title: Cauza C-635/13: Hotărârea Curții (Camera a doua) din 23 aprilie 2015 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunalul București – România) – SC ALKA CO SRL/Autoritatea Națională a Vămilor – Direcția Regională pentru Accize și Operațiuni Vamale Galați, fostă Autoritatea Națională a Vămilor – Direcția Regională pentru Accize și Operațiuni Vamale Constanța, Direcţia Generală a Finanţelor Publice a Municipiului București (Trimitere preliminară — Tariful vamal comun — Clasificare tarifară — Nomenclatura combinată — Poziția 1207 — Semințe oleaginoase — Poziția 1209 — Semințe destinate însămânțării — Poziția 1212 — Semințe destinate în principal alimentației umane, nedenumite și necuprinse în altă parte — Import de semințe crude de dovleac în coajă provenind din China)

text:
               22.6.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 205/7

         Hotărârea Curții (Camera a doua) din 23 aprilie 2015 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunalul București – România) – SC ALKA CO SRL/Autoritatea Națională a Vămilor – Direcția Regională pentru Accize și Operațiuni Vamale Galați, fostă Autoritatea Națională a Vămilor – Direcția Regională pentru Accize și Operațiuni Vamale Constanța, Direcţia Generală a Finanţelor Publice a Municipiului București
   (Cauza C-635/13) (1)

   ((Trimitere preliminară - Tariful vamal comun - Clasificare tarifară - Nomenclatura combinată - Poziția 1207 - Semințe oleaginoase - Poziția 1209 - Semințe destinate însămânțării - Poziția 1212 - Semințe destinate în principal alimentației umane, nedenumite și necuprinse în altă parte - Import de semințe crude de dovleac în coajă provenind din China))
   (2015/C 205/09)
   Limba de procedură: româna

      Instanța de trimitere

   Tribunalul București

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: SC ALKA CO SRL

      Pârâte: Autoritatea Națională a Vămilor – Direcția Regională pentru Accize și Operațiuni Vamale Galați, fostă Autoritatea Națională a Vămilor – Direcția Regională pentru Accize și Operațiuni Vamale Constanța, Direcţia Generală a Finanţelor Publice a Municipiului București

      Dispozitivul

   În vederea efectuării clasificării tarifare a semințelor de dovleac în discuție în litigiul principal, revine instanței de trimitere sarcina de a stabili dacă acestea sunt destinate în mod normal extracției uleiurilor sau a grăsimilor alimentare sau industriale, fără a fi vizate de pozițiile 1201-1206 din Nomenclatura combinată care figurează în anexa I la Regulamentul (CEE) nr. 2658/87 al Consiliului din 23 iulie 1987 privind Nomenclatura tarifară și statistică și Tariful vamal comun, în versiunile succesive rezultate din Regulamentul (CE) nr. 1549/2006 al Comisiei din 17 octombrie 2006 și din Regulamentul (CE) nr. 1214/2007 al Comisiei din 20 septembrie 2007. În caz afirmativ, semințele respective vor trebui să fie clasificate în poziția 1207 din Nomenclatura combinată datorită naturii lor de semințe oleaginoase, independent de utilizarea lor efectivă în scopul extracției uleiurilor sau a grăsimilor alimentare sau industriale, în scopul însămânțării sau în scopul alimentației umane. În caz contrar, semințele menționate vor fi încadrate la poziția 1209 din Nomenclatura combinată, dacă dispun în continuare de puterea de germinare la momentul importului, independent de utilizarea lor efectivă în scopul însămânțării sau al alimentației umane, sau la poziția 1212 din Nomenclatura combinată, dacă nu ar mai dispune de puterea de germinare.

      (1)  JO C 39, 8.2.2014.


title: Cauza T-713/16: Ordonanța Tribunalului din 26 iunie 2017 – Fair deal for expats și alții/Comisia

text:
               14.8.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 269/35

         Ordonanța Tribunalului din 26 iunie 2017 – Fair deal for expats și alții/Comisia
   (Cauza T-713/16) (1)

   (2017/C 269/47)
   Limba de procedură: engleza
   Președintele Camerei a șasea a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 428, 21.11.2016.


title: Cauza T-84/15: Acțiune introdusă la 18 februarie 2015 – Laboratorios Thea/OAPI – Sebapharma (Sebacur)

text:
               13.4.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 118/42

         Acțiune introdusă la 18 februarie 2015 – Laboratorios Thea/OAPI – Sebapharma (Sebacur)
   (Cauza T-84/15)
   (2015/C 118/54)
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Laboratorios Thea, SA (Barcelona, Spania) (reprezentant: D. Mallo Saint-Jalmes, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Sebapharma GmbH & Co. KG (Boppard, Germania)

      Datele privind procedura în fața OAPI

      Solicitantul: reclamanta

      Marca în litigiu: marca comunitară figurativă care cuprinde elementul verbal „Sebacur” – cererea de înregistrare a mărcii comunitare nr. 1 0 5 54  194

      Procedura care s-a aflat pe rolul OAPI: procedură de opoziție

      Decizia atacată: Decizia Camerei întâi de recurs a OAPI din 18 decembrie 2014 în cauza R 2403/2013-1

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei atacate în măsura în care a respins cererea reclamantei de anulare a deciziei diviziei de opoziție și a obligat reclamanta la rambursarea sumei de 550 EUR către Sebapharma GmbH & Co.;

               —

               obligarea părții care cade în pretenții la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivul invocat

               —

               încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009.


title: Cauza T-380/09: Acțiune introdusă la 24 septembrie 2009 — Bianchin/OAPI — Grotto (GASOLINE)

text:
               21.11.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 282/60

         Acțiune introdusă la 24 septembrie 2009 — Bianchin/OAPI — Grotto (GASOLINE)
   (Cauza T-380/09)
   2009/C 282/111
   Limba în care a fost formulată acțiunea: italiana

      Părțile

      Reclamant: Luciano Bianchin (Asolo, Italia) (reprezentanți: G. Massa și P. Massa, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Grotto SpA (Chiuppano, Italia)

      Concluziile reclamantului

               —

               Anularea deciziei din 13 iulie 2009 pentru toate motivele expuse și obligarea OAPI la plata cheltuielilor de judecată;

               —

               dispunerea prezentării dosarelor din procedurile nr. B 630410, nr. 000002087/C, nr. R1455/2008-2

      Motivele și principalele argumente

      Marca comunitară înregistrată care a făcut obiectul unei cereri de declarare a nulității: marca verbală „GASOLINE” (cerere de înregistrare nr. 2 901 064) pentru produse din clasa 9.

      Titularul mărcii comunitare: reclamantul.

      Partea care solicită declararea nulității mărcii comunitare: GROTTO S.p.A.

      Dreptul asupra mărcii al părții care solicită declararea nulității: marca figurativă italiană care conține elementul verbal „GAS (keep it simple)” (înregistrările nr. 959 343 și 876 729), pentru, printre altele, produse din clasa 9, și marca figurativă comunitară care conține elementul verbal „GAS” (nr. 2 867 463), pentru produse din clasa 9.

      Decizia diviziei de anulare: admiterea cererii și declararea nulității înregistrării mărcii comunitare în cauză.

      Decizia camerei de recurs: respinge recursul.

      Motivele invocate: lipsa totală de pertinență a articolului 8 alineatul (1) litera (b) și a articolului 52 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009.


title: Cauza T-326/11: Acțiune introdusă la 20 iunie 2011 — Brainlab/OAPI (BrainLAB)

text:
               10.9.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 269/50

         Acțiune introdusă la 20 iunie 2011 — Brainlab/OAPI (BrainLAB)
   (Cauza T-326/11)
   2011/C 269/111
   Limba în care a fost formulată acțiunea: germana

      Părțile

      Reclamantă: Brainlab AG (Feldkirchen, Germania) (reprezentant: J. Bauer, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei Camerei a patra de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 15 aprilie 2011 în cauza R 1596/2010-4;

               —

               trimiterea cauzei la Camera de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) pentru a decide dacă a fost respectat gradul de diligență impus cu ocazia reînnoirii mărcii comunitare vizate, BrainLAB, no1 290 113;

               —

               obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

      Marca comunitară vizată: marca verbală BrainLAB pentru produse și servicii din clasele 9, 10 și 42.

      Decizia serviciului „Registru și baze de date conexe”: Respinge cererea de restitutio in integrum în ceea ce privește termenul de formulare a cererii de reînnoire și cel de plată a taxelor de reînnoire.

      Decizia camerei de recurs: Respinge cererea de restitutio in integrum și constată expirarea mărcii comunitare nr. 1 290 113.

      Motivele invocate: Încălcarea articolului 81 din Regulamentul nr. 207/2009, prin faptul că, deși au aplicat gradul de diligență impus de împrejurări, nu toate persoanele vizate au respectat termenul de decădere, în raport cu pârâtul; termenul de două luni prevăzut pentru formularea cererii de restitutio in integrum a fost respectat.


title: Cauza T-351/06: Hotărârea Tribunalului din 27 septembrie 2012 — Dura Vermeer Groep/Comisia ( „Concurență — Înțelegeri — Piața olandeză a bitumului rutier — Decizie de constatare a unei încălcări a articolului 81 CE — Imputabilitatea comportamentului ilicit” )

text:
               17.11.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 355/15

         Hotărârea Tribunalului din 27 septembrie 2012 — Dura Vermeer Groep/Comisia
   (Cauza T-351/06) (1)

   (Concurență - Înțelegeri - Piața olandeză a bitumului rutier - Decizie de constatare a unei încălcări a articolului 81 CE - Imputabilitatea comportamentului ilicit)
   2012/C 355/27
   Limba de procedură: olandeza

      Părțile

      Reclamantă: Dura Vermeer Groep NV (Rotterdam, Țările de Jos) (reprezentant: M. Slotboom, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: inițial A. Bouquet și A. Nijenhuis, agenți, asistați de F. Wijckmans, F. Tuytschaever și L. Gyselen, avocați, ulterior A. Bouquet, A. Nijenhuis și F. Ronkes Agerbeek, agenți, asistați de F. Wijckmans și F. Tuytschaever)

      Obiectul

   Cerere de anulare a Deciziei C(2006) 4090 final a Comisiei din 13 septembrie 2006 privind o procedură de aplicare a articolului 81 [CE] [cazul COMP/F/38.456 — Bitum (Țările de Jos)], în măsura în care o privește pe reclamantă.

