29 mai 2000 privind procedurile de insolvență (JO L 160, p. 1, Ediţie specială, 19/vol. 1, p. 143).


title: Cauza C-497/10: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) (Regatul Unit) la 18 octombrie 2010 — Barbara Mercredi/Richard Chaffe

text:
               4.12.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 328/26

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) (Regatul Unit) la 18 octombrie 2010 — Barbara Mercredi/Richard Chaffe
   (Cauza C-497/10)
   ()
   2010/C 328/45
   Limba de procedură: engleza

      Instanța de trimitere

   Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Barbara Mercredi

      Pârât: Richard Chaffe

      Întrebările preliminare

               1.

               Vă rugăm să clarificați care este criteriul potrivit pentru a determina reședința obișnuită a unui copil în sensul:

                           (a)

                           articolului 8 din Regulamentul (CE) nr. 2201/2003 (1)

                           (b)

                           articolului 10 din Regulamentul (CE) nr. 2201/2003.

               2.

               O instanță reprezintă o „instituție sau alt organism” căruia îi pot fi conferite drepturi privind „încredințarea” în sensul dispozițiilor din Regulamentul (CE) nr. 2201/2003?

               3.

               Articolul 10 continuă să se aplice după ce instanțele din statul membru solicitat au respins o cerere de înapoiere a copilului potrivit Convenției de la Haga din 1980 privind răpirea pentru motivul că nu sunt îndeplinite condițiile din articolele 3 și 5?
               În special, cum ar trebui soluționat un conflict între o decizie a statului solicitat conform căreia condițiile din articolele 3 și 5 din Convenția de la Haga din 1980 privind răpirea nu sunt îndeplinite și o decizie a statului solicitant conform căreia condițiile din articolele 3 și 5 sunt îndeplinite ?

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 2201/2003 al Consiliului din 27 noiembrie 2003 privind competența, recunoașterea și executarea hotărârilor judecătorești în materie matrimonială și în materia răspunderii părintești, de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 1347/2000 (JO L 338, p. 1, Ediție specială, 19/vol. 06, p. 183).


title: Cauza C-347/13 și C-353/13: Ordonanța președintelui Curții din 24 februarie 2014 (cerere de decizie preliminară formulată de Amtsgericht Rüsselsheim – Germania) – Erich Pickert (C-347/13), Jürgen Hein (C-353/13), Hjördis Hein (C-353/13)/Condor Flugdienst GmbH

text:
               16.6.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 184/24

         Ordonanța președintelui Curții din 24 februarie 2014 (cerere de decizie preliminară formulată de Amtsgericht Rüsselsheim – Germania) – Erich Pickert (C-347/13), Jürgen Hein (C-353/13), Hjördis Hein (C-353/13)/Condor Flugdienst GmbH
   (Cauza C-347/13 și C-353/13) (1)

   2014/C 184/39
   Limba de procedură: germana
   Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 274, 21.9.2013.


title: Cauza T-179/10: Hotărârea Tribunalului din 13 aprilie 2011 — Zitro IP/OAPI — Show Ball Informática (BINGO SHOWALL) [ „Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale BINGO SHOWALL — Marca comunitară figurativă anterioară SHOW BALL — Motiv relativ de refuz — Risc de confuzie — Similitudinea semnelor — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009” ]

text:
               28.5.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 160/22

         Hotărârea Tribunalului din 13 aprilie 2011 — Zitro IP/OAPI — Show Ball Informática (BINGO SHOWALL)
   (Cauza T-179/10) (1)

   (Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale BINGO SHOWALL - Marca comunitară figurativă anterioară SHOW BALL - Motiv relativ de refuz - Risc de confuzie - Similitudinea semnelor - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009)
   2011/C 160/35
   Limba de procedură: spaniola

      Părțile

      Reclamantă: Zitro IP Sàrl (Luxemburg, Luxemburg) (reprezentant: A. Canela Giménez, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: J. Crespo Carrillo, agent)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: Show Ball Informática Ltda (São Paulo, Brazilia)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a doua de recurs a OAPI din 9 februarie 2010 (cauza R 666/2009-2) privind o procedură de opoziție între Zitro IP Sàrl și Show Ball Informática Ltda.

