title: Cauza C-236/10: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Cour de cassation (Luxemburg) la 12 mai 2010 — Sophie Jeanjean/Landsbanki Luxembourg SA, aflată în lichidare

text:
               31.7.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 209/22

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Cour de cassation (Luxemburg) la 12 mai 2010 — Sophie Jeanjean/Landsbanki Luxembourg SA, aflată în lichidare
   (Cauza C-236/10)
   ()
   2010/C 209/29
   Limba de procedură: franceza

      Instanța de trimitere

   Cour de cassation

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Sophie Jeanjean

      Pârâtă: Landsbanki Luxembourg SA, aflată în lichidare

      Întrebările preliminare

               1.

               Articolele 1, 2 și 3 din Directiva 98/59/CE a Consiliului din 20 iulie 1998 privind apropierea legislațiilor statelor membre cu privire la concedierile colective (1) trebuie interpretate în sensul că acestea se aplică în cazul unei încetări a operațiunilor comerciale survenite ca urmare a unei declarații de faliment a angajatorului sau a unei decizii judiciare prin care se dispune dizolvarea și lichidarea instituției de credit angajatoare pentru insolvabilitate în temeiul articolului 61 alineatul (l) literele (a) și (b) din Legea din 5 aprilie 1993 privind sectorul financiar, cu modificările ulterioare, încetare în privința căreia legea națională prevede rezilierea cu efect imediat a contractului de muncă?

               2.

               În cazul unui răspuns afirmativ la această întrebare, articolele 1, 2 și 3 din Directiva 98/59/CE trebuie interpretate în sensul că administratorul sau lichidatorul trebuie asimilat unui angajator care a avut în vedere efectuarea unor concedieri colective și care este în măsură să realizeze, în această perspectivă, actele prevăzute la articolele 2 și 3 din directivă și să efectueze concedierile (cauza C-323/08, punctele 39, 40 și 41) (2)?

      (1)  JO L 225, p. 16, Ediție specială, 05/vol. 5, p. 95.

      (2)  Hotărârea din 10 decembrie 2009, Rodríguez Mayor și alții, nepublicată încă în Repertoriu.


title: Cauza C-613/10: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Commissione Tributaria Provinciale di Parma (Italia) la 30 decembrie 2010 — Danilo Debiasi/Agenzia delle Entrate Ufficio di Parma

text:
               12.3.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 80/12

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Commissione Tributaria Provinciale di Parma (Italia) la 30 decembrie 2010 — Danilo Debiasi/Agenzia delle Entrate Ufficio di Parma
   (Cauza C-613/10)
   2011/C 80/23
   Limba de procedură: italiana

      Instanța de trimitere

   Commissione Tributaria Provinciale di Parma

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamant: Danilo Debiasi

      Pârâtă: Agenzia delle Entrate — Ufficio di Parma

      Întrebarea preliminară

   Există un conflict între, pe de o parte, articolul 19 alineatul 5 și articolul 19 bis din DPR nr. 633/72 și, pe de altă parte, articolul 17 alineatul (2) litera (a) din Directiva 77/388/CEE din 17 mai 1977, documentul COM (2001) 260 final din 23 mai 2001 și documentul COM (2000) 348 final din 07 iunie 2000, precum și o inegalitate de tratament a regimului de TVA în cadrul comunitar și, în consecință, necesitatea unei armonizări a ordinilor juridice europene, având în vedere că diferite state membre aplică, în anumite condiții, un regim de impunere cu cotă redusă?


title: Cauza F-113/12: Acțiune introdusă la 9 octombrie 2012 — ZZ/Comisia

text:
               26.1.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 26/71

         Acțiune introdusă la 9 octombrie 2012 — ZZ/Comisia
   (Cauza F-113/12)
   2013/C 26/144
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamant: ZZ (reprezentanți: L. Levi și A.Tymen, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Obiectul și descrierea litigiului

   Anularea deciziei de a nu îl înscrie pe reclamant pe lista de rezervă a concursului EPSO/AD/204/10

      Concluziile reclamantului

               —

               Anularea deciziei din 20 ianuarie 2012 de a nu îl înscrie pe reclamant pe lista de rezervă a concursului EPSO/AD/204/10;

               —

               anularea deciziei din 6 iulie 2012 prin care s-a respins reclamația formulată de reclamant;

               —

               obligarea pârâtei la plata tuturor cheltuielilor de judecată.


title: Cauza C-487/09: Ordonanța Curții (Camera a opta) din 6 octombrie 2010 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Tribunal Supremo — Spania) — Inmogolf SA/Dirección General de Tributos de la Consejería de Economia y Hacienda de la Comunidad Autónoma de Murcia [Articolul 104 alineatul (3) primul paragraf din Regulamentul de procedură — Directiva 69/335/CEE — Taxe indirecte — Acumulări de capital — Cesiuni de valori mobiliare — Capital social constituit în majoritate din imobile]

text:
               12.3.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 80/8

         Ordonanța Curții (Camera a opta) din 6 octombrie 2010 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Tribunal Supremo — Spania) — Inmogolf SA/Dirección General de Tributos de la Consejería de Economia y Hacienda de la Comunidad Autónoma de Murcia
   (Cauza C-487/09) (1)

   (Articolul 104 alineatul (3) primul paragraf din Regulamentul de procedură - Directiva 69/335/CEE - Taxe indirecte - Acumulări de capital - Cesiuni de valori mobiliare - Capital social constituit în majoritate din imobile)
   2011/C 80/13
   Limba de procedură: spaniola

      Instanța de trimitere

   Tribunal Supremo

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Inmogolf SA

      Pârâtă: Dirección General de Tributos de la Consejería de Economia y Hacienda de la Comunidad Autónoma de Murcia

      Obiectul

   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Tribunal Supremo — Interpretarea articolului 11 litera (a) și a articolului 12 alineatul (1) litera (a) din Directiva 69/335/CEE a Consiliului din 17 iulie 1969 privind taxele indirecte aplicate majorării capitalului (JO L 249, p. 25, Ediție specială, 09/vol. 1, p. 9) — Interdicția de a impozita crearea, emiterea, admiterea în vederea cotării la bursa de valori, punerea în circulație sau tranzacționarea de titluri de valoare — Derogare — Taxă pe cesionarea de titluri de valoare — Impozit național ce se aplică transferurilor de acțiuni ale unei societăți în care cel puțin 50 % din activ este constituit din bunuri imobile, având drept efect dobândirea controlului societății de către cumpărătorul titlurilor

      Dispozitivul

   Directiva 69/335/CEE din 17 iulie 1969 a Consiliului privind taxele indirecte aplicate majorării capitalului și, în special, articolul 11 litera (a) și articolul 12 alineatul (1) litera (a) din aceasta nu se opun unei reglementări a unui stat membru, precum cea prevăzută la articolul 108 alineatul 2 din Legea 24/1988 din 28 iulie 1988 privind piața de valori, astfel cum a fost modificată prin Legea 18/91 din 6 iunie 1991 care, în vederea împiedicării evaziunii fiscale în cadrul transferului de bunuri imobile prin interpunerea de societăți, supune cesiunile de valori impozitului pe transferurile patrimoniale, atunci când aceste cesiuni de valori privesc părți din capitalul social al unor societăți în care o cotă de cel puțin 50 % din activ este constituită din bunuri imobile, iar cumpărătorul, ca urmare a cesiunii respective, obține o poziție care îi permite să exercite controlul entității în cauză, chiar și în situațiile în care, pe de o parte, nu a existat intenția de a eluda impozitul și, pe de altă parte, aceste societăți sunt pe deplin operaționale, iar bunurile imobile nu pot fi disociate de activitatea economică desfășurată de societățile respective.

      (1)  JO C 63, 13.3.2010.


title: Cauza T-556/14 P: Recurs introdus la 28 iulie 2014 de Victor Navarro împotriva Hotărârii din 21 mai 2014 a Tribunalului Funcției Publice în cauza F-46/13, Navarro/Comisia

text:
               6.10.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 351/16

         Recurs introdus la 28 iulie 2014 de Victor Navarro împotriva Hotărârii din 21 mai 2014 a Tribunalului Funcției Publice în cauza F-46/13, Navarro/Comisia
   (Cauza T-556/14 P)
   2014/C 351/20
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Recurent: Victor Navarro (Sterrebeek, Belgia) (reprezentanți: S. Rodrigues și A. Blot, avocați)

      Cealaltă parte din procedură: Comisia Europeană

      Concluziile

   Recurentul solicită Tribunalului:

               —

               Anularea Hotărârii Tribunalului Funcției Publice din 21 mai 2014 în cauza F-46/13;

               —

               în consecință, admiterea concluziilor recurentului formulate în primă instanță și, prin urmare:

                           —

                           anularea deciziei Comisiei Europene, în calitate de autoritate abilitată să încheie contracte, din 4 octombrie 2012 de a nu îl recruta pe recurent ca agent contractual auxiliar din grupa de funcții II;

                           —

                           în măsura în care este necesară, anularea deciziei Autorității abilitate să încheie contracte din 7 februarie 2013 de respingere a reclamației introduse de recurent la 19 octombrie 2012;

                           —

                           repararea prejudiciului său material

                           —

                           acordarea sumei stabilite ex aequo et bono și cu titlu provizoriu la 50  000 de euro pentru prejudiciul moral suferit;

                           —

                           obligarea pârâtei la plata tuturor cheltuielilor de judecată, inclusiv a celor aferente prezentului recurs.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea recursului, recurentul invocă trei motive.

               1.

               Primul motiv, întemeiat pe încălcarea limitelor controlului jurisdicțional al Tribunalului Funcției Publice (denumit în continuare „TFP”), în măsura în care acesta ar fi înlocuit aprecierea administrației cu propria apreciere.

               2.

               Al doilea motiv, întemeiat pe o eroare de drept, în măsura în care TFP ar fi considerat în mod greșit că, potrivit articolului 3 alineatul (2) din anexa IV la Dispozițiile generale de punere în aplicare din 2 martie 2011 (1), experiența profesională trebuie justificată în mod corespunzător și să aibă un raport cu unul dintre sectoarele de activitate ale Comisiei.

               3.

               Al treilea motiv, întemeiat pe denaturarea faptelor din speță, întrucât TFP a reținut în hotărârea atacată că recurentul nu furnizase o descriere a sarcinilor exercitate pentru Continental Airlines Inc. și, prin urmare, nu dovedise că experiența sa era „corespunzătoare” exercitării funcțiilor de secretar.

