title: Cauza C-15/09: Acțiune introdusă la 12 ianuarie 2009 — Comisia Comunităților Europene/Republica Cehă

text:
               21.3.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 69/25

         Acțiune introdusă la 12 ianuarie 2009 — Comisia Comunităților Europene/Republica Cehă
   (Cauza C-15/09)
   (2009/C 69/47)
   Limba de procedură: ceha
   Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: M. van Beek, L. Jelínek, agenți)

      Pârâtă: Republica Cehă
   Concluziile reclamantei

               —

               Constatarea faptului că, prin neadoptarea tuturor actelor cu putere de lege și a actelor administrative necesare pentru a se conforma Directivei 2004/113/CE (1) a Consiliului din 13 decembrie 2004 de aplicare a principiului egalității de tratament între femei și bărbați privind accesul la bunuri și servicii și furnizarea de bunuri și servicii, sau, în orice caz, prin necomunicarea acestora Comisiei, Republica Cehă nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 17 din directivă;

               —

               obligarea Republicii Cehe la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   Termenul pentru transpunerea directivei în dreptul intern a expirat la 21 decembrie 2007.

      (1)  JO L 373, p. 37, Ediție specială, 5/vol. 07, p. 135.


title: Cauza T-368/08: Ordonanța Tribunalului din 27 martie 2012 — Atlantean/Comisia

text:
               26.5.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 151/33

         Ordonanța Tribunalului din 27 martie 2012 — Atlantean/Comisia
   (Cauza T-368/08) (1)

   2012/C 151/57
   Limba de procedură: engleza
   Președintele Camerei a cincea a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 301, 22.11.2008.


title: Cauza C-4/10: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Korkein hallinto-oikeus (Finlanda) la 5 ianuarie 2010 — Bureau National Interprofessionnel du Cognac

text:
               13.3.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 63/36

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Korkein hallinto-oikeus (Finlanda) la 5 ianuarie 2010 — Bureau National Interprofessionnel du Cognac
   (Cauza C-4/10)
   2010/C 63/56
   Limba de procedură: finlandeza

      Instanța de trimitere

   Korkein hallinto-oikeus

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamant: Bureau National Interprofessionnel du Cognac

      Pârâți: Oy Gust. Ranin, Patentti- ja rekisterihallituksen valituslautakunta

      Întrebările preliminare

               1.

               Regulamentul (CE) nr. 110/2008 (1) al Parlamentului European și al Consiliului din 15 ianuarie 2008 privind definirea, desemnarea, prezentarea, etichetarea și protecția indicațiilor geografice ale băuturilor spirtoase și de abrogare a Regulamentului (CEE) nr. 1576/89 al Consiliului (denumit în continuare „Regulamentul nr. 110/2008”) este aplicabil evaluării condițiilor de înregistrare a unei mărci care conține o denumire de origine geografică protejată prin regulamentul menționat, înregistrare solicitată la 19 decembrie 2001 și obținută la 31 ianuarie 2003?

               2.

               În cazul unui răspuns afirmativ la prima întrebare, trebuie refuzată ca fiind contrară articolelor 16 și 23 din Regulamentul nr. 110/2008 înregistrarea unei mărci pentru băuturi spirtoase, ce conține în special o denumire de origine geografică protejată prin acest regulament sau denumirea generică și traducerea acesteia, care nu îndeplinește, în ceea ce privește mai ales procedeul de fabricație și concentrația alcoolică în volum, condițiile de utilizare a denumirii de origine geografică în discuție?

               3.

               Indiferent de răspunsul la prima întrebare, o marcă precum cea descrisă la a doua întrebare trebuie considerată ca fiind de natură să înșele publicul, de exemplu cu privire la natura, la calitatea sau la proveniența geografică a produselor sau a serviciilor în sensul articolului 3 alineatul (1) litera (g) din Directiva 89/104/CEE (2) a Consiliului din 21 decembrie 1988 de apropiere a legislațiilor statelor membre cu privire la mărci, în prezent înlocuită prin Directiva 2008/95/CE (3) a Parlamentului European și a Consiliului din 22 octombrie 2008 de apropiere a legislațiilor statelor membre cu privire la mărci (versiune codificată) (denumită în continuare „Directiva 89/104/CEE”)?

               4.

               Indiferent de răspunsul la prima întrebare, din moment ce un stat membru a prevăzut, în temeiul articolului 3 alineatul (2) litera (a) din Directiva 89/104/CEE, că înregistrarea unei mărci trebuie refuzată sau, dacă a fost înregistrată, trebuie declarată nulă atunci când și în măsura în care utilizarea acestei mărci poate fi interzisă potrivit altei legislații decât cea referitoare la dreptul mărcilor a statului membru respectiv sau a Comunității, înregistrarea unei mărci trebuie refuzată în măsura în care aceasta conține elemente care contravin Regulamentului nr. 110/2008 și în temeiul cărora utilizarea acesteia poate fi interzisă?

      (1)  JO L 39, p. 16.

      (2)  JO L 40, p. 1, Ediție specială, 17/vol. 1, p. 92.

      (3)  JO L 299, p. 25.


title: Cauza T-431/14: Hotărârea Tribunalului din 22 octombrie 2015 – Volkswagen/OAPI (CHOICE) [„Marc comunitară — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale CHOICE — Marcă constituită dintr-un slogan publicitar — Motiv absolut de refuz — Lipsa caracterului distinctiv — Articolul 7 alineatul (1) litera (b)din Regulamentul (CE) nr. 207/2009”]

text:
               14.12.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 414/30

         Hotărârea Tribunalului din 22 octombrie 2015 – Volkswagen/OAPI (CHOICE)
   (Cauza T-431/14) (1)

   ([„Marc comunitară - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale CHOICE - Marcă constituită dintr-un slogan publicitar - Motiv absolut de refuz - Lipsa caracterului distinctiv - Articolul 7 alineatul (1) litera (b)din Regulamentul (CE) nr. 207/2009”])
   (2015/C 414/39)
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Volkswagen AG (Wolfsburg, Germania) (reprezentant: U. Sander, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: M. Fischer, agent)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei întâi de recurs a OAPI din 3 aprilie 2014 (cauza R 2019/2013-1) privind o cerere de înregistrare a semnului verbal CHOICE ca marcă comunitară

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă Volkswagen AG la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 282, 25.8.2014.


title: Cauza C-114/07: Hotărârea Curții (Camera a opta) din 25 octombrie 2007 — Comisia Comunităților Europene/Republica Cehă (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Cod comunitar cu privire la medicamentele de uz uman — Directiva 2004/24/CE — Medicamente tradiționale din plante — Netranspunere în termenul prevăzut)

text:
               22.12.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 315/23

         Hotărârea Curții (Camera a opta) din 25 octombrie 2007 — Comisia Comunităților Europene/Republica Cehă
   (Cauza C-114/07) (1)

   (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru - Cod comunitar cu privire la medicamentele de uz uman - Directiva 2004/24/CE - Medicamente tradiționale din plante - Netranspunere în termenul prevăzut)
   (2007/C 315/39)
   Limba de procedură: ceha
   Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: B. Stromsky și M. Šimerdová, agenți)

      Pârâtă: Republica Cehă (reprezentant: T. Boček, agent)
   Obiectul
   Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Neadoptarea, în termenul prevăzut, a actelor necesare pentru a se conforma Directivei 2004/24/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 31 martie 2004 de modificare, în ceea ce privește medicamentele tradiționale din plante, a Directivei 2001/83/CE de instituire a unui cod comunitar cu privire la medicamentele de uz uman (JO L 136, p. 85)
   Dispozitivul

               1)

               Prin neadoptarea, în termenul prevăzut, a actelor cu putere de lege și a normelor administrative necesare pentru a se conforma Directivei 2004/24/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 31 martie 2004 de modificare, în ceea ce privește medicamentele tradiționale din plante, a Directivei 2001/83/CE de instituire a unui cod comunitar cu privire la medicamentele de uz uman, Republica Cehă nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul acestei directive.

               2)

               Obligă Republica Cehă la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 95, 28.4.2007.


title: Cauza C-439/08: Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 7 decembrie 2010 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Hof van beroep te Brussel — Belgia) — VZW Vlaamse federatie van verenigingen van Brood- en Banketbakkers, Ijsbereiders en Chocoladebewerkers „VEBIC” VZW/Raad voor de Mededinging, Minister van Economie [Politica în domeniul concurenței — Procedură națională — Intervenția autorităților naționale de concurență în procedurile judiciare — Autoritate națională de concurență cu natură mixtă, având caracter judiciar și administrativ — Acțiune împotriva deciziei unei astfel de autorități — Regulamentul (CE) nr. 1/2003]

text:
               19.2.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 55/2

         Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 7 decembrie 2010 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Hof van beroep te Brussel — Belgia) — VZW Vlaamse federatie van verenigingen van Brood- en Banketbakkers, Ijsbereiders en Chocoladebewerkers „VEBIC” VZW/Raad voor de Mededinging, Minister van Economie
   (Cauza C-439/08) (1)

   (Politica în domeniul concurenței - Procedură națională - Intervenția autorităților naționale de concurență în procedurile judiciare - Autoritate națională de concurență cu natură mixtă, având caracter judiciar și administrativ - Acțiune împotriva deciziei unei astfel de autorități - Regulamentul (CE) nr. 1/2003)
   2011/C 55/03
   Limba de procedură: olandeza

      Instanța de trimitere

   Hof van beroep te Brussel

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: VZW Vlaamse federatie van verenigingen van Brood- en Banketbakkers, Ijsbereiders en Chocoladebewerkers „VEBIC” VZW

      Pârâți: Raad voor de Mededinging, Minister van Economie

      Obiectul

   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Hof van Beroep te Brussel — Interpretarea articolelor 2, 5, a articolului 15 alineatul (1) și a articolului 35 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 1/2003 al Consiliului din 16 decembrie 2002 privind punerea în aplicare a normelor de concurență prevăzute la articolele 81 și 82 din tratat (JO 2003, L 1, p. 1, Ediție specială, 08/vol. 1, p. 167) — Prezentarea de observații scrise și de motive în fapt și în drept de către autoritățile naționale de concurență în cadrul unei proceduri în recurs declanșate împotriva deciziei acestora — Pluralitate de autorități într un stat membru

      Dispozitivul

   Articolul 35 din Regulamentul (CE) nr. 1/2003 al Consiliului din 16 decembrie 2002 privind punerea în aplicare a normelor de concurență prevăzute la articolele 81 și 82 din tratat trebuie interpretat în sensul că se opune unei reglementări naționale care nu acordă unei autorități naționale de concurență posibilitatea să participe, în calitate de pârât, în cadrul unei proceduri judiciare îndreptate împotriva deciziei adoptate de această autoritate. Este de competența autorităților naționale de concurență să aprecieze necesitatea și utilitatea intervenției lor în ceea ce privește aplicarea efectivă a dreptului concurenței al Uniunii. Cu toate acestea, lipsa sistematică a înfățișării personale a autorității naționale de concurență în cadrul unor astfel de proceduri judiciare compromite efectul util al articolelor 101 TFUE și 102 TFUE.
   În lipsa unei reglementări a Uniunii, statele membre își păstrează competența, conform principiului autonomiei procedurale, de a desemna organul sau organele din cadrul autorității naționale de concurență care dispun de posibilitatea de a participa, în calitate de pârât, în cadrul unei proceduri în fața unei instanțe naționale îndreptate împotriva deciziei adoptate de această autoritate, garantând în același timp respectarea drepturilor fundamentale și deplina efectivitate a dreptului concurenței al Uniunii.

