title: Cauza C-466/21 P: Recurs introdus la 29 iulie 2021 de Land Rheinland-Pfalz împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a noua) din 19 mai 2021 în cauza T-218/18, Deutsche Lufthansa AG/Comisia Europeană

text:
               13.9.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 368/14

      Recurs introdus la 29 iulie 2021 de Land Rheinland-Pfalz împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a noua) din 19 mai 2021 în cauza T-218/18, Deutsche Lufthansa AG/Comisia Europeană
      (Cauza C-466/21 P)
      (2021/C 368/14)
      Limba de procedură: germana

         Părțile

         Recurent: Land Rheinland-Pfalz (reprezentanți: R. van der Hout, avocat, C. Wagner, avocat)

         Celelalte părți din procedură: Deutsche Lufthansa AG, Comisia Europeană, Republica Federală Germania

         Concluziile recurentului

      Recurentul solicită Curții:

                  —

                  anularea Hotărârii Tribunalului (Camera a noua) din 19 mai 2021 în cauza T-218/18, Deutsche Lufthansa/Comisia și respingerea definitivă a acțiunii; și

                  —

                  obligarea Deutsche Lufthansa AG la cheltuielile de judecată aferente procedurii în primă instanță și procedurii de recurs.

         Motivele și principalele argumente

      Recursul se întemeiază pe cinci motive:

                  —

                     Primul motiv, bazat pe argumentul că Tribunalul a săvârșit o eroare de drept atunci când a presupus că Deutsche Lufthansa AG („DLH”) avea calitate procesuală activă în temeiul articolului 263 alineatul (4) TFUE. Acesta a presupus în mod eronat că DLH era parte în sensul articolului 1 litera (h) și a articolului 24 din Regulamentul (UE) 2015/1589 (1) și că invocase o încălcare a drepturilor sale procedurale în cadrul acțiunii sale. În plus, Tribunalul nu și-a motivat suficient decizia referitor la calitatea procesuală activă în privința aspectelor pertinente.

                  —

                     Al doilea motiv, bazat pe argumentul că Tribunalul a săvârșit o eroare de drept atunci când și-a întemeiat aprecierea cu privire la zona de atracție comercială numai pe textul deciziei atacate, fără a se referi la context și la documentele pertinente din procedura administrativă.

                  —

                     Al treilea motiv, bazat pe argumentul că Tribunalul a săvârșit o eroare de drept atunci când și-a întemeiat hotărârea pe faptul că Comisia ar fi omis să țină seama de aeroporturile de destinație și de alte particularități arunci când a apreciat zona de atracție comercială. Având în vedere că DLH nu a atacat acest aspect în acțiunea sa, Tribunalul nu ar fi trebuit să admită acțiunea pentru acest motiv.

                  —

                     Al patrulea motiv, bazat pe argumentul că Tribunalul a săvârșit o eroare de drept atunci când a considerat că Comisia nu a înlăturat toate îndoielile referitoare la compatibilitatea cu piața internă în ceea ce privește zona de atracție comercială. Procedând astfel, Tribunalul nu a ținut seama de faptul că Comisia, pe de o parte, trebuie să se pronunțe asupra închiderii procedurii de examinare preliminară pe baza informațiilor aflate la dispoziția sa la acea vreme și, pe de altă parte, că aceasta nu avea niciun motiv de îngrijorare la momentul examinării compatibilității cu Orientările privind ajutoarele acordate aviației.

                  —

                     Al cincilea motiv, bazat pe argumentul că Tribunalul a încălcat articolul 264 alineatul (2) TFUE atunci când a anulat decizia atacată fără a preciza efectele care ar fi trebuit să continue să se aplice. În plus, acesta și-a încălcat obligația de motivare, întrucât nu a justificat decizia în privința efectului în timp.

         (1)  Regulamentul (UE) 2015/1589 al Consiliului din 13 iulie 2015 de stabilire a normelor de aplicare a articolului 108 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (JO 2015, L 248, p. 9).


title: Cauza C-474/20: Ordonanța președintelui Curții din 18 iunie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Vrhovni sud – Croația) – I.D./Z b. d.d.

text:
               13.9.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 368/15

      Ordonanța președintelui Curții din 18 iunie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Vrhovni sud – Croația) – I.D./Z b. d.d.
      (Cauza C-474/20) (1)

      (2021/C 368/15)
      Limba de procedură: croata
      Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

         (1)  JO C 423, 7.12.2020.


title: Cauza C-526/20: Ordonanța președintelui Curții din 17 iunie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Landgericht Köln – Germania) – IO, SP, DR/Deutsche Lufthansa AG

text:
               13.9.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 368/15

      Ordonanța președintelui Curții din 17 iunie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Landgericht Köln – Germania) – IO, SP, DR/Deutsche Lufthansa AG
      (Cauza C-526/20) (1)

      (2021/C 368/16)
      Limba de procedură: germana
      Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

         (1)  JO C 28, 25.1.2021.


title: Cauza C-528/20: Ordonanța președintelui Curții din 18 iunie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Landgericht Köln – Germania) – CT/Deutsche Lufthansa AG

text:
               13.9.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 368/15

      Ordonanța președintelui Curții din 18 iunie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Landgericht Köln – Germania) – CT/Deutsche Lufthansa AG
      (Cauza C-528/20) (1)

      (2021/C 368/18)
      Limba de procedură: germana
      Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

         (1)  JO C 28, 25.1.2021.


title: Cauza C-529/20: Ordonanța președintelui Curții din 17 iunie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Landgericht Köln – Germania) – AP/Deutsche Lufthansa AG

text:
               13.9.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 368/16

      Ordonanța președintelui Curții din 17 iunie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Landgericht Köln – Germania) – AP/Deutsche Lufthansa AG
      (Cauza C-529/20) (1)

      (2021/C 368/19)
      Limba de procedură: germana
      Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

         (1)  JO C 28, 25.1.2021.


title: Cauza C-565/20: Ordonanța președintelui Curții din 17 iunie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Landgericht Köln – Germania) – DS/Deutsche Lufthansa AG

text:
               13.9.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 368/16

      Ordonanța președintelui Curții din 17 iunie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Landgericht Köln – Germania) – DS/Deutsche Lufthansa AG
      (Cauza C-565/20) (1)

      (2021/C 368/20)
      Limba de procedură: germana
      Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

         (1)  JO C 19, 18.1.2021.


title: Cauza C-566/20: Ordonanța președintelui Curții din 17 iunie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Landgericht Köln – Germania) – DG/Deutsche Lufthansa AG

text:
               13.9.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 368/16

      Ordonanța președintelui Curții din 17 iunie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Landgericht Köln – Germania) – DG/Deutsche Lufthansa AG
      (Cauza C-566/20) (1)

      (2021/C 368/21)
      Limba de procedură: germana
      Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

         (1)  JO C 28, 25.1.2021.


title: Cauza C-627/20: Ordonanța președintelui Curții ss din 17 iunie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Landgericht Köln – Germania) – Deutsche Lufthansa AG/OP

text:
               13.9.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 368/16

      Ordonanța președintelui Curții ss din 17 iunie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Landgericht Köln – Germania) – Deutsche Lufthansa AG/OP
      (Cauza C-627/20) (1)

      (2021/C 368/22)
      Limba de procedură: germana
      Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

         (1)  JO C 72, 1.3.2021.


title: Cauza C-628/20: Ordonanța președintelui Curții din 17 iunie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Landgericht Köln – Germania) – Deutsche Lufthansa AG/BA

text:
               13.9.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 368/17

      Ordonanța președintelui Curții din 17 iunie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Landgericht Köln – Germania) – Deutsche Lufthansa AG/BA
      (Cauza C-628/20) (1)

      (2021/C 368/23)
      Limba de procedură: germana
      Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

         (1)  JO C 72, 1.3.2021.


title: Cauza C-630/20: Ordonanța președintelui Curții din 17 iunie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Landgericht Köln – Germania) – Deutsche Lufthansa AG/CS

text:
               13.9.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 368/17

      Ordonanța președintelui Curții din 17 iunie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Landgericht Köln – Germania) – Deutsche Lufthansa AG/CS
      (Cauza C-630/20) (1)

      (2021/C 368/24)
      Limba de procedură: germana
      Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

         (1)  JO C 72, 1.3.2021.


title: Cauza C-631/20: Ordonanța președintelui Curții din 17 iunie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Landgericht Köln – Germania) – Deutsche Lufthansa/PR, TV

text:
               13.9.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 368/17

      Ordonanța președintelui Curții din 17 iunie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Landgericht Köln – Germania) – Deutsche Lufthansa/PR, TV
      (Cauza C-631/20) (1)

      (2021/C 368/25)
      Limba de procedură: germana
      Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

         (1)  JO C 72, 1.3.2021.


title: Cauza C-712/20: Ordonanța președintelui Curții din 17 iunie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Landgericht Köln – Germania) – GJ/Ryanair DAC

text:
               13.9.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 368/17

      Ordonanța președintelui Curții din 17 iunie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Landgericht Köln – Germania) – GJ/Ryanair DAC
      (Cauza C-712/20) (1)

      (2021/C 368/26)
      Limba de procedură: germana
      Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

         (1)  JO C 128, 12.4.2021.


title: Cauza C-10/21: Ordonanța președintelui Curții din 17 iunie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Landgericht Köln – Germania) – Deutsche Lufthansa AG/TZ

text:
               13.9.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 368/18

      Ordonanța președintelui Curții din 17 iunie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Landgericht Köln – Germania) – Deutsche Lufthansa AG/TZ
      (Cauza C-10/21) (1)

      (2021/C 368/27)
      Limba de procedură: germana
      Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

         (1)  JO C 88, 15.3.2021.


title: Cauza C-11/21: Ordonanța președintelui Curții din 18 iunie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Landgericht Köln – Germania) – Deutsche Lufthansa AG/IY, TP

text:
               13.9.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 368/18

      Ordonanța președintelui Curții din 18 iunie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Landgericht Köln – Germania) – Deutsche Lufthansa AG/IY, TP
      (Cauza C-11/21) (1)

      (2021/C 368/28)
      Limba de procedură: germana
      Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

         (1)  JO C 88, 15.3.2021.


title: Cauza C-12/21: Ordonanța președintelui Curții din 17 iunie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Landgericht Köln – Germania) – Deutsche Lufthansa AG/FL

text:
               13.9.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 368/18

      Ordonanța președintelui Curții din 17 iunie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Landgericht Köln – Germania) – Deutsche Lufthansa AG/FL
      (Cauza C-12/21) (1)

      (2021/C 368/29)
      Limba de procedură: germana
      Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

