title: Cauza C-510/13: Cerere de decizie preliminară introdusă de Kúria (Republica Ungară) la 25 septembrie 2013 — E.ON Földgáz Trade Zrt./Magyar Energetikai és Közmű-szabályozási Hivatal

text:
               18.1.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 15/2

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Kúria (Republica Ungară) la 25 septembrie 2013 — E.ON Földgáz Trade Zrt./Magyar Energetikai és Közmű-szabályozási Hivatal
   (Cauza C-510/13)
   2014/C 15/02
   Limba de procedură: maghiara

      Instanța de trimitere

   Kúria

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: E.ON Földgáz Trade Zrt.

      Pârâtă: Magyar Energetikai és Közmű-szabályozási Hivatal

      Întrebările preliminare

               1.

               Sunt aplicabile dispozițiile care stabilesc care sunt persoanele care pot exercita o cale de atac, prevăzute la articolul 25 din Directiva 2003/55/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 26 iunie 2003 privind normele comune pentru piața internă în sectorul gazelor naturale și de abrogare a Directivei 98/30/CE (1) (denumită în continuare „Directiva din 2003”), în cazul unei decizii administrative adoptate în perioada în care s-a aflat în vigoare această directivă, sau trebuie luate în considerare în procedura judiciară în curs dispozițiile cuprinse la articolul 41 din Directiva 2009/73/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 13 iulie 2009 privind normele comune pentru piața internă în sectorul gazelor naturale și de abrogare a Directivei 2003/55/CE (2) (denumită în continuare „Directiva din 2009”), care a intrat în vigoare în cursul procedurii, ținând seama de dispozițiile articolului 54 alineatul (1) al doilea paragraf din aceasta, în conformitate cu care dispozițiile menționate se aplică începând cu 3 martie 2011?

               2.

               În cazul în care este aplicabilă Directiva din 2009, poate fi considerat „parte afectată” în sensul articolului 41 alineatul (17) din directiva menționată un comerciant autorizat care are un interes economic precum cel existent în prezenta cauză în legătură cu o cale de atac formulată împotriva deciziei prin care se aprobă un cod de rețea sau prin care se stabilește conținutul acestuia, sau parte afectată este numai operatorul rețelei împuternicit să solicite aprobarea codului?

               3.

               În cazul în care este aplicabilă Directiva din 2003, aprobarea sau modificarea codului de rețea, precum cea care a avut loc în prezenta cauză, face parte dintre cazurile prevăzute la articolul 25 alineatele (5) sau (6), în măsura în care privește aprecierea cererilor de rezervare a capacității?

               4.

               În cazul în care situația din speță intră sub incidența articolului 25 alineatul (6) din Directiva din 2003, poate fi considerat „parte vătămată” un comerciant autorizat care are un interes economic precum cel existent în prezenta cauză în legătură cu o cale de atac formulată împotriva deciziei prin care se aprobă un cod de rețea sau prin care se stabilește conținutul acestuia, sau parte vătămată este numai operatorul rețelei împuternicit să solicite aprobarea codului?

               5.

               Ce interpretare trebuie dată articolului 25 alineatul (11) din Directiva din 2003, potrivit căruia reclamațiile menționate la alineatele (5) și (6) nu trebuie să aducă atingere exercitării căilor de atac prevăzute de dreptul comunitar și național, în cazul în care din răspunsurile la întrebările anterioare va reieși că dreptul național subordonează introducerea căilor de atac unor condiții mai stricte decât cele care rezultă din dispozițiile directivei sau ale dreptului comunitar?

      (1)  Directiva 2003/55/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 26 iunie 2003 privind normele comune pentru piața internă în sectorul gazelor naturale și de abrogare a Directivei 98/30/CE (JO L 176, p. 57, Ediție specială, 12/vol. 02, p. 80).

      (2)  Directiva 2009/73/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 13 iulie 2009 privind normele comune pentru piața internă în sectorul gazelor naturale și de abrogare a Directivei 2003/55/CE (JO L 211, p. 94, rectificare în JO L 60, 5.3.2011, p. 23).


title: Cauza F-60/15: Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera a treia) din 2 martie 2016 – Molina/OAPI (Funcție publică — Agent temporar — Personalul OAPI — Contract pe perioadă determinată însoțit de o clauză de reziliere — Clauză de încetare a contractului în ipoteza în care agentul nu este înscris pe lista de rezervă a unui concurs — Rezilierea contractului în temeiul clauzei de reziliere — Data de la care produce efecte clauza de reziliere — Concursurile generale OAPI/AD/01/13 și OAPI/AST/02/13)

text:
               18.4.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 136/47

         Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera a treia) din 2 martie 2016 – Molina/OAPI
   (Cauza F-60/15) (1)

   ((Funcție publică - Agent temporar - Personalul OAPI - Contract pe perioadă determinată însoțit de o clauză de reziliere - Clauză de încetare a contractului în ipoteza în care agentul nu este înscris pe lista de rezervă a unui concurs - Rezilierea contractului în temeiul clauzei de reziliere - Data de la care produce efecte clauza de reziliere - Concursurile generale OAPI/AD/01/13 și OAPI/AST/02/13))
   (2016/C 136/67)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: José Luis Ruiz Molina (San Juan de Alicante, Spania) (reprezentanți: inițial N. Lhoëst, avocat, ulterior N. Lhoëst și S. Michiels, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentanți: inițial B. Wägenbaur, avocat, ulterior A. Lukošiūtė, agent, și B. Wägenbaur, avocat)

      Obiectul

   Cerere de anulare a deciziei președintelui OAPI din 4 iunie 2014 de încetare a contractului de agent temporar al reclamantului, precum și cerere de a fi reintegrat, dacă este posibil, în cadrul OAPI, iar, în caz negativ, de a primi o compensație pecuniară echitabilă pentru pretinsa reziliere nelegală a contractului său și, în sfârșit, cerere de daune interese pentru prejudiciul moral pretins suferit

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Domnul Ruiz Molina suportă propriile cheltuieli de judecată și este obligat să suporte jumătate din cheltuielile de judecată efectuate de Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale).

               3)

               Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) suportă jumătate din propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 213, 29.6.2015, p. 48.


title: Cauza T-386/10: Hotărârea Tribunalului din 16 septembrie 2013 — Dornbracht/Comisia ( „Concurență — Înțelegeri — Piețele belgiană, germană, franceză, italiană, olandeză și austriacă ale produselor și accesoriilor pentru baie — Decizie de constatare a unei încălcări a articolului 101 TFUE și a articolului 53 din Acordul privind SEE — Coordonarea unor creșteri de prețuri și schimbul de informații comerciale sensibile — Excepție de nelegalitate — Gravitatea încălcării — Circumstanțe atenuante — Egalitate de tratament — Proporționalitate — Neretroactivitate” )

text:
               9.11.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 325/28

         Hotărârea Tribunalului din 16 septembrie 2013 — Dornbracht/Comisia
   (Cauza T-386/10) (1)

   (Concurență - Înțelegeri - Piețele belgiană, germană, franceză, italiană, olandeză și austriacă ale produselor și accesoriilor pentru baie - Decizie de constatare a unei încălcări a articolului 101 TFUE și a articolului 53 din Acordul privind SEE - Coordonarea unor creșteri de prețuri și schimbul de informații comerciale sensibile - Excepție de nelegalitate - Gravitatea încălcării - Circumstanțe atenuante - Egalitate de tratament - Proporționalitate - Neretroactivitate)
   2013/C 325/46
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Aloys F. Dornbracht GmbH & Co. KG (Iserlohn, Germania) (reprezentanți: inițial H. Janssen, T. Kapp și M. Franz, ulterior H. Janssen și T. Kapp, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: F. Castillo de la Torre și A. Antoniadis, agenți, asistați de A. Böhlke, avocat)

      Intervenient în susținerea pârâtei: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: M. Simm și F. Florindo Gijón, agenți)

      Obiectul

   Cu titlu principal, o cerere de anulare în parte a Deciziei C(2010) 4185 final a Comisiei din 23 iunie 2010 privind o procedură în temeiul articolului 101 TFUE și al articolului 53 din Acordul privind SEE (cazul COMP/39.092 — Produse și accesorii pentru baie) și, cu titlu subsidiar, o cerere de reducere a cuantumului amenzii aplicate reclamantei în această decizie

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Aloys F. Dornbracht GmbH & Co. KG suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de Comisia Europeană.

               3.

               Consiliul Uniunii Europene suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 301, 6.11.2010.


title: Cauza C-654/15: Hotărârea Curții (Camera a doua) din 21 decembrie 2016 (cerere de decizie preliminară formulată de Högsta domstolen – Suedia) – Länsförsäkringar AB/Matek A/S [Trimitere preliminară — Marcă a Uniunii Europene — Regulamentul (CE) nr. 207/2009 — Articolul 9 alineatul (1) litera (b) — Articolul 15 alineatul (1) — Articolul 51 alineatul (1) litera (a) — Întinderea dreptului exclusiv acordat titularului — Perioadă de cinci ani după data înregistrării]

text:
               20.2.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 53/18

         Hotărârea Curții (Camera a doua) din 21 decembrie 2016 (cerere de decizie preliminară formulată de Högsta domstolen – Suedia) – Länsförsäkringar AB/Matek A/S
   (Cauza C-654/15) (1)

   ([Trimitere preliminară - Marcă a Uniunii Europene - Regulamentul (CE) nr. 207/2009 - Articolul 9 alineatul (1) litera (b) - Articolul 15 alineatul (1) - Articolul 51 alineatul (1) litera (a) - Întinderea dreptului exclusiv acordat titularului - Perioadă de cinci ani după data înregistrării])
   (2017/C 053/22)
   Limba de procedură: suedeza

      Instanța de trimitere

   Högsta domstolen

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Länsförsäkringar AB

      Pârâtă: Matek A/S

      Dispozitivul

   Articolul 9 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 al Consiliului din 26 februarie 2009 privind marca [Uniunii Europene] coroborat cu articolul 15 alineatul (1) și cu articolul 51 alineatul (1) litera (a) din acest regulament trebuie interpretat în sensul că, în perioada de cinci ani care urmează înregistrării unei mărci a Uniunii Europene, titularul său poate, în cazul unui risc de confuzie, să interzică terților să utilizeze în comerț un semn identic sau similar cu marca sa pentru toate produsele și serviciile identice sau similare cu cele pentru care a fost înregistrată această marcă, fără să fie obligat să demonstreze o utilizare serioasă a mărcii respective pentru aceste produse sau servicii.

      (1)  JO C 48, 8.2.2016.


title: Cauza C-62/12: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Administrativen sad — Varna (Bulgaria) la 7 februarie 2012 — Galin Kostov/Direktor na Direktsia „Obzhalvane I upravlenie na izpalnenieto” — Varna pri Tsentralno upravlenie na Natsionalnata agentsia za prihodite

text:
               21.4.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 118/14

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Administrativen sad — Varna (Bulgaria) la 7 februarie 2012 — Galin Kostov/Direktor na Direktsia „Obzhalvane I upravlenie na izpalnenieto” — Varna pri Tsentralno upravlenie na Natsionalnata agentsia za prihodite
   (Cauza C-62/12)
   2012/C 118/21
   Limba de procedură: bulgara

      Instanța de trimitere

   Administrativen sad — Varna

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamant: Galin Kostov

      Pârât: Direktor na Direktsia „Obzhalvane I upravlenie na izpalnenieto” — Varna pri Tsentralno upravlenie na Natsionalnata agentsia za prihodite

      Întrebarea preliminară

   O persoana fizică care este înregistrată ca plătitoare de TVA pentru activitatea sa de executor judecătoresc privat trebuie considerată persoană impozabilă în sensul articolului 9 alineatul (1) din Directiva 2006/112 (1) și este obligată la plata TVA-ului în conformitate cu articolul 193 din Directiva 2006/112 în ceea ce privește un serviciu prestat în mod ocazional care nu are nicio legătură cu activitatea sa de executor judecătoresc privat?