      (1)  JO C 313, 6.12.2008.


title: Cauza C-595/10 P: Recurs introdus la 16 decembrie 2010 de Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a șaptea) pronunțate la 30 septembrie 2010 în cauza T-85/09, Yassin Abdullah Kadi/Comisia Europeană

text:
               5.3.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 72/10

         Recurs introdus la 16 decembrie 2010 de Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a șaptea) pronunțate la 30 septembrie 2010 în cauza T-85/09, Yassin Abdullah Kadi/Comisia Europeană
   (Cauza C-595/10 P)
   2011/C 72/17
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Recurent: Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord (reprezentanți: E. Jenkinson, Agent, D. Beard și M. Wood, Barristers)

      Celelalte părți în proces: Yassin Abdullah Kadi, Comisia Europeană, Consiliul Uniunii Europene, Republica Franceză

      Concluziile recurentului

               —

               Anularea în totalitate a Hotărârii Tribunalului pronunțate în cauza T-85/09;

               —

               respingerea cererii domnului Yassin Abdullah Kadi de anulare a Regulamentului 881/2002 (1) în măsura în care îl vizează pe acesta;

               —

               obligarea domnului Yassin Abdullah Kadi la plata cheltuielilor de judecată ale Regatului Unit în procedura defășurată la Curte;

      Motivele și principalele argumente

   Concluzia Tribunalului potrivit căreia controlul jurisdicțional complet este adecvat pentru măsurile UE prin care se implementează cu exactitate rezoluțiile Consiliului de Securitate al Organizației Națiunilor Unite este contrară tratatelor Uniunii Europene și jurisprudenței instanțelor UE. Concluzia amintită este în contradicție directă cu istoria și cu scopul UE și, în special, cu dezvoltarea competenței în domeniul politicii externe și de securitate comună.
   Carta ONU impune respectarea de către statele membre ONU a obligațiilor prevăzute de aceasta. Aceste obligații prevalează asupra obligațiilor care pot apărea din orice altă convenție internațională. Astfel de obligații le includ pe cele impuse în temeiul rezoluțiilor Consiliului de Securitate prin care se urmărește combaterea terorismului internațional.
   Având în vedere, în special, articolul 3 alineatul (5) TUE și articolul 21 TUE, precum și articolul 351 TFUE, obligațiile statelor membre UE în sensul respectării deciziilor Consiliului de Securitate prevalează asupra oricăror obligații care decurg din tratatele Uniunii Europene.
   Carta ONU și deciziile Consiliului de Securitate al ONU adoptate în temeiul acesteia trebuie considerate obligatorii pentru UE.
   Nu este consecventă cu efectul obligatoriu al deciziilor Consiliului de Securitate al ONU efectuarea de către o instanță a Uniunii a unui control jurisdicțional complet al măsurilor UE prin care se urmărește implementarea deciziilor Consiliului de Securitate.
   În măsura în care un control al unor măsuri adoptate de UE și prin care se implementează cu exactitate rezoluțiile Consiliului de Securitate ar fi adecvat, instanța Uniunii trebuie să interpreteze natura și scopul Cartei Națiunilor Unite și rolul Consiliului de Securitate ca organism principal însărcinat cu asigurarea păcii și a securității internaționale. Date fiind natura Consiliului de Securitate și rolul important pe care îl ocupă acesta, având în vedere crearea și funcționarea Oficiului Ombudsmanului și având în vedere motivele prezentate Comisiei și domnului Yassin Abdullah Kadi, nu este necesară anularea Regulamentului 881/2002 în măsura în care îl vizează pe domnul Yassin Abdullah Kadi.

      (1)  JO L 139, p. 9, Ediție specială, 18/vol. 1, p. 189.


title: Cauza C-606/10: Hotărârea Curții (Camera a doua) din 14 iunie 2012 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Conseil d'État — Franța) — Association nationale d'assistance aux frontières pour les étrangers (ANAFE)/Ministre de l'Intérieur, de l'Outre-mer, des Collectivités territoriales et de l'immigration [Regulamentul (CE) nr. 562/2006 — Codul comunitar privind regimul de trecere a frontierelor de către persoane (Codul Frontierelor Schengen) — Articolul 13 — Resortisanți ai țărilor terțe titulari ai unui permis temporar de ședere — Reglementare națională care interzice întoarcerea acestor resortisanți pe teritoriul statului membru care a eliberat permisul temporar de ședere în lipsa unei vize de întoarcere — Noțiunea „viză de întoarcere” — Practică administrativă anterioară prin care se autorizează întoarcerea fără viză de întoarcere — Necesitatea unor măsuri tranzitorii — Lipsă]

text:
               28.7.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 227/3

         Hotărârea Curții (Camera a doua) din 14 iunie 2012 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Conseil d'État — Franța) — Association nationale d'assistance aux frontières pour les étrangers (ANAFE)/Ministre de l'Intérieur, de l'Outre-mer, des Collectivités territoriales et de l'immigration
   (Cauza C-606/10) (1)

   (Regulamentul (CE) nr. 562/2006 - Codul comunitar privind regimul de trecere a frontierelor de către persoane (Codul Frontierelor Schengen) - Articolul 13 - Resortisanți ai țărilor terțe titulari ai unui permis temporar de ședere - Reglementare națională care interzice întoarcerea acestor resortisanți pe teritoriul statului membru care a eliberat permisul temporar de ședere în lipsa unei vize de întoarcere - Noțiunea „viză de întoarcere” - Practică administrativă anterioară prin care se autorizează întoarcerea fără viză de întoarcere - Necesitatea unor măsuri tranzitorii - Lipsă)
   2012/C 227/04
   Limba de procedură: franceza

      Instanța de trimitere

   Conseil d'État

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Association nationale d'assistance aux frontières pour les étrangers (ANAFE)

      Pârât: Ministre de l'Intérieur, de l'Outre-mer, des Collectivités territoriales et de l'immigration

      Obiectul

   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Conseil d'État — Interpretarea articolului 5 alineatul (4) litera (a) și a articolului 13 din Regulamentul (CE) nr. 562/2006 al Parlamentului European și al Consiliului din 15 martie 2006 de instituire a unui Cod comunitar privind regimul de trecere a frontierelor de către persoane (Codul Frontierelor Schengen) (JO L 105, p. 1, Ediție specială, 19/vol. 08, p. 5) — Reglementare națională care interzice întoarcerea resortisanților țărilor terțe, titulari ai unei autorizații provizorii de ședere, pe teritoriul statului membru care a eliberat-o, în lipsa unei vize de întoarcere emise de autoritățile consulare prefectorale — Noțiunea „viză de întoarcere” — Admisibilitatea măsurilor tranzitorii luate în favoarea unor asemenea resortisanți care au părăsit teritoriul — Principiile securității juridice și încrederii legitime

      Dispozitivul

               1.

               Normele referitoare la refuzul intrării resortisanților țărilor terțe prevăzute la articolul 13 din Regulamentul (CE) nr. 562/2006 al Parlamentului European și al Consiliului din 15 martie 2006 de instituire a unui Cod comunitar privind regimul de trecere a frontierelor de către persoane (Codul Frontierelor Schengen), astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (CE) nr. 81/2009 al Parlamentului European și al Consiliului din 14 ianuarie 2009, sunt în egală măsură aplicabile resortisanților țărilor terțe care trebuie să dețină viză și care doresc să revină pe la frontierele externe ale spațiului Schengen în statul membru care le-a eliberat un permis temporar de ședere fără a intra, în acest scop, pe teritoriul altui stat membru.

               2.

               Articolul 5 alineatul (4) litera (a) din Regulamentul nr. 562/2006, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul nr. 81/2009, trebuie interpretat în sensul că un stat membru care eliberează unui resortisant al unei țări terțe o viză de întoarcere în sensul acestei dispoziții nu poate limita intrarea în spațiul Schengen numai pe la punctele de pe teritoriul său național.

               3.

               Principiile securității juridice și protecției încrederii legitime nu impuneau să fie prevăzute măsuri tranzitorii pentru resortisanții țărilor terțe care au părăsit teritoriul unui stat membru fiind titularii doar ai unui permis temporar de ședere eliberat în cursul examinării unei prime cereri de permis de ședere sau a unei cereri de azil și care doresc să revină pe acest teritoriu după intrarea în vigoare a Regulamentului nr. 562/2006, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul nr. 81/2009.

      (1)  JO C 72, 5.3.2011.


title: Cauza C-200/06: Ordonanța Curții (Camera a șasea) din 6 octombrie 2008 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Tribunal de première instance de Bruxelles — Belgia) — Raffinerie Tirlemontoise SA/Bureau d'intervention et de restitution belge (BIRB) (Articolul 104 alineatul (3) din Regulamentul de procedură — Zahăr — Cotizații pentru producție — Modalități de aplicare a sistemului de cote — Luarea în considerare a cantităților de zahăr cuprinse în produsele prelucrate — Stabilirea excedentului exportabil — Stabilirea pierderii medii)

text:
               6.12.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 313/9

         Ordonanța Curții (Camera a șasea) din 6 octombrie 2008 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Tribunal de première instance de Bruxelles — Belgia) — Raffinerie Tirlemontoise SA/Bureau d'intervention et de restitution belge (BIRB)
   (Cauza C-200/06) (1)

   (Articolul 104 alineatul (3) din Regulamentul de procedură - Zahăr - Cotizații pentru producție - Modalități de aplicare a sistemului de cote - Luarea în considerare a cantităților de zahăr cuprinse în produsele prelucrate - Stabilirea excedentului exportabil - Stabilirea pierderii medii)
   (2008/C 313/14)
   Limba de procedură: franceza
   Instanța de trimitere
   Tribunal de première instance de Bruxelles
   Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Raffinerie Tirlemontoise SA