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Obligă Dura Vermeer Groep NV la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 20, 27.1.2007.


title: Cauza C-373/07 P: Recurs introdus la 3 august 2007 de Mebrom NV împotriva hotărârii Tribunalului de Primă Instanță (Camera a doua) pronunțate la 22 mai 2007 în cauza T-216/05: Mebrom NV/Comisia Comunităților Europene

text:
               20.10.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 247/17

         Recurs introdus la 3 august 2007 de Mebrom NV împotriva hotărârii Tribunalului de Primă Instanță (Camera a doua) pronunțate la 22 mai 2007 în cauza T-216/05: Mebrom NV/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza C-373/07 P)
   (2007/C 247/21)
   Limba de procedură: engleza
   Părțile

      Recurentă: Mebrom NV (reprezentanți: K. Van Maldegem, avocat, C. Mereu, avocat)

      Cealaltă parte în proces: Comisia Comunităților Europene
   Concluziile recurentei

               —

               constatarea faptului că prezentul recurs este admisibil și întemeiat;

               —

               anularea hotărârii Tribunalului de Primă Instanță din 22 mai 2007 în cauza T-216/05;

               —

               constatarea faptului că cererile formulate de recurentă în cauza T-216/05 sunt admisibile și întemeiate;

               —

               admiterea acțiunii în anulare introduse în primă instanță sau, alternativ, trimiterea cauzei spre rejudecare la Tribunalul de Primă Instanță pentru soluționarea pe fond; și

               —

               obligarea Comisiei Comunităților Europene la plata cheltuielilor de judecată și a cheltuielilor necesare efectuate în cadrul ambelor proceduri.

         Motivele și principalele argumente
   Recurenta afirmă că Tribunalul de Primă Instanță (denumit în continuare „TPI”) nu a asigurat respectarea legii în interpretarea și aplicarea dreptului comunitar, astfel cum prevede articolul 220 CE. Prin hotărârea atacată s-a respins acțiunea în anulare, în temeiul unei interpretări și aplicări greșite a articolelor 3, 4, 5, 6 și 7 din Regulamentul nr. 2037/2000 (1). În plus, hotărârea nu era suficient și temeinic motivată și conținea o serie de erori de drept și denaturări ale faptelor din dosar. Recurenta susține că TPI a apreciat greșit faptul că intimata a constatat în mod corect că acele cote de import nu se mai acordau importatorilor, și că dimpotrivă, rezultă din articolul 7 din regulament că, începând din 2005, cotele se alocau doar fumigatorilor (fiind utilizatori, spre deosebire de importatori). TPI a hotărât că articolul 7 din Regulamentul nr. 2037/2000 a lăsat intimatei libertatea de a alege în acest sens. Mai mult, recurenta precizează că TPI nu a evaluat în mod corespunzător dacă intimata și-a exercitat în mod acceptabil pretinsa sa putere discreționară în această privință. TPI nu a recunoscut nici faptul că intimata a acționat ultra vires și, în plus, nu a evaluat și nu a stabilit corect dacă intimata a încălcat încrederea legitimă a recurentei. În sfârșit, se mai susține că TPI nu s-a pronunțat integral și corespunzător asupra argumentelor recurentei, astfel cum au fost enunțate prin cererea introductivă.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 2037/2000 al Parlamentului European și al Consiliului din 29 iunie 2000 privind substanțele care diminuează stratul de ozon (JO L 244, p. 1).


title: Cauza C-208/07: Cerere având ca obiect pronunțarea unei hotărâri preliminare introdusă de Bayerisches Landessozialgericht (Germania) la 20 aprilie 2007 — Petra von Chamier-Glisczinki/Deutsche Angestellten-Krankenkasse

text:
               7.7.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 155/11

         Cerere având ca obiect pronunțarea unei hotărâri preliminare introdusă de Bayerisches Landessozialgericht (Germania) la 20 aprilie 2007 — Petra von Chamier-Glisczinki/Deutsche Angestellten-Krankenkasse
   (Cauza C-208/07)
   (2007/C 155/20)
   Limba de procedură: germana
   Instanța de trimitere
   Bayerisches Landessozialgericht
   Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Petra von Chamier-Glisczinki

      Pârâtă: Deutsche Angestellten-Krankenkasse
   Întrebările preliminare

               1)

               Articolul 19 alineatul (1) litera (a) eventual coroborat cu alineatul (2) din Regulamentul (CEE) nr. 1408/71 (1), raportat la articolul 18 CEE și articolele 39 și 49 coroborate cu articolul 10 din Regulamentul (CE) nr. 1612/68 (2) trebuie interpretate în sensul că lucrătorul salariat sau independent ori un membru al familiei acestuia, nu are dreptul la nicio prestație în bani și la nicio rambursare, în numele și pe seama instituției competente, din partea instituției din statul de rezidență, atunci când dispozițiile legale aplicabile acestei din urmă instituții nu prevăd prestații în natură, ci numai prestații în bani pentru persoanele afiliate acestei instituții?

               2)

               În lipsa unui astfel de drept, există, ținând seama de articolul 18 CE sau de articolele 39 și 49 CE, un drept opozabil instituției competente, în temeiul căruia aceasta din urmă să suporte, după autorizarea prealabilă, cheltuielile de spitalizare într-un centru de îngrijire alt stat membru, până la concurența prestațiilor care sunt acordate în statul membru competent?

      (1)  JO L 149, p. 2.

      (2)  JO L 257, p. 2.


title: Cauza C-664/13: Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 25 iunie 2015 (cerere de decizie preliminară formulată de l’Administratīvā apgabaltiesa – Letonia) – VAS „Ceļu satiksmes drošības direkcija”, Latvijas Republikas Satiksmes ministrija/Kaspars Nīmanis (Trimitere preliminară — Transporturi — Permis de conducere — Reînnoire de către statul membru de emitere — Condiție de reședință pe teritoriul acestui stat membru — Declarație de reședință)

text:
               24.8.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 279/9

         Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 25 iunie 2015 (cerere de decizie preliminară formulată de l’Administratīvā apgabaltiesa – Letonia) – VAS „Ceļu satiksmes drošības direkcija”, Latvijas Republikas Satiksmes ministrija/Kaspars Nīmanis
   (Cauza C-664/13) (1)

   ((Trimitere preliminară - Transporturi - Permis de conducere - Reînnoire de către statul membru de emitere - Condiție de reședință pe teritoriul acestui stat membru - Declarație de reședință))
   (2015/C 279/10)
   Limba de procedură: letona

      Instanța de trimitere

   Administratīvā apgabaltiesa

      Părțile din procedura principală

      Reclamante: VAS „Ceļu satiksmes drošības direkcija”, Latvijas Republikas Satiksmes ministrija

      Pârât: Kaspars Nīmanis

      Dispozitivul

   Articolul 12 din Directiva 2006/126/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 20 decembrie 2006 privind permisele de conducere trebuie interpretat în sensul că se opune unei reglementări a unui stat membru în temeiul căreia singurul mijloc de care dispune o persoană care solicită eliberarea sau reînnoirea unui permis de conducere în acest stat membru pentru a dovedi că îndeplinește condiția „reședinței obișnuite”, în înțelesul respectivului articol 12, pe teritoriul statului membru menționat, condiție prevăzută la articolul 7 alineatul (1) litera (e) și alineatul (3) litera (b) din această directivă, constă în stabilirea existenței unui domiciliu declarat pe teritoriul statului membru în cauză.

      (1)  JO C 71, 8.3.2014.


title: Cauza T-9/08: Acțiune introdusă la 7 ianuarie 2008 — Volkswagen/OAPI (CAR SILHOUETTE III)

text:
               8.3.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 64/57

         Acțiune introdusă la 7 ianuarie 2008 — Volkswagen/OAPI (CAR SILHOUETTE III)
   (Cauza T-9/08)
   (2008/C 64/92)
   Limba de procedură: germana
   Părțile

      Reclamantă: Volkswagen AG (Wolfsburg, Germania) (reprezentanți: H.-P. Schrammek, C. Drzymalla, S. Risthaus, R. Jepsen, Rechtsanwälte)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)
   Concluziile reclamantei

               —

               Anularea deciziei Camerei a patra de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 6 noiembrie 2007, comunicată la 9 noiembrie 2007, în cauza R 1306/2007-4;

               —

               obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      Marca comunitară vizată: marca figurativă internațională „CAR SILHOUETTE III” pentru produse din clasa 12 (înregistrarea internațională nr. W 878 349, în cadrul căreia este desemnată Comunitatea Europeană).

      Decizia examinatorului: Respinge cererea de înregistrare.

      Decizia camerei de recurs: Respinge recursul.
   Motivele invocate:

               —

               Încălcarea articolului 74 alineatul (1) prima teză din Regulamentul (CE) nr. 40/94 (1), în măsura în care nu s-a efectuat în mod corect examinarea din oficiu a situației de fapt;

               —

               Încălcarea articolului 73 din Regulamentul (CE) nr. 40/94, în special a dreptului de a fi ascultat;

               —

               Încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 40/94 prin negarea caracterului distinctiv.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 40/94 al Consiliului din 20 decembrie 1993 privind marca comunitară (JO 1994, L 11, Ediție specială, 17/vol. 1, p. 146).


title: Cauza C-250/07: Hotărârea Curții (Camera a patra) din 4 iunie 2009 — Comisia Comunităților Europene/Republica Elenă (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Directiva 93/38/CEE — Achiziții publice în sectoarele apei, energiei, transporturilor și telecomunicațiilor — Atribuire de contracte fără o prealabilă convocare la licitație — Condiții — Comunicarea motivelor respingerii unei oferte — Termen)

text:
               1.8.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 180/3

         Hotărârea Curții (Camera a patra) din 4 iunie 2009 — Comisia Comunităților Europene/Republica Elenă
   (Cauza C-250/07) (1)

   (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru - Directiva 93/38/CEE - Achiziții publice în sectoarele apei, energiei, transporturilor și telecomunicațiilor - Atribuire de contracte fără o prealabilă convocare la licitație - Condiții - Comunicarea motivelor respingerii unei oferte - Termen)
   2009/C 180/05
   Limba de procedură: greaca

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: M. Patakia și D. Kukovec, agenți)

      Pârâtă: Republica Elenă (reprezentanți: D. Tsagkaraki, agent, V. Christianos, dikigoros)

      Obiectul

   Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Încălcarea articolului 4, a articolului 20 alineatul (2) și a articolului 41 alineatul (4) din Directiva 93/38/CEE a Consiliului din 14 iunie 1993 de coordonare a procedurilor de atribuire a contractelor de achiziții în sectoarele apei, energiei, transporturilor și telecomunicațiilor (JO L 199, p. 84) — Procedură de convocare la licitație pentru proiectarea, furnizarea, transportul, instalarea și punerea în funcțiune a două unități termoelectrice destinate centralei termoelectrice de la Atherinolakkos în Creta

      Dispozitivul

               1)

               Prin faptul că a întârziat în mod nejustificat să răspundă la cererea unui ofertant de informare cu privire la motivele respingerii ofertei sale, Republica Elenă nu și a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 41 alineatul (4) din Directiva 93/38/CEE a Consiliului din 14 iunie 1993 privind coordonarea procedurilor de atribuire a contractelor de achiziții în sectoarele apei, energiei, transporturilor și telecomunicațiilor, astfel cum a fost modificată prin Directiva 2001/78/CE a Comisiei din 13 septembrie 2001.

               2)

               Respinge acțiunea cu privire la restul motivelor.