         (1)  JO C 88, 15.3.2021.


title: Cauza C-107/21: Ordonanța președintelui Curții din 17 iunie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Landgericht Köln – Germania) – Deutsche Lufthansa AG/ZR

text:
               13.9.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 368/18

      Ordonanța președintelui Curții din 17 iunie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Landgericht Köln – Germania) – Deutsche Lufthansa AG/ZR
      (Cauza C-107/21) (1)

      (2021/C 368/30)
      Limba de procedură: germana
      Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

         (1)  JO C 182, 10.5.2021


title: Cauza C-135/21: Ordonanța președintelui Curții din 18 iunie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Landgericht Köln – Germania) – Deutsche Lufthansa AG/GD, WT

text:
               13.9.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 368/19

      Ordonanța președintelui Curții din 18 iunie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Landgericht Köln – Germania) – Deutsche Lufthansa AG/GD, WT
      (Cauza C-135/21) (1)

      (2021/C 368/31)
      Limba de procedură: germana
      Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

         (1)  JO C 182, 10.5.2021.


title: Cauza C-165/21: Ordonanța președintelui Curții din 18 iunie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Københavns Byret – Danemarca) – Orion Corporation/Lægemiddelstyrelsen, cu participarea: Teva Danmark A/S

text:
               13.9.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 368/19

      Ordonanța președintelui Curții din 18 iunie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Københavns Byret – Danemarca) – Orion Corporation/Lægemiddelstyrelsen, cu participarea: Teva Danmark A/S
      (Cauza C-165/21) (1)

      (2021/C 368/32)
      Limba de procedură: daneza
      Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

         (1)  JO C 206, 31.5.2021


title: Cauza T-185/19: Hotărârea Tribunalului din 14 iulie 2021 – Public.Resource.Org și Right to Know/Comisia [„Acces la documente – Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 – Standarde armonizate – Documente privind patru standarde armonizate aprobate de CEN – Refuzul accesului – Excepție referitoare la protecția intereselor comerciale ale unui terț – Protecție care decurge din dreptul de autor”]

text:
               13.9.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 368/20

      Hotărârea Tribunalului din 14 iulie 2021 – Public.Resource.Org și Right to Know/Comisia
      (Cauza T-185/19) (1)

      („Acces la documente - Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 - Standarde armonizate - Documente privind patru standarde armonizate aprobate de CEN - Refuzul accesului - Excepție referitoare la protecția intereselor comerciale ale unui terț - Protecție care decurge din dreptul de autor”)
      (2021/C 368/33)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamante: Public.Resource.Org, Inc. (Sebastopol, California, Statele Unite), Right to Know CLG (Dublin, Irlanda) (reprezentanți: F. Logue, solicitor, A. Grünwald, J. Hackl și C. Nüßing, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: G. Gattinara, F. Thiran și S. Delaude, agenți)

         Interveniente în susținerea pârâtei: Comitetul European de Standardizare și alte 14 interveniente ale căror denumiri figurează în anexa hotărârii (reprezentanţi: U. Karpenstein, K. Dingemann și M. Kottmann, avocați)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE prin care se solicită anularea Deciziei C(2019) 639 final a Comisiei din 22 ianuarie 2019 de respingere a cererii de acces la patru standarde armonizate adoptate de CEN

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Public.Resource.Org, Inc. și Right to Know CLG suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și cheltuielile de judecată efectuate de Comisia Europeană.

                  3)

                  Comitetul European de Standardizare (CEN), Asociación Española de Normalización (UNE), Asociația de Standardizare din România (ASRO), Association française de normalisation (AFNOR), Austrian Standards International (ASI), British Standards Institution (BSI), Bureau de normalisation/Bureau voor Normalisatie (NBN), Dansk Standard (DS), Deutsches Institut für Normung eV (DIN), Koninklijk Nederlands Normalisatie Instituut (NEN), Schweizerische Normen Vereinigung (SNV), Standard Norge (SN), Suomen Standardisoimisliitto ry (SFS), Svenska institutet för standarder (SIS) și Institut za standardizaciju Srbije (ISS) suportă propriile cheltuieli de judecată.

         (1)  JO C 172, 20.5.2019.


title: Cauza T-562/20: Hotărârea Tribunalului din 14 iulie 2021 – Upper Echelon Products/EUIPO (Everlasting Comfort) [„Marcă a Uniunii Europene – Înregistrare internațională care desemnează Uniunea Europeană – Marca verbală Everlasting Confort – Motiv absolut de refuz – Caracter descriptiv – Articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (UE) 2017/1001”]

text:
               13.9.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 368/21

      Hotărârea Tribunalului din 14 iulie 2021 – Upper Echelon Products/EUIPO (Everlasting Comfort)
      (Cauza T-562/20) (1)

      („Marcă a Uniunii Europene - Înregistrare internațională care desemnează Uniunea Europeană - Marca verbală Everlasting Confort - Motiv absolut de refuz - Caracter descriptiv - Articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (UE) 2017/1001”)
      (2021/C 368/35)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Upper Echelon Products LLC (Austin, Texas, Statele Unite) (reprezentant: M. Izquierdo Blanco, avocată)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentant: D. Hanf, agent)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei întâi de recurs a EUIPO din 14 iulie 2020 (cauza R 952/2020-1) privind înregistrarea internațională care desemnează Uniunea Europeană a mărcii verbale Everlasting Comfort.

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Obligă Upper Echelon Products LLC la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 371, 3.11.2020.


title: Cauza T-677/20: Hotărârea Tribunalului din 14 iulie 2021 – Ryanair și Laudamotion/Comisia (Austrian Airlines; Covid-19) („Ajutoare de stat – Piața austriacă a transportului aerian – Ajutor acordat de Austria în favoarea unei companii aeriene în cadrul pandemiei de COVID-19 – Împrumut subordonat în favoarea Austrian Airlines – Decizie de a nu ridica obiecții – Ajutor acordat anterior societății-mamă a beneficiarului – Ajutor destinat reparării pagubelor provocate de un eveniment extraordinar – Libertatea de stabilire – Libera prestare a serviciilor – Egalitatea de tratament – Obligația de motivare”)

text:
               13.9.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 368/22

      Hotărârea Tribunalului din 14 iulie 2021 – Ryanair și Laudamotion/Comisia (Austrian Airlines; Covid-19)
      (Cauza T-677/20) (1)

      („Ajutoare de stat - Piața austriacă a transportului aerian - Ajutor acordat de Austria în favoarea unei companii aeriene în cadrul pandemiei de COVID-19 - Împrumut subordonat în favoarea Austrian Airlines - Decizie de a nu ridica obiecții - Ajutor acordat anterior societății-mamă a beneficiarului - Ajutor destinat reparării pagubelor provocate de un eveniment extraordinar - Libertatea de stabilire - Libera prestare a serviciilor - Egalitatea de tratament - Obligația de motivare”)
      (2021/C 368/36)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamante: Ryanair DAC (Swords, Irlanda), Laudamotion GmbH (Schwechat, Austria) (reprezentanți: E. Vahida, F. C. Laprévote, V. Blanc, S. Rating și I. G. Metaxas Maranghidis, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: L. Flynn, F. Tomat și S. Noë, agenți)

         Interveniente în susținerea pârâtei: Republica Federală Germania (reprezentanți: R. Kanitz, J. Möller și P.-L. Krüger, agenți), Republica Austria (reprezentanți: A. Posch, J. Schmoll, G. Eberhard și S. Weber, agenți), Austrian Airlines AG (Viena, Austria), (reprezentant: A. Zellhofer, avocat)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE prin care se solicită anularea Deciziei C(2020) 4684 final a Comisiei din 6 iulie 2020 privind ajutorul de stat SA.57539 (2020/N) – Austria – COVID-19 – Ajutor în favoarea Austrian Airlines.

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Obligă Ryanair DAC și Laudamotion GmbH să suporte propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de Comisia Europeană.

                  3)

                  Republica Federală Germania, Republica Austria și Austrian Airlines AG suportă propriile cheltuieli de judecată.

         (1)  JO C 9, 11.1.2021.


title: Cauza T-363/21: Acțiune introdusă la 28 iunie 2021 – Česká asociace satelitních operátorů/Comisia

text:
               13.9.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 368/23

      Acțiune introdusă la 28 iunie 2021 – Česká asociace satelitních operátorů/Comisia
      (Cauza T-363/21)
      (2021/C 368/38)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Česká asociace satelitních operátorů z. s. (Praga, Republica Cehă) (reprezentant: R. Kubáč, avocat)

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea Deciziei din 15 martie 2021 privind ajutorul de stat SA.55805 (2020/FC) – Republica Cehă – Extension of DTT network operators' frequency licenses;

                  —

                  obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamanta invocă două motive.

                  1.

                  Primul motiv este întemeiat pe o eroare vădită de apreciere.

                  2.

                  Al doilea motiv este întemeiat pe faptul că decizia Comisiei nu este motivată în mod corespunzător.


title: Cauza T-365/21: Acțiune introdusă la 28 iunie 2021 – TJ/SEAE

text:
               13.9.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 368/23

      Acțiune introdusă la 28 iunie 2021 – TJ/SEAE
      (Cauza T-365/21)
      (2021/C 368/39)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamant: TJ (reprezentant: A. Véghely, avocat)

         Pârât: Serviciul European de Acțiune Externă (SEAE)

         Concluziile

      Reclamantul solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei autorității împuternicite să facă numiri pentru selecția comandantului operațiunilor civile, director al CCPC;

                  —

                  compensarea daunelor, în temeiul articolului 340 din TFUE, suferite ca urmare a deciziei mai sus menționate.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamantul invocă patru motive.

                  1.

                  Primul motiv întemeiat pe încălcarea articolului 98 din Statutul Funcționarilor și a Deciziei 2010/427/UE a Consiliului.

                  2.

                  Al doilea motiv întemeiat pe încălcarea articolului 27 din Statutul funcționarilor.

                  3.

                  Al treilea motiv întemeiat pe încălcări ale principiului egalității de tratament.

                  4.

                  Al patrulea motiv întemeiat pe încălcarea principiului bunei administrări.


title: Cauza T-400/21: Acțiune introdusă la 2 iulie 2021 – ZR/EUIPO

text:
               13.9.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 368/25

      Acțiune introdusă la 2 iulie 2021 – ZR/EUIPO
      (Cauza T-400/21)
      (2021/C 368/41)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamant: ZR (reprezentanți: S. Rodrigues și A. Champetier, avocați)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Concluziile

      Reclamantul solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei EUIPO de respingere a cererii reclamantului de transfer de la Comisia Europeană la EUIPO;

                  —

                  anularea, în măsura în care este necesar, a deciziei de respingere a plângerii depuse de reclamant în temeiul articolului 90 alineatul (2) din Statutul funcționarilor;

                  —

                  obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamantul invocă trei motive.

