title: Cauza T-446/09: Acțiune introdusă la 9 noiembrie 2009 — Escola Superior Agrária de Coimbra/Comisia

text:
               13.2.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 37/39

         Acțiune introdusă la 9 noiembrie 2009 — Escola Superior Agrária de Coimbra/Comisia
   (Cauza T-446/09)
   2010/C 37/54
   Limba de procedură: portugheza

      Părțile

      Reclamantă: Escola Superior Agrária de Coimbra (Bencarta, Portugalia) (reprezentant: J. Pais do Amaral, avocat)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene

      Concluziile reclamantei

               —

               Anularea Deciziei Comisiei D(2009)224268 din 9 septembrie 2009;

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Lipsa de motivare în ceea ce privește cerința de rambursare a sumei prevăzute la punctul 8 din scrisoarea din 12 august 2009.
   Încălcarea punctelor 21.2 și 22 din dispozițiile administrative standard în privința celorlalte sume, în măsura în care timpul pe care diferiții intervenienți l-au consacrat proiectului a fost înregistrat, cu menționarea numelui persoanelor și a timpului pe care fiecare l-a consacrat acestui proiect, duratele indicate fiind duratele reale.
   Eroare de fapt, întrucât administrația nu poate acționa decât dacă are certitudinea că faptele sunt exacte. O simplă îndoială a administrației asupra faptului dacă timpul înregistrat pe foile de prezență a fost sau nu a fost efectiv utilizat nu este suficientă, sarcina probei revenind Comisiei.
   Eroare a Comisiei, întrucât nu există nicio obligație scrisă de a adopta un anumit tip de sistem pentru a înregistra durata prestării muncii în afara foilor de prezență. Prin urmare, în cursul executării contractului și atunci când nu mai este material posibil să se modifice procedura legitimă pentru înregistrarea timpului consacrat proiectului, timp care este înregistrat pe suportul precedent, și anume foile de prezență, Comisia nu poate să ceară în plus, în mod legitim, decât ceea ce aceasta a decis sau ceea ce a fost prevăzut prin contract. Pe de altă parte, nu este adecvat să se impună un nivel de cerințe care implică înregistrarea fotografică a timpului consacrat proiectului.
   Actul atacat încalcă principiile bunei-credințe, încrederii legitime, transparenței, proporționalității, caracterului rezonabil și bunei administrări, întrucât normele privind modul de înregistrare a timpului consacrat proiectului sunt noi, ceea ce este de altfel susținut de faptul că aceste norme figurează în mod explicit și clar în versiunile ulterioare ale programului în cauză.
   Eroare de apreciere a faptelor, în măsura în care importanța și conținutul restituirii dispuse de Comisie nu sunt proporționale cu conținutul și natura ilegalităților care se pretinde că au fost constatate, întrucât nu era posibil să se atingă rezultatele reflectate printr-o clasare în jurul poziției a 10-a din aproximativ 200 de proiecte fără a consacra un timp semnificativ mai important decât cel efectiv plătit (scăzând suma care trebuie rambursată).


title: Cauza T-120/11: Acțiune introdusă la 2 martie 2011 — BFA/Consiliul

text:
               30.4.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 130/18

         Acțiune introdusă la 2 martie 2011 — BFA/Consiliul
   (Cauza T-120/11)
   2011/C 130/32
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: Banque pour le financement de l’agriculture (BFA) (Abidjan, Côte d’Ivoire) (reprezentant: J.-C. Tchikaya, avocat)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene

      Concluziile reclamantei

               —

               Anularea Deciziei 2011/18/PESC a Consiliului din 14 ianuarie 2011 de modificare a Deciziei 2010/656/PESC a Consiliului de reînnoire a măsurilor restrictive impuse împotriva Côte d’Ivoire și a Regulamentului (UE) nr. 25/2011 al Consiliului din 14 ianuarie 2011 de modificare a Regulamentului (CE) nr. 560/2005 de impunere a anumitor măsuri restrictive specifice îndreptate împotriva anumitor persoane și entități având în vedere situația din [Côte d’Ivoire], în măsura în care acestea o privesc pe reclamantă;

               —

               obligarea Consiliului la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Motivele și principalele argumente invocate de reclamantă sunt în esență identice sau similare cu cele invocate în cauza T-118/11, Attey/Consiliul


title: Cauza C-64/09: Acțiune introdusă la 13 februarie 2009 – Comisia Comunităților Europene/Republica Franceză

text:
               18.4.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 90/16

         Acțiune introdusă la 13 februarie 2009 – Comisia Comunităților Europene/Republica Franceză
   (Cauza C-64/09)
   2009/C 90/25
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: P. Oliver și J.-B. Laignelot, agenți)

      Pârâtă: Republica Franceză

      Concluziile reclamantei

               —

               constatarea faptului că, prin neadoptarea tuturor actelor cu putere de lege și a normelor administrative necesare pentru a transpune corect și complet articolul 2 punctul 13, articolul 4 alineatul (2) litera (a), articolul 5 alineatele (3) și (4), articolul 6 alineatul (3), articolul 7 alineatul (1) și articolul 8 alineatul (3) din Directiva 2000/53/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 18 septembrie 2000 privind vehiculele scoase din uz (1), Republica Franceză nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul acestei directive;

               —

               obligarea Republicii Franceze la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, Comisia invocă șapte motive întemeiate pe transpunerea incorectă în dreptul francez a anumitor dispoziții ale Directivei 2000/53/CE.
   Reclamanta susține mai întâi că transpunerea definiției de la articolul 2 punctul 13 privind „informațiile referitoare la dezmembrarea” vehiculelor scoase din uz nu a fost făcută cu suficientă claritate și precizie în măsura în care dispoziția națională corespunzătoare ar avea o aplicare mult mai limitată decât dispoziția din directivă și ar omite în special orice legătură cu obiectivul tratării corespunzătoare și compatibile cu mediul înconjurător, astfel cum a fost indicat de legiuitorul comunitar.
   În opinia reclamantei, transpunerea tardivă a articolului 4 alineatul (2) punctul (a) ar fi avut drept consecință prezența pe piață, timp de 18 luni, a vehiculelor, a materialelor și a componentelor care, cu excepția cazurilor în care s-a acordat o scutire, conțin plumb, mercur, cadmium sau crom hexavalent întrucât dispozițiile naționale pertinente ar fi fost aplicate numai vehiculelor recepționate în funcție de tip începând cu 31 decembrie 2004, în timp ce articolul 4 alineatul (2) litera (a) menționa data de 1 iulie 2003.
   Reclamanta mai susține că procedura menționată la articolul 5 alineatul (3) privind eliberarea unui certificat de distrugere a unui vehicul scos din uz nu a fost transpusă corect în dreptul francez, ceea ce ar putea crea confuzii, în special pentru proprietarii de vehicule care provin din alte state membre. În această privință, Comisia critică în special faptul că certificatul de distrugere nu este eliberat în momentul transferării vehiculului, ci numai după distrugerea fizică a acestuia și că acel certificat nu este eliberat deținătorului vehiculului scos din uz, ci prefectului departamentului în care este înmatriculat vehiculul.
   În al patrulea rând, Comisia critică transpunerea articolului 5 alineatul (4), care ar fi contrară efectului util al acestuia în măsura în care ar permite anumitor instalații autorizate – societățile de dezasamblare agreate – să refuze preluarea vehiculelor scoase din uz și s-ar abține să prevadă un mecanism de compensare în beneficiul acestor societăți de dezasamblare.
   De asemenea, transpunerea articolului 6 alineatul (3) este contrară noțiunii „demontare”, care desemnează prima etapă a operațiunilor de tratare a vehiculelor scoase din uz, și anume aceea a scoaterii pieselor ușor de demontat, înainte de operațiunea de depoluare.
   Reclamanta critică și transpunerea articolului 7 alineatul (1) în măsura în care autoritățile franceze ar încuraja reciclarea componentelor vehiculelor „de fiecare dată când condițiile tehnice și economice o permit”, deși directiva ar menționa o obligație mai stringentă de a recicla „atunci când este posibil din punct de vedere ecologic”.
   În sfârșit, aceasta insistă asupra faptului că articolul 8 alineatul (3) obligă statele membre să adopte măsuri explicite prin care să oblige constructorii de vehicule sau producătorii de componente să furnizeze informații privind demontarea fiecărui tip de vehicul nou introdus pe piață, sub formă de manuale sau prin intermediul mediilor electronice.

      (1)  JO L 269, p. 34, Ediție specială, 15/vol. 6, p. 142


title: Cauza F-4/16: Acțiune introdusă la 15 august 2016 – OT/Comisia

text:
               17.10.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 383/31

         Acțiune introdusă la 15 august 2016 – OT/Comisia
   (Cauza F-4/16)
   (2016/C 383/41)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamant: OT (reprezentant: D. Sobor, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Obiectul și descrierea litigiului

   Anularea deciziilor pârâtei prin care se respinge candidatura reclamantului pentru postul de director al Observatorului European pentru Droguri și Toxicomanie și prin care se resping cererea de asistență a reclamantului și cea de deschidere a unei anchete administrative cu privire la neregularitățile și nelegalitățile din procedura de selecție vizată, precum și repararea prejudiciilor materiale și morale pe care reclamantul pretinde că le-a suferit

      Concluziile reclamantului

   Reclamantul solicită Tribunalului Funcției Publice:

               —

               anularea deciziei pârâtei din 26 septembrie 2014 prin care se respinge candidatura reclamantului pentru postul de director al Observatorului European pentru Droguri și Toxicomanie;

               —

               anularea deciziei pârâtei din 9 aprilie 2015 prin care se resping reclamația și cererea de asistență formulate de reclamant;

               —

               anularea deciziei din 22 octombrie 2015 prin care se respinge plângerea reclamantului;

               —

               obligarea pârâtei la plata sumei de 2 836 107 EUR (respectiv două milioane opt sute treizeci și șase de mii și o sută șapte euro) pentru prejudiciul material suferit de reclamantă,

               —

               obligarea pârâtei la plata sumei de 100 000 de euro (respectiv o sută de mii de euro) pentru prejudiciul moral suferit de reclamantă,

               —

               obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată.


title: Cauza F-28/10: Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera a doua) din 15 martie 2011 — Mioni/Comisia (Funcție publică — Agenți contractuali — Remunerație — Indemnizație de expatriere — Condiții prevăzute la articolul 4 din anexa VII la Statut — Reședința obișnuită avută anterior intrării în funcție)

text:
               12.5.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 138/23

         Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera a doua) din 15 martie 2011 — Mioni/Comisia
   (Cauza F-28/10) (1)

   (Funcție publică - Agenți contractuali - Remunerație - Indemnizație de expatriere - Condiții prevăzute la articolul 4 din anexa VII la Statut - Reședința obișnuită avută anterior intrării în funcție)
   2012/C 138/45
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: Gaëtan Barthélémy Maxence Mioni (Bruxelles, Belgia) (reprezentant: L. Vogel, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: D. Martin și B. Eggers, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare a deciziei de încetare a plății indemnizației de expatriere acordate anterior reclamantului

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea formulată de domnul Mioni.