               3)

               Republica Elenă și Comisia Comunităților Europene suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 155, 7.7.2007.


title: Cauza C-347/10: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Rechtbank Amsterdam (Țările de Jos) la 8 iulie 2010 — A. Salemink/Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen (UWV)

text:
               11.9.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 246/32

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Rechtbank Amsterdam (Țările de Jos) la 8 iulie 2010 — A. Salemink/Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen (UWV)
   (Cauza C-347/10)
   ()
   2010/C 246/53
   Limba de procedură: olandeza

      Instanța de trimitere

   Rechtbank Amsterdam

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamant: A. Salemink

      Pârât: Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen (UWV)

      Întrebarea preliminară

   Dispozițiile dreptului comunitar care au drept obiectiv asigurarea liberei circulații a lucrătorilor și, în special, dispozițiile cuprinse în titlurile I și II din Regulamentul nr. 1408/71 (1), precum și articolele 39 CE și 299 CE (devenite în prezent articolele 45 TFUE și 52 TUE coroborate cu articolul 355 TFUE) se opun posibilității ca un lucrător care își desfășoară activitatea profesională în afara teritoriului Țărilor de Jos pe o instalație fixă situată în zona platoului continental adiacentă Țărilor de Jos și care lucrează pentru un angajator cu sediul în Țările de Jos să nu fie asigurat în temeiul legislației naționale privind asigurările sociale, numai pentru motivul că nu locuiește în Țările de Jos, ci într-un alt stat membru (în speță, Spania), chiar dacă acesta are cetățenia olandeză și chiar dacă dispune de posibilitatea de a beneficia de o asigurare voluntară în condiții care sunt, în esență, aceleași cu cele aplicabile în cazul asigurării obligatorii?

      (1)  Regulamentul (CEE) nr. 1408/71 al Consiliului din 14 iunie 1971 privind aplicarea regimurilor de securitate socială în raport cu lucrătorii salariați și cu familiile acestora care se deplasează în cadrul Comunității (JO L 149, p. 2, Ediție specială, 05/vol. 1, p. 26).


title: Cauza F-34/07: Acțiune introdusă la 13 aprilie 2007 — Skareby/Comisia Comunităților Europene

text:
               9.6.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 129/27

         Acțiune introdusă la 13 aprilie 2007 — Skareby/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza F-34/07)
   (2007/C 129/46)
   Limba de procedură: franceza
   Părțile

      Reclamantă: Carina Skareby (Bichkek, Kârgâzstan) (reprezentanți: S. Rodrigues și C. Bernard-Glanz, avocats)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene
   Concluziile reclamantei

               —

               anularea raportului privind evoluția carierei (REC) reclamantei pentru anul 2005;

               —

               anularea, în măsura necesară, a deciziei autorității împuternicite să facă numiri (AIPN) de respingere a plângerii reclamantei;

               —

               să i se indice AIPN care sunt efectele pe care le are anularea actelor atacate, și mai ales adoptarea unui nou REC pentru anul 2005, de această dată cu respectarea regulilor statutare;

               —

               obligarea AIPN să îi plătească reclamantei: (i) o sumă evaluată, statuând în echitate, la 15 000 euro pentru repararea prejudiciului moral; (ii) o sumă evaluată, statuând în echitate, la 15 000 euro pentru repararea prejudiciului profesional; (iii) o sumă care să fie stabilită de Tribunal, statuând în echitate, pentru repararea prejudiciului financiar, fiecare dintre aceste sume fiind purtătoare de dobânzi de întârziere la rata legală începând cu data când devin exigibile;

               —

               obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   În susținerea acțiunii sale, reclamanta arată în primul rând că nu au fost respectate regulile referitoare la întocmirea REC. Administrația ar fi încălcat regulile de procedură stabilite prin dispozițiile generale de aplicare a articolului 43 din statutul Funcționarilor și ar fi comis erori manifeste de apreciere.
   Reclamanta invocă în continuare încălcarea dreptului la apărare, a principiului bunei administrări și a îndatoririi de solicitudine.
   Ea susține în final că administrația ar fi comis un abuz de putere și o abatere de la procedură.


title: Cauza T-306/12: Hotărârea Tribunalului din 25 septembrie 2014 – Spirlea/Comisia [„Acces la documente – Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 – Articolul 4 alineatul (2) a treia liniuță – Cereri de informații adresate de Comisie Germaniei în cadrul unei proceduri EU Pilot – Refuzul accesului – Obligația de a efectua o examinare concretă și individuală – Interes public superior – Acces parțial – Obligația de motivare”]

text:
               10.11.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 395/38

      Hotărârea Tribunalului din 25 septembrie 2014 – Spirlea/Comisia
      (Cauza T-306/12) (1)

      ([„Acces la documente - Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 - Articolul 4 alineatul (2) a treia liniuță - Cereri de informații adresate de Comisie Germaniei în cadrul unei proceduri EU Pilot - Refuzul accesului - Obligația de a efectua o examinare concretă și individuală - Interes public superior - Acces parțial - Obligația de motivare”])
      (2014/C 395/46)
      Limba de procedură: germana

         Părțile

         Reclamanți: Darius Nicolai Spirlea și Mihaela Spirlea (Capezzano Pianore, Italia) (reprezentanți: inițial V. Foerster și T. Pahl, ulterior V. Foerster și E. George, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: P. Costa de Oliveira, agent, asistat inițial de A. Krämer și R. Van der Hout, ulterior de R. Van der Hout, avocați)

         Interveniente în susținerea reclamanților: Regatul Danemarcei (reprezentanți: inițial V. Pasternak Jørgensen și C. Thorning, ulterior C. Thorning și K. Jørgensen, agenți); Republica Finlanda (reprezentant: S. Hartikainen, agent) și Regatul Suediei (reprezentanți: inițial C. Meyer-Seitz, A. Falk, C. Stege, S. Johannesson, U. Persson, K. Ahlstrand-Oxhamre și H. Karlsson, ulterior C. Meyer-Seitz, A. Falk, U. Persson, L. Swedenborg, C. Hagerman și E. Karlsson, agenți)

         Interveniente în susținerea pârâtei: Republica Cehă (reprezentanți: M. Smolek, T. Müller și D. Hadroušek, agenți) și Regatul Spaniei (reprezentanți: inițial S. Centeno Huerta, ulterior M. J. García-Valdecasas Dorrego, abogados del Estado)

         Obiectul

      Cerere de anulare a Deciziei Comisiei din 21 iunie 2012 prin care s-a refuzat acordarea către reclamanți a accesului la două cereri de informații adresate de Comisie Republicii Federale Germania, din 10 mai și din 10 octombrie 2011, în cadrul procedurii EU Pilot 2070/11/SNCO.

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Fiecare parte suportă propriile cheltuieli de judecată.

         (1)  JO C 273, 8.9.2012.


title: Cauza C-128/08: Hotărârea Curții (Camera întâi) din 16 iulie 2009 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Tribunal de première instance de Liège — Belgia) — Jacques Damseaux/Statul belgian (Libera circulație a capitalurilor — Impozitarea veniturilor din bunuri mobile — Convenție pentru evitarea dublei impuneri — Obligație a statelor membre în temeiul articolului 293 CE)

text:
               7.11.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 267/18

         Hotărârea Curții (Camera întâi) din 16 iulie 2009 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Tribunal de première instance de Liège — Belgia) — Jacques Damseaux/Statul belgian
   (Cauza C-128/08) (1)

   (Libera circulație a capitalurilor - Impozitarea veniturilor din bunuri mobile - Convenție pentru evitarea dublei impuneri - Obligație a statelor membre în temeiul articolului 293 CE)
   2009/C 267/30
   Limba de procedură: franceza

      Instanța de trimitere

   Tribunal de première instance de Liège

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamant: Jacques Damseaux

      Pârât: Statul belgian

      Obiectul

   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Tribunal de première instance de Liège — Interpretarea articolelor 56 CE, 58 CE și 293 CE — Impozitare mai împovărătoare a veniturilor mobiliare de origine străină decât impozitarea veniturilor mobiliare plătite de o societate stabilită în statul membru de reședință — Obstacol în calea liberei circulații a capitalurilor — Aplicabilitatea convențiilor pentru evitarea dublei impuneri — Obligația statelor membre în temeiul articolului 293 CE

      Dispozitivul

   În măsura în care dreptul comunitar, în stadiul său actual și într-o situație precum cea din acțiunea principală, nu impune criterii generale pentru repartizarea competențelor între statele membre în legătură cu eliminarea dublei impuneri în cadrul Comunității Europene, articolul 56 CE nu se opune unei convenții fiscale bilaterale, precum cea în cauză în acțiunea principală, în temeiul căreia dividendele distribuite de o societate stabilită într-un stat membru unui acționar rezident în alt stat membru pot fi impozitate în cele două state membre și care nu prevede că statului membru în care este rezident acționarul îi revine o obligație necondiționată de evitare a dublei impuneri juridice care rezultă din aceasta.

      (1)  JO C 142, 7.6.2008.


title: Cauza T-369/12: Acțiune introdusă la 20 august 2012 — American Express Marketing & Development/OAPI (EUROPE IP ZONE)

text:
               20.10.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 319/13

         Acțiune introdusă la 20 august 2012 — American Express Marketing & Development/OAPI (EUROPE IP ZONE)
   (Cauza T-369/12)
   2012/C 319/24
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: American Express Marketing & Development Corp. (New York, Statele Unite) (reprezentanți: V. Spitz, A. Gaul, T. Golda și S. Kirschstein-Freund, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei Camerei a doua de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 12 iunie 2012 în cauza R 1451/2011-2;

               —

               cu titlu subsidiar, modificarea deciziei Camerei a doua de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 12 iunie 2012 în cauza R 1451/2011-2 și declararea căii de atac drept întemeiată și

               —

               obligarea pârâtului la plata cheltuielilor efectuate în cadrul procedurii desfășurate în fața camerei de recurs și în fața Tribunalului.

      Motivele și principalele argumente

      Marca comunitară vizată: marca verbală „EUROPE IP ZONE” pentru servicii din clasa 42 — cererea de înregistrare a mărcii comunitare nr. 9488032

      Decizia examinatorului: respinge cererea de înregistrare a mărcii comunitare

      Decizia camerei de recurs: respinge calea de atac

      Motivele invocate: încălcarea articolului 7 alineatul (1) literele (b) și (c) din Regulamentul nr. 207/2009 al Consiliului


title: Cauza C-391/16: Cerere de decizie preliminară introdusă de Nejvyšší správní soud (Republica Cehă) la 14 iulie 2016 – M/Ministerstvo vnitra

text:
               26.9.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 350/16

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Nejvyšší správní soud (Republica Cehă) la 14 iulie 2016 – M/Ministerstvo vnitra
   (Cauza C-391/16)
   (2016/C 350/20)
   Limba de procedură: ceha

      Instanța de trimitere

   Nejvyšší správní soud

      Părțile din procedura principală

      Recurent: M

      Cealaltă parte din procedură: Ministerstvo vnitra

      Întrebarea preliminară

   Articolul 14 alineatele (4) și (6) din Directiva 2011/95/UE (1) a Parlamentului European și a Consiliului privind standardele referitoare la condițiile pe care trebuie să le îndeplinească resortisanții țărilor terțe sau apatrizii pentru a putea beneficia de protecție internațională, la un statut uniform pentru refugiați sau pentru persoanele eligibile pentru obținerea de protecție subsidiară și la conținutul protecției acordate este nevalid întrucât încalcă articolul 18 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, articolul 78 alineatul (1) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene și principiile generale ale dreptului Uniunii prevăzute la articolul 6 alineatul (3) din Tratatul privind Uniunea Europeană?