      (1)  Dispoziţiile generale de punere în aplicare din 2 martie 2011 a articolului 79 alineatul (2) din RAA care guvernează condiţiile de încadrare în muncă a agenţilor contractuali recrutaţi de Comisie în temeiul articolelor 3a şi 3b din regimul menţionat, publicate în Informations administratives nr. 33-2011.


title: Cauza C-235/07: Acțiune introdusă la 10 mai 2007 — Comisia Comunităților Europene/Republica Federală Germania

text:
               23.6.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 140/17

         Acțiune introdusă la 10 mai 2007 — Comisia Comunităților Europene/Republica Federală Germania
   (Cauza C-235/07)
   (2007/C 140/28)
   Limba de procedură: germana
   Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: G. Braun, P. Dejmek, agenți)

      Pârâtă: Republica Federală Germania
   Concluziile reclamantei

               —

               constatarea faptului că, întrucât nu a adoptat în termenul prevăzut toate actele cu putere de lege și actele administrative necesare pentru transpunerea în dreptul intern a Directivei 2004/49/CE (1) a Parlamentului European și a Consiliului din 29 aprilie 2004 privind siguranța căilor ferate comunitare și de modificare a Directivei 95/18/CE (2) a Consiliului privind acordarea de licențe întreprinderilor feroviare și a Directivei 2001/14/CE (3) privind repartizarea capacităților de infrastructură feroviară și perceperea de tarife pentru utilizarea infrastructurii feroviare și certificarea siguranței (Directiva privind siguranța feroviară) și, respectiv, nu a comunicat Comisiei aceste acte, Republica Federală Germania nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul Tratatului CE și al directivei;

               —

               obligarea Republicii Federale Germania la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   Termenul de transpunere a directivei a expirat la 30 aprilie 2006.

      (1)  JO L 164, p. 44.

      (2)  JO L 143, p. 70.

      (3)  JO L 75, p. 29.


title: Cauza C-19/12: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Varhoven administrativen sad (Bulgaria) la 16 ianuarie 2012 — Efir OOD/Direktor na Direktsia „Obzhalvane i upravlenie na izpalnenieto” Plovdiv

text:
               24.3.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 89/14

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Varhoven administrativen sad (Bulgaria) la 16 ianuarie 2012 — Efir OOD/Direktor na Direktsia „Obzhalvane i upravlenie na izpalnenieto” Plovdiv
   (Cauza C-19/12)
   2012/C 89/22
   Limba de procedură: bulgara

      Instanța de trimitere

   Varhoven administrativen sad

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Efir OOD

      Pârât: Direktor na Direktsia „Obzhalvane i upravlenie na izpalnenieto” Plovdiv

      Întrebările preliminare

               1.

               Articolul 62 punctele 1 și 2 din Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată trebuie interpretat în sensul că noțiunea de fapt generator se referă atât la operațiuni impozabile, cât și la cele scutite de TVA?

               2.

               În cazul în care răspunsul la prima întrebare este negativ: este validă o reglementare națională precum cea aplicabilă în acțiunea principală, conform căreia intervine un fapt generator chiar și la momentul efectuării unei operațiuni scutite de TVA?

               3.

               Articolele 62 și 63 din Directiva 2006/112 au efect direct?


title: Cauza T-713/13: Acțiune introdusă la 30 decembrie 2013 — 9Flats GmbH/OAPI — Tibesoca (9flats.com)

text:
               1.3.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 61/17

         Acțiune introdusă la 30 decembrie 2013 — 9Flats GmbH/OAPI — Tibesoca (9flats.com)
   (Cauza T-713/13)
   2014/C 61/30
   Limba în care a fost formulată acțiunea: germana

      Părțile

      Reclamantă: 9Flats GmbH (Hamburg, Germania) (reprezentant: H. Stoffregen, Rechtsanwalt)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Tibesoca, SL (Valencia, Spania)

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea Deciziei Camerei a doua de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 25 octombrie 2013 în cauza R 1671/2012-2;

               —

               anularea deciziei diviziei de opoziție a Oficiului din 13 iulie 2012 în cadrul procedurii de opoziție nr. B 1 898 686;

               —

               respingerea opoziției împotriva înregistrării mărcii „9flats.com” — cererea de înregistrare nr. 9 832 635.

      Motivele și principalele argumente

      Solicitantul mărcii comunitare: reclamanta

      Marca comunitară vizată: marca verbală „9flats.com” pentru servicii din clasele 36, 38, 39 și 43 — cererea de înregistrare nr. 9 832 635

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în procedura opoziției: Tibesoca SL

      Marca sau semnul invocat: marca figurativă spaniolă conținând cifrele și elementele verbale „40 flats apartments”, pentru servicii din clasa 43, marca figurativă spaniolă conținând cifrele și elementele verbale „11 flats apartments”, pentru servicii din clasa 43, marca figurativă spaniolă conținând cifrele și elementele verbale „50 flats”, pentru servicii din clasa 43

      Decizia diviziei de opoziție: admite în parte opoziția

      Decizia camerei de recurs: anulează în parte decizia diviziei de opoziție

      Motivele invocate: încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) și a articolului 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul nr. 207/2009


title: Cauza T-493/12: Hotărârea Tribunalului din 24 septembrie 2014 – Sanofi/OAPI – GP Pharm (GEPRAL) [ „Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Înregistrare internațională care desemnează Comunitatea Europeană — Marca verbală GEPRAL — Marca internațională verbală anterioară DELPRAL — Motiv relativ de refuz — Risc de confuzie — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009” ]

text:
               3.11.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 388/12

         Hotărârea Tribunalului din 24 septembrie 2014 – Sanofi/OAPI – GP Pharm (GEPRAL)
   (Cauza T-493/12) (1)

   ([„Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Înregistrare internațională care desemnează Comunitatea Europeană - Marca verbală GEPRAL - Marca internațională verbală anterioară DELPRAL - Motiv relativ de refuz - Risc de confuzie - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009”])
   2014/C 388/14
   Limba de procedură: engleza

      Părţile

      Reclamant: Sanofi (Paris, Franța) (reprezentant: C. Hertz-Eichenrode, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: P. Geroulakos, agent)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: GP Pharm, SA (Sant Quinti de Mediona, Spania)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a doua de recurs a OAPI din 5 septembrie 2012 (cauza R 201/2012-2) privind o procedură de opoziție între Sanofi SA și GP Pharm SA

      Dispozitivul

               1)

               Anulează Decizia Camerei a doua de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI) din 5 septembrie 2012 (cauza R 201/2012-2) privind o procedură de opoziție între Sanofi SA și GP Pharm SA.

               2)

               Obligă OAPI la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 26, 26.1.2013.


title: Cauza T-112/06: Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 16 ianuarie 2007 — Inter-Ikea/OAPI — Waibel (idea) ( Marcă comunitară — Procedură de declarare a nulității — Marcă comunitară figurativă idea — Mărci comunitare și verbale anterioare IKEA — Motiv relativ de nulitate — Lipsa riscului de confuzie — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) și articolul 52 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 )

text:
               23.2.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 51/42

         Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 16 ianuarie 2007 — Inter-Ikea/OAPI — Waibel (idea)
   (Cauza T-112/06) (1)

   („Marcă comunitară - Procedură de declarare a nulității - Marcă comunitară figurativă idea - Mărci comunitare și verbale anterioare IKEA - Motiv relativ de nulitate - Lipsa riscului de confuzie - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) și articolul 52 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 40/94’)
   (2008/C 51/77)
   Limba de procedură: engleza
   Părțile

      Reclamantă: Inter-Ikea (reprezentanți: J. Gulliksson și J. Olsson, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: A. Folliard-Monguiral, agent)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: Walter Waibel (Dingolfing, Germania) (reprezentanți: A. Fottner și M. Müller, avocați)
   Obiectul
   Acțiune formulată împotriva deciziei Camerei întâi de recurs a OAPI din 10 februarie 2006 (cauza R 80/2005-1) privind o procedură de declarare a nulității între Inter-Ikea Systems BV și domnul Walter Waibel.
   Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă Inter-Ikea Systems BV la plata cheltuielilor de judecată, inclusiv a celor efectuate de către Walter Waibel în cursul procedurii care s-a aflat pe rolul camerei de recurs.

      (1)  JO C 131, 3.6.2006.


title: Cauza T-689/14 P: Ordonanța Tribunalului din 3 decembrie 2014 – ENISA/Psarras

text:
               16.2.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 56/31

         Ordonanța Tribunalului din 3 decembrie 2014 – ENISA/Psarras
   (Cauza T-689/14 P) (1)

   (2015/C 056/45)
   Limba de procedură: greaca
   Președintele Camerei de recursuri a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 431, 1.12.2014.


title: Cauza T-174/11: Acțiune introdusă la 18 martie 2011 — Modelo Continente Hipermercados/Comisia

text:
               7.5.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 139/28

         Acțiune introdusă la 18 martie 2011 — Modelo Continente Hipermercados/Comisia
   (Cauza T-174/11)
   2011/C 139/53
   Limba de procedură: spaniola

      Părțile

      Reclamantă: Modelo Continente Hipermercados, SA, filiala din Spania (Alcorcón, Spania) (reprezentanți: J. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro, M. Muñoz de Juan, R. Calvo Salinero, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile reclamantei

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               admiterea și susținerea motivelor de anulare invocate în această acțiune și, în consecință, anularea articolului 1 alineatul (1), în măsura în care declară că articolul 12 alineatul (5) din TRLIS (Texto Refundido de la Ley del Impuesto sobre Sociedades) (versiunea consolidată a Legii privind impozitarea societăților comerciale) conține elemente de ajutor de stat;

               —

               în subsidiar, anularea articolului 1 alineatul (1) în măsura în care declară că articolul 12 alineatul (5) TRLIS conține elemente de ajutor de stat atunci când se aplică achizițiilor de participații care presupun dobândirea controlului;

               —

               în subsidiar, anularea deciziei pentru încălcarea unei norme fundamentale de procedură și

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Prezenta acțiune este îndreptată împotriva Deciziei Comisiei din 28 octombrie 2009 (ajutorul nr. C 45/07, ex NN 51/07, ex CP 9/07) privind amortizarea fiscală a Fondului comercial financiar în cazul achiziționării unor titluri de participare străine (JO 2011, L 7, p. 48).
   În susținerea acțiunii sale, reclamanta invocă trei motive.

               1.

               Primul motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 107 alineatul (1) TFUE, întrucât s-a considerat că măsura constituie ajutor de stat.

                           —

                           Comisia nu a demonstrat că măsura fiscală în cauză favorizează anumite întreprinderi sau producerea anumitor bunuri. Comisia se limitează să presupună că măsura fiscală este selectivă din cauza faptului că se aplică numai în cazul achiziționării unor titluri de participare la societăți străine, iar nu la societăți naționale. Reclamanta consideră că acest raționament este eronat și circular. Faptul că aplicarea măsurii analizate, ca și a oricărei alte norme fiscale, depinde de îndeplinirea anumitor cerințe obiective nu conferă acesteia un caracter selectiv de iure sau de facto. Raționamentul utilizat de Comisie ar conduce la considerarea oricărei norme fiscale drept selective prima facie.

                           —

                           În al doilea rând, tratamentul prima facie diferit potrivit articolului 12 alineatul (5) TRLIS, departe de a constitui un avantaj selectiv, servește pentru a institui egalitatea fiscală pentru toate operațiunile de achiziționare de acțiuni, naționale sau străine: din cauza imposibilității de a finaliza fuziuni transfrontaliere, amortizarea fondului de comerț poate fi realizată numai în cadru național, motiv pentru care există norme ale sistemului fiscal care permit acest lucru. În acest sens, articolul 12 alineatul (5) TRLIS nu face decât să extindă o asemenea posibilitate la cumpărarea de active ale societăților străine, operațiune care constituie echivalentul funcțional cel mai apropiat al fuziunilor naționale, și din acest motiv face parte din economia și din logica sistemului spaniol.