                  1.

                  Primul motiv întemeiat pe încălcarea articolelor 4, 8, 27, 29 și 110 din Statutul funcționarilor și a principiilor continuității în funcție a funcționarilor Uniunii, comparării meritelor și transparenței.

                  2.

                  Al doilea motiv întemeiat pe încălcarea principiului egalității de tratament.

                  3.

                  Al treilea motiv întemeiat pe încălcarea obligației de motivare și a obligației de diligență, având drept consecință o eroare vădită de apreciere.


title: Cauza T-402/21: Acțiune introdusă la 7 iulie 2021 – UniCredit Bank/SRB

text:
               13.9.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 368/25

      Acțiune introdusă la 7 iulie 2021 – UniCredit Bank/SRB
      (Cauza T-402/21)
      (2021/C 368/42)
      Limba de procedură: germana

         Părțile

         Reclamantă: UniCredit Bank AG (München, Germania) (reprezentanți: F. Schäfer, H. Großerichter și F. Kruis, avocați)

         Pârât: Comitetul unic de rezoluție (SRB)

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea Deciziei Comitetului unic de rezoluție din 14 aprilie 2021 privind calculul contribuțiilor ex ante din 2021 la Fondul unic de rezoluție (SRB/ES/2021/22), inclusiv anexele sale, în măsura în care o privesc pe reclamantă;

                  —

                  obligarea Comitetului unic de rezoluție la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamanta invocă șapte motive.

                  1.

                  Primul motiv întemeiat pe faptul că Decizia din 14 aprilie 2021 încalcă norme fundamentale de procedură în sensul articolului 263 al doilea paragraf TFUE întrucât nu a fost în mod corect adoptată.

                  2.

                  Al doilea motiv întemeiat pe faptul că Decizia din 14 aprilie 2021 și anexele sale I-III încalcă norme fundamentale de procedură în sensul articolului 263 al doilea paragraf TFUE și dreptul la o bună administrare întrucât nu este suficient motivată în conformitate cu articolul 296 alineatul (2) TFUE și cu articolul 41 alineatul (2) litera (c) din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene (carta).

                  3.

                  Al treilea motiv întemeiat pe faptul că Decizia din 14 aprilie 2021 și anexele sale I și II încalcă dreptul la o cale de atac eficientă întemeiat pe articolul 47 alineatul (1) din cartă deoarece exactitudinea materială a deciziei este practic imposibil să fie supusă unui control jurisdicțional eficient.

                  4.

                  Al patrulea motiv întemeiat pe faptul că Decizia din 14 aprilie 2021 și anexele sale sunt nelegale deoarece articolele 4-7 și 9 din Regulamentul delegat (UE) 2015/63 (1) sunt ele însele nelegale. Articolele încalcă dreptul instituțiilor la o protecție jurisdicțională eficientă deoarece conduc la decizii care sunt intrinsec lipsite de transparență.

                  5.

                  Al cincilea motiv întemeiat pe faptul că, dacă ar trebui să se aprecieze că calculul netransparent al contribuțiilor instituțiilor ar fi deja impus la articolul 70 alineatul (2) din Regulamentul nr. 806/2014 (2) și la articolul 103 alineatele (2) și (7) din Directiva 2014/59 (3), aceste acte sunt nelegale având în vedere motivele menționate în al patrulea motiv și trebuie deci să fie declarate inaplicabile.

                  6.

                  Al șaselea motiv întemeiat pe faptul că Decizia din 14 aprilie 2021 încalcă articolul 6, articolul 7 și articolul 20 alineatul (1) din Regulamentul delegat (UE) 2015/63 prin faptul că pârâtul nu a ținut cont, la calcul elementului multiplicator de ajustare în funcție de profilul de risc, de indicatorii de risc ai proporției de finanțare stabilă netă („NSFR”), nici de cerințele minime de fonduri proprii și de angajamente eligibile („MREL”) și nici de indicatorii de risc ai complexității („complexity”) și ai resolvabilității („resolvability”).

                  7.

                  Al șaptelea motiv întemeiat pe faptul că Decizia din 14 aprilie 2021 și anexele sale I-III încalcă norme fundamentale de procedură în sensul articolului 263 al doilea paragraf TFUE și dreptul la o bună administrare în temeiul articolului 41 alineatul (2) litera (a) din cartă deoarece reclamanta nu a fost ascultată înainte de adoptarea deciziei.

         (1)  Regulamentul delegat (UE) 2015/63 al Comisiei din 21 octombrie 2014 de completare a Directivei 2014/59/UE a Parlamentului European și a Consiliului în ceea ce privește contribuțiile ex ante la mecanismele de finanțare a rezoluției (JO 2015, L 11, p. 44).

         (2)  Regulamentul (UE) nr. 806/2014 al Parlamentului European și al Consiliului din 15 iulie 2014 de stabilire a unor norme uniforme și a unei proceduri uniforme de rezoluție a instituțiilor de credit și a anumitor firme de investiții în cadrul unui mecanism unic de rezoluție și al unui fond unic de rezoluție și de modificare a Regulamentului (UE) nr. 1093/2010 (JO 2014, L 225, p. 1).

         (3)  Directiva 2014/59/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 15 mai 2014 de instituire a unui cadru pentru redresarea și rezoluția instituțiilor de credit și a firmelor de investiții și de modificare a Directivei 82/891/CEE a Consiliului și a Directivelor 2001/24/CE, 2002/47/CE, 2004/25/CE, 2005/56/CE, 2007/36/CE, 2011/35/UE, 2012/30/UE și 2013/36/UE ale Parlamentului European și ale Consiliului, precum și a Regulamentelor (UE) nr. 1093/2010 și (UE) nr. 648/2012 ale Parlamentului European și ale Consiliului (JO 2014, L 173, p. 190).


title: Cauza T-409/21: Acțiune introdusă la 9 iulie 2021 – Germania/Comisia

text:
               13.9.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 368/28

      Acțiune introdusă la 9 iulie 2021 – Germania/Comisia
      (Cauza T-409/21)
      (2021/C 368/44)
      Limba de procedură: germana

         Părțile

         Reclamantă: Republica Federală Germania (reprezentanți: J. Möller și R. Kanitz, agenți)

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea Deciziei Comisiei Europene din 3 iunie 2021 privind ajutorul de stat SA.56826 (2020/N) – Germania – 2020 reform of support for cogeneration și privind ajutorul de stat SA.53308 (2019/N) – Germania – Change of support to existing CHP plants [articolul 13 din Gesetz zur Kraft-Wärme-Kopplung (Legea privind producția combinată de căldură și electricitate – KWKG)], în măsura în care constată că

                              a)

                              susținerea producției de electricitate prin cogenerare în centrale de cogenerare cu înalt randament, noi, modernizate și renovate,

                              b)

                              susținerea rețelelor de încălzire și de răcire care consumă energie redusă,

                              c)

                              susținerea acumulatorilor de căldură și de frig,

                              d)

                              susținerea producției de electricitate prin cogenerare în centrale de cogenerare existente, cu înalt randament, alimentate cu gaz, în sectorul încălzirii urbane și

                              e)

                              reducerea prelevării impuse de KWKG pentru producătorii de hidrogen
                              constituie ajutoare de stat în sensul KWKG 2020 și

                  —

                  obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamanta invocă un motiv. Ea apreciază că Comisia Europeană a săvârșit o eroare de drept în interpretarea sa și în aplicarea articolului 107 alineatul (1) TFUE atunci când a constatat că întreprinderile vizate de măsura notificată beneficiau de ajutoare acordate de stat sau prin intermediul resurselor de stat. Reclamanta susține că în mod greșit Comisia Europeană a apreciat, în primul rând, că doar caracterul de taxă a unei prelevări implică un caracter etatic al resurselor colectate în sensul articolului 107 alineatul (1) TFUE. Reclamanta apreciază că în mod eronat Comisia a apreciat, în al doilea rând, că prelevarea stabilită în conformitate cu Gesetz für die Erhaltung, die Modernisierung und den Ausbau der Kraft-Wärme-Kopplung 2020 (Kräfte-Wärme-Kopplungsgesetz, KWKG) (KWKG-Umlage) constituie deja o taxă în sensul jurisprudenței Curții de Justiție a Uniunii Europene. Reclamanta arată că în mod eronat Comisia Europeană a prezumat, în al treilea rând, că resursele acordate prin gestionarii de rețele de transport se află sub control public și sunt astfel la dispoziția statului.


title: Cauza T-412/21: Acțiune introdusă la 9 iulie 2021 – Norddeutsche Landesbank – Girozentrale/SRB

text:
               13.9.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 368/29

      Acțiune introdusă la 9 iulie 2021 – Norddeutsche Landesbank – Girozentrale/SRB
      (Cauza T-412/21)
      (2021/C 368/45)
      Limba de procedură: germana

         Părțile

         Reclamantă: Norddeutsche Landesbank – Girozentrale (Hanovra, Germania) (reprezentanți: D. Flore și J. Seitz, avocați)

         Pârât: Comitetul Unic de Rezoluție (SRB)

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea Deciziei pârâtului din 14 aprilie 2021 (cauza nr. SRB/ES/2021/22), inclusiv a anexelor la aceasta, în special a anexei I privind „rezultatele, prezentate separat (pentru fiecare instituție) în anexele armonizate, ale calculului aplicabil tuturor instituțiilor supuse la plata contribuțiilor ex ante la Fondul unic de rezoluție pentru anul 2021”, în măsura în care acestea prezintă importanță în legătură cu reclamanta;

                  —

                  obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      Acțiunea se întemeiază pe următoarele motive.

                  1.

                  Primul motiv, întemeiat pe încălcarea dreptului de a fi ascultat

                              —

                              Pârâtul a omis să audieze reclamanta înainte de adoptarea deciziei atacate și a încălcat astfel articolul 41 alineatul (1) și alineatul (2) litera (a) din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene (denumită în continuare „carta”).

                  2.

                  Al doilea motiv, întemeiat pe încălcarea normelor de procedură

                              —

                              Decizia atacată este nulă, întrucât a fost adoptată cu încălcarea cerințelor procedurale generale care rezultă din articolul 41 din cartă, din articolul 298 TFUE, din principiile generale ale dreptului și din regulamentul intern al pârâtului.

                  3.

