title: Cauza C-501/12: Cerere de decizie preliminară introdusă de Verwaltungsgericht Berlin (Germania) la 8 noiembrie 2012 — Thomas Specht/Land Berlin

text:
               26.1.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 26/27

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Verwaltungsgericht Berlin (Germania) la 8 noiembrie 2012 — Thomas Specht/Land Berlin
   (Cauza C-501/12)
   2013/C 26/53
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Verwaltungsgericht Berlin

      Părțile din procedura principală

      Reclamant: Thomas Specht

      Pârât: Land Berlin

      Întrebările preliminare

               1.

               Dreptul european primar și/sau derivat, în special, în speță, Directiva 2000/78/CE (1), trebuie interpretat, în ceea ce privește interdicția completă a discriminării nejustificate pe motive de vârstă, în sensul că vizează și normele naționale privind remunerația funcționarilor landului?

               2.

               În cazul unui răspuns afirmativ la prima întrebare: din interpretarea dreptului european primar și/sau derivat rezultă că reprezintă o discriminare directă sau indirectă pe motive de vârstă o dispoziție națională conform căreia nivelul salariului de bază al unui funcționar la momentul intrării în funcția publică depinde în mod decisiv de vârsta funcționarului, iar apoi creșterea salariului depinde în special în raport cu vechimea în funcția publică?

               3.

               În cazul unui răspuns afirmativ la a doua întrebare: interpretarea dreptului european primar și/sau derivat se opune justificării unei astfel de dispoziții naționale prin obiectivul legislativ de a recompensa experiența în muncă?

               4.

               În cazul unui răspuns afirmativ la a treia întrebare: atât timp cât nu s-a pus în aplicare o legislație nediscriminatorie privind remunerația, din interpretarea dreptului european primar și/sau derivat poate rezulta o altă consecință juridică decât aceea care constă în a remunera în mod retroactiv persoanele discriminate în conformitate cu treapta de salarizare cea mai înaltă din cadrul gradului lor?
               Consecința juridică a încălcării principiului nediscriminării rezultă, așadar, direct din dreptul european primar și/sau derivat, în special, în speță, din Directiva 2000/78/CE, sau dreptul persoanei discriminate aplicarea principiului, recunoscut în dreptul Uniunii, al răspunderii statelor membre pentru transpunerea incorectă a prevederilor dreptului Uniunii?

               5.

               Interpretarea dreptului european primar și/sau derivat se opune unei măsuri naționale conform căreia dreptul la plată (cu titlu retroactiv, sub forma unor diferențe) sau la o compensație depinde de invocarea în timp util a acestui drept de către funcționari?

               6.

               În cazul unui răspuns afirmativ la prima, la a doua și la a treia întrebare: din interpretarea dreptului primar și/sau derivat rezultă că o lege tranzitorie conform căreia funcționarii deja numiți sunt încadrați într-o treaptă a noului sistem numai în funcție de cuantumul salariului de bază obținut conform vechii legislații (discriminatorii) la data stabilită pentru trecerea la noul sistem, iar la avansarea în treptele superioare se va ține seama numai de vechimea în muncă acumulată după intrarea în vigoare a legii tranzitorii, indiferent de vechimea în muncă acumulată anterior de funcționar reprezintă — până în momentul la care funcționarul ajunge la treapta cea mai înaltă — o perpetuare a discriminării pe motive de vârstă deja existente?

               7.

               În cazul unui răspuns afirmativ la a patra întrebare: interpretarea dreptului primar și/sau derivat privind justificarea acestui tratament diferențiat continuu se opune obiectivului legislativ conform căruia prin intermediul legii tranzitorii se urmărește nu (numai) protejarea funcționarilor angajați în ziua reîncadrării, ci (și) așteptările funcționarilor deja numiți în ceea ce privește perspectiva obținerii venitului preconizat conform vechii legislații, în cadrul gradului lor?
               Perpetuarea discriminării funcționarilor deja angajați poate fi justificată prin faptul că alternativa legislativă (încadrarea individuală în treaptă a funcționarilor deja angajați pe criteriul vechimii în funcție) implică sarcini administrative considerabile?

               8.

               În cazul unui răspuns negativ în ceea ce privește justificarea de la întrebarea a șaptea: atât timp cât nu s-a pus în aplicare o legislație nediscriminatorie privind remunerația și pentru funcționarii deja numiți, din interpretarea dreptului primar și/sau derivat poate rezulta o altă consecință juridică decât aceea care constă în a remunera în mod retroactiv și continuu funcționarii deja numiți în conformitate cu treapta de salarizare cea mai înaltă din cadrul gradului lor?

      (1)  Directiva 2000/78/CE a Consiliului din 27 noiembrie 2000 de creare a unui cadru general în favoarea egalității de tratament în ceea ce privește încadrarea în muncă și ocuparea forței de muncă (JO L 303, p. 16, Ediție specială, 05/vol. 6, p. 7).


title: Cauza F-70/07: Acțiune introdusă la 23 iulie 2007 — Marcuccio/Comisia Comunităților Europene

text:
               22.9.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 223/20

         Acțiune introdusă la 23 iulie 2007 — Marcuccio/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza F-70/07)
   (2007/C 223/36)
   Limba de procedură: italiana
   Părțile

      Reclamant: Luigi Marcuccio (Tricase, Italia) (reprezentant: G. Cipressa, avvocato)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene
   Concluziile reclamantului

               —

               anularea deciziei (denumită în continuare „decizia în litigiu”), indiferent cum este formulată, prin intermediul căreia pârâta a dispus respingerea cererii din data de 22 iunie 2006 prin care reclamantul a solicitat rambursarea de către Comisie a acelei părți din cheltuielile de judecată efectuate de către acesta în cauza T-176/04 (1), Marcuccio/Comisia, aflată deja pe rolul Tribunalului de Primă Instanță al Comunităților Europene, la plata cărora pârâta a fost obligată prin ordonanța din 6 martie 2006;

               —

               în măsura în care este necesar, anularea deciziei, indiferent cum este formulată, prin care a fost respinsă reclamația formulată de reclamant împotriva deciziei în litigiu;

               —

               obligarea pârâtei la plata către reclamant a sumei de 6 347,67 EUR, majorată cu daune-interese moratorii și reactualizată în limita globală de 10 % pe an cu capitalizare anuală, începând cu cererea din 22 iunie 2006 și până în prezent, cu titlu de despăgubire pentru prejudiciul material cauzat reclamantului prin decizia în litigiu;

               —

               obligarea pârâtei la plata sumei de 1 000 EUR cu titlu de despăgubire pentru pierderea unei oportunități pe care reclamantul ar fi putut-o exploata dacă ar fi dispus la scadență de suma neachitată;

               —

               obligarea pârâtei la plata către reclamant, pro bono et ex aequo, a sumei de 3 000 EUR sau a sumei mai mari sau mai reduse pe care Tribunalul o va considera justă și echitabilă, cu titlu de despăgubire pentru prejudiciul moral și existențial cauzat reclamantului prin decizia în litigiu;

               —

               obligarea pârâtei la plata către reclamant, pentru fiecare zi cuprinsă între data prezentei acțiuni și ziua în care pârâta va executa hotărârea de admitere în tot și fără rezerve a cererii din data de 22 iunie 2006, a sumei de 2 EUR sau a unei sumei mai mari sau mai reduse pe care Tribunalul o va considera justă și echitabilă, care urmează a fi achitată în prima zi a fiecărei luni pentru obligațiile de plată scadente în luna precedentă, cu titlu de despăgubire pentru prejudiciul cauzat de o eventuală întârziere în executarea hotărârii de admitere;

               —

               obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   În susținerea argumentelor sale, reclamantul invocă următoarele trei motive ale acțiunii: 1) lipsa de motivare; 2) încălcarea legii; 3) încălcarea obligației de solicitudine și a obligației de bună administrare.

      (1)  JO C 121, 20.5.2006, p. 12. Dintr-o eroare materială, reclamantul face referire la cauza T-176/03 în locul cauzei T-176/04.


title: Cauza T-199/08: Acțiune introdusă la 3 iunie 2008 — Ziegler/Comisia Comunităților Europene

text:
               19.7.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 183/28

         Acțiune introdusă la 3 iunie 2008 — Ziegler/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza T-199/08)
   (2008/C 183/53)
   Limba de procedură: franceza
   Părțile

      Reclamantă: Ziegler SA (reprezentant: J.-L. Lodomez, avocat)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene
   Concluziile reclamantei

               —

               Anularea Deciziei Comisiei Europene din 11 martie 2008 privind o procedură de aplicare a articolului 81 din Tratatul CE și a articolului 53 din Acordul SEE (cauza COMP/38.543 — Servicii internaționale de mutare), prin care se aplică reclamantei o amendă 9 200 000 EUR;

               —

               cu titlu subsidiar, suprimarea amenzii respective;

               —

               cu titlu subsidiar, reducerea în mod substanțial a cuantumului acestei amenzi;

               —

               și, în orice caz, obligarea Comisiei Comunităților Europene la plata tuturor cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   Prin prezenta acțiune, reclamanta solicită anularea Deciziei C(2008) 926 final a Comisiei din 11 martie în cauza COMP/38.543 — Servicii internaționale de mutare, prin care Comisia a constatat că anumite întreprinderi, printre care și reclamanta, au încălcat articolul 81 alineatul (1) CE și articolul 53 alineatul (1) din Acordul privind Spațiul Economic European prin stabilirea prețurilor la serviciile internaționale de mutare în Belgia, prin împărțirea unei părți din această piață și prin manipularea procedurii de cerere de oferte.
   În susținerea pretențiilor sale, reclamanta a invocat faptul că s-a comis o eroare vădită de apreciere și o eroare de drept de către Comisie în definirea pieței în discuție și în evaluarea dimensiunii pieței și a părților de piață ale fiecăreia dintre societățile în cauză.
   Reclamanta invocă în plus mijloace întemeiate pe încălcarea obligației de motivare, a dreptului la apărare, a dreptului de acces la dosar, a dreptului la o procedură echitabilă și a principiului general al bunei administrări.
   În ceea ce privește amenda aplicată și cuantumul acesteia, reclamanta arată că:

               —

               Comisia nu ar fi demonstrat că practicile în cauză au afectat în mod semnificativ comerțul dintre statele membre;

               —

               cuantumul amenzii este disproporționat în raport cu amploarea efectivă a practicilor și cu efectul lor real pe piață și

               —

               practica devizelor fictive era cunoscută și tolerată de mult de Comisie; lipsa de reacție din partea Comisiei ar fi determinat-o pe reclamantă să creadă în caracterul licit al practicii.

         În sfârșit, potrivit reclamantei, Comisia nu ar fi luat în considerare drept circumstanță atenuantă faptul că practica concertată a încetat de mult timp în ceea ce o privește pe reclamantă și că devizele fictive răspundeau unei cereri a pieții, iar nu unui acord sau a unei practici concertate. Reclamanta evocă de asemenea încălcarea principiului egalității de tratament.


title: Cauza C-452/12: Cerere de decizie preliminară introdusă de Landgericht Krefeld (Germania) la 9 octombrie 2012 — NIPPONKOA Insurance Co (Europe) Ltd/Inter-Zuid Transport BV

text:
               26.1.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 26/18

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Landgericht Krefeld (Germania) la 9 octombrie 2012 — NIPPONKOA Insurance Co (Europe) Ltd/Inter-Zuid Transport BV
   (Cauza C-452/12)
   2013/C 26/32
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Landgericht Krefeld

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: NIPPONKOA Insurance Co (Europe) Ltd

      Pârâtă: Inter-Zuid Transport BV

      Întrebările preliminare

               1.