                           —

                           În subsidiar, decizia Comisiei ar fi disproporționată, întrucât aplicarea sa unor cauze de preluare a controlului asupra întreprinderilor străine ar trebui cel puțin să fie echivalentă situațiilor de fuziuni naționale și prin urmare justificate de economia și de logica sistemului spaniol.

               2.

               Al doilea motiv, întemeiat pe existența unui viciu de procedură substanțial, întrucât nu a fost respectată procedura aplicabilă ajutoarelor existente.

                           —

                           Decizia atacată respinge argumentele privind echivalența funcțională a măsurii, întrucât nu acceptă că fuziunile transfrontaliere intra-UE devin imposibile în practică. În opinia Comisiei, adoptarea succesivă a directivelor UE în materie, toate acestea ulterioare intrării în vigoare a măsurii în cauză, a eliminat orice barieră sau obstacol care ar fi putut să existe. Reclamanta consideră în această privință că, dacă s-ar accepta teza Comisiei și dacă directivele UE ar fi eliminat într-adevăr obstacolele în calea fuziunilor transfrontaliere, quad non, ne-am afla, în orice caz, în fața unui caz de ajutoare existente. Cu toate acestea, procedura de control al ajutoarelor existente diferă în mod substanțial de cea urmată în prezenta cauză, fiind săvârșită, din acest motiv, o eroare de procedură substanțială.

               3.

               Al treilea motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 107 alineatul (1) TFUE rezultând dintr-o eroare de drept în identificarea beneficiarului măsurii.

                           —

                           Deși se consideră că articolul 12 alineatul (5) TRLIS conține elemente de ajutor de stat, Comisia trebuia să fi realizat o analiză economică exhaustivă pentru a determina cine au fost beneficiarii presupusului ajutor. Reclamanta consideră că, în orice caz, beneficiarii ajutorului (sub forma unui preț excesiv pentru cumpărarea participațiilor) ar fi vânzătorii participațiilor și nu, astfel cum susține Comisia, societățile spaniole care au aplicat măsura respectivă.


title: Cauza T-333/11: Hotărârea Tribunalului din 10 octombrie 2012 — Wessang/OAPI — Greinwald (star foods) [ „Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare figurative star foods — Mărci comunitare verbală și figurativă anterioare STAR SNACKS — Motiv relativ de refuz — Risc de confuzie — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009” ]

text:
               24.11.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 366/32

         Hotărârea Tribunalului din 10 octombrie 2012 — Wessang/OAPI — Greinwald (star foods)
   (Cauza T-333/11) (1)

   (Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare figurative star foods - Mărci comunitare verbală și figurativă anterioare STAR SNACKS - Motiv relativ de refuz - Risc de confuzie - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009)
   2012/C 366/63
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamant: Nicolas Wessang (Zimmerbach, Franța) (reprezentant: A. Grolée, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: G. Schneider, agent)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: Greinwald GmbH (Kempten, Germania) (reprezentanți: A. Schulz și C. Onken, avocați)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a patra de recurs a OAPI din 15 aprilie 2011 (cauza R 1837/2010-4), referitoare la o procedură de opoziție între domnul Nicolas Wessang și Greinwald GmbH.

      Dispozitivul

               1.

               Anulează Decizia Camerei a patra de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI) din 15 aprilie 2011 (cauza R 1837/2010-4) în ceea ce privește produsele din clasele 29, 30 și 32 în sensul Aranjamentului de la Nisa privind clasificarea internațională a produselor și serviciilor în vederea înregistrării mărcilor, din 15 iunie 1957, cu revizuirile și modificările ulterioare, cu excepția „berilor”din clasa 32 în sensul Aranjamentului de la Nisa.

               2.

               Respinge acțiunea cu privire la restul motivelor.

               3.

               Obligă OAPI să suporte propriile cheltuieli de judecată, precum și trei sferturi din cheltuielile de judecată efectuate de domnul Nicolas Wessang.

               4.

               Domnul Wessang suportă un sfert din propriile cheltuieli de judecată.

               5.

               Greinwald GmbH suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 269, 10.9.2011.


title: Cauza F-104/05: Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera a treia) din 31 ianuarie 2008 — Valero Jordana/Comisia Comunităților Europene (Funcție publică — Funcționari — Promovare — Exercițiul de promovare 2004 — Atribuirea punctelor de prioritate — Aplicarea în timp a dispozițiilor noului statut)

text:
               9.5.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 116/31

         Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera a treia) din 31 ianuarie 2008 — Valero Jordana/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza F-104/05) (1)

   (Funcție publică - Funcționari - Promovare - Exercițiul de promovare 2004 - Atribuirea punctelor de prioritate - Aplicarea în timp a dispozițiilor noului statut)
   (2008/C 116/58)
   Limba de procedură: franceza
   Părțile

      Reclamant: Gregorio Valero Jordana (Bruxelles, Belgia) (reprezentanți: M. Merola și I. van Schendel, avocats)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: G. Berscheid și V. Joris, agenți, asistați de D. Slater, avocat)
   Obiectul
   Anularea deciziei Comisiei prin care au fost atribuite punctele de prioritate ale reclamantului în cadrul exercițiului de evaluare 2004, precum și a deciziei de a nu îl promova la gradul A 12 în cadrul acestui exercițiu
   Dispozitivul

               1)

               Anulează decizia prin care s-a stabilit numărul total de puncte al domnului Valero Jordana în urma exercițiului de promovare 2004 și decizia de a nu îl promova în cadrul acestui exercițiu.

               2)

               Respinge celelalte concluzii formulate în cadrul acțiunii.

               3)

               Comisia Comunităților Europene suportă în totalitate cheltuielile de judecată.

      (1)  JO C 10, 14.1.2006, p. 27 (cauză înregistrată inițial la Tribunalul de Primă Instanță al Comunităților Europene cu numărul T-394/05 și transferată la Tribunalul Funcției Publice a Uniunii Europene prin ordonanța din 15.12.2005).


title: Cauza T-626/14: Acțiune introdusă la 18 august 2014 – Wm. Wrigley Jr./OAPI (Reprezentarea unei sfere albastre)

text:
               6.10.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 351/29

         Acțiune introdusă la 18 august 2014 – Wm. Wrigley Jr./OAPI (Reprezentarea unei sfere albastre)
   (Cauza T-626/14)
   2014/C 351/38
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Wm. Wrigley Jr. Company (Wilmington, Statele Unite) (reprezentanți: M. Kinkeldey, S. Brandstätter și C. Schmitt, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea Deciziei Camerei a cincea de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) adoptate la 17 iunie 2014 în cauza R 169/2014-5

      Motivele și principalele argumente

      Marca comunitară vizată: marca figurativă care reprezintă o sferă albastră pentru produse din clasele 3, 21 și 30 – cererea de înregistrare a mărcii comunitare nr. 1 1 7 37  483

      Decizia examinatorului: respinge în parte cererea de înregistrare

      Decizia camerei de recurs: respinge calea de atac

      Motivele invocate: încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009 privind marca comunitară.


title: Cauza C-352/12: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Tribunale Amministrativo Regionale per l’Abruzzo (Italia) la 25 iulie 2012 — Consiglio Nazionale degli Ingegneri/Comune di Castelvecchio Subequo, Comune di Barisciano

text:
               29.9.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 295/22

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Tribunale Amministrativo Regionale per l’Abruzzo (Italia) la 25 iulie 2012 — Consiglio Nazionale degli Ingegneri/Comune di Castelvecchio Subequo, Comune di Barisciano
   (Cauza C-352/12)
   2012/C 295/39
   Limba de procedură: italiana

      Instanța de trimitere

   Tribunale Amministrativo Regionale per l’Abruzzo

      Părțile din acțiunea principală

      Recurent: Consiglio Nazionale degli Ingegneri

      Intimate: Comune di Castelvecchio Subequo, Comune di Barisciano

      Întrebările preliminare

               1.

               Directiva 2004/18/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 31 martie 2004 privind coordonarea procedurilor de atribuire a contractelor de achiziții publice de lucrări, de bunuri și de servicii (1), și în special articolul 1 alineatul (2) literele (a) și (d), articolul 2, articolul 28 și categoriile 8 și 12 din anexa [II], se opun unei dispoziții naționale care permite încheierea de acorduri în scris între două autorități contractante pentru activități în sprijinul primăriilor privind studierea, evaluarea și redactarea proiectului pentru reconstrucția centrelor istorice din localitățile Barisciano și Castelvecchio Subequo, astfel cum sunt indicate detaliat în specificațiile tehnice anexate la convenție și astfel cum sunt prevăzute în reglementările naționale și regionale în domeniu, în schimbul unei remunerații fără o profitabilitate vădită, în cazul în care autoritatea executantă poate avea calitatea de operator economic?

               2.

               În special, Directiva 2004/18/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 31 martie 2004 privind coordonarea procedurilor de atribuire a contractelor de achiziții publice de lucrări, de bunuri și de servicii, și mai ales articolul 1 alineatul (2) literele (a) și (d), articolul 2, articolul 28 și categoriile 8 și 12 din anexa [II], se opun unei dispoziții naționale care permite încheierea de acorduri în scris între două autorități contractante pentru activități în sprijinul primăriilor privind studierea, evaluarea și redactarea proiectului pentru reconstrucția centrelor istorice din localitățile Barisciano și Castelvecchio Subequo, astfel cum sunt indicate detaliat în specificațiile tehnice anexate la convenție și astfel cum sunt prevăzute în reglementările naționale și regionale în domeniu, în schimbul unei remunerații fără o profitabilitate vădită, în situațiile în care recurgerea la atribuirea directă este expres motivată în temeiul normelor primare și secundare post-urgență și ținând cont de interesele publice specifice prezentate?