      Pârât: Bureau d'intervention et de restitution belge (BIRB)
   Obiectul
   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Tribunal de première instance de Bruxelles — Interpretarea articolului 15 din Regulamentul (CE) nr. 1260/2001 al Consiliului din 19 iunie 2001 de instituire a unei organizări comune a piețelor în sectorul zahărului (JO L 178, p. 1 ) — Validitatea Regulamentului (CE) nr. 314/2002 al Comisiei din 20 februarie 2002 de stabilirea a modalităților de aplicare a sistemului de cote în sectorul zahărului (JO L 50, p. 40) — Validitatea Regulamentului (CE) nr. 1775/2004 al Comisiei din 14 octombrie 2004 de stabilire, pentru anul de comercializare 2003/2004, a cuantumului cotizațiilor pentru producție pentru sectorul zahărului (JO L 316, p. 64), a Regulamentului (CE) nr. 1762/2003 al Comisiei din 7 octombrie 2003 de stabilire, pentru anul de comercializare 2002/2003, a cuantumului cotizațiilor pentru producție pentru sectorul zahărului (JO L 254, p. 4), a Regulamentului (CE) nr. 1837/2002 al Comisiei din 15 octombrie 2002 de stabilire, pentru anul de comercializare 2001/2002, a cuantumului cotizațiilor pentru producție, precum și a coeficientului cotizației suplimentare în sectorul zahărului (JO L 278, p. 13), a Regulamentului (CE) nr. 1993/2001 al Comisiei din 11 octombrie 2001 de stabilire, pentru anul de comercializare 2000/2001, a cuantumului cotizațiilor pentru producție în sectorul zahărului (JO L 271 p. 15) și a Regulamentului (CE) nr. 2267/2000 al Comisiei din 12 octombrie 2000 de stabilire, pentru anul de comercializare 1999/2000, a cuantumului cotizațiilor pentru producție, precum și a coeficientului de calcul al cotizației suplimentare în sectorul zahărului (JO L 259, p. 29) — Metodă de calcul utilizată pentru a evalua pierderea globală care trebui să fie finanțată prin cotizația pentru producție — Luarea în considerare, pentru stabilirea excedentului exportabil, a ansamblului cantităților de zahăr exportate, iar pentru stabilirea pierderii medii pe tonă de zahăr, numai a cantităților pentru care au fost plătite restituiri la export
   Dispozitivul

               1)

               În temeiul articolului 15 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul nr. 1260/2001 al Consiliului din 19 iunie 2001 de instituire a unei organizări comune a piețelor în sectorul zahărului, excedentul exportabil include cantitățile de zahăr care intră în domeniul de aplicare al acestui articol și care sunt cuprinse în produse prelucrate exportate fără să fi fost plătite efectiv restituiri la export.
               Articolul 15 alineatul (1) litera (d) din regulamentul menționat trebuie să fie interpretat în sensul că toate cantitățile de produse exportate care intră în domeniul de aplicare al acestui articol, indiferent dacă au fost plătite sau nu au fost plătite efectiv restituiri la export, trebuie să fie luate în considerare pentru a se stabili pierderea medie pe tonă de produs.
               Examinarea articolului 6 alineatele (4) și (5) din Regulamentul (CE) nr. 314/2002 al Comisiei din 20 februarie 2002 de stabilire a modalităților de aplicare a sistemului de cote în sectorul zahărului, după caz, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul nr. 1140/2003 al Comisiei din 27 iunie 2003 și prin Regulamentul (CE) nr. 38/2004 al Comisiei din 9 ianuarie 2004 nu a revelat existența unor elemente de natură să afecteze validitatea acestuia.

               2)

               Examinarea Regulamentului (CE) nr. 2267/2000 al Comisiei din 12 octombrie 2000 de stabilire, pentru anul de comercializare 1999/2000, a cuantumului cotizațiilor pentru producție, precum și a coeficientului de calcul al cotizației suplimentare în sectorul zahărului, a Regulamentului (CE) nr. 1993/2001 al Comisiei din 11 octombrie 2001 de stabilire, pentru anul de comercializare 2000/2001, a cuantumului cotizațiilor pentru producție în sectorul zahărului și a Regulamentului (CE) nr. 1837/2002 al Comisiei din 15 octombrie 2002 de stabilire, pentru anul de comercializare 2001/2002, a cuantumului cotizațiilor pentru producție, precum și a coeficientului cotizației suplimentare în sectorul zahărului nu a revelat existența unor elemente de natură să afecteze validitatea acestora.
               Regulamentul (CE) nr. 1762/2003 al Comisiei din 7 octombrie 2003 de stabilire, pentru anul de comercializare 2002/2003, a cuantumului cotizațiilor pentru producție pentru sectorul zahărului și Regulamentul (CE) nr. 1775/2004 al Comisiei din 14 octombrie 2004 de stabilire, pentru anul de comercializare 2003/2004, a cuantumului cotizațiilor pentru producție pentru sectorul zahărului nu sunt valide.

      (1)  JO C 165, 15.7.2006.


title: Cauza C-473/11: Ordonanța președintelui Curții din 18 septembrie 2012 — Comisia Europeană/Regatul Țărilor de Jos

text:
               8.12.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 379/20

         Ordonanța președintelui Curții din 18 septembrie 2012 — Comisia Europeană/Regatul Țărilor de Jos
   (Cauza C-473/11) (1)

   2012/C 379/33
   Limba de procedură: olandeza
   Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 347, 26.11.2011.


title: Cauza C-468/15 P: Hotărârea Curții (Camera a noua) din 26 octombrie 2016 – PT Perindustrian dan Perdagangan Musim Semi Mas (PT Musim Mas)/Consiliul Uniunii Europene, Comisia Europeană, Sasol Olefins & Surfactants GmbH, Sasol Germany GmbH [Recurs — Dumping — Regulamentele de punere în aplicare (UE) nr. 1138/2011 și (UE) nr. 1241/2012 — Importuri de anumiți alcooli grași și amestecurile lor, originari din India, Indonezia și Malaysia — Regulamentul (CE) nr. 1225/2009 — Articolul 2 alineatul (10) litera (i) — Ajustare — Funcții care pot fi asimilate celor ale unui agent care lucrează pe bază de comisioane — Articolul 2 alineatul (10) primul paragraf — Simetrie între valoarea normală și prețul de export — Principiul bunei administrări]

text:
               9.1.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 6/22

         Hotărârea Curții (Camera a noua) din 26 octombrie 2016 – PT Perindustrian dan Perdagangan Musim Semi Mas (PT Musim Mas)/Consiliul Uniunii Europene, Comisia Europeană, Sasol Olefins & Surfactants GmbH, Sasol Germany GmbH
   (Cauza C-468/15 P) (1)

   ([Recurs - Dumping - Regulamentele de punere în aplicare (UE) nr. 1138/2011 și (UE) nr. 1241/2012 - Importuri de anumiți alcooli grași și amestecurile lor, originari din India, Indonezia și Malaysia - Regulamentul (CE) nr. 1225/2009 - Articolul 2 alineatul (10) litera (i) - Ajustare - Funcții care pot fi asimilate celor ale unui agent care lucrează pe bază de comisioane - Articolul 2 alineatul (10) primul paragraf - Simetrie între valoarea normală și prețul de export - Principiul bunei administrări])
   (2017/C 006/26)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Recurentă: PT Perindustrian dan Perdagangan Musim Semi Mas (PT Musim Mas) (reprezentant: D. Luff, avocat)

      Celelalte părți din procedură: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: J.-P. Hix, agent, asistat de N. Tuominen, avocate), Comisia Europeană (reprezentanți: J.-F. Brakeland și M. França, agenți), Sasol Olefins & Surfactants GmbH, Sasol Germany GmbH

      Dispozitivul

               1)

               Respinge recursul.

               2)

               PT Perindustrian dan Perdagangan Musim Semi Mas (PT Musim Mas) suportă, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, cheltuielile de judecată efectuate de Consiliul Uniunii Europene.

               3)

               Comisia Europeană suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 354, 26.10.2015.


title: Cauza T-408/07: Acțiune introdusă la 7 noiembrie 2007 — Crunch Fitness International/OAPI — ILG (CRUNCH)

text:
               12.1.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 8/22

         Acțiune introdusă la 7 noiembrie 2007 — Crunch Fitness International/OAPI — ILG (CRUNCH)
   (Cauza T-408/07)
   (2008/C 8/40)
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza
   Părțile

      Reclamantă: Crunch Fitness International Inc. (New York, Statele Unite ale Americii) (reprezentant: J. Barry, Solicitor)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: ILG Ltd (Dun Laoghaire, Irlanda)
   Concluziile reclamantei

               —

               Anularea deciziei Camerei a patra de recurs privind înregistrarea mărcii comunitare pentru servicii din clasa 41;

               —

               menținerea înregistrării mărcii comunitare pentru servicii din clasa 41;

               —

               obligarea OAPI la plata cheltuielilor de judecată efectuate atât în prezenta procedură, cât și în recursul care s-a aflat pe rolul OAPI.

         Motivele și principalele argumente

      Marca comunitară înregistrată care a făcut obiectul unei cereri de declarare a nulității: marca figurativă „CRUNCH” pentru produse și servicii din clasele 9, 25 și 41 — marca comunitară nr. 62 083.

      Titularul mărcii comunitare: reclamanta.

      Partea care solicită declararea nulității mărcii comunitare: ILG Ltd.

      Decizia diviziei de anulare: declară nulitatea parțială a mărcii comunitare pentru produse și servicii din clasele 9 și 25.

      Decizia camerei de recurs: declară nulitatea mărcii comunitare și pentru servicii din clasa 41.

      Motivele invocate: încălcarea articolului 50 alineatul (1) litera (a) sau, în subsidiar, a articolului 50 alineatul (2) din Regulamentul nr. 40/94 al Consiliului, deoarece camera de recurs a greșit atunci când a constatat inexistența unei utilizări serioase în cadrul Comunității a mărcii comunitare menționate în ceea ce privește serviciile din clasa 41.


title: Cauza T-114/14: Acțiune introdusă la 17 februarie 2014 – Vicentin/Consiliul

text:
               14.4.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 112/57

         Acțiune introdusă la 17 februarie 2014 – Vicentin/Consiliul
   (Cauza T-114/14)
   2014/C 112/74
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Vicentin SAIC (Avellaneda, Argentina) (reprezentanți: J.-F. Bellis și R. Luff, lawyer)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea Regulamentului de punere în aplicare (UE) nr. 1194/2013 al Consiliului din 19 noiembrie 2013 de impunere a unei taxe antidumping definitive și de percepere definitivă a taxei provizorii impuse asupra importurilor de biomotorină originară din Argentina și Indonezia (JO L 315, p. 2), în măsura în care i se aplică reclamantei și

               —

               obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă trei motive.

               1.

               Primul motiv, întemeiat pe împrejurarea că instituțiile au săvârșit o eroare vădită în aprecierea faptelor atunci când au concluzionat că a existat o distorsiune a prețurilor boabelor de soia și uleiului de soia care justifica aplicarea articolului 2 alineatul (5) al doilea paragraf din Regulamentul antidumping de bază (1).

               2.

               Al doilea motiv, întemeiat pe faptul că articolul 2 alineatul (5) al doilea paragraf din Regulamentul antidumping de bază, astfel cum a fost interpretat de instituții în prezenta cauză, nu poate fi aplicat importurilor dintr-un stat membru al OMC întrucât este incompatibil cu Acordul antidumping al OMC.

               3.

