title: Cauza T-750/20: Acțiune introdusă la 18 decembrie 2020 – Correia/CESE

text:
               15.2.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 53/56

      Acțiune introdusă la 18 decembrie 2020 – Correia/CESE
      (Cauza T-750/20)
      (2021/C 53/73)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamantă: Paula Correia (Woluwe-Saint-Étienne, Belgia) (reprezentanți: L. Levi și M. Vandenbussche, avocați)

         Pârât: Comitetul Economic și Social European

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  declararea admisibilității și a temeiniciei acțiunii;

            și, în consecință

                  —

                  anularea Deciziei CESE din 8 aprilie 2020 de respingere a cererii de reconstituire a carierei reclamantei și, în măsura în care este cazul, anularea deciziei implicite de respingere a reclamației intervenite la 8 noiembrie 2020;

                  —

                  obligarea CESE la plata restanțelor salariale și a beneficiilor financiare derivate, majorate cu dobânzi de întârziere fixate la rata Băncii Centrale Europene, majorată cu două puncte;

                  —

                  obligarea CESE la plata sumei de 2 000 de euro cu titlu de prejudiciu moral;

                  —

                  obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamanta invocă patru motive.

                  1.

                  Primul motiv este întemeiat pe încălcarea garanțiilor procedurale enunțate la articolul 41 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene (denumită în continuare „carta”) și pe încălcarea principiului nediscriminării. Reclamanta arată că modul în care Comitetul Economic și Social European (CESE) ia deciziile de promovare sau de reclasificare a agenților temporari ai secretariatelor grupurilor aduce atingere garanțiilor procedurale prevăzute la articolul 41 din cartă. Această situație este valabilă în cazul tuturor deciziilor de nepromovare sau de reclasificare a reclamantei de la intrarea sa în funcție. Reclamanta afirmă, pe de o parte, că aceste decizii sunt lipsite de motivare și, pe de altă parte, că niciun text, decizie generală sau comunicare nu precizează care sunt criteriile care ar fi reținute și aplicate pentru identificarea agenților temporari care urmează să fie promovați sau reclasificați.

                  2.

                  Al doilea motiv este întemeiat pe încălcarea principiului securității juridice. Reclamanta consideră în această privință că, deși CESE dispune într-adevăr de o putere de apreciere pentru a stabili criteriile și modalitățile de aplicare a articolului 10 din Regimul aplicabil celorlalți agenți ai Uniunii Europene, aceste criterii și modalități trebuie, în schimb, să garanteze gradul de previzibilitate impus de dreptul Uniunii. Or, trebuie să se constate că această situație nu se regăsește din moment ce nu există criterii, a fortiori clare și transparente, care să permită agenților temporari să știe cum și în ce condiții va interveni o promovare sau o reclasificare care determină încheierea unui act adițional.

                  3.

                  Al treilea motiv este întemeiat pe eroarea vădită de apreciere întrucât decizia de a nu proceda la reclasificarea reclamantei decât de trei ori din anul 2004 este afectată de o eroare vădită de apreciere, chiar dacă trebuia să se țină seama de criteriile rezultate din pretinsa practică constantă aplicabilă în cadrul CESE.

                  4.

                  Al patrulea motiv este întemeiat pe încălcarea obligației de diligență. Reclamanta apreciază că interesele ei nu au fost luate în considerare atunci când autoritatea abilitată să încheie contractele a decis în legătură cu agenții care urmează să fie promovați sau reclasificați, iar aceasta începând cu intrarea sa în funcție.


title: Cauza T-751/20: Acțiune introdusă la 18 decembrie 2020 – KL/BEI

text:
               15.2.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 53/57

      Acțiune introdusă la 18 decembrie 2020 – KL/BEI
      (Cauza T-751/20)
      (2021/C 53/74)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamant: KL (reprezentanți: L. Levi și A. Champetier, avocate)

         Pârâtă: Banca Europeană de Investiții

         Concluziile

      Reclamantul solicită Tribunalului:

                  —

                  declararea prezentei acțiuni admisibilă și nefondată;

                  —

                  în consecință, anularea deciziei BEI din 18 mai 2020 potrivit căreia certificatele medicale ale reclamantului din 18 martie până în 18 aprilie și din 20 aprilie până în 20 mai nu ar fi valabile în raport cu articolul 3.3 din Anexa X din dispozițiile administrative;

                  —

                  dacă va fi necesar, anularea deciziei din data de 12 septembrie 2020 de respingere a plângerii administrative a reclamantului împotriva deciziei inițiale din 18 mai 2020;

                  —

                  obligarea BEI la repararea prejudiciului moral al reclamantului;

                  —

                  obligarea BEI la plata tuturor cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamantul invocă două motive.

                  1.

                  Primul motiv întemeiat pe încălcarea articolului 3.3 din Anexa X din dispozițiile administrative. În special, reclamantul apreciază că acest articol nu este aplicabil, pentru motivul că în speță nu există un caz justificat care ar permite serviciului medical să respingă certificatele medicale pe care le-a prezentat.

                  2.