                  Al treilea motiv, întemeiat pe nemotivarea deciziei atacate

                              —

                              Decizia atacată nu este motivată suficient, contrar prevederilor articolului 296 TFUE; în special, motivarea nu include legătura cu cazul individual, nici prezentarea considerentelor esențiale în cadrul proporționalității și al puterii de apreciere.

                              —

                              De asemenea, calculul contribuției anuale nu poate fi înțeles, în special din cauza utilizării unor noțiuni eterogene și a neprezentării etapelor intermediare importante.

                  4.

                  Al patrulea motiv, întemeiat pe încălcarea dreptului fundamental la protecție juridică efectivă, în lipsa posibilității de control al deciziei atacate

                              —

                              Nemotivarea deciziei atacate face controlul jurisdicțional semnificativ mai dificil pentru reclamantă.

                              —

                              Astfel, pârâtul încalcă în special principiul contradictorialității, potrivit căruia părțile trebuie să aibă posibilitatea de a dezbate în contradictoriu atât elementele de fapt, cât și elementele de drept care sunt decisive pentru soluționarea procedurii.

                  5.

                  Al cincilea motiv, întemeiat pe faptul că aplicarea indicatorului IPS (Institutional Protection Scheme) încalcă dreptul de rang superior

                              —

                              În cadrul aplicării indicatorului ISP nu a fost recunoscută importanța calității reclamantei de membră a sistemului instituțional de protecție al Sparkassen-Finanzgruppe.

                              —

                              Potrivit articolului 6 alineatul (5) a doua teză din Regulamentul delegat (UE) 2015/63 (1), la stabilirea contribuției, pârâtul ar fi trebuit să țină seama, de asemenea, de probabilitatea redusă ca instituția în cauză să intre în rezoluție și de probabilitatea ulterioară de utilizare a Fondului unic de rezoluție, precum și de principiul proporționalității.

                  6.

                  Al șaselea motiv, întemeiat pe faptul că neluarea în considerare a MREL (Minimum Requirements for own funds and Eligible Liabilities) în cadrul pilonului de risc „expunerea la risc” încalcă Regulamentul delegat (UE) 2015/63

                              —

                              În conformitate cu articolul 6 alineatul (1) litera (a) și alineatul (2) litera (a) din Regulamentul delegat (UE) 2015/63, pârâtul ar fi trebuit să țină seama de indicatorul MREL al reclamantei de 67,6 %, peste medie, care depășește cu mult cota minimă de 8 % stabilită de Comitetul Unic de Rezoluție.

                  7.

                  Al șaptelea motiv, întemeiat pe faptul că aplicarea multiplicatorilor de ajustare pentru risc încalcă Regulamentul delegat (UE) 2015/63, care trebuie să fie interpretat în lumina dreptului de rang superior

                              —

                              Cu ocazia stabilirii multiplicatorilor de ajustare pentru risc, pârâtul ar fi trebuit să țină seama de probabilitatea redusă de nerambursare și de indicatorul MREL peste medie al reclamantei, în conformitate cu cerința ajustării în funcție de profilul de risc și cu libertatea fundamentală de a desfășura o activitate comercială, recunoscută la articolul 16 din cartă.

                  8.

                  Al optulea motiv, întemeiat pe faptul că articolul 7 alineatul (4) a doua teză din Regulamentul delegat (UE) 2015/63 încalcă dreptul de rang superior

                              —

                              Întrucât prevede o pondere relativă a indicatorului IPS, articolul 7 alineatul (4) a doua teză din Regulamentul delegat (UE) 2015/63 încalcă principiul general al egalității de la articolul 20 din cartă și principiul proporționalității, întrucât instituții care se supun acelorași sisteme de garantare a instituțiilor de credit și, astfel, au aceeași probabilitate de nerambursare, ar putea fi tratate în mod diferit.

         (1)  Regulamentul delegat (UE) 2015/63 al Comisiei din 21 octombrie 2014 de completare a Directivei 2014/59/UE a Parlamentului European și a Consiliului în ceea ce privește contribuțiile ex ante la mecanismele de finanțare a rezoluției (JO 2015, L 11, p. 44).


title: Cauza T-443/21: Acțiune introdusă la 26 iulie 2021 – YAplus DBA Yoga Alliance/EUIPO – Vidyanand (YOGA ALLIANCE INDIA INTERNATIONAL)

text:
               13.9.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 368/31

      Acțiune introdusă la 26 iulie 2021 – YAplus DBA Yoga Alliance/EUIPO – Vidyanand (YOGA ALLIANCE INDIA INTERNATIONAL)
      (Cauza T-443/21)
      (2021/C 368/46)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

         Părțile

         Reclamantă: YAplus DBA Yoga Alliance (Arlington, Virginia, Statele Unite) (reprezentant: A. Thünken, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Swami Vidyanand (Villupuram, India)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Titularul mărcii în litigiu: cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

         Marca în litigiu: înregistrarea internațională care desemnează Uniunea Europeană a mărcii figurative „YOGA ALLIANCE INDIA INTERNATIONAL” – înregistrarea internațională care desemnează Uniunea Europeană nr. 1 415 321

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție

         Decizia atacată: Decizia Camerei întâi de recurs a EUIPO din 17 mai 2021 în cauza R 1062/2020-1

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                  obligarea EUIPO și, dacă este cazul, a intervenientei la plata cheltuielilor de judecată și a cheltuielilor efectuate în procedura de la EUIPO.

         Motivele invocate

                  —

                  încălcarea articolului 95 alineatul (1) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului;

                  —

                  încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.


title: Cauza T-446/21: Acțiune introdusă la 28 iulie 2021 – Commission de régulation de l’énergie/ACER

text:
               13.9.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 368/32

      Acțiune introdusă la 28 iulie 2021 – Commission de régulation de l’énergie/ACER
      (Cauza T-446/21)
      (2021/C 368/48)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Commission de régulation de l’énergie (Paris, Franța) (reprezentant: C. Le Bihan-Graf, avocat)

         Pârâtă: Agenția Uniunii Europene pentru Cooperarea Autorităților de Reglementare din Domeniul Energiei

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea Deciziei nr. A-001-2021 din 28 mai 2021 care confirmă Decizia nr. 30-2020 a ACER din 30 noiembrie 2020 privind propunerea operatorilor de transport și de sistem (OTS) din regiunea de calcul al capacităților (RCC) „Core” de metodologie de partajare a costurilor pentru redispecerizare și pentru comercializarea în contrapartidă, precum și anexele I și Ia la aceasta;

                  —

                  în consecință, anularea Deciziei nr. 30/2020 a ACER din 30 noiembrie 2020 privind propunerea operatorilor de transport și de sistem (TSO) din regiunea de calcul al capacităților (CCR) Core de metodologie pentru redispecerizare și pentru comercializarea în contrapartidă, precum și a anexelor I și Ia la aceasta;

                  —

                  obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamanta invocă opt motive.

                  1.

                  Primul motiv întemeiat pe faptul că articolul 28 din Regulamentul 2019/942 a fost încălcat întrucât camera de recurs a efectuat doar o examinare limitată a evaluărilor tehnice și economice complexe cuprinse în Decizia nr. 30/2020 a ACER.
                  Având în vedere Hotărârea Tribunalului în cauza T-735/18, Aquind/ACER (18 noiembrie 2020), camera de recurs a ACER efectuează un control complet al motivelor și argumentelor reclamantului.

                  2.

                  Al doilea motiv întemeiat pe faptul că articolul 16 alineatul (13) din Regulamentul 2019/943 a fost încălcat de ACER, care a stabilit un prag comun pentru fluxurile în buclă fără o analiză prealabilă din partea operatorilor de transport și de sistem și fără aprobarea autorităților naționale de reglementare.

                  3.

                  Al treilea motiv întemeiat pe săvârșirea unei erori de drept prin legarea calendarului de punere în aplicare a metodologiei de alte metodologii, fără vreun temei legal.

                  4.

                  Al patrulea motiv întemeiat pe faptul că articolul 3 din Regulamentul nr. 1/58 și principiul fundamental al securității juridice din dreptul Uniunii au fost încălcate prin limitarea la limba engleză a limbii utilizate în decizia atacată nr. A-001-2021. Reiese că decizia atacată nr. A-001-2021 nu a fost emisă în franceză, precum și că este neclară și neinteligibilă pentru reclamantă din cauza complexității, lungimii și incompletitudinii acesteia.

                  5.

                  Al cincilea motiv întemeiat pe faptul că articolul 74 alineatul (2) din Regulamentul nr. 2015/1222, articolul 74 alineatul (6) litera (a) din Regulamentul nr. 2015/1222 și articolul 16 alineatul (13) din Regulamentul nr. 2019/943 au fost încălcate prin stabilirea unui domeniu de aplicare excesiv al metodologiei de partajare a costurilor pentru redispecerizare și pentru comercializarea în contrapartidă.
                  Domeniul de aplicare nu ar trebui extins la elemente de rețea care nu privesc schimburile transfrontaliere de energie electrică în conformitate cu articolul 74 alineatul (2) din Regulamentul nr. 2015/1222 și cu articolul 16 alineatul (13) din Regulamentul nr. 2019/943. Domeniul de aplicare a fost legat de alte metodologii fără vreun temei juridic.
                  Un domeniu de aplicare mai larg decât cel prevăzut în metodologia de calcul al capacităților nu poate fi susținut din punct de vedere legal. Domeniul de aplicare ar trebui să corespundă obligațiilor și răspunderilor operatorilor de transport și de sistem în conformitate cu articolul 74 alineatul (6) litera (a) din Regulamentul nr. 2015/1222.

                  6.

                  Al șaselea motiv întemeiat pe săvârșirea unei erori la aplicarea articolului 16 alineatul (13) din Regulamentul nr. 2019/943 prin stabilirea unui prag unic și comun privind fluxurile în buclă pentru toți operatorii de transport și de sistem din regiunea „Core” de calcul al capacităților. Nu există motive pentru a justifica și explica necesitatea aplicării unui prag comun și unic pentru întreaga graniță a zonei de ofertare, în timp ce rețelele naționale de transport sunt diferite și buclate.

                  7.