               2.

               Domnul Mioni suportă toate cheltuielile de judecată.

      (1)  JO C 179, 3.7.2010, p. 58.


title: Cauza C-140/12: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Obersten Gerichtshofs (Austria) la 19 martie 2012 — Pensionsversicherungsanstalt/Peter Brey

text:
               9.6.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 165/12

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Obersten Gerichtshofs (Austria) la 19 martie 2012 — Pensionsversicherungsanstalt/Peter Brey
   (Cauza C-140/12)
   2012/C 165/19
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Oberster Gerichtshoft

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Pensionsversicherungsanstalt

      Pârât: Peter Brey

      Întrebarea preliminară

   Alocația compensatorie trebuie considerată [prestație acordată în] „sistemul de asistență socială” în sensul articolului 7 alineatul (1) litera (b) din Directiva 2004/38/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 29 aprilie 2004 (1)?

      (1)  Directiva privind dreptul la liberă circulație și ședere pe teritoriul statelor membre pentru cetățenii Uniunii și membrii familiilor acestora, de modificare a Regulamentului (CEE) nr. 1612/68 și de abrogare a Directivelor 64/221/CEE, 68/360/CEE, 72/194/CEE, 73/148/CEE, 75/34/CEE, 75/35/CEE, 90/364/CEE, 90/365/CEE și 93/96/CEE (JO L 158, p. 77, Ediție specială, 05/vol. 7, p. 56).


title: Cauza C-512/08: Acțiune introdusă la 25 noiembrie 2008 — Comisia Comunităților Europene/Republica Franceză

text:
               21.2.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 44/29

         Acțiune introdusă la 25 noiembrie 2008 — Comisia Comunităților Europene/Republica Franceză
   (Cauza C-512/08)
   (2009/C 44/48)
   Limba de procedură: franceza
   Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: G. Rozet și E. Traversa, agenți)

      Pârâtă: Republica Franceză
   Concluziile reclamantei

               —

               Constatarea faptului că

                           —

                           Prin condiționarea, în temeiul articolului R-332-4 din Codul securității sociale (Code de la sécurité sociale), a rambursării prestațiilor medicale accesibile în cabinetele din oraș care implică utilizarea aparatelor de radiofotografie prevăzute la punctul II al articolului R-712-2 din Codul sănătății publice (Code de la santé publique), de eliberarea unei autorizări prealabile

                           —

                           prin neprevederea la articolul R-332-4 sau în orice altă dispoziție din dreptul francez, a posibilității de a acorda pacientului, asigurat social la sistemul francez al asigurărilor sociale, o rambursare complementară în condițiile prevăzute la punctul 53 din Hotărârea din 12 iulie 2001, Vanbraekel și alții (C-368/98),

                     Republica Franceză nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 49 din Tratatul CE;

               —

               obligarea Republicii Franceze la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   Comisia invocă două motive în susținerea acțiunii formulate.
   Prin intermediul primului motiv, Comisia contestă cerința impusă de pârâtă, privind obținerea unei autorizări prealabile pentru a se beneficia de rambursarea anumitor îngrijiri acordate în afara mediului spitalicesc, într-un alt stat membru. Dacă această cerință poate fi justificată atunci când se referă la prestații medicale acordate într-o unitate spitalicească, având în vedere necesitatea de a asigura atât accesul permanent și suficient la o gamă echilibrată de îngrijiri spitalicești de calitate, cât și controlul costurilor pe care le generează, apare disproporționată în ceea ce privește prestațiile din afara mediului spitalicesc. Mai multe elemente sunt de natură să limiteze impactul financiar eventual al eliminării autorizării prealabile, cum ar fi posibilitatea statelor membre de a stabili întinderea asigurării de boală de care beneficiază asigurații sau condițiile naționale de acordare a prestațiilor, cu condiția să nu fie nici discriminatorii, nici o piedică în calea liberei circulații a persoanelor.
   Prin cel de al doilea motiv, Comisia regretă pe de altă parte inexistența în dreptul francez a unei dispoziții care să permită să se acorde pacientului, afiliat la sistemul de securitate socială francez, o rambursare complementară în condițiile prevăzute la punctul 53 din Hotărârea din 12 iulie 2001, Vanbraekel și alții, mai precis o rambursare care să corespundă diferenței față de cuantumul la care ar fi avut dreptul în cazul în care îngrijirile spitalicești i-ar fi fost acordate în propriul stat membru. În consecință, pacienții afiliați la respectivul regim de securitate socială nu beneficiază pe deplin de drepturile care le sunt recunoscute prin articolul 49 CE, astfel cum a fost interpretat de Curte.


title: Cauza T-520/09: Hotărârea Tribunalului din 10 iulie 2012 — TF1 și alții/Comisia ( „Ajutoare de stat — Serviciu public de radiodifuziune — Ajutor avut în vedere de Republica franceză în favoarea France Télévisions — Subvenție bugetară pentru anul 2009 — Decizie de a nu ridica obiecții — Serviciu de interes economic general — Criteriul proporționalității — Inexistența unor dificultăți serioase” )

text:
               18.8.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 250/12

         Hotărârea Tribunalului din 10 iulie 2012 — TF1 și alții/Comisia
   (Cauza T-520/09) (1)

   (Ajutoare de stat - Serviciu public de radiodifuziune - Ajutor avut în vedere de Republica franceză în favoarea France Télévisions - Subvenție bugetară pentru anul 2009 - Decizie de a nu ridica obiecții - Serviciu de interes economic general - Criteriul proporționalității - Inexistența unor dificultăți serioase)
   2012/C 250/21
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamante: Télévision française 1 (TF1) (Boulogne-Billancourt, Franța), Métropole télévision (M6) (Neuilly-sur-Seine, Franța) și Canal + (Issy-les-Moulineaux, Franța) (reprezentanți: J.-P. Hordies și C. Smits, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: B. Stromsky și D. Grespan, agenți)

      Interveniente în susținerea pârâtei: Republica Franceză (reprezentanți: G. de Bergues și J. Gstalter, agenți) și France Télévisions (Paris, Franța) (reprezentanți: J.-P. Gunther și A. Giraud, avocați)

      Obiectul

   Cerere prin care se urmărește anularea deciziei Comisiei din 1 septembrie 2009 privind o subvenție bugetară în favoarea France Télévisions, în măsura în care, în această decizie, Comisia nu ridică obiecții în legătură cu o subvenție bugetară în valoare maximă de 450 de milioane de euro pentru anul 2009

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea ca vădit nefondată.

               2.

               Obligă Télévision française 1 (TF1), Métropole télévision (M6) și Canal + la plata propriilor cheltuieli de judecată, precum și a celor efectuate de Comisia Europeană și de France Télévisions.

               3.

               Republica Franceză suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 80, 27.3.2010.


title: Cauza T-52/11: Acțiune introdusă la 24 ianuarie 2011 — Aecops/Comisia

text:
               7.5.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 139/20

         Acțiune introdusă la 24 ianuarie 2011 — Aecops/Comisia
   (Cauza T-52/11)
   2011/C 139/38
   Limba de procedură: portugheza

      Părțile

      Reclamantă: AECOPS — Associação de Empresas de Construção, Obras Públicas e Serviços (Lisabona, Portugalia) (reprezentanți: J. da Cruz Vilaça și L. Pinto Monteiro, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile reclamantei

               —

               Anularea, în conformitate cu articolul 263 TFUE, a Deciziei Comisiei din 27 octombrie 2010 referitoare la dosarul 89 0979 P3 prin intermediul căreia a fost redus la 426 070 PTE cuantumul contribuției financiare acordate prin Decizia C(89) 0570 a Comisiei din 22 martie 1989 și, în același timp, s-a solicitat rambursarea sumei de 14 430,02 euro;

               —

               obligarea Comisiei Europene la plata propriilor cheltuieli de judecată, precum și a celor efectuate de reclamantă.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii formulate, reclamanta invocă două motive.

               1.

               Primul motiv, referitor la depășirea unui termen rezonabil pentru adoptarea deciziei, ca urmare a:

                           —

                           intervenției prescripției: reclamanta consideră că la momentul adoptării deciziei atacate expirase termenul de prescripție de patru ani prevăzut la articolul 3 din Regulamentul (CE, Euratom) nr. 2988/95 al Consiliului din 18 decembrie 1995 privind protecția intereselor financiare ale Comunităților Europene. Pe de altă parte, chiar dacă ar fi avut loc o eventuală întrerupere a termenului de prescripție, s-a depășit o perioadă egală cu dublul termenului de prescripție fără să fi fost adoptată o decizie, potrivit prevederilor articolului 3 alineatul (1) al patrulea paragraf din regulamentul menționat. Având în vedere prescripția dreptului în cauză, trebuie să se considere că decizia atacată este nelegală și nu poate fi pusă în aplicare;

                           —

                           încălcării principiului securității juridice: reclamanta consideră că faptul că Comisia a lăsat să treacă mai mult de 20 de ani între momentul la care au avut loc neregulile invocate și cel al adoptării deciziei finale implică nerespectarea principiului securității juridice. Acest principiu fundamental al ordinii juridice a Uniunii Europene prevede că orice persoană are dreptul ca instituțiile Uniunii să trateze aspectele care o privesc într-un termen rezonabil;

                           —

                           încălcării dreptului la apărare: reclamanta consideră că i-a fost încălcat dreptul la apărare întrucât scurgerea unei perioade de peste 20 de ani între momentul la care au avut neregulile invocate și cel al adoptării deciziei finale a lipsit-o de posibilitatea de a prezenta observații în timp util, cu alte cuvinte atunci când încă mai dispunea de documentele care puteau justifica cheltuielile considerate neeligibile de Comisie.

               2.

               Al doilea motiv, întemeiat pe încălcarea obligației de motivare: reclamanta consideră că decizia atacată nu îndeplinește cerințele obligației de motivare prevăzute la articolul 296 TFUE. Astfel, decizia atacată nu prezintă, nici măcar sumar, motivele care au determinat reducerea contribuției financiare acordate de Fondul social european; de asemenea, nici scrisoarea Instituto de Gestão do Fundo Social Europeu prin care a fost notificată reclamantei decizia atacată nu indică, într-o formă care să aibă un nivel minim de inteligibilitate, motivele care justifică reducerea contribuției și nici care sunt cheltuielile eligibile și cele neeligibile. Potrivit reclamantei, deficiențele de motivare constatate ar trebui de asemenea să determine Tribunalul să anuleze decizia atacată.