      (1)  Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată (JO L 34, p. 1, Ediție specială, 09/vol. 3, p. 7)


title: Cauza C-441/13: Cerere de decizie preliminară introdusă de Handelsgericht Wien (Austria) la 5 august 2013 — Pez Hejduk/EnergieAgentur.NRW GmbH

text:
               26.10.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 313/10

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Handelsgericht Wien (Austria) la 5 august 2013 — Pez Hejduk/EnergieAgentur.NRW GmbH
   (Cauza C-441/13)
   2013/C 313/18
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Handelsgericht Wien

      Părțile din procedura principală

      Reclamant: Pez Hejduk

      Pârâtă: EnergieAgentur.NRW GmbH

      Întrebările preliminare

   Articolul 5 punctul 3 din Regulamentul (CE) nr 44/2001 al Consiliului din 22 decembrie 2000 privind competența judiciară, recunoașterea și executarea hotărârilor în materie civilă și comercială (1) trebuie interpretat în sensul că într-o cauză privind încălcarea drepturilor conexe dreptului de autor, pretinsă a fi fost săvârșită prin punerea la dispoziție a unei fotografii pe un site internet exploatat ca domeniu de prim nivel într-un alt stat membru decât cel în care își are reședința titularul dreptului, competența de soluționare aparține

               —

               instanțelor din statul membru unde are reședința autorul pretinse încălcări, precum și

               —

               instanțelor din acel/e stat/e membru/e vizat/e de conținutul site-ului internet?

      (1)  JO 2001, L 12, p.1, Ediție specială, 19/vol. 3, p. 74.


title: Cauza C-565/16: Cerere de decizie preliminară introdusă de Eirinodikeio Lerou (Grecia) la 9 noiembrie 2016 – Alessandro Saponaro și Kalliopi-Chloi Xylina

text:
               23.1.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 22/13

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Eirinodikeio Lerou (Grecia) la 9 noiembrie 2016 – Alessandro Saponaro și Kalliopi-Chloi Xylina
   (Cauza C-565/16)
   (2017/C 022/19)
   Limba de procedură: greaca

      Instanța de trimitere

   Eirinodikeio Lerou (Grecia)

      Părțile din procedura principală

      Petenți: Alessandro Saponaro și Kalliopi-Chloi Xylina

      Întrebările preliminare

   Într-o cauză în care se solicită încuviințarea renunțării la o moștenire prin cererea de încuviințare depusă la o instanță judecătorească elenă de către părinții unui minor cu reședința obișnuită în Italia, pentru validitatea unei prorogări de competență în sensul articolului 12 alineatul (3) litera (b) din Regulamentul nr. 2201/2003 (1): a) există o acceptare neechivocă a prorogării de competență de către părinți prin simpla depunere a cererii de încuviințare la instanța judecătorească elenă? b) procurorul este una dintre părțile la procedură care trebuie să accepte prorogarea de competență la momentul depunerii cererii, luând în considerare că, în conformitate cu dispozițiile de drept elen, acesta este în temeiul legii parte într-o astfel de procedură? c) prorogarea de competență este în interesul minorului, dat fiind că acesta și părinții petenți au reședința obișnuită în Italia, în timp ce ultimul domiciliu al lui de cuius era în Grecia, iar moștenirea se află de asemenea în Grecia?

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 2201/2003 al Consiliului din 27 noiembrie 2003 privind competența, recunoașterea și executarea hotărârilor judecătorești în materie matrimonială și materia răspunderii părintești, de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 1347/2000 (JO 2003, L 338, p. 1, Ediție specială, 19/vol. 6, p. 183).


title: Cauza F-131/14: Acțiune introdusă la 16 noiembrie 2014 – ZZ/Comisia

text:
               12.1.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 7/61

         Acțiune introdusă la 16 noiembrie 2014 – ZZ/Comisia
   (Cauza F-131/14)
   (2015/C 007/80)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: ZZ (reprezentant: A. Salerno, avocat)

      Pârâtă: Comisia

      Obiectul și descrierea litigiului

   Anularea deciziei Comisiei de a nu majora salariul reclamantului, care este agent contractual, în urma majorării programului de lucru la 40 de ore pe săptămână odată cu intrarea în vigoare a noului statut la 1 ianuarie 2014.

      Concluziile reclamantului

               —

               Anularea fișei sale de remunerație pentru luna ianuarie 2014, în măsura în care aceasta constituie și consacră o discriminare salarială între el și un coleg care, lucrând în același sector ca și el și exercitând responsabilități inferioare în raport cu ale sale, este remunerat mai bine decât el la nivelul salariului brut;

               —

               obligarea Comisia la plata ansamblului cheltuielilor de judecată aferente procedurii.


title: Cauza C-430/15: Hotărârea Curții (Camera întâi) din 1 februarie 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Supreme Court of the United Kingdom – Regatul Unit) – Secretary of State for Work and Pensions/Tolley [Trimitere preliminară — Securitate socială — Regulamentul (CEE) nr. 1408/71 — Componenta „dependență” a alocației de subzistență pentru persoanele cu handicap (disability living allowance) — Persoană asigurată pentru limită de vârstă care a încetat definitiv orice activitate profesională — Noțiunile „prestație de boală” și „prestație de invaliditate” — Exportabilitate]

text:
               3.4.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 104/17

         Hotărârea Curții (Camera întâi) din 1 februarie 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Supreme Court of the United Kingdom – Regatul Unit) – Secretary of State for Work and Pensions/Tolley
   (Cauza C-430/15) (1)

   ([Trimitere preliminară - Securitate socială - Regulamentul (CEE) nr. 1408/71 - Componenta „dependență” a alocației de subzistență pentru persoanele cu handicap (disability living allowance) - Persoană asigurată pentru limită de vârstă care a încetat definitiv orice activitate profesională - Noțiunile „prestație de boală” și „prestație de invaliditate” - Exportabilitate])
   (2017/C 104/25)
   Limba de procedură: engleza

      Instanța de trimitere

   Supreme Court of the United Kingdom

      Părțile din procedura principală

      Reclamant: Secretary of State for Work and Pensions

      Pârât: Tolley

      Dispozitivul

               1)

               O prestație precum componenta „dependență” a alocației de subzistență pentru persoanele cu handicap (disability living allowance) constituie o prestație de boală în sensul Regulamentului (CEE) nr. 1408/71 al Consiliului din 14 iunie 1971 de aplicare a regimurilor de securitate socială în raport cu lucrătorii salariați, cu lucrătorii care desfășoară activități independente și cu membrii familiilor acestora care se deplasează în cadrul Comunității, în versiunea modificată și actualizată prin Regulamentul (CE) nr. 118/97 al Consiliului din 2 decembrie 1996, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (CE) nr. 307/1999 al Consiliului din 8 februarie 1999.

               2)

               Articolul 13 alineatul (2) litera (f) din Regulamentul nr. 1408/71, în versiunea modificată și actualizată prin Regulamentul (CE) nr. 118/97, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul nr. 307/1999, trebuie interpretat în sensul că faptul că o persoană a dobândit drepturi la pensie pentru limită de vârstă în temeiul cotizațiilor plătite în cursul unei anumite perioade la regimul de securitate socială dintr-un stat membru nu se opune ca legislația acelui stat membru să poată să nu îi mai fie ulterior aplicabilă acelei persoane. Revine instanței naționale sarcina de a stabili, având în vedere împrejurările litigiului cu care este sesizată și dispozițiile dreptului național aplicabil, de la ce moment această legislație nu îi mai este aplicabilă persoanei menționate.

               3)

               Articolul 22 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 1408/71, în versiunea modificată și actualizată prin Regulamentul (CE) nr. 118/97, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul nr. 307/1999, trebuie interpretat în sensul că se opune ca legislația statului competent să subordoneze acordarea unei alocații, precum cea în discuție în acțiunea principală, unei condiții de reședință și de prezență pe teritoriul acestui stat membru.
               Articolul 22 alineatul (1) litera (b) și articolul 22 alineatul (2) din Regulamentul nr. 1408/71, în versiunea modificată și actualizată prin Regulamentul (CE) nr. 118/97, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul nr. 307/1999, trebuie interpretate în sensul că o persoană care se găsește într-o situație precum cea în discuție în acțiunea principală își menține dreptul de a primi prestațiile prevăzute de această primă dispoziție după ce și-a transferat reședința în alt stat membru decât statul competent, cu condiția să fi obținut o autorizație în acest scop.

      (1)  JO C 320, 28.9.2015.


title: Cauza C-574/14: Cerere de decizie preliminară introdusă de Sąd Najwyższy (Polonia) la 11 decembrie 2014 – PGE Górnictwo i Energetyka Konwencjonalna SA/Prezes Urzędu Regulacji Energetyki

text:
               16.3.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 89/2

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Sąd Najwyższy (Polonia) la 11 decembrie 2014 – PGE Górnictwo i Energetyka Konwencjonalna SA/Prezes Urzędu Regulacji Energetyki
   (Cauza C-574/14)
   (2015/C 089/03)
   Limba de procedură: polona

      Instanța de trimitere

   Sąd Najwyższy

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: PGE Górnictwo i Energetyka Konwencjonalna SA

      Pârât: Prezes Urzędu Regulacji Energetyki

      Întrebările preliminare

               1)

               Articolul 107 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene coroborat cu articolul 4 alineatul (3) din Tratatul privind Uniunea Europeană și cu articolul 4 alineatul (2) din Decizia Comisiei din 25 septembrie 2007 (1) trebuie interpretat în sensul că, atunci când Comisia Europeană declară că un ajutor de stat este compatibil cu piața comună, instanța națională nu este abilitată să verifice dacă dispozițiile naționale care au fost considerate ajutor de stat autorizat se conformează ipotezelor prevăzute în Comunicarea Comisiei privind metodologia de evaluare a ajutoarelor de stat asociate costurilor irecuperabile (denumită în continuare „metodologia privind costurile irecuperabile”)?

               2)

               Articolul 107 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene coroborat cu articolul 4 alineatul (3) din Tratatul privind Uniunea Europeană și cu articolul 4 alineatele (1) și (2) din Decizia Comisiei din 25 septembrie 2007, în lumina punctelor 3.3 și 4.2 din metodologia privind costurile irecuperabile, trebuie interpretat în sensul că, în cadrul punerii în aplicare a unui program statal de sprijin, a cărui compatibilitate cu piața comună a fost constatată de Comisia Europeană, ajustarea anuală a costurilor irecuperabile ale unui producător care face parte dintr-un grup se efectuează în ipoteza în care este determinantă doar apartenența producătorului la grup, potrivit situației descrise în anexa actului juridic analizat de Comisie, sau este necesar să se verifice în fiecare an în care se efectuează ajustarea costurilor irecuperabile dacă, în acest interval, beneficiarul programului statal de sprijin asociat costurilor irecuperabile face parte efectiv din grupul din care fac parte și alți producători prevăzuți în programul de sprijin?