      (1)  JO 2011, L 337, p. 9.


title: Cauza C-258/11: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 11 aprilie 2013 (cerere de decizie preliminară formulată de Supreme Court — Irlanda) — Peter Sweetman și alții/An Bord Pleanála (Mediu — Directiva 92/43/CEE — Articolul 6 — Conservarea habitatelor naturale — Arii speciale de conservare — Evaluarea efectelor unui plan sau ale unui proiect asupra unui sit protejat — Criterii care trebuie aplicate pentru evaluarea probabilității ca un astfel de plan sau de proiect să aducă atingere integrității sitului vizat — Situl Lough Corrib — Proiectul de drum N6 pentru ocolirea orașului Galway)

text:
               1.6.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 156/4

         Hotărârea Curții (Camera a treia) din 11 aprilie 2013 (cerere de decizie preliminară formulată de Supreme Court — Irlanda) — Peter Sweetman și alții/An Bord Pleanála
   (Cauza C-258/11) (1)

   (Mediu - Directiva 92/43/CEE - Articolul 6 - Conservarea habitatelor naturale - Arii speciale de conservare - Evaluarea efectelor unui plan sau ale unui proiect asupra unui sit protejat - Criterii care trebuie aplicate pentru evaluarea probabilității ca un astfel de plan sau de proiect să aducă atingere integrității sitului vizat - Situl Lough Corrib - Proiectul de drum N6 pentru ocolirea orașului Galway)
   2013/C 156/06
   Limba de procedură: engleza

      Instanța de trimitere

   Supreme Court

      Părțile din procedura principală

      Reclamanți: Peter Sweetman, Ireland, Attorney General, Minister for the Environment, Heritage and Local Government

      Pârât: An Bord Pleanála

      Obiectul

   Cerere de decizie preliminară — Supreme Court, Ireland — Interpretarea articolului 6 alineatele (3) și (4) din Directiva 92/43/CEE a Consiliului din 21 mai 1992 privind conservarea habitatelor naturale și a speciilor de faună și floră sălbatică (JO L 206, p. 7, Ediție specială, 15/vol. 2, p. 109) — Evaluarea incidenței unui plan sau a unui proiect asupra unui sit protejat — Criterii ce trebuie aplicate pentru evaluarea probabilității ca un anumit plan sau proiect să aducă atingere integrității sitului vizat — Consecințe ale aplicării principiului precauției — Construcția unui drum care traversează o zonă propusă drept arie specială de conservare

      Dispozitivul

   Articolul 6 alineatul (3) din Directiva 92/43/CEE a Consiliului din 21 mai 1992 privind conservarea habitatelor naturale și a speciilor de faună și floră sălbatică trebuie interpretat în sensul că un plan sau un proiect care nu este direct legat de gestionarea unui sit sau care nu este necesar în vederea acesteia aduce atingere integrității sitului respectiv dacă riscă să împiedice menținerea durabilă a caracteristicilor constitutive ale sitului vizat, legate de prezența unui habitat natural prioritar, al cărui obiectiv de conservare a justificat includerea acestui sit pe lista SIC, în sensul acestei directive. Cu ocazia efectuării acestei aprecieri, se impune aplicarea principiului precauției.

      (1)  JO C 226, 30.7.2011.


title: Cauza C-461/14: Acțiune introdusă la 7 octombrie 2014 – Comisia Europeană/Regatul Spaniei

text:
               22.12.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 462/16

         Acțiune introdusă la 7 octombrie 2014 – Comisia Europeană/Regatul Spaniei
   (Cauza C-461/14)
   (2014/C 462/25)
   Limba de procedură: spaniola

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: G. Wilms y D. Loma-Osorio Lerena, agenți)

      Pârât: Regatul Spaniei

      Concluziile reclamantei

               —

               Declararea faptului că Regatul Spaniei nu și-a îndeplinit obligațiile impuse de articolul 3 din Directiva 85/337/CEE (1), astfel cum a fost modificată prin Directivele 97/11/CE (2) și prin Directiva 2003/35 (3) privind evaluarea efectelor anumitor proiecte publice și private asupra mediului, de articolul 4 alineatul (4) din Directiva 2009/147/CE (4) privind conservarea păsărilor sălbatice până la 29 iulie 2008, data la care situl a fost declarat arie de protecție specială (SPA), și articolul 6 alineatul (2) din Directiva 92/43/CE (5) privind conservarea habitatelor naturale și a speciilor de faună și floră sălbatică, de la data declarării zonei ca SPA;

               —

               obligarea Regatul Spaniei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Prezenta cauză vizează proiectul de realizare a unei noi linii de cale ferată de mare viteză între Sevilla și Almería, secțiunile „Marchena-Osuna I”, „Marchena-Osuna II” și „Variante de Osuna”, și posibila aplicare defectuoasă de către autoritățile spaniole a normelor pertinente din Directiva privind evaluarea efectelor asupra mediului, din Directiva privind păsările sălbatice și din Directiva privind habitatele. Comisia a ajuns la această concluzie având în vedere în special efectele potențiale ale lucrărilor și ale exploatării ulterioare a axului feroviar transversal din Andaluzia la traversarea ariei speciale de protecție (SPA) Campiñas de Sevilla, care în opinia Comisiei nu au fost luate în considerare în mod adecvat.

      (1)  Directiva 85/337/CEE a Consiliului din 27 iunie 1985 privind evaluarea efectelor anumitor proiecte publice și private asupra mediului (JO L 175, p. 40, Ediție specială, 1/vol. 1, p. 174).

      (2)  JO L 73, p. 5, Ediție specială, 15/vol. 3, p. 254.

      (3)  Directiva 2003/35/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 26 mai 2003 de instituire a participării publicului la elaborarea anumitor planuri și programe privind mediul și de modificare a directivelor 85/337/CEE și 96/61/CE ale Consiliului în ceea ce privește participarea publicului și accesul la justiție (JO L 156, p. 17, Ediție specială, 5/vol. 10, p. 8).

      (4)  Directiva 2009/147/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 30 noiembrie 2009 privind conservarea păsărilor sălbatice (JO L 20, p. 7).

      (5)  Directiva 92/43/CEE a Consiliului din 21 mai 1992 privind conservarea habitatelor naturale și a speciilor de faună și floră sălbatică (JO L 206, p. 7, Ediție specială, 15/vol. 2, p. 109).


title: Cauza T-486/07: Hotărârea Tribunalului din 22 martie 2011 — Ford Motor/OAPI — Alkar Automotive (CA) [ „Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare figurative CA — Mărci comunitare verbale și figurative anterioare KA — Motiv relativ de refuz — Lipsa riscului de confuzie — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 [devenit articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009]” ]

text:
               7.5.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 139/16

         Hotărârea Tribunalului din 22 martie 2011 — Ford Motor/OAPI — Alkar Automotive (CA)
   (Cauza T-486/07) (1)

   (Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare figurative CA - Mărci comunitare verbale și figurative anterioare KA - Motiv relativ de refuz - Lipsa riscului de confuzie - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 [devenit articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009])
   2011/C 139/30
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Ford Motor Company (Dearborn, Michigan, Statele Unite) (reprezentant: R. Ingerl, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: D. Botis, agent)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: Alkar Automotive, SA (Derio, Spania) (reprezentant: S. Alonso Maruri, avocat)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a patra de recurs a OAPI din 25 octombrie 2007 (cauza R 85/2006-4), privind o procedură de opoziție între Ford Motor Company și Alkar Automotive, SA.

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Obligă Ford Motor Company la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 51, 23.2.2008.


title: Cauza T-274/09: Hotărârea Tribunalului din 9 septembrie 2011 — Deutsche Bahn/OAPI — DSB (IC4) [ Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale IC4 — Marca comunitară verbală anterioară ICE și marca națională figurativă anterioară IC — Criterii de apreciere a riscului de confuzie — Motive relative de refuz — Similitudinea serviciilor — Similitudinea semnelor — Caracter distinctiv al mărcii anterioare — Risc de confuzie — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 ]

text:
               22.10.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 311/40

         Hotărârea Tribunalului din 9 septembrie 2011 — Deutsche Bahn/OAPI — DSB (IC4)
   (Cauza T-274/09) (1)

   (Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale IC4 - Marca comunitară verbală anterioară ICE și marca națională figurativă anterioară IC - Criterii de apreciere a riscului de confuzie - Motive relative de refuz - Similitudinea serviciilor - Similitudinea semnelor - Caracter distinctiv al mărcii anterioare - Risc de confuzie - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009)
   2011/C 311/72
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Deutsche Bahn AG (Berlin, Germania) (reprezentant: E Haag, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: S. Schäffner, agent)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: DSB (Copenhaga, Danemarca) (reprezentant: T. Swanstrøm, avocat)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei întâi de recurs a OAPI din 30 aprilie 2009 (cauza R 1380/2007-1), privind o procedură de opoziție între Deutsche Bahn AG și DSB.

      Dispozitivul

               1.

               Anulează Decizia Camerei întâi de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI) din 30 aprilie 2009 (cauza R 1380/2007-1) și Decizia diviziei de opoziție a OAPI din 26 iulie 2007.

               2.

               Obligă OAPI la plata cheltuielilor de judecată efectuate de Deutsche Bahn AG atât în cadrul prezentei proceduri jurisdicționale, cât și în cadrul procedurii care s-a aflat pe rolul camerei de recurs.

               3.

               OAPI și DSB suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 220, 12.9.2009.


title: Cauza T-297/07: Acțiune introdusă la 1 august 2007 — TridonicAtco/OAPI (Intelligent Voltage Guard)

text:
               6.10.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 235/21

         Acțiune introdusă la 1 august 2007 — TridonicAtco/OAPI (Intelligent Voltage Guard)
   (Cauza T-297/07)
   (2007/C 235/38)
   Limba de procedură: germana
   Părțile

      Reclamantă: TridonicAtco GmbH & Co KG (Dornbirn, Austria) (reprezentant: L. Wiltschek, Rechtsanwalt)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)
   Concluziile reclamantei

               —

               Modificarea Deciziei Camerei a doua de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 31 mai 2007 (recursul R 108/2007-2) în sensul că se acordă protecție la nivelul Comunității Europene mărcii internaționale verbale și figurative nr. 874 778 „Intelligent Voltage Guard”;

               —

               în subsidiar, anularea deciziei atacate și retrimiterea cauzei spre soluționare Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne;

               —

               obligarea Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne la plata cheltuielilor de judecată aferente procedurii de recurs și procedurii în fața Tribunalului de Primă Instanță.

         Motivele și principalele argumente

      Marca comunitară vizată: marca figurativă „Intelligent Voltage Guard” pentru produsele din clasele 9 și 11 (înregistrare internațională nr. W 874 778).

      Decizia examinatorului: respingerea cererii de înregistrare a mărcii.

      Decizia camerei de recurs: respingerea recursului.