               10.10.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 294/5

         Acțiune introdusă la 10 iulie 2013 de către Autoritatea AELS de Supraveghere împotriva Islandei
   (Cauza E-18/13)
   2013/C 294/05
   La data de 10 iulie 2013, Autoritatea AELS de Supraveghere, reprezentată de Xavier Lewis, Auður Ýr Steinarsdóttir și Maria Moustakali, în calitate de agenți ai Autorității AELS de Supraveghere, 35, Rue Belliard, 1040 Bruxelles, Belgium, a introdus o acțiune împotriva Islandei la Curtea de Justiție a AELS.
   Autoritatea AELS de Supraveghere solicită Curții de Justiție a AELS:

               1.

               să declare că prin faptul că: (i) nu a adoptat; sau (ii) notificat Autorității, fără întârziere, în termenul prevăzut, toate măsurile necesare pentru punerea în aplicare a actului menționat la punctul 21ar din anexa XX la Acordul privind Spațiul Economic European (Directiva 2001/81/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 23 octombrie 2001 privind plafoanele naționale de emisie pentru anumiți poluanți atmosferici), astfel cum a fost adaptat prin Protocolul 1 la acord, Islanda nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul actului menționat anterior și al articolului 7 din acord;

               2.

               să dispună suportarea cheltuielilor de judecată de către Islanda.

         Situația de fapt și de drept și motivele invocate:

               —

               prezenta cerere depusă de către Autoritatea AELS de Supraveghere se referă la nerespectarea de către Islanda, cel târziu până la data de 3 decembrie 2012, a avizului motivat emis de Autoritatea AELS de Supraveghere la data de 3 octombrie 2012 în ceea ce privește faptul că statul islandez nu a transpus în ordinea sa juridică națională Directiva 2001/81/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 23 octombrie 2001 privind plafoanele naționale de emisie pentru anumiți poluanți atmosferici (actul), după cum se menționează la punctul 21ar din anexa XX la Acordul privind Spațiul Economic European, astfel cum a fost adaptat prin Protocolul 1 la acord;

               —

               Autoritatea AELS de Supraveghere susține că Islanda nu a contestat faptul că persistă întârzieri în ceea ce privește punerea în aplicare a articolului 2 din actul respectiv și că nu deține informații care ar putea indica faptul că actul respectiv a fost transpus pe deplin. Prin urmare, Autoritatea AELS de Supraveghere susține că Islanda nu a respectat obligațiile care îi revin în temeiul articolului 15 din actul coroborat cu Decizia nr. 149/2009 a Comitetului mixt și în temeiul articolului 7 din Acordul privind SEE, prin faptul că nu a adoptat sau nu a notificat, în termenul prevăzut, măsurile necesare pentru punerea în aplicare a actului sus-menționat.


title: Cauza T-307/13: Acțiune introdusă la 4 iunie 2013 — Capella/OAPI — Oribay Mirror Buttons (ORIBAY)

text:
               20.7.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 207/54

         Acțiune introdusă la 4 iunie 2013 — Capella/OAPI — Oribay Mirror Buttons (ORIBAY)
   (Cauza T-307/13)
   2013/C 207/90
   Limba în care a fost formulată acțiunea: germana

      Părțile

      Reclamantă: Capella EOOD (Sofia, Bulgaria) (reprezentant: M. Holtorf, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Oribay Mirror Buttons, SL (San Sebastián, Spania)

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea Deciziei Camerei a patra de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 22 martie 2013 în cauza R 164/2012-4;

               —

               decăderea din drepturile asupra mărcii comunitare nr. 003611282 „ORIBAY ORIginal Buttons for Automotive Yndustry” pentru produsele și serviciile din:

                           —

                           clasa 12: vehicule și accesorii de vehicule, în măsura în care nu fac parte din alte clase, cu excepția elementelor pentru parbrize și ștergătoare de parbriz;

                           —

                           clasa 37: reparații; reparare și întreținere;

               —

               obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată, inclusiv a celor efectuate în recurs.

      Motivele și principalele argumente

      Marca comunitară înregistrată care a făcut obiectul unei cereri de decădere: marca figurativă care conține elemente verbale „ORIBAY ORIginal Buttons for Automotive Yndustry” pentru produse și servicii din clasele 12, 37 și 40 — marca comunitară nr. 3 611 282

      Titularul mărcii comunitare: Oribay Mirror Buttons, SL

      Partea care solicită decăderea din drepturi a titularului mărcii comunitare: reclamanta

      Decizia diviziei de anulare: admite în parte cererea de decădere

      Decizia camerei de recurs: admite calea de atac și respinge în totalitatea cererea de decădere

      Motivele invocate: încălcarea articolului 51 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul nr. 207/2009, încălcarea articolului 56 din Regulamentul nr. 207/2009, coroborat cu norma 37 litera (a) punctul (iii) din Regulamentul nr. 2868/95, precum și încălcarea articolului 57 alineatul (2) din Regulamentul nr. 207/2009


title: Cauza T-556/13: Acțiune introdusă la 22 octombrie 2013 — Verband der Kölnisch-Wasser Hersteller, Köln/OAPI (Original Eau de Cologne)

text:
               14.12.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 367/37

         Acțiune introdusă la 22 octombrie 2013 — Verband der Kölnisch-Wasser Hersteller, Köln/OAPI (Original Eau de Cologne)
   (Cauza T-556/13)
   2013/C 367/66
   Limba în care a fost formulată acțiunea: germana

      Părțile

      Reclamantă: Verband der Kölnisch-Wasser Hersteller, Köln eV (Köln, Germania) (reprezentant: T. Schulte-Beckhausen, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei Camerei a patra de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne din 21 august 2013 (cauza R 2064/2012-4);

               —

               obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

      Marca comunitară vizată: marca verbală „Original Eau de Cologne” pentru produse din clasa 3 — Cererea de înregistrare a mărcii comunitare nr. 10 787 794

      Decizia examinatorului: respinge înregistrarea

      Decizia camerei de recurs: respinge calea de atac

      Motivele invocate: încălcarea articolului 7 alineatul (1) literele (b), (c) și (d) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009


title: Cauza F-3/13: Ordonanța Tribunalului Funcției Publice din 31 martie 2014 – CK/Comisia

text:
               24.11.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 421/64

         Ordonanța Tribunalului Funcției Publice din 31 martie 2014 – CK/Comisia
   (Cauza F-3/13) (1)

   2014/C 421/95
   Limba de procedură: franceza
   Președintele Camerei întâi a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 129, 4.5.2013, p 31.


title: Cauza F-86/06: Ordonanța Tribunalului Funcției Publice din 26 iulie 2010 — Vereecken/Comisia

text:
               23.10.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 288/76

      Ordonanța Tribunalului Funcției Publice din 26 iulie 2010 — Vereecken/Comisia
      (Cauza F-86/06) (1)

      ()
      (2010/C 288/145)
      Limba de procedură: franceza
      Președintele Camerei întâi a dispus radierea cauzei.

         (1)  JO C 237, 30.9.2006, p. 19.


title: Cauza C-231/10: Ordonanța președintelui Curții din 26 octombrie 2010 — Comisia Europeană/Republica Estonia

text:
               29.1.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 30/32

         Ordonanța președintelui Curții din 26 octombrie 2010 — Comisia Europeană/Republica Estonia
   (Cauza C-231/10) (1)

   ()
   2011/C 30/56
   Limba de procedură: estona
   Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 179, 3.7.2010.


title: Cauza C-404/05: Hotărârea Curții (Camera întâi) din 29 noiembrie 2007 — Comisia Comunităților Europene/Republica Federală Germania (Regulamentul (CEE) nr. 2092/91 — Producție agricolă ecologică — Organisme de control private — Cerința unui sediu sau a unei infrastructuri permanente în statul membru în care sunt prestate serviciile — Justificări — Participarea la exercitarea autorității publice — Articolul 55 CE — Protecția consumatorilor)

text:
               26.1.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 22/4

         Hotărârea Curții (Camera întâi) din 29 noiembrie 2007 — Comisia Comunităților Europene/Republica Federală Germania
   (Cauza C-404/05) (1)

   (Regulamentul (CEE) nr. 2092/91 - Producție agricolă ecologică - Organisme de control private - Cerința unui sediu sau a unei infrastructuri permanente în statul membru în care sunt prestate serviciile - Justificări - Participarea la exercitarea autorității publice - Articolul 55 CE - Protecția consumatorilor)
   (2008/C 22/06)
   Limba de procedură: germana
   Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: E. Traversa și G. Braun, agenți)

      Pârâtă: Republica Federală Germania (reprezentanți: M. Lumma și C. Schulze-Bahr, agenți)
   Obiectul
   Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Încălcarea articolului 49 CE — Libertatea de a presta servicii — Cerința unui sediu sau a unei infrastructuri permanente în Germania pentru organismele de control în domeniul producției agricole ecologice care sunt autorizate într-un alt stat membru
   Dispozitivul

               1)

               Impunând organismelor private de control al produselor obținute din agricultura ecologică autorizate într-un alt stat membru să dispună de un sediu pe teritoriul german pentru a putea furniza prestații de control, Republica Federală Germania nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 49 CE.

               2)

               Obligă Republica Federală Germania la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 10, 14.1.2006.


title: Cauza C-410/10: Acțiune introdusă la 17 august 2010 — Comisia Europeană/Republica Elenă

text:
               23.10.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 288/23

      Acțiune introdusă la 17 august 2010 — Comisia Europeană/Republica Elenă
      (Cauza C-410/10)
      ()
      (2010/C 288/39)
      Limba de procedură: greaca

         Părțile

         Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: M. Karanasou-Apostolopoulou și G. Braun)

         Pârâtă: Republica Elenă

         Concluziile reclamantei

                  —

                  Constatarea faptului că, prin neadoptarea tuturor actelor cu putere de lege și actelor administrative necesare pentru a se conforma Directivei 2007/36/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 11 iulie 2007 privind exercitarea anumitor drepturi ale acționarilor în cadrul societăților comerciale cotate la bursă sau, în orice caz, prin necomunicarea acestor dispoziții Comisiei, Republica Elenă nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul aceleiași directive;

                  —

                  obligarea Republicii Elene la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      Termenul pentru transpunerea Directivei 2007/36/CE în ordinea juridică națională a expirat la 3 august 2009.


title: Cauza C-620/10: Hotărârea Curții (Camera a patra) din 3 mai 2012 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Kammarrätten i Stockholm — Migrationsöverdomstolen — Suedia) — Migrationsverket/Nurije Kastrati, Valdrina Kastrati, Valdrin Kastrati [Sistemul de la Dublin — Regulamentul (CE) nr. 343/2003 — Procedura de determinare a statului membru responsabil de examinarea unei cereri de azil — Resortisanți ai unei țări terțe titulari ai unei vize valabile eliberate de „statul membru responsabil” în sensul aceluiași regulament — Cerere de azil depusă în alt stat membru decât statul responsabil în temeiul regulamentului — Cerere de permis de ședere în alt stat membru decât statul responsabil, urmată de retragerea cererii de azil — Retragere care are loc înainte ca statul membru responsabil să fi acceptat preluarea — Retragere care pune capăt procedurilor instituite prin Regulamentul nr. 343/2003]

text:
               16.6.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 174/11