               Al treilea motiv, întemeiat pe faptul că evaluarea prejudiciului nu ia în considerare factori care întrerup legătura de cauzalitate dintre prejudiciul pretins și importurile despre care se susține că fac obiectul unui dumping, contrar articolului 3 alineatul (7) din Regulamentul antidumping de bază.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 1225/2009 al Consiliului din 30 noiembrie 2009 privind protecţia împotriva importurilor care fac obiectul unui dumping din partea ţărilor care nu sunt membre ale Comunităţii Europene (JO L 343, p. 51).


title: Cauza T-231/13: Acțiune introdusă la 23 aprilie 2013 — Wepa Lille/Comisia

text:
               15.6.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 171/37

         Acțiune introdusă la 23 aprilie 2013 — Wepa Lille/Comisia
   (Cauza T-231/13)
   2013/C 171/71
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: Wepa Lille (Bousbecque, Franța) (reprezentanți: J.-M. Leprêtre și N. Chahid-Nouraï, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea cu efect imediat, în temeiul articolului 263 TFUE, a Directivei 2013/2/UE a Comisiei din 7 februarie 2013 de modificare a anexei I la Directiva 94/62/CE a Parlamentului European și a Consiliului privind ambalajele și deșeurile de ambalaje, în măsura în care aceasta adaugă rolele, tuburile și cilindrii, cu excepția celor de uz industrial, pe lista exemplelor de ambalaje;

               —

               obligarea Comisiei Europene la plata tuturor cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă șase motive, care sunt în esență identice sau similare cu cele invocate în cauza T-202/13, Group’Hygiène/Comisia.


title: Cauza C-591/10: Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 19 iulie 2012 [cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de High Court of Justice (Chancery Division) — Regatul Unit] — Littlewoods Retail Ltd și alții/Her Majesty's Commissioners of Revenue and Customs (A doua și A șasea directivă TVA — Taxă aferentă intrărilor — Restituirea excedentului — Plata dobânzilor — Modalități)

text:
               29.9.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 295/5

         Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 19 iulie 2012 [cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de High Court of Justice (Chancery Division) — Regatul Unit] — Littlewoods Retail Ltd și alții/Her Majesty's Commissioners of Revenue and Customs
   (Cauza C-591/10) (1)

   (A doua și A șasea directivă TVA - Taxă aferentă intrărilor - Restituirea excedentului - Plata dobânzilor - Modalități)
   2012/C 295/07
   Limba de procedură: engleza

      Instanța de trimitere

   High Court of Justice (Chancery Division)

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamanți: Littlewoods Retail Ltd și alții

      Pârâți: Her Majesty's Commissioners of Revenue and Customs

      Obiectul

   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — High Court of Justice (Chancery Division) — Interpretarea articolului 8 și a anexei A punctul 13 la Directiva 67/228/CEE a Consiliului din 11 aprilie 1967 privind armonizarea legislațiilor statelor membre referitoare la impozitele pe cifra de afaceri — Structura și modalitățile de aplicare ale sistemului comun al taxei pe valoarea adăugată (JO 71, p. 1303) –Interpretarea articolului 11 secțiunea A alineatul (3) litera (b) și a articolului 11 secțiunea C alineatul (1) din Directiva 77/388/CEE: A șasea directivă a Consiliului din 17 mai 1977 privind armonizarea legislațiilor statelor membre referitoare la impozitele pe cifra de afaceri — sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată: baza unitară de evaluare (JO L 145, p. 1) — Restituirea excedentului de taxă aferent intrărilor — Rata dobânzii aplicabile

      Dispozitivul

   Dreptul Uniunii trebuie interpretat în sensul că impune ca persoanei impozabile care a plătit un excedent de taxă pe valoarea adăugată, percepută de statul membru în cauză cu încălcarea legislației Uniunii în materie de taxă pe valoarea adăugată, să îi revină dreptul la restituirea taxei percepute contrar dreptului Uniunii, precum și dreptul la plata unor dobânzi aferente sumei care reprezintă taxa menționată. Revine dreptului național obligația de a stabili, cu respectarea principiilor efectivității și echivalenței, dacă la suma principală trebuie aplicate dobânzi conform unui sistem de dobânzi simple, conform unui sistem de dobânzi compuse sau conform unui alt sistem de stabilire a dobânzilor.

      (1)  JO C 89, 19.3.2011.


title: Cauza T-674/13: Acțiune introdusă la 18 decembrie 2013 — Gugler France/OAPI — Gugler (GUGLER)

text:
               1.3.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 61/13

         Acțiune introdusă la 18 decembrie 2013 — Gugler France/OAPI — Gugler (GUGLER)
   (Cauza T-674/13)
   2014/C 61/23
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Gugler France SA (Besançon, Franța) (reprezentant: A. Grolée, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Alexander Gugler (Maxdorf, Germania)

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea Deciziei Camerei a patra de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 16 octombrie 2013 în cauza R 356/2012-4;

               —

               declararea nulității mărcii contestate și

               —

               obligarea pârâtului, precum și a celeilalte părți, în cazul în care aceasta intervine în procedură, la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

      Marca comunitară înregistrată care a făcut obiectul unei cereri de declarare a nulității: marca figurativă „GUGLER” pentru produse și servicii din clasele 6, 17, 19, 22, 37, 39 și 42 — marca comunitară nr. 3 324 902.

      Titularul mărcii comunitare: cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs.

      Partea care solicită declararea nulității mărcii comunitare: reclamanta.

      Motivarea cererii de declarare a nulității: motivele sunt cele prevăzute la articolul 52 alineatul (1) litera (b) și la articolul 53 alineatul (1) litera (c), coroborate cu articolul 8 alineatul (4) din Regulamentul privind marca comunitară.

      Decizia diviziei de anulare: anulează marca comunitară contestată.

      Decizia camerei de recurs: anulează decizia atacată și respinge cererea de anulare.

      Motivele invocate: încălcarea articolului 52 alineatul (1) litera (b) și a articolului 53 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul privind marca comunitară.


title: Cauza T-325/06: Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 10 septembrie 2008 — Boston Scientific/OAPI — Terumo (CAPIO) ( Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale CAPIO — Marca națională verbală anterioară CAPIOX — Motiv relativ de refuz — Utilizare serioasă a mărcii — Articolul 43 alineatele (1) și (2) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 — Risc de confuzie — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 40/94 )

text:
               25.10.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 272/23

         Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 10 septembrie 2008 — Boston Scientific/OAPI — Terumo (CAPIO)
   (Cauza T-325/06) (1)

   („Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale CAPIO - Marca națională verbală anterioară CAPIOX - Motiv relativ de refuz - Utilizare serioasă a mărcii - Articolul 43 alineatele (1) și (2) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 - Risc de confuzie - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 40/94’)
   (2008/C 272/43)
   Limba de procedură: engleza
   Părțile

      Reclamantă: Boston Scientific Ltd (Hastings, Barbade) (reprezentanți: P. Rath și W. Festl-Wietek, avocats)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: A. Folliard-Monguiral, agent)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: Terumo Kabushiki Kaisha (Tokyo, Japonia) (reprezentant: C. Bercial Arias, avocat)
   Obiectul
   Recurs declarat împotriva Deciziei Camerei a doua de recurs a OAPI din 14 septembrie 2006 (cauza R 61/2006-2) privind o procedură de opoziție între Terumo Kabushiki Kaisha și Boston Scientific Ltd.
   Dispozitivul

               1)

               Respinge recursul.

               2)

               Obligă Boston Scientific Ltd la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 326, 30.12.2006.


title: Cauza C-376/08: Hotărârea Curții (Camera a patra) din 23 decembrie 2009 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia — Italia) — Serrantoni Srl, Consorzio stabile edili scrl/Comune di Milano [Contracte de achiziții publice de lucrări — Directiva 2004/18/CE — Articolele 43 CE și 49 CE — Principiul egalității de tratament — Grupuri de întreprinderi — Interdicția de a participa la aceeași procedură de atribuire a unui contract de achiziții publice, în mod concurent, a unui consorzio stabile ( grup stabil ) și a unei societăți făcând parte din acesta]

text:
               27.2.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 51/9

         Hotărârea Curții (Camera a patra) din 23 decembrie 2009 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia — Italia) — Serrantoni Srl, Consorzio stabile edili scrl/Comune di Milano
   (Cauza C-376/08) (1)

   (Contracte de achiziții publice de lucrări - Directiva 2004/18/CE - Articolele 43 CE și 49 CE - Principiul egalității de tratament - Grupuri de întreprinderi - Interdicția de a participa la aceeași procedură de atribuire a unui contract de achiziții publice, în mod concurent, a unui „consorzio stabile” („grup stabil”) și a unei societăți făcând parte din acesta)
   2010/C 51/13
   Limba de procedură: italiana

      Instanța de trimitere

   Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamante: Serrantoni Srl, Consorzio stabile edili scrl

      Pârâtă: Comune di Milano

      Cu participarea: nom

      Obiectul

   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia — Interpretarea articolelor 39 CE, 43 CE, 49 CE și 81 CE și a articolului 4 din Directiva 2004/18/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 31 martie 2004 privind coordonarea procedurilor de atribuire a contractelor de achiziții publice de lucrări, de bunuri și de servicii (JO L 134, p. 114, Ediție specială, 06/vol. 8, p. 116) — Reglementare națională care prevede excluderea automată a întreprinderilor care aparțin unui grup de operatori economici, în cazul participării la procedură a acestuia din urmă

      Dispozitivul

   Dreptul comunitar trebuie interpretat în sensul că se opune unei reglementări naționale, precum cea în discuție în acțiunea principală, care prevede, în cadrul unei proceduri de atribuire a unui contract de achiziții publice a cărui valoare nu atinge pragul prevăzut la articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Directiva 2004/18/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 31 martie 2004 privind coordonarea procedurilor de atribuire a contractelor de achiziții publice de lucrări, de bunuri și de servicii, dar care prezintă un interes transfrontalier cert, excluderea automată de la participarea la această procedură și aplicarea de sancțiuni penale atât împotriva unui grup stabil, cât și împotriva întreprinderilor membre ale acestuia, atunci când acestea din urmă au prezentat oferte concurente cu oferta acestui grup în cadrul procedurii în discuție, chiar dacă oferta grupului menționat nu ar fi fost depusă în contul și în interesul acestor întreprinderi.