      Motivele invocate: încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 (1), întrucât marca „Intelligent Voltage Guard” are caracter distinctiv.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 40/94 al Consiliului din 20 decembrie 1993 privind marca comunitară (JO 1994, L 11, p. 11, Ediția specială, 17/vol. 1, p. 146.


title: Cauza C-253/10: Acțiune introdusă la 19 mai 2010 — Comisia Europeană/Republica Slovacă

text:
               17.7.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 195/14

         Acțiune introdusă la 19 mai 2010 — Comisia Europeană/Republica Slovacă
   (Cauza C-253/10)
   2010/C 195/21
   Limba de procedură: slovaca

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: A. Tokár și A. Marghelis, agenți)

      Pârâtă: Republica Slovacă

      Concluziile reclamantei

               —

               constatarea faptului că, prin neadoptarea unei strategii naționale pentru a pune în aplicare reducerea deșeurilor biodegradabile destinate depozitelor de deșeuri, conform articolului 5 alineatul (1) din Directiva 1999/31/CE a Consiliului din 26 aprilie 1999 privind depozitele de deșeuri, Republica Slovacă nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 5 alineatul (1) din directiva menționată;

               —

               obligarea Republicii Slovace la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În temeiul articolului 5 alineatul (1) din Directiva 1999/31/CE a Consiliului, „Statele membre stabilesc o strategie națională pentru a pune în aplicare reducerea deșeurilor biodegradabile destinate depozitelor de deșeuri în termen de cel mult doi ani de la data stabilită la articolul 18 alineatul (1) și informează Comisia cu privire la această strategie”. Articolul 18 alineatul (1) prevede că „Statele membre asigură intrarea în vigoare a actelor cu putere de lege și a actelor administrative necesare pentru a se conforma prezentei directive în termen de maximum doi ani de la data intrării în vigoare a acesteia”. În temeiul articolului 19 din directivă, aceasta a intrat în vigoare la 16 iulie 1999. De aceea, conformarea cu prevederile directivei trebuia să aibă loc la 16 iulie 2001, iar îndeplinirea obligației de a elabora o strategie națională, astfel cum prevede articolul 5 alineatul (1), înainte de 16 iulie 2003.
   Întrucât articolul 54 din Actul privind condițiile de aderare nu a stabilit un alt termen pentru noile state membre, Republica Slovacă era obligată, în temeiul articolului 5 alineatul (1) din directivă, să elaboreze o strategie națională pentru a pune în aplicare reducerea deșeurilor biodegradabile destinate depozitelor de deșeuri pentru data aderării sale, adică 1 mai 2004. Republica Slovacă nu a notificat Comisiei, până în prezent, o asemenea strategie.
   De aceea, Comisia Europeană consideră că Republica Slovacă nu a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 5 alineatul (1) din Directiva 1999/31/CE a Consiliului privind depozitele de deșeuri.


               24.3.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 69/1

         (2007/C 69/01)
   Ultima publicație a Curții de Justiție în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

         JO C 56, 10.3.2007

   Publicații anterioare

      JO C 42, 24.2.2007

      JO C 20, 27.1.2007

   Aceste texte sunt disponibile pe:

               EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Cauza T-483/14: Acțiune introdusă la 26 iunie 2014 – Banco de Albacete/Comisia

text:
               11.8.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 261/52

         Acțiune introdusă la 26 iunie 2014 – Banco de Albacete/Comisia
   (Cauza T-483/14)
   2014/C 261/81
   Limba de procedură: spaniola

      Părțile

      Reclamantă: Banco de Albacete, SA (Madrid, Spania) (reprezentanți: J. L. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro, R. Calvo Salinero, A. Lamadrid de Pablo și A. Biondi, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei atacate în măsura în care în cadrul acesteia se califică ansamblul de măsuri care, potrivit deciziei, constituie așa-numitul sistem spaniol în materie de leasing fiscal drept ajutor de stat nou și incompatibil cu piața internă;

               —

               în subsidiar, anularea articolelor 1 și 4 din decizia atacată, care identifică investitorii grupurilor de interes economic (GIE) ca fiind beneficiarii pretinselor ajutoare și singurii beneficiari ai ordinelor de recuperare;

               —

               în subsidiar, anularea articolului 4 din decizia atacată, în măsura în care prin acesta se dispune recuperarea pretinselor ajutoare;

               —

               anularea articolului 4 din decizia atacată, în măsura în care se pronunță cu privire la legalitatea contractelor private încheiate între investitori și alte entități și

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Motivele și principalele argumente sunt cele invocate în cauza T-700/13, Bankia/Comisia.


title: Cauza T-421/17: Acțiune introdusă la 6 iulie 2017 – Leino-Sandberg/Parlamentul

text:
               4.9.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 293/38

         Acțiune introdusă la 6 iulie 2017 – Leino-Sandberg/Parlamentul
   (Cauza T-421/17)
   (2017/C 293/47)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Päivi Leino-Sandberg (Helsinki, Finlanda) (reprezentanți: O. Brouwer și S. Schubert, avocați)

      Pârât: Parlamentul European

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei Parlamentului din 3 aprilie 2017 prin care se refuză accesul reclamantei la decizia sa din 8 iulie 2015 adoptată ca răspuns la o cerere de confirmare formulată de un terț în temeiul Regulamentului nr. 1049/2001;

               —

               obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă trei motive.

               1.

               Primul motiv, întemeiat pe o eroare de drept, pe o eroare vădită de apreciere și pe nemotivare în aplicarea excepției referitoare la protecția procedurilor judiciare, cuprinsă la articolul 4 alineatul (2) a doua liniuță din regulamentul menționat.

                           —

                           Se susține că documentul solicitat este un document administrativ final care nu este protejat de confidențialitate sau de orice altă excepție de nedivulgare. În plus, chiar dacă s-ar aplica o asemenea excepție în speță, se susține că pârâtul, în mod vădit, a interpretat eronat sau a aplicat greșit această excepție, întrucât nu a arătat în ce mod divulgarea documentului solicitat ar aduce atingere protecției procedurilor judiciare.

               2.

               Al doilea motiv, întemeiat pe o eroare de drept, pe o eroare vădită de apreciere și pe nemotivare în aplicarea criteriului interesului public superior în conformitate cu articolul 4 alineatul (2) a doua liniuță din regulamentul menționat.

               3.

               Al treilea motiv, invocat cu titlu subsidiar, întemeiat pe o eroare de drept, pe o eroare vădită de apreciere și pe nemotivare în aplicarea articolului 4 alineatul (6) a doua liniuță din regulamentul menționat.


title: Cauza T-548/14: Acțiune introdusă la 24 iulie 2014 – Spania/Comisia

text:
               15.9.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 315/69

         Acțiune introdusă la 24 iulie 2014 – Spania/Comisia
   (Cauza T-548/14)
   2014/C 315/114
   Limba de procedură: spaniola

      Părțile

      Reclamant: Regatul Spaniei (reprezentant: A. Rubio González, Abogado del Estado)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamantul solicită Tribunalului:

               —

               anularea în parte a deciziei din 15 mai 2014 prin care se constată că într-un caz concret remiterea taxelor la import este justificată pentru o anumită sumă și nu este justificată pentru o altă sumă (dosarul REM 03/2013) și

               —

               obligarea instituției pârâte la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamantul invocă trei motive.

               1.

               Primul motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 220 alineatul (2) litera (b) al cincilea paragraf din Regulamentul (CEE) nr. 2913/92 al Consiliului din 12 octombrie 1992 de instituire a Codului Vamal Comunitar (JO L 302, p. 1, Ediție specială, 02/vol. 5, p. 58)

                           —

                           În acest sens, reclamantul susține că notificarea pentru importatori publicată la 21 mai 2010 se referă exclusiv la importurile de preparate din ton din Columbia și din El Salvador, fără a include Ecuadorul, și cuprinde doar o referire generală la faptul că nu poate fi exclusă existența în alte țări a unor nereguli cu privire la cumulul de origine. Notificarea publicată îndeplinește cerințele prevăzute pentru orice notificare privind Columbia și El Salvador, dar nu poate fi extinsă în mod arbitrar la alte țări numai pentru că include o referire generală la simpla posibilitate a existenței unor nereguli.

               2.

               Al doilea motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 239 din Codul Vamal Comunitar

                           —

                           În acest sens, reclamantul susține că în prezenta cauză întregul proces de obținere a certificatelor de origine se efectuează în conformitate cu normele stabilite în acest scop de autoritățile competente, care aplică legislația în mod incorect și nu își îndeplinesc obligațiile în ceea ce privește emiterea certificatelor și controlul bunei funcționări a sistemului. Mai mult, aceasta este o acțiune continuă în timp, care contribuie la crearea unor așteptări legitime în rândul operatorilor. Prin urmare, sunt îndeplinite condițiile de recunoaștere a unei situații speciale în cadrul sistemelor preferențiale.

               3.

               Al treilea motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 220 alineatul (2) litera (b) al cincilea paragraf din Codul Vamal Comunitar coroborat cu regula privind cumulul regional din Regulamentul de punere în aplicare

                           —

                           În acest sens, reclamantul susține că faptul că apartenența la același grup regional este asociată în mod direct cu regula privind cumulul regional și că notificarea include cumulul în referirea generală la posibilitatea existenței unor nereguli nu poate afecta în niciun caz dreptul de a invoca buna-credință în ceea ce privește operațiunile în care nu s-a aplicat regula privind cumulul la țările la care face referire notificarea. În acest caz, limitarea nu se poate aplica în cazul importurilor care nu includ produse originare din Columbia și din El Salvador.


title: Cauza T-273/11: Acțiune introdusă la 30 mai 2011 — Régie Networks și NRJ Global/Comisia

text:
               30.7.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 226/27

         Acțiune introdusă la 30 mai 2011 — Régie Networks și NRJ Global/Comisia
   (Cauza T-273/11)
   2011/C 226/55
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamante: Régie Networks (Lyon, Franța) și NRJ Global (Paris, Franța) (reprezentanți: B. Geneste și C. Vannini, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamantele solicită Tribunalului:

               —

               anularea Deciziei C(2010) 6483 final a Comisiei din 29 septembrie 2010 privind schema de ajutor t C 4/09 (ex N 679/97) pe care Franța a pus-o în aplicare în favoarea radiodifuziunii (JO L 61, p. 22);

               —

               obligarea Comisiei la plata tuturor cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamantele invocă șase motive.

               1.

               Primul motiv, întemeiat pe încălcarea autorității de lucru judecat a Hotărârii Curții de Justiție din 22 decembrie 2008, C-333/07, în măsura în care Comisia nu ar fi respectat motivele pertinente și dispozitivul hotărârii, înlăturând, cu ocazia examinării compatibilității schemei de ajutor în cauză, modul de finanțare a acesteia care îi fusese indicat de către Curte.

               2.

               Al doilea motiv, întemeiat pe eroarea de drept legată de motivele deciziei atacate, în măsura în care Comisia ar fi disociat artificial modul ilegal de finanțare de schema de ajutor în cauză, în condițiile în care aceasta ar fi declarat în decizia sa de inițiere a procedurii contradictorii din 16 septembrie 2009 că caracterul ilegal al taxei ar avea drept consecință caracterul ilegal, necesar și imediat, al schemei de ajutor menționate în ansamblul său.

               3.