         Hotărârea Curții (Camera a patra) din 3 mai 2012 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Kammarrätten i Stockholm — Migrationsöverdomstolen — Suedia) — Migrationsverket/Nurije Kastrati, Valdrina Kastrati, Valdrin Kastrati
   (Cauza C-620/10) (1)

   (Sistemul de la Dublin - Regulamentul (CE) nr. 343/2003 - Procedura de determinare a statului membru responsabil de examinarea unei cereri de azil - Resortisanți ai unei țări terțe titulari ai unei vize valabile eliberate de „statul membru responsabil” în sensul aceluiași regulament - Cerere de azil depusă în alt stat membru decât statul responsabil în temeiul regulamentului - Cerere de permis de ședere în alt stat membru decât statul responsabil, urmată de retragerea cererii de azil - Retragere care are loc înainte ca statul membru responsabil să fi acceptat preluarea - Retragere care pune capăt procedurilor instituite prin Regulamentul nr. 343/2003)
   2012/C 174/14
   Limba de procedură: suedeza

      Instanța de trimitere

   Kammarrätten i Stockholm — Migrationsöverdomstolen

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamant: Migrationsverket

      Pârâți: Nurije Kastrati, Valdrina Kastrati, Valdrin Kastrati

      Obiectul

   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Kammarrätten i Stockholm — Migrationsöverdomstolen — Interpretarea articolului 4 alineatul (5) al doilea paragraf, precum și a articolului 5 alineatul (2) și a articolului 16 alineatele (3) și (4) din Regulamentul (CE) nr. 343/2003 al Consiliului din 18 februarie 2003 de stabilire a criteriilor și mecanismelor de determinare a statului membru responsabil de examinarea unei cereri de azil prezentate într-unul dintre statele membre de către un resortisant al unei țări terțe (JO L 50, p. 1, Ediție specială, 19/vol.06, p. 56) — Condiții de aplicare a regulamentului în cazul retragerii unei cereri de azil — Retragerea unor cereri de azil prezentate într-un stat membru A de resortisanți ai unei țări terțe, în cursul procedurii de determinare a statului responsabil de examinarea cererii în temeiul regulamentului menționat și ca urmare a faptului că un stat membru B a acceptat preluarea acestor solicitanți — Decizie a autorității competente în statul membru A de a respinge cererile de azil și de a pune în aplicare procedura de transfer al solicitanților către statul membru B, independent de faptul că cererile de azil formulate în statul membru A au fost retrase

      Dispozitivul

   Regulamentul (CE) nr. 343/2003 al Consiliului din 18 februarie 2003 de stabilire a criteriilor și mecanismelor de determinare a statului membru responsabil de examinarea unei cereri de azil prezentate într-unul dintre statele membre de către un resortisant al unei țări terțe trebuie interpretat în sensul că retragerea unei cereri de azil în sensul articolului 2 litera (c) din acesta, care are loc înainte ca statul membru responsabil de examinarea acestei cereri să fi acceptat preluarea solicitantului, are ca efect inaplicabilitatea acestui regulament. Într-un astfel de caz, revine statului membru pe teritoriul căruia a fost depusă cererea sarcina de a lua deciziile care se impun în raport cu această retragere și, în special, aceea de a încheia examinarea cererii consemnând la dosarul solicitantului informația referitoare la retragere.

      (1)  JO C 72, 5.3.2011


title: Cauza T-571/08 RENV: Ordonanța Tribunalului din 10 mai 2012 — Germania/Comisia

text:
               7.7.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 200/20

         Ordonanța Tribunalului din 10 mai 2012 — Germania/Comisia
   (Cauza T-571/08 RENV) (1)

   2012/C 200/41
   Limba de procedură: germana
   Președintele Camerei a doua a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 55, 7.3.2009.


title: Cauza T-552/13: Acțiune introdusă la 15 octombrie 2013 — Oil Turbo Compressor/Consiliul

text:
               7.12.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 359/19

         Acțiune introdusă la 15 octombrie 2013 — Oil Turbo Compressor/Consiliul
   (Cauza T-552/13)
   2013/C 359/36
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Oil Turbo Compressor Co. (Private Joint Stock) (Teheran, Iran) (reprezentant: K. Kleinschmidt, avocat)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea punctului 48 din tabelul B din anexa la Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 1245/2011 al Consiliului din 1 decembrie 2011 de punere în aplicare a Regulamentului (UE) nr. 961/2010 privind măsuri restrictive împotriva Iranului, în măsura în care o privește pe reclamantă;

               —

               anularea punctului 103 din tabelul B din anexa VIII la Regulamentul (UE) nr. 267/2012 al Consiliului din 23 martie 2012 privind măsuri restrictive împotriva Iranului și de abrogare a Regulamentului (UE) nr. 961/2010, în măsura în care o privește pe reclamantă;

               —

               obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă în esență trei motive.

               1.

               Primul motiv, întemeiat pe aprecierea vădit eronată a faptelor pe care se bazează decizia Consiliului
               În cadrul acestui motiv, reclamanta susține printre altele că actele atacate au fost adoptate în mod vădit pe baza unor ipoteze eronate și sunt contrare Hotărârii Tribunalului din 26 octombrie 2012, Oil Turbo Compressor/Consiliul (T-63/12, nepublicată încă în Repertoriu) și Hotărârii Tribunalului din 17 aprilie 2013, TCMFG/Consiliul (T-404/11, nepublicată încă în Repertoriu). Reclamanta susține că niciun element de fapt nu poate să justifice corespunzător cerințelor legale decizia Consiliului și atingerea adusă drepturilor sale fundamentale.

               2.

               Al doilea motiv, întemeiat pe încălcarea principiului proporționalității
               Potrivit reclamantei, principiul proporționalității este încălcat întrucât înscrierea sa în actele atacate nu are nicio legătură logică cu obiectivul urmărit de aceste acte (și anume împiedicarea activităților nucleare care prezintă risc de proliferare, precum și a comerțului și/sau a dezvoltării de vectori de transport de arme nucleare sau alte sisteme de arme în Republica Islamică Iran). Tot potrivit reclamantei, pârâtul nu a dovedit că decizia de excludere a reclamantei din schimburile economice cu Uniunea Europeană este adecvată și, în special, constituie mijlocul cel mai puțin constrângător pentru a atinge obiectivul urmărit. Reclamanta susține în plus că pârâtul s-a abținut în mod vădit să examineze dacă atingerea masivă adusă drepturilor fundamentale ale reclamantei era proporțională cu obiectivul care se pretinde că este urmărit.

               3.

               Al treilea motiv, întemeiat pe încălcarea principiile statului de drept
               În cadrul acestui motiv, reclamanta susține că pârâtul nu a indicat în mod suficient motivele care justifică înscrierea sa în actele atacate. Potrivit reclamantei, pârâtul nu a prezentat elementele de fapt și elementele de probă pe care pretinde că le deține. Reclamanta susține în plus că este lipsită de posibilitatea de a beneficia de un proces echitabil, întrucât nu are cunoștință de niciun element de fapt sau element de probă de natură să justifice actele atacate și că pârâtul refuză să îi furnizeze orice informație relevantă. Pe de altă parte, reclamanta arată că Consiliul nu i-a acordat încă posibilitatea de a-și consulta dosarul. În sfârșit, reclamanta susține că pârâtul menține actele atacate în pofida hotărârilor Tribunalului citate anterior.


title: Cauza C-452/14: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 1 octombrie 2015 (cerere de decizie preliminară formulată de Consiglio di Stato – Italia) – Agenzia Italiana del Farmaco (AIFA), Ministero della Salute/Doc Generici srl (Trimitere preliminară — Articolul 267 TFUE — Obligația de a sesiza Curtea — Apropierea legislațiilor — Medicamente brevetate — Medicamente de uz uman — Autorizație de introducere pe piață — Modificare — Taxe — Regulamentul (CE) nr. 297/95 — Regulamentul (CE) nr. 1234/2008 — Domeniu de aplicare)

text:
               16.11.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 381/11

         Hotărârea Curții (Camera a treia) din 1 octombrie 2015 (cerere de decizie preliminară formulată de Consiglio di Stato – Italia) – Agenzia Italiana del Farmaco (AIFA), Ministero della Salute/Doc Generici srl
   (Cauza C-452/14) (1)

   ((Trimitere preliminară - Articolul 267 TFUE - Obligația de a sesiza Curtea - Apropierea legislațiilor - Medicamente brevetate - Medicamente de uz uman - Autorizație de introducere pe piață - Modificare - Taxe - Regulamentul (CE) nr. 297/95 - Regulamentul (CE) nr. 1234/2008 - Domeniu de aplicare))
   (2015/C 381/12)
   Limba de procedură: italiana

      Instanța de trimitere

   Consiglio di Stato

      Părțile din procedura principală

      Reclamante: Agenzia Italiana del Farmaco (AIFA), Ministero della Salute

      Pârâtă: Doc Generici srl

      Dispozitivul

               1)

               Nici Regulamentul (CE) nr. 297/95 al Consiliului din 10 februarie 1995 privind taxele datorate Agenției Europene pentru Evaluarea Medicamentelor, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (UE) nr. 273/2012 al Comisiei din 27 martie 2012, nici Regulamentul (CE) nr. 1234/2008 al Comisiei din 24 noiembrie 2008 privind examinarea modificării condițiilor autorizațiilor de introducere pe piață acordate pentru medicamentele de uz uman și veterinar, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (UE) nr. 712/2012 al Comisiei din 3 august 2012, nu impun și nici nu interzic unei autorități naționale competente să ceară, pentru o modificare a adresei titularului unei autorizații de introducere pe piață, achitarea câte unei taxe pentru fiecare autorizație de introducere pe piață care trebuie modificată.

               2)

               Articolul 267 TFUE trebuie interpretat în sensul că o instanță ale cărei decizii nu sunt supuse vreunei căi de atac în dreptul intern trebuie, în împrejurări precum cele în discuție în litigiul principal, să își îndeplinească obligația de sesizare.

      (1)  JO C 448, 15.12.2014.


title: Cauza T-429/17: Acțiune introdusă la 11 iulie 2017 – Laboratoires Majorelle/EUIPO – Jardin Majorelle (LABORATOIRES MAJORELLE)

text:
               18.9.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 309/33

         Acțiune introdusă la 11 iulie 2017 – Laboratoires Majorelle/EUIPO – Jardin Majorelle (LABORATOIRES MAJORELLE)
   (Cauza T-429/17)
   (2017/C 309/44)
   Limba în care a fost formulată acțiunea: franceza

      Părțile

      Reclamantă: Laboratoires Majorelle (Paris, Franța) (reprezentant: G. Odinot, avocat)

      Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Jardin Majorelle (Marrakech, Maroc)

      Datele privind procedura în fața EUIPO

      Solicitantul mărcii în litigiu: reclamanta.