      (1)  Decizia 2009/287/CE a Comisiei din 25 septembrie 2007 cu privire la ajutorul de stat acordat de Polonia în cadrul Contractelor de cumpărare a energiei electrice, precum și ajutorul de stat pe care Polonia plănuiește să îl acorde în cadrul compensării pentru rezilierea voluntară a Contractelor de cumpărare a energiei electrice [notificată cu numărul C(2007) 4319] (JO 2009 L 83, p. 1).


title: Cauza T-545/15: Hotărârea Tribunalului din 29 noiembrie 2016 – Pi-Design/EUIPO – Société des produits Nestlé (PRESSO) [„Marca Uniunii Europene — Procedură de opoziție — Înregistrare internațională — Cerere de extindere teritorială a protecției — Marca verbală PRESSO — Marca națională verbală anterioară PRESSO — Motiv relativ de refuz — Risc de confuzie — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009”]

text:
               23.1.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 22/26

         Hotărârea Tribunalului din 29 noiembrie 2016 – Pi-Design/EUIPO – Société des produits Nestlé (PRESSO)
   (Cauza T-545/15) (1)

   ([„Marca Uniunii Europene - Procedură de opoziție - Înregistrare internațională - Cerere de extindere teritorială a protecției - Marca verbală PRESSO - Marca națională verbală anterioară PRESSO - Motiv relativ de refuz - Risc de confuzie - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009”])
   (2017/C 022/34)
   Limba de procedură: germana

      Părţile

      Reclamantă: Pi-Design AG (Triengen, Elveția) (reprezentant: M. Apelt, avocat)

      Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO) (reprezentant: M. Fischer, agent)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: Société des produits Nestlé SA (Vevey, Elveția)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei întâi de recurs a EUIPO din 2 iulie 2015 (cauza R 428/2014-1) privind o procedură de opoziție între Société des produits Nestlé și Pi-Design

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă Pi-Design AG la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 371, 9.11.2015.


               6.10.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 235/28

         Desemnarea judecătorului pentru înlocuirea președintelui Tribunalului Funcției Publice în calitate de judecător delegat cu luarea măsurilor provizorii
   (2007/C 235/50)
   La 19 septembrie 2007, în conformitate cu articolul 3 alineatul (4) din Decizia 2004/752 și cu articolul 106 din Regulamentul de procedură al Tribunalului de Primă instanță, Tribunalul Funcției Publice a decis că, pentru perioada 1 octombrie 2007-30 septembrie 2008, domnul judecător Van Raepenbusch, președinte al Camerei a doua, îl va înlocui pe președintele Tribunalului în caz de absență sau de împiedicare, în calitate de judecător delegat cu luarea măsurilor provizorii.


title: Cauza F-13/07: Ordonanța Tribunalului Funcției Publice (Camera întâi) din 20 aprilie 2007 — L/Agenția Europeană pentru Medicamente (EMEA) (Funcționari — Invaliditate — Comisie de invaliditate — Refuzul convocării — Inadmisibilitate vădită)

text:
               28.4.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 96/42

         Ordonanța Tribunalului Funcției Publice (Camera întâi) din 20 aprilie 2007 — L/Agenția Europeană pentru Medicamente (EMEA)
   (Cauza F-13/07) (1)

   (Funcționari - Invaliditate - Comisie de invaliditate - Refuzul convocării - Inadmisibilitate vădită)
   (2007/C 96/89)
   Limba de procedură: franceza
   Părțile

      Reclamant: L (Londra, Regatul Unit) (reprezentanți: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis și E. Marchal, avocats)

      Pârâtă: Agenția Europeană pentru Medicamente (EMEA)
   Obiectul cauzei
   Anularea deciziei EMEA din 31 martie 2006 prin care a fost respinsă cererea reclamantului privind constituirea unei comisii de invaliditate.
   Dispozitivul ordonanței

               1)

               Respinge acțiunea ca fiind în mod vădit inadmisibilă.

               2)

               Fiecare parte suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 82, 14.4.2007, p. 56.


title: Hotărârea Curții din 22 iulie 2013 în cauza E-9/12 – Islanda/Autoritatea AELS de Supraveghere (Acțiune în anularea unei decizii a Autorității AELS de Supraveghere – Ajutoare de stat – Vânzarea de terenuri de către autoritățile publice – Principiul investitorului în economia de piață – Liniile directoare privind ajutorul de stat – O procedură de licitație care a beneficiat de o publicitate suficientă, comparabilă cu o vânzare – Eroare vădită de evaluare – Principiul bunei administrări – Obligația prezentării motivelor)

text:
               24.10.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 309/5

         HOTĂRÂREA CURȚII
   din 22 iulie 2013
   în cauza E-9/12
   Islanda/Autoritatea AELS de Supraveghere
   (Acțiune în anularea unei decizii a Autorității AELS de Supraveghere – Ajutoare de stat – Vânzarea de terenuri de către autoritățile publice – Principiul investitorului în economia de piață – Liniile directoare privind ajutorul de stat – O procedură de licitație care a beneficiat de o publicitate suficientă, comparabilă cu o vânzare – Eroare vădită de evaluare – Principiul bunei administrări – Obligația prezentării motivelor)
   2013/C 309/05
   În cauza E-9/12, Islanda/Autoritatea AELS de Supraveghere – CERERE de anulare parțială a Deciziei nr. 261/12/COL din 4 iulie 2012 a Autorității AELS de Supraveghere privind măsurile referitoare la impozitele și taxele municipale, vânzarea de bunuri imobiliare și vânzarea de energie electrică întreprinderii Verne Holdings ehf., Curtea, compusă din Carl Baudenbacher, președinte, Per Christiansen (judecător-raportor) și Páll Hreinsson, judecători, a pronunțat, la 22 iulie 2013, hotărârea a cărei parte dispozitivă prevede următoarele:
   Prin prezenta, instanța:

               1.

               respinge cererea;

               2.

               hotărăște ca solicitantul să suporte cheltuielile de judecată.


title: Cauza C-176/15: Hotărârea Curții (Camera a șasea) din 30 iunie 2016 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunal de première instance de Liège – Belgia) – Guy Riskin, Geneviève Timmermans/État belge (Trimitere preliminară — Libera circulaţie a capitalurilor — Articolele 63 TFUE și 65 TFUE — Articolul 4 TUE — Fiscalitate directă — Impozitarea dividendelor — Convenție bilaterală pentru evitarea dublei impuneri — Stat terț — Domeniu de aplicare)

text:
               12.9.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 335/16

         Hotărârea Curții (Camera a șasea) din 30 iunie 2016 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunal de première instance de Liège – Belgia) – Guy Riskin, Geneviève Timmermans/État belge
   (Cauza C-176/15) (1)

   ((Trimitere preliminară - Libera circulaţie a capitalurilor - Articolele 63 TFUE și 65 TFUE - Articolul 4 TUE - Fiscalitate directă - Impozitarea dividendelor - Convenție bilaterală pentru evitarea dublei impuneri - Stat terț - Domeniu de aplicare))
   (2016/C 335/21)
   Limba de procedură: franceza

      Instanța de trimitere

   Tribunal de première instance de Liège

      Părțile din procedura principală

      Reclamanți: Guy Riskin, Geneviève Timmermans

      Pârât: État belge

      Dispozitivul

   Articolele 63 TFUE și 65 TFUE coroborate cu articolul 4 TUE trebuie interpretate în sensul că nu se opun ca un stat membru să nu extindă, într-o situație precum cea în discuție în litigiul principal, beneficiul unui tratament avantajos acordat unui acționar rezident, rezultat dintr-o convenție fiscală bilaterală pentru evitarea dublei impuneri încheiată între acest stat membru și un stat terț, prin care impozitul reținut la sursă de statul terț se deduce în mod necondiționat din impozitul datorat în respectivul stat membru de reședință al acționarului, la un acționar rezident care primește dividende provenind dintr-un stat membru cu care același stat membru de reședință a încheiat o convenție fiscală bilaterală pentru evitarea dublei impuneri care subordonează acordarea unei asemenea deduceri respectării unor condiții suplimentare prevăzute de dreptul național.

      (1)  JO C 221, 6.7.2015.


title: Cauza T-483/08: Acțiune introdusă la 11 noiembrie 2008 — Giordano Enterprises/OAPI — José Dias Magalhães & Filhos (GIORDANO)

text:
               24.1.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 19/30

         Acțiune introdusă la 11 noiembrie 2008 — Giordano Enterprises/OAPI — José Dias Magalhães & Filhos (GIORDANO)
   (Cauza T-483/08)
   (2009/C 19/58)
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza
   Părțile

      Reclamantă: Giordano Enterprises Ltd (Jalan Merdeka, Malaezia) (reprezentant: M. Nentwig, lawyer)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: José Dias Magalhães & Filhos Lda (Arrifana, Portugalia)
   Concluziile reclamantei

               —

               Anularea Deciziei Camerei a doua de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 28 iulie 2008 în cauza R 1864/2007-2, în ceea ce privește respingerea recursului reclamantei; și

               —

               obligarea OAPI la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      Persoana care solicită înregistrarea mărcii comunitare: reclamanta.

      Marca comunitară vizată: marca verbală „GIORDANO” pentru produse din clasele 18 și 25.

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în sprijinul opoziției: cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs.

      Marca sau semnul invocat în sprijinul opoziției: înregistrarea ca marcă portugheză sub nr. 322 534 a cuvântului „GIORDANO” pentru produse din clasa 25.

      Decizia diviziei de opoziție: admite opoziția în parte.

      Decizia camerei de recurs: anulează decizia diviziei de opoziție în ceea ce privește admiterea opoziției pentru anumite produse din clasa 18 și respinge recursul pentru restul capetelor de cerere.

      Motivele invocate: încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 40/94 al Consiliului, întrucât camera de recurs a reținut în mod eronat că există un risc de confuzie între mărcile avute în vedere; încălcarea articolului 42 din Regulamentul nr. 40/94, precum și a normei 15 din Regulamentul Comisiei nr. 2868/95 (1) deoarece camera de recurs a pronunțat, în mod eronat, o decizie în temeiul articolului 8 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul nr. 40/94 al Consiliului, în condițiile în care cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs și-a întemeiat opoziția numai pe articolul 8 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul nr. 40/94 al Consiliului.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 2868/95 al Comisiei din 13 decembrie 1995 de punere în aplicare a Regulamentului (CE) nr. 40/94 al Consiliului privind marca comunitară (JO 1995 L 303, p. 1, Ediție specială nr. 17/vol. 1, p. 189).


title: Cauza T-494/11: Acțiune introdusă la 16 septembrie 2011 — Missir Mamachi di Lusignano și alții/Comisia

text:
               12.11.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 331/27

         Acțiune introdusă la 16 septembrie 2011 — Missir Mamachi di Lusignano și alții/Comisia
   (Cauza T-494/11)
   2011/C 331/53
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Reclamanți: Livio Missir Mamachi di Lusignano (Kerkhove-Avelgem, Belgia), Anne Jeanne Cécile Magdalena Maria Sintobin (Bruxelles, Belgia), Stefano Missir Mamachi di Lusignano (Shanghai, China), Maria Letizia Missir Mamachi di Lusignano (Bruxelles, Belgia), (moștenitori ai lui) Alessandro Missir Mamachi di Lusignano (Rabat, Maroc) (reprezentanți: F. Di Gianni, R. Antonimi și G. Coppo, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamanții solicită Tribunalului:

               —

               Obligarea Comisiei la repararea prejudiciului moral suferit ca urmare a asasinării lui Alessandro Missir Mamachi di Lusignano și a soției acestuia, Ariane Lagasse de Locht,