               Articolul 71 din Regulamentul (CE) nr. 44/2001 (1) al Consiliului din 22 decembrie 2000 privind competența judiciară, recunoașterea și executarea hotărârilor în materie civilă și comercială se opune unei interpretări exclusiv autonome a unei convenții sau, la aplicarea unei astfel de convenții, trebuie să se țină seama și de obiectivele și de principiile care stau la baza regulamentului?

               2.

               Articolul 71 din Regulamentul (CE) nr. 44/2001 al Consiliului din 22 decembrie 2000 privind competența judiciară, recunoașterea și executarea hotărârilor în materie civilă și comercială se opune interpretării unei convenții conform căreia o acțiune în constatare soluționată într-un alt stat membru nu se opune unei acțiuni în realizare formulate ulterior într-un alt stat membru în măsura în care această convenție ar putea fi interpretată și într-o modalitate conformă cu articolul 27 din Regulamentul nr. 44/2001?

      (1)  JO 2001, L 12, p. 1, Ediție specială, 19/vol. 3, p. 74


title: Cauza C-314/14: Hotărârea Curții (Camera a patra) din 17 februarie 2016 (cerere de decizie preliminară formulată de Korkein hallinto-oikeus – Finlanda) – Sanoma Media Finland Oy – Nelonen Media/Viestintävirasto [Trimitere preliminară — Directiva 2010/13/UE — Articolul 19 alineatul (1) — Separare între publicitatea televizată și programe — Ecran partajat — Articolul 23 alineatele (1) și (2) — Limitare a timpului de difuzare a unor spoturi de publicitate televizată la 20 % dintr-un interval de o oră — Anunțuri de sponsorizare — Alte trimiteri la un sponsor — „Secunde negre”]

text:
               25.4.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 145/8

         Hotărârea Curții (Camera a patra) din 17 februarie 2016 (cerere de decizie preliminară formulată de Korkein hallinto-oikeus – Finlanda) – Sanoma Media Finland Oy – Nelonen Media/Viestintävirasto
   (Cauza C-314/14) (1)

   ([Trimitere preliminară - Directiva 2010/13/UE - Articolul 19 alineatul (1) - Separare între publicitatea televizată și programe - Ecran partajat - Articolul 23 alineatele (1) și (2) - Limitare a timpului de difuzare a unor spoturi de publicitate televizată la 20 % dintr-un interval de o oră - Anunțuri de sponsorizare - Alte trimiteri la un sponsor - „Secunde negre”])
   (2016/C 145/08)
   Limba de procedură: finlandeza

      Instanța de trimitere

   Korkein hallinto-oikeus

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Sanoma Media Finland Oy – Nelonen Media

      Pârâtă: Viestintävirasto

      Dispozitivul

               1)

               Articolul 19 alineatul (1) din Directiva 2010/13/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 10 martie 2010 privind coordonarea anumitor dispoziții stabilite prin acte cu putere de lege sau acte administrative în cadrul statelor membre cu privire la furnizarea de servicii mass-media audiovizuale (Directiva serviciilor mass-media audiovizuale) trebuie interpretat în sensul că nu se opune unei legislații naționale precum cea în discuție în litigiul principal, care permite ca un ecran partajat în care apare genericul de la sfârșitul unui program televizat într-o coloană și un meniu de prezentare a programelor viitoare ale furnizorului în cealaltă, în vederea separării programului care se termină de secvența de publicitate televizată care îl urmează, să nu fie în mod necesar combinat cu sau urmat de un semnal acustic sau optic, cu condiția ca un astfel de mijloc de separare să îndeplinească prin el însuși cerințele prevăzute la prima teză a acestui articol 19 alineatul (1), aspect a cărui verificare este de competența instanței de trimitere.

               2)

               Articolul 23 alineatul (2) din Directiva 2010/13 trebuie interpretat în sensul că semnele privind sponsorizarea prezentate în alte programe decât programul sponsorizat, precum cele în discuție în litigiul principal, trebuie să fie incluse în timpul maxim de difuzare a publicității dintr-un interval de o oră prevăzut la articolul 23 alineatul (1) din această directivă.

               3)

               Articolul 23 alineatul (1) din Directiva 2010/13 trebuie interpretat, în cazul în care un stat membru nu a făcut uz de posibilitatea de a prevedea o normă mai strictă decât cea instituită la respectivul articol, în sensul că nu numai că nu se opune ca „secundele negre” care sunt inserate între diferitele spoturi ale unei secvențe de publicitate televizată sau între această secvență și programul televizat care o urmează să fie incluse în timpul maxim de 20 % privind difuzarea de publicitate televizată dintr-un interval de o oră pe care îl stabilește respectivul articol, ci impune o astfel de includere.

      (1)  JO C 292, 1.9.2014.


title: Cauza T-840/14: Acțiune introdusă la 23 decembrie 2014 – International Gaming Projects/OAPI – British Sky Broadcasting Group (Sky BONUS)

text:
               23.2.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 65/50

         Acțiune introdusă la 23 decembrie 2014 – International Gaming Projects/OAPI – British Sky Broadcasting Group (Sky BONUS)
   (Cauza T-840/14)
   (2015/C 065/67)
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

      Părțile

      Reclamantă: International Gaming Projects Ltd (Valletta, Malta) (reprezentant: M. Garayalde Niño, lawyer)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: British Sky Broadcasting Group plc (Isleworth, United Kingdom)

      Datele privind procedura în fața OAPI

      Titularul mărcii în litigiu: reclamanta.

      Marca în litigiu: marca comunitară figurativă care cuprinde elementele verbale „Sky BONUS” – cererea de înregistrare nr. 10 734 549.

      Procedura care s-a aflat pe rolul OAPI: procedură de opoziție.

      Decizia atacată: Decizia Camerei a patra de recurs a OAPI din 23 octombrie în cauza R 2040/2013-4.

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea în parte a deciziei atacate și admiterea cererii de înregistrare a mărcii comunitare „Sky BONUS”;

               —

               obligarea OAPI la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivul invocat

               —

               încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b), alineatul (4) și alineatul (5) din Regulamentul nr. 207/2009.


title: Cauza C-695/15 PPU: Hotărârea Curții (Camera a patra) din 17 martie 2016 (cerere de decizie preliminară formulată de Debreceni Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság – Ungaria) – Shiraz Baig Mirza/Bevándorlási és Állampolgársági Hivatal [Trimitere preliminară — Procedură preliminară de urgenţă — Regulamentul (UE) nr. 604/2013 — Criterii și mecanisme de determinare a statului membru responsabil de examinarea unei cereri de protecție internațională — Articolul 3 alineatul (3) — Dreptul statelor membre de a trimite un solicitant către o țară terță sigură — Articolul 18 — Obligațiile statului membru responsabil de examinarea cererii în cazul reprimirii solicitantului — Directiva 2013/32/UE — Proceduri comune de acordare și retragere a protecției internaționale — Examinarea unei cereri de protecție internațională]

text:
               2.5.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 156/21

         Hotărârea Curții (Camera a patra) din 17 martie 2016 (cerere de decizie preliminară formulată de Debreceni Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság – Ungaria) – Shiraz Baig Mirza/Bevándorlási és Állampolgársági Hivatal
   (Cauza C-695/15 PPU) (1)

   ([Trimitere preliminară - Procedură preliminară de urgenţă - Regulamentul (UE) nr. 604/2013 - Criterii și mecanisme de determinare a statului membru responsabil de examinarea unei cereri de protecție internațională - Articolul 3 alineatul (3) - Dreptul statelor membre de a trimite un solicitant către o țară terță sigură - Articolul 18 - Obligațiile statului membru responsabil de examinarea cererii în cazul reprimirii solicitantului - Directiva 2013/32/UE - Proceduri comune de acordare și retragere a protecției internaționale - Examinarea unei cereri de protecție internațională])
   (2016/C 156/29)
   Limba de procedură: maghiara

      Instanța de trimitere

   Debreceni Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

      Părțile din procedura principală

      Reclamant: Shiraz Baig Mirza

      Pârât: Bevándorlási és Állampolgársági Hivatal

      Dispozitivul

               1)

               Articolul 3 alineatul (3) din Regulamentul (UE) nr. 604/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 26 iunie 2013 de stabilire a criteriilor și mecanismelor de determinare a statului membru responsabil de examinarea unei cereri de protecție internațională prezentate într-unul dintre statele membre de către un resortisant al unei țări terțe sau de către un apatrid trebuie interpretat în sensul că dreptul de a trimite un solicitant de protecție internațională către o țară terță sigură poate fi exercitat de un stat membru și după ce acesta din urmă a admis că este responsabil, în aplicarea acestui regulament și în cadrul procedurii de reprimire, de examinarea unei cereri de protecție internațională prezentată de un solicitant care a părăsit acest stat membru înainte de adoptarea unei decizii pe fond referitoare la prima sa cerere de protecție internațională.

               2)

               Articolul 3 alineatul (3) din Regulamentul nr. 604/2013 trebuie interpretat în sensul că nu se opune trimiterii unui solicitant de protecție internațională către o țară terță sigură, în cazul în care statul membru care efectuează transferul solicitantului menționat către statul membru responsabil nu a fost informat, în cursul procedurii de reprimire, nici cu privire la reglementarea acestui din urmă stat membru referitoare la trimiterea solicitanților către țări terțe sigure, nici cu privire la practica autorităților sale competente în materie.

               3)

               Articolul 18 alineatul (2) din Regulamentul nr. 604/2013 trebuie interpretat în sensul că, în cazul reprimirii unui solicitant de protecție internațională, acesta nu impune ca procedura de examinare a cererii acestuia să fie reluată din stadiul în care a fost întreruptă.

      (1)  JO C 90, 7.3.2016.


title: Cauza F-141/14: Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera a treia) din 15 decembrie 2015 – Guittet/Comisia (Funcție publică — Fost funcționar — Asigurări sociale — Suportarea cheltuielilor medicale — Gestionarea dosarului medical de către Comisie — Principiul bunei administrări și obligația de solicitudine — Răspunderea extracontractuală a Uniunii)

text:
               8.2.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 48/95

         Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera a treia) din 15 decembrie 2015 – Guittet/Comisia
   (Cauza F-141/14) (1)

   ((Funcție publică - Fost funcționar - Asigurări sociale - Suportarea cheltuielilor medicale - Gestionarea dosarului medical de către Comisie - Principiul bunei administrări și obligația de solicitudine - Răspunderea extracontractuală a Uniunii))
   (2016/C 048/108)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: Christian Guittet (Cannes, Franța) (reprezentanți: L. Levi și A. Tymen, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: inițial J. Currall și T. S. Bohr, agenți, și C. Mélotte, avocat, ulterior T. S. Bohr, agent, și C. Mélotte, avocat)

      Obiectul

   Cerere de anulare a deciziei prin care se respinge cererea de despăgubire ca urmare a greșelii de serviciu săvârșite de Comisie, care avea sarcina gestionării dosarului medical al reclamantului care a fost victima unui accident grav și cerere de daune interese pentru prejudiciile material și moral pretins suferite

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Domnul Guittet suportă propriile cheltuieli de judecată și este obligat la plata cheltuielilor de judecată efectuate de Comisia Europeană.