      Marca în litigiu: Marca Uniunii Europene verbală „LABORATOIRES MAJORELLE” – Cererea de înregistrare nr. 11 371 655.

      Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție.

      Decizia atacată: Decizia Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 12 mai 2017 în cauza R 1238/2016-5.

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei atacate;

               —

               acordarea înregistrării mărcii comunitare „LABORATOIRES MAJORELLE” pentru:
               clasa 3: săpunuri; cosmetice; produse cosmetice; preparate de duş pentru igiena personală sau folosite ca deodorant [produse de toaletă]; îngrijire (produse cosmetice pentru -a pielii); produse de îngrijire a pielii nemedicinale; produse pentru curățarea pielii; preparate pentru tratarea pielii;
               clasa 5: îngrijirea pielii (produse farmaceutice pentru -); dietetice (substanţe – de uz medical); ierburi medicinale; suplimente dietetice şi nutritive; suplimente nutritive; suplimente alimentare dietetice; farmaceutice (produse -);
               clasa 10: aparate şi instrumente chirurgicale, medicale, stomatologice şi veterinare, membre, ochi, dinţi artificiali; articole ortopedice, materiale pentru suturi; chirurgicale (aparate şi instrumente -); medicale (aparate şi instrumente -);

               —

               obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivul invocat

               —

               încălcarea Regulamentului nr. 207/2009 în ceea ce privește existența drepturilor anterioare pe care este fondată opoziția, examinarea probelor de utilizare serioasă a mărcilor anterioare și evaluarea globală a riscului de confuzie.


title: Cauza C-81/13: Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 18 decembrie 2014 – Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord/Consiliul Uniunii Europene [Acțiune în anulare — Coordonarea sistemelor de securitate socială — Acordul de asociere CEE-Turcia — Decizie a Consiliului privind poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii Europene în cadrul Consiliului de asociere — Alegerea temeiului juridic — Articolul 48 TFUE — Articolul 79 alineatul (2) litera (b) TFUE — Articolul 217 TFUE]

text:
               23.2.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 65/2

         Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 18 decembrie 2014 – Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord/Consiliul Uniunii Europene
   (Cauza C-81/13) (1)

   ([Acțiune în anulare - Coordonarea sistemelor de securitate socială - Acordul de asociere CEE-Turcia - Decizie a Consiliului privind poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii Europene în cadrul Consiliului de asociere - Alegerea temeiului juridic - Articolul 48 TFUE - Articolul 79 alineatul (2) litera (b) TFUE - Articolul 217 TFUE])
   (2015/C 065/03)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamant: Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord (reprezentanți: M. Holt, C. Murrell, E. Jenkinson, S. Behzadi-Spencer, agenți, asistați de A. Dashwood, QC)

      Intervenientă în susținerea reclamantului: Irlanda (reprezentanți: L. Williams, agent, asistat de N. Travers, BL)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: E. Finnegan și M. Chavrier, agenți)

      Intervenientă în susținerea pârâtului: Comisia Europeană (reprezentanți: A. Aresu, J. Enegren și S. Pardo Quintillán, agenți)

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord la plata cheltuielilor de judecată.

               3)

               Irlanda și Comisia Europeană suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 114, 20.4.2013.


title: Cauza C-688/13: Ordonanța Curții (Camera a şasea) din 28 ianuarie 2015 (cerere de decizie preliminară formulată de Juzgado Mercantil de Barcelona – Spania) – în procedura inițiată de Gimnasio Deportivo San Andrés SL, în lichidare (Trimitere preliminară — Articolul 99 din Regulamentul de procedură al Curții — Transfer de întreprinderi — Menținerea drepturilor lucrătorilor — Interpretarea Directivei 2001/23/CE — Cedent care face obiectul unei proceduri de insolvență — Garanție pentru cesionar că nu își va asuma anumite datorii ale întreprinderii cedate)

text:
               4.5.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 146/9

         Ordonanța Curții (Camera a şasea) din 28 ianuarie 2015 (cerere de decizie preliminară formulată de Juzgado Mercantil de Barcelona – Spania) – în procedura inițiată de Gimnasio Deportivo San Andrés SL, în lichidare
   (Cauza C-688/13) (1)

   ((Trimitere preliminară - Articolul 99 din Regulamentul de procedură al Curții - Transfer de întreprinderi - Menținerea drepturilor lucrătorilor - Interpretarea Directivei 2001/23/CE - Cedent care face obiectul unei proceduri de insolvență - Garanție pentru cesionar că nu își va asuma anumite datorii ale întreprinderii cedate))
   (2015/C 146/14)
   Limba de procedură: spaniola

      Instanța de trimitere

   Juzgado Mercantil de Barcelona

      Părțile din procedura principală

   Gimnasio Deportivo San Andrés SL, în lichidare

      cu participarea: Tesorería General de la Seguridad Social (TGSS), Fondo de Garantía Salarial

      Dispozitivul

   Directiva 2001/23/CE a Consiliului din 12 martie 2001 privind apropierea legislației statelor membre referitoare la menținerea drepturilor lucrătorilor în cazul transferului de întreprinderi, unități sau părți de întreprinderi sau unități trebuie interpretată în sensul că:

               —

               în ipoteza în care, în cadrul unui transfer de întreprindere, cedentul face obiectul unei proceduri de insolvență care se desfășoară sub supravegherea unei autorități publice competente și în ipoteza în care statul membru vizat a ales să facă uz de articolul 5 alineatul (2) din directiva menționată, aceasta nu se opune posibilității ca statul membru respectiv să prevadă sau să permită ca sarcinile care rezultă pentru cedent, la data transferului sau a deschiderii procedurii de insolvență, din contracte de muncă sau din raporturi de muncă, inclusiv cele aferente sistemului legal de securitate socială, să nu fie transferate cesionarului, cu condiția ca această procedură să asigure o protecție a lucrătorilor cel puțin echivalentă cu cea instituită prin Directiva 80/987/CEE a Consiliului din 20 octombrie 1980 privind apropierea legislațiilor statelor membre referitoare la protecția lucrătorilor salariați în cazul insolvabilității angajatorului, statul membru respectiv nefiind însă împiedicat să prevadă obligativitatea ca asemenea sarcini să fie suportate de cesionar chiar și în caz de insolvență a cedentului;

               —

               sub rezerva dispozițiilor prevăzute la articolul 3 alineatul (4) litera (b), directiva menționată nu stabilește obligații în ceea ce privește sarcinile cedentului rezultate din contracte de muncă sau din raporturi de muncă ce au încetat înainte de data transferului, însă aceasta nu se opune posibilității ca reglementarea statelor membre să permită transferul unor asemenea sarcini cesionarului.

      (1)  JO C 78, 15.3.2014.


title: Cauza T-259/09: Acțiune introdusă la 7 iulie 2009 — Comisia/Arci Nuova Associazione Comitato di Cagliari și Gessa

text:
               12.9.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 220/34

         Acțiune introdusă la 7 iulie 2009 — Comisia/Arci Nuova Associazione Comitato di Cagliari și Gessa
   (Cauza T-259/09)
   2009/C 220/73
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: M. Moretto, avocat, A.M. Rouchaud-Joët, agent, N. Bambara, agent)

      Pârâți: Arci Nuova Associazione Comitato di Cagliari (Cagliari, Italia), Alberto Gessa (Cagliari, Italia)

      Concluziile reclamantei

               —

               Obligarea Arci Nuova Associazione Comitato di Cagliari, precum și a domnului Alberto Gessa, individual și în solidar, la rambursarea sumei de 15 675 EUR datorate în principal, majorată cu dobânzi de întârziere la rata de 7,32 % începând cu 20 mai 2007, până la plata integrală a sumei datorate;

               —

               obligarea Arci Nuova Associazione Comitato di Cagliari, precum și a domnului Alberto Gessa, individual și în solidar, la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Prezenta acțiune are ca obiect obligarea asociației sus-menționate și în solidar, a președintelui acesteia, la plata unei sume egale cu suma plătită în avans de reclamantă în cadrul acțiunii intitulate „ONG-2003-204-Cagliari-ARCI-L’Europa die Migranti”. Această acțiune cuprinde activități cu caracter informativ și de documentare, în limba diferitelor țări de proveniență, privind lucrările instituțiilor comunitare, procesul decizional și etapele construcției și extinderii europene, pentru a facilita integrarea emigranților.
   Convenția prevedea obligația de a transmite în interiorul unui anumit termen raportul final al realizării acțiunii, calculul financiar definitiv al costurilor admisibile suportate în mod efectiv, precum și situația completă a veniturilor și a cheltuielilor aferente acțiunii.
   Întrucât această obligație nu a fost respectată, Comisia a decis să formuleze prezenta acțiune.


title: Cauza T-214/05: Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 28 noiembrie 2007 — Vounakis/Comisia Comunităților Europene ( Funcție publică — Funcționari — Raport asupra evoluției carierei — Exercițiu de evaluare pentru anul 2003 — Definirea obiectivelor de atins — Obligație de motivare — Incoerență între note și comentarii — Eroare vădită de apreciere )

text:
               12.1.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 8/12

         Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 28 noiembrie 2007 — Vounakis/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza T-214/05) (1)

   („Funcție publică - Funcționari - Raport asupra evoluției carierei - Exercițiu de evaluare pentru anul 2003 - Definirea obiectivelor de atins - Obligație de motivare - Incoerență între note și comentarii - Eroare vădită de apreciere’)
   (2008/C 8/23)
   Limba de procedură: franceza
   Părțile

      Reclamant: Hippocrate Vounakis (Wezembeek-Oppem, Belgia) (reprezentanți: inițial S. Orlandi, X. Martin, A. Coolen, J.-N. Louis și É. Marchal, ulterior S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis și É. Marchal, avocați)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: G. Bercheid și V. Joris, agenți)
   Obiectul
   Cerere de anulare a deciziei Comisiei din 13 iulie 2004 de stabilire a raportului definitiv asupra evoluției carierei întocmit în privința reclamantului pentru perioada cuprinsă între 1 ianuarie și 31 decembrie 2003.
   Dispozitivul

               1)

               Anulează decizia din 13 iulie 2004 de stabilire a raportului asupra evoluției carierei întocmit în privința domnului Hippocrate Vounakis pentru perioada cuprinsă între 1 ianuarie și 31 decembrie 2003 în măsura în care aceasta privește rubrica „Randament”.

               2)

               Respinge celelalte capete de cerere.