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Obligă Zitro IP Sàrl la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 161, 19.6.2010


title: Cauza F-28/08: Acțiune introdusă la 28 februarie 2008 — Pouzol/Curtea de Conturi a Comunităților Europene

text:
               9.5.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 116/35

         Acțiune introdusă la 28 februarie 2008 — Pouzol/Curtea de Conturi a Comunităților Europene
   (Cauza F-28/08)
   (2008/C 116/68)
   Limba de procedură: franceza
   Părțile

      Reclamant: Michel Pouzol (Combaillaux, Franța) (reprezentanți: D. Grisay, I. Andoulsi, D. Piccininno, avocats)

      Pârâtă: Curtea de Conturi a Comunităților Europene
   Obiectul și descrierea litigiului
   Pe de o parte, anularea deciziei Curții de Conturi din 29 noiembrie 2007, precum și a propunerilor adresate reclamantului la 10 mai 2007 privind transferul drepturilor de pensie dobândite în Franța și, în consecință, recunoașterea în favoarea reclamantului a unui spor suplimentar de șase ani, 10 luni și o zi de plată a contribuțiilor la sistemul de pensii, și, în total, a unui spor global de 10 ani, trei luni și 24 de zile de plată a contribuțiilor la sistemul de pensii, transformată într-o majorare a pensiei. Pe de altă parte, obligarea pârâtei la repararea prejudiciului financiar și moral suferit de reclamant.
   Concluziile reclamantului

               —

               Anularea deciziei Curții de Conturi din 29 noiembrie 2007, precum și a propunerilor făcute reclamantului la 10 mai 2007;

               —

               recunoașterea în favoarea reclamantului a unui spor suplimentar de șase ani, 10 luni și o zi de plată a contribuțiilor la sistemul de pensii, și în total a unui spor global de 10 ani, trei luni și 24 de zile de plată a contribuțiilor la sistemul de pensii;

               —

               obligarea Curții de Conturi la transformarea acestui spor de ani de plată a contribuțiilor la sistemul de pensii într-o majorare a pensiei reclamantului cu 1 232,32 euro pe lună;

               —

               obligarea Curții de Conturi la repararea prejudiciului financiar suportat de reclamant, evaluat la data depunerii prezentei cereri la suma de 32 040,32 euro (care reprezintă pentru reclamant un câștig nerealizat de 1 232,32 euro pe lună începând de la pensionarea acestuia la 1 ianuarie 2006 până la 1 martie 2008);

               —

               obligarea Curții de Conturi la repararea prejudiciului moral suferit de reclamant timp de peste 14 ani, cuantumul daunelor-interese urmând a fi stabilit ulterior pe cale amiabilă de către părți;

               —

               obligarea Curții de Conturi a Comunităților Europene la plata cheltuielilor de judecată.


title: Cauza T-227/11: Acțiune introdusă la 26 aprilie 2011 — Wall/OAPI — Bluepod Media Worldwide (bluepod media)

text:
               2.7.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 194/18

         Acțiune introdusă la 26 aprilie 2011 — Wall/OAPI — Bluepod Media Worldwide (bluepod media)
   (Cauza T-227/11)
   2011/C 194/30
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Wall AG (Berlin, Germania) (reprezentant: A. Nordemann, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Bluepod Media Worldwide Ltd (Londra, Regatul Unit)

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea în parte a Deciziei R 301/2010-1 a Camerei întâi de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 10 februarie 2011.

               —

               obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

      Solicitantul mărcii comunitare: cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

      Marca comunitară vizată: marca figurativă „bluepod media”, pentru produse și servicii din clasele 9, 35, 38 și 41 — cererea de înregistrare a unei mărci comunitare nr. 6099709

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în procedura opoziției: reclamanta

      Marca sau semnul invocat: înregistrarea mărcii comunitare nr. 5660972 pentru marca figurativă „blue spot” pentru servicii din clasele 35, 36, 37 și 38; înregistrarea mărcii internaționale nr. 880800 pentru marca verbală „BlueSpot” pentru servicii din clasele 35, 37 și 38; înregistrarea mărcii germane nr. 30472373 pentru marca verbală „BlueSpot” pentru servicii din clasele 35, 37 și 38

      Decizia diviziei de opoziție: respingerea opoziției

      Decizia camerei de recurs: admiterea în parte a căii de atac și respingerea în parte a cererii. În mod corespunzător, admiterea în rest a cererii și respingerea în parte a opoziției.

      Motivele invocate: Încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 al Consiliului din 26 februarie 2009 privind marca comunitară întrucât camera de recurs a considerat în mod eronat că nu exista un risc de confuzie.


title: Cauza T-100/15: Hotărârea Tribunalului din 16 martie 2016 – Dextro Energy/Comisia [„Protecția consumatorilor — Regulamentul (CE) nr. 1924/2006 — Mențiuni de sănătate înscrise pe produsele alimentare, altele decât cele care se referă la reducerea riscului de îmbolnăvire și la dezvoltarea și la sănătatea copiilor — Refuzare a autorizării anumitor mențiuni în pofida avizului pozitiv al EFSA — Proporționalitate — Egalitate de tratament — Obligația de motivare”]

text:
               2.5.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 156/41