      (1)  JO L 134, p. 114, Ediție specială, 06/vol. 8, p. 116.


title: Cauza C-246/14: Cerere de decizie preliminară introdusă de Corte dei Conti – Sezione Giurisdizionale Per la Regione Puglia (Italia) la 21 mai 2014 – Vittoria De Bellis și alții/Istituto Nazionale di Previdenza dei Dipendenti dell’Amministrazione Pubblica (INPDAP)

text:
               24.11.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 421/18

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Corte dei Conti – Sezione Giurisdizionale Per la Regione Puglia (Italia) la 21 mai 2014 – Vittoria De Bellis și alții/Istituto Nazionale di Previdenza dei Dipendenti dell’Amministrazione Pubblica (INPDAP)
   (Cauza C-246/14)
   2014/C 421/25
   Limba de procedură: italiana

      Instanța de trimitere

   Corte dei Conti – Sezione Giurisdizionale Per la Regione Puglia

      Părțile din procedura principală

      Reclamante: Vittoria De Bellis, Diana Perrone, Cesaria Antonia Villani

      Pârât: Istituto Nazionale di Previdenza dei Dipendenti dell’Amministrazione Pubblica (INPDAP)
   Prin ordonanța din 15 octombrie 2014, Curtea de Justiție (Camera a cincea) s-a declarat vădit necompetentă să răspundă la întrebările adresate.


title: Cauza C-43/07: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 11 septembrie 2008 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Hoge Raad der Nederlanden — Regatul Țărilor de Jos) — D.M.M.A. Arens-Sikken/Staatssecretaris van Financiën (Libera circulație a capitalurilor — Articolele 73b și 73d din Tratatul CE (devenite articolele 56 CE și, respectiv, 58 CE) — Reglementare națională referitoare la impozitele pe succesiune și pe transferul proprietăților imobiliare care nu prevede, la calcularea impozitelor menționate, deducerea datoriilor legate de atribuirea excedentară ce rezultă dintr-un partaj testamentar de ascendent în cazul în care persoana a cărei succesiune este deschisă nu avea reședința, la data decesului său, în statul membru în care este situat bunul imobil care face obiectul succesiunii — Restricție — Justificare — Lipsă — Absența unei convenții bilaterale de evitare a dublei impuneri — Consecințe asupra restricției privind libera circulație a capitalurilor ale unei compensații de evitare a dublei impuneri mai scăzute în statul membru de reședință al persoanei respective)

text:
               8.11.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 285/7

         Hotărârea Curții (Camera a treia) din 11 septembrie 2008 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Hoge Raad der Nederlanden — Regatul Țărilor de Jos) — D.M.M.A. Arens-Sikken/Staatssecretaris van Financiën
   (Cauza C-43/07) (1)

   (Libera circulație a capitalurilor - Articolele 73b și 73d din Tratatul CE (devenite articolele 56 CE și, respectiv, 58 CE) - Reglementare națională referitoare la impozitele pe succesiune și pe transferul proprietăților imobiliare care nu prevede, la calcularea impozitelor menționate, deducerea datoriilor legate de atribuirea excedentară ce rezultă dintr-un partaj testamentar de ascendent în cazul în care persoana a cărei succesiune este deschisă nu avea reședința, la data decesului său, în statul membru în care este situat bunul imobil care face obiectul succesiunii - Restricție - Justificare - Lipsă - Absența unei convenții bilaterale de evitare a dublei impuneri - Consecințe asupra restricției privind libera circulație a capitalurilor ale unei compensații de evitare a dublei impuneri mai scăzute în statul membru de reședință al persoanei respective)
   (2008/C 285/10)
   Limba de procedură: olandeza
   Instanța de trimitere
   Hoge Raad der Nederlanden
   Părțile din acțiunea principală

      Reclamant: D.M.M.A. Arens-Sikken

      Pârât: Staatssecretaris van Financiën
   Obiectul
   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Hoge Raad der Nederlanden — Interpretarea articolelor 56 CE și 58 CE — Reglementare națională referitoare la calcularea impozitelor pe succesiune asupra unui imobil, care nu permite deducerea valorii unui imobil din datoriile legate de partajul succesoral în cazul în care „de cuius”, la data decesului său, avea reședința în alt stat membru — Metoda de comparație aplicabilă pentru a stabili nivelul impozitelor pe succesiune în cazul în care „de cuius”, la data decesului său, avea reședința în statul membru în care se situează imobilul — Convenție bilaterală de evitare a dublei impuneri
   Dispozitivul

               1)

               Articolele 73b și 73d din Tratatul CE (devenite articolele 56 CE și, respectiv, 58 CE) trebuie să fie interpretate în sensul că se opun unei reglementări naționale, precum cea din acțiunea principală, referitoare la calcularea impozitelor pe succesiune și pe transferul proprietăților imobiliare datorate pentru un bun imobil situat în acest stat membru care, la calcularea impozitelor menționate, nu prevede caracterul deductibil al datoriilor legate de o atribuire excedentară rezultată dintr-un partaj testamentar de ascendent, în cazul în care persoana a cărei succesiune este deschisă nu avea reședința, la data decesului său, în acest stat, ci în alt stat membru, atât timp cât acest caracter deductibil este prevăzut în cazul în care persoana în cauză, la aceeași dată, avea reședința în statul în care este situat bunul imobil care face obiectul succesiunii, în măsura în care o astfel de reglementare aplică un nivel progresiv de impozitare și atât timp cât neluarea în considerare a datoriilor menționate coroborată cu acest nivel progresiv ar putea determina o sarcină fiscală superioară pentru moștenitorii care nu se pot prevala de un astfel de caracter deductibil.

               2)

               Răspunsul dat la punctul 1) din dispozitivul prezentei hotărâri nu este afectat de împrejurarea că reglementarea statului membru în care persoana a cărei succesiune este deschisă avea reședința la data decesului său prevede în mod unilateral o posibilitate de acordare a unui credit fiscal aferent impozitelor pe succesiune datorate într-un alt stat membru pentru bunuri imobile situate în acest alt stat.

      (1)  JO C 69, 24.3.2007.


title: Cauza C-412/08: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Finanzgerichts Baden-Württemberg (Germania) la 22 septembrie 2008 — Swiss Caps AG/Hauptzollamt Singen

text:
               6.12.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 313/14

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Finanzgerichts Baden-Württemberg (Germania) la 22 septembrie 2008 — Swiss Caps AG/Hauptzollamt Singen
   (Cauza C-412/08)
   (2008/C 313/21)
   Limba de procedură: germana
   Instanța de trimitere
   Finanzgericht Baden-Württemberg
   Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Swiss Caps AG

      Pârât: Hauptzollamt Singen
   Întrebările preliminare

               1)

               Poziția 1517 din Nomenclatura combinată [anexa I la Regulamentul (CEE) nr. 2658/87 al Consiliului din 23 iulie 1987 — Nomenclatura combinată (NC) (1)] trebuie interpretată în sensul că adăugarea a 10 mg de lecitină, a 18,8 mg de vitamina E, a 8,2 mg de ceară, a 8 mg de pantotenat de calciu, a 0,2 mg de acid folic și a 0,11 mg de biotină la un amestec constituit din 500 mg de ulei de cernușcă presat la rece (62,5 % sau 83,3 %), din 38,7 mg de ulei de soia și din 16 mg de unt concentrat este atât de nesemnificativă încât nu afectează clasificarea unui astfel de preparat în cadrul acestei poziții?

               2)

               În cazul unui răspuns afirmativ la prima întrebare:
               Regula generală nr. 5 pentru interpretarea Nomenclaturii combinate trebuie interpretată în sensul că învelitoarele capsulelor care conțin substanțele menționate mai sus trebuie considerate ca fiind un ambalaj?

               3)

               În cazul unui răspuns negativ la a doua întrebare:
               Poziția 1517 din Nomenclatura combinată trebuie interpretată în sensul că faptul că învelitoarea capsulelor se compune din 313,97 mg de amestec de gelatină (compus din 47,3 % gelatină, 17,2 % glicerină și 35,5 % apă), din 4,30 mg de pastă constituită în proporție de 50 % din dioxid de titan și în proporție de 50 % din glicerină și din 1,73 mg de pastă constituită în proporție de 25 % din galben de chinolină și în proporție de 75 % din glicerină determină excluderea posibilității clasificării capsulelor descrise anterior în cadrul acestei poziții?

      (1)  JO L 256, p. 1, Ediție specială, 02/vol. 4, p. 3.


title: Cauza T-68/12: Hotărârea Tribunalului din 4 iunie 2014 – Hemmati/Consiliul ( „Politica externă și de securitate comună — Măsuri restrictive luate împotriva Iranului în scopul de a împiedica proliferarea nucleară — Înghețarea fondurilor — Interdicție privind intrarea și tranzitarea — Acțiune în anulare — Interesul de a exercita acțiunea — Admisibilitate — Obligație de motivare” )

text:
               21.7.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 235/15

         Hotărârea Tribunalului din 4 iunie 2014 – Hemmati/Consiliul
   (Cauza T-68/12) (1)

   ((„Politica externă și de securitate comună - Măsuri restrictive luate împotriva Iranului în scopul de a împiedica proliferarea nucleară - Înghețarea fondurilor - Interdicție privind intrarea și tranzitarea - Acțiune în anulare - Interesul de a exercita acțiunea - Admisibilitate - Obligație de motivare”))
   2014/C 235/19
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamant: Abdolnaser Hemmati (Teheran, Iran) (reprezentanți: B. Mettetal şi C. Wucher-North, avocaţi)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: B. Driessen şi D. Gicheva, agenţi)

      Obiectul

   Cerere de anulare, în primul rând, a Deciziei 2011/783/PESC a Consiliului din 1 decembrie 2011 de modificare a Deciziei 2010/413/PESC privind adoptarea de măsuri restrictive împotriva Iranului (JO L 319, p. 71), în măsura în care aceasta a înscris numele reclamantului în anexa II la Decizia 2010/413/PESC a Consiliului din 26 iulie 2010 privind adoptarea de măsuri restrictive împotriva Iranului și de abrogare a Poziției comune 2007/140/PESC (JO L 195, p. 39), precum și a Regulamentului de punere în aplicare (UE) nr. 1245/2011 al Consiliului din 1 decembrie 2011 de punere în aplicare a Regulamentului (UE) nr. 961/2010 privind măsuri restrictive împotriva Iranului (JO L 319, p. 11), în măsura în care acesta a înscris numele reclamantului în anexa VIII la Regulamentul (UE) nr. 961/2010 al Consiliului din 25 octombrie 2010 privind măsuri restrictive împotriva Iranului și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 423/2007 (JO L 281, p. 1), și, în al doilea rând, a articolului 16 alineatul (2) din Regulamentul nr. 961/2010, precum și a articolului 19 alineatul (1) litera (b) și a articolului 20 alineatul (1) litera (b) din Decizia 2010/413, în măsura în care aceste dispoziții îl privesc pe reclamant

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea ca fiind introdusă la o instanță necompetentă, în măsura în care are ca obiect anularea articolului 19 alineatul (1) litera (b) și a articolului 20 alineatul (1) litera (b) din Decizia 2010/413/PESC a Consiliului din 26 iulie 2010 privind adoptarea de măsuri restrictive împotriva Iranului și de abrogare a Poziției comune 2007/140/PESC, și ca inadmisibilă, în măsura în care are ca obiect anularea articolului 16 alineatul (2) din Regulamentul (UE) nr. 961/2010 al Consiliului din 25 octombrie 2010 privind măsuri restrictive împotriva Iranului și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 423/2007.

               2)

               Anulează Decizia 2011/783/PESC a Consiliului din 1 decembrie 2011 de modificare a Deciziei 2010/413, în măsura în care aceasta a înscris numele domnului Abdolnaser Hemmati în anexa II la Decizia 2010/413, și Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 1245/2011 al Consiliului din 1 decembrie 2011 de punere în aplicare a Regulamentului (UE) nr. 961/2010, în măsura în care acesta a înscris numele domnului Hemmati în anexa VIII la Regulamentul nr. 961/2010..

               3)

               Consiliul Uniunii Europene suportă patru cincimi din propriile cheltuieli de judecată și din cheltuielile de judecată efectuate de domnul Hemmati.

               4)

               Domnul Hemmati suportă o cincime din propriile cheltuieli de judecată și din cheltuielile de judecată efectuate de Consiliu.