               3)

               Obligă Comisia la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 205, 20.8.2005.


title: Cauza C-294/09: Acțiune introdusă la 27 iulie 2009 — Comisia Comunităților Europene/Irlanda

text:
               12.9.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 220/30

         Acțiune introdusă la 27 iulie 2009 — Comisia Comunităților Europene/Irlanda
   (Cauza C-294/09)
   2009/C 220/57
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: G. Braun și A.-A. Gilly, agenți)

      Pârâtă: Irlanda

      Concluziile reclamantei

               —

               Constatarea faptului că, prin neadoptarea tuturor actelor cu putere de lege și actelor administrative necesare pentru a se conforma Directivei 2006/43/CE (1) a Parlamentului European și a Consiliului din 17 mai 2006 privind auditul legal al conturilor anuale și al conturilor consolidate, de modificare a Directivelor 78/660/CEE și 83/349/CEE ale Consiliului și de abrogare a Directivei 84/253/CEE a Consiliului sau, în orice caz, prin necomunicarea acestor acte Comisiei, Irlanda nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul directivei;

               —

               obligarea Irlandei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Termenul pentru transpunerea directivei a expirat la 29 iunie 2008.

      (1)  JO L 157, p. 87, Ediție specială, 17/vol. 2, p. 122.


title: Cauza T-245/09: Ordonanța Tribunalului din 5 ianuarie 2010 — Shell Hellas/Comisia

text:
               27.2.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 51/48

         Ordonanța Tribunalului din 5 ianuarie 2010 — Shell Hellas/Comisia
   (Cauza T-245/09) (1)

   2010/C 51/87

      Limba de procedură: franceza

   Președintele Camerei a opta a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 193, 15.8.2009.


title: Cauza C-596/10: Acțiune introdusă la 16 decembrie 2010 — Comisia Europeană/Republica Franceză

text:
               5.3.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 72/11

         Acțiune introdusă la 16 decembrie 2010 — Comisia Europeană/Republica Franceză
   (Cauza C-596/10)
   2011/C 72/18
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: F. Dintilhac și M. Afonso, agenți)

      Pârâtă: Republica Franceză

      Concluziile reclamantei

               —

               constatarea faptului că, prin aplicarea unei cote reduse de TVA operațiunilor referitoare la ecvide și în special la cai, atunci când nu sunt destinate în mod normal a fi utilizate în prepararea produselor alimentare sau în producția agricolă, Republica Franceză nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolelor 96-99 și ale anexei III la Directiva TVA (1);

               —

               obligarea Republicii Franceze la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Comisia invocă două motive în susținerea acțiunii sale, întemeiate pe nerespectarea Directivei TVA de legislația națională care supune, pe de o parte, unei cote reduse de 5,5 % operațiuni care nu se încadrează în excepțiile prevăzute în anexa III la această directivă și, pe de altă parte, unei cote reduse de 2,10 % anumite operațiuni.
   Prin intermediul primului motiv, reclamanta subliniază că, în afara faptului că aplică o cotă redusă de TVA de 5,5 % operațiunilor care privesc ecvidele vii, fără a face distincție în funcție de utilizarea acestora, reglementarea franceză prevede și alte dispoziții care nu sunt conforme Directivei TVA și, în special, punctelor 1 și 11 din anexa III la această directivă.
   Prin intermediul celui de al doilea motiv, Comisia denunță practica administrativă a pârâtei, care constă în aplicarea unei cote de 2,10 % vânzărilor către persoane nesupuse la plata TVA de animale vii care nu sunt destinate utilizării în măcelărie și mezelărie și, în special, cailor de curse, de competiție, de agrement și de manej.

      (1)  Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată (JO L 347, p. 1, Ediție specială, 09/vol. 3, p. 7).


title: Cauza C-30/09: Acțiune introdusă la 22 ianuarie 2009 — Comisia Comunităților Europene/Republica Portugheză

text:
               4.4.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 82/15

         Acțiune introdusă la 22 ianuarie 2009 — Comisia Comunităților Europene/Republica Portugheză
   (Cauza C-30/09)
   (2009/C 82/27)
   Limba de procedură: portugheza
   Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: A. Sipos și P. Guerra e Andrade, agenți)

      Pârâtă: Republica Portugheză
   Concluziile reclamantei

               —

               Declararea faptului că, prin nelaborarea unor planuri de urgență externe pentru entitățile care trebuie să facă obiectul unor astfel de planuri, Republica Portugheză nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 11 din Directiva 96/82/CE (1) a Consiliului din 9 decembrie 1996 privind controlul asupra riscului de accidente majore care implică substanțe periculoase, astfel cum a fost modificată prin Directiva 2003/105/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 16 decembrie 2003;

               —

               obligarea Republicii Portugheze la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   Din documentele transmise de administrația portugheză Comisiei cu privire la materia respectivă rezultă că nu a fost aprobat niciun plan de urgență extern, în conformitate cu prevederile directivei, pentru entitățile în privința cărora se impune elaborarea de planuri de urgență.
   Articolul 11 din Directiva 96/82 instituie obligația statelor membre de a garanta că operatorii pun la dispoziția autorităților competente informațiile necesare pentru elaborarea planurilor de urgență externă. Autoritățile competente au sarcina de a elabora planurile respective.
   Potrivit articolului 11 alineatul (4) din directivă, planurile de urgență interne și externe sunt evaluate, testate și, unde este necesar, revizuite și actualizate la intervale de cel mult trei ani.
   Conform informațiilor prezentate de administrația portugheză însăși, nu a fost îndeplinită niciuna dintre aceste obligații.

      (1)  JO L 10, p. 13, Ediție specială, 05/vol. 4, p. 8.


title: Cauza C-66/15: Acțiune introdusă la 12 februarie 2015 – Comisia Europeană/Republica Elenă

text:
               27.4.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 138/38

         Acțiune introdusă la 12 februarie 2015 – Comisia Europeană/Republica Elenă
   (Cauza C-66/15)
   (2015/C 138/52)
   Limba de procedură: greaca

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: M. Wasmeier și D. Triantafyllou, agenți)

      Pârâtă: Republica Elenă

      Concluziile reclamantei

   Comisia solicită Curții:

               —

               Să declare că, prin perceperea integralității cuantumului taxei de înmatriculare la momentul înmatriculării unui vehicul, închiriat sau utilizat în leasing de către un client rezident în Grecia, de la un furnizor stabilit într-un alt stat membru, fără a lua în considerare nici durata contractului de închiriere sau de leasing, nici durata utilizării vehiculului în cauză pe teritoriul național grec, Republica Elenă nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolelor 52 TFUE-62 TFUE în ceea ce privește libera prestare a serviciilor;

               —

               obligarea Republicii Elene la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Prin obligarea furnizorului stabilit într-un alt stat membru la plata integralității cuantumului taxei de înmatriculare a vehiculelor închiriate sau utilizate în leasing de către rezidenți greci, fără a lua în considerare nici durata contratului de închiriere (sau de leasing), nici durata utilizării vehiculului în cauză pe teritoriul național grec, Republica Elenă nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolelor 52 TFUE-62 TFUE.
   Impunerea plății întregului cuantum al taxei este disproporționată și împiedică libera circulație a serviciilor (a se vedea jurisprudența Curții în cauzele Cura Anlagen, C-451/99, Coevering, C-242/05, Ilhan, C-42/08 și VAV Autovermietung GmbH, C-91/10).


title: Cauza F-155/12: Acțiune introdusă la 19 decembrie 2012 — ZZ/Comisia

text:
               2.3.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 63/26

         Acțiune introdusă la 19 decembrie 2012 — ZZ/Comisia
   (Cauza F-155/12)
   2013/C 63/51
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamant: ZZ (reprezentanți: S. Rodrigues, A. Tymen, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Obiectul și descrierea litigiului

   Anularea deciziei de a nu îl include pe reclamant în lista de rezervă a procedurii de selecție EPSO/AD/125/11.

      Concluziile reclamantului

               —

               Anularea Deciziei EPSO din 19 septembrie 2012;

               —

               dacă este cazul, anularea Deciziei EPSO din 28 iunie 2012;

               —

               cu titlu subsidiar, repararea prejudiciului suferit.

               —

               în orice caz, obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.


title: Cauza T-585/10: Hotărârea Tribunalului din 22 mai 2012 — Aitic Penteo/OAPI — Atos Worldline (PENTEO) [ „Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale PENTEO — Mărcile Benelux și internaționale verbale anterioare XENTEO — Motiv relativ de refuz — Risc de confuzie — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 — Articolele 75 și 76 din Regulamentul nr. 207/2009” ]

text:
               7.7.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 200/14

         Hotărârea Tribunalului din 22 mai 2012 — Aitic Penteo/OAPI — Atos Worldline (PENTEO)
   (Cauza T-585/10) (1)

   (Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale PENTEO - Mărcile Benelux și internaționale verbale anterioare XENTEO - Motiv relativ de refuz - Risc de confuzie - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 - Articolele 75 și 76 din Regulamentul nr. 207/2009)
   2012/C 200/28
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Aitic Penteo, SA (Barcelona, Spania) (reprezentant: J. Carbonell Callicó, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: A. Folliard-Monguiral, agent)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI: Atos Worldline SA (Bruxelles, Belgia)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei întâi de recurs a OAPI din 23 septembrie 2010 (cauza R 774/2010-1) referitoare la o procedură de opoziție între Atos Worldline SA și Aitic Penteo, SA

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Obligă Aitic Penteo, SA la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 63, 26.2.2011.


title: Cauza F-98/10: Ordonanța Tribunalului Funcției Publice (Camera a treia) din 12 septembrie 2011 — Cervelli/Comisia (Funcție publică — Funcționari — Indemnizație de expatriere — Cerere de reexaminare — Fapte noi și substanțiale — Acțiune vădit inadmisibilă)

text:
               10.12.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 362/24

         Ordonanța Tribunalului Funcției Publice (Camera a treia) din 12 septembrie 2011 — Cervelli/Comisia
   (Cauza F-98/10) (1)

   (Funcție publică - Funcționari - Indemnizație de expatriere - Cerere de reexaminare - Fapte noi și substanțiale - Acțiune vădit inadmisibilă)
   2011/C 362/42
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: Cervelli (Bruxelles, Belgia) (reprezentanți: J. R. García-Gallardo Gil-Fournier și M. Arias Díaz, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: J. Currall și D. Martin, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare a deciziei Comisiei prin care se refuză acordarea indemnizației de expatriere reclamantei.

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea ca vădit inadmisibilă.

               2

               Doamna Cervelli suportă toate cheltuielile de judecată.

      (1)  JO C 13, 15.1.2011, p. 42.


title: Cauza T-536/12: Hotărârea Tribunalului din 11 septembrie 2014 – Aroa Bodegas/OAPI – Bodegas Muga (aroa) [ „Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mării comunitare figurative aroa — Marcă națională figurativă anterioară Aro — Motiv relativ de refuz — Risc de confuzie — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 — Refuz parțial al înregistrării” ]

text:
               27.10.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 380/8

         Hotărârea Tribunalului din 11 septembrie 2014 – Aroa Bodegas/OAPI – Bodegas Muga (aroa)
   (Cauza T-536/12) (1)

   ([„Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mării comunitare figurative aroa - Marcă națională figurativă anterioară Aro - Motiv relativ de refuz - Risc de confuzie - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 - Refuz parțial al înregistrării”])
   2014/C 380/10
   Limba de procedură: spaniola

      Părţile

      Reclamantă: Aroa Bodegas, SL (Zurukoain, Spania) (reprezentant: S. Alonso Maruri, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieţei Interne (mărci, desene şi modele industriale) (reprezentant: V. Melgar, agent)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: Bodegas Muga, SL (Haro, Spania) (reprezentant: L. Broschat García, avocat)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a patra de recurs a OAPI din 11 octombrie 2012 (cauza R 1845/2010-4) privind o procedură de opoziție între Bodegas Muga, SL și Aroa Bodegas, SL.