      (1)  JO C 327, 20.12.2008.


title: Cauza C-375/08: Hotărârea Curții (Camera a doua) din 24 iunie 2010 (cererea de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Tribunale di Treviso — Italia) — Procedură penală împotriva Luigi Pontini, Emanuele Rech, Dino Bonora, Giovanni Forato, Laura Forato, Adele Adami, Sinergie sas di Rech & C., Impresa individuale Forato Giovanni, Forato srl, Giglio srl, Impresa individuale Rech Emanuele, Ivo Colomberotto, Agenzia Veneta per i pagamenti in agricoltura — AVEPA, Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA), Agrirocca di Rech Emanuele, Asolat di Rech Emanuele & C. [Agricultură — Organizarea comună a piețelor — Carne de vită și mânzat — Regulamentul (CE) nr. 1254/1999 — Asistență financiară comunitară referitoare la primele speciale pentru masculi din specia bovină și la plățile de extensificare — Condiții de acordare — Calculul coeficientului de densitate a animalelor deținute pe exploatație — Noțiunea „suprafață furajeră disponibilă” — Regulamentele (CEE) nr. 3887/92 și (CE) nr. 2419/2001 — Sistemul integrat de gestionare și control pentru anumite scheme de ajutoare comunitare — Reglementare națională care condiționează acordarea asistențelor financiare comunitare de prezentarea unui titlu juridic valabil care justifică utilizarea suprafețelor furajere exploatate]

text:
               14.8.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 221/5

         Hotărârea Curții (Camera a doua) din 24 iunie 2010 (cererea de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Tribunale di Treviso — Italia) — Procedură penală împotriva Luigi Pontini, Emanuele Rech, Dino Bonora, Giovanni Forato, Laura Forato, Adele Adami, Sinergie sas di Rech & C., Impresa individuale Forato Giovanni, Forato srl, Giglio srl, Impresa individuale Rech Emanuele, Ivo Colomberotto, Agenzia Veneta per i pagamenti in agricoltura — AVEPA, Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA), Agrirocca di Rech Emanuele, Asolat di Rech Emanuele & C.
   (Cauza C-375/08) (1)

   (Agricultură - Organizarea comună a piețelor - Carne de vită și mânzat - Regulamentul (CE) nr. 1254/1999 - Asistență financiară comunitară referitoare la primele speciale pentru masculi din specia bovină și la plățile de extensificare - Condiții de acordare - Calculul coeficientului de densitate a animalelor deținute pe exploatație - Noțiunea „suprafață furajeră disponibilă” - Regulamentele (CEE) nr. 3887/92 și (CE) nr. 2419/2001 - Sistemul integrat de gestionare și control pentru anumite scheme de ajutoare comunitare - Reglementare națională care condiționează acordarea asistențelor financiare comunitare de prezentarea unui titlu juridic valabil care justifică utilizarea suprafețelor furajere exploatate)
   2010/C 221/06
   Limba de procedură: italiana

      Instanța de trimitere

   Tribunale di Treviso

      Părțile din acțiunea principală

   Luigi Pontini, Emanuele Rech, Dino Bonora, Giovanni Forato, Laura Forato, Adele Adami, Sinergie sas di Rech & C., Impresa individuale Forato Giovanni, Forato srl, Giglio srl, Impresa individuale Rech Emanuele, Ivo Colomberotto, Agenzia Veneta per i pagamenti in agricoltura — AVEPA, Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA), Agrirocca di Rech Emanuele, Asolat di Rech Emanuele & C.

      Obiectul

   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Tribunale di Treviso — Interpretarea Regulamentului nr. 1254/1999 al Consiliului din 17 mai 1999 privind organizarea comună a pieței în sectorul cărnii de vită și mânzat (JO L 160, p. 21, Ediție specială, 03/vol. 28, p. 80) — Noțiunea „suprafață furajeră” — Reglementare națională care condiționează acordarea ajutoarelor financiare comunitare, în lipsa titlului de proprietate, de prezentarea unui titlu juridic valabil care justifică utilizarea suprafețelor furajere exploatate

      Dispozitivul

   Reglementarea comunitară și în special Regulamentul (CE) nr. 1254/1999 al Consiliului din 17 mai 1999 privind organizarea comună a pieței în sectorul cărnii de vită și mânzat nu condiționează eligibilitatea unei cereri de prime speciale pentru masculi din rasa bovină și de plăți de extensificare de prezentarea unui titlu juridic valabil care justifică dreptul solicitantului ajutorului de a utiliza suprafețele furajere care fac obiectul acestei cereri. Cu toate acestea, reglementarea comunitară nu se opune ca statele membre să impună în legislația lor națională obligația de a prezenta un asemenea titlu, cu condiția să fie respectate obiectivele urmărite de reglementarea comunitară și principiile generale de drept comunitar, în special principiul proporționalității.

      (1)  JO C 327, 20.12.2008.


title: Cauza T-57/13: Ordonanța Tribunalului din 19 martie 2014 – Club Hotel Loutraki şi alţii/Comisia ( „Acțiune în anulare — Ajutoare de stat — Exploatarea unor aparate de videoloterie — Acordare de către Republica Elenă a unei licențe exclusive — Decizie prin care se constată inexistența unui ajutor de stat — Scrisoare adresată autorilor plângerilor — Act care nu este supus căilor de atac — Inadmisibilitate” )

text:
               26.5.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 159/26

         Ordonanța Tribunalului din 19 martie 2014 – Club Hotel Loutraki şi alţii/Comisia
   (Cauza T-57/13) (1)

   ((„Acțiune în anulare - Ajutoare de stat - Exploatarea unor aparate de videoloterie - Acordare de către Republica Elenă a unei licențe exclusive - Decizie prin care se constată inexistența unui ajutor de stat - Scrisoare adresată autorilor plângerilor - Act care nu este supus căilor de atac - Inadmisibilitate”))
   2014/C 159/36
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamante: Club Hotel Loutraki AE (Loutraki, Grecia), Vivere Entertainment AE (Atena, Grecia), Theros International Gaming, Inc. (Patras, Grecia), Elliniko Casino Kerkyras (Atena), Casino Rodos (Rodos, Grecia) şi Porto Carras AE (Alimos, Grecia) (reprezentant: S. Pappas, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: M. Afonso şi P.-J. Loewenthal, agenţi)

      Interveniente în susținerea pârâtei: Republica Elenă (reprezentant: E. M. Mamouna, agent) şi Organismos Prognostikon Agonon Podosfairou AE (OPAP) (Atena) (reprezentanţi: iniţial K. Fountoukakos-Kyriakakos, solicitor, L. Van den Hende şi M. Sánchez Rydelski, avocaţi, ulterior M. Petite şi A. Tomtsis, avocaţi)

      Obiectul

   Cerere de anulare a deciziei care ar fi cuprinsă în scrisoarea Comisiei din 29 noiembrie 2012 referitoare la o plângere formulată de reclamante privind existența unui ajutor de stat pretins acordat de autoritățile elene în favoarea OPAP

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea ca inadmisibilă.

               2)

               Obligă Club Hotel Loutraki AE, Vivere Entertainment AE, Theros International Gaming, Inc., Elliniko Casino Kerkyras, Casino Rodos și Porto Carras AE să suporte propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de Comisia Europeană și de Organismos Prognostikon Agonon Podosfairou AE (OPAP).

               3)

               Republica Elenă suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 114, 20.4.2013.


title: Cauza T-194/14: Hotărârea Tribunalului din 28 ianuarie 2016 – Bristol Global/OAPI – Bridgestone (AEROSTONE) („Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Cererea de înregistrare a mărcii comunitare figurative AEROSTONE — Mărcile comunitare verbale anterioare STONE și BRIDGESTONE — Marca națională figurativă neînregistrată anterioară BRIDGESTONE — Motiv relativ de refuz — Refuz parțial de înregistrare”)

text:
               14.3.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 98/33

         Hotărârea Tribunalului din 28 ianuarie 2016 – Bristol Global/OAPI – Bridgestone (AEROSTONE)
   (Cauza T-194/14) (1)

   ((„Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Cererea de înregistrare a mărcii comunitare figurative AEROSTONE - Mărcile comunitare verbale anterioare STONE și BRIDGESTONE - Marca națională figurativă neînregistrată anterioară BRIDGESTONE - Motiv relativ de refuz - Refuz parțial de înregistrare”))
   (2016/C 098/43)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Bristol Global Co. Ltd (Birmingham, Regatul Unit) (reprezentant: F. Bozhinova, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: S. Palmero Cabezas, agent)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: Bridgestone Corp. (Tokyo, Japonia) (reprezentanți: M. Blair, solicitor, ulterior S. Malynicz, barrister, C. Balme și K. Gilbert, solicitors)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a doua de recurs a OAPI din 12 decembrie 2013 (cauza R 916/2013-2), privind o procedură de opoziție între Bridgestone Corp. și Bristol Global Co. Ltd

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Bristol Global Co. suportă, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, pe cele efectuate de Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI) și de Bridgestone Corp.

      (1)  JO C 151, 19.5.2014.


title: Cauza C-665/13: Ordonanța Curții (Camera a șasea) din 21 octombrie 2014 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunal do Trabalho de Lisboa – Portugalia) – Sindicato Nacional dos Profissionais de Seguros e Afins/Via Directa – Companhia de Seguros SA (Trimitere preliminară – Articolul 53 alineatul (2) din Regulamentul de procedură – Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene – Principiile egalității și nediscriminării – Reglementare națională care stabilește reduceri salariale pentru anumiți lucrători din sectorul public – Lipsa punerii în aplicare a dreptului Uniunii – Necompetență vădită a Curții)

text:
               19.1.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 16/11

      Ordonanța Curții (Camera a șasea) din 21 octombrie 2014 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunal do Trabalho de Lisboa – Portugalia) – Sindicato Nacional dos Profissionais de Seguros e Afins/Via Directa – Companhia de Seguros SA
      (Cauza C-665/13) (1)

      (Trimitere preliminară - Articolul 53 alineatul (2) din Regulamentul de procedură - Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene - Principiile egalității și nediscriminării - Reglementare națională care stabilește reduceri salariale pentru anumiți lucrători din sectorul public - Lipsa punerii în aplicare a dreptului Uniunii - Necompetență vădită a Curții)
      (2015/C 016/16)
      Limba de procedură: portugheza

         Instanța de trimitere

      Tribunal do Trabalho de Lisboa

         Părțile din procedura principală

         Reclamant: Sindicato Nacional dos Profissionais de Seguros e Afins

         Pârâtă: Via Directa – Companhia de Seguros SA

         Dispozitivul

      Curtea de Justiție a Uniunii Europene este vădit necompetentă să soluționeze cererea de decizie preliminară formulată de Tribunal do Trabalho de Lisboa (Portugalia) prin decizia din 28 octombrie 2013 (cauza C-665/13).