      (1)  JO C 109, 14.4.2012.


title: Cauza T-397/06 R: Ordonanța președintelui Tribunalului de Primă Instanță din data de 1 martie 2007 — Dow AgroSciences/AESA ( Procedură de urgență — Cerere având ca obiect suspendarea executării — Directiva 91/414/CEE — Autoritatea Europeană pentru Siguranța Alimentelor — Inadmisibilitate )

text:
               28.4.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 95/43

         Ordonanța președintelui Tribunalului de Primă Instanță din data de 1 martie 2007 — Dow AgroSciences/AESA
   (Cauza T-397/06 R)
   („Procedură de urgență - Cerere având ca obiect suspendarea executării - Directiva 91/414/CEE - Autoritatea Europeană pentru Siguranța Alimentelor - Inadmisibilitate“)
   (2007/C 95/88)
   Limba de procedură: engleza
   Părțile

      Reclamantă: Dow AgroSciences Ltd (Hitchin, Regatul Unit) (reprezentanți: K. Van Maldegem și C. Mereu, avocats)

      Pârâtă: Autoritatea Europeană pentru Siguranța Alimentelor (AESA) (reprezentanți: A. Cuvillier și D. Detken, agenți)
   Obiectul cauzei
   Cerere având ca obiect suspendarea executării actului AESA din 28 iulie 2006, actualizat la data de 6 octombrie 2006, în ceea ce privește evaluarea substanței active haloxyfop-R, în sensul Directivei 91/414/CEE a Consiliului din 15 iulie 1991 privind introducerea pe piață a produselor de uz fitosanitar (JO L 230, p. 1), precum și pronunțarea altor măsuri provizorii.
   Dispozitivul

               1)

               Respinge cererea formulată în procedură de urgență.

               2)

               Cererea privind cheltuielile de judecată se va soluționa odată cu fondul.


title: Cauza T-36/11: Acțiune introdusă la 24 ianuarie 2011 — Japan Airlines/Comisia

text:
               12.3.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 80/25

         Acțiune introdusă la 24 ianuarie 2011 — Japan Airlines/Comisia
   (Cauza T-36/11)
   2011/C 80/50
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Japan Airlines International Co., Ltd. (reprezentanți: J.-F. Bellis și K. Van Hove, avocați, și R. Burton, Solicitor)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile reclamantei

               —

               Anularea Deciziei din 9 noiembrie 2010 a Comisiei;

               —

               în subsidiar, în exercitarea competenței sale de fond, reducerea amenzii aplicate reclamantei și societății AL and Japan Airlines Corporation și

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Cerere de anulare a Deciziei C(2010) 7694 final a Comisiei din 9 noiembrie 2010 în cazul COMP/39.258 — Transport aerian de mărfuri. Potrivit acestei decizii, reclamanta, împreună cu Japan Airlines Corporation (JAC) (care a fost absorbită de reclamantă și a încetat să existe), a încălcat articolul 101 TFUE și articolul 53 din Acordul privind SEE prin faptul că și-a coordonat, cu alți transportatori, politica tarifară privind serviciile de transport aerian de mărfuri în ceea ce privește (i) suprataxe pe combustibil, (ii) suprataxe de securitate și (iii) neplata unor comisioane pe suprataxe.
   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă opt motive.

               1.

               Prin primul motiv, reclamanta susține că decizia încalcă articolul 101 TFUE și articolul 53 din Acordul privind SEE, în măsura în care a stabilit întinderea încălcării la care s-a considerat că a participat reclamanta prin includerea unor rute pe care reclamanta nu le deservea și nu avea dreptul legal de a le deservi.

               2.

               Prin cel de al doilea motiv, reclamanta susține că decizia încalcă articolul 101 TFUE și articolul 53 din Acordul privind SEE, întrucât Comisia s-a considerat competentă în ceea ce privește serviciile de transport aerian de mărfuri pe rutele dinspre SEE înspre țări terțe, având în vedere că astfel de servicii sunt vândute unor clienți care se află în afara SEE.

               3.

               Prin cel de al treilea motiv, reclamanta susține că decizia încalcă principiile nediscriminării și proporționalității, în măsura în care a aplicat unor diverși transportatori cerințe diferite privind proba.

               4.

               Prin cel de al patrulea motiv, reclamanta susține că decizia încalcă Liniile directoare privind stabilirea amenzilor din 2006 și principiul proporționalității, în măsura în care a inclus în valoarea relevantă a vânzărilor utilizată ca bază de calcul al amenzii venituri rezultate din elemente ale tarifelor pentru servicii de transport de mărfuri care nu au legătură cu încălcarea.

               5.

               Prin cel de al cincilea motiv, reclamanta susține că decizia încalcă Liniile directoare privind stabilirea amenzilor din 2006 și principiul încrederii legitime, în măsura în care a inclus în valoarea relevantă a vânzărilor utilizată ca bază de calcul al amenzii venituri rezultate din servicii de transport de mărfuri pe rutele dinspre SEE înspre țări terțe.

               6.

               Prin cel de al șaselea motiv, reclamanta susține că decizia încalcă principiul proporționalității, în măsura în care limitează la 15 % reducerea amenzii aplicate reclamantei în temeiul cadrului normativ.

               7.

               Prin cel de al șaptelea motiv, reclamanta susține că decizia încalcă principiul nediscriminării, în măsura în care nu s-a acordat reclamantei o reducere de 10 % a amenzii, ca urmare a participării sale limitate la încălcare, deși o astfel de reducere a fost acordată altor destinatari ai deciziei care se află în poziții similare din punct de vedere obiectiv cu cea a reclamantei.

               8.

               Prin cel de al optulea motiv, reclamanta susține că decizia încalcă principiul proporționalității, în măsura în care nu a luat în considerare împrejurările specifice ale cauzei.


title: Cauza C-404/10: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 28 iunie 2012 — Comisia Europeană/Éditions Odile Jacob SAS, Lagardère SCA [Recurs — Acces la documentele instituțiilor — Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 — Documente aferente unei proceduri de control al unei operațiuni de concentrare între întreprinderi — Regulamentul (CEE) nr. 4064/89 și Regulamentul (CE) nr. 139/2004 — Respingerea cererii de acces — Excepții referitoare la protecția obiectivelor activităților de anchetă, a intereselor comerciale, a consultanței juridice și a procesului decizional al instituțiilor — Obligația instituției în cauză de a efectua o examinare concretă și individuală a conținutului documentelor menționate în cererea de acces]

text:
               25.8.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 258/3

         Hotărârea Curții (Camera a treia) din 28 iunie 2012 — Comisia Europeană/Éditions Odile Jacob SAS, Lagardère SCA
   (Cauza C-404/10) (1)

   (Recurs - Acces la documentele instituțiilor - Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 - Documente aferente unei proceduri de control al unei operațiuni de concentrare între întreprinderi - Regulamentul (CEE) nr. 4064/89 și Regulamentul (CE) nr. 139/2004 - Respingerea cererii de acces - Excepții referitoare la protecția obiectivelor activităților de anchetă, a intereselor comerciale, a consultanței juridice și a procesului decizional al instituțiilor - Obligația instituției în cauză de a efectua o examinare concretă și individuală a conținutului documentelor menționate în cererea de acces)
   2012/C 258/04
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Recurentă: Comisia Europeană (reprezentanți: B. Smulders, O.Beynet și P. Costa de Oliveira, agenți)

      Interveniente în susținerea recurentei: Republica Cehă (reprezentanți: M. Smolek și D. Hadroušek, agenți), Republica Franceză (reprezentant: J. Gstalter, agent)

      Celelalte părți în proces: Éditions Odile Jacob SAS (reprezentanți: O. Fréget și L. Eskenazi, avocați), Lagardère SCA (reprezentanți: A. Winckler, F. de Bure și J.-B. Pinçon, avocați)

      Intervenienți în susținerea celorlalte părți în proces: Regatul Danemarcei (reprezentanți: S. Juul Jørgensen și C. Vang, agenți), Regatul Suediei (reprezentat: K. Petkovska, agent)

      Obiectul

   Recurs formulat împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a șasea) din 9 iunie 2010, Éditions Jacob/Comisia (T-237/05), prin care Tribunalul a anulat decizia Comisiei din 7 aprilie 2005 (D (2005)3286), întrucât aceasta respinge cererea reclamantei de acces la documentele referitoare la procedura de control al concentrărilor nr. COMP/M.2978: Lagardère/Natexis/VUP — Documente aferente procedurilor de control al concentrărilor — Excepție referitoare la protecția obiectivelor activităților de anchetă — Obligația instituției vizate de a efectua o analiză concretă și individuală a conținutului documentelor menționate în cererea de acces.

      Dispozitivul

               1.

               Anulează punctele 2-6 ale dispozitivului Hotărârii Tribunalului Uniunii Europene din 9 iunie 2010, Éditions Jacob/Comisia (T-237/05).

               2.

               Respinge recursul incident.

               3.

               Respinge acțiunea formulată la Tribunalul Uniunii Europene având ca obiect anularea deciziei D(2005) 3286 a Comisiei din 7 aprilie 2005 pentru motivul că s-a respins cererea introdusă de Éditions Odile Jacob SAS pentru a obține accesul la unele documente referitoare la procedura de control al operațiunilor de concentrare COMP/M.2978 — Lagardère/Natexis/VUP.

               4.

               Éditions Odile Jacob SAS suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și cheltuielile de judecată efectuate de Comisia Europeană și de Lagardère SCA, atât în primă instanță, cât și în prezentul recurs.

               5.

               Republica Cehă, Regatul Danemarcei, Republica Franceză și Regatul Suediei suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 274, 9.10.2010.


|

Hotărârea Curții din 17 decembrie 2010 în cauza E-5/10 – Dr. Joachim Kottke/Präsidial Anstalt și Sweetyle Stiftung (Garanții pentru acoperirea costurilor de judecată la instanțele naționale – Discriminare – Articolul 4 SEE – Justificare)

Jurnalul Oficial C 148 , 19/05/2011 p. 0006 - 0006

		Hotărârea Curțiidin 17 decembrie 2010în cauza E-5/10Dr. Joachim Kottke/Präsidial Anstalt și Sweetyle Stiftung(Garanții pentru acoperirea costurilor de judecată la instanțele naționale – Discriminare – Articolul 4 SEE – Justificare)2011/C 148/06În cauza E-5/10, Dr. Joachim Kottke/Präsidial Anstalt și Sweetyle Stiftung – CERERE adresată Curții, în temeiul articolul 34 din Acordul dintre statele AELS privind înființarea Autorității de Supraveghere și a Curții de Justiție de către Fürstliches Obergericht (Curtea de Apel a principatului Liechtenstein) privind interpretarea articolului 4 din Acordul privind Spațiul Economic European, Curtea, compusă din Carl Baudenbacher, președinte, Thorgeir Örlygsson (judecător-raportor) și Henrik Bull, judecători, a pronunțat, la 17 decembrie 2010, hotărârea, al cărei dispozitiv prevede următoarele:1. dispoziția din dreptul național conform căreia reclamanții nerezidenți din procesele civile trebuie să ofere garanții pentru plata costurilor de judecată, în timp ce reclamanților rezidenți nu le revine această obligație, reprezintă o discriminare indirectă în înțelesul articolului 4 din Acordul privind SEE;2. pentru a justifica această discriminare din perspectiva obiectivelor de interes public, dispoziția de drept național trebuie să fie necesară și neexcesivă în raport cu atingerea acestor obiective;3. această ultimă condiție nu este îndeplinită în cazul în care statul în care este rezident reclamantul permite executarea unei obligații de plată, fie în temeiul unor obligații ce decurg din tratat, fie în mod unilateral;4. în alte cazuri, de asemenea, nu se poate solicita depunerea unei garanții astfel încât să se afecteze în mod disproporționat interesele unui reclamant nerezident de a iniția o procedură judiciară. Acest lucru înseamnă, în special, că nu se poate solicita o garanție de o valoare disproporționată față de nivelul preconizat al cheltuielilor pe care le va avea de suportat pârâtul sau o garanție nejustificat de mare ori care trebuie depusă într-o perioadă foarte scurtă de timp. Alți factori importanți sunt forma sub care se solicită garanția, condițiile care duc la solicitarea acesteia și dacă reclamantul are sau nu dreptul să obțină asistență juridică;5. instanței naționale îi revine sarcina de a stabili dacă într-o anumită cauză sunt îndeplinite condițiile pentru justificarea solicitării garanției.--------------------------------------------------


title: Cauza F-31/07 RENV: Ordonanța Tribunalului Funcției Publice din 19 iulie 2011 — Putterie/Comisia

text:
               24.9.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 282/53

         Ordonanța Tribunalului Funcției Publice din 19 iulie 2011 — Putterie/Comisia
   (Cauza F-31/07 RENV) (1)

   2011/C 282/102
   Limba de procedură: franceza
   Președintele Camerei întâi a dispus radierea cauzei ca urmare a soluționării amiabile.