               —

               obligarea Comisiei la plata dobânzilor compensatorii și a majorărilor de întârziere ajunse între timp la scadență,

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Prin intermediul primului motiv invocat se solicită obligarea Comisiei la repararea prejudiciului moral suferit în mod injust de reclamanți ca urmare a asasinării lui Alessandro Missir Mamachi di Lusignano, fost funcționar al Comisiei, și a soției acestuia, Ariane Lagasse de Locht. În acest scop reclamanții invocă răspunderea extracontractuală a Uniunii, ca urmare a faptului că, în mod neglijent, Comisia a omis să se asigure că apartamentul pus la dispoziția funcționarului asasinat și a familiei sale era dotat cu mijloace de securitate adecvate și eficiente pentru a garanta siguranța acestora. Reclamanții invocă în susținerea solicitărilor formulate concluziile din Hotărârea Tribunalului Funcției Publice din 12 mai 2011 în cauza F-50/09.
   În subsidiar, având în vedere împrejurările absolut excepționale ale cauzei, reclamanții invocă răspunderea Comisiei pentru prejudiciul cauzat de un comportament legal.


title: Cauza C-577/14 P: Recurs introdus la 11 decembrie 2014 de Brandconcern BV împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera întâi) din 30 septembrie 2014 în cauza T-51/12, Scooters India Ltd/Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

text:
               16.3.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 89/3

         Recurs introdus la 11 decembrie 2014 de Brandconcern BV împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera întâi) din 30 septembrie 2014 în cauza T-51/12, Scooters India Ltd/Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)
   (Cauza C-577/14 P)
   (2015/C 089/04)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Recurentă: Brandconcern BV (reprezentanți: A. von Mühlendahl, H. Hartwig, avocați, G. Casucci, N. Ferretti, avocați)

      Celelalte părţi din procedură: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale), Scooters India Ltd

      Concluziile recurentei

               —

               Anularea hotărârii atacate pronunțate de Tribunal la 30 septembrie 2014 și respingerea acțiunii formulate de Scooters India Ltd împotriva deciziei camerei de recurs din 1 decembrie 2011 în cauza R 2313/2010-1;

               —

               în subsidiar, anularea hotărârii atacate în măsura în care a anulat decizia în litigiu pentru că a respins calea de atac formulată de Scooters India Ltd în privința „vehiculelor; aparatelor de locomoţie pe uscat, în aer sau pe apă”;

               —

               obligarea celorlalte părți la procedură la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Recurenta invocă în susținerea recursului două motive, întemeiate pe încălcarea articolului 50 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 (1) din 26 februarie 2009 privind marca comunitară și, în al doilea rând, pe încălcarea de către Tribunal a normelor de procedură prin faptul că nu a procedat la respingerea acțiunii în anulare formulate de Scooters India Ltd în măsura în care a declarat că aceasta este nefondată.
   Scooters India Ltd este titulara mărcii comunitare LAMBRETTA înregistrată printre altele pentru „vehicule; aparate de locomoţie pe uscat, în aer sau pe apă” din clasa 12 din clasificarea internațională. Recurenta a formulat o cerere de decădere din drepturile de marcă în special pentru produsele din clasa 12 în temeiul articolului 50 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul nr. 207/2009 pentru că marca nu a făcut obiectul unei utilizări serioase. Cererea a fost admisă de divizia de anulare a OAPI. Calea de atac formulată de Scooters India Ltd a fost respinsă ca nefondată de Camera întâi de recurs a OAPI. În hotărârea atacată, Tribunalul a anulat decizia Camerei întâi de recurs a OAPI. Tribunalul a declarat că OAPI era obligat în temeiul principiului securității juridice să ia în considerare produsele din clasa 12 pentru care se invocase utilizarea serioasă, chiar dacă acestea nu se încadrau în definiția produselor pentru care a fost înregistrată marca.
   Recurenta susține că Tribunalul a comis o eroare de drept prin faptul că a impus OAPI să examineze utilizarea serioasă a mărcii LAMBRETTA invocată pentru anumite produse, ca părți separate, deși aceste produse nu se încadrau în definiția produselor pentru care a fost înregistrată marca în clasa 12. Recurenta susține că într-o interpretare corectă a articolului 50 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul nr. 207/2009 poate fi luată în considerare numai utilizarea produselor care se încadrează în definiția elementelor menționate în înregistrare. Reclamanta arată că Tribunalul era obligat să aplice Hotărârea din 19 iunie 2012, Chartered Institute of Patent Attorneys (C 307/10, Rep., EU:C:2012:361).
   Recurenta susține, prin urmare, că hotărârea atacată trebuie anulată și că acțiunea în anularea deciziei în litigiu a camerei de recurs trebuie respinsă.
   Totodată, recurenta susține, în cadrul celui de al doilea motiv, că, admițând chiar că OAPI ar fi fost obligat să ia în considerare produsele din clasa 12 pentru care a fost invocată utilizarea serioasă, Tribunalul a încălcat normele de procedură anulând decizia în litigiu fără nicio restricție. După ce a constatat în hotărârea atacată că titularul mărcii LAMBRETTA nu a dovedit utilizarea serioasă a mărcii pentru produsele pentru care a fost înregistrată (obligând însă în același timp OAPI să țină seama de utilizarea dată altor produse din aceeași clasă), Tribunalul ar fi trebuit să confirme decizia în litigiu în măsura în care camera de recurs a constatat că nu există o utilizare serioasă pentru produsele pentru care a fost înregistrată marca.

      (1)  JO L 78, p. 1.


title: Cauza T-33/13: Acțiune introdusă la 24 ianuarie 2013 — Türkiye Garanti Bankasi/OAPI — Card & Finance Consulting (bonus & more)

text:
               23.3.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 86/23

         Acțiune introdusă la 24 ianuarie 2013 — Türkiye Garanti Bankasi/OAPI — Card & Finance Consulting (bonus & more)
   (Cauza T-33/13)
   2013/C 86/37
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Türkiye Garanti Bankasi AS (Istanbul, Turcia) (reprezentant: J. Güell Serra, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Card & Finance Consulting GmbH (Nürnberg, Germania)

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei contestate și

               —

               obligarea OAPI la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

      Solicitantul mărcii comunitare: cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs.

      Marca comunitară vizată: marca figurativă „bonus & more” pentru servicii din clasele 35, 36, 38, 41 și 42 — cererea de marcă comunitară nr. 9 037 251.

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în procedura opoziției: reclamanta.

      Marca sau semnul invocat: marca figurativă „bonusnet” înregistrată internațional pentru produse și servicii din clasele 9, 35, 36, 38 și 42 — înregistrarea internațională nr. 931 921.

      Decizia diviziei de opoziție: admite în parte opoziția.

      Decizia camerei de recurs: admite apelul și respinge opoziția.

      Motivele invocate: încălcarea articolelor 8(1)(b) din Regulamentul nr. 207/2009 al Consiliului.


title: Cauza C-241/11: Acțiune introdusă la 19 mai 2011 — Comisia Europeană/Republica Cehă

text:
               6.8.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 232/16

         Acțiune introdusă la 19 mai 2011 — Comisia Europeană/Republica Cehă
   (Cauza C-241/11)
   2011/C 232/27
   Limba de procedură: ceha

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: Z. Malůšková, N. Yerrell, K.-Ph. Wojcik, în calitate de agenți)

      Pârâtă: Republica Cehă

      Concluziile reclamantei

               —

               Constatarea faptului că, prin neadoptarea tuturor actelor cu putere de lege și actelor administrative necesare pentru a se conforma articolelor 8, 9, 13, 15-18 și articolului 20 alineatele (2)-(4) din Directiva 2003/41/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 3 iunie 2003 privind activitățile și supravegherea instituțiilor pentru furnizarea de pensii ocupaționale (1) și, astfel, prin neîndeplinirea obligațiilor care îi revin în temeiul articolului 22 alineatul (1) din directiva menționată, Republica Cehă nu a adoptat măsurile pe care le presupune executarea Hotărârii pronunțate în cauza C-343/08, Comisia/Republica Cehă, și, prin urmare, că Republica Cehă nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 260 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene;

               —

               obligarea Republicii Cehe la plata către Comisie, în contul „Resurse proprii ale Uniunii Europene”, a următoarelor sume:

                           —

                           o sumă forfetară de 5 644,80 euro pe zi de întârziere la punerea în aplicare a măsurilor pe care le presupune executarea Hotărârii pronunțate în cauza C-343/08, Comisia/Republica Cehă, începând de la data pronunțării acestei hotărâri, 14 ianuarie 2010,

                                       —

                                       până la data la care va fi pronunțată hotărârea în prezenta cauză sau

                                       —

                                       până la adoptarea măsurilor pe care le presupune pentru Republica Cehă executarea Hotărârii pronunțate în cauza C-343/08, Comisia/Republica Cehă, dacă această dată este anterioară datei pronunțării hotărârii în prezenta cauză și

                           —

                           o penalitate cu titlu cominatoriu de 22 364,16 euro pe zi de întârziere la punerea în aplicare a măsurilor pe care le presupune executarea Hotărârii pronunțate în cauza C-343/08, Comisia/Republica Cehă, începând de la data pronunțării hotărârii în prezenta cauză și până la adoptarea măsurilor pe care le presupune pentru Republica Cehă executarea Hotărârii pronunțate în cauza C-343/08, Comisia/Republica Cehă;

               —

               obligarea Republicii Cehe la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   La 14 ianuarie 2010, Curtea a pronunțat Hotărârea în cauza C-343/08, Comisia/Republica Cehă, în care a statuat că „prin neadoptarea, în termenul prevăzut, a actelor cu putere de lege și a normelor administrative necesare pentru a se conforma articolelor 8, 9, 13, 15-18 și articolului 20 alineatele (2)-(4) din Directiva 2003/41, Republica Cehă nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 22 alineatul (1) din această directivă”.
   În prezent, Republica Cehă nu a indicat Comisiei că a adoptat actele cu putere de lege și actele administrative necesare pentru a se conforma articolelor 8, 9, 13, 15-18 și articolului 20 alineatele (2)-(4) din Directiva 2003/41, astfel încât să își respecte obligațiile care îi revin în temeiul articolului 22 alineatul (1) din directiva menționată. Prin urmare, Comisia consideră că Republica Cehă nu a adoptat măsurile pe care le presupune executarea Hotărârii pronunțate în cauza C-343/08. În temeiul articolului 260 alineatul (2) TFUE, în cazul în care consideră că statul membru în cauză nu a luat măsurile pe care le impune executarea hotărârii Curții, Comisia poate sesiza Curtea și, în același timp, indică cuantumul sumei forfetare sau al penalității cu titlu cominatoriu pe care statul membru în cauză trebuie să le plătească și pe care îl consideră adecvat situației. Potrivit metodei stabilite în Comunicarea Comisiei din 13 decembrie 2005 privind punerea în aplicare a articolului 228 CE [SEC(2005) 1658], Comisia solicită Curții obligarea Republicii Cehe la plata cuantumului datorat al penalității cu titlu cominatoriu și al sumei forfetare, astfel cum se arată în prezentele concluzii.