               Al treilea motiv, întemeiat pe încălcarea normelor tratatului referitoare la libera prestare a serviciilor, în măsura în care caracterul ilegal al taxei prin care este finanțată această schemă de ajutor, ca urmare a conflictului dintre modalitățile sale de aplicare teritorială și principul liberei prestări a serviciilor, ar fi stabilit. Reclamantele susțin că rambursarea parțială, dispusă prin decizia atacată, nu poate în niciun caz să schimbe caracterul schemei de ajutor în cauză și să îi atribuie retroactiv un caracter conform cu tratatul.

               4.

               Al patrulea motiv, întemeiat pe insuficiența motivării deciziei atacate, în măsura în care Comisia nu ar fi explicat în ce fel condițiile stabilite în decizie erau de natură să facă schema compatibilă în pofida constatării incompatibilității modului de finanțare.

               5.

               Al cincilea motiv, întemeiat pe încălcarea principiului proporționalității, în măsura în care reclamantele arată că, alegând să declare schema de ajutor compatibilă și impunând condiții retroactive în loc să constate pur și simplu incompatibilitatea sa, dispensând totodată Republica Franceză de obligația de a recupera ajutoarele de la beneficiari, Comisia ar fi încălcat principiul proporționalității.

               6.

               Al șaselea motiv, întemeiat pe un abuz de procedură și pe încălcarea articolului 7 din Regulamentul (CE) nr. 659/1999, în măsura în care Comisia, la încheierea procedurii oficiale de investigare, ar fi adoptat o decizie condițională, în condițiile în care nu numai că nu fuseseră înlăturate îndoielile sale legate de compatibilitatea schemei de ajutor, însă Comisia ar fi dobândit în plus convingerea că schema era incompatibilă. Aceasta ar fi încălcat dispozițiile Regulamentului nr. 659/1999 și ar fi comis astfel un abuz de procedură.


title: Cauza C-77/11: Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 17 septembrie 2013 — Consiliul Uniunii Europene/Parlamentul European [ „Acțiune în anulare — Adoptare definitivă a bugetului general al Uniunii pentru exercițiul financiar 2011 — Act al președintelui Parlamentului prin care se constată această adoptare definitivă — Articolul 314 alineatul (9) TFUE — Adoptare de către Parlament și Consiliu a bugetului anual al Uniunii — Articolul 314 primul paragraf TFUE — Principiul echilibrului instituțional — Principiul atribuirii competențelor — Obligație de cooperare loială — Respectarea normelor fundamentale de procedură” ]

text:
               9.11.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 325/2

         Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 17 septembrie 2013 — Consiliul Uniunii Europene/Parlamentul European
   (Cauza C-77/11) (1)

   (Acțiune în anulare - Adoptare definitivă a bugetului general al Uniunii pentru exercițiul financiar 2011 - Act al președintelui Parlamentului prin care se constată această adoptare definitivă - Articolul 314 alineatul (9) TFUE - Adoptare de către Parlament și Consiliu a bugetului anual al Uniunii - Articolul 314 primul paragraf TFUE - Principiul echilibrului instituțional - Principiul atribuirii competențelor - Obligație de cooperare loială - Respectarea normelor fundamentale de procedură)
   2013/C 325/02
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: G. Maganza și M. Vitsentzatos, agenți)

      Pârât: Parlamentul European (reprezentanți: C. Pennera și R. Passos, precum și de D. Gauci și R. Crowe, agenți)

      Intervenient în susținerea reclamantului: Regatul Spaniei (reprezentant: N. Díaz Abad, agent)

      Obiectul

   Acțiune în anulare — Act al președintelui Parlamentului European din 14 decembrie 2010 prin care se adoptă bugetul anual al Uniunii pentru exercițiul 2011 — Alegerea temeiului juridic — Neconformitate a acestui act atipic nelegislativ cu noua procedură bugetară stabilită de TFUE — Nerespectarea echilibrului instituțional — Încălcarea principiului atribuirii competențelor și al obligației de cooperare loială — Încălcarea unor norme esențiale de procedură — Menținerea temporară a efectelor bugetului

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Obligă Consiliul Uniunii Europene la plata cheltuielilor de judecată.

               3.

               Regatul Spaniei suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 120, 16.04.2011.


title: Cauza T-193/07: Acțiune introdusă la 5 iunie 2007 — Gόrażdże Cement/Comisia Comunităților Europene

text:
               21.7.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 170/36

         Acțiune introdusă la 5 iunie 2007 — Gόrażdże Cement/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza T-193/07)
   (2007/C 170/70)
   Limba de procedură: engleza
   Părțile

      Reclamantă: Gόrażdże Cement S.A. (Chorula, Polonia) (reprezentanți: R. Forbes, Solicitor și P. Muñiz, lawyer)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene
   Concluziile reclamantei
   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei contestate;

               —

               obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   Reclamanta invocă cinci motive în temeiul cărora trebuie anulată decizia Comisiei din 26 martie 2007 de respingere a planului național de alocare (denumit în continuare „PNA”) privind alocarea cotelor de emisie de gaze cu efect de seră, notificat de Polonia în conformitate cu Directiva 2003/87/CE a Parlamentului European și a Consiliului (1) (denumită în continuare „directiva”):

               a)

               Reclamanta susține că decizia contestată încalcă articolul 9 alineatul (3) din directivă întrucât o decizie negativă nu putea fi adoptată decât într-un termen de trei luni de la notificarea PNA. Reclamanta susține în continuare că s-a întemeiat pe încrederea legitimă în faptul că orice decizie de respingere ar fi trebuit să fie adoptată într-un termen de trei luni și că PNA ar trebui considerat ca fiind acceptat la expirarea acestuia.

               b)

               Reclamanta susține că decizia contestată este contrară articolelor 9 alineatul (3) și 11 alineatul (2) din directivă întrucât limitează tipul de modificări ce pot fi propuse de statul membru în cauză și, în special, întrucât ar împiedica operarea unor modificări ale numărului total de cote. Cu toate acestea, potrivit reclamantei, directiva nu limitează posibilitatea statelor membre de a propune modificări.

               c)

               Potrivit reclamantei, decizia contestată afectează competența statului membru întrucât are ca rezultat stabilirea efectivă de către Comisie, în mod unilateral, a conținutului final al PNA. Aceasta încalcă împărțirea competențelor prevăzută de articolele 9 și 11 din directivă, precum și articolul 10 CE privind principiul cooperării loiale.

               d)

               În plus, reclamanta susține că decizia contestată a aplicat în mod greșit criteriile 2 și 3 din anexa III la directivă întrucât nu s-a întemeiat pe cele mai reprezentative valori privind emisiile, ceea ce a dus la o greșită evaluare a faptelor.

               e)

               n final, reclamanta susține că decizia contestată a încălcat articolul 30 alineatul (2) litera (i) și criteriul 1 din anexa III la directivă întrucât nu a luat în considerare situația specială a Poloniei în calitate de nou stat membru și a stabilit obligații mai stricte decât cele impuse în temeiul Protocolului de la Kyoto.

      (1)  Directiva 2003/87/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 13 octombrie 2003 de stabilire a unui sistem de comercializare a cotelor de emisie de gaze cu efect de seră în cadrul Comunității și de modificare a Directivei 96/61/CE a Consiliului (JO L 275, p. 32).


title: Cauza T-145/17 R: Ordonanța președintelui Tribunalului din 23 martie 2017 – Kanyama/Consiliul („Măsuri provizorii — Măsuri restrictive — Republica Democratică Congo — Cerere de suspendare a executării — Lipsa urgenței”)

text:
               6.6.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 178/26

         Ordonanța președintelui Tribunalului din 23 martie 2017 – Kanyama/Consiliul
   (Cauza T-145/17 R)
   ((„Măsuri provizorii - Măsuri restrictive - Republica Democratică Congo - Cerere de suspendare a executării - Lipsa urgenței”))
   (2017/C 178/38)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: Célestin Kanyama (La Gombe, Republica Democratică Congo) (reprezentanți: O. Okito și A. Ouannès, avocați)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene

      Obiectul

   Cerere întemeiată pe articolele 278 și 279 TFUE prin care se solicită suspendarea executării Regulamentului (UE) 2016/2230 al Consiliului din 12 decembrie 2016 de modificare a Regulamentului (CE) nr. 1183/2005 de instituire a anumitor măsuri speciale împotriva persoanelor ale căror acțiuni încalcă embargoul asupra armelor impus Republicii Democratice Congo (JO 2016, L 336 I, p.1).

      Dispozitivul

               1)

               Respinge cererea de măsuri provizorii.

               2)

               Cererea privind cheltuielile de judecată se soluționează odată cu fondul.


title: Cauza T-179/11: Acțiune introdusă la 18 martie 2011 — Sport Eybl & Sports Experts/OAPI — Seven (SEVEN SUMMITS)

text:
               21.5.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 152/27

         Acțiune introdusă la 18 martie 2011 — Sport Eybl & Sports Experts/OAPI — Seven (SEVEN SUMMITS)
   (Cauza T-179/11)
   2011/C 152/48
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Sport Eybl & Sports Experts GmbH (Wels, Austria) (reprezentant: S. Fürst, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Seven SpA (Leinì, Italia)

      Concluziile

               —

               Anularea Deciziei Camerei a patra de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 17 ianuarie 2001, pronunțată în cauza R 364/2010-4;

               —

               obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

      Solicitantul mărcii comunitare: reclamanta.

      Marca comunitară vizată: marca figurativă „SEVEN SUMMITS”, în culorile albastru și roșu, pentru, printre altele, produse din clasa 18, — cererea de înregistrare a mărcii comunitare nr. 6307243.

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în sprijinul opoziției: cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs.

      Marca sau semnul invocat în sprijinul opoziției: marca figurativă comunitară „Seven” înregistrată cu nr. 3489234 pentru produse din clasele 16 și 18; marca figurativă comunitară „7Seven” înregistrată cu nr. 4783866 pentru produse din clasele 16 și 18.

      Decizia diviziei de opoziție: admite opoziția.

      Decizia camerei de recurs: respinge calea de atac.

      Motivele invocate: încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009 al Consiliului, întrucât camera de recurs a constatat în mod eronat existența unui risc de confuzie.


title: Compunerea Marii Camere

text:
               23.10.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 288/4

      Compunerea Marii Camere
      (2010/C 288/06)
      La 14 septembrie 2010, Tribunalul a hotărât că, pentru perioada cuprinsă între 20 septembrie 2010 și 31 august 2013, cei treisprezece judecători din care este compusă Marea Cameră în conformitate cu articolul 10 alineatul (1) din Regulamentul de procedură sunt președintele Tribunalului, cei șapte președinți de cameră aparținând camerelor cărora nu li s-a repartizat cauza și judecătorii camerei extinse căreia i-ar fi revenit judecarea cauzei respective dacă aceasta ar fi fost atribuită unei camere compuse din cinci judecători.


title: Cauza T-523/12: Acțiune introdusă la 30 noiembrie 2012 — Rani Refreshments/OAPI — Global-Invest Bartosz Turek (Sani)

text:
               2.2.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 32/23

         Acțiune introdusă la 30 noiembrie 2012 — Rani Refreshments/OAPI — Global-Invest Bartosz Turek (Sani)
   (Cauza T-523/12)
   2013/C 32/36
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Rani Refreshments FZCO (Dubai, Emiratele Arabe Unite) (reprezentant: M. Chapple, barrister)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Global-Invest Bartosz Turek (Poczesna, Polonia)

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               Anularea deciziei Camerei a patra de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 27 septembrie 2012 în cauza R 236/2012-4 și

               —

               obligarea pârâtului la plata către reclamantă a cheltuielilor efectuate de aceasta în legătură cu cererea introductivă și cu procedura.