                  Al șaptelea motiv întemeiat pe faptul că principiul fundamental al nediscriminării din dreptul Uniunii și articolul 16 alineatul (13) din Regulamentul 2019/943 au fost încălcate prin acordarea de prioritate congestiei cauzate de fluxurile în buclă la stabilirea sarcinii costurilor în metodologie.
                  Congestia cauzată de fluxurile interne și de fluxurile în buclă ar trebui tratată la fel în metodologie. Plasarea fluxurilor în buclă pe primul loc în lista priorităților fluxurilor poluante care au cauzat congestia nu oferă operatorilor stimulente adecvate pentru gestionarea congestiei.
                  Camera de recurs a ACER a înlăturat elemente de probă ale reclamantei în mod nejustificat.
                  Acordarea de prioritate fluxurilor în buclă a discriminat operatorii de transport și de sistem care au efectuat investițiile necesare pentru dezvoltarea rețelelor lor, deoarece acești operatori ar putea fi sancționați pentru fluxurile în buclă reziduale pentru care pot fi responsabili.

                  8.

                  Al optulea motiv întemeiat pe săvârșirea unei erori în aplicarea articolului 15 alineatul (3) din Regulamentul 2019/943 prin recunoașterea faptului că metodologia ar trebui să acopere costurile suportate de statele membre în temeiul planurilor de acțiune ale acestora.
                  Costurile suportate de statele membre în temeiul planurilor lor de acțiune sunt excluse din metodologie. Metodologia ar trebui să prevadă reguli specifice de tratare a acestor costuri. Argumentația camerei de recurs este inconsecventă din punct de vedere tehnic. Aceasta nu a răspuns la argumentul reclamantei privind imposibilitatea de a distinge costurile suportate pentru a pune la dispoziție capacitate interzonală de costurile suportate în alte scopuri.


title: Cauza T-451/21: Acțiune introdusă la 30 iulie 2021 – Hesse/EUIPO – Wedl & Hofmann (Testa Rossa)

text:
               13.9.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 368/33

      Acțiune introdusă la 30 iulie 2021 – Hesse/EUIPO – Wedl & Hofmann (Testa Rossa)
      (Cauza T-451/21)
      (2021/C 368/49)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: germana

         Părțile

         Reclamant: Kurt Hesse (Nürnberg, Germania) (reprezentant: M. Krogmann, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Wedl & Hofmann GmbH (Mils/Hall in Tirol, Austria)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Solicitantul mărcii în litigiu: reclamantul

         Marca în litigiu: marca Uniunii Europene verbală „Testa Rossa” – cererea de înregistrare nr. 13 019 047

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție

         Decizia atacată: Decizia Camerei întâi de recurs a EUIPO din 20 mai 2021 în cauza R 878/2020-1

         Concluziile

      Reclamantul solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate astfel încât opoziția să fie respinsă de asemenea pentru produsele următoare:
                  Clasa 7 – Mașini de tăiat pâine; Mașini de ras legume; Râșnițe de cafea altele decât manuale; Mixere electrice și concasoare de menaj electrice;
                  Clasa 21 – Ustensile de menaj;

                  —

                  obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivul invocat

                  —

                  încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b), din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.


title: Cauza T-452/21: Acțiune introdusă la 30 iulie 2021 – Thomas Henry/EUIPO (MATE MATE)

text:
               13.9.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 368/34

      Acțiune introdusă la 30 iulie 2021 – Thomas Henry/EUIPO (MATE MATE)
      (Cauza T-452/21)
      (2021/C 368/50)
      Limba de procedură: germana

         Părțile

         Reclamantă: Thomas Henry GmbH (Berlin, Germania) (reprezentanți: O. Spieker, A. Schönfleisch, N. Willich și D. Mienert, avocați)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Marca în litigiu: înregistrarea internațională care desemnează Uniunea Europeană a mărcii verbale „MATE MATE” – cererea de înregistrare nr. 18 091 934

         Decizia atacată: Decizia Camerei întâi de recurs a EUIPO din 28 mai 2021 în cauza R 406/2021-1

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                  obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele invocate

                  —

                  încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului coroborat cu articolul 7 alineatul (2) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului;

                  —

                  încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului coroborat cu articolul 7 alineatul (2) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului;

                  —

                  încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (g) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului coroborat cu articolul 7 alineatul (2) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.


title: Cauza T-453/21: Acțiune introdusă la 30 iulie 2021 – UniCredit și UniCredit Bank/Comisia

text:
               13.9.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 368/35

      Acțiune introdusă la 30 iulie 2021 – UniCredit și UniCredit Bank/Comisia
      (Cauza T-453/21)
      (2021/C 368/51)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamante: UniCredit SpA (Roma, Italia), UniCredit Bank AG (Munich, Germania) (reprezentanți: I. Vandenborre, S. Dionnet, M. Siragusa, G. Rizza și B. Massella Ducci Teri, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Concluziile

      Reclamantele solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea, în tot sau în parte a Deciziei C(2021) 3489 final a Comisiei din 20 mai 2021 în cazul COMP/AT.40324 – Obligațiuni de stat europene (denumită în continuare „Decizia”), prin care a constatat că reclamantele au încălcat articolul 101 TFUE și articolul 53 din Acordul privind SEE prin participarea, din 9 septembrie 2011 până la 28 noiembrie 2011, la o încălcare unică și continuă în sectorul obligațiunilor de stat europene, și/sau a amenzii;

                  —

                  În subsidiar, reducerea substanțială a cuantumului amenzii aplicate, în exercitarea competenței sale de fond;

                  —

                  obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată;

                  —

                  obligarea Comisiei, cu titlu de măsură de organizare a procedurii sau de cercetare judecătorească, să depună versiunea neconfidențială a observațiilor prezentate de către un terț la DG Concurență a Comisiei Europene pe parcursul anchetei AT.40324, în urma comunicării privind obiecțiunile și a audierii orale, astfel încât acestea să poată fi introduse în dosar.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamantele invocă unsprezece motive.

                  1.

                  Primul motiv întemeiat pe încălcarea de către Comisie a obligației sale de motivare întrucât Decizia nu definește în mod corespunzător piața relevantă (piețele relevante).

                  2.

                  Al doilea motiv întemeiat pe faptul că Decizia constată în mod greșit că UniCredit a participat la o încălcare unică și continuă care s-a axat pe piața primară, în pofida faptului că intermediarul UniCredit nu tranzacționează pe piața respectivă.

                  3.

                  Al treilea motiv întemeiat pe faptul că constatarea Comisiei potrivit căreia UniCredit a participat la o încălcare unică și continuă care constituia o restrângere a concurenței prin obiect nu este susținută de elemente de probă din perioada respectivă și este insuficient motivată.

                  4.

                  Al patrulea motiv întemeiat pe faptul că, în mod eronat, Comisia a stabilit participarea UniCredit la o restrângere a concurenței prin obiect fără a analiza impactul potențial al comportamentului său asupra pieței secundare.

                  5.

                  Al cincilea motiv întemeiat pe faptul că, în mod eronat, Comisia a stabilit participarea UniCredit la o restrângere a concurenței prin obiect fără a analiza contextul economic.

                  6.

                  Al șaselea motiv întemeiat pe faptul că Comisia a săvârșit o eroare de apreciere a situației de fapt în ceea ce privește durata participării reclamantelor la presupusa înțelegere.

                  7.

                  Al șaptelea motiv întemeiat pe faptul că metodologia de calcul al amenzii utilizată în Decizie este eronată întrucât Comisia: (i) a utilizat un substitut eronat pentru calcularea valorii vânzărilor, (ii) nu a utilizat cele mai bune date disponibile pentru a stabili cuantumul amenzii, (iii) nu a abordat gradul de adecvare al datelor alternative transmise de UniCredit și (iv) nu și-a respectat obligația de motivare.

                  8.

                  Al optulea motiv întemeiat pe faptul că metodologia Comisiei de calculare a substitutului pentru valoarea vânzărilor părților a fost vădit nerezonabilă și improprie scopului său deoarece nu a reflectat în mod corect ponderea relativă a UniCredit și a celorlalte părți la presupusa înțelegere.

                  9.

                  Al nouălea motiv întemeiat pe încălcarea de către Comisie a principiului proporționalității și a principiului individualizării pedepselor prin reducerea componentei variabile a cuantumului de bază al amenzii UniCredit cu doar 1 % în raport cu celelalte părți.

                  10.

                  Al zecelea motiv întemeiat pe încălcarea de către Comisie a principiului proporționalității și a principiului individualizării pedepselor, prin faptul că nu a realizat o ajustare semnificativă a cuantumului de bază al amenzii: (a) pe baza punctului 37 din Orientările privind calcularea amenzilor și/sau (b) în temeiul circumstanțelor atenuante. În consecință, cuantumul final al amenzii nu a reflectat diferențele obiective în situația UniCredit în raport cu situațiile celorlalte părți.

                  11.

                  Al unsprezecelea motiv întemeiat pe faptul că sancționarea Unicredit de către Comisie prin aplicarea unei amenzi disproporționate și inechitabile trebuie să fie corectată prin exercitarea de către Tribunal a competenței sale de fond.


title: Cauza T-454/21: Acțiune introdusă la 30 iulie 2021 – G-Core Innovations/EUIPO – Coretransform (G CORELABS)

text:
               13.9.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 368/36

      Acțiune introdusă la 30 iulie 2021 – G-Core Innovations/EUIPO – Coretransform (G CORELABS)
      (Cauza T-454/21)
      (2021/C 368/52)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

         Părțile

         Reclamantă: G-Core Innovations Sàrl (Contern, Luxemburg) (reprezentant: L. Axel Karnøe Søndergaard, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Coretransform GmbH (Berlin, Germania)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Solicitantul mărcii în litigiu: reclamanta

         Marca în litigiu: cererea de înregistrare a mărcii marca Uniunii Europene figurative G CORELABS în culorile portocaliu, roșu, argintiu, negru și gri – cererea de înregistrare nr. 14 955 017

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție

         Decizia atacată: Decizia Camerei a doua de recurs a EUIPO din 10 mai 2021 în cauza R 22/2021-2

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate în totalitate și permiterea înregistrării mărcii cu privire la toate bunurile pentru care a fost solicitată;

                  —

                  obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivul invocat

                  —

                  încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul 2017/1001 a Parlamentului European și al Consiliului.


title: Cauza T-456/21: Acțiune introdusă la 2 august 2021 – Bank of America și America Corporation/Comisia

text:
               13.9.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 368/37

      Acțiune introdusă la 2 august 2021 – Bank of America și America Corporation/Comisia
      (Cauza T-456/21)
      (2021/C 368/53)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamante: Bank of America N.A. (Charlotte, Carolina de Nord, Statele Unite), Bank of America Corporation (Wilmington, Carolina de Nord, Statele Unite) (reprezentanți: D. Bailey, Barrister, D. Liddell, Solicitor, și D. Slater, avocat)

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Concluziile

      Reclamantele solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea Deciziei C(2021) 3489 a Comisiei din 20 mai 2021 în cazul AT.40324 – Obligațiuni de stat europene (denumită în continuare „Decizia”), în măsura în care le privește pe reclamante; și

                  —

                  obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată efectuate de reclamante în legătură cu această procedură.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamantele invocă trei motive.