      (1)  JO L 235, p. 10, Ediție specială, 05/vol. 6, p. 219.


title: Cauza C-478/16 P: Recurs introdus la 2 septembrie 2016 de Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a cincea) din 29 iunie 2016 în cauza T-567/14, GROUP/EUIPO – ILIEV (GROUP COMPANY TOURISM & TRAVEL)

text:
               13.3.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 78/7

         Recurs introdus la 2 septembrie 2016 de Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a cincea) din 29 iunie 2016 în cauza T-567/14, GROUP/EUIPO – ILIEV (GROUP COMPANY TOURISM & TRAVEL)
   (Cauza C-478/16 P)
   (2017/C 078/10)
   Limba de procedură: bulgara

      Părțile

      Recurent: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO) (reprezentanți: A. Folliard-Monguiral, D. Stoyanova-Valchanova)

      Celelalte părți din procedură:„Group” OOD, Kosta Iliev

      Concluziile recurentului

   EUIPO solicită:

               —

               anularea hotărârii atacate și

               —

               obligarea Group OOD, reclamanta din procedura din fața Tribunalului, la plata cheltuielilor efectuate de EUIPO.

      Motivele și principalele argumente

   EUIPO invocă două motive de recurs, mai precis i) încălcarea articolului 76 alineatul (2) din Regulamentul nr. 207/2009 (1) coroborat cu norma 50 alineatul (1) din Regulamentul nr. 2868/95 (2) și ii) încălcarea articolului 8 alineatul (4) din Regulamentul nr. 207/2009 coroborat cu norma 19 alineatul (2) litera (d) din Regulamentul nr. 2868/95

      Încălcarea articolului 76 alineatul (2) din Regulamentul nr. 207/2009 coroborat cu norma 50 alineatul (1) din Regulamentul nr. 2868/95

               —

               Articolul 8 alineatul (4) din Regulamentul nr. 207/2009 prevede în mod explicit patru condiții cumulative și independente, dintre care două sunt reglementate în dreptul Uniunii, iar celelalte două în legislația specifică la care face referire persoana care a formulat opoziția. Tribunalul a reținut că persoana care a formulat opoziția are obligația, pe lângă îndeplinirea celor două condiții reglementate prin dispoziții legale specifice, să prezinte probe privind conținutul acestor dispoziții naționale. Acestea constituie condiții prealabile și independente, iar neîndeplinirea lor nu poate fi remediată în fața camerei de recurs, atunci când persoana care a formulat opoziția nu a prezentat în timp util diviziei de opoziție informații cu privire la aceste dispoziții legale.

               —

               Pentru a intra în domeniul de aplicare al articolului 76 alineatul (2) din Regulamentul nr. 207/2009 coroborat cu norma 50 alineatul (1) din Regulamentul nr. 2868/95, faptele și probele prezentate pentru prima dată în fața camerei de recurs trebuie să completeze sau să suplimenteze faptele și înscrisurile prezentate deja în privința aceleiași condiții.

               —

               Tribunalul a considerat în mod eronat că prezentarea de informații referitoare la legislația națională, prevăzută de norma în discuție, reprezintă o completare a probelor prezentate deja în privința condiției menționate la articolul 8 alineatul (4) din Regulamentul nr. 207/2009.

               —

               În mod nejustificat, Tribunalul nu a examinat dacă între informațiile referitoare la dreptul național prezentate în fața camerei de recurs și probele prezentate în timp util în fața diviziei de opoziție există o legătură suficient de strânsă sau vreo legătură oarecare. În cazul în care o asemenea legătură nu există, probele sunt „noi” și nu „complementare sau suplimentare”, astfel cum prevăd dispozițiile articolului 76 alineatul (2) din Regulamentul nr. 207/2009.

      Încălcarea articolului 8 alineatul (4) din Regulamentul nr. 207/2009 coroborat cu norma 19 alineatul (2) litera (d) din Regulamentul nr. 2868/95

               —

               Prin constatarea sa potrivit căreia nu există cerințe formale privind prezentarea dovezilor referitoare la legislația națională, Tribunalul a încălcat prevederile normei 19 alineatul (2) litera (d) din Regulamentul nr. 2868/95. Respectarea formalităților este necesară pentru garantarea dreptului la apărare al pârâtului în cadrul unei proceduri inter partes.

               —

               În ceea ce privește „paralelismul formelor”, la prezentarea dovezilor referitoare la dispozițiile naționale care confirmă efectele juridice ale mărcilor neînregistrate, trebuie să se aplice prin analogie cerințele privind dovada înregistrării unei mărci [norma 19 alineatul 2 litera (a) punctul (i) din Regulamentul nr. 2868/95].

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 207/2009 al Consiliului din 26 februarie 2009 privind marca comunitară (versiune codificată) (Text cu relevanță pentru SEE) (JO 2009 L 78, p. 1).

      (2)  Regulamentul (CE) nr. 2868/95 al Comisiei din 13 decembrie 1995 de punere în aplicare a Regulamentului (CE) nr. 40/94 al Consiliului privind marca comunitară (JO 1995 L 303, p. 1, Ediție specială 17/vol. 01, p. 189).


title: Cauza T-698/13 P: Recurs introdus la 30 decembrie 2013 de Luigi Marcuccio împotriva Ordonanței din 17 octombrie 2013 a Tribunalului Funcției Publice în cauza F-127/12, Marcuccio/Comisia

text:
               22.2.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 52/44

         Recurs introdus la 30 decembrie 2013 de Luigi Marcuccio împotriva Ordonanței din 17 octombrie 2013 a Tribunalului Funcției Publice în cauza F-127/12, Marcuccio/Comisia
   (Cauza T-698/13 P)
   2014/C 52/85
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Recurent: Luigi Marcuccio (Tricase, Italia) (reprezentant: G. Cipressa, avocat)

      Cealaltă parte din procedură: Comisia Europeană

      Concluziile

   Recurentul solicită Tribunalului:

               —

               anularea în întregime și fără nicio excepție a ordonanței atacate;

               —

               trimiterea cauzei de qua Tribunalului Funcției Publice spre rejudecare.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea recursului, recurentul arată că ordonanța atacată este vădit injustă, inechitabilă și nelegală pentru lipsă absolută de motivare și pentru lipsa cercetării judecătorești, caracter peremptoriu, tautologic, arbitrar, pentru denaturarea faptelor, precum și pentru eroare de drept.


title: Cauza T-483/11: Acțiune introdusă la 5 septembrie 2011 — Sepro Europe/Comisia

text:
               12.11.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 331/25

         Acțiune introdusă la 5 septembrie 2011 — Sepro Europe/Comisia
   (Cauza T-483/11)
   2011/C 331/48
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Sepro Europe Ltd (Harrogate, Regatul Unit) (reprezentanți: C. Mereu și K. Van Maldegem, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               declararea acțiunii ca fiind admisibilă și întemeiată;

               —

               anularea Deciziei 2011/328/UE a Comisiei (1);

               —

               obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată și

               —

               luarea oricărei alte măsuri considerate necesare.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă patru motive.

               1.

               Primul motiv, întemeiat pe existența unor erori vădite de apreciere, în măsura în care pârâta a motivat eronat Decizia 2011/328/UE în baza unor pretinse preocupări referitoare la (i) expunerea lucrătorilor și (ii) expunerea mediului, săvârșind astfel o eroare de drept.

               2.

               Al doilea motiv, întemeiat pe încălcarea dreptului la un proces echitabil și a dreptului la apărare, precum și a principiului bunei administrări, pârâta luând în considerate, în mod greșit, pretinsa preocupare privind proporția de izomeri, în condițiile în care această problemă fusese identificată pentru prima oară ca fiind de importanță decisivă doar la momentul reintroducerii cererii și într-o etapă foarte tardivă a procedurii. Prin urmare, reclamantei nu i s-a oferit nicio posibilitate de a prezenta observații privind această problemă. În plus, pârâta a omis să ia în considerare propunerea de amendament formulată de reclamantă.

               3.

               Al treilea motiv, întemeiat pe nelegalitatea Deciziei 2011/328/UE a Comisiei în considerarea caracterului disproporționat al acesteia. Chiar dacă s-ar presupune că este necesar să se acorde o atenție specială acestor preocupări, măsura în discuție este disproporționată prin modul în care abordează pretinsele preocupări privind expunerea lucrătorilor și expunerea mediului.

               4.

               Al patrulea motiv, întemeiat pe nelegalitatea Deciziei 2011/328/UE a Comisiei pentru motivul unei insuficiente motivări, întrucât pârâta a omis să ofere vreo dovadă sau vreo motivare care să justifice dezacordul său atât în ceea ce privește amendamentul propus de reclamată, afectând astfel calculul nivelurilor estimate de expunere a lucrătorilor, cât și în ceea ce privește utilizarea de sere de înaltă performanță.

      (1)  Decizia de punere în aplicare a Comisiei din 1 iunie 2011 privind neincluderea flurprimidolului în anexa I la Directiva 91/414/CEE a Consiliului [notificată cu numărul C(2011) 3733] (JO L 153, p. 192).


title: Cauza T-512/16: Ordonanța Tribunalului din 24 noiembrie 2016 – ED/EUIPO („Funcție publică — Agent temporar — Muncă la distanță — Cerere de prelungire — Refuz — Cale de atac — Recunoaștere ulterioară a invalidității — Nepronunțare asupra fondului”)

text:
               23.1.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 22/36

         Ordonanța Tribunalului din 24 noiembrie 2016 – ED/EUIPO
   (Cauza T-512/16) (1)

   ((„Funcție publică - Agent temporar - Muncă la distanță - Cerere de prelungire - Refuz - Cale de atac - Recunoaștere ulterioară a invalidității - Nepronunțare asupra fondului”))
   (2017/C 022/50)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: ED (Barcelona, Spania) (reprezentant: S. Pappas, avocat)

      Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentanți: A. Lukošiūtė, P. Saba și D. Botis, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare, formulată în temeiul articolului 270 TFUE, a deciziei EUIPO din 15 ianuarie 2014 având ca obiect respingerea cererii reclamantei din 26 septembrie 2013 de a i se permite, în esență, să continue munca la distanță din Barcelona (Spania) până la restabilirea sănătății sale.

      Dispozitivul

               1)

               Constată că nu mai este necesar să se pronunțe asupra fondului cauzei.

               2)

               Obligă ED la suportarea unei treimi din propriile cheltuieli de judecată.

               3)

               Obligă Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO) la suportarea propriilor cheltuieli de judecată, precum și a două treimi din cheltuielile de judecată efectuate de ED.

      (1)  JO C 184, 16.6.2014 (cauză înregistrată inițial la Tribunalul Funcției Publice a Uniunii Europene sub numărul F-35/14 și transferată la Tribunalul Uniunii Europene la 1.9.2016).


title: Cauza T-443/16: Acțiune introdusă la 9 august 2016 – Italia/Comisia

text:
               10.10.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 371/21

         Acțiune introdusă la 9 august 2016 – Italia/Comisia
   (Cauza T-443/16)
   (2016/C 371/23)
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Reclamantă: Republica Italiană (reprezentanți: G. Palmieri, agent, P. Gentili, avvocato dello Stato)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea anunțurilor de concursuri generale EPSO/AD/323/16 şi EPSO/AD/324/16.