      Motivele și principalele argumente

      Solicitantul mărcii comunitare: Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

      Marca comunitară vizată: Marca figurativă „Sani” cu verde, verde deschis și alb, printre altele, pentru bunuri din clasele 29, 30 și 32 — Cerere de marcă comunitară nr. 9087479

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în procedura opoziției: Reclamanta

      Marca sau semnul invocat: Marca comunitară nr. 2587244 pentru marca figurativă cu verde, alb, negru și albastru „Rani” pentru bunuri din clasa 32; marca comunitară nr. 4005211 pentru marca figurativă cu albastru și alb „Rani” pentru bunuri din clasele 29 și 30; marca comunitară nr. 2587293 pentru marca figurativă cu albastru șu alb „RANI FLOAT” pentru bunuri din clasa 32; marca comunitară nr. 2587269 pentru marca figurativă cu oranj, galben, negru, alb, roșu, roz, albastru și alb „Rani” pentru bunuri din clasele 16, 21 și 32; Marca înregistrată în Regatul Unit cu nr. 1239206 pentru marca figurativă „Rani” pentru bunuri din clasa 32

      Decizia diviziei de opoziție: Respingerea opoziției în întregime

      Decizia camerei de recurs: Respingerea căii de atac

      Motivele invocate: Încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009 al Consiliului


title: Cauza C-447/09: Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 13 septembrie 2011 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Bundesarbeitsgericht — Germania) — Reinhard Prigge, Michael Fromm, Volker Lambach/Deutsche Lufthansa AG [Directiva 2000/78/CE — Articolul 2 alineatul (5), articolul 4 alineatul (1) și articolul 6 alineatul (1) — Interzicerea discriminărilor pe motive de vârstă — Piloți de linie — Convenție colectivă — Clauză privind încetarea automată a contractelor de muncă la 60 de ani]

text:
               29.10.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 319/4

         Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 13 septembrie 2011 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Bundesarbeitsgericht — Germania) — Reinhard Prigge, Michael Fromm, Volker Lambach/Deutsche Lufthansa AG
   (Cauza C-447/09) (1)

   (Directiva 2000/78/CE - Articolul 2 alineatul (5), articolul 4 alineatul (1) și articolul 6 alineatul (1) - Interzicerea discriminărilor pe motive de vârstă - Piloți de linie - Convenție colectivă - Clauză privind încetarea automată a contractelor de muncă la 60 de ani)
   2011/C 319/05
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Bundesarbeitsgericht

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamanți: Reinhard Prigge, Michael Fromm, Volker Lambach

      Pârâtă: Deutsche Lufthansa AG

      Obiectul

   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Bundesarbeitsgericht — Interpretarea articolului 2 alineatul (5), a articolului 4 alineatul (1) și a articolului 6 alineatul (1) din Directiva 2000/78/CE a Consiliului din 27 noiembrie 2000 de creare a unui cadru general în favoarea egalității de tratament în ceea ce privește încadrarea în muncă și ocuparea forței de muncă (JO L 303, p. 16, Ediție specială, 05/vol. 6, p. 7) — Interdicția discriminărilor bazate pe vârstă — Compatibilitatea acestei reglementări cu o convenție colectivă conform căreia, pentru motive legate de securitatea traficului aerian, contractul de muncă a unui pilot încetează automat la expirarea lunii în cursul căreia pilotul împlinește vârsta de 60 de ani

      Dispozitivul

   Articolul 2 alineatul (5) din Directiva 2000/78/CE a Consiliului din 27 noiembrie 2000 de creare a unui cadru general în favoarea egalității de tratament în ceea ce privește încadrarea în muncă și ocuparea forței de muncă trebuie interpretat în sensul că statele membre pot autoriza partenerii sociali, prin norme de abilitare, să adopte măsuri, în sensul acestui articol 2 alineatul (5), în domeniile vizate în această dispoziție și care intră în sfera acordurilor colective, cu condiția ca aceste norme de abilitare să fie suficient de precise în scopul de a garanta că măsurile menționate respectă cerințele stabilite la articolul 2 alineatul (5) amintit. O măsură precum cea din acțiunea principală, care stabilește la 60 de ani vârsta limită de la care piloții nu își mai pot exercita activitatea profesională, deși reglementarea națională și cea internațională stabilesc această vârstă la 65 de ani, nu este o măsură necesară pentru securitatea publică și pentru protecția sănătății în sensul aceluiași articol 2 alineatul (5).
   Articolul 4 alineatul (1) din Directiva 2000/78 trebuie interpretat în sensul că se opune ca o clauză cuprinsă într-o convenție colectivă precum cea din acțiunea principală să stabilească la 60 de ani vârsta limită de la care se consideră că piloții nu mai au capacitățile fizice pentru a și exercita activitatea profesională, deși reglementarea națională și cea internațională stabilesc această vârstă la 65 de ani.
   Articolul 6 alineatul (1) primul paragraf din Directiva 2000/78 trebuie interpretat în sensul că securitatea aeriană nu constituie un obiectiv legitim în sensul acestei dispoziții.

      (1)  JO C 24, 30.1.2010


title: Cauzele T-428/07 și T-455/07: Hotărârea Tribunalului din 17 iunie 2010 — CEVA/Comisia [ „Clauză compromisorie — Contrate încheiate în cadrul programului specific în domeniul cercetării, dezvoltării tehnologice și demonstrațiilor care se înscrie în proiectul «Qualité de la vie et gestion des ressources du vivant (Calitatea vieții și gestiunea resurselor vii) (1998-2002)» — Proiectele Seahealth și Biopal — Note de debit — Cereri de anulare — Recalificarea acțiunilor — Admisibilitate — Principiul contradictorialității și dreptul la apărare — Recuperarea integrală a contribuțiilor financiare ale Uniunii Europene — Neregularități financiare grave” ]

text:
               31.7.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 209/33

         Hotărârea Tribunalului din 17 iunie 2010 — CEVA/Comisia
   (Cauzele T-428/07 și T-455/07) (1)

   (Clauză compromisorie - Contrate încheiate în cadrul programului specific în domeniul cercetării, dezvoltării tehnologice și demonstrațiilor care se înscrie în proiectul «Qualité de la vie et gestion des ressources du vivant (Calitatea vieții și gestiunea resurselor vii) (1998-2002)» - Proiectele Seahealth și Biopal - Note de debit - Cereri de anulare - Recalificarea acțiunilor - Admisibilitate - Principiul contradictorialității și dreptul la apărare - Recuperarea integrală a contribuțiilor financiare ale Uniunii Europene - Neregularități financiare grave)
   2010/C 209/47
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: Centre d’étude et de valorisation des algues SA (CEVA) (Pleubian, Franța) (reprezentant: J.-M. Peyrical, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: inițial L. Escobar Guerrero și W. Roels, ulterior W. Roels, agenți, asistați de E. Bouttier, avocat)

      Obiectul

   Cerere de anulare, în cauza T-428/07, a notei de debit nr. 3240908670 din 20 septembrie 2007, referitoare la proiectul Seahealth, și, în cauza T-455/07, a notei de debit nr. 3240908671 din 4 octombrie 2007, referitoare la contractul Biopal, precum și cerere de obligare a Comisiei la restituirea acestor note de debit către CEVA

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunile.

               2.

               Fiecare parte suportă jumătate din propriile cheltuieli de judecată, precum și jumătate din cheltuielile de judecată efectuate de cealaltă parte.

      (1)  JO C 22, 26.1.2008.


title: Cauza C-378/14: Hotărârea Curții (Camera întâi) din 22 octombrie 2015 (cerere de decizie preliminară formulată de Bundesfinanzhof – Germania) – Bundesagentur für Arbeit – Familienkasse Sachsen/Tomislaw Trapkowski (Trimitere preliminară — Securitate socială — Regulamentul (CE) nr. 883/2004 — Articolul 67 — Regulamentul (CE) nr. 987/2009 — Articolul 60 alineatul (1) — Acordarea prestațiilor familiale în caz de divorț — Noțiunea „persoană implicată” — Reglementare a unui stat membru care prevede acordarea de alocații familiale părintelui care l a primit pe copil în căminul său — Reședința acestui părinte în alt stat membru — Omisiunea acestui părinte de a solicita acordarea de alocații familiale — Drept eventual al celuilalt părinte de a solicita acordarea acestor alocații familiale)

text:
               14.12.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 414/8

         Hotărârea Curții (Camera întâi) din 22 octombrie 2015 (cerere de decizie preliminară formulată de Bundesfinanzhof – Germania) – Bundesagentur für Arbeit – Familienkasse Sachsen/Tomislaw Trapkowski
   (Cauza C-378/14) (1)

   ((Trimitere preliminară - Securitate socială - Regulamentul (CE) nr. 883/2004 - Articolul 67 - Regulamentul (CE) nr. 987/2009 - Articolul 60 alineatul (1) - Acordarea prestațiilor familiale în caz de divorț - Noțiunea „persoană implicată” - Reglementare a unui stat membru care prevede acordarea de alocații familiale părintelui care l a primit pe copil în căminul său - Reședința acestui părinte în alt stat membru - Omisiunea acestui părinte de a solicita acordarea de alocații familiale - Drept eventual al celuilalt părinte de a solicita acordarea acestor alocații familiale))
   (2015/C 414/11)
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Bundesfinanzhof

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Bundesagentur für Arbeit – Familienkasse Sachsen

      Pârât: Tomislaw Trapkowski

      Dispozitivul

               1)

               Articolul 60 alineatul (1) a doua teză din Regulamentul (CE) nr. 987/2009 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 septembrie 2009 de stabilire a procedurii de punere în aplicare a Regulamentului (CE) nr. 883/2004 privind coordonarea sistemelor de securitate socială trebuie interpretat în sensul că ficțiunea prevăzută la această dispoziție poate conduce la recunoașterea dreptului la prestațiile familiale unei persoane care nu are reședința pe teritoriul statului membru competent să plătească aceste prestații atunci când toate celelalte condiții pentru acordarea prestațiilor menționate, prevăzute de dreptul național, sunt îndeplinite, aspect a cărui verificare este de competența instanței de trimitere.

               2)

               Articolul 60 alineatul (1) a treia teză din Regulamentul nr. 987/2009 trebuie interpretat în sensul că nu implică faptul că părintelui copilului pentru care sunt acordate prestațiile familiale, care are reședința în statul membru care are obligația de a plăti acele prestații, trebuie să i se recunoască dreptul la respectivele prestații ca urmare a faptului că celălalt părinte, care are reședința în alt stat membru, nu a depus o cerere de prestații familiale.