                  1.

                  Primul motiv: constatarea Comisiei, potrivit căreia reclamantele au participat la o încălcare unică și continuă, se bazează pe o eroare de drept și/sau de apreciere în aplicarea articolului 101 alineatul (1) TFUE. În special, Comisia a aplicat un criteriu eronat pentru participarea la o încălcare unică și continuă; în plus sau cu titlu subsidiar, Comisia a aplicat în mod incorect dispozițiile legale privind elementele unei încălcări unice și continue la situația de fapt din speță.

                  2.

                  Al doilea motiv: în împrejurările în care, potrivit articolului 25 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 1/2003, comportamentul reclamantelor s-a aflat în afara termenului de prescripție pentru aplicarea unei amenzi, Comisia a săvârșit o eroare atunci când a concluzionat că există un interes legitim suficient, în sensul articolului 7 din Regulamentul (CE) nr. 1/2003, pentru a constata o încălcare săvârșită de reclamante.

                  3.

                  Al treilea motiv: Comisia a încălcat dreptul la apărare întrucât (i) acțiunea promovată împotriva reclamantelor în Decizie nu a corespuns de o manieră fundamentală cu argumentele esențiale invocate împotriva reclamantelor în comunicarea privind obiecțiunile; (ii) Comisia nu a explicat motivul pentru care a considerat că acele contacte la care se face trimitere în mod incidental numai în Anexa 1 la comunicarea privind obiecțiunile și în Anexa 1 la Decizie sunt nelegale și (iii) reclamantelor nu li s-a oferit posibilitatea de a răspunde la noile observații formulate în cuprinsul Deciziei – care nu fuseseră formulate în comunicarea privind obiecțiunile – cu privire la anumite comunicări.


title: Cauza T-462/21: Acțiune introdusă la 3 august 2021 – Portigon/Comisia

text:
               13.9.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 368/38

      Acțiune introdusă la 3 august 2021 – Portigon/Comisia
      (Cauza T-462/21)
      (2021/C 368/54)
      Limba de procedură: germana

         Părțile

         Reclamantă: Portigon AG (Düsseldorf, Germania) (reprezentanți: A. Bischke, H.-J. Niemeyer și F. Grossmann, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea în întregime a Deciziei Comisiei din 20 mai 2021 (C (2021) 3489) (AT.40324 – Obligațiuni de stat europene) adresate Portigon AG;

                  —

                  obligarea Comisiei Europene la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamanta invocă șase motive.

                  1.

                  Primul motiv întemeiat pe încălcarea dreptului de a fi ascultat și pe nemotivare

                              —

                              Comisia nu a prezentat și motivat în mod clar comportamentul reproșat reclamantei și a încălcat articolul 296 al doilea paragraf TFUE în această privință;

                              —

                              Comisia a omis să adreseze reclamantei o comunicare suplimentară privind obiecțiunile, în locul unei simple scrisori privind situația de fapt.

                  2.

                  Al doilea motiv întemeiat pe încălcarea principiului unității ordinii juridice
                  Prin adoptarea deciziei Comisiei, aceasta își subminează propria decizie în materie de ajutoare de stat din anul 2011.

                  3.

                  Al treilea motiv întemeiat pe neutilizarea eronată de către Comisie a marjei sale de apreciere

                              —

                              Comisia nu a luat în considerare în mod eronat criticile reclamantei și în mod vădit nu și-a exercitat marja de apreciere de care aceasta dispunea la adoptarea deciziei.

                  4.

                  Al patrulea motiv întemeiat pe constatarea eronată a unei încălcări unice și continue

                              —

                              Comisia consideră în mod eronat că există o încălcare unică și continuă, care a continuat după termenul de prescripție.

                  5.

                  Al cincilea motiv întemeiat pe aprecierea eronată a comportamentelor sancționate în temeiul articolului 101 TFUE și pe nemotivare în conformitate cu articolul 296 al doilea paragraf TFUE

                              —

                              Comisia apreciază în mod eronat întregul comportament drept o restrângere a concurenței prin obiect. Comisia nu a dovedit presupusele efecte semnificative pe piață.

                              —

                              Comisia atribuie în mod eronat reclamantei comportamentul unui fost angajat.

                  6.

                  Al șaselea motiv întemeiat pe adoptarea eronată a unei decizii de constatare în conformitate cu articolul 7 alineatul (1) din Regulamentul (Ce0 nr. 1/2003 (1)

                              —

                              Decizia încalcă articolul 7 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 1/2003, întrucât Comisia nu are un interes legitim privind adoptarea deciziei sale împotriva reclamantei.

         (1)  Regulamentul (CE) nr. 1/2003 al Consiliului din 16 decembrie 2002 privind punerea în aplicare a normelor de concurență prevăzute la articolele 81 și 82 din tratat (JO 2003, L 1, p. 1, Ediție specială, 08/vol. 1, p. 167).


title: Cauza T-464/21: Acțiune introdusă la 30 iulie 2021 – Faller și alții/Comisia

text:
               13.9.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 368/39

      Acțiune introdusă la 30 iulie 2021 – Faller și alții/Comisia
      (Cauza T-464/21)
      (2021/C 368/55)
      Limba de procedură: germana

         Părțile

         Reclamanți: Sonja Faller (Bressanone, Italia) și alți 74 de reclamanți (reprezentantă: R. Holzeisen, avocată)

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Concluziile

      Reclamanții solicită anularea deciziei de punere în aplicare atacate, împreună cu modificările și adăugirile ulterioare.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii formulate împotriva Deciziei de aplicare a Comisiei Europene din 31 mai 2021 de modificare a autorizației de comercializare condiționată a „Comirnaty – Vaccin de tip ARNm COVID-19 (cu nucleozide modificate)”, medicament de uz uman, acordată prin Decizia C(2020) 9598(final), reclamanții invocă patru motive.

                  1.

                  Primul motiv întemeiat pe încălcarea de către decizia de punere în aplicare atacată a articolului 2 punctele 1 și 2 din Regulamentul (CE) nr. 507/2006 (1). Din simplul motiv că copiii ar avea un risc egal cu zero la o infecție cu SARS-CoV-2, pentru copiii sănătoși nu ar putea exista un raport beneficii/riscuri pozitiv. Utilizarea substanței experimentale în discuție, care se bazează pe inginerie genetică, ar încălca astfel grav dreptul Uniunii. În plus, OMS și UE nu ar fi recunoscut în mod corespunzător situația de criză în sensul unei amenințări la adresa sănătății publice.

                  2.

                  Al doilea motiv întemeiat pe încălcarea de către decizia de punere în aplicare atacată a articolului 4 din Regulamentul (CE) nr. 507/2006 pentru următoarele motive:

                              —

                              inexistența unui raport beneficii/riscuri pozitiv în conformitate cu articolul 1 punctul 28a din Directiva 2001/83/CE (2);

                              —

                              inexistența condiției prevăzute la articolul 4 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 507/2006, întrucât solicitantul nu este în măsură să furnizeze date clinice cuprinzătoare;

                              —

                              inexistența condiției prevăzute la articolul 4 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (CE) nr. 507/2006, întrucât nu există necesitățile medicale nesatisfăcute care pot fi îndeplinite de medicamentul autorizat;

                              —

                              inexistența condiției prevăzute la articolul 4 alineatul (1) litera (d) din Regulamentul (CE) nr. 507/2006.

                  3.

                  Al treilea motiv întemeiat pe încălcarea Regulamentului (CE) nr. 1394/2007 (3), a Directivei 2001/83/CE, precum și a Regulamentul (CE) nr. 726/2004 (4).

                  4.

                  Al patrulea motiv întemeiat pe încălcarea gravă a articolelor 168 și 169 TFUE, precum și a articolelor 3, 35 și 38 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene.

         (1)  Regulamentul (CE) nr. 507/2006 al Comisiei din 29 martie 2006 privind autorizația de introducere pe piață condiționată pentru medicamente de uz uman care se încadrează în domeniul de aplicare al Regulamentului (CE) nr. 726/2004 al Parlamentului European și al Consiliului (JO 2006, L 92, S. 6, Ediție specială, 13/vol. 53, p. 45).

         (2)  Directiva 2001/83/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 6 noiembrie 2001 de instituire a unui cod comunitar cu privire la medicamentele de uz uman (JO 2001, L 311, p. 67, Ediție specială, 13/vol. 33, p. 3).

         (3)  Regulamentul (CE) nr. 1394/2007 al Parlamentului European și al Consiliului din 13 noiembrie 2007 privind medicamentele pentru terapie avansată și de modificare a Directivei 2001/83/CE și a Regulamentului (CE) nr. 726/2004 (JO 2007, L 324, p. 121).

         (4)  Regulamentul (CE) nr. 726/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 31 martie 2004 de stabilire a procedurilor comunitare privind autorizarea și supravegherea medicamentelor de uz uman și veterinar și de instituire a unei Agenții Europene pentru Medicamente (JO 2004, L 136, p. 1, Ediție specială, 13/vol. 44, p. 83).


title: Cauza C-791/19: Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 15 iulie 2021 – Comisia Europeană/Republica Polonă (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru – Regim disciplinar aplicabil judecătorilor – Stat de drept – Independența judecătorilor – Protecție jurisdicțională efectivă în domeniile reglementate de dreptul Uniunii – Articolul 19 alineatul (1) al doilea paragraf TUE – Articolul 47 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene – Abateri disciplinare ca urmare a conținutului unor hotărâri judecătorești – Instanțe disciplinare independente instituite prin lege – Respectarea termenului rezonabil și a dreptului la apărare în cadrul procedurilor disciplinare – Articolul 267 TFUE – Limitarea dreptului și a obligației instanțelor naționale de a sesiza Curtea cu cereri de decizie preliminară)

text:
               20.9.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 382/2

      Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 15 iulie 2021 – Comisia Europeană/Republica Polonă
      (Cauza C-791/19) (1)

      (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru - Regim disciplinar aplicabil judecătorilor - Stat de drept - Independența judecătorilor - Protecție jurisdicțională efectivă în domeniile reglementate de dreptul Uniunii - Articolul 19 alineatul (1) al doilea paragraf TUE - Articolul 47 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene - Abateri disciplinare ca urmare a conținutului unor hotărâri judecătorești - Instanțe disciplinare independente instituite prin lege - Respectarea termenului rezonabil și a dreptului la apărare în cadrul procedurilor disciplinare - Articolul 267 TFUE - Limitarea dreptului și a obligației instanțelor naționale de a sesiza Curtea cu cereri de decizie preliminară)
      (2021/C 382/02)
      Limba de procedură: polona