      (1)  JO C 117, 26.5.2007, p. 38.


title: Cauza T-343/15: Acțiune introdusă la 27 iunie 2015 – Polski Koncern Naftowy Orlen/OAPI (Forma unei benzinării)

text:
               24.8.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 279/48

         Acțiune introdusă la 27 iunie 2015 – Polski Koncern Naftowy Orlen/OAPI (Forma unei benzinării)
   (Cauza T-343/15)
   (2015/C 279/61)
   Limba de procedură: polona

      Părțile

      Reclamantă: Polski Koncern Naftowy Orlen SA (Płock, Polonia) (reprezentant: M. Siciarek, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI)

      Datele privind procedura în fața OAPI

      Marca în litigiu: marcă comunitară tridimensională (Forma unei benzinării) – cererea de înregistrare nr. 12 416 954

      Decizia atacată: Decizia Camerei a cincea de recurs a OAPI din 2/4/2015 în cauza R 2250/2014-5

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei atacate;

               —

               obligarea OAPI la plata cheltuielilor de judecată efectuate de reclamantă atât în fața camerei de recurs a OAPI cât și în fața Tribunalului.

      Motivul invocat

               —

               încălcarea art. 7 alin. (1) lit. (b) și a art. 7 alin. (2) precum și a art. 75 din Regulamentul nr. 207/2009.


title: Cauza C-471/08: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Helsingin käräjäoikeus (Finlanda) la 4 noiembrie 2008 — Sanna Maria Parviainen/Finnair Oyj

text:
               24.1.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 19/13

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Helsingin käräjäoikeus (Finlanda) la 4 noiembrie 2008 — Sanna Maria Parviainen/Finnair Oyj
   (Cauza C-471/08)
   (2009/C 19/22)
   Limba de procedură: finlandeza
   Instanța de trimitere
   Helsingin käräjäoikeus
   Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Sanna Maria Parviainen

      Pârâtă: Finnair Oyj
   Întrebările preliminare
   Articolul 11(1) din Directiva 92/85/CEE a Consiliului din 19 octombrie 1992 privind protecția lucrătoarelor gravide (1) în sensul că o lucrătoare care este transferată, ca urmare a sarcinii, pe un post mai slab remunerat, trebuie, în temeiul acestei dispoziții, să primească o remunerație egală cu remunerația medie pe care o primea anterior transferului, și are relevanță, în acest sens, ce tip de prestații erau acordate lucrătoarei în plus de salariul de bază și pe ce bază erau calculate acestea?

      (1)  Directiva 92/85/CEE a Consiliului din 19 octombrie 1992 privind introducerea de măsuri pentru promovarea îmbunătățirii securității și a sănătății la locul de muncă în cazul lucrătoarelor gravide, care au născut de curând sau care alăptează [a zecea directivă specială în sensul articolului 16 alineatul (1) din Directiva 89/391/CEE] (JO L 348, Ediție specială, 05/vol. 3, p. 3).


title: Cauza T-492/12: Acțiune introdusă la 12 noiembrie 2012 — von Storch și alții/Banca Centrală Europeană

text:
               2.2.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 32/18

         Acțiune introdusă la 12 noiembrie 2012 — von Storch și alții/Banca Centrală Europeană
   (Cauza T-492/12)
   2013/C 32/29
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamanți: Sven A. von Storch (Berlin, Germania) și alți 5 216 (reprezentanți: M. Kerber și B. von Storch, avocați)

      Pârâtă: Banca Centrală Europeană

      Concluziile

   Reclamanții solicită Tribunalului:

               —

               declararea deciziilor Băncii Centrale Europene din 6 septembrie 2012 privind o serie de caracteristici tehnice referitoare la operațiunile monetare cu titluri din Eurosistem pe piețele secundare ale obligațiunilor de stat ca fiind incompatibile cu articolele 123-125 TFUE, precizarea efectelor juridice ale articolului 264 TFUE și interzicerea continuării punerii în executare;

               —

               declararea Deciziei Băncii Centrale Europene din 6 septembrie 2012 privind măsuri suplimentare pentru a conserva disponibilitatea garanțiilor în vederea menținerii accesului partenerilor la operațiunile de lichiditate ale Eurosistemului ca fiind incompatibilă cu articolele 123-125 TFUE, precizarea efectelor juridice ale articolului 264 TFUE și interzicerea continuării punerii în executare,

               —

               obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată în temeiul articolului 87 alineatul (2) din Regulamentul de procedură.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamanții invocă următoarele motive:

               1.

               Decizia atacată ar încălca articolele 123-125 TFUE. În acest sens, reclamanții susțin că articolul 123 TFUE interzice monetizarea datoriilor publice ale statelor și că această interdicție este aplicabilă, după cum rezultă din Regulamentul (CE) nr. 3603/93 (1), atât în ceea ce privește piața primară, cât și cea secundară.

               2.

               Mai mult, BCE ar încălca articolul 127 TFUE. Reclamanții afirmă că mandatul privind politica monetară al BCE ar urmări stabilitatea prețurilor. Prin punerea în executare a măsurilor, BCE ar practica însă o politică fiscală acționând ultra vires.

               3.

               În plus, deciziile atacate ar fi incompatibilă cu Protocolul (nr. 27) privind piața internă și concurența (2) coroborat cu articolul 51 TUE. În opinia reclamanților, achiziția de titluri de stat emise de statele aflate în dificultate ar constitui o intervenție directă pe un segment de piață caracterizat printr-o ofertă excedentară. Această achiziție ar constitui o reducere artificială a ofertei cu efecte corelative asupra randamentului acestor titluri, fapt contrar principiului concurenței loiale.

               4.

               BCE ar acționa cu încălcarea dispozițiilor articolului 130 TFUE coroborate cu cele ale articolului 7 din Statutul SEBC/BCE (3) întrucât Președintele BCE s-ar fi lăsat constrâns să adopte deciziile atacate.

               5.

               Achiziția obligațiunilor de stat care ar fi motivată de considerații de politică fiscală, iar nu de politică monetară, și care nu ar servi pentru a asigura stabilitatea prețurilor ar afecta piețele și ar pune astfel în pericol încrederea într-o politică monetară independentă. Potrivit reclamanților, din cadrul normativ al Uniunii monetare europene ar rezulta un drept subiectiv în cazul în care există comportamente vădit contrare stabilității care ar încălca în special articolele 123 și 125 TFUE.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 3603/93 al Consiliului din 13 decembrie 1993 de precizare a definițiilor necesare aplicării interdicțiilor menționate la articolele 104 și 104b alineatul (1) din tratat (JO L 332, p. 1, Ediție specială, 10/vol. 1, p. 27).

      (2)  JO C 83, p. 309.

      (3)  Protocolul (nr. 4) privind Statutul Sistemului European al Băncilor Centrale și al Băncii Centrale Europene (JO C 83, p. 230).


title: Cauza T-174/10: Acțiune introdusă la 12 aprilie 2010 — ARA/OAPI — Allrounder (Reprezentarea literei „A” cu două coarne)

text:
               3.7.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 179/41

         Acțiune introdusă la 12 aprilie 2010 — ARA/OAPI — Allrounder (Reprezentarea literei „A” cu două coarne)
   (Cauza T-174/10)
   2010/C 179/73
   Limba în care a fost formulată acțiunea: germana

      Părțile

      Reclamantă: ara AG (Langenfeld, Germania) (reprezentant: M. Gail, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Allrounder SARL (Saarburg, Franța)

      Concluziile reclamantei

               —

               Anularea Deciziei Camerei întâi de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 26 ianuarie 2010 în cauza R 481/2009-1;

               —

               obligarea Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

      Solicitantul mărcii comunitare: Allrounder SARL.

      Marca comunitară vizată: Marcă figurativă care reprezintă litera A cu două coarne, pentru produse din clasele 18 și 25

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în sprijinul opoziției: reclamanta

      Marca sau semnul invocat în sprijinul opoziției: În special o marcă verbală „A” pentru produse din clasele 18 și 25

      Decizia diviziei de opoziție: respinge opoziția

      Decizia camerei de recurs: respinge calea de atac

      Motivele invocate: încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 (1), întrucât există un risc de confuzie între mărcile în conflict.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 207/2009 al Consiliului din 26 februarie 2009 privind marca comunitară (JO L 78, p. 1)


title: Cauza C-451/08: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Oberlandesgerichts Düsseldorf (Germania) la 16 octombrie 2008 — Helmut Müller GmbH/Bundesanstalt für Immobilienaufgaben

text:
               10.1.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 6/12

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Oberlandesgerichts Düsseldorf (Germania) la 16 octombrie 2008 — Helmut Müller GmbH/Bundesanstalt für Immobilienaufgaben
   (Cauza C-451/08)
   (2009/C 6/20)
   Limba de procedură: germana
   Instanța de trimitere
   Oberlandesgericht Düsseldorf
   Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Helmut Müller GmbH

      Pârâtă: Bundesanstalt für Immobilienaufgaben
   Întrebările preliminare

               1)

               Noțiunea de contract de achiziții publice de lucrări de la articolul 1 alineatul (2) litera (b) din Directiva 2004/18/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 31 martie 2004 privind coordonarea procedurilor de atribuire a contractelor de achiziții publice de lucrări, de bunuri și de servicii (1) trebuie interpretată în sensul că efectuarea de lucrări este realizată în mod material sau fizic pentru autoritatea contractantă și în interesul economic direct al acesteia?