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Aroa Bodegas, SL suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieţei Interne (mărci, desene şi modele industriale) (OAPI).

               3)

               Bodegas Muga, SL suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 38, 9.2.2013.


title: Cauza C-344/07 P: Recurs introdus la 25 iulie 2007 de Focus Magazin Verlag GmbH împotriva hotărârii pronunțate la 16 mai 2007 în cauza T-491/04 — Merant GmbH/Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale), intervenientă Focus Magazin Verlag GmbH

text:
               29.3.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 79/11

         Recurs introdus la 25 iulie 2007 de Focus Magazin Verlag GmbH împotriva hotărârii pronunțate la 16 mai 2007 în cauza T-491/04 — Merant GmbH/Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale), intervenientă Focus Magazin Verlag GmbH
   (Cauza C-344/07 P)
   (2008/C 79/20)
   Limba de procedură: germana
   Părțile

      Recurentă: Focus Magazin Verlag GmbH (reprezentanți: M. Herrmann și B. Müller, Rechtsanwälte)

      Celelalte părți în proces:

               1.

               Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

               2.

               Merant GmbH

         Concluziile recurentei

               —

               Anularea hotărârii Camerei a treia a Tribunalului de Primă Instanță al Comunităților Europene pronunțate la 16 mai 2007 în cauza T-491/04 și respingerea acțiunii

         Motivele și principalele argumente

               1.

               Hotărârea Tribunalului se întemeiază pe o interpretare greșită a articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 al Consiliului din 20 decembrie 1993 privind marca comunitară (1) și, prin urmare, pe o încălcare gravă a drepturilor intervenientei/recurentă în recurs.

               2.

               Această încălcare rezultă dintr-o apreciere incorectă și restrictivă a situației de fapt și dintr-o interpretare extensivă a noțiunii „risc de confuzie” în sensul articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 40/94.

               3.

               Interpretarea efectuată de Tribunal a conținutului conceptual al semnului „MICRO FOCUS” ca „mic focus” nu corespunde principiilor generale privind riscul de confuzie. O astfel de semnificație nu poate fi atribuită acestui concept decât dacă regulile gramaticii limbii germane sunt aplicate în mod greșit. În temeiul acestei interpretări a semnului „MICRO FOCUS”, Tribunalul concluzionează în mod greșit că numai elementul „Focus” al mărcii complexe figurative și verbale „MICRO FOCUS” trebuie confruntat cu semnul „FOCUS”, a cărui înregistrare se solicită. În acest temei, Tribunalul confirmă, săvârșind o eroare de drept, riscul de confuzie. Dacă Tribunalul ar fi luat în considerare marca figurativă și verbală „MICRO FOCUS” în ansamblu, ar fi realizat o interpretare corectă a articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 40/94.

      (1)  JO L 11, p. 1, Ediție specială, 17/vol. 1, p. 146.


title: Cauzele conexate C-202/08 P și C-208/08 P: Hotărârea Curții (Camera întâi) din 16 iulie 2009 — American Clothing Associates SA și Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) [Recurs — Proprietate intelectuală — Regulamentul (CE) nr. 40/94 — Marcă comunitară — Convenția de la Paris pentru protecția proprietății industriale — Motive absolute de refuz al înregistrării unei mărci — Mărci de fabrică sau de comerț identice sau similare cu o emblemă de stat — Reprezentarea unei frunze de arțar — Aplicabilitate în privința mărcilor de servicii]

text:
               12.9.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 220/12

         Hotărârea Curții (Camera întâi) din 16 iulie 2009 — American Clothing Associates SA și Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)
   (Cauzele conexate C-202/08 P și C-208/08 P) (1)

   (Recurs - Proprietate intelectuală - Regulamentul (CE) nr. 40/94 - Marcă comunitară - Convenția de la Paris pentru protecția proprietății industriale - Motive absolute de refuz al înregistrării unei mărci - Mărci de fabrică sau de comerț identice sau similare cu o emblemă de stat - Reprezentarea unei frunze de arțar - Aplicabilitate în privința mărcilor de servicii)
   2009/C 220/19
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Recurente: American Clothing Associates NV (reprezentanți: P. Maeyaert, avocat, N. Clarembeaux și C. De Keersmaeker, avocați) (C-202/08 P), Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: A. Folliard-Monguiral, agent) (C-208/08)

      Celelalte părți în proces: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: A. Folliard-Monguiral, agent) (C-202/08), American Clothing Associates NV (reprezentanți: P. Maeyaert, avocat, N. Clarembeaux și C. De Keersmaeker, avocați) (C-208/08 P)

      Obiectul

   Recurs introdus împotriva Hotărârii Tribunalului de Primă Instanță (Camera a cincea) din 28 februarie 2008, American Clothing Associates SA/OAPI (T-215/06), prin care Tribunalul a respins acțiunea formulată de reclamantă împotriva Deciziei Camerei întâi de recurs a OAPI din 4 mai 2006 prin care s-a refuzat înregistrarea ca marcă comunitară a unui semn reprezentând o frunză de arțar pentru produse din clasele 18 și 25 în sensul Aranjamentului de la Nisa privind clasificarea internațională a produselor și serviciilor în vederea înregistrării mărcilor — Încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (h) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 al Consiliului din 20 decembrie 1993 privind marca comunitară (JO 1994, L 11, p. 1, Ediție specială, 17/vol. 1, p. 146) și a articolului 6 ter alineatul (1) litera (a) din Convenția de la Paris pentru protecția proprietății industriale din 20 martie 1883, astfel cum a fost revizuită și modificată — Motive absolute de refuz al înregistrării — Mărci de fabrică sau de comerț identice sau similare unei embleme de stat — Reprezentarea unei foi de arțar

      Dispozitivul

               1)

               Respinge recursul formulat de American Clothing Associates NV în cauza C-202/08 P.

               2)

               Anulează Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță al Comunităților Europene din 28 februarie 2008, American Clothing Associates/OAPI (T-215/06), în măsura în care aceasta a anulat Decizia Camerei întâi de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI) din 4 mai 2006 (cauza R 1463/2005-1) de respingere a cererii de înregistrare ca marcă comunitară a unui semn reprezentând o frunză de arțar.

               3)

               Respinge acțiunea formulată de American Clothing Associates NV în cauza T-215/06.

               4)

               Obligă American Clothing Associates NV la plata cheltuielilor de judecată efectuate în cauzele C-202/08 P și C-208/08 P.

      (1)  JO C 209, 15.8.2008.


title: Cauza T-553/14: Ordonanța Tribunalului din 24 iunie 2015 – Wm. Wrigley Jr./OAPI (Extra) [„Marcă comunitară — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare figurative Extra — Motiv absolut de refuz — Lipsa caracterului distinctiv — Articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 — Acțiune vădit inadmisibilă”]

text:
               21.9.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 311/46

         Ordonanța Tribunalului din 24 iunie 2015 – Wm. Wrigley Jr./OAPI (Extra)
   (Cauza T-553/14) (1)

   ([„Marcă comunitară - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare figurative Extra - Motiv absolut de refuz - Lipsa caracterului distinctiv - Articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 - Acțiune vădit inadmisibilă”])
   (2015/C 311/50)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Wm. Wrigley Jr. Company (Wilmington, Delaware, Statele Unite) (reprezentanți: M. Kinkeldey, S. Brandstätter și C. Schmitt, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: D. Walicka, agent)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a cincea de recurs a OAPI din 19 mai 2014 (cauza R 218/2014-5) privind o cerere de înregistrare a semnului figurativ Extra ca marcă comunitară

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă Wm. Wrigley Jr. Company la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 351, 6.10.2014.


               12.9.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 263/10

         Cerere de aviz consultativ al Curții de Justiție a AELS, prezentată de Fürstliches Landgericht în data de 9 aprilie 2013 în cauza Metacom AG/Rechtsanwälte Zipper & Collegen
   (Cauza E-6/13)
   2013/C 263/11
   Prin scrisoarea din 9 aprilie 2013, înregistrată la grefa Curții la data de 15 aprilie 2013, Fürstliches Landgericht (Curtea de Justiție a Principatului Liechtenstein) a adresat Curții de Justiție a AELS o cerere pentru obținerea unui aviz consultativ în cauza Metacom AG/Rechtsanwälte Zipper & Collegen, cu privire la următoarele întrebări:

               1.

               Un avocat european care introduce o acțiune în justiție, într-un alt stat AELS, în nume propriu și nu în baza mandatului dat de o terță persoană, poate invoca dispozițiile Directivei 77/249/CEE a Consiliului din 22 martie 1977 de facilitare a exercitării efective a libertății de a presta servicii de către avocați (1)?

               2.

               Obligația care incumbă avocaților europeni de a notifica autoritățile statului-gazdă [conform dispozițiilor de la articolul 59 din Legea din Liechtenstein privind profesiunea de avocat (Rechtsanwaltsgesetz)] este compatibilă cu Directiva 77/249/CEE, în special cu articolul 7 din directiva menționată?

               3.

               În cazul unui răspuns afirmativ la întrebarea 2: având în vedere Directiva 77/249/CEE, faptul că un avocat european care prestează servicii nu a prezentat o notificare statului-gazdă poate însemna că avocatul în cauză nu are dreptul să solicite onorarii conforme cu baremurile prevăzute în statul-gazdă [în Liechtenstein, onorariile sunt prevăzute de Legea privind onorariile avocaților (Gesetz über den Tarif für Rechtsanwälte und Rechtsagenten) și de Regulamentul privind onorariile avocaților (Verordnung über die Tarifansätze der Entlohnung für Rechtsanwälte und Rechtsagenten)]?

               4.

               Avocatul european care prestează servicii, dar a notificat mai târziu statul-gazdă, are dreptul să solicite, în pofida notificării la o dată ulterioară, doar onorarii conforme cu baremurile onorariilor prevăzute în statul-gazdă numai pentru perioada ulterioară datei notificării, nu și pentru etapele procedurale parcurse înainte de această dată?

               5.

               Având în vedere Directiva 77/249/CEE, răspunsul la întrebările 3 și 4 depinde de faptul dacă, la începutul procedurii, avocatul european care prestează servicii a fost informat de către instanța statului-gazdă cu privire la obligația de a notifica autoritățile statului respectiv, în temeiul dreptului intern al acelui stat?