      (1)  JO C 89, 16.3.2015, p. 46.


title: Cauza C-499/06: Hotărârea Curții (Camera a patra) din 22 mai 2008 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Sąd Okręgowy w Koszalinie — Republica Polonă) — Halina Nerkowska/Zakład Ubezpieczeń Społecznych Oddzial w Koszalinie (Pensie de invaliditate alocată victimelor civile de război sau victimelor represiunii — Condiția de a locui pe teritoriul național — Articolul 18 alineatul (1) CE)

text:
               5.7.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 171/7

         Hotărârea Curții (Camera a patra) din 22 mai 2008 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Sąd Okręgowy w Koszalinie — Republica Polonă) — Halina Nerkowska/Zakład Ubezpieczeń Społecznych Oddzial w Koszalinie
   (Cauza C-499/06) (1)

   (Pensie de invaliditate alocată victimelor civile de război sau victimelor represiunii - Condiția de a locui pe teritoriul național - Articolul 18 alineatul (1) CE)
   (2008/C 171/12)
   Limba de procedură: poloneza
   Instanța de trimitere
   Sąd Okręgowy w Koszalinie
   Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Halina Nerkowska

      Pârâtă: Zakład Ubezpieczeń Społecznych Oddzial w Koszalinie
   Obiectul
   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Sąd Okręgowy w Koszalinie — Interpretarea articolului 18 CE — Compatibilitatea unei dispoziții naționale care supune plata alocației acordate victimelor de război și victimelor consecințelor acestuia condiției de a locui pe teritoriul național
   Dispozitivul
   Articolul 18 alineatul (1) CE trebuie interpretat în sensul că se opune unei reglementări a unui stat membru în temeiul căreia acesta refuză, în mod general și în orice circumstanță, plata către resortisanții săi a unei prestații acordate victimelor civile de război sau victimelor represiunii pentru simplul motiv că aceștia nu locuiesc pe toată perioada plății acestei prestații pe teritoriul acestui stat, ci pe cel al unui alt stat membru.

      (1)  JO C 20, 27.1.2007.


title: Cauza C-212/10: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Wojewódzki Sąd Administracyjny w Gliwicach (Republica Polonă) la 3 mai 2010 — Logstor ROR Polska Sp. z o.o./Dyrektor Izby Skarbowej w Katowicach

text:
               31.7.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 209/13

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Wojewódzki Sąd Administracyjny w Gliwicach (Republica Polonă) la 3 mai 2010 — Logstor ROR Polska Sp. z o.o./Dyrektor Izby Skarbowej w Katowicach
   (Cauza C-212/10)
   ()
   2010/C 209/20
   Limba de procedură: polona

      Instanța de trimitere

   Wojewódzki Sąd Administracyjny w Gliwicach

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Logstor ROR Polska Sp. z o.o.

      Pârât: Dyrektor Izby Skarbowej w Katowicach

      Întrebarea preliminară

   Articolul 4 alineatul (2) din Directiva 69/335/CEE a Consiliului din 17 iulie 1969 privind taxele indirecte aplicate majorării capitalului (1), modificată la 17 iunie 1985 prin articolul 1 punctul (1) din Directiva 85/303/CEE a Consiliului din 10 iunie 1985 (2), permite unui stat membru să reintroducă începând cu 1 ianuarie 2007 o taxă pe majorarea de capital care se aplică asupra împrumutului contractat de o societate de capital, dacă creditorul are dreptul la un procent din profiturile societății, în cazul în care statul membru a renunțat anterior la aplicarea acestei taxe la data aderării, 1 mai 2004?

      (1)  JO L 249, p. 25, Ediție specială, 09/vol. 1, p. 9.

      (2)  Directiva Consiliului din 10 iunie 1985 de modificare a Directivei 69/335/CEE privind taxele indirecte aplicate majorării de capital (JO L 156, p. 23, Ediție specială, 09/vol. 1, p. 75).


title: Cauza C-310/06: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 18 iulie 2007 (cerere având ca obiect pronunțarea unei hotărâri preliminare formulată de Gerechtshof te Amsterdam — Țările de Jos) — F.T.S. International BV/Inspecteur van de Belastingdienst/Douane West (Tariful Vamal Comun — Nomenclatura Combinată — Clasificare — Bucăți de pui dezosate, congelate și impregnate cu sare — Validitatea Regulamentului (CE) nr. 1223/2002)

text:
               8.9.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 211/8

         Hotărârea Curții (Camera a treia) din 18 iulie 2007 (cerere având ca obiect pronunțarea unei hotărâri preliminare formulată de Gerechtshof te Amsterdam — Țările de Jos) — F.T.S. International BV/Inspecteur van de Belastingdienst/Douane West
   (Cauza C-310/06) (1)

   (Tariful Vamal Comun - Nomenclatura Combinată - Clasificare - Bucăți de pui dezosate, congelate și impregnate cu sare - Validitatea Regulamentului (CE) nr. 1223/2002)
   (2007/C 211/14)
   Limba de procedură: olandeza
   Instanța de trimitere
   Gerechtshof te Amsterdam, Țările de Jos
   Părțile din acțiunea principală

      Reclamant: F.T.S. International BV

      Pârât: Inspecteur van de Belastingdienst/Douane West
   Obiectul
   Cerere având ca obiect pronunțarea unei hotărâri preliminare — Gerechtshof te Amsterdam — Validitatea Regulamentului (CE) nr. 1223/2002 al Comisiei din 8 iulie 2002 privind clasificarea anumitor mărfuri în Nomenclatura Combinată (JO L 179, p. 8) — Bucăți de pui dezosate, congelate și impregnate cu sare
   Dispozitivul
   Regulamentul (CE) nr. 1223/2002 al Comisiei din 8 iulie 2002 privind clasificarea anumitor mărfuri în Nomenclatura Combinată nu este valid.

      (1)  JO C 224, 16.9.2006.


title: Cauza F-38/15: Ordonanța Tribunalului Funcției Publice din 7 martie 2016 – FJ/Parlamentul

text:
               18.4.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 136/50

         Ordonanța Tribunalului Funcției Publice din 7 martie 2016 – FJ/Parlamentul
   (Cauza F-38/15) (1)

   (2016/C 136/73)
   Limba de procedură: franceza
   Președintele Camerei a treia a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 178, 1.6.2015, p. 26.


title: Cauza C-22/08: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Sozialgericht Nürnberg (Germania) la 22 ianuarie 2008 — Athanasios Vatsouras/Arbeitsgemeinschaft (ARGE) Nürnberg 900

text:
               26.4.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 107/10

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Sozialgericht Nürnberg (Germania) la 22 ianuarie 2008 — Athanasios Vatsouras/Arbeitsgemeinschaft (ARGE) Nürnberg 900
   (Cauza C-22/08)
   (2008/C 107/15)
   Limba de procedură: germana
   Instanța de trimitere
   Sozialgericht Nürnberg
   Părțile din acțiunea principală

      Reclamant: Athanasios Vatsouras

      Pârât: Arbeitsgemeinschaft (ARGE) Nürnberg 900
   Întrebările preliminare

               1)

               Articolul 24 alineatul (2) din Directiva 2004/38 a Parlamentului European și a Consiliului din 29 aprilie 2004 (1) este conform cu articolul 12 CE coroborat cu articolul 39 CE?

               2)

               În ipoteza în care prima întrebare ar primi un răspuns negativ, articolul 12 CE coroborat cu articolul 39 CE se opune unei reglementări naționale care exclude cetățenii Uniunii de la acordarea asistenței sociale în cazul depășirii duratei maxime a șederii avute în vedere de articolul 6 din Directiva 2004/38 a Parlamentului European și a Consiliului din 29 aprilie 2004 și când nu există un drept de ședere în baza altor dispoziții?

               3)

               În ipoteza în care prima întrebare ar primi un răspuns pozitiv, articolul 12 CE se opune unei reglementări naționale care exclude resortisanții unui stat membru al Uniunii Europene chiar de la beneficiul unor prestații de asigurări sociale acordate imigranților clandestini?

      (1)  JO L 158, p. 77, Ediție specială, 05/vol. 7, p. 56.


title: Cauza F-17/15: Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Judecător unic) din 10 decembrie 2015 – Jäger-Waldau/Comisia (Funcție publică — Funcționari — Evaluare — Raport de evaluare — Cerere de modificare — Refuz)

text:
               8.2.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 48/96

         Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Judecător unic) din 10 decembrie 2015 – Jäger-Waldau/Comisia
   (Cauza F-17/15) (1)

   ((Funcție publică - Funcționari - Evaluare - Raport de evaluare - Cerere de modificare - Refuz))
   (2016/C 048/109)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamant: Arnulf Jäger-Waldau (Laveno, Italia) (reprezentant: D. Fouquet, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: inițial J. Currall și G. Berscheid, agenți, ulterior G. Berscheid, agent)

      Obiectul cauzei

   Cerere de anulare a deciziei AIPN de a nu modifica raportul de evaluare a reclamantului pentru anul 2013

      Dispozitivul hotărârii

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Domnul Jäger-Waldau suportă propriile cheltuieli de judecată și este obligat să suporte cheltuielile de judecată efectuate de Comisia Europeană.

      (1)  JO C 127, 20.4.2015, p. 40.


title: Cauza C-336/13 P: Hotărârea Curții (Camera a șaptea) din 12 februarie 2015 – Comisia Europeană/IPK International – World Tourism Marketing Consultants GmbH (Recurs — Decizie a Comisiei prin care se dispune rambursarea unei contribuții financiare — Executarea unei hotărâri a Tribunalului Uniunii Europene — Distincție între dobânzile moratorii și dobânzile compensatorii — Calculul dobânzilor)

text:
               13.4.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 118/3

         Hotărârea Curții (Camera a șaptea) din 12 februarie 2015 – Comisia Europeană/IPK International – World Tourism Marketing Consultants GmbH
   (Cauza C-336/13 P) (1)

   ((Recurs - Decizie a Comisiei prin care se dispune rambursarea unei contribuții financiare - Executarea unei hotărâri a Tribunalului Uniunii Europene - Distincție între dobânzile moratorii și dobânzile compensatorii - Calculul dobânzilor))
   (2015/C 118/04)
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Recurentă: Comisia Europeană (reprezentanți: F. Dintilhac, G. Wilms și G. Zavvos, agenți)

      Cealaltă parte din procedură: IPK International – World Tourism Marketing Consultants GmbH (reprezentant: C. Pitschas, Rechtsanwalt)

      Dispozitivul

               1)

               Anulează Hotărârea Tribunalului Uniunii Europene IPK International/Comisia (T 671/11, EU:T:2013:163) în măsura în care dispune stabilirea dobânzilor moratorii datorate de Comisie IPK International – World Tourism Marketing Consultants GmbH pe baza cuantumului principal al creanței, majorat cu dobânzile aplicabile anterior.

               2)

               Respinge în rest recursul.

               3)

               Dobânzile moratorii datorate de Comisia Europeană IPK International – World Tourism Marketing Consultants GmbH trebuie calculate doar pe baza cuantumului principal al creanței.

               4)

               Comisia Europeană și IPK International – World Tourism Marketing Consultants GmbH suportă propriile cheltuieli de judecată aferente prezentei proceduri.