      Motivele și principalele argumente

   Reclamanta contestă în faţa Tribunalului anunţurile de concursuri generale EPSO/AD/323/16 și EPSO/AD/324/16 în vederea constituirii de liste de rezervă de 40 de locuri pentru acoperirea de posturi vacante de administrator (AD 7) pentru profilul investigatori: cheltuieli ale UE, anticorupție, vamă și comerț, tutun și mărfuri contrafăcute și, respectiv, de 10 posturi de administratori (AD 9) pentru profilul investigatori: lideri de echipă, publicate în
         Jurnalul Oficial al Uniunii Europene din 26 mai 2016, numărul C 187 A.
   Aceleaşi anunţuri de concurs fac obiectul cauzei T-401/16, Spania/Comisia.
   Motivele şi principalele argumente sunt similare celor invocate în cauza menţionată.
   Se invocă în special încălcarea articolelor 18, 24 și 342 TFUE, a articolului 22 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, încălcarea Statutului funcționarilor, a principiului protecției încrederii legitime, a principiului proporționalității și a normelor materiale inerente naturii și scopului anunțurilor de concurs, existența unui abuz de putere, precum şi încălcarea articolelor 1 și 6 din Regulamentul 1/58.


title: Cauza T-41/13: Acțiune introdusă la 29 ianuarie 2013 — Roy/Consiliul și Comisia

text:
               23.3.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 86/24

         Acțiune introdusă la 29 ianuarie 2013 — Roy/Consiliul și Comisia
   (Cauza T-41/13)
   2013/C 86/39
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: René Roy (Juillac-le-Coq, Franța) (reprezentant: C.-E. Gudin, avocat)

      Pârâți: Comisia Europeană și Consiliul Uniunii Europene

      Concluziile

   Reclamantul solicită Tribunalului:

               —

               repararea integrală a prejudiciului astfel suferit cu titlu de condamnări pecuniare, și anume suma de 87 400 de euro;

               —

               repararea integrală a prejudiciului moral, și anume suma de 100 000 de euro;

               —

               obligarea Consiliului și a Comisiei la plata tuturor cheltuielilor de judecată și a altor cheltuieli.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamantul invocă motive care sunt, în esență, identice sau similare cu cele invocate în cauzele T-195/11, Cahier și alții/Consiliul și Comisia (1), și T-458/11, Riche/Consiliul și Comisia (2).

      (1)  JO 2011, C 173, p. 14.

      (2)  JO 2011, C 298, p. 28.


title: Cauza T-646/13: Hotărârea Tribunalului din 3 februarie 2017 – Minority SafePack – one million signatures for diversity in Europe/Comisia [„Drept instituțional — Inițiativă cetățenească europeană — Protecția minorităților naționale și lingvistice și consolidarea diversității culturale și lingvistice în Uniune — Refuzul înregistrării — Lipsă vădită de atribuții legislative ale Comisiei — Obligația de motivare — Articolul 4 alineatul (2) litera (b) și alineatul (3) din Regulamentul (UE) nr. 211/2011”]

text:
               20.3.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 86/24

         Hotărârea Tribunalului din 3 februarie 2017 – Minority SafePack – one million signatures for diversity in Europe/Comisia
   (Cauza T-646/13) (1)

   ([„Drept instituțional - Inițiativă cetățenească europeană - Protecția minorităților naționale și lingvistice și consolidarea diversității culturale și lingvistice în Uniune - Refuzul înregistrării - Lipsă vădită de atribuții legislative ale Comisiei - Obligația de motivare - Articolul 4 alineatul (2) litera (b) și alineatul (3) din Regulamentul (UE) nr. 211/2011”])
   (2017/C 086/31)
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamant: Bürgerausschuss für die Bürgerinitiative Minority SafePack – one million signatures for diversity in Europe (reprezentanți: inițial E. Johansson, J. Lund și C. Lund, ulterior E. Johansson și T. Hieber, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: H. Krämer, agent)

      Intervenientă în susținerea reclamantului: Ungaria (reprezentanți: M. Fehér, A. Pálfy și G. Szima, agenți)

      Interveniente în susținerea pârâtei: Republica Slovacă (reprezentant: B. Ricziová, agent) și România (reprezentanți: R. Radu, R. Haţieganu, D. Bulancea și A. Wellman, agenți)

      Obiectul

   Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE prin care se solicită anularea Deciziei C(2013) 5969 final a Comisiei din 13 septembrie 2013 de respingere a cererii de înregistrare a propunerii de inițiativă cetățenească europeană intitulată „Minority SafePack – one million signatures for diversity in Europe”.

      Dispozitivul

               1)

               Anulează Decizia C(2013) 5969 final a Comisiei din 13 septembrie 2013 de respingere a cererii de înregistrare a propunerii de inițiativă cetățenească europeană intitulată „Minority SafePack – one million signatures for diversity in Europe”.

               2)

               Comisia Europeană suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de Bürgerausschuss für die Bürgerinitiative Minority SafePack – one million signatures for diversity in Europe.

               3)

               Ungaria, Republica Slovacă și România suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 112, 14.4.2014.


title: Cauza T-32/15: Acțiune introdusă la 22 ianuarie 2015 – GRE/OAPI (Mark1)

text:
               16.3.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 89/37

         Acțiune introdusă la 22 ianuarie 2015 – GRE/OAPI (Mark1)
   (Cauza T-32/15)
   (2015/C 089/44)
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: GRE Grand River Enterprises Deutschland GmbH (Kloster Lehnin, Germania) (reprezentanți: I. Memmler și S. Schulz, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI)

      Datele privind procedura în fața OAPI

      Marca în litigiu: marca comunitară verbală „Mark1” – cererea de înregistrare nr. 12 052 437

      Decizia atacată: Decizia Camerei întâi de recurs a OAPI din 29 octombrie 2014 în cauza R 647/2014-1

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei atacate;

               —

               obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivul invocat

               —

               încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009.


title: Cauza C-319/12: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 28 noiembrie 2013 (cerere de decizie preliminară formulată de Naczelny Sąd Administracyjny — Polonia) — Minister Finansów/MDDP Sp. z o.o. Akademia Biznesu, Sp. komandytowa (TVA — Directiva 2006/112/CE — Articolele 132-134 și articolul 168 — Scutiri — Servicii de educație prestate în scop lucrativ de organisme de drept privat — Drept de deducere)

text:
               15.2.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 45/11

         Hotărârea Curții (Camera a treia) din 28 noiembrie 2013 (cerere de decizie preliminară formulată de Naczelny Sąd Administracyjny — Polonia) — Minister Finansów/MDDP Sp. z o.o. Akademia Biznesu, Sp. komandytowa
   (Cauza C-319/12) (1)

   (TVA - Directiva 2006/112/CE - Articolele 132-134 și articolul 168 - Scutiri - Servicii de educație prestate în scop lucrativ de organisme de drept privat - Drept de deducere)
   2014/C 45/19
   Limba de procedură: polona

      Instanța de trimitere

   Naczelny Sąd Administracyjny

      Părțile din procedura principală

      Reclamant: Minister Finansów

      Pârâte: MDDP Sp. z o.o. Akademia Biznesu, Sp. komandytowa

      Obiectul

   Cerere de decizie preliminară — Naczelny Sad Administracyjny — Interpretarea articolului 132 alineatul (1) litera (i) și a articolelor 133, 134 și 168 din Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată (JO L 347, p. 1, Ediție specială, 09/vol. 3, p. 7) — Legislație națională care prevede, contrar directivei, scutirea de TVA a serviciilor de educație prestate în scop lucrativ de către organisme de drept privat — Respingerea cererii unui asemenea organism, care a beneficiat de scutire, de a beneficia de dreptul de deducere a TVA-ului achitat în amonte

      Dispozitivul

               1.

               Dispozițiile articolului 132 alineatul (1) litera (i) și ale articolelor 133 și 134 din Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată trebuie interpretate în sensul că nu se opun ca serviciile de educație prestate în scopuri comerciale de alte organisme decât cele de drept public să fie scutite de taxa pe valoarea adăugată. Cu toate acestea, articolul 132 alineatul (1) litera (i) din această directivă se opune unei scutiri, în mod general, a tuturor prestărilor de servicii de educație fără să fie luate în considerare scopurile urmărite de alte organisme decât cele de drept public care prestează aceste servicii.

               2.

               O persoană impozabilă nu poate pretinde, în temeiul articolului 168 din Directiva 2006/112 sau al dispoziției naționale care transpune acest articol, un drept de deducere a taxei pe valoarea adăugată achitate în amonte dacă, conform unei scutiri prevăzute de dreptul național cu încălcarea articolului 132 alineatul (1) litera (i) din această directivă, serviciile sale de educație prestate în aval nu sunt supuse taxei pe valoarea adăugată.
               Această persoană impozabilă poate totuși invoca incompatibilitatea scutirii respective cu articolul 132 alineatul (1) litera (i) din Directiva 2006/112 pentru ca scutirea să nu îi fie aplicată atunci când, chiar ținând seama de marja de apreciere acordată de această dispoziție statelor membre, persoana impozabilă în cauză nu poate fi considerată în mod obiectiv un organism care are scopuri similare cu cele ale unui organism de educație de drept public, în sensul dispoziției menționate, aspect pe care instanța națională trebuie să îl verifice.
               În această ultimă ipoteză, serviciile de educație prestate de persoana impozabilă respectivă vor fi supuse taxei pe valoarea adăugată și, astfel, aceasta va putea să beneficieze de dreptul de deducere a taxei pe valoarea adăugată achitate în amonte.

      (1)  JO C 287, 22.9.2012.


title: Cauza C-267/13: Cerere de decizie preliminară introdusă de Hoge Raad der Nederlanden (Țările de Jos) la 15 mai 2013 — Nutricia NV, cealaltă parte din procedură: Staatssecretaris van Financiën

text:
               20.7.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 207/30

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Hoge Raad der Nederlanden (Țările de Jos) la 15 mai 2013 — Nutricia NV, cealaltă parte din procedură: Staatssecretaris van Financiën
   (Cauza C-267/13)
   2013/C 207/49
   Limba de procedură: olandeza

      Instanța de trimitere

   Hoge Raad der Nederlanden

      Părțile din procedura principală

      Recurentă: Nutricia NV

      Cealaltă parte din procedură: Staatssecretaris van Financiën

      Întrebările preliminare

               1.

               Noțiunea „medicamente” în sensul poziției 3004 din Nomenclatura Combinată trebuie interpretată în sensul că acoperă și preparatele alimentare, precum produsele în litigiu, care sunt destinate exclusiv administrării sub supraveghere medicală pe cale enterală (prin intermediul unei sonde gastrice) persoanelor care sunt tratate medical din cauza unei boli sau a unei afecțiuni și cărora li se administrează produsele în cadrul tratamentului pentru această boală sau afecțiune în vederea tratării sau prevenirii subnutriției?

               2.

               Noțiunea „băuturi” în sensul poziției 2202 din Nomenclatura Combinată trebuie interpretată în sensul că acoperă și preparate alimentare lichide, precum produsele în litigiu, care nu sunt destinate a fi băute, ci pentru administrare enterală (prin intermediul unei sonde gastrice)?


title: Cauza T-287/08: Ordonanța Tribunalului din 25 octombrie 2011 — Cadila Healthcare Ltd/OAPI — Laboratorios Inibsa (ZYDUS) ( „Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Retragerea opoziției — Nepronunțare asupra fondului” )

text:
               10.12.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 362/17

         Ordonanța Tribunalului din 25 octombrie 2011 — Cadila Healthcare Ltd/OAPI — Laboratorios Inibsa (ZYDUS)
   (Cauza T-287/08) (1)

   (Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Retragerea opoziției - Nepronunțare asupra fondului)
   2011/C 362/23
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Cadila Healthcare Ltd (Ahmedabad, India) (reprezentanți: S. Bailey, F. Potin și A. Juaristi, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: A. Folliard-Monguiral, agent)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă în fața Tribunalului: Laboratorios Inibsa, SA (Llissa de Vall, Spania)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a doua de recurs a OAPI din 5 mai 2008 (cauza R 1322/2007-2) privind o procedură de opoziție între Laboratorios Inibsa, SA și Cadila Healthcare Ltd.