         (1)  JO C 85, 22.3.2014.


title: Cauza C-48/13: Cerere de decizie preliminară introdusă de Østre Landsret (Danemarca) la 28 ianuarie 2013 — Nordea Bank Danmark A/S/Skatteministeriet

text:
               6.4.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 101/11

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Østre Landsret (Danemarca) la 28 ianuarie 2013 — Nordea Bank Danmark A/S/Skatteministeriet
   (Cauza C-48/13)
   2013/C 101/24
   Limba de procedură: daneza

      Instanța de trimitere

   Østre Landsret

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Nordea Bank Danmark A/S

      Pârât: Skatteministeriet

      Întrebarea preliminară

   Articolul 49 TFUE coroborat cu articolul 54 TFUE (ex-articolele 43 CE și 48 CE), precum și articolul 31 coroborat cu articolul 34 din Acordul privind SEE trebuie interpretate în sensul că se opun ca un stat membru, care permite unei societăți situate pe teritoriul său să deducă în mod regulat pierderile generate de un sediu permanent situat în alt stat membru, să reintroducă în venitul impozabil al societății respective pierderile generate de sediul permanent (în măsura în care acestora nu le corespund profituri obținute în cursul unor exerciții financiare ulterioare) în cazul închiderii acestui sediu permanent ca urmare a cesiunii unei părți a activității sale comerciale către o societate din același grup care este rezidentă în același stat cu sediul permanent și în cazul în care toate posibilitățile de deducere a pierderilor în cauză ar trebui considerate epuizate?


title: Cauza C-505/14: Hotărârea Curții (Cameara a doua) din 11 noiembrie 2015 (cerere de decizie preliminară formulată de Landgericht Münster – Germania) – Klausner Holz Niedersachsen GmbH/Land Nordrhein-Westfalen (Trimitere preliminară — Articolele 107 TFUE și 108 TFUE — Ajutoare de stat — Ajutor acordat cu încălcarea articolului 108 alineatul (3) TFUE — Decizie a unei instanțe a unui stat membru de constatare a validității unui contract de acordare a acestui ajutor — Autoritate de lucru judecat — Interpretare conformă — Principiul efectivității)

text:
               18.1.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 16/12

         Hotărârea Curții (Cameara a doua) din 11 noiembrie 2015 (cerere de decizie preliminară formulată de Landgericht Münster – Germania) – Klausner Holz Niedersachsen GmbH/Land Nordrhein-Westfalen
   (Cauza C-505/14) (1)

   ((Trimitere preliminară - Articolele 107 TFUE și 108 TFUE - Ajutoare de stat - Ajutor acordat cu încălcarea articolului 108 alineatul (3) TFUE - Decizie a unei instanțe a unui stat membru de constatare a validității unui contract de acordare a acestui ajutor - Autoritate de lucru judecat - Interpretare conformă - Principiul efectivității))
   (2016/C 016/14)
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Landgericht Münster

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Klausner Holz Niedersachsen GmbH

      Pârât: Land Nordrhein-Westfalen

      Dispozitivul

   Dreptul Uniunii se opune ca, în împrejurări precum cele în discuție în litigiul principal, aplicarea unei norme de drept național care consacră principiul autorității de lucru judecat să împiedice instanța națională care a constatat că contractele care fac obiectul litigiului aflat pe rolul acesteia constituie un ajutor de stat în sensul articolului 107 alineatul (1) TFUE, acordat cu încălcarea articolului 108 alineatul (3) a treia teză TFUE, să stabilească toate consecințele acestei încălcări din cauza unei decizii jurisdicționale naționale, rămasă definitivă, prin care s a constatat, fără să se analizeze dacă aceste contracte instituie un ajutor de stat, că ele rămân în vigoare.

      (1)  JO C 65, 23.2.2015.


title: Cauza T-297/10: Ordonanța Tribunalului din 11 octombrie 2011 — DBV/Comisia ( „Acțiune în anulare — Dumping — Importuri de anumite roți din aluminiu originare din China — Dreptul la apărare — Calculul valorii normale — Proporționalitate — Acțiune în parte vădit inadmisibilă și în parte vădit lipsită de orice temei juridic” )

text:
               26.11.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 347/32

         Ordonanța Tribunalului din 11 octombrie 2011 — DBV/Comisia
   (Cauza T-297/10) (1)

   (Acțiune în anulare - Dumping - Importuri de anumite roți din aluminiu originare din China - Dreptul la apărare - Calculul valorii normale - Proporționalitate - Acțiune în parte vădit inadmisibilă și în parte vădit lipsită de orice temei juridic)
   2011/C 347/54
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: DBV Deutscher Brennstoffvertrieb Würzburg GmbH (Würzburg, Germania) (reprezentanți: C. Rudolph și A. Günther, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: H. van Vliet și T. Maxian Rusche, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare a Regulamentului (UE) nr. 404/2010 al Comisiei din 10 mai 2010 al Comisiei din 10 mai 2010 de instituire a unei taxe antidumping provizorii la importurile de anumite roți din aluminiu originare din Republica Populară Chineză (JO L 117, p. 64).

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Obligă DBV Deutscher Brennstoffvertrieb Würzburg GmbH la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 246, 11.9.2010.


title: Cauza C-202/13: Cerere de decizie preliminară introdusă de High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) la 17 aprilie 2013 — Sean Ambrose McCarthy, Helena Patricia McCarthy Rodriguez, Natasha Caley McCarthy Rodriguez/Secretary of State for the Home Department

text:
               29.6.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 189/6

         Cerere de decizie preliminară introdusă de High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) la 17 aprilie 2013 — Sean Ambrose McCarthy, Helena Patricia McCarthy Rodriguez, Natasha Caley McCarthy Rodriguez/Secretary of State for the Home Department
   (Cauza C-202/13)
   2013/C 189/12
   Limba de procedură: engleza

      Instanța de trimitere

   High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court)

      Părțile din procedura principală

      Reclamanți: Sean Ambrose McCarthy, Helena Patricia McCarthy Rodriguez, Natasha Caley McCarthy Rodriguez

      Pârât: Secretary of State for the Home Department

      Întrebările preliminare

               1.

               Articolul 35 din Directiva 2004/38/CE (1) privind dreptul la liberă circulație și ședere pe teritoriul statelor membre pentru cetățenii Uniunii și membrii familiilor acestora permite unui stat membru să adopte o măsură de aplicabilitate generală pentru a refuza, a anula sau a retrage dreptul conferit de articolul 5 alineatul (2) din directivă, prin care membrii de familie care nu sunt resortisanți ai Uniunii care dețin permise de ședere eliberate în conformitate cu articolul 10 din directivă sunt scutiți de obligația de a deține o viză?

               2.

               Articolul 1 din Protocolul nr. 20 privind aplicarea anumitor aspecte ale articolului 26 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene în Regatul Unit și în Irlanda permite Regatului Unit să solicite titularilor de permise de ședere să dețină o viză de intrare care trebuie obținută înainte de sosirea la frontieră?

               3.

               În cazul în care răspunsurile la prima și la a doua întrebare sunt afirmative, regimul aplicat de Regatul Unit titularilor de permise de ședere din prezenta cauză este justificat având în vedere elementele prezentate în rezumat în cuprinsul hotărârii instanței de trimitere?

      (1)  Directiva 2004/38/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 29 aprilie 2004 privind dreptul la liberă circulație și ședere pe teritoriul statelor membre pentru cetățenii Uniunii și membrii familiilor acestora, de modificare a Regulamentului (CEE) nr. 1612/68 și de abrogare a Directivelor 64/221/CEE, 68/360/CEE, 72/194/CEE, 73/148/CEE, 75/34/CEE, 75/35/CEE, 90/364/CEE, 90/365/CEE și 93/96/CEE (JO L 158, p.77, Ediție specială, 05/vol. 7, p. 56).


title: Cauza T-7/04: Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 12 noiembrie 2008 — Shaker/OAPI — Limiñana y Botella (Limoncello della Costiera Amalfitana shaker) ( Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii figurative comunitare Limoncello della Costiera Amalfitana shaker — Marcă națională verbală anterioară LIMONCHELO — Motiv relativ de refuz — Risc de confuzie — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 — Recurs — Trimitere de către Curte )

text:
               10.1.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 6/19

         Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 12 noiembrie 2008 — Shaker/OAPI — Limiñana y Botella (Limoncello della Costiera Amalfitana shaker)
   (Cauza T-7/04) (1)

   („Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii figurative comunitare Limoncello della Costiera Amalfitana shaker - Marcă națională verbală anterioară LIMONCHELO - Motiv relativ de refuz - Risc de confuzie - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 - Recurs - Trimitere de către Curte’)
   (2009/C 6/37)
   Limba de procedură: italiana
   Părțile

      Reclamantă: Shaker di L. Laudato & C. Sas (Vietri sul Mare, Italia) (reprezentant: F. Sciaudone, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentanți: O. Montalto și P. Bullok, agenți)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI: Limiñana Botella SL (Monforte del Cid, Spania)
   Obiectul
   Acțiune introdusă împotriva Deciziei Camerei a doua de recurs a OAPI din 24 octobre 2003 (Cauza R 933/2002-2) privind o procedură de opoziție între Limiñana y Botella, SL et Shaker di L. Laudato & C. Sas.
   Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă Shaker di L. Laudato & C. Sas la plata tuturor cheltuielilor de judecată aferente procedurilor în fața Tribunalului și a Curții.

      (1)  JO C 59, 6.3.2004.


title: Cauza C-368/12: Ordonanța Curții (Camera a noua) din 18 aprilie 2013 (cerere de decizie preliminară formulată de Cour administrative d'appel de Nantes — Franța) — Adiamix/Ministre de l'Économie et des Finances [Articolul 53 alineatul (2) din Regulamentul de procedură — Trimitere preliminară — Ajutoare de stat — Decizie a Comisiei prin care un regim de ajutoare se declară incompatibil cu piața comună — Recuperarea ajutoarelor — Aprecierea validității unui act al Uniunii — Lipsa precizărilor referitoare la motivele care justifică necesitatea unui răspuns la întrebările preliminare — Inadmisibilitate vădită]

text:
               3.8.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 225/48

         Ordonanța Curții (Camera a noua) din 18 aprilie 2013 (cerere de decizie preliminară formulată de Cour administrative d'appel de Nantes — Franța) — Adiamix/Ministre de l'Économie et des Finances
   (Cauza C-368/12) (1)

   (Articolul 53 alineatul (2) din Regulamentul de procedură - Trimitere preliminară - Ajutoare de stat - Decizie a Comisiei prin care un regim de ajutoare se declară incompatibil cu piața comună - Recuperarea ajutoarelor - Aprecierea validității unui act al Uniunii - Lipsa precizărilor referitoare la motivele care justifică necesitatea unui răspuns la întrebările preliminare - Inadmisibilitate vădită)
   2013/C 225/84
   Limba de procedură: franceza

      Instanța de trimitere

   Cour administrative d'appel de Nantes

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Adiamix

      Pârât: Ministre de l'Économie et des Finances

      Obiectul

   Cerere de decizie preliminară — Cour administrative d'appel de Nantes — Validitatea Deciziei 2004/343/CE a Comisiei din 16 decembrie 2003 privind regimul de ajutoare pus în aplicare de Franța privind preluarea de întreprinderi în dificultate (JO L 108, p. 38)

      Dispozitivul

   Cererea de decizie preliminară introdusă de Cour administrative d'appel de Nantes (Franța), prin decizia din 26 iulie 2012, este vădit inadmisibilă.

      (1)  JO C 295, 29.9.2012.


title: Cauza T-568/15: Acțiune introdusă la 24 septembrie 2015 – Morgese şi alţii/OAPI – All Star

text:
               30.11.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 398/68

         Acțiune introdusă la 24 septembrie 2015 – Morgese şi alţii/OAPI – All Star
   (Cauza T-568/15)
   (2015/C 398/82)
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

      Părțile

      Reclamanţi: Giuseppe Morgese (Barletta, Italia), Pasquale Morgese (Barletta, Italia), Felice D’Onofrio (Barletta, Italia) (reprezentant: D. Russo, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: All Star CV (Hilversum, Ţările de Jos)

      Datele privind procedura în fața OAPI

      Solicitantul mărcii în litigiu: reclamanţii

      Marca în litigiu: marca comunitară figurativă care cuprinde elementul verbal „2 STAR 2S” – Cererea de înregistrare nr. 1 0 1 61  065

      Procedura care s-a aflat pe rolul OAPI: procedură de opoziție

      Decizia atacată: Decizia Camerei a cincea de recurs a OAPI din 1 iulie 2015 în cauza R 1906/2014-5

      Concluziile

   Reclamanţii solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei camerei de recurs;

               —

               rambursarea cheltuielilor de judecată efectuate în cadrul prezentei acțiuni și în cadrul procedurii în fața Camerei a cincea de recurs și luarea tuturor măsurilor și/sau a dispozițiilor suplimentare pe care Tribunalul le va considera adecvate.