      (1)  JO C 260, 7.9.2013.


title: Cauza T-457/14 P: Hotărârea Tribunalului din 15 iulie 2015 – Rouffaud/SEAE [„Recurs — Funcție publică — Agent contractual auxiliar — Recalificarea contractului — Regula concordanței dintre cererea introductivă și reclamație — Articolul 91 alineatul (2) din Statutul funcționarilor”]

text:
               14.9.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 302/52

         Hotărârea Tribunalului din 15 iulie 2015 – Rouffaud/SEAE
   (Cauza T-457/14 P) (1)

   ([„Recurs - Funcție publică - Agent contractual auxiliar - Recalificarea contractului - Regula concordanței dintre cererea introductivă și reclamație - Articolul 91 alineatul (2) din Statutul funcționarilor”])
   (2015/C 302/67)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Recurent: Thierry Rouffaud (Bruxelles, Belgia) (reprezentanţi: iniţial M. de Abreu Caldas, de D. de Abreu Caldas şi de J. N. Louis, ulterior de J. N. Louis şi de N. de Montigny, avocaţi)

      Cealaltă parte din procedură: Serviciul European de Acţiune Externă (SEAE) (reprezentanţi: S. Marquardt şi M. Silva, agenţi)

      Obiectul

   Recurs formulat împotriva Hotărârii Tribunalului Funcției Publice a Uniunii Europene (Camera a treia) din 9 aprilie 2014, Rouffaud/SEAE (F 59/13, RecFP, EU:F:2014:49), prin care se solicită anularea acestei hotărâri

      Dispozitivul

               1)

               Anulează Hotărârea Tribunalului Funcției Publice a Uniunii Europene (Camera a treia) din 9 aprilie 2014, Rouffaud/SEAE (F-59/13, RecFP, EU:F:2014:49).

               2)

               Trimite cauza spre rejudecare Tribunalului Funcției Publice.

               3)

               Cererea privind cheltuielile de judecată se soluționează odată cu fondul.

      (1)  JO C 261, 11.8.2014.


title: Cauza C-240/15: Cerere de decizie preliminară introdusă de Consiglio di Stato (Italia) la 22 mai 2015 – Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni/Istituto Nazionale di Statistica – ISTATși alții

text:
               14.9.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 302/13

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Consiglio di Stato (Italia) la 22 mai 2015 – Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni/Istituto Nazionale di Statistica – ISTATși alții
   (Cauza C-240/15)
   (2015/C 302/17)
   Limba de procedură: italiana

      Instanța de trimitere

   Consiglio di Stato

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni

      Pârâte: Istituto Nazionale di Statistica – ISTAT, Presidenza del Consiglio dei Ministri, Ministero dell’Economia e delle Finanze

      Întrebarea preliminară

   Principiile, menționate la articolul [3] din Directiva 2002/21/CE (1), potrivit cărora statele membre trebuie să garanteze imparțialitatea și independența autorităților naționale de reglementare și pe plan financiar și organizațional, precum și principiul, prevăzut la articolul 12 din Directiva 2002/20/CE (2) potrivit căruia acestea se autofinanțează în mare parte se opun unei reglementări naționale (cum este cea în discuție în prezenta cauză) care supune și astfel de autorități, în general, dispozițiilor în materie de finanțe publice și, în special, dispozițiilor specifice privind limitarea și raționalizarea cheltuielilor administrațiilor publice?

      (1)  Directiva 2002/21/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 7 martie 2002 privind un cadru de reglementare comun pentru rețelele și serviciile de comunicații electronice (Directivă-cadru) (JO L 108, p. 33, Ediție specială, 13/vol. 35, p. 195).

      (2)  Directiva 2002/20/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 7 martie 2002 privind autorizarea rețelelor și serviciilor de comunicații electronice (Directiva privind autorizarea) (JO L 108, p. 21, Ediție specială, 13/vol. 35, p. 183).


title: Cauza C-345/16: Ordonanța Curții (Camera a zecea) din 29 noiembrie 2016 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunal de première instance de Liège – Belgia) – Jean Jacob, Dominique Lennertz/État belge [Trimitere preliminară — Contextul factual și normativ al litigiului principal — Lipsa unor precizări suficiente — Inadmisibilitate vădită — Articolul 53 alineatul (2) — Articolul 94 din Regulamentul de procedură al Curții]

text:
               20.3.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 86/3

         Ordonanța Curții (Camera a zecea) din 29 noiembrie 2016 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunal de première instance de Liège – Belgia) – Jean Jacob, Dominique Lennertz/État belge
   (Cauza C-345/16) (1)

   ([Trimitere preliminară - Contextul factual și normativ al litigiului principal - Lipsa unor precizări suficiente - Inadmisibilitate vădită - Articolul 53 alineatul (2) - Articolul 94 din Regulamentul de procedură al Curții])
   (2017/C 086/03)
   Limba de procedură: franceza

      Instanța de trimitere

   Tribunal de première instance de Liège

      Părțile din procedura principală

      Reclamanți: Jean Jacob, Dominique Lennertz

      Pârât: État belge

      Dispozitivul

   Cererea de decizie preliminară formulată de tribunal de première instance de Liège (Belgia), prin decizia din 9 iunie 2016, este vădit inadmisibilă.

      (1)  JO C 326, 5.9.2016.


title: Cauza C-263/08: Hotărârea Curții (Camera a doua) din 15 octombrie 2009 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Högsta domstolen — Suedia) — Djurgården-Lilla Värtans Miljöskyddsförening/Stockholms kommun genom dess marknämnd (Directiva 85/337/CEE — Participarea publicului la procedurile de adoptare a deciziilor privind mediul — Dreptul de a formula o cale de atac împotriva deciziilor de autorizare de proiecte care pot avea efecte importante asupra mediului)

text:
               5.12.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 297/12

         Hotărârea Curții (Camera a doua) din 15 octombrie 2009 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Högsta domstolen — Suedia) — Djurgården-Lilla Värtans Miljöskyddsförening/Stockholms kommun genom dess marknämnd
   (Cauza C-263/08) (1)

   (Directiva 85/337/CEE - Participarea publicului la procedurile de adoptare a deciziilor privind mediul - Dreptul de a formula o cale de atac împotriva deciziilor de autorizare de proiecte care pot avea efecte importante asupra mediului)
   2009/C 297/12
   Limba de procedură: suedeza

      Instanța de trimitere

   Högsta domstolen

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Djurgården-Lilla Värtans Miljöskyddsförening

      Pârâtă: Stockholms kommun genom dess marknämnd

      Obiectul

   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Högsta domstolen — Interpretarea articolului 1 alineatul (2), a articolului 6 alineatul (4), a articolului 10a și a anexei II punctul 10 la Directiva 85/337/CEE a Consiliului din 27 iunie 1985 privind evaluarea efectelor anumitor proiecte publice și private asupra mediului (JO L 175, p. 40, Ediție specială, 15/vol. 1, p. 174), astfel cum a fost modificată prin Directiva 2003/35/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 26 mai 2003 de instituire a participării publicului la elaborarea anumitor planuri și programe privind mediul și de modificare a directivelor 85/337/CEE și 96/61/CE ale Consiliului în ceea ce privește participarea publicului și accesul la justiție (JO L 156, p. 17, Ediție specială, 15/vol. 10, p. 8) — Asociație locală fără scop lucrativ care a participat la procedura prealabilă de autorizare a unui proiect care poate avea efecte importante asupra mediului — Legislație națională care supune dreptul asociațiilor fără scop lucrativ de a face apel împotriva deciziilor de autorizare a unor astfel de proiecte, condiției de a avea ca scop statutar protecția mediului, de a fi exercitat o activitate timp de cel puțin trei ani și de a avea cel puțin 2000 de membri

      Dispozitivul

               1.

               Un proiect precum cel din acțiunea principală, care presupune evacuarea dintr-un tunel care adăpostește linii electrice a apelor subterane care se infiltrează în acesta și injectarea de apă în sol sau în rocă pentru a compensa o eventuală reducere a nivelului apelor subterane, precum și construcția și menținerea instalațiilor de evacuare și de alimentare cu apă, face obiectul punctului 10 litera (l) din anexa II la Directiva 85/337/CEE a Consiliului din 27 iunie 1985 privind evaluarea efectelor anumitor proiecte publice și private asupra mediului, astfel cum a fost modificată prin Directiva 2003/35/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 26 mai 2003, indiferent de destinația finală a apelor subterane și, în special, indiferent dacă fac sau nu fac obiectul unei utilizări ulterioare.

               2.

               Publicul interesat, în sensul articolului 1 alineatul (2) și al articolului 10a din Directiva 85/337, astfel cum a fost modificată prin Directiva 2003/35, poate exercita o cale de atac împotriva deciziei prin care o instanță care aparține organizării judiciare a unui stat membru s-a pronunțat asupra unei cereri de autorizare a unui proiect, indiferent de rolul pe care l-a avut în soluționarea respectivei cereri, prin participarea în cadrul procedurii în fața respectivei instanțe și prin exprimarea punctului de vedere cu această ocazie.

               3.

               Articolul 10a din Directiva 85/337, astfel cum a fost modificată prin Directiva 2003/35, se opune unei dispoziții dintr-o legislație națională care rezervă dreptul de a exercita o cale de atac împotriva unei decizii privind o operațiune care intră în domeniul de aplicare al acestei directive, astfel cum a fost modificată, numai asociațiilor de protecție a mediului care au cel puțin 2 000 de membri.

      (1)  JO C 209, 15.8.2008.


title: Cauza C-517/14 P: Recurs introdus la 17 noiembrie 2014 de Schutzgemeinschaft Milch und Milcherzeugnisse e.V. împotriva Ordonanţei Tribunalului (Camera a șasea) din 3 septembrie 2014 în cauza T-112/11, Schutzgemeinschaft Milch und Milcherzeugnisse e.V./Comisia Europeană

text:
               26.1.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 26/15

         Recurs introdus la 17 noiembrie 2014 de Schutzgemeinschaft Milch und Milcherzeugnisse e.V. împotriva Ordonanţei Tribunalului (Camera a șasea) din 3 septembrie 2014 în cauza T-112/11, Schutzgemeinschaft Milch und Milcherzeugnisse e.V./Comisia Europeană
   (Cauza C-517/14 P)
   (2015/C 026/20)
   Limba de procedură: germană

      Părțile

      Recurentă: Schutzgemeinschaft Milch und Milcherzeugnisse e.V. (reprezentanți: M. Loschelder, V. Schoene, avocați)

      Celelalte părți din procedură: Comisia Europeană, Regatul Țărilor de Jos, Nederlandse Zuivelorganisatie

      Concluziile recurentei

   Recurenta solicită Curții:

               —

               anularea ordonanței atacate și anularea Regulamentului (UE) nr. 1121/2010 al Comisiei din 2 decembrie 2010 de înregistrare a unei denumiri în Registrul denumirilor de origine protejate și al indicațiilor geografice protejate [Edam Holland (IGP)] (1);

               —

               în subsidiar, trimiterea cauzei Tribunalului spre rejudecare;

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată necesare suportate de procedurile primă instanță și în apel recurent.