      Dispozitivul

               1.

               Constată că nu mai este necesar să se pronunțe asupra fondului cauzei.

               2.

               Reclamanta suportă propriile cheltuieli de judecată și cheltuielile de judecată ale pârâtului.

      (1)  JO C 247, 27.9.2008.


title: Cauza C-323/06 P: Ordonanța Curții din 20 martie 2007 — Theodoros Kallianos/Comisia Comunităților Europene (Recurs — Funcționar — Remunerație — Pensie alimentară în cadrul unui proces de divorț — Rețineri din salariu)

text:
               28.4.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 96/26

         Ordonanța Curții din 20 martie 2007 — Theodoros Kallianos/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza C-323/06 P) (1)

   (Recurs - Funcționar - Remunerație - Pensie alimentară în cadrul unui proces de divorț - Rețineri din salariu)
   (2007/C 96/46)
   Limba de procedură: franceza
   Părțile

      Recurent: Theodoros Kallianos (reprezentant: G: Archambeau, avocat)

      Cealaltă parte în proces: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: J. Currall, D. Martin, agenți și D. Waelbroeck, avocat)
   Obiectul
   Recurs formulat împotriva hotărârii Tribunalului de Primă Instanță (Camera a treia) din 17 mai 2006, Kallianos/Comisie (T-93/04) prin care Tribunalul a respins cererea de anulare a deciziei Comisiei referitoare la anumite rețineri din salariu recurentului efectuate ca urmare a măsurilor provizorii dispuse de o instanță din Belgia, precum și cererea recurentului privind restituirea sumelor respective și acordarea de daune-interese — Competența instituțiilor europene în cadrul proceselor de divorț de la nivel național — Modalitățile de comunicare și opozabilitatea hotărârilor de divorț în privința respectivelor instituții
   Dispozitivul

               1)

               Respinge recursul.

               2)

               Obligă pe dl Kallianos la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 224, 16.9.2006.


title: Cauza C-464/09 P: Hotărârea Curții (Camera a patra) din 2 decembrie 2010 — Holland Malt/Comisia Europeană, Regatul Țărilor de Jos (Recurs — Ajutoare de stat — Linii directoare privind ajutoarele de stat în sectorul agricol — Punctul 4.2.5 — Piața malțului — Inexistența unor debușee normale pe piață — Măsură de ajutor declarată incompatibilă cu piața comună)

text:
               29.1.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 30/8

         Hotărârea Curții (Camera a patra) din 2 decembrie 2010 — Holland Malt/Comisia Europeană, Regatul Țărilor de Jos
   (Cauza C-464/09 P) (1)

   (Recurs - Ajutoare de stat - Linii directoare privind ajutoarele de stat în sectorul agricol - Punctul 4.2.5 - Piața malțului - Inexistența unor debușee normale pe piață - Măsură de ajutor declarată incompatibilă cu piața comună)
   2011/C 30/12
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Recurentă: Holland Malt BV (reprezentanți: O. Brouwer, A. Stoffer și P. Schepens, advocaten)

      Celelalte părți în proces: Comisia Europeană (reprezentanți: L. Flynn și A. Stobiecka-Kuik, agents), Regatul Țărilor de Jos (reprezentanți: C.M. Wissels și Y. de Vries, agenți)

      Obiectul

   Recurs împotriva Hotărârii Tribunalului de Primă Instanță (Camera a patra) din 9 septembrie 2009, Holland Malt BV/Comisia (T-369/06) — Holland Malt BV, susținută de Regatul Țărilor de Jos/Comisia, prin care Tribunalul a respins o acțiune în anulare împotriva Deciziei 2007/59/CE a Comisiei din 26 septembrie 2006 prin care a fost declarat incompatibil cu piața comună ajutorul acordat de Regatul Țărilor de Jos în favoarea Holland Malt B:V. pentru crearea unei unități de producere a malțului la Emshaven (Groningen),sub forma unui ajutor pentru investiții de 7 425 000 de euro, suspus condiției suspensive a aprobării de către Comisie (Ajutorul de stat nr. C 14/2005 — ex N 149/2004) (JO L 32, p. 76) — Aplicarea liniilor directoare privind ajutoarele de stat în sectorul agricol

      Dispozitivul

               1.

               Respinge recursul.

               2.

               Obligă Holland Malt BV la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 24, 30.1.2010.


title: Cauza T-202/14: Hotărârea Tribunalului din 26 ianuarie 2016 – LR Health & Beauty Systems/OAPI – Robert McBride (LR nova pure.) [„Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare figurative LR nova pure. — Marca comunitară verbală anterioară NOVA — Motiv relativ de refuz — Risc de confuzie — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009”]

text:
               14.3.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 98/34

         Hotărârea Tribunalului din 26 ianuarie 2016 – LR Health & Beauty Systems/OAPI – Robert McBride (LR nova pure.)
   (Cauza T-202/14) (1)

   ([„Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare figurative LR nova pure. - Marca comunitară verbală anterioară NOVA - Motiv relativ de refuz - Risc de confuzie - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009”])
   (2016/C 098/44)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: LR Health & Beauty Systems GmbH (Ahlen, Germania) (reprezentanți: N. Weber și L. Thiel, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: I. Harrington, agent)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: Robert McBride Ltd (Manchester, Regatul Unit)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva deciziei Camerei a doua de recurs a OAPI din 22 ianuarie 2014 (cauza R 272/2013-2), privind o procedură de opoziție între Robert McBride Ltd și LR Health & Beauty Systems GmbH

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă LR Health & Beauty Systems GmbH la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 235, 21.7.2014.


title: Cauza T-38/05: Hotărârea Tribunalului din 12 octombrie 2011 — Agroexpansión/Comisia ( „Concurență — Înțelegeri — Piața spaniolă a achiziției și a primei procesări a tutunului brut — Decizie prin care se constată o încălcare a articolului 81 CE — Stabilirea prețurilor și împărțirea pieței — Amenzi — Imputabilitatea comportamentului ilicit — Limita maximă de 10 % din cifra de afaceri — Efect descurajator — Egalitate de tratament — Circumstanțe atenuante — Cooperare” )

text:
               26.11.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 347/26

         Hotărârea Tribunalului din 12 octombrie 2011 — Agroexpansión/Comisia
   (Cauza T-38/05) (1)

   (Concurență - Înțelegeri - Piața spaniolă a achiziției și a primei procesări a tutunului brut - Decizie prin care se constată o încălcare a articolului 81 CE - Stabilirea prețurilor și împărțirea pieței - Amenzi - Imputabilitatea comportamentului ilicit - Limita maximă de 10 % din cifra de afaceri - Efect descurajator - Egalitate de tratament - Circumstanțe atenuante - Cooperare)
   2011/C 347/37
   Limba de procedură: spaniola

      Părțile

      Reclamantă: Agroexpansión, SA (Madrid, Spania) (reprezentanți: J. Folguera Crespo și P. Vidal Martínez, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: F. Castillo de la Torre, É. Gippini Fournier și J. Bourke, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare în parte a Deciziei C(2004) 4030 final a Comisiei din 20 octombrie 2004 privind o procedură de aplicare a articolului 81 alineatul (1) (CE) (cazul COMP/C.38.238/B.2 — Tutun brut — Spania) și o cerere de reducere a cuantumului amenzii aplicate reclamantei în această decizie.

      Dispozitivul

               1.

               Stabilește la 2 430 000 de euro cuantumul amenzii aplicate Agroexpansión, SA la articolul 3 din Decizia C(2004) 4030 final a Comisiei din 20 octombrie 2004 privind o procedură de aplicare a articolului 81 alineatul (1) (CE) (cazul COMP/C.38.238/B.2 — Tutun brut — Spania).

               2.

               Respinge în rest acțiunea.

               3.

               Agroexpansión suportă nouă zecimi din propriile cheltuieli de judecată și nouă zecimi din cheltuielile de judecată efectuate de Comisia Europeană, iar aceasta din urmă suportă o zecime din propriile cheltuieli de judecată și o zecime din cheltuielile de judecată efectuate de reclamantă.

      (1)  JO C 82, 2.4.2005.


title: Cauza C-124/07: Cerere având ca obiect pronunțarea unei hotărâri preliminare introdusă de Hoge Raad der Nederlanden la data de 2 martie 2007 — J.C.M. Beheer BV/Staatssecretaris van Financiën

text:
               28.4.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 95/33

         Cerere având ca obiect pronunțarea unei hotărâri preliminare introdusă de Hoge Raad der Nederlanden la data de 2 martie 2007 — J.C.M. Beheer BV/Staatssecretaris van Financiën
   (Cauza C-124/07)
   (2007/C 95/62)
   Limba de procedură: olandeza
   Instanța de trimitere
   Hoge Raad der Nederlanden
   Părțile din acțiunea principală

      Reclamant: J.C.M. Beheer BV

      Pârât: Staatssecretaris van Financiën
   Întrebarea preliminară
   Sunt aplicabile prevederile articolului 13 B fraza introductivă și litera (a) din a șasea directivă (1) activităților unei persoane (juridice) care exercită activitățile caracteristice și esențiale ale unui curtier sau ale unui agent de asigurări, în cadrul cărora acționează în numele unui alt curtier sau agent de asigurări, în vederea încheierii de contracte de asigurări?

      (1)  A Șasea Directivă 77/388/CEE a Consiliului din 17 mai 1977 privind armonizarea legislaţiilor statelor membre referitoare la impozitele pe cifra de afaceri — sistemul comun de taxă pe valoarea adăugată: baza unitară de evaluare (JO L 145, 13.6.1977, p. 1).


title: Cauza C-330/13: Cerere de decizie preliminară introdusă de Аdministrativen sad — Burgas (Bulgaria) la 18 iunie 2013 — Lukoyl Neftohim Burgas AD/Nachalnik na Mitnicheski punkt „Pristanishte Burgas”

text:
               24.8.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 245/6

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Аdministrativen sad — Burgas (Bulgaria) la 18 iunie 2013 — Lukoyl Neftohim Burgas AD/Nachalnik na Mitnicheski punkt „Pristanishte Burgas”
   (Cauza C-330/13)
   2013/C 245/09
   Limba de procedură: bulgara

      Instanța de trimitere

   Аdministrativen sad — Burgas

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Lukoyl Neftohim Burgas AD

      Pârât: Nachalnik na Mitnicheski punkt „Pristanishte Burgas”

      Întrebările preliminare

               1.

               Metoda de determinare [a conținutului de] constituenți aromatici în produsele menționate la capitolul 27 din NC prevăzută în anexa A la notele explicative la capitolul 27 din NC este în contradicție cu definiția constituenților aromatici prevăzută de regulile generale privind capitolul 27 din SA? În cazul în care există o astfel de contradicție: cum se determină acești constituenți, iar metoda A8TM B 2007 [probabil «АSТМ D 2007»] este adecvată și admisibilă în acest scop?

               2.

               Care este semnificația expresiei «constituenți nearomatici» utilizată în notele explicative la capitolul 27 din NC și în notele explicative la capitolul 27 din SA, precum și în nota 2 la capitolul 27 din SA? Această semnificație se suprapune semnificației expresiei «hidrocarburi nearomatice» sau este mai extinsă? În cazul în care această expresie este mai extinsă decât semnificația ultimei expresii: cuprinde toți constituenții care, având în vedere greutatea, nu sunt acoperiți de expresia «constituenți aromatici» sau este vorba despre constituenții unui produs precum produsul din procedura principală care, din punct de vedere al greutății, nu este cuprins de niciuna dintre aceste două categorii — «constituenți aromatici» și «constituenți nearomatici»?