               2)

               În măsura în care noțiunea de contracte de achiziții publice de lucrări în sensul articolului 1 alineatul (2) litera (b) din Directiva 2004/18/CE nu permite să se facă abstracție de elementul „obținere”: se poate admite în temeiul celei de a doua ipoteze vizate de această dispoziție că există o astfel de „obținere” atunci când lucrările trebuie să îndeplinească un obiectiv public definit pentru autoritatea contractantă (să servească, spre exemplu, dezvoltării urbanistice a unei părți dintr-o comună) și când acel contract conferă autorității contractante competența de a se asigura că obiectivul public va fi atins și că lucrarea va fi efectuată cu acest scop?

               3)

               Noțiunea de contract de achiziții publice de lucrări impune, în prima sau în a doua ipoteză vizată de articolul 1 alineatul (2) litera (b) din Directiva 2004/17/CE, ca executantul de lucrări să fie ținut direct sau indirect să efectueze lucrările? Trebuie să existe posibilitatea ca o astfel de obligație să fie exigibilă în fața unei instanțe?

               4)

               Noțiunea de contract de achiziții publice de lucrări presupune, în temeiul celei de a treia ipoteze vizate la articolul 1 alineatul (2) litera (b) din Directiva 2004/17/CE, ca executantul de lucrări să fie ținut să efectueze lucrări sau ca aceste lucrări să formeze obiectul contractului?

               5)

               Contracte prin care, prin intermediul nevoilor menționate de autoritatea contractantă, circumscrierea unei lucrări care trebuie contruită unui obiectiv public definit trebuie să fie garantată și prin care autoritatea contractantă (în temeiul acordului contractual) este învestită în același timp (în interes propriu indirect) cu competența de a se asigura că lucrarea ar putea fi destinată îndeplinirii obiectivului public definit sunt cuprinse în noțiunea de contracte de achiziții publice de lucrări în sensul celei de a treia ipoteze vizate de articolul 1 alineatul (2) litera (b) din Directiva 2004/17/CE?

               6)

               Situația în care lucrările de construcție trebuie să fie efectuate conform unor proiecte verificate și aprobate de către autoritatea contractantă este cuprinsă în noțiunea „necesități precizate de autoritatea contractantă” în sensul articolului 1 alineatul (2) din Directiva 2004/18/CE?

               7)

               Se exclude concesionarea lucrărilor publice în temeiul articolului 1 alienatul (3) din Directiva 2004/18/CE în cazul în care concesionarul este sau devine proprietar al terenului pe care lucrarea trebuie efectuată sau în cazul în care concesionarea s-a realizat pe durată nedeterminată?

               8)

               Directiva 2004/18/CE se aplică (fapt care implică obligația pentru autoritatea contractantă de a iniția o procedură de atribuire de contracte de achiziții publice) atunci când cumpărarea terenului de către un terț și atribuirea unui contract de achiziții publice de lucrări sunt decalate în timp, când, la momentul încheierii tranzacției privind terenul, contractul de achiziții publice de lucrări nu a fost încă atribuit, însă, la momentul respectiv, autoritatea contractantă are intenția de a atribui un astfel de contract?

               9)

               Operațiunile distincte, aflate însă în legătură, privind cesionarea unui teren și atribuirea unui contract de achiziții publice de lucrări trebuie considerate un ansamblu atunci când se are în vedere această atribuire la momentul încheierii vânzării terenului și când persoanele interesate au constituit în mod conștient o legătură strânsă din punct de vedere material și de asemenea, dacă este cazul, cronologic între contractele diferite (a se vedea Hotărârea din 10 noiembrie 2005, Stadt Mödling, C-29/04)?

      (1)  JO L 134, p. 114, Ediție specială, 06/vol. 8, p. 116.


               2.7.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 150/12

         Acțiune introdusă la data de 30 aprilie 2009 de către Autoritatea AELS de Supraveghere împotriva Islandei
   (Cauza E-5/09)
   2009/C 150/13
   La data de 30 aprilie 2009, Autoritatea AELS de Supraveghere, reprezentată de Bjørnar Alterskjær și Ólafur Jóhannes Einarsson, în calitate de agenți ai Autorității AELS de Supraveghere, 35, Rue Belliard, B-1040 Bruxelles, a introdus o acțiune împotriva Islandei la Curtea de Justiție a AELS.
   Autoritatea AELS de Supraveghere solicită Curții de justiție a AELS să declare următoarele:

               1.

               Prin neadoptarea sau necomunicarea către Autoritate, în termenul prevăzut, a măsurilor necesare punerii în aplicare a actului menționat, inter alia, la punctul 7b din anexa IX la Acordul privind Spațiul Economic European (Directiva 2005/68/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 16 noiembrie 2005 privind reasigurarea și de modificare a Directivelor 73/239/CEE, 92/49/CEE ale Consiliului, precum și a Directivelor 98/78/CE și 2002/83/CE), astfel cum au fost adaptate la Acordul privind SEE prin protocolul 1, Republica Islanda nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în conformitate cu dispozițiile articolului 64 alineatul (1) din act și ale articolului 7 din Acordul privind SEE,
               precum și

               2.

               Republica Islanda suportă cheltuielile aferente procedurii.

      Situația de fapt și de drept și motivele invocate:

               —

               cauza face referire la nepunerea în aplicare a unei directive privind reasigurarea;

               —

               Autoritatea AELS de Supraveghere susține că guvernul Islandei nu a furnizat nicio informație referitoare la punerea în aplicare a directivei în legislația islandeză;

               —

               Autoritatea AELS de Supraveghere susține că guvernul Islandei nu a contestat faptul că nu a pus în aplicare directiva.


title: Rectificarea comunicării din Jurnalul Oficial privind cauza T-127/05 ( JO C 56, 10.3.2007 p. 28 )

text:
               28.4.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 96/43

         Rectificarea comunicării din Jurnalul Oficial privind cauza T-127/05

      (
            „Jurnalul Oficial al Uniunii Europene ”C 56 din 10 martie 2007, p. 28
         )

   (2007/C 96/90)
   Comunicarea din JO privind cauza T-127/05, Lootus Teine Osaühing/Consiliu, se va citi după cum urmează:

         „Ordonanța Tribunalului de Primă Instanță din data de 9 ianuarie 2007 — Lootus Teine Osaühing/Consiliu
         (Cauza T-127/05) (1)

         («Acțiune în anulare - Regulamentul (CE) nr. 2269/2004 al Consiliului și Regulamentul (CE) nr. 2270/2004 - Pescuit - Posibilitățile de pescuit al speciilor de adâncime pentru noile state membre care au aderat în 2004 - Persoane vizate direct și individual - Inadmisibilitate»)
         (2007/C 56/56)
         Limba de procedură: engleza
         Părțile

            Reclamantă: Lootus Teine Osaühing (Lootus) (Tartu, Estonia) (reprezentanți: T. Sild și K. Martin, avocats)

            Pârât: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: A. de Gregorio Merino, F. Ruggeri Laderchi și A. Westerhof Lörefflerova, agenți)

            Intervenientă în interesul reclamantei: Republica Estonia (reprezentant: L. Uibo, agent)

            Intervenientă în interesul pârâtei: Comisia Comunităților Europene (reprezentant: K. Banks, agent)
         Obiectul cauzei
         Cerere de anulare parțială, pe de o parte, a anexei la Regulamentul (CE) nr. 2269/2004 al Consiliului din 20 decembrie 2004 de modificare a Regulamentelor (CE) nr. 2340/2002 și 2347/2002 privind posibilitățile de pescuit al speciilor de adâncime pentru noile state membre care au aderat în 2004 (JO L 396, p.1) și pe de altă parte, a părții 2 a anexei la Regulamentul (CE) nr. 2270/2004 al Consiliului din 22 decembrie 2004, de stabilire pentru 2005 și 2006 a posibilităților de pescuit deschise navelor Comunității, pentru anumite rezerve de pești de adâncime (JO L 396, p. 4), în măsura în care aceste dispoziții privesc posibilitățile de pescuit recunoscute Estoniei.
         Dispozitivul ordonanței

                     1)

                     Respinge acțiunea ca inadmisibilă.

                     2)

                     Reclamanta suportă propriile cheltuieli, precum și pe cele ale Consiliului.

                     3)

                     Comisia își suportă propriile cheltuieli.”

      (1)  JO C 115 din 14.5.2005.


title: Cauza C-191/11: Ordonanța Curții (Camera a opta) din 8 februarie 2012 — Yorma's AG/Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale), Norma Lebensmittelfilialbetrieb GmbH & Co. KG [Recurs — Marcă comunitară — Regulamentul (CE) nr. 40/94 — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a unei mărci comunitare figurative care cuprinde elementul verbal „yorma’s” — Marcă comunitară verbală anterioară NORMA — Motiv relativ de refuz — Risc de confuzie]

text:
               5.5.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 133/11

         Ordonanța Curții (Camera a opta) din 8 februarie 2012 — Yorma's AG/Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale), Norma Lebensmittelfilialbetrieb GmbH & Co. KG
   (Cauza C-191/11) (1)

   (Recurs - Marcă comunitară - Regulamentul (CE) nr. 40/94 - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a unei mărci comunitare figurative care cuprinde elementul verbal „yorma’s” - Marcă comunitară verbală anterioară NORMA - Motiv relativ de refuz - Risc de confuzie)
   2012/C 133/19
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Recurentă: Yorma's AG (reprezentant: A. Weiß, avocat)

      Celelalte părți în proces: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: G. Schneider, agent), Norma Lebensmittelfilialbetrieb GmbH & Co. KG (representant: A. Parr, avocat)

      Obiectul

   Recurs formulat împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera întâi) din 15 februarie 2011, Yorma’s/OAPI — Norma Lebensmittelfilialbetrieb (YORMA’S) (T-213/09), prin care Tribunalul a respins acțiunea în anulare formulată împotriva Deciziei Camerei întâi de recurs a OAPI din 20 februarie 2009 de respingere a înregistrării semnului figurativ care cuprinde elementul verbal „yorma’s” drept marcă comunitară pentru anumite servicii din clasele 35 și 42 și de admitere a opoziției formulate de titularul mărcii comunitare verbale anterioare „NORMA” — Risc de confuzie între două mărci — Apreciere eronată a similitudinii mărcilor și a serviciilor în cauză — Încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 40/94

      Dispozitivul

               1.

               Respinge recursul.

               2.

               Obligă Yorma's AG la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 211, 16.7.2011.


title: Cauza T-394/09: Acțiune introdusă la 5 octombrie 2009 — General Bearing/OAPI (GENERAL BEARING CORPORATION)

text:
               5.12.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 297/26

         Acțiune introdusă la 5 octombrie 2009 — General Bearing/OAPI (GENERAL BEARING CORPORATION)
   (Cauza T-394/09)
   2009/C 297/39
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: General Bearing Corp. (West Nyack, Statele Unite) (reprezentant: A. Dellmeier Beschorner, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Concluziile reclamantei

               —

               Anularea Deciziei Camerei întâi de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) adoptate la 16 iulie 2009 în cauza R 73/2009-1;

               —

               obligarea pârâtului la înregistrarea mărcii comunitare vizate;

               —

               obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată efectuate în cadrul procedurii din fața Tribunalului și

               —

               stabilirea unei date pentru ședință în cazul în care se consideră necesar.