      Motivele și principalele argumente

      Primul motiv de recurs: Tribunalul consideră că recurenta nu are un interes de a exercita acțiunea, întrucât regulamentul atacat precizează că termenul „Edam” este generic. Or, formularea contestată din Regulamentul privind înregistrarea este doar tautologică. Prin urmare, contrar opiniei Tribunalului, anularea Regulamentului privind înregistrarea ar conferi membrilor săi un avantaj care ar justifica existența unui interes de a exercita acțiunea. Pentru acest motiv, acțiunea este admisibilă și pentru același motiv, este deopotrivă întemeiată. Astfel precizarea în cauză a fost autorizată de reclamanții olandezi. Prin urmare, Comisia a săvârșit o eroare prin faptul că nu a furnizat respectiva clarificare.

      Al doilea motiv: recurenta a susținut că, în trecut, membrii săi au livrat lapte în Țările de Jos, care putea fi, și probabil a fost, prelucrat în brânză Gouda sau Edam. Tribunalul nu a dedus de aici existența unui interes de a exercita acțiunea. Într-adevăr, această argumentare este incorectă din punctul de vedere al situației de fapt. Tribunalul a denaturat astfel situația de fapt din cauză, susținerea fiind corectă. În plus, Tribunalul consideră că opoziția și acțiunea recurentei nu au fost formulate în numele „producătorilor de lapte”. Și această afirmație constituie o denaturare a faptelor, întrucât opoziția a fost depusă în numele membrilor recurentei, în măsura în care aceștia prelucrează laptele (laptele vândut în Țările de Jos ar fi lapte procesat) și comercializează lapte sau brânză.

      Al treilea motiv: Tribunalul consideră că respingerea opoziției nu stabilește un interes de a exercita acțiunea propriu recurentei. Astfel, din punct de vedere juridic, opoziția nu ar fi fost formulată de recurentă, ci de Republica Federală Germania. Aceasta nu este în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 510/2006 (2), și, contrar opiniei Tribunalului, aspectul menționat nu a fost dezbătut de acesta nici în ceea ce privește regulamentul de bază. Între Regulamentul de bază nr. 510/2006 și regulamentul care l-a precedat, Regulamentul (CEE) nr 2081/92 (3), există diferențe pe care Tribunalul nu le-a examinat și care au drept consecință faptul că, în orice situație, sub reglementarea instituită prin Regulamentul de bază, opozanți precum recurenta își exercită propriile drepturi de opoziție.

      Al patrulea motiv: Tribunalul a respins argumentul recurentei potrivit căruia eticheta albastră referitoare la IGP a Uniunii conferă producătorilor olandezi un avantaj competitiv în raport cu membrii recurentei. Este incorect. Avantajul competitiv există și dă naștere unui interes al membrilor recurentei de a exercita o acțiune în anularea Regulamentul privind înregistrarea.

      (1)  JO L 317, p. 14.

      (2)  Regulamentul (CE) nr. 510/2006 al Consiliului din 20 martie 2006 privind protecția indicațiilor geografice și a denumirilor de origine ale produselor agricole și alimentare (JO L 93, p. 12, Ediție specială, 03/vol. 71, p. 114).

      (3)  Regulamentul (CEE) nr. 2081/92 al Consiliului din 14 iulie 1992 privind protecția indicațiilor geografice și a denumirilor de origine ale produselor agricole și alimentare (JO 1992 L 208, p. 1).


title: Cauza C-502/12: Cerere de decizie preliminară introdusă de Verwaltungsgericht Berlin (Germania) la 8 noiembrie 2012 — Jens Schombera/Land Berlin

text:
               26.1.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 26/28

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Verwaltungsgericht Berlin (Germania) la 8 noiembrie 2012 — Jens Schombera/Land Berlin
   (Cauza C-502/12)
   2013/C 26/54
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Verwaltungsgericht Berlin

      Părțile din procedura principală

      Reclamant: Jens Schombera

      Pârât: Land Berlin

      Întrebările preliminare

               1.

               Dreptul european primar și/sau derivat, în special, în speță, Directiva 2000/78/CE (1), trebuie interpretat, în ceea ce privește interdicția completă a discriminării nejustificate pe motive de vârstă, în sensul că vizează și normele naționale privind remunerația funcționarilor landului?

               2.

               În cazul unui răspuns afirmativ la prima întrebare: din interpretarea dreptului european primar și/sau derivat rezultă că reprezintă o discriminare directă sau indirectă pe motive de vârstă o dispoziție națională conform căreia nivelul salariului de bază al unui funcționar la momentul intrării în funcția publică depinde în mod decisiv de vârsta funcționarului, iar apoi creșterea salariului depinde în special în raport cu vechimea în funcția publică?

               3.

               În cazul unui răspuns afirmativ la a doua întrebare: interpretarea dreptului european primar și/sau derivat se opune justificării unei astfel de dispoziții naționale prin obiectivul legislativ de a recompensa experiența în muncă?

               4.

               În cazul unui răspuns afirmativ la a treia întrebare: atât timp cât nu s-a pus în aplicare o legislație nediscriminatorie privind remunerația, din interpretarea dreptului european primar și/sau derivat poate rezulta o altă consecință juridică decât aceea care constă în a remunera în mod retroactiv persoanele discriminate în conformitate cu treapta de salarizare cea mai înaltă din cadrul gradului lor?
               Consecința juridică a încălcării principiului nediscriminării rezultă, așadar, direct din dreptul european primar și/sau derivat, în special, în speță, din Directiva 2000/78/CE, sau dreptul persoanei discriminate aplicarea principiului, recunoscut în dreptul Uniunii, al răspunderii statelor membre pentru transpunerea incorectă a prevederilor dreptului Uniunii?

               5.

               Interpretarea dreptului european primar și/sau derivat se opune unei măsuri naționale conform căreia dreptul la plată (cu titlu retroactiv, sub forma unor diferențe) sau la o compensație depinde de invocarea în timp util a acestui drept de către funcționari?

      (1)  Directiva 2000/78/CE a Consiliului din 27 noiembrie 2000 de creare a unui cadru general în favoarea egalității de tratament în ceea ce privește încadrarea în muncă și ocuparea forței de muncă (JO L 303, p. 16, Ediție specială, 05/vol. 6, p. 7).


title: Cauza F-145/12: Ordonanța Tribunalului Funcției Publice (Camera a doua) din 17 octombrie 2013 — Marcuccio/Comisia [Funcție publică — Articolul 34 alineatele (1) și (6) din Regulamentul de procedură — Cerere introdusă prin fax în termenul de introducere a acțiunii majorat cu termenul pentru considerente de distanță de zece zile — Cerere depusă prin poștă în cele zece zile următoare — Lipsa identității între una și cealaltă — Tardivitate a acțiunii]

text:
               8.3.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 71/36

      Ordonanța Tribunalului Funcției Publice (Camera a doua) din 17 octombrie 2013 — Marcuccio/Comisia
      (Cauza F-145/12)
      (Funcție publică - Articolul 34 alineatele (1) și (6) din Regulamentul de procedură - Cerere introdusă prin fax în termenul de introducere a acțiunii majorat cu termenul pentru considerente de distanță de zece zile - Cerere depusă prin poștă în cele zece zile următoare - Lipsa identității între una și cealaltă - Tardivitate a acțiunii)
      (2014/C 71/71)
      Limba de procedură: italiana

         Părțile

         Reclamant: Luigi Marcuccio (Tricase, Italia) (reprezentant: G. Cipressa, avocat)

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Obiectul

      Cerere de anulare a deciziei de respingere a cererii reclamantului de revalorizare a pensiei sale de invaliditate

         Dispozitivul

                  1.

                  Respinge acțiunea ca vădit inadmisibilă.

                  2.

                  Domnul Marcuccio suportă propriile cheltuieli de judecată.


title: Cauza T-47/10: Hotărârea Tribunalului din 15 iulie 2015 – Akzo Nobel şi alţii/Comisia („Concurență — Înțelegeri — Piețele europene ale stabilizatorilor termici — Decizie prin care se constată două încălcări ale articolului 81 CE și ale articolului 53 din Acordul privind SEE — Stabilirea prețurilor, repartizarea piețelor și schimbul de informații comerciale sensibile — Durata încălcărilor — Prescripție — Durata procedurii administrative — Termen rezonabil — Dreptul la apărare — Imputarea încălcărilor — Încălcări săvârșite de filiale, de un parteneriat fără personalitate juridică proprie și de o filială — Calculul cuantumului amenzilor”)

text:
               14.9.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 302/30

         Hotărârea Tribunalului din 15 iulie 2015 – Akzo Nobel şi alţii/Comisia
   (Cauza T-47/10) (1)

   ((„Concurență - Înțelegeri - Piețele europene ale stabilizatorilor termici - Decizie prin care se constată două încălcări ale articolului 81 CE și ale articolului 53 din Acordul privind SEE - Stabilirea prețurilor, repartizarea piețelor și schimbul de informații comerciale sensibile - Durata încălcărilor - Prescripție - Durata procedurii administrative - Termen rezonabil - Dreptul la apărare - Imputarea încălcărilor - Încălcări săvârșite de filiale, de un parteneriat fără personalitate juridică proprie și de o filială - Calculul cuantumului amenzilor”))
   (2015/C 302/39)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamante: Akzo Nobel NV (Amsterdam, Ţările de Jos), Akzo Nobel Chemicals GmbH (Düren, Germania), Akzo Nobel Chemicals BV (Amersfoort, Ţările de Jos) şi Akcros Chemicals Ltd (Warwickshire, Regatul Unit) (reprezentanţi: iniţial C. Swaak şi M. van der Woude, ulterior C. Swaak şi R. Wesseling, avocaţi)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanţi: iniţial F. Ronkes Agerbeek şi J. Bourke, ulterior F. Ronkes Agerbeek şi P. Van Nuffel, agenţi, asistaţi de J. Holmes, barrister)

      Obiectul

   Cerere de anulare a Deciziei C(2009) 8682 final a Comisiei din 11 noiembrie 2009 privind o procedură în temeiul articolului 81 CE și al articolului 53 din Acordul privind SEE (cazul COMP/38.589 – Stabilizatori termici) sau, cu titlu subsidiar, o cerere de reducere a cuantumului amenzilor aplicate

      Dispozitivul

               1)

               Anulează articolul 2 punctele 4, 6, 21 și 23 din Decizia C(2009) 8682 final a Comisiei din 11 noiembrie 2009 privind o procedură în temeiul articolului 81 CE și al articolului 53 din Acordul privind SEE (cazul COMP/38.589 – Stabilizatori termici) în măsura în care au fost aplicate amenzi întreprinderilor Akzo Nobel Chemicals GmbH și Akzo Nobel Chemicals BV.

               2)

               Reduce cuantumul total al amenzilor aplicate la articolul 2 punctele 1-7 și 18-24 din Decizia C(2009) 8682 final la 40  194 milioane de euro pentru Akzo Nobel NV și la 1 1 8 81  980 milioane de euro pentru Akcros Chemicals Ltd.

               3)

               Respinge acțiunea cu privire la restul motivelor.

               4)

               Comisia Europeană va suporta două cincimi din cheltuielile de judecată efectuate de Akzo Nobel, de Akzo Nobel Chemicals GmbH, de Akzo Nobel Chemicals BV și de Akcros Chemicals și trei cincimi din propriile cheltuieli de judecată. Akzo Nobel, Akzo Nobel Chemicals GmbH, Akzo Nobel Chemicals BV și Akcros Chemicals vor suporta, la rândul lor, trei cincimi din propriile cheltuieli de judecată și două cincimi din cheltuielile de judecată efectuate de Comisie.