      (1)  JO C 395, 10.11.2014.


title: Cauza C-297/08: Hotărârea Curții (Camera a patra) din 4 martie 2010 — Comisia Europeană/Republica Italiană (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Mediu — Directiva 2006/12/CE — Articolele 4 și 5 — Gestionarea deșeurilor — Plan de gestionare — Rețea adecvată și integrată de instalații de eliminare — Pericol pentru sănătatea umană sau pentru mediu — Forță majoră — Tulburări ale ordinii publice — Crimă organizată)

text:
               1.5.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 113/8

         Hotărârea Curții (Camera a patra) din 4 martie 2010 — Comisia Europeană/Republica Italiană
   (Cauza C-297/08) (1)

   (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru - Mediu - Directiva 2006/12/CE - Articolele 4 și 5 - Gestionarea deșeurilor - Plan de gestionare - Rețea adecvată și integrată de instalații de eliminare - Pericol pentru sănătatea umană sau pentru mediu - Forță majoră - Tulburări ale ordinii publice - Crimă organizată)
   2010/C 113/11
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: C. Zadra, D. Recchia și J.-B. Laignelot, agenți)

      Pârâtă: Republica Italiană (reprezentanți: G. Palmieri, agent și G. Aiello, avvocato dello Stato)

      Intervenient în susținerea pârâtei: Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord (reprezentanți: S. Ossowski, agent și K. Bacon, barrister)

      Obiectul

   Acțiune în constatarea neîndeplinirii obligațiilor — Încălcarea articolelor 4 și 5 din Directiva 2006/12/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 5 aprilie 2006 privind deșeurile (JO L 114, p. 9, Ediție specială, 15/vol. 16, p. 45) — Regione Campania

      Dispozitivul

               1.

               Prin neadoptarea, în ceea ce privește regiunea Campania, a tuturor măsurilor necesare pentru a asigura valorificarea și eliminarea deșeurilor în condiții care să nu pericliteze sănătatea umană și să nu dăuneze mediului și, în special, prin neinstituirea unui sistem adecvat și integrat de instalații de eliminare a deșeurilor, Republica Italiană nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolelor 4 și 5 din Directiva 2006/12/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 5 aprilie 2006 privind deșeurile.

               2.

               Obligă Republica Italiană la plata cheltuielilor de judecată.

               3.

               Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 223, 30.8.2008.


title: Cauza C-264/16 P: Recurs introdus la 12 mai 2016 de Deutsche Bahn AG, Schenker AG, Schenker China Ltd, Schenker International (H.K.) Ltd împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a noua) din 29 februarie 2016 în cauza T-267/12, Deutsche Bahn AG și alții/Comisia Europeană

text:
               4.7.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 243/25

         Recurs introdus la 12 mai 2016 de Deutsche Bahn AG, Schenker AG, Schenker China Ltd, Schenker International (H.K.) Ltd împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a noua) din 29 februarie 2016 în cauza T-267/12, Deutsche Bahn AG și alții/Comisia Europeană
   (Cauza C-264/16 P)
   (2016/C 243/26)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Recurente: Deutsche Bahn AG, Schenker AG, Schenker China Ltd, Schenker International (H.K.) Ltd (reprezentanți: F. Montag, F. Hoseinian, M. Eisenbarth, avocați)

      Cealaltă parte din procedură: Comisia Europeană

      Concluziile recurentelor

   Recurentele solicită Curții:

               —

               anularea Hotărârii din 29 februarie 2016, Deutsche Bahn și alții/Comisia (T-267/12, EU:T:2016:110);

               —

               anularea articolului 1 alineatul (2) litera (g), a articolului 1 alineatul (3) literele (a) și (b) și a articolului 1 alineatul (4) litera (h) din Decizia Comisiei adoptată la 28 martie 2012 în cazul COMP/39462 – Servicii de expediere a mărfurilor (denumită în continuare „decizia atacată”) sau, cu titlu subsidiar, trimiterea cauzei la Tribunal spre rejudecare;

               —

               anularea sau, cu titlu subsidiar, reducerea amenzilor stabilite la articolul 2 alineatul (2) litera (g), la articolul 2 alineatul (3) literele (a) și (b) și la articolul 2 alineatul (4) litera (h) din decizia atacată sau cu titlu subsidiar, trimiterea cauzei la Tribunal spre rejudecare; și

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Recurentele invocă următoarele cinci motive în susținerea recursului:

               1.

               Tribunalul a săvârșit o eroare de drept atunci când a statuat că în mod întemeiat Comisia s-a bazat pe cererea de imunitate formulată de Deutsche Post, că nu s-a încălcat principiul interzicerii dublei reprezentări și că Comisia nu era obligată să investigheze eventuala încălcare a principiului menționat.

               2.

               Tribunalul a săvârșit o eroare de drept atunci când a interpretat articolul 1 din Regulamentul nr. 141/62 (1), astfel încât să nu fie aplicabil comportamentelor referitoare la „sistemul de manifest avansat”.

               3.

               Tribunalul a săvârșit o eroare de drept atunci când a statuat că Comisia nu a încălcat articolul 41 din Carta drepturilor fundamentele a Uniunii Europene, principiul bunei administrări și obligația de motivare prevăzută la articolul 296 TFUE prin decizia sa de a nu reține ca fiind răspunzătoare în solidar The Brink’s Company și Schenker China Ltd. [în calitate de succesoare a BAX Global (China) Co. Ltd.] pentru comportamentele referitoare la „factorul de ajustare monetară chinez”.

               4.

               Tribunalul a săvârșit o eroare de drept atunci când a denaturat conținutul deciziei, depășind competențele care i-au fost atribuite în temeiul articolului 264 TFUE și prin faptul că nu a efectuat un exercițiu de ponderare în cadrul aplicării principiului proporționalității atunci când a reținut că Comisia nu a încălcat articolul 23 din Regulamentul nr. 1/2003 (2) și principiile proporționalității și adecvării sancțiunii la calcularea amenzilor.

               5.

               Tribunalul a săvârșit o eroare de drept atunci când a confirmat cotele de reducere aplicate de Comisie în temeiul Comunicării din 2006 privind clemența (3). Tribunalul a denaturat conținutul deciziei atacate și a încălcat dreptul recurentelor la un proces echitabil.

      (1)  CEE: Regulamentul nr. 141 al Consiliului privind exceptarea sectorului transporturilor de la aplicarea Regulamentului nr. 17 al Consiliului (JO 1962, 124, p. 2751).

      (2)  Regulamentul (CE) nr. 1/2003 al Consiliului din 16 decembrie 2002 privind punerea în aplicare a normelor de concurență prevăzute la articolele 81 și 82 din tratat (JO 2003, L 1, p. 1, Ediția specială 8/vol.01, p. 167, rectificare în Ediția specială 8/vol. 4, p. 269).

      (3)  Comunicarea Comisiei privind imunitatea la amenzi și reducerea cuantumului amenzilor în cauzele referitoare la înțelegeri (JO 2006, C 298, p. 17, Ediție specială, 08/vol. 5, p. 3)


title: Cauza T-643/16: Acțiune introdusă la 11 septembrie 2016 – Gamaa Islamya Egypte/Consiliul

text:
               14.11.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 419/50

         Acțiune introdusă la 11 septembrie 2016 – Gamaa Islamya Egypte/Consiliul
   (Cauza T-643/16)
   (2016/C 419/66)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: Gamaa Islamya Egypte (Egipt) (reprezentant: L. Glock, avocat)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea Deciziei (PESC) 2016/1136 a Consiliului din 12 iulie 2016 de actualizare a listei persoanelor, grupurilor și entităților cărora li se aplică articolele 2, 3 și 4 din Poziția comună 2001/931/PESC privind aplicarea de măsuri specifice pentru combaterea terorismului și de abrogare a Deciziei 2015/2430/PESC (JO L 188 din 13.7.2016, p. 21), în măsura în care privește Gamaa Islamya Egypte;

               —

               anularea Regulamentului de punere în aplicare (UE) 2016/1127 al Consiliului din 12 iulie 2016 privind punerea în aplicare a articolului 2 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 2580/2001 privind măsuri restrictive specifice îndreptate împotriva anumitor persoane și entități în vederea combaterii terorismului și de abrogare a Regulamentului de punere în aplicare (UE) 2015/2425 (JO L 188 din 13.7.2016, p. 1), în măsura în care privește Gamaa Islamya Egypte;

               —

               obligarea Consiliului la plata tuturor cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă opt motive.

               1.

               Primul motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 1 alineatul (5) din Poziția comună a Consiliului din 27 decembrie 2001 privind aplicarea de măsuri specifice pentru combaterea terorismului (2001/931/PESC, JO 2001, L 344, p. 93, Ediție specială, 18/vol. 1, p. 178, denumită în continuare „Poziția comună 2001/931”).

               2.

               Al doilea motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 1 alineatul (4) din Poziția comună 2001/931.

               3.

               Al treilea motiv, întemeiat pe erorile săvârșite de Consiliu cu privire la realitatea faptelor imputate reclamantei.

               4.

               Al patrulea motiv, întemeiat pe eroarea de apreciere a Consiliului în ceea ce privește caracterul de „grup terorist” al reclamantei.

               5.

               Al cincilea motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 1 alineatul (6) din Poziția comună 2001/931.

               6.

               Al șaselea motiv, întemeiat pe încălcarea obligației de motivare.

               7.

               Al șaptelea motiv, întemeiat pe încălcarea dreptului la apărare și a dreptului la protecție jurisdicțională efectivă.

               8.

               Al optulea motiv, întemeiat pe lipsa autentificării expunerilor de motive.


title: Cauza T-482/10: Ordonanța Tribunalului din 11 aprilie 2011 — Département de Gers/Comisia (Acțiune în anulare — Mediu și protecția sănătății umane — Produse alimentare și furaje modificate genetic — Lipsa afectării individuale — Inadmisibilitate)

text:
               11.6.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 173/12

         Ordonanța Tribunalului din 11 aprilie 2011 — Département de Gers/Comisia
   (Cauza T-482/10) (1)

   (Acțiune în anulare - Mediu și protecția sănătății umane - Produse alimentare și furaje modificate genetic - Lipsa afectării individuale - Inadmisibilitate)
   2011/C 173/27
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: Département de Gers (Franța) (reprezentanți: S. Mabile și J.-P. Mignard, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: D. Bianchi și L. Pignataro, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare a Deciziei 2010/432/UE a Comisiei din 28 iulie 2010 de autorizare a introducerii pe piață a produselor care conțin, sunt compuse sau fabricate din porumb modificat genetic 1507x59122 (DAS-Ø15Ø7-1xDAS-59122-7), în temeiul Regulamentului (CE) nr. 1829/2003 al Parlamentului European și al Consiliului (JO L 202, p. 11)

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea ca inadmisibilă.

               2.

               Département du Gers suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și cheltuielile de judecată efectuate de Comisia Europeană.

               3.

               Constată că nu este necesar să se pronunțe asupra cererilor de intervenție formulate de Parlamentul European, de Consiliul Uniunii Europene, de Région Centre, de Région Picardie, de Département de la Haute-Garonne, de Région Bretagne, de Région Poitou-Charentes, de Région Provence-Alpes-Côte d’Azur, de Région Bourgogne, de Région Midi-Pyrénées, de Région Auvergne, de Région Pays de la Loire, de Région Rhône-Alpes, de Département des Côtes d’Armor, de Région Île de France și de Région Nord-Pas-de-Calais.

      (1)  JO C 346, 18.12.2010.