      Motivul invocat

               —

               Decizia atacată a dat naștere unei concluzii eronate în ceea ce privește natura mărcilor și a elementelor lor, ceea ce ar putea avea un efect semnificativ asupra consumatorilor relevanți.


title: Cauza C-331/14: Cerere de decizie preliminară introdusă de Vrhovno sodišče Republike Slovenije (Slovenia) la 8 iulie 2014 – Petar Kezić s.p. Trgovina Prizma/Republika Slovenija – Ministrstvo za finance

text:
               8.9.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 303/30

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Vrhovno sodišče Republike Slovenije (Slovenia) la 8 iulie 2014 – Petar Kezić s.p. Trgovina Prizma/Republika Slovenija – Ministrstvo za finance
   (Cauza C-331/14)
   2014/C 303/38
   Limba de procedură: slovena

      Instanța de trimitere

   Vrhovno sodišče Republike Slovenije

      Părțile din procedura principală

      Recurent: Petar Kezić s.p. Trgovina Prizma

      Intimat: Republika Slovenija – Ministrstvo za finance

      Întrebarea preliminară

   Dispozițiile articolului 2 punctul 1 și ale articolului 4 alineatul (1) din A șasea directivă (1) trebuie interpretate în sensul că, în împrejurări precum cele din prezenta cauză – în care o persoană cumpără terenuri în calitate de persoană fizică, fără a i se aplica, în acest context, TVA-ul aferent intrărilor, și ulterior construiește pe aceste terenuri ca întreprinzător independent un centru comercial, apoi înregistrează ca imobilizări ale întreprinderii sale pe baza normelor contabile naționale numai o parte a terenurilor pe care construiește centrul comercial, pentru ca ulterior să vândă acest centru împreună cu toate terenurile beneficiarului clădirii construite – trebuie să se considere că o astfel de persoană, prin însuși faptul că nu înregistrează terenurile ca imobilizări ale întreprinderii sale, nu include aceste terenuri în sistemul TVA-ului și, așadar, la momentul vânzării acestora, nu este persoană impozabilă obligată să calculeze și apoi să achite TVA-ul aferent ieșirilor?

      (1)  A șasea directivă a Consiliului din 17 mai 1977 privind armonizarea legislațiilor statelor membre referitoare la impozitele pe cifra de afaceri – sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată: baza unitară de evaluare (77/388/CEE), JO L 145, p. 1.


title: Cauza T-589/10: Ordonanța Tribunalului din 4 iulie 2013 — Just Music Fernsehbetriebs/OAPI — France Télécom (Jukebox) ( „Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Decădere din drepturile asupra mărcii comunitare anterioare — Nepronunțare asupra fondului” )

text:
               7.9.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 260/41

         Ordonanța Tribunalului din 4 iulie 2013 — Just Music Fernsehbetriebs/OAPI — France Télécom (Jukebox)
   (Cauza T-589/10) (1)

   (Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Decădere din drepturile asupra mărcii comunitare anterioare - Nepronunțare asupra fondului)
   2013/C 260/72
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Just Music Fernsehbetriebs GmbH (Landshut, Germania) (reprezentant: T. Kaus, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant): P. Geroulakos, agent)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă în fața Tribunalului: France Télécom (Paris, Franța) (reprezentant: C. Bertheux Scotte, avocat)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei întâi de recurs a OAPI din 14 octombrie 2010 (cauza R 1408/2009-1), privind o procedură de opoziție între France Télécom și Just Music Fernsehbetriebs GmbH

      Dispozitivul

               1.

               Constată că nu mai este necesară pronunțarea asupra fondului.

               2.

               Atât Just Music Fernsehbetriebs GmbH, cât și France Télécom suportă propriile cheltuieli de judecată și jumătate din cheltuielile de judecată efectuate de Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele) (OAPI).

      (1)  JO C 72, 5.3.2011.


title: Cauza C-497/10: Hotărârea Curții (Camera întâi) din 22 decembrie 2010 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) — Regatul Unit) — Barbara Mercredi/Richard Chaffe [Cooperare judiciară în materie civilă — Regulamentul (CE) nr. 2201/2003 — Materie matrimonială și răspundere părintească — Copil al unor părinți necăsătoriți — Noțiunea „reședință obișnuită” a unui copil de vârstă mică — Noțiunea „încredințare” ]

text:
               19.2.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 55/17

         Hotărârea Curții (Camera întâi) din 22 decembrie 2010 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) — Regatul Unit) — Barbara Mercredi/Richard Chaffe
   (Cauza C-497/10) (1)

   (Cooperare judiciară în materie civilă - Regulamentul (CE) nr. 2201/2003 - Materie matrimonială și răspundere părintească - Copil al unor părinți necăsătoriți - Noțiunea „reședință obișnuită” a unui copil de vârstă mică - Noțiunea „încredințare”)
   2011/C 55/30
   Limba de procedură: engleza

      Instanța de trimitere

   Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Barbara Mercredi

      Pârât: Richard Chaffe

      Obiectul

   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) — Interpretarea articolelor 8 și 10 din Regulamentul (CE) nr. 2201/2003 al Consiliului din 27 noiembrie 2003 privind competența, recunoașterea și executarea hotărârilor judecătorești în materie matrimonială și în materia răspunderii părintești, de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 1347/2000 (JO L 338, p. 1, Ediție specială, 19/vol. 06, p. 183) — Noțiunea de reședință obișnuită — Copil născut în Regatul Unit, având tată britanic și mamă franțuzoaică și care are cetățenia mamei, părinții nefiind căsătoriți — Copil deplasat de mamă în Réunion — Deplasare legală la momentul la care a avut loc întrucât, la acel moment, mama era titulara răspunderii părintești în privința copilului — Cereri subsecvente formulate de tată prin care solicita răspundere părintească, reședință alternativă și drept de vizită, introduse la instanțele britanice — Ordonanță emisă de High Court prin care se dispune înapoierea copilului în Regatul Unit — Ordonanță atacată de mamă pentru motivul că reședința obișnuită a copilului nu mai era în Regatul Unit la momentul sesizării instanței

      Dispozitivul

               1.

               Noțiunea „reședință obișnuită”, astfel cum aceasta reiese din articolele 8 și 10 din Regulamentul (CE) nr. 2201/2003 al Consiliului din 27 noiembrie 2003 privind competența, recunoașterea și executarea hotărârilor judecătorești în materie matrimonială și în materia răspunderii părintești, de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 1347/2000, trebuie interpretată în sensul că respectiva reședință corespunde locului care exprimă o anumită integrare a copilului într-un mediu social și familial. În acest scop, atunci când în litigiu se află situația unui copil de vârstă mică ce locuiește de numai câteva zile cu mama sa într-un stat membru, altul decât cel în care are reședința obișnuită, în care a fost deplasat, trebuie mai ales să fie luate în considerare, pe de o parte, durata, regularitatea, condițiile și motivele sejurului pe teritoriul acestui stat membru și ale mutării mamei în statul respectiv și, pe de altă parte, dată fiind în special vârsta copilului, originile geografice și familiale ale mamei, precum și raporturile familiale și sociale pe care aceasta și copilul le au în același stat membru. Este de competența instanței naționale să determine reședința obișnuită a copilului, ținând cont de ansamblul împrejurărilor de fapt specifice fiecărui caz în parte.
               În ipoteza în care aplicarea criteriilor sus-menționate ar conduce, în cauza principală, la concluzia că reședința obișnuită a copilului nu poate fi stabilită, determinarea instanței competente ar trebui efectuată pe baza criteriului „prezenței copilului”, în sensul articolului 13 din regulament.

               2.

               Deciziile unei instanțe dintr-un stat membru prin care este respinsă, în temeiul Convenției de la Haga din 25 octombrie 1980 asupra aspectelor civile ale răpirii internaționale de copii, o cerere de înapoiere imediată a unui copil în circumscripția unei instanțe dintr-un alt stat membru, și care se referă la răspunderea părintească privind acest copil, nu afectează deciziile care trebuie adoptate în acest alt stat membru cu privire la acțiuni referitoare la răspunderea părintească ce au fost introduse anterior și care se află încă pe rolul acesteia.

      (1)  JO C 328, 4.12.2010.


title: Cauza T-46/09: Acțiune introdusă la 6 februarie 2009 – Republica Elenă/Comisia

text:
               18.4.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 90/27

         Acțiune introdusă la 6 februarie 2009 – Republica Elenă/Comisia
   (Cauza T-46/09)
   2009/C 90/44
   Limba de procedură: greaca

      Părțile

      Reclamantă: Republica Elenă (reprezentanți: V. Kontolaimos, I. Chalkias și S. Charitaki, consilieri juridici ai statului și S. Papaïoannou, reprezentant juridic al Serviciului juridic al statului)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene

      Concluziile reclamantei

               —

               Anularea sau modificarea deciziei atacate, potrivit celor precizate mai clar în acțiune;