      (1)  JO C 100 du 17.4.2010.


title: Cauza F-135/15: Ordonanța Tribunalului Funcției Publice (Camera a treia) din 12 aprilie 2016 – Beiner/Comisia (Funcție publică — Concurs — Condiții de admitere — Experiență profesională — Decizia comisiei de evaluare de a nu i se permite reclamantului să participe la concurs — Eroare vădită de apreciere)

text:
               30.5.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 191/51

         Ordonanța Tribunalului Funcției Publice (Camera a treia) din 12 aprilie 2016 – Beiner/Comisia
   (Cauza F-135/15) (1)

   ((Funcție publică - Concurs - Condiții de admitere - Experiență profesională - Decizia comisiei de evaluare de a nu i se permite reclamantului să participe la concurs - Eroare vădită de apreciere))
   (2016/C 191/73)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: Laurent Beiner (Knutange, Franţa) (reprezentant: B. Sahki, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanţi: G. Gattinara şi F. Simonetti, agenţi)

      Obiectul

   Cerere de anulare a deciziei comisiei de evaluare din cadrul concursului EPSO/AST/130/14 de a nu i se permite reclamantului să participe la proba de evaluare, întrucât nu avea nivelul de studii necesar și nici experiență profesională cu o durată minimă de șase ani în raport cu natura funcțiilor

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea ca fiind în parte vădit inadmisibilă și în parte vădit nefondată.

               2)

               Domnul Laurent Beiner suportă propriile cheltuieli de judecată și este obligat să suporte cheltuielile de judecată efectuate de Comisia Europeană.

      (1)  JO C 7, 11.01.2016, p. 37.


title: Cauza T-361/11: Acțiune introdusă la 6 iulie 2011 — Hand Held Products/OAPI — Orange Brand Services (DOLPHIN)

text:
               10.9.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 269/53

         Acțiune introdusă la 6 iulie 2011 — Hand Held Products/OAPI — Orange Brand Services (DOLPHIN)
   (Cauza T-361/11)
   2011/C 269/117
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Hand Held Products, Inc. (Wilmington, Statele Unite) (reprezentanți: J. Güell Serra și M. Curell Aguilà, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Orange Brand Services Ltd (Bristol, Regatul Unit)

      Concluziile reclamantei

               —

               Anularea în parte a deciziei Camerei întâi de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 6 aprilie 2011 pronunțate în cauza R 1443/2010-1 și respingerea cererii de înregistrare a mărcii comunitare nr. 5046231 și

               —

               obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

      Solicitanta mărcii comunitare: cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs.

      Marca comunitară vizată: marca verbală „DOLPHIN”, printre altele, pentru produse din clasa 9 — cererea de înregistrare a mărcii comunitare nr. 5046231.

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în procedura opoziției: reclamanta.

      Marca sau semnul invocat în procedura opoziției: marca comunitară verbală „DOLPHIN” înregistrată sub nr. 936229 pentru produse din clasa 9.

      Decizia diviziei de opoziție: admite opoziția pentru o parte dintre produsele în cauză.

      Decizia camerei de recurs: anulează în parte decizia diviziei de opoziție.

      Motivele invocate: încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 2074/2009 al Consiliului întrucât camera de recurs nu a efectuat o analiză globală a factorilor relevanți, ci doar a respins opoziția pe baza faptului că bunurile sunt diferite, stabilind diferențe minime între acestea și fără să acorde identității semnelor „DOLPHIN” o importanță corespunzătoare în cadrul analizei comparative.


title: Cauza T-533/10: Hotărârea Tribunalului din 11 iulie 2014 – DTS Distribuidora de Televisión Digital/Comisia ( „Ajutoare de stat — Serviciu public de radiodifuziune — Ajutor pe care Spania intenționează să îl acorde în favoarea RTVE — Modificarea sistemului de finanțare — Înlocuirea veniturilor din publicitate cu noi impozite aplicate operatorilor de televiziune și de telecomunicații — Decizie prin care ajutorul este declarat compatibil cu piața internă — Măsură fiscală care constituie modul de finanțare a ajutorului — Existența unei legături de alocare obligatorii între impozit și ajutor — Impactul direct al veniturilor din impozite asupra cuantumului ajutorului — Proporționalitate” )

text:
               1.9.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 292/27

         Hotărârea Tribunalului din 11 iulie 2014 – DTS Distribuidora de Televisión Digital/Comisia
   (Cauza T-533/10) (1)

   ((„Ajutoare de stat - Serviciu public de radiodifuziune - Ajutor pe care Spania intenționează să îl acorde în favoarea RTVE - Modificarea sistemului de finanțare - Înlocuirea veniturilor din publicitate cu noi impozite aplicate operatorilor de televiziune și de telecomunicații - Decizie prin care ajutorul este declarat compatibil cu piața internă - Măsură fiscală care constituie modul de finanțare a ajutorului - Existența unei legături de alocare obligatorii între impozit și ajutor - Impactul direct al veniturilor din impozite asupra cuantumului ajutorului - Proporționalitate”))
   2014/C 292/32
   Limba de procedură: spaniola

      Părțile

      Reclamantă: DTS Distribuidora de Televisión Digital, SA (Tres Cantos, Spania) (reprezentanți: H. Brokelmann și M. Ganino, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: G. Valero Jordana și C. Urraca Caviedes, agenți)

      Interveniente în susținerea reclamantei: Telefónica de España, SA (Madrid, Spania) și Telefónica Móviles España, SA (Madrid) (reprezentanţi: F. González Díaz și F. Salerno, avocați)

      Interveniente în susținerea pârâtei: Regatul Spaniei (reprezentanți: inițial J. Rodríguez Cárcamo și M. Muñoz Pérez, în continuare de M. Muñoz Pérez, ulterior S. Centeno Huerta și N. Díaz Abad, ulterior de N. Díaz Abad și în final de M. Sampol Pucurull, abogados del Estado) și Corporación de Radio y Televisión Española, SA (RTVE) (Madrid) (reprezentanţi: A. Martínez Sánchez și J. Rodríguez Ordóñez, avocați)

      Obiectul

   Cerere de anulare a Deciziei 2011/1/UE a Comisiei din 20 iulie 2010 privind schema de ajutoare de stat C 38/09 (ex NN 58/09) pe care Spania intenționează să o pună în aplicare pentru Corporación de Radio y Televisión Española (RTVE) (JO 2011, L 1, p 9)

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               DTS Distribuidora de Televisión Digital, SA suportă propriile cheltuieli de judecată, inclusiv cheltuielile de judecată aferente procedurii măsurilor provizorii, cheltuielile de judecată ale Corporación de Radio y Televisión Española, SA (RTVE), inclusiv cheltuielile de judecată aferente procedurii măsurilor provizorii, precum și cheltuielile de judecată ale Comisiei Europene, inclusiv cheltuielile de judecată aferente procedurii măsurilor provizorii, excluzând cheltuielile de judecată care i-au fost ocazionate acesteia din urmă prin intervenția Telefónica de España, SA și a Telefónica Móviles España, SA.

               3)

               Telefónica de España și Telefónica Móviles España suportă propriile cheltuieli de judecată și, în comun, cheltuielile de judecată ocazionate Comisiei prin intervenția acestora.

               4)

               Regatul Spaniei suportă propriile cheltuieli de judecată, inclusiv cheltuielile de judecată aferente procedurii măsurilor provizorii.

      (1)  JO C 30, 29.1.2011.


title: Cauza C-537/07: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 16 iulie 2009 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Juzgado de lo Social de Madrid — Spania) — Evangelina Gómez-Limón Sánchez-Camacho/Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS), Tesorería General de la Seguridad Social (TGSS), Alcampo SA (Directiva 96/34/CE — Acord cadru privind concediul pentru creșterea copilului — Drepturi dobândite sau în curs de a fi dobândite la începutul concediului — Continuitate în perceperea prestațiilor de securitate socială în cursul concediului — Directiva 79/7/CEE — Principiul egalității de tratament între bărbați și femei în domeniul securității sociale — Dobândirea de drepturi la o pensie de invaliditate permanentă în timpul concediului pentru creșterea copilului)

text:
               12.9.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 220/6

         Hotărârea Curții (Camera a treia) din 16 iulie 2009 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Juzgado de lo Social de Madrid — Spania) — Evangelina Gómez-Limón Sánchez-Camacho/Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS), Tesorería General de la Seguridad Social (TGSS), Alcampo SA
   (Cauza C-537/07) (1)

   (Directiva 96/34/CE - Acord cadru privind concediul pentru creșterea copilului - Drepturi dobândite sau în curs de a fi dobândite la începutul concediului - Continuitate în perceperea prestațiilor de securitate socială în cursul concediului - Directiva 79/7/CEE - Principiul egalității de tratament între bărbați și femei în domeniul securității sociale - Dobândirea de drepturi la o pensie de invaliditate permanentă în timpul concediului pentru creșterea copilului)
   2009/C 220/08
   Limba de procedură: spaniola

      Instanța de trimitere

   Juzgado de lo Social de Madrid

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Evangelina Gómez-Limón Sánchez-Camacho

      Pârâte: Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS), Tesorería General de la Seguridad Social (TGSS), Alcampo SA

      Obiectul

   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Juzgado de lo Social de Madrid (Spania) — Interpretarea clauzei 2 punctele (6) și (8) din acordul-cadru referitor la concediul pentru creșterea copilului încheiat de UNICE, CEEP și CES, anexat la Directiva 96/34/CE a Consiliului din 3 iunie 1996 (JO L 145, p. 4, Ediție specială, 05/vol. 3, p. 160) și a Directivei 79/7/CEE a Consiliului din 19 decembrie 1978 privind aplicarea treptată a principiului egalității de tratament între bărbați și femei în domeniul securității sociale (JO L 6, p. 24, Ediție specială, 05/vol. 1, p. 192) — Legislație națională care prevede calculul cuantumului pensiei de invaliditate în funcție de salariul primit în timpul unei anumite perioade anterioare față de cea la care a survenit faptul generator de pensie — Concediu pentru creșterea copilului acordat parțial în cursul acestei perioade — Efecte

      Dispozitivul

               1)

               Clauza 2 punctul (6) din acordul-cadru privind concediul pentru creșterea copilului încheiat la 14 decembrie 1995, care figurează în anexa la Directiva 96/34/CE a Consiliului din 3 iunie 1996 privind acordul-cadru referitor la concediul pentru creșterea copilului încheiat de UNICE, CEEP și CES, poate fi invocată de particulari în fața unei instanțe naționale.

               2)

               Clauza 2 punctele (6) și (8) din acordul-cadru privind concediul pentru creșterea copilului nu se opune luării în considerare, la calcularea pensiei de invaliditate permanentă a unui lucrător, a faptului că acesta din urmă a beneficiat de o perioadă de concediu parțial pentru creșterea copilului în care a plătit contribuții și a dobândit drepturi de pensie în proporție cu salariul primit.

               3)

               Clauza 2 punctul (8) din acordul-cadru privind concediul pentru creșterea copilului nu impune obligații statelor membre, în afară de aceea de a examina și de a rezolva problemele de securitate socială legate de acest acord-cadru în conformitate cu legislația națională. Mai precis, aceasta nu impune statelor membre să prevadă, pe durata concediului pentru creșterea copilului, continuitatea perceperii prestațiilor de securitate socială. Clauza 2 punctul (8) menționată nu poate fi invocată de particulari în fața unei instanțe naționale împotriva autorităților publice.