         Părțile

         Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: inițial K. Banks,. S. L. Kalėda și H. Krämer, ulterior K. Banks, S. L. Kalėda și P. J. O. Van Nuffel, agenți)

         Pârâtă: Republica Polonă (reprezentanți: B. Majczyna, D. Kupczak, S. Żyrek, A. Dalkowska și A. Gołaszewska, agenți)

         Intervenienți în susținerea reclamantei: Regatul Belgiei (reprezentanți: C. Pochet, M. Jacobs și L. Van den Broeck, agenți), Regatul Danemarcei (reprezentanți: inițial M. Wolff, M. Jespersen și J. Nymann-Lindegren, ulterior M. Wolff și J. Nymann-Lindegren, agenți), Regatul Țărilor de Jos (reprezentanți: M. K. Bulterman și J. Langer, agenți), Republica Finlanda (reprezentanți: M. Pere și H. Leppo, agenți), Regatul Suediei (reprezentanți: C. Meyer-Seitz, H. Shev, A. Falk, J. Lundberg și H. Eklinder, agenți)

         Dispozitivul

                  1)

                              —

                              Prin faptul că nu a garantat independența și imparțialitatea Izba Dyscyplinarna (Camera disciplinară) a Sąd Najwyższy (Curtea Supremă, Polonia), care este competentă să controleze deciziile pronunțate în cadrul procedurilor disciplinare împotriva judecătorilor [articolul 3 punctul 5, articolul 27 și articolul 73 alineatul 1 din Ustawa o Sądzie Najwyższym (Legea privind Curtea Supremă) din 8 decembrie 2017, în versiunea sa consolidată, astfel cum a fost publicată în Dziennik Ustaw Rzeczypospolitej Polskiej din anul 2019 (poziția 825), coroborate cu articolul 9a din ustawa o Krajowej Radzie Sądownictwa (Legea privind Consiliul Național al Magistraturii) din 12 mai 2011, astfel cum a fost modificată prin ustawa o zmianie Ustawa o zmianie ustawy o Krajowej Radzie Sądownictwa oraz niektórych innych ustaw (Legea de modificare a Legii privind Consiliul Național al Magistraturii și a altor legi) din 8 decembrie 2017];

                              —

                              prin faptul că a permis ca conținutul hotărârilor judecătorești să poată fi calificat drept abatere disciplinară în ceea ce îi privește pe judecătorii instanțelor de drept comun [articolul 107 alineatul 1 din ustawa – Prawo o ustroju sądów powszechnych (Legea privind organizarea instanțelor de drept comun) din 27 iulie 2001 (Dz. U. nr. 98, poziția 1070), în versiunea rezultată în urma modificărilor succesive publicate în Dziennik Ustaw Rzeczypospolitej Polskiej din anul 2019 (pozițiile 52, 55, 60, 125, 1469 și 1495), și articolul 97 alineatele 1 și 3 din ustawa o Sądzie Najwyższym (Legea privind Curtea Supremă) din 8 decembrie 2017 (Dz. U. din 2018, poziția 5), în versiunea sa consolidată, astfel cum a fost publicată în Dziennik Ustaw Rzeczypospolitej Polskiej din anul 2019 (poziția 825)];

                              —

                              prin faptul că a conferit președintelui Izba Dyscyplinarna (Camera disciplinară) din cadrul Sąd Najwyższy (Curtea Supremă) puterea discreționară de a desemna instanța disciplinară competentă în primul grad de jurisdicție în cauzele referitoare la judecătorii instanțelor de drept comun [articolul 110 alineatul 3 și articolul 114 alineatul 7 din Legea privind organizarea instanțelor de drept comun, în versiunea rezultată în urma modificărilor succesive publicate în Dziennik Ustaw Rzeczypospolitej Polskiej din anul 2019 (pozițiile 52, 55, 60, 125, 1469 și 1495)] și, în consecință, nu a garantat examinarea cauzelor disciplinare de către o instanță „instituită prin lege”, și

                              —

                              prin faptul că nu a garantat că cauzele disciplinare împotriva judecătorilor instanțelor de drept comun sunt examinate într-un termen rezonabil (articolul 112b alineatul 5 a doua teză din această lege), precum și prin faptul că a prevăzut că actele legate de numirea unui apărător și de asumarea apărării de către acesta din urmă nu au efect suspensiv asupra desfășurării procedurii disciplinare (articolul 113a din legea menționată) și că instanța disciplinară desfășoară procedura chiar și în absența justificată a judecătorului care face obiectul procedurii, informat, sau a apărătorului acestuia (articolul 115a alineatul 3 din aceeași lege), și, în consecință, prin faptul că nu a asigurat respectarea dreptului la apărare al judecătorilor de la instanțele de drept comun care fac obiectul procedurii,
                              Republica Polonă nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 19 alineatul (1) al doilea paragraf TUE.

                  2)

                  Prin faptul că a permis ca dreptul instanțelor de a sesiza Curtea de Justiție a Uniunii Europene cu cereri de decizie preliminară să fie limitat de posibilitatea inițierii unei proceduri disciplinare, Republica Polonă nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 267 al doilea și al treilea paragraf TFUE.

                  3)

                  Republica Polonă este obligată să suporte, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, cheltuielile de judecată efectuate de Comisia Europeană, inclusiv cele aferente procedurii privind măsurile provizorii.

                  4)

                  Regatul Belgiei, Regatul Danemarcei, Regatul Țărilor de Jos, Republica Finlanda și Regatul Suediei suportă propriile cheltuieli de judecată.

         (1)  JO C 413, 9.12.2019.


title: Cauza C-911/19: Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 15 iulie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Conseil d’État – Franța) – Fédération bancaire française (FBF)/Autorité de contrôle prudentiel et de résolution (ACPR) [Trimitere preliminară – Articolele 263 și 267 TFUE – Act al Uniunii care nu este obligatoriu din punct de vedere juridic – Control jurisdicțional – Ghid emis de Autoritatea Bancară Europeană (ABE) – Mecanisme de supraveghere și de guvernanță a produselor pentru produsele de retail bancar – Validitate – Competența ABE]

text:
               20.9.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 382/3

      Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 15 iulie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Conseil d’État – Franța) – Fédération bancaire française (FBF)/Autorité de contrôle prudentiel et de résolution (ACPR)
      (Cauza C-911/19) (1)

      (Trimitere preliminară - Articolele 263 și 267 TFUE - Act al Uniunii care nu este obligatoriu din punct de vedere juridic - Control jurisdicțional - Ghid emis de Autoritatea Bancară Europeană (ABE) - Mecanisme de supraveghere și de guvernanță a produselor pentru produsele de retail bancar - Validitate - Competența ABE)
      (2021/C 382/03)
      Limba de procedură: franceza

         Instanța de trimitere

      Conseil d'État

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: Fédération bancaire française (FBF)

         Pârâtă: Autorité de contrôle prudentiel et de résolution (ACPR)

         Dispozitivul

                  1)

                  Articolul 263 TFUE trebuie să fie interpretat în sensul că acte precum Ghidul Autorității Bancare Europene (ABE) din 22 martie 2016 privind mecanismele de supraveghere și de guvernanță a produselor pentru produsele de retail bancar (EBA/GL/2015/18) nu pot face obiectul unei acțiuni în anulare în temeiul acestui articol.

                  2)

                  Articolul 267 TFUE trebuie să fie interpretat în sensul că Curtea este competentă, în temeiul acestui articol, să aprecieze validitatea unor acte precum Ghidul Autorității Bancare Europene (ABE) din 22 martie 2016 privind mecanismele de supraveghere și de guvernanță a produselor pentru produsele de retail bancar (EBA/GL/2015/18).

                  3)

                  Dreptul Uniunii nu impune ca admisibilitatea, în fața unei instanțe naționale, a unei excepții de nelegalitate îndreptate împotriva unui act al Uniunii să fie supusă condiției ca acest act să privească în mod direct și individual justițiabilul care se prevalează de această excepție.

                  4)

                  Examinarea celei de a treia întrebări preliminare nu a evidențiat niciun element de natură să afecteze validitatea Ghidului Autorității Bancare Europene (ABE) din 22 martie 2016 privind mecanismele de supraveghere și de guvernanță a produselor pentru produsele de retail bancar (EBA/GL/2015/18).

         (1)  JO C 61, 24.2.2020.


title: Cauza C-262/21 PPU: Hotărârea Curții (Camera întâi) din 2 august 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Korkein oikeus – Finlanda) – A/B [„Trimitere preliminară – Spațiul de libertate, securitate și justiție – Competența, recunoașterea și executarea hotărârilor judecătorești în materie matrimonială și în materia răspunderii părintești – Regulamentul (CE) nr. 2201/2003 – Domeniu de aplicare – Articolul 2 punctul 11 – Noțiunea de «deplasare sau reținere ilicită a unui copil» – Convenția de la Haga din 25 octombrie 1980 – Cerere de înapoiere a unui copil de vârstă mică în privința căruia părinții exercită împreună drepturile privind încredințarea – Resortisanți ai unor țări terțe – Transferul copilului și al mamei sale către statul membru responsabil de examinarea unei cereri de protecție internațională în temeiul Regulamentului (UE) nr. 604/2013 (Dublin III)”]

text:
               20.9.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 382/4

      Hotărârea Curții (Camera întâi) din 2 august 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Korkein oikeus – Finlanda) – A/B
      (Cauza C-262/21 PPU) (1)

      („Trimitere preliminară - Spațiul de libertate, securitate și justiție - Competența, recunoașterea și executarea hotărârilor judecătorești în materie matrimonială și în materia răspunderii părintești - Regulamentul (CE) nr. 2201/2003 - Domeniu de aplicare - Articolul 2 punctul 11 - Noțiunea de «deplasare sau reținere ilicită a unui copil» - Convenția de la Haga din 25 octombrie 1980 - Cerere de înapoiere a unui copil de vârstă mică în privința căruia părinții exercită împreună drepturile privind încredințarea - Resortisanți ai unor țări terțe - Transferul copilului și al mamei sale către statul membru responsabil de examinarea unei cereri de protecție internațională în temeiul Regulamentului (UE) nr. 604/2013 (Dublin III)”)
      (2021/C 382/04)
      Limba de procedură: finlandeza

         Instanța de trimitere

      Korkein oikeus

         Părțile din procedura principală

         Recurent: A

         Intimată: B

         Dispozitivul

      Articolul 2 punctul 11 din Regulamentul (CE) nr. 2201/2003 al Consiliului din 27 noiembrie 2003 privind competența, recunoașterea și executarea hotărârilor judecătorești în materie matrimonială și în materia răspunderii părintești, de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 1347/2000 trebuie interpretat în sensul că nu poate constitui o deplasare ilicită sau o reținere ilicită în sensul acestei dispoziții situația în care unul dintre părinți, fără acordul celuilalt părinte, este determinat să își ia copilul din statul său de reședință obișnuită către un alt stat membru în executarea unei decizii de transfer luate de primul stat membru în temeiul Regulamentului (UE) nr. 604/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 26 iunie 2013 de stabilire a criteriilor și mecanismelor de determinare a statului membru responsabil de examinarea unei cereri de protecție internațională prezentate într-unul dintre statele membre de către un resortisant al unei țări terțe sau de către un apatrid, iar apoi să locuiască în al doilea stat membru după ce această decizie de transfer a fost anulată fără ca totuși autoritățile din primul stat membru să fi decis să reprimească persoanele transferate sau să le autorizeze șederea.