               3.

               Este admisibilă utilizarea aceleiași metode atât în vederea stabilirii constituenților aromatici, precum și a celor nearomatici în sensul capitolului 27 din NC și a capitolului 27 din SA, iar în cazul unui răspuns afirmativ, care este această metodă? În cazul în care acest lucru nu este admisibil: care este metoda ce trebuie utilizată în vederea determinării constituenților aromatici și care este metoda ce trebuie utilizată în vederea determinării constituenților nearomatici?

               4.

               Care dintre cele două poziții 2707 și 2710 din capitolul 27 din NC desemnează mai exact un produs având caracteristici similare produsului din procedura principală?

               5.

               În cazul în care ambele poziții desemnează la fel de exact un produs având caracteristici similare celor ale produsului din procedura principală: preponderența constituenților aromatici din greutate este caracteristica ce le conferă caracterul semnificativ?

               6.

               Care dintre cele două poziții 2707 și 2710 se referă la produse având caracteristicile cele mai asemănătoare cu cele ale produsului din procedura principală?

               7.

               Există o contradicție între o parte a notelor explicative la NC privind pozițiile 2707 99 91 și 2707 99 99 și nota 2 la capitolul 27 din SA sau această ultimă notă nu are caracter exhaustiv, ci doar exemplificativ?
               Potrivit notelor explicative la NC privind subpozițiile 2707 99 91 și 2707 99 99, «uleiuri[le] grele (altele decât cele brute) obținute din distilarea gudronului de huilă la temperaturi înalte» — dacă nu îndeplinesc cele patru condiții cumulative, menționate în cadrul notelor explicative la NC privind aceste subpoziții —, trebuie clasificate conform caracteristicilor lor la subpozițiile «[…] 2710 19 31 — 2710 19 99 […]».
               Potrivit notei 2 la capitolul 27 din SA, prin denumirea «uleiuri petroliere și uleiuri obținute din minerale bituminoase» cuprinsă la poziția 2710 se înțeleg și uleiurile asemănătoare, precum și uleiurile formate preponderent din amestecuri de hidrocarburi nesaturate, indiferent de procedura de producție, în care constituenții nearomatici predomină în greutate față de constituenții aromatici.

               8.

               Există o contradicție între notele explicative la NC aferente subpozițiilor 2707 99 91 și 2707 99 99 [care clasifică produsele având o preponderență de constituenți aromatici ce nu îndeplinesc toate cele patru condiții conform literelor (a) — (d) la subpozițiile 2710 19 31 — 2710 19 99] și notele explicative la poziția 2710 din SA, partea I litera B, la care fac trimitere notele explicative la capitolul 27 din NC (și potrivit cărora această poziție nu cuprinde uleiuri în cazul cărora predomină în greutate constituenții aromatici față de constituenții nearomatici, independent de producerea lor prin prelucrarea țițeiului sau într-un alt mod)?

               9.

               Care este textul autentic și care este semnificația autentică a celei de a doua fraze din notele explicative la NC aferente subpozițiilor 2707 99 91 și 2707 99 99, care prevede în limba bulgară «Между тези продукти могат да се упоменат» [traducere exactă: «Din aceste produse pot fi menționate», în versiunea germană: «Von diesen Erzeugnissen sind … zu nennen»] și în engleză „These products are”?

               10.

               Cum trebuie clasificat un produs având caracteristici similare produsului din procedura principală în cazul în care constituenții aromatici ai acestui produs predomină în greutate față de constituenții nearomatici, produsul neîndeplinind însă toate cele patru condiții cumulative prevăzute la punctul 1 din notele explicative la subpozițiile 2707 99 91 și 2707 99 99 din NC?


title: Cauza C-427/15: Hotărârea Curții (Camera a noua) din 18 ianuarie 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Nejvyšší soud České republiky – Republica Cehă) – NEW WAVE CZ, a.s/ALLTOYS, spol. s r. o. (Trimitere preliminară — Proprietate intelectuală — Directiva 2004/48/CE — Acțiune referitoare la încălcarea unui drept de proprietate intelectuală — Dreptul la informare — Cerere de informații într-o procedură — Procedură legată de acțiunea care a condus la constatarea încălcării unui drept de proprietate intelectuală)

text:
               6.3.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 70/5

         Hotărârea Curții (Camera a noua) din 18 ianuarie 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Nejvyšší soud České republiky – Republica Cehă) – NEW WAVE CZ, a.s/ALLTOYS, spol. s r. o.
   (Cauza C-427/15) (1)

   ((Trimitere preliminară - Proprietate intelectuală - Directiva 2004/48/CE - Acțiune referitoare la încălcarea unui drept de proprietate intelectuală - Dreptul la informare - Cerere de informații într-o procedură - Procedură legată de acțiunea care a condus la constatarea încălcării unui drept de proprietate intelectuală))
   (2017/C 070/07)
   Limba de procedură: ceha

      Instanța de trimitere

   Nejvyšší soud České republiky

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: NEW WAVE CZ, a.s

      Pârâtă: ALLTOYS, spol. s r. o.

      Dispozitivul

   Articolul 8 alineatul (1) din Directiva 2004/48/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 29 aprilie 2004 privind respectarea drepturilor de proprietate intelectuală trebuie interpretat în sensul că se aplică unei situații precum cea în discuție în litigiul principal, în care, după soluționarea definitivă a unei acțiuni care a condus la constatarea încălcării unui drept de proprietate intelectuală, reclamantul solicită, într-o procedură separată, informații privind originea și rețelele de distribuție a mărfurilor sau a serviciilor care încalcă acest drept.

      (1)  JO C 371, 9.11.2015


title: Cauza T-81/09: Acțiune introdusă la 24 februarie 2009 — Grecia/Comisia

text:
               6.6.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 129/14

         Acțiune introdusă la 24 februarie 2009 — Grecia/Comisia
   (Cauza T-81/09)
   2009/C 129/24
   Limba de procedură: greaca

      Părțile

      Reclamantă: Republica Elenă (reprezentanți: Ch. Meïdanis, E. Lampadarios, avocați, asistați de doamna M. Tassopoulou)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene

      Concluziile reclamantei

               —

               Anularea Deciziei C(2008) 8573 a Comisiei din 15 decembrie 2008 privind reducerea contribuției financiare a Fondului european de dezvoltare regională (FEDR) acordată Greciei, în cadrul obiectivului nr. 1 al programului operațional „Accesibilitate și axe rutiere” prin Decizia Comisiei C (94) 3579 din 16 decembrie 1994 de aprobare a unei contribuții a FEDR, CCI nr. 94.08.09.019, în măsura în care prin această decizie se reduce contribuția financiară impunând corecții financiare corespunzătoare în valoare de 11 946 583,53 euro și de 17 488 622 de euro, astfel cum se precizează în acțiune;

               —

               obligarea Comisiei Comunităților Europene la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Reclamanta solicită anularea deciziei atacate pentru următoarele motive:
   În primul rând, potrivit reclamantei, decizia atacată nu respectă norma fundamentală de procedură prevăzută la articolul 23 alineatul (2) din Regulamentul (CEE) nr. 4253/1988 (1), în măsura în care verificarea în temeiul căreia au fost adoptate și impuse corecții financiare pentru anumite proiecte a fost realizată cu participarea unor persoane care nu erau membri ai personalului Comisiei. În plus, reclamanta invocă o încălcare a principiului transparenței întrucât raportul de audit nu menționează numele verificatorilor societății private care au participat la audit și nu poartă semnătura acestor verificatori.
   În al doilea rând, reclamanta invocă lipsa unei motivări suficiente, clare și adecvate a deciziei.
   În al treilea rând, reclamanta consideră că decizia atacată a fost adoptată cu încălcarea legii în special (i) prin aplicarea unei norme care nu fusese instituită pentru perioada de programare 1994-1999 și (ii) prin interpretarea eronată de către Comisie a dispozițiilor dreptului elen de transpunere a directivei comunitare și, în orice caz, prin lipsa motivării.
   În al patrulea rând, reclamanta susține că decizia este întemeiată pe o apreciere eronată a împrejurărilor de fapt din partea Comisiei (eroare de fapt) și că încalcă principiul proporționalității.

      (1)  Regulamentul (CEE) nr. 4253/88 de aplicare a Regulamentului nr. 2052/88 în ceea ce privește coordonarea colaborării dintre diferitele fonduri structurale, pe de o parte, și dintre acestea și cele ale Băncii Europene de Investiții și ale altor instrumente financiare existente, pe de altă parte (JO L 374, p. 1).


title: Cauza C-367/06: Ordonanța Președintelui Curții din 8 martie 2007 — Comisia Comunităților Europene/Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord

text:
               28.4.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 96/29

         Ordonanța Președintelui Curții din 8 martie 2007 — Comisia Comunităților Europene/Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord
   (Cauza C-367/06) (1)

   (2007/C 96/59)

      Limba de procedură: engleza

   Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 261, 28.10.2006.


title: Cauza T-22/14: Acțiune introdusă la 8 ianuarie 2014 – Bergallou/Parlamentul European și Consiliul

text:
               14.4.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 112/43

         Acțiune introdusă la 8 ianuarie 2014 – Bergallou/Parlamentul European și Consiliul
   (Cauza T-22/14)
   2014/C 112/56
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: Amal Bergallou (Lot, Belgia) (reprezentant: M. Velardo, avocat)

      Pârâți: Consiliul Uniunii Europene și Parlamentul European

      Concluziile

   Reclamantul solicită Tribunalului:

               —

               anularea unor dispoziții, printre care articolul 7 (concediul aferent duratei călătoriei) din anexa V la statut, precum și articolul 8 (cheltuielile de călătorie) din anexa VII la statut, modificate prin Regulamentul (UE, Euratom) nr. 1023/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 22 octombrie 2013 de modificare a Statutului funcționarilor Uniunii Europene și a Regimului aplicabil celorlalți agenți ai Uniunii Europene, publicat în Jurnalul Oficial nr. L 287 din 29 octombrie 2013, având în vedere că dreptul la cheltuielile de călătorie și la concediul aferent duratei călătoriei este legat de indemnizația de expatriere sau de reședință în afara țării de origine;

               —

               obligarea pârâților la plata către reclamant a sumei de 169 051,96 euro pentru prejudiciul material suferit, precum și a sumei de 40 000 de euro pentru prejudiciul moral;

               —

               obligarea pârâților la plata de daune interese moratorii și compensatorii cu rata de 6,75 în favoarea reclamantului pentru prejudiciul moral și material suferit;

               —

               obligarea pârâților la plata cheltuielilor de judecate efectuate de reclamant în prezenta procedură.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamantul – al cărui loc de origine este în Maroc, dar care nu beneficiază de indemnizația de expatriere sau de reședință în afara țării de origine și care pierde din această cauză, ca urmare a reformei Statutului funcționarilor Uniunii Europene, dreptul la plata forfetară a cheltuielilor de călătorie și la majorarea concediului anual cu zilele suplimentare de concediu aferent duratei călătoriei – invocă cinci motive care sunt, în esență, identice sau similare cu cele invocate în cadrul cauzei T-20/14, Nguyen/Parlamentul European și Consiliul.