               4)

               Principiul egalității de tratament între bărbați și femei, în special principiul egalității de tratament între bărbați și femei în domeniul securității sociale în sensul Directivei 79/7/CEE a Consiliului din 19 decembrie 1978 privind aplicarea treptată a principiului egalității de tratament între bărbați și femei în domeniul securității sociale, nu se opune ca, în perioada de concediu parțial pentru creșterea copilului, un lucrător să dobândească drepturi de pensie de invaliditate permanentă în funcție de timpul de lucru efectuat și de salariul primit, și nu ca și cum ar fi exercitat o activitate cu normă întreagă.

      (1)  JO C 64, 8.3.2008.


title: Cauza T-614/13: Hotărârea Tribunalului din 26 septembrie 2014 – Romonta/Comisia („Mediu – Directiva 2003/87/CE – Sistem de comercializare a cotelor de emisie de gaze cu efect de seră – Norme tranzitorii privind alocarea armonizată a cotelor de emisie cu titlu gratuit începând cu anul 2013 – Decizia 2011/278/UE – Măsuri naționale de punere în aplicare prezentate de Germania – Clauză privind situații extreme – Libertatea de alegere a ocupației și libertatea de a desfășura o activitate comercială – Drept de proprietate – Proporționalitate”)

text:
               10.11.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 395/47

      Hotărârea Tribunalului din 26 septembrie 2014 – Romonta/Comisia
      (Cauza T-614/13) (1)

      ((„Mediu - Directiva 2003/87/CE - Sistem de comercializare a cotelor de emisie de gaze cu efect de seră - Norme tranzitorii privind alocarea armonizată a cotelor de emisie cu titlu gratuit începând cu anul 2013 - Decizia 2011/278/UE - Măsuri naționale de punere în aplicare prezentate de Germania - Clauză privind situații extreme - Libertatea de alegere a ocupației și libertatea de a desfășura o activitate comercială - Drept de proprietate - Proporționalitate”))
      (2014/C 395/58)
      Limba de procedură: germana

         Părțile

         Reclamantă: Romonta GmbH (Seegebiet Mansfelder Land, Germania) (reprezentanți: I. Zenke, M.-Y. Vollmer, C. Telschow și A. Schulze, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: E. White, C. Hermes și K. Herrmann, agenți)

         Obiectul

      Cerere de anulare a Deciziei 2013/448/UE a Comisiei du 5 septembrie 2013 privind măsurile naționale de punere în aplicare pentru alocarea tranzitorie cu titlu gratuit a cotelor de emisii de gaze cu efect de seră în conformitate cu articolul 11 alineatul (3) din Directiva 2003/87/CE a Parlamentului European și a Consiliului (JO L 240, p. 27), în măsura în care la articolul 1 alineatul (1) din decizia menționată se respinge alocarea către reclamantă a unor cote suplimentare pentru a treia perioadă de comercializare a cotelor de emisie cuprinsă între 2013 și 2020, solicitate în temeiul clauzei privind situații extreme prevăzută la articolul 9 alineatul (5) din Treibhausgas-Emissionshandelsgesetzes (Legea germană privind comercializarea cotelor de emisii de gaze cu efect de seră) din 21 iulie 2011.

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Romonta GmbH suportă cheltuielile de judecată aferente procedurii principale și procedurii măsurilor provizorii.

         (1)  JO C 31, 1.2.2014.


title: Cauza C-197/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Amtsgericht Hannover (Germania) la 13 aprilie 2017 – Thomas Neufeldt și alții/TUIfly GmbH

text:
               17.7.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 231/9

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Amtsgericht Hannover (Germania) la 13 aprilie 2017 – Thomas Neufeldt și alții/TUIfly GmbH
   (Cauza C-197/17)
   (2017/C 231/11)
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Amtsgericht Hannover

      Părțile din procedura principală

      Reclamanți: Thomas Neufeldt, Julia Neufeldt și Gabriel Neufeldt, ambii reprezentați de părinții Sandra Neufeldt și Thomas Neufeldt

      Pârâtă: TUIfly GmbH

      Întrebările preliminare

               1)

               Absența pentru motive medicale a unei părți semnificative a personalului însărcinat cu efectuarea zborurilor operatorului efectiv de transport aerian, este o împrejurare excepțională în sensul articolului 5 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 261/2004 (1)? În cazul unui răspuns afirmativ la prima întrebare: care trebuie să fie ponderea persoanelor absente pentru a admite o asemenea împrejurare?

               2)

               În cazul unui răspuns negativ la prima întrebare: absența spontană a unei părți semnificative a personalului însărcinat cu efectuarea zborurilor operatorului efectiv de transport aerian, motivată de o grevă neconformă cu legislația muncii și cu contractul colectiv de muncă („grevă spontană”) este o împrejurare excepțională în sensul articolului 5 alineatul (3) din Regulamentul nr. 261/2004? În cazul unui răspuns afirmativ la a doua întrebare: care trebuie să fie ponderea persoanelor absente pentru a admite o asemenea împrejurare?

               3)

               În cazul unui răspuns afirmativ prima sau la a doua întrebare: împrejurarea excepțională trebuie să fi existat cu privire la zborul anulat sau operatorul efectiv de transport aerian poate să elaboreze un nou plan de zbor pentru motive economice?

               4)

               În cazul unui răspuns afirmativ la prima sau la a doua ă întrebare: noțiunea de caracter evitabil se raportează la împrejurarea excepțională sau la consecințele producerii împrejurării excepționale?

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 261/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 11 februarie 2004 de stabilire a unor norme comune în materie de compensare și de asistență a pasagerilor în eventualitatea refuzului la îmbarcare și anulării sau întârzierii prelungite a zborurilor și de abrogare a Regulamentului (CEE) nr. 295/91 (JO L 46, p. 1, Ediție specială, 07/vol. 12, p. 218).


title: Cauza C-544/13: Cerere de decizie preliminară introdusă de Stockholms tingsrätt (Suedia) la 21 octombrie 2013 — Abcur ABApoteket Farmaci AB

text:
               18.1.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 15/6

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Stockholms tingsrätt (Suedia) la 21 octombrie 2013 — Abcur ABApoteket Farmaci AB
   (Cauza C-544/13)
   2014/C 15/08
   Limba de procedură: suedeza

      Instanța de trimitere

   Stockholms tingsrätt

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Abcur AB

      Pârâtă: Apoteket Farmaci AB

      Întrebările preliminare

               1.

               Poate un medicament de uz uman eliberat numai pe bază de rețetă, utilizat exclusiv în cadrul asistenței medicale de urgență, pentru care nu a fost acordată nicio autorizație de comercializare de către autoritatea competentă dintr-un stat membru sau în conformitate cu Regulamentul (CEE) nr. 2309/93 (1) și care este preparat de un operator precum cel implicat în cauza aflată pe rolul Stockholms tingsrätt și comandat de instituții de asistență medicală în condițiile în discuție în litigiul cu care este sesizat Stockholms tingsrätt, să intre sub incidența excepțiilor prevăzute la articolul 3 alineatul (1) sau la articolul 3 alineatul (2) din Directiva 2001/83/CE (2), în special în situația în care există un alt medicament autorizat cu aceeași substanță activă, același dozaj și aceeași formă?

               2.

               În cazul în care un medicament de uz uman eliberat numai pe bază de rețetă precum cel la care se face referire în întrebarea 1 intră sub incidența articolului 3 alineatul (1), al articolului 3 alineatul (2) sau al articolului 5 alineatul (1) din Directiva 2001/83, legislația privind măsurile de publicitate pentru medicamente poate să fie considerată nearmonizată sau există tipuri de măsuri considerate în prezenta cauză ca reprezentând publicitate reglementată de Directiva 2006/114 (3)?

               3.

               Dacă Directiva 2006/114 se aplică în conformitate cu întrebarea 2, în ce condiții de bază măsurile supuse analizei Stockholms tingsrätt [și anume utilizarea unui nume de produs, a unui număr de produs și a codului de clasificare anatomică, terapeutică și chimică al medicamentului, aplicarea unui preț fix pentru medicament, furnizarea de informații privind medicamentul în Registrul Național al Substanțelor pentru Medicamente (NPL), atribuirea unui element de identificare NPL medicamentului, diseminarea unei fișe cu informații privind medicamentul, furnizarea medicamentului prin intermediul unui serviciu electronic de comandă pentru servicii de sănătate și furnizarea de informații privind medicamentul prin intermediul unei publicații a unei organizații naționale profesionale] constituie publicitate în sensul Directivei 2006/114?

      (1)  Regulamentul (CEE) nr. 2309/93 al Consiliului din 22 iulie 1993 de stabilire a procedurilor comunitare privind autorizarea și supravegherea medicamentelor de uz uman și veterinar și de instituire a unei Agenții Europene pentru Evaluarea Medicamentelor (JO L 214, p. 1).

      (2)  Directiva 2001/83/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 6 noiembrie 2001 de instituire a unui cod comunitar cu privire la medicamentele de uz uman, (JO L 311, p. 67, Ediție specială, 13/vol. 33, p. 3).

      (3)  Directiva 2006/114/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 12 decembrie 2006 privind publicitatea înșelătoare și comparativă (JO L 376, p. 21, Ediție specială, 15/vol. 18, p. 229).


               10.10.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 294/4

         Acțiune introdusă la 3 iulie 2013 de către Autoritatea AELS de Supraveghere împotriva Islandei
   (Cauza E-12/13)
   2013/C 294/04
   La data de 3 iulie 2013, Autoritatea AELS de Supraveghere, reprezentată de Xavier Lewis, Clémence Perrin și Catherine Howdle, în calitate de agenți ai Autorității AELS de Supraveghere, 35, Rue Belliard, 1040 Bruxelles, Belgium, a introdus o acțiune împotriva Islandei la Curtea de Justiție a AELS.
   Autoritatea AELS de Supraveghere solicită Curții de Justiție a AELS:

               1.

               să declare că prin faptul că nu a pus în aplicare în mod corect, în termenul prevăzut, articolul 1 alineatele (15)-(18), alineatul (19) litera (a), alineatul (21), alineatul (22) litera (a), alineatele (23)-(29), alineatele (36) și (37), alineatele (39)-(42) și articolul 2 alineatele (5) și (6) din actul menționat la punctele 14, 16e și 31 din anexa IX la Acordul privind Spațiul Economic European (Directiva 2009/111/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 16 septembrie 2009 în ceea ce privește băncile afiliate instituțiilor centrale, anumite elemente ale fondurilor proprii, expunerile mari, reglementările privind supravegherea, precum și gestionarea crizelor), astfel cum a fost adaptat prin Protocolul 1 la Acordul privind SEE, precum și prin faptul că nu a informat Autoritatea cu privire la conținutul unor asemenea măsuri, Islanda nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul actului menționat anterior și al articolului 7 din Acordul privind SEE;

               2.

               să dispună suportarea cheltuielilor de judecată de către Islanda.