      Motivele și principalele argumente

      Marca comunitară vizată: marca verbală „GENERAL BEARING CORPORATION” pentru produse din clasele 7 și 12

      Decizia examinatorului: respinge cererea de înregistrare a mărcii comunitare

      Decizia camerei de recurs: respinge recursul

      Motivele invocate: încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (b), a articolului 7 alineatul (1) litera (c) și a articolului 7 alineatul (2) din Regulamentul nr. 207/2009 al Consiliului, precum și a principiilor generale ale dreptului mărcilor întrucât camera de recurs a considerat în mod greșit că marca comunitară vizată nu poate fi înregistrată din cauza caracterului său pur descriptiv


title: Cauza F-119/15: Acțiune introdusă la 20 august 2015 – ZZ/Europol

text:
               26.10.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 354/56

         Acțiune introdusă la 20 august 2015 – ZZ/Europol
   (Cauza F-119/15)
   (2015/C 354/67)
   Limba de procedură: neerlandeza

      Părțile

      Reclamant: ZZ (reprezentanți: W.J. Dammingh și N.D. Dane, avocați)

      Pârât: Oficiul European de Poliție (Europol)

      Obiectul și descrierea litigiului

   Anularea deciziei Europol, adoptată pentru punerea în executare a unei hotărâri a Tribunalului, prin care se confirmă refuzul de a acorda reclamantului un contract pe perioadă nedeterminată și i se oferă o sumă forfetară de o valoare care, potrivit reclamantului, nu este suficientă pentru a compensa prejudiciul pe care pretinde că l-a suferit ca urmare a neexecutării hotărârilor Tribunalului

      Concluziile reclamantului

               —

               Anularea deciziei Europol din 29 iulie 2014, în măsura în care această decizie nu acordă reclamantului un contract pe perioadă nedeterminată și în măsura în care îi oferă o valoare de compensare de 10  000 de euro, precum și a deciziei din 22 mai 2015, în măsura în care respinge reclamația introdusă de acest reclamant împotriva deciziei din 29 iulie 2014;

               —

               obligarea Europol la plata cheltuielilor de judecată, inclusiv a onorariilor avocațiale.


title: Cauza C-173/12 P: Recurs introdus la 11 aprilie 2012 de Verenigde Douaneagenten BV împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a șaptea) din 10 februarie 2012 în cauza T-32/11, Verenigde Douaneagenten/Comisia

text:
               23.6.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 184/4

         Recurs introdus la 11 aprilie 2012 de Verenigde Douaneagenten BV împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a șaptea) din 10 februarie 2012 în cauza T-32/11, Verenigde Douaneagenten/Comisia
   (Cauza C-173/12 P)
   2012/C 184/07
   Limba de procedură: olandeza

      Părțile

      Recurentă: Verenigde Douaneagenten BV (reprezentant: S.H.L. Moolenaar, avocat)

      Cealaltă parte în proces: Comisia Europeană

      Concluziile recurentei

               —

               Anularea hotărârii, potrivit motivelor de recurs invocate;

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

               1.

                     Primele două motive de recurs
                   privesc o eroare de drept săvârșită de Tribunal și determinată de constatarea că intimata ar fi concluzionat în mod întemeiat că certificatele de circulație a mărfurilor EUR.1 fuseseră eliberate în urma unei prezentări eronate a situației de fapt de către exportator.
               Cu privire la acest aspect, Tribunalul s-a întemeiat doar pe adresa emisă de Departement van Economische Zaken (ministerul economiei), întocmită deja cu doi ani și jumătate înaintea efectuării efective a exportului, care este susceptibilă de mai multe interpretări, precum și pe o aplicare eronată nerelevantă a regimului de cumulare, ocazie în care Tribunalul arată în continuare că această aplicare ar fi complicată și în privința autorităților.
               În același timp, Tribunalul nu ține seama de faptul că, în cadrul procedurii desfășurate la Gerechtshof te Amsterdam, autoritățile vamale din Țările de Jos au declarat că nu puteau dovedi că eliberarea certificatelor de circulație a mărfurilor EUR.1 ar fi fost determinată de prezentarea eronată a situației de fapt de către exportator.

               2.

                     Al treilea și al patrulea motiv de recurs
                   privesc o eroare de drept săvârșită de Tribunal și determinată de constatarea că autoritățile vamale din Curaçao nu au avut cunoștință sau ar fi trebuit să aibă cunoștință, la momentul eliberării certificatelor de circulație a mărfurilor EUR.1, că mărfurile în discuție nu erau vizate de tratamentul preferențial.
               În motivarea hotărârii, Tribunalul nu a luat în considerare faptul că, înainte de eliberarea certificatelor de circulație a mărfurilor EUR.1, Departement van Economische Zaken efectuase cel puțin un control în incintele exportatorului situate la Curaçao. În plus, Tribunalul nu a luat în considerare împrejurarea că, la momentul eliberării certificatelor de circulație a mărfurilor EUR.1, autoritățile vamale din Curaçao efectuaseră controlul asupra originii zahărului în discuție în legătură cu prelucrarea acestuia, în scopul verificării regimului ales.
               În continuare, Tribunalul nu ține seama de faptul că certificatele de circulație a mărfurilor EUR.1 au fost eliberate de autoritățile vamale pe baza certificatelor de origine sub forma formularelor A (denumite în continuare „formulare A”), care nu puteau determina eliberarea certificatelor de circulație a mărfurilor EUR.1.
               La sosirea materiei prime la Curaçao, aceleași autorități vamale au recepționat formularele A. Recurenta nu poate fi considerată răspunzătoare de împrejurarea că autoritățile vamale din Curaçao au pierdut formularele A respective în urma unui incendiu al arhivei acestora. Întrucât în prezent arhiva este distrusă, nu mai este posibilă verificarea documentelor aflate la dispoziția autorităților vamale.
               Concluzia Tribunalului, potrivit căreia administratorul a remis aceste documente membrilor delegației Comisiei și că acestea ar fi deținute de această instituție, nu este întemeiată. O asemenea împrejurare izolată nu poate determina concluzia privind inexistența formularelor A, dacă sunt avute în vedere considerațiile precedente.


title: Cauza C-141/08 P: Hotărârea Curții (Camera întâi) din 1 octombrie 2009 — Foshan Shunde Yongjian Housewares & Hardware Co. Ltd/Consiliul Uniunii Europene, Comisia Comunităților Europene, Vale Mill (Rochdale) Ltd, Pirola SpA, Colombo New Scal SpA, Republica Italiană [Recurs — Politică comercială — Dumping — Importuri de mese de călcat originare din China — Regulamentul (CE) nr. 384/96 — Articolul 2 alineatul (7) litera (c) și articolul 20 alineatele (4) și (5) — Statutul de întreprindere care funcționează în condiții de economie de piață — Dreptul la apărare — Anchetă antidumping — Termene acordate întreprinderilor pentru a și prezenta observațiile]

text:
               21.11.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 282/9

         Hotărârea Curții (Camera întâi) din 1 octombrie 2009 — Foshan Shunde Yongjian Housewares & Hardware Co. Ltd/Consiliul Uniunii Europene, Comisia Comunităților Europene, Vale Mill (Rochdale) Ltd, Pirola SpA, Colombo New Scal SpA, Republica Italiană
   (Cauza C-141/08 P) (1)

   (Recurs - Politică comercială - Dumping - Importuri de mese de călcat originare din China - Regulamentul (CE) nr. 384/96 - Articolul 2 alineatul (7) litera (c) și articolul 20 alineatele (4) și (5) - Statutul de întreprindere care funcționează în condiții de economie de piață - Dreptul la apărare - Anchetă antidumping - Termene acordate întreprinderilor pentru a și prezenta observațiile)
   2009/C 282/16
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Recurentă: Shunde Yongjian Housewares & Hardware Co. Ltd (reprezentanți: J.-F. Bellis, avocat, G. Vallera, Barrister)

      Celelalte părți în proces: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: J.-P. Hix, agent, E. McGovern, barrister, B.O'Connor, solicitor), Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: H. van Vliet, T. Scharf și K.Talabér-Ritz, agenți), Vale Mill (Rochdale) Ltd, Pirola SpA, Colombo New Scal SpA (reprezentanți: G. Berrische și G. Wolf, avocați), Republica Italiană (reprezentanți: R. Adam, agent și W. Ferrante, avvocato dello Stato)

      Obiectul

   Recurs formulat împotriva hotărârii Tribunalului de Primă Instanță (Camera a șasea) din 29 ianuarie 2008, Foshan Shunde Yongjian Housewares & Hardware/Consiliul (T 206/07) prin care Tribunalul a respins acțiunea formulată de reclamantă, având ca obiect anularea Regulamentului (CE) nr. 452/2007 al Consiliului din 23 aprilie 2007 de impunere a unei taxe antidumping definitive și de percepere definitivă a taxei provizorii aplicate la importurile de mese de călcat originare din Republica Populară Chineză și din Ucraina (JO L 109, p. 12) în măsura în care impune o taxă antidumping la importurile de mese de călcat produse de recurentă — Eroare de drept care rezultă din inexactitatea materială a constatărilor efectuate de Tribunal și din absența unei sancțiuni corelative încălcării dreptului la apărare, constatată de Tribunal — Interpretarea articolului 2 alineatul (7) litera (c) și a articolului 20 alineatele (4) și (5) din Regulamentul (CE) nr. 384/96 al Consiliului din 22 decembrie 1995 privind protecția împotriva importurilor care fac obiectul unui dumping din partea țărilor care nu sunt membre ale Comunității Europene (JO 1996, L 56, p.1, Ediție specială 11/vol. 12, p. 223) — Noțiunea de întreprindere „care funcționează în condiții de economie de piață” și domeniul de aplicare a termenului minim de 10 zile aflat la dispoziția unei întreprinderi care face obiectul unei anchete antidumping pentru a-și prezenta observațiile eventuale

      Dispozitivul

               1.

               Anulează Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță al Comunităților Europene din 29 ianuarie 2008, Foshan Shunde Yongjian Housewares & Hardware/Consiliul (T 206/07), în măsura în care Tribunalul s a pronunțat în sensul că dreptul la apărare al Foshan Shunde Yongjian Housewares & Hardware Co. Ltd nu a fost afectată de încălcarea articolului 20 alineatul (5) din Regulamentul (CE) nr. 384/96 al Consiliului din 22 decembrie 1995 privind protecția împotriva importurilor care fac obiectul unui dumping din partea țărilor care nu sunt membre ale Comunității Europene.

               2.

               Anulează Regulamentul (CE) nr. 452/2007 al Consiliului din 23 aprilie 2007 de impunere a unei taxe antidumping definitive și de percepere definitivă a taxei provizorii aplicate la importurile de mese de călcat originare din Republica Populară Chineză și din Ucraina, în măsura în care prin acesta se impune o taxă antidumping asupra importurilor de mese de călcat fabricate de Foshan Shunde Yongjian Housewares & Hardware Co. Ltd.

               3.

               Obligă Consiliul Uniunii Europene la plata cheltuielilor de judecată aferente celor două proceduri.

               4.

               Comisia Comunităților Europene, Vale Mill (Rochdale) Ltd, Pirola SpA, Colombo New Scal SpA și Republica Italiană suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 158, 21.6.2008.