               —

               obligarea Comisiei Comunităților Europene la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Prezenta acțiune este îndreptată împotriva Deciziei C(2008) 7820 final a Comisiei din 8 decembrie 2008 de excludere de la finanțarea comunitară a anumitor cheltuieli efectuate de statele membre în cadrul secțiunii Garantare a Fondului european de orientare și garantare agricolă (FEOGA) și în cadrul Fondului european de garantare agricolă (FEGA), notificată reclamantei sub numărul SG-Greffe (2008) D 207864/09-12-2008.
   Reclamanta invocă douăsprezece motive de anulare în susținerea argumentelor sale.
   Mai precis, în domeniul citricelor, în temeiul primului motiv de anulare, reclamanta arată că, în ceea ce privește suma corecției propuse, Comisia a interpretat și a aplicat în mod eronat documentele Comisiei AGRI VI 5330/97, AGRI 61495/2002/REV I și AGRI 60637/2006 (calcularea consecințelor financiare la închiderea conturilor FEOGA – Orientări – Deficiențe recurente – Recidivă) întrucât nu există nici o lipsă de controale de bază, nici deficiențe recurente în schema de ajutor pentru citrice, în timp ce, prin intermediul celui de al doilea motiv de anulare, aceasta invocă aprecierea eronată a situației de fapt de către Comisie și impunerea de către Comisie a unei corecții financiare disproporționate, întrucât controalele administrative și contabile au avut loc, iar plata în numerar a privit numai un singur caz.
   În domeniul ajutoarelor pentru bumbac, în temeiul celui de al treilea motiv de anulare, reclamanta înaintează cinci argumente specifice: a) în opinia acesteia, corecția este arbitrară și disproporționată întrucât nu s-a ținut seama de îmbunătățirea sistemului și de modificarea tardivă a schemei de ajutor pentru bumbac în anul 2001; b) corecția ar fi trebuit să fie diferită în fiecare an, dat fiind că situația sistemului de control nu era aceeași în cursul ambelor perioade; c) contabilitatea schemei de ajutor pentru bumbac era asigurată de SIGC; d) măsurile de mediu au fost controlate în timp util și e) executarea controalelor la fața locului privind suprafețele (5 %) a avut loc în timp util și a fost eficace.
   În ceea ce privește primele pentru bovine, în temeiul celui de al patrulea motiv de anulare, reclamanta susține că decizia atacată este afectată întrucât a fost adoptată după expirarea termenului rezonabil de finalizare a procedurii de închidere a conturilor și că trebuie anulată întrucât a fost adoptată de o instituție care, ratione temporis, nu era competentă și/sau întrucât a fost adoptată ca urmare a unui abuz de putere al Comisiei și/sau întrucât încalcă securitatea juridică a statelor membre.
   Prin intermediul celui de al cincilea motiv de anulare, Republica Elenă arată, în subsidiar, că decizia Comisiei trebuie anulată întrucât aceasta retroactivează, pentru impunerea corecțiilor, la o perioadă anterioară scrisorii de conciliere sau, în lipsă, ultimei scrisori cu observații.
   Prin intermediul celui de al șaselea motiv, în special în ceea ce privește motivele impunerii corecțiilor, Republica Elenă invocă interpretarea și aplicarea eronată a articolului 7 din Regulamentul (CE) nr. 1258/1999 (1) și a Orientărilor, aprecierea greșită a situației de fapt și a probelor sau, în caz contrar, o eroare cu privire la situația de fapt, precum și lipsa de motivare.
   În domeniul ajutorului pentru ulei de măsline, în temeiul celui de al șaptelea motiv de anulare, se susține că decizia atacată este afectată întrucât a fost adoptată după expirarea termenului rezonabil de finalizare a procedurii de închidere a conturilor și că trebuie anulată întrucât a fost adoptată de o instituție care, ratione temporis, nu era competentă și/sau întrucât a fost adoptată ca urmare a unui abuz de putere al Comisiei și/sau întrucât încalcă securitatea juridică a statelor membre.
   Prin intermediul celui de al optulea motiv de anulare, se susține, cu titlu subsidiar, că decizia atacată retroactivează, pentru impunerea corecțiilor, la o perioadă anterioară scrisorii de conciliere sau, în lipsă, ultimei scrisori cu observații.
   Prin intermediul celui de al nouălea motiv de anulare și, în special, în ceea ce privește motivele impunerii corecției, reclamanta arată că decizia atacată trebuie anulată pentru interpretarea eronată a Regulamentului (CE) nr. 1258/1999 și a Regulamentului (CE) nr. 1663/95 (2), a Orientărilor VI/5330/97 și AGRI/61495/2002 și a dispozițiilor speciale ale regimului în cauză [Regulamentul (CEE) nr. 2261/84 (3) (articolul 16), Regulamentul (CE) nr. 2366/98 (4) (articolele 27 și 28) și Regulamentul (CE) nr. 1638/98 (5) (articolele 2 și 2a)], eroare cu privire la situația de fapt, aprecierea greșită a situației de fapt, lipsa de motivare și încălcarea principiului proporționalității.
   În sfârșit, în ceea ce privește depășirea prin corecțiile financiare a limitelor de plată tardivă, prin intermediul celui de al zecelea motiv, reclamanta susține că decizia atacată trebuie să fie anulată, în partea care privește ancheta FA/2005/70, pentru încălcarea normelor procedurii de închidere a conturilor și a Regulamentului (CE) nr. 817/2004 (6), pentru lipsă de motivare și încălcarea principiului proporționalității.
   Prin intermediul celui de al unsprezecelea motiv de anulare, reclamanta susține că decizia Comisiei trebuie să fie anulată de asemenea în ceea ce privește capitolul său privind ancheta contabilă FA/2006/108 pentru încălcarea normelor procedurii de închidere a conturilor, aplicarea eronată a Regulamentului (CE) nr. 296/96 (7), aprecierea greșită a situației de fapt, lipsa de motivare și încălcarea principiului proporționalității, în timp ce, în sfârșit, prin intermediul celui de al doisprezecelea motiv de anulare, este atacat capitolul deciziei atacate privind ancheta FA/2006/137 pentru motivare insuficientă.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 1258/1999 al Consiliului din 17 mai 1999 privind finanțarea politicii agricole comune (JO L 160, p. 103).

      (2)  Regulamentul (CE) nr. 1663/95 al Comisiei din 7 iulie 1995 de stabilire a normelor de aplicare a Regulamentului (CEE) nr. 729/70 al Consiliului privind procedura de lichidare a conturilor FEOGA, secțiunea Garantare (JO L 158, p. 6).

      (3)  Regulamentul (CEE) nr. 2261/84 al Consiliului din 17 iulie 1984 de adoptare a normelor generale privind acordarea ajutorului pentru producția de ulei de măsline și pentru organizațiile de producători (JO L 208, p. 3).

      (4)  Regulamentul (CE) nr. 2366/98 al Comisiei din 30 octombrie 1998 de stabilire a normelor de aplicare a schemei de ajutor pentru producția de ulei de măsline pentru campaniile de comercializare 1998/1999-2000/2001 (JO L 293, p. 50).

      (5)  Regulamentul (CE) nr. 1638/98 al Consiliului din 20 iulie 1998 de modificare a Regulamentului nr. 136/66/CEE privind stabilirea unei organizări comune a piețelor în sectorul uleiurilor și grăsimilor (JO L 210, p. 32).

      (6)  Regulamentul (CE) nr. 817/2004 al Comisiei din 29 aprilie 2004 de stabilire a normelor de aplicare a Regulamentului (CE) nr. 1257/1999 al Consiliului privind sprijinul pentru dezvoltare rurală acordat din Fondul European de Orientare și Garantare Agricolă (FEOGA) (JO L 153, p. 30, Ediție specială 03/vol. 57, p. 116).

      (7)  Regulamentul (CE) nr. 296/96 al Comisiei din 16 februarie 1996 privind datele care urmează să fie transmise de către statele membre și contabilizarea lunară a cheltuielilor finanțate în cadrul secțiunii Garantare a Fondului European de Orientare și Garantare Agricolă (FEOGA) și de abrogare a Regulamentului (CEE) nr. 2776/88 (JO L 39, p. 5).


title: Cauza T-174/10: Hotărârea Tribunalului din 22 septembrie 2011 — ara/OAPI — Allrounder (A cu două motive triunghiulare) [ Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Înregistrare națională care desemnează Comunitatea Europeană — Marca figurativă A cu două motive triunghiulare — Marca națională verbală anterioară A — Motiv relativ de refuz — Lipsa riscului de confuzie — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 ]

text:
               29.10.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 319/18

         Hotărârea Tribunalului din 22 septembrie 2011 — ara/OAPI — Allrounder (A cu două motive triunghiulare)
   (Cauza T-174/10) (1)

   (Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Înregistrare națională care desemnează Comunitatea Europeană - Marca figurativă A cu două motive triunghiulare - Marca națională verbală anterioară A - Motiv relativ de refuz - Lipsa riscului de confuzie - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009)
   2011/C 319/36
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: ara AG (Langenfeld, Germania) (reprezentanți: inițial M. Gail, ulterior M. Gail și H. Pernez, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: A. Folliard-Monguiral, agent)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: Allrounder SARL (Sarrebourg, Franța) (reprezentant: N. Boespflug, avocat)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei întâi de recurs a OAPI din 26 ianuarie 2010 (cauza R 481/2009-1) privind o procedură de opoziție între ara AG și Allrounder SARL.

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Obligă ara AG la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 179, 3.7.2010


title: Cauza C-211/13: Acțiune introdusă la 19 aprilie 2013 — Comisia Europeană/Republica Federală Germania

text:
               15.6.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 171/23

         Acțiune introdusă la 19 aprilie 2013 — Comisia Europeană/Republica Federală Germania
   (Cauza C-211/13)
   2013/C 171/45
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: W. Mölls și W. Roels, agenți)

      Pârâtă: Republica Federală Germania

      Concluziile reclamantei

   Reclamanta solicită Curții:

               —

               constatarea faptului că Republica Federală Germania nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 63 TFUE prin faptul că a adoptat și a menținut dispoziții potrivit cărora, la aplicarea impozitului pe succesiuni și pe donații în privința unui bun imobil situat în Germania se acordă doar o reducere într-un cuantum scăzut, în cazul în care donatorul sau defunctul și dobânditorul își au reședința într-un alt stat membru la momentul deschiderii succesiunii sau al efectuării donației, în timp ce o reducere cu mult mai mare se acordă în cazul în care cel puțin una dintre cele două părți interesate își are reședința în Germania la momentul respectiv.

               —

               obligarea Republicii Federale Germania la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În dreptul german, impozitarea succesiunilor și a donațiilor este redusă prin acordarea unor reduceri relativ mari, în special în cazul succesiunilor și al donațiilor între soți, între părinți și copii, precum și între anumite rude. Totuși, aceste reduceri într-un cuantum ridicat se aplică numai atunci când Germania face uz de un drept de impozitare nelimitat, în timp ce în cazul unui drept de impozitare limitat se aplică doar o reducere forfetară într-un cuantum scăzut. Potrivit criteriilor prezentate de Curte în Hotărârea Mattner (1), această reglementare nu este compatibilă cu articolul 63 TFUE.

      (1)  Hotărârea din 22 aprilie 2010, Mattner, C-510/08, Rep., p. I-3553.


title: Cauza C-134/15: Cerere de decizie preliminară introdusă de Sächsischen Oberverwaltungsgericht (Germania) la 19 martie 2015 – Lidl Dienstleistungs -GmbH & Co. KG/Freistaat Sachsen

text:
               22.6.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 205/15

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Sächsischen Oberverwaltungsgericht (Germania) la 19 martie 2015 – Lidl Dienstleistungs -GmbH & Co. KG/Freistaat Sachsen
   (Cauza C-134/15)
   (2015/C 205/20)
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Sächsisches Oberverwaltungsgericht

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Lidl Dienstleistungs-GmbH & Co. KG

      Pârât: Freistaat Sachsen

      Întrebările preliminare

               1)

               Este articolul 5 alineatul (4) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 543/2008 (1) compatibil cu articolul 6 alineatul (1) primul paragraf din Tratatul privind Uniunea Europeană coroborat cu articolul 15 alineatul (1) și cu articolul 16 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene?

               2)

               Este articolul 5 alineatul (4) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 543/2008 compatibil cu articolul 40 alineatul (2) al doilea paragraf TFUE?

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 543/2008 al Comisiei din 16 iunie 2008 de stabilire a normelor de aplicare a Regulamentului (CE) nr. 1234/2007 al Consiliului în ceea ce privește standardele de comercializare a cărnii de pasăre (JO L 157, p. 46).