         Hotărârea Tribunalului din 16 martie 2016 – Dextro Energy/Comisia
   (Cauza T-100/15) (1)

   ([„Protecția consumatorilor - Regulamentul (CE) nr. 1924/2006 - Mențiuni de sănătate înscrise pe produsele alimentare, altele decât cele care se referă la reducerea riscului de îmbolnăvire și la dezvoltarea și la sănătatea copiilor - Refuzare a autorizării anumitor mențiuni în pofida avizului pozitiv al EFSA - Proporționalitate - Egalitate de tratament - Obligația de motivare”])
   (2016/C 156/54)
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Dextro Energy GmbH & Co. KG (Krefeld, Germania) (reprezentanți: M. Hagenmeyer și T. Teufer, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentant: S. Grünheid, agent)

      Obiectul

   Cerere de anulare a Regulamentului (UE) nr. 8/2015 al Comisiei din 6 ianuarie 2015 de refuzare a autorizării anumitor mențiuni de sănătate înscrise pe produsele alimentare, altele decât cele care se referă la reducerea riscului de îmbolnăvire și la dezvoltarea și sănătatea copiilor (JO L 3, p. 6).

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă Dextro Energy GmbH & Co. KG la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 155, 11.5.2015.


title: Cauza C-500/10: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Commissione Tributaria Centrale — Sezione di Bologna (Italia) la 19 octombrie 2010 — Ufficio IVA di Piacenza/Belvedere Costruzioni Srl

text:
               18.12.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 346/34

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Commissione Tributaria Centrale — Sezione di Bologna (Italia) la 19 octombrie 2010 — Ufficio IVA di Piacenza/Belvedere Costruzioni Srl
   (Cauza C-500/10)
   ()
   2010/C 346/59
   Limba de procedură: italiana

      Instanța de trimitere

   Commissione Tributaria Centrale — Sezione di Bologna

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamant: Ufficio IVA di Piacenza

      Pârâtă: Belvedere Costruzioni Srl

      Întrebarea preliminară

   Articolul 10 CE (în prezent articolul 4 UE) și articolele 2 și 22 din A șasea directivă 77/388/CEE a Consiliului din 17 mai 1977 privind armonizarea legislațiilor statelor membre referitoare la impozitele pe cifra de afaceri — sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată: baza unitară de evaluare se opun unei reglementări a statului italian, cuprinsă în alineatul 2 bis al articolului 3 din Decretul lege nr. 40 din 25 martie 2010, aprobat prin Legea nr. 73 din 22 mai 2010, care împiedică instanța fiscală să se pronunțe cu privire la existența creanței fiscale invocate în termen de către administrație, prin recursul formulat împotriva deciziei nefavorabile și care, astfel, dispune în esență renunțarea totală la creanța privind TVA-ul în litigiu, atunci când aceasta a fost considerată inexistentă în primă inntanță și în apel, fără nicio plată, nici măcar într-o măsura redusă, din partea persoanei impozabile care beneficiază de renunțare?


title: Cauza T-417/14: Acțiune introdusă la 12 iunie 2014 – Afar 4/Comisia

text:
               4.8.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 253/55

         Acțiune introdusă la 12 iunie 2014 – Afar 4/Comisia
   (Cauza T-417/14)
   2014/C 253/73
   Limba de procedură: spaniola

      Părțile

      Reclamantă: Afar 4, SL (Madrid, Spania) (reprezentant: A. López Gómez, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei atacate;

               —

               în subsidiar, anularea deciziei în măsura în care în cadrul acesteia se califică ansamblul de măsuri fiscale care, potrivit deciziei, constituie așa-numitul sistem spaniol în materie de leasing fiscal („SEAF”) drept ajutor de stat nou și incompatibil cu piața internă;

               —

               în subsidiar, anularea articolelor 1 și 4 din decizia atacată, care identifică entitățile investitoare ale grupurilor de interes economic (GIE) ca fiind unicii beneficiari ai acestor ipotetice ajutoare și, astfel, ca fiind singurele persoane cărora le revine obligația de recuperare;

               —

               în subsidiar, anularea articolului 4 din decizia atacată, în măsura în care prin acesta se dispune recuperarea pretinselor ajutoare cu încălcarea principiilor generale ale dreptului UE;

               —

               în subsidiar, anularea articolului 4 din decizia atacată, în măsura în care se pronunță cu privire la legalitatea contractelor private încheiate între investitori și alte entități, în tot sau într-un mod care să limiteze lipsa repercutării asupra rentabilității operațiunilor și

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Motivele și principalele argumente sunt cele invocate în cauza T-401/14, Duro Felguera SA/Comisia.