      (1)  JO L 78, 26.3.1977, p. 17.


title: Cauza C-382/14: Cerere de decizie preliminară introdusă de Amtsgerichts Rüsselsheim (Germania) la 11 august 2014 – Juergen Schneider, Erika Schneider/Condor Flugdienst GmbH

text:
               8.12.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 439/16

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Amtsgerichts Rüsselsheim (Germania) la 11 august 2014 – Juergen Schneider, Erika Schneider/Condor Flugdienst GmbH
   (Cauza C-382/14)
   (2014/C 439/23)
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Amtsgericht Rüsselsheim

      Părțile din procedura principală

      Reclamanți: Juergen Schneider, Erika Schneider

      Pârâtă: Condor Flugdienst GmbH

      Întrebările preliminare

               1)

               Împrejurările excepționale în sensul articolului 5 alineatul (3) din regulament (1) trebuie să privească în mod direct zborul rezervat?

               2)

               În cazul unui răspuns negativ la prima întrebare: câte zboruri anterioare efectuate de aeronava utilizată pentru zborul programat sunt relevante pentru existența unor împrejurări excepționale? Există o limită în timp pentru luarea în considerare a unor împrejurări excepționale care au intervenit cu ocazia zborurilor anterioare? În caz afirmativ, cum se calculează această limită în timp?

               3)

               În cazul în care împrejurări excepționale care au intervenit cu ocazia zborurilor anterioare sunt relevante în privința unui zbor efectuat ulterior, măsurile rezonabile pe care operatorul de transport aerian trebuie să le adopte în conformitate cu articolul 5 alineatul (3) din regulament trebuie să vizeze numai prevenirea apariției împrejurărilor excepționale sau și prevenirea unei întârzieri mai mari?

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 261/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 11 februarie 2004 de stabilire a unor norme comune în materie de compensare și de asistență a pasagerilor în eventualitatea refuzului la îmbarcare și anulării sau întârzierii prelungite a zborurilor și de abrogare a Regulamentului (CEE) nr. 295/91 (JO L 46, p. 1, Ediție specială, 07/vol. 12, p. 218).


title: Cauza C-492/13: Cerere de decizie preliminară introdusă de Administrativen sad — Varna (Bulgaria) la 13 septembrie 2013 — „Traum” EOOD/Direktor na Direktsia „Obzhalvane i danachno osiguritelna praktika” grad Varna pri Tsentralno Upravlenie na Natsionalnata Agentsia za Prihodite

text:
               23.11.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 344/48

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Administrativen sad — Varna (Bulgaria) la 13 septembrie 2013 — „Traum” EOOD/Direktor na Direktsia „Obzhalvane i danachno osiguritelna praktika” grad Varna pri Tsentralno Upravlenie na Natsionalnata Agentsia za Prihodite
   (Cauza C-492/13)
   2013/C 344/83
   Limba de procedură: bulgara

      Instanța de trimitere

   Administrativen sad — Varna

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă:„Traum” EOOD

      Pârât: Direktor na Direktsia „Obzhalvane i danachno osiguritelna praktika” — grad Varna pri Tsentralno Upravlenie na Natsionalnata Agentsia za Prihodite

      Întrebările preliminare

               1.

               Condiția prealabilă pentru scutirea de TVA în conformitate cu articolul 138 alineatul (1) din directivă este îndeplinită și nu este aplicabilă excepția prevăzută la articolul 139 alineatul (1) al doilea paragraf din directivă într-un caz precum cel din cauza principală în care după efectuarea livrării s-a stabilit că faptul că persoana care a achiziționat bunurile nu are calitatea de „persoană înregistrată în scopuri de TVA” a fost indicat în sistemul de informații al Uniunii după efectuarea livrării, iar reclamanta afirmă că a acționat cu diligența necesară, adresând, în cadrul acestui sistem, cereri de informații din acest sistem, care nu sunt probate cu înscrisuri? Circumstanța înregistrării tardive a calității „persoană radiată în scopuri de TVA” rezultă din documentele imprimate, furnizate de administrația fiscală.

               2.

               Principiile neutralității fiscale, proporționalității și protecției încrederii legitime sunt încălcate în cazul unei practici administrative și al unei jurisprudențe conform cărora vânzătorul — expeditorul conform contractului de transport — are obligația de a stabili autenticitatea semnăturii beneficiarului sau de a clarifica aspectul dacă aceasta provine de la o persoană care reprezintă societatea beneficiară, de la unul dintre angajații acestei societăți având o funcție corespunzătoare sau de la o persoană autorizată?

               3.

               Într-o situație precum cea din speță, dispoziția articolului 138 alineatul (1) din Directiva 2006/112/CE (1) a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată are efect direct, iar instanța națională poate să aplice această dispoziție în mod direct?

      (1)  Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată (JO L 347, p. 1, Ediție specială, 09/vol. 3, p. 7).


title: Cauza T-22/12: Hotărârea Tribunalului din 11 decembrie 2012 — Fomanu/OAPI (Qualität hat Zukunft) [ „Marcă comunitară — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale Qualität hat Zukunft — Motive absolute de refuz — Lipsa caracterului distinctiv — Articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009” ]

text:
               26.1.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 26/44

         Hotărârea Tribunalului din 11 decembrie 2012 — Fomanu/OAPI (Qualität hat Zukunft)
   (Cauza T-22/12) (1)

   (Marcă comunitară - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale Qualität hat Zukunft - Motive absolute de refuz - Lipsa caracterului distinctiv - Articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009)
   2013/C 26/84
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Fomanu AG (Neustadt an der Waldnaab, Germania) (reprezentant: T. Raible, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: K. Klüpfel, agent)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei întâi de recurs a OAPI din 27 octombrie 2011 (cauza R 1518/2011-1) privind o cerere de înregistrare ca marcă comunitară a semnului verbal Qualität hat Zukunft

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Obligă Fomanu AG la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 80, 17.3.2012.


title: Cauza T-551/12: Hotărârea Tribunalului din 23 ianuarie 2014 — Coppenrath-Verlag/OAPI — Sembella (Rebella) [ „Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale Rebella — Marca comunitară verbală anterioară SEMBELLA — Motiv relativ de refuz — Risc de confuzie — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 — Utilizare serioasă a mărcii anterioare — Articolul 42 alineatele (2) și (3) din Regulamentul nr. 207/2009 — Articolul 15 alineatul (1) al doilea paragraf litera (a) din Regulamentul nr. 207/2009” ]

text:
               8.3.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 71/19

      Hotărârea Tribunalului din 23 ianuarie 2014 — Coppenrath-Verlag/OAPI — Sembella (Rebella)
      (Cauza T-551/12) (1)

      (Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale Rebella - Marca comunitară verbală anterioară SEMBELLA - Motiv relativ de refuz - Risc de confuzie - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 - Utilizare serioasă a mărcii anterioare - Articolul 42 alineatele (2) și (3) din Regulamentul nr. 207/2009 - Articolul 15 alineatul (1) al doilea paragraf litera (a) din Regulamentul nr. 207/2009)
      (2014/C 71/34)
      Limba de procedură: germana

         Părțile

         Reclamantă: Coppenrath-Verlag GmbH & Co. KG (Münster, Germania) (reprezentant: D. Pohl, avocat)

         Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: A. Poch, agent)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI: Sembella GmbH (Timelkam, Austria)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a doua de recurs a OAPI din 5 octombrie 2012 (cauza R 1681/2011-2) privind o procedură de opoziție între Sembella GmbH și Coppenrath Verlag GmbH & Co. KG

         Dispozitivul

                  1.

                  Respinge acțiunea.

                  2.

                  Obligă Coppenrath-Verlag GmbH & Co. KG la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 55, 23.2.2013


title: Cauza T-450/13: Hotărârea Tribunalului din 12 noiembrie 2015 – CEDC International/OAPI – Fabryka Wódek Polmos Łańcut (WISENT VODKA) [„Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare figurative WISENT VODKA — Marca națională tridimensională anterioară ŹUBRÓWKA — Motive relative de refuz — Similitudinea mărcilor — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) și alineatul (5) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009”]

text:
               11.1.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 7/21

         Hotărârea Tribunalului din 12 noiembrie 2015 – CEDC International/OAPI – Fabryka Wódek Polmos Łańcut (WISENT VODKA)
   (Cauza T-450/13) (1)

   ([„Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare figurative WISENT VODKA - Marca națională tridimensională anterioară ŹUBRÓWKA - Motive relative de refuz - Similitudinea mărcilor - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) și alineatul (5) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009”])
   (2016/C 007/28)
   Limba de procedură: engleza

      Părţile

      Reclamantă: CEDC International sp. z o.o. (Oborniki Wielkopolskie, Polonia) (reprezentanți: M. Siciarek, J. Mrozowski și G. Rząsa, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieţei Interne (mărci, desene şi modele industriale) (reprezentant: D. Walicka, agent)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: Fabryka Wódek Polmos Łańcut SA (Łańcut, Polonia) (reprezentant: A. Gorzkiewicz, avocat)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a patra de recurs a OAPI din 10 iunie 2013 (cauza R 1734/2011-4), referitoare la o procedură de opoziție între Przedsiębiorstwo Polmos Białystok și Fabryka Wodek Polmos Łancut SA.

      Dispozitivul

               1)

               Anulează Decizia Camerei a patra de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieţei Interne (mărci, desene şi modele industriale) (OAPI) din 10 iunie 2013 (cauza R 1734/2011-4).

               2)

               OAPI și Fabryka Wódek Polmos Łańcut SA suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și cheltuielile de judecată efectuate de CEDC International sp. z o.o.

      (1)  JO C 304, 19.10.2013.


title: Cauza F-28/09: Acțiune introdusă la 27 martie 2009 — Kipp/Europol

text:
               18.7.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 167/25

         Acțiune introdusă la 27 martie 2009 — Kipp/Europol
   (Cauza F-28/09)
   2009/C 167/47
   Limba de procedură: olandeza

      Părțile

      Reclamant: Michael Kipp (Haga, Țările de Jos) (reprezentant: P. de Casparis, avocat)

      Pârât: Oficiul European de Poliție (Europol)

      Obiectul și descrierea litigiului

   Anularea Deciziei din 12 iunie 2008 prin care reclamantul a fost informat cu privire la imposibilitatea de a i se oferi un post permanent, precum și a Deciziei din 7 ianuarie 2009 de respingere a reclamației introduse împotriva primei decizii.

      Concluziile reclamantului

               —

               Anularea Deciziei din 12 iunie 2008 prin care pârâtul a informat reclamantul că nu a putut să îi propună un post permanent, precum și a Deciziei adoptate cu privire la reclamația din 7 ianuarie 2009 prin care au fost declarate neîntemeiate criticile pe care reclamantul le-a formulat împotriva Deciziei din 12 iunie 2008;

               —

               obligarea Europol la plata cheltuielilor de judecată.