         (1)  JO C 252, 28.6.2021.


title: Cauza C-81/20: Ordonanța Curții (Camera a șaptea) din 22 iunie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunalul București – România) – SC Mitliv Exim SRL/Agenția Națională de Administrare Fiscală, Direcția Generală de Administrare a Marilor Contribuabili [Trimitere preliminară – Articolul 53 alineatul (2) și articolul 99 din Regulamentul de procedură al Curții – Taxa pe valoarea adăugată (TVA) – Directiva 2006/112/CE – Drepturi fundamentale – Principiul ne bis in idem – Cumul de sancțiuni penale și administrative – Inaplicabilitate – Obligații fiscale accesorii – Dobânzi aferente unei sume plătite de contribuabil în cadrul unei proceduri penale]

text:
               20.9.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 382/5

      Ordonanța Curții (Camera a șaptea) din 22 iunie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunalul București – România) – SC Mitliv Exim SRL/Agenția Națională de Administrare Fiscală, Direcția Generală de Administrare a Marilor Contribuabili
      (Cauza C-81/20) (1)

      (Trimitere preliminară - Articolul 53 alineatul (2) și articolul 99 din Regulamentul de procedură al Curții - Taxa pe valoarea adăugată (TVA) - Directiva 2006/112/CE - Drepturi fundamentale - Principiul ne bis in idem - Cumul de sancțiuni penale și administrative - Inaplicabilitate - Obligații fiscale accesorii - Dobânzi aferente unei sume plătite de contribuabil în cadrul unei proceduri penale)
      (2021/C 382/05)
      Limba de procedură: româna

         Instanța de trimitere

      Tribunalul București

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: SC Mitliv Exim SRL

         Pârâte: Agenția Națională de Administrare Fiscală, Direcția Generală de Administrare a Marilor Contribuabili

         Dispozitivul

      Articolele 2 și 63 din Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată trebuie interpretate în sensul că, din moment ce au avut loc operațiuni taxabile, iar taxa pe valoarea adăugată aferentă este exigibilă, o plată, fie și provizorie, prin care se urmărește onorarea creanței fiscale corespunzătoare nu poate fi considerată ca fiind nedatorată și nu poate genera dobânzi în beneficiul contribuabilului care a efectuat-o.

         (1)  JO C 279, 24.8.2020.


title: Cauza C-206/20: Ordonanța Curții (Camera a șasea) din 22 iunie 2021 [cerere de decizie preliminară formulată de High Court of Justice Queen's Bench Division (Administrative Court) – Regatul Unit] – Executarea unui mandat european de arestare emis împotriva lui VA (Trimitere preliminară – Articolul 99 din Regulamentul de procedură al Curții – Cooperare judiciară în materie penală – Mandat european de arestare – Decizia-cadru 2002/584/JAI – Articolul 8 alineatul 1 litera (c) – Mandat european de arestare emis de parchetul unui stat membru în scopul urmăririi penale pe baza unei măsuri privative de libertate emise de aceeași autoritate – Lipsa controlului jurisdicțional înainte de predarea persoanei căutate – Consecințe – Protecție jurisdicțională efectivă – Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene – Articolul 47)

text:
               20.9.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 382/5

      Ordonanța Curții (Camera a șasea) din 22 iunie 2021 [cerere de decizie preliminară formulată de High Court of Justice Queen's Bench Division (Administrative Court) – Regatul Unit] – Executarea unui mandat european de arestare emis împotriva lui VA
      (Cauza C-206/20) (1)

      (Trimitere preliminară - Articolul 99 din Regulamentul de procedură al Curții - Cooperare judiciară în materie penală - Mandat european de arestare - Decizia-cadru 2002/584/JAI - Articolul 8 alineatul 1 litera (c) - Mandat european de arestare emis de parchetul unui stat membru în scopul urmăririi penale pe baza unei măsuri privative de libertate emise de aceeași autoritate - Lipsa controlului jurisdicțional înainte de predarea persoanei căutate - Consecințe - Protecție jurisdicțională efectivă - Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene - Articolul 47)
      (2021/C 382/06)
      Limba de procedură: engleza

         Instanța de trimitere

      High Court of Justice Queen's Bench Division (Administrative Court)

         Părțile din procedura principală

         Apelant: VA

         Cu participarea: Procurorul din cadrul Parchetului Regional din Ruse, Bulgaria

         Dispozitivul

      Articolul 8 alineatul 1 litera (c) din Decizia-cadru 2002/584/JAI a Consiliului din 13 iunie 2002, privind mandatul european de arestare și procedurile de predare între statele membre, astfel cum a fost modificată prin Decizia-cadru 2009/299/JAI a Consiliului din 26 februarie 2009, interpretat în lumina articolului 47 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene și a jurisprudenței Curții, trebuie interpretat în sensul că cerințele inerente protecției jurisdicționale efective de care trebuie să beneficieze o persoană care face obiectul unui mandat european de arestare în scopul urmăririi penale nu sunt îndeplinite atunci când atât mandatul european de arestare, cât și decizia judiciară pe care se grefează acesta sunt emise de un procuror, care poate fi calificat drept „autoritate judiciară emitentă”, în sensul articolului 6 alineatul (1) din această decizie-cadru, astfel cum a fost modificată prin Decizia-cadru 2009/299, fără ca mandatul european de arestare menționată sau decizia judiciară menționată să poată face obiectul unui control jurisdicțional în statul membru emitent înainte de predarea persoanei căutate de către statul membru de executare.

         (1)  JO C 262, 10.8.2020.


title: Cauza C-636/20: Ordonanța Curții (Camera a șasea) din 1 iulie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Pécsi Törvényszék – Ungaria) – Tolnatext Bt./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága (Trimitere preliminară – Codul vamal al Uniunii – Articolul 22 alineatul (6) – Articolul 29 – Dreptul de a fi ascultat – Proceduri inițiate din oficiu – Articolul 53 alineatul (2) și articolul 94 din Regulamentul de procedură al Curții – Lipsa de precizări cu privire la motivele care justifică necesitatea unui răspuns la întrebările preliminare pentru soluționarea litigiului principal – Inadmisibilitate vădită a cererii de decizie preliminară)

text:
               20.9.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 382/6

      Ordonanța Curții (Camera a șasea) din 1 iulie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Pécsi Törvényszék – Ungaria) – Tolnatext Bt./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága
      (Cauza C-636/20) (1)

      (Trimitere preliminară - Codul vamal al Uniunii - Articolul 22 alineatul (6) - Articolul 29 - Dreptul de a fi ascultat - Proceduri inițiate din oficiu - Articolul 53 alineatul (2) și articolul 94 din Regulamentul de procedură al Curții - Lipsa de precizări cu privire la motivele care justifică necesitatea unui răspuns la întrebările preliminare pentru soluționarea litigiului principal - Inadmisibilitate vădită a cererii de decizie preliminară)
      (2021/C 382/07)
      Limba de procedură: maghiara

         Instanța de trimitere

      Pécsi Törvényszék

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: Tolnatext Bt.

         Pârâtă: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

         Dispozitivul

      Cererea de decizie preliminară formulată de Pécsi Törvényszék (Curtea din Pécs, Ungaria), prin decizia din 30 octombrie 2020, este vădit inadmisibilă.

         (1)  JO C 62, 22.2.2021.


title: Cauza C-95/21: Cerere de decizie preliminară introdusă de Landgerichts Köln (Germania) la 16 februarie 2021 – Deutsche Lufthansa AG/AirHelp Germany GmbH

text:
               20.9.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 382/6

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Landgerichts Köln (Germania) la 16 februarie 2021 – Deutsche Lufthansa AG/AirHelp Germany GmbH
      (Cauza C-95/21)
      (2021/C 382/08)
      Limba de procedură: germana

         Instanța de trimitere

      Landgerichts Köln

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: Deutsche Lufthansa AG

         Pârâtă: AirHelp Germany GmbH
      Această cauză a fost radiată din registrul Curții prin Ordonanța președintelui Curții din 17 iunie 2021.


title: Cauza C-142/21: Cerere de decizie preliminară introdusă de Landgericht Köln (Germania) la 5 martie 2021 – Deutsche Lufthansa AG/AirHelp Germany GmbH

text:
               20.9.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 382/7

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Landgericht Köln (Germania) la 5 martie 2021 – Deutsche Lufthansa AG/AirHelp Germany GmbH
      (Cauza C-142/21)
      (2021/C 382/09)
      Limba de procedură: germana

         Instanța de trimitere

      Landgericht Köln

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: Deutsche Lufthansa AG

         Pârâtă: AirHelp Germany GmbH
      Prin Ordonanța președintelui Curții din 18 iunie 2021, această cauză a fost radiată din registrul Curții.


title: Cauza C-173/21: Cerere de decizie preliminară introdusă de Landgericht Köln (Germania) la 22 martie 2021 – Deutsche Lufthansa AG/GE

text:
               20.9.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 382/7

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Landgericht Köln (Germania) la 22 martie 2021 – Deutsche Lufthansa AG/GE
      (Cauza C-173/21)
      (2021/C 382/10)
      Limba de procedură: germana

         Instanța de trimitere

      Landgericht Köln

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: Deutsche Lufthansa AG

         Pârât: GE
      Prin Ordonanța președintelui Curții din 14 iunie 2021, această cauză a fost radiată din registrul Curții.