         Situația de fapt și de drept și motivele invocate:

               —

               cererea se referă la nerespectarea de către Islanda, cel târziu la data de 12 noiembrie 2012, a avizului motivat emis de Autoritatea AELS de Supraveghere la data de 12 septembrie 2012 privind punerea în aplicare în mod incorect a articolului 1 alineatele (15)-(18), alineatul (19) litera (a), alineatul (21), alineatul (22) litera (a), alineatele (23)-(29), alineatele (36) și (37), alineatele (39)-(42) și a articolului 2 alineatele (5) și (6) din actul menționat la punctele 14, 16e și 31 din anexa IX la Acordul privind Spațiul Economic European (Directiva 2009/111/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 16 septembrie 2009 în ceea ce privește băncile afiliate instituțiilor centrale, anumite elemente ale fondurilor proprii, expunerile mari, reglementările privind supravegherea, precum și gestionarea crizelor);

               —

               Autoritatea AELS de Supraveghere susține că Islanda nu a pus pe deplin în aplicare, în termenul prevăzut, actul respectiv și nu a informat Autoritatea AELS de Supraveghere în consecință.


title: Cauza F-135/07: Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera a doua) din 11 septembrie 2008 — Smadja/Comisia (Funcție publică — Funcționari — Recrutare — Numire — Încadrare în treaptă — Noua numire a reclamantei în același post după anularea primei numire prin hotărârea Tribunalului de Primă Instanță — Principiul proporționalității — Principiul protecției încrederii legitime — Obligația de solicitudine)

text:
               6.12.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 313/58

         Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera a doua) din 11 septembrie 2008 — Smadja/Comisia
   (Cauza F-135/07) (1)

   (Funcție publică - Funcționari - Recrutare - Numire - Încadrare în treaptă - Noua numire a reclamantei în același post după anularea primei numire prin hotărârea Tribunalului de Primă Instanță - Principiul proporționalității - Principiul protecției încrederii legitime - Obligația de solicitudine)
   (2008/C 313/106)
   Limba de procedură: franceza
   Părțile

      Reclamantă: Daniele Smadja (New Delhi, India) (reprezentant: É. Boigelot, avocat)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: D. Martin și K. Herrmann, agenți)
   Obiectul
   Pe de o parte, anularea deciziei Comisiei Comunităților Europene de numire a reclamantei, funcționară încadrată inițial în gradul A*15, treapta 4, în măsura în care decizia stabilește încadrarea reclamantei în gradul A*15, treapta 1, ca urmare a noii numiri în funcția de director al Direcției RELEX.B, după anularea primei numiri și, pe de altă parte, o cerere de daune morale și materiale
   Dispozitivul

               1)

               Anulează Decizia Comisiei Comunităților Europene din 21 decembrie 2006 de stabilire a încadrării doamnei Smadja în gradul A*15, treapta 1, cu o vechime în treaptă de la 1 noiembrie 2005.

               2)

               Obligă Comisia Comunităților Europene la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 37,9.2.2008, p. 35.


title: Cauza C-263/15: Hotărârea Curții (Camera a opta) din 2 iunie 2016 (cerere de decizie preliminară formulată de Kúria – Ungaria) – Lajvér Meliorációs Nonprofit Kft., Lajvér Csapadékvízrendezési Nonprofit Kft./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Dél-dunántúli Regionális Adó Főigazgatósága (NAV) [Trimitere preliminară — Fiscalitate — Taxa pe valoarea adăugată — Directiva 2006/112/CE — Articolul 9 alineatul (1) — Noțiunile „persoană impozabilă în scopuri de taxă pe valoarea adăugată” și „activitate economică” — Articolul 24 alineatul (1) — Noțiunea „prestare de servicii” — Lucrări de inginerie rurală — Construirea și exploatarea unui sistem de evacuare a apelor de către o societate comercială fără scop lucrativ — Incidența finanțării lucrărilor prin intermediul unor ajutoare de stat și al unor ajutoare ale Uniunii Europene]

text:
               8.8.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 287/12

         Hotărârea Curții (Camera a opta) din 2 iunie 2016 (cerere de decizie preliminară formulată de Kúria – Ungaria) – Lajvér Meliorációs Nonprofit Kft., Lajvér Csapadékvízrendezési Nonprofit Kft./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Dél-dunántúli Regionális Adó Főigazgatósága (NAV)
   (Cauza C-263/15) (1)

   ([Trimitere preliminară - Fiscalitate - Taxa pe valoarea adăugată - Directiva 2006/112/CE - Articolul 9 alineatul (1) - Noțiunile „persoană impozabilă în scopuri de taxă pe valoarea adăugată” și „activitate economică” - Articolul 24 alineatul (1) - Noțiunea „prestare de servicii” - Lucrări de inginerie rurală - Construirea și exploatarea unui sistem de evacuare a apelor de către o societate comercială fără scop lucrativ - Incidența finanțării lucrărilor prin intermediul unor ajutoare de stat și al unor ajutoare ale Uniunii Europene])
   (2016/C 287/16)
   Limba de procedură: maghiara

      Instanța de trimitere

   Kúria

      Părțile din procedura principală

      Reclamante: Lajvér Meliorációs Nonprofit Kft., Lajvér Csapadékvízrendezési Nonprofit Kft.

      Pârât: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Dél-dunántúli Regionális Adó Főigazgatósága (NAV)

      Dispozitivul

               1)

               Articolul 9 alineatul (1) din Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată trebuie interpretat în sensul că exploatarea unor lucrări de inginerie rurală precum cele în discuție în litigiul principal de către o societate comercială fără scop lucrativ, care nu desfășoară decât cu titlu complementar o asemenea activitate sub forma unei profesii care generează venituri, constituie o activitate economică în sensul acestei dispoziții, în pofida împrejurării că, pe de o parte, aceste lucrări au fost finanțate în mod substanțial din ajutoare de stat și că, pe de altă parte, exploatarea lor nu determină decât venituri care provin dintr-o redevență în cuantum redus, cu condiția ca această redevență să aibă un caracter de continuitate, având în vedere durata sa de percepere prevăzută.

               2)

               Articolul 24 din Directiva 2006/112 trebuie interpretat în sensul că exploatarea unor lucrări de inginerie rurală precum cele în discuție în litigiul principal constă în realizarea unor prestări de servicii efectuate cu titlu oneros, pentru motivul că acestea se află în legătură directă cu redevența primită sau care urmează a fi primită, sub rezerva ca această redevență în cuantum redus să constituie contravaloarea serviciului furnizat și în pofida împrejurării că aceste prestații ar reprezenta îndeplinirea unor obligații prevăzute de norme de drept. Revine instanței de trimitere sarcina să verifice dacă cuantumul redevenței primite sau care urmează a fi primită este de natură, în calitate de contraprestație, să caracterizeze existența unei legături directe între prestările de servicii efectuate sau care urmează a fi efectuate și contraprestația menționată și, în consecință, caracterul oneros al prestărilor de servicii. Ea va trebui să se asigure în special că redevența prevăzută de reclamantele din litigiul principal nu remunerează decât parțial prestațiile efectuate sau care urmează a fi efectuate și că nivelul său nu a fost determinat ca urmare a existenței altor factori eventuali și care pot, dacă este cazul, să repună în discuție legătura directă dintre prestații și contraprestația lor.

      (1)  JO C 235, 21.7.2014.


title: Cauza C-48/09 P: Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 14 septembrie 2010 — Lego Juris A/S/Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale), Mega Brands Inc. [Recurs — Regulamentul (CE) nr. 40/94 — Marcă comunitară — Capacitatea formei unui produs de a fi înregistrată ca marcă — Înregistrarea unui semn tridimensional constituit din fața superioară și din două laturi ale unei cărămizi Lego — Anularea înregistrării menționate la cererea unei întreprinderi care comercializează cărămizi de joc având aceeași formă și aceleași dimensiuni — Articolul 7 alineatul (1) litera (e) punctul (ii) din regulamentul menționat — Semn constituit exclusiv din forma produsului necesară pentru obținerea unui rezultat tehnic]

text:
               6.11.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 301/3

         Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 14 septembrie 2010 — Lego Juris A/S/Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale), Mega Brands Inc.
   (Cauza C-48/09 P) (1)

   (Recurs - Regulamentul (CE) nr. 40/94 - Marcă comunitară - Capacitatea formei unui produs de a fi înregistrată ca marcă - Înregistrarea unui semn tridimensional constituit din fața superioară și din două laturi ale unei cărămizi Lego - Anularea înregistrării menționate la cererea unei întreprinderi care comercializează cărămizi de joc având aceeași formă și aceleași dimensiuni - Articolul 7 alineatul (1) litera (e) punctul (ii) din regulamentul menționat - Semn constituit exclusiv din forma produsului necesară pentru obținerea unui rezultat tehnic)
   2010/C 301/03
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Recurentă: Lego Juris A/S [reprezentanți: V. von Bomhard și T. Dolde, Rechtsanwälte)

      Celelalte părți în proces: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: D. Botis, agent), Mega Brands Inc. (reprezentanți: P. Cappuyns și C. De Meyer, advocaten)

      Obiectul

   Recurs formulat împotriva Hotărârii Tribunalului de Primă Instanță (Camera a opta) din 12 noiembrie 2008, Lego Juris A/S/Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI) (T-270/06) prin care Tribunalul a respins o acțiune în anulare formulată de titularul mărcii tridimensionale comunitare care se prezintă sub forma unei cărămizi de Lego, pentru produse din clasele 9 și 28, împotriva Deciziei R 856/2004-G a Marii Camere de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (OAPI) din 10 iulie 2006 prin care respingea acțiunea introdusă împotriva deciziei diviziei de anulare prin care era declarată nulitatea în parte a mărcii respective, în cadrul cerererii de anulare introduse de Mega Brands — Interpretarea articolului 7 alineatul (1) litera (e) punctul (ii) din Regulamentul (CE) nr. 40/94

      Dispozitivul

               1.

               Respinge recursul.

               2.

               Obligă Lego Juris A/S la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 82, 4.4.2009.


title: Cauza T-159/09 R: Ordonanța Tribunalului de Primă Instanță din 25 mai 2009 — Biofrescos/Comisia ( Măsuri provizorii — Cerere de suspendare a executării — Depunerea cererii — Inadmisibilitate — Prejudiciu financiar — Lipsa urgenței )

text:
               18.7.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 167/12

         Ordonanța Tribunalului de Primă Instanță din 25 mai 2009 — Biofrescos/Comisia
   (Cauza T-159/09 R)
   („Măsuri provizorii - Cerere de suspendare a executării - Depunerea cererii - Inadmisibilitate - Prejudiciu financiar - Lipsa urgenței”)
   2009/C 167/25
   Limba de procedură: portugheza

      Părțile

      Reclamantă: Biofrescos — Comércio de Produtos Alimentares, Lda (Linda-a-Velha, Portugalia) (reprezentant: A. Magalhães Menezes, avocat)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: R. Lyal, P. Guerra e Andrade și L. Bouyon, agenți)

      Obiectul

   Cerere de suspendare a recuperării taxelor la import nesolicitate încă reclamantei, în măsura în care această recuperare este dispusă prin Decizia C (2009) 72 final a Comisiei din 16 ianuarie 2009 prin care s-a constatat că este necesar să se procedeze la recuperarea ulterioară a taxelor respective și că remiterea acestor taxe nu este justificată în cazul reclamantei.

      Dispozitivul

               1)

               Respinge cererea de măsuri provizorii.

               2)

               Cererea privind cheltuielile de judecată se soluționează odată cu fondul.