                  Al doilea motiv întemeiat pe încălcarea obligației de solicitudine și a principiului proporționalității, precum și pe un abuz de drept. Reclamantul susține în această privință că atitudinea pârâtei doar îi agravează starea de sănătate deja extrem de fragilă, pentru motivul că deciziile contestate, întrucât i-au refuzat validitatea celor două certificate medicale ale sale pentru perioadele cuprinse între 18 martie și 18 aprilie și între 20 aprilie și 20 mai 2020 și întrucât l-au amenințat cu aplicarea de sancțiuni disciplinare, îi exacerbează puternic starea generalizată de anxietate.


title: Cauza T-752/20: Acțiune introdusă la 21 decembrie 2020 – IMG/Comisia

text:
               15.2.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 53/58

      Acțiune introdusă la 21 decembrie 2020 – IMG/Comisia
      (Cauza T-752/20)
      (2021/C 53/75)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamant: International Management Group (IMG) (Bruxelles, Belgia) (reprezentanți: L. Levi și J.-Y. de Cara, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Concluziile

      Reclamantul solicită Tribunalului:

                  —

                  constatarea faptului că prezenta acțiune este admisibilă și întemeiată;
                  în consecință,

                  —

                  declararea faptului că răspunderea extracontractuală a Comisiei Europene este angajată;

                  —

                  obligarea pârâtei la repararea prejudiciului suferit de reclamant, evaluat, sub rezerva modificării, la 10 000 de euro pe lună pentru o perioadă care începe la jumătatea lunii decembrie a anului 2015 și se desfășoară până la pronunțarea hotărârii care urmează să intervină pentru prejudiciul moral și la 2,1 milioane de euro pentru prejudiciul material (urmând a fi majorate cu dobânzi de întârziere);

                  —

                  obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii sale având ca obiect repararea prejudiciului material și moral pe care pretinde că l-ar fi suferit ca urmare a conduitei Comisiei și a Oficiului European de Luptă Antifraudă (OLAF) în cadrul investigării care l-a vizat, reclamantul invocă motivele următoare.

                  1.

                  În ceea ce privește conduita culpabilă a OLAF, reclamantul invocă nelegalitățile următoare.

                              a)

                              În ceea ce privește cadrul investigării, reclamantul invocă încălcarea articolului 1 din Regulamentul nr. 883/2013 (1), a articolului 2 din Decizia 1999/3522 (2), a articolului 8.1 din Orientările pentru personalul OLAF în ceea ce privește procedurile de investigare și a obligației de diligență.

                              b)

                              În ceea ce privește interpretarea eronată a noțiunii de organizație internațională, reclamantul invocă încălcarea articolelor 53 și 53d din Regulamentul nr. 1605/2002 (3), a articolului 43 din Regulamentul nr. 2342/2002 (4) și, în măsura în care se va dovedi necesar, a articolului 58 din Regulamentul nr. 966/2012 (5), precum și a articolului 43 din Regulamentul nr. 1268/2012 (6). Reclamantul invocă de asemenea încălcarea dreptului internațional și a obligației de diligență.

                              c)

                              În ceea ce privește desfășurarea investigării, reclamantul invocă încălcarea articolului 9 din Regulamentul nr. 883/2013, a articolului 8.5 din orientările OLAF, a principiului imparțialității, a regulilor privind administrarea probelor, a obligației de diligență și a prezumției de nevinovăție.

                              d)

                              În ceea ce privește redactarea raportului, reclamantul invocă încălcarea articolului 9 din Regulamentul nr. 883/2013, a principiului imparțialității, a regulilor privind administrarea probelor, a obligației de diligență și a prezumției de nevinovăție.

                  2.

                  În ceea ce privește conduita culpabilă a OLAF și a Comisiei, reclamantul susține că, din cauza scurgerilor de informații care au condus la publicarea raportului final al OLAF, Comisia și OLAF au încălcat obligația de confidențialitate, articolul 10 din Regulamentul nr. 883/2013, articolul 8 din orientările OLAF și articolul 339 TFUE, precum și obligația de diligență și solicitudine.

         (1)  Regulamentul (UE, Euratom) nr. 883/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 11 septembrie 2013 privind investigațiile efectuate de Oficiul European de Luptă Antifraudă (OLAF) și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 1073/1999 al Parlamentului European și al Consiliului și a Regulamentului (Euratom) nr. 1074/1999 al Consiliului (JO 2013, L 248, p. 1).

         (2)  Decizia 1999/352/CE, CECO, Euratom a Comisiei din 28 aprilie 1999 de instituire a Oficiului European de Lupta Antifraudă (OLAF) (JO 1999, L 136, p. 20, Ediție specială, 01/vol. 2, p. 148).

         (3)  Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1605/2002 al Consiliului din 25 iunie 2002 privind regulamentul financiar aplicabil bugetului general al Comunităților Europene (JO 2002, L 248, p. 1, Ediție specială, 01/vol. 3, p. 198).

         (4)  Regulamentul (CE, Euratom) nr. 2342/2002 al Comisiei din 23 decembrie 2002 de stabilire a normelor de aplicare a Regulamentului (CE, Euratom) nr. 1605/2002 al Consiliului privind regulamentul financiar aplicabil bugetului general al Comunităților Europene (JO 2002, L 357, p. 1, Ediție specială, 01/vol. 4, p. 3).

         (5)  Regulamentul (UE, Euratom) nr. 966/2012 al Parlamentului European și al Consiliului din 25 octombrie 2012 privind normele financiare aplicabile bugetului general al Uniunii și de abrogare a Regulamentului (CE, Euratom) Nr. 1605/2002 al Consiliului (JO 2012, L 298, p. 1).

         (6)  Regulamentul delegat (UE) nr. 1268/2012 al Comisiei din 29 octombrie 2012 privind normele de aplicare a Regulamentului (UE, Euratom) nr. 966/2012 al Parlamentului European și al Consiliului privind normele financiare aplicabile bugetului general al Uniunii (JO 2012, L 362, p. 1).


title: Cauza T-753/20: Acțiune introdusă la 21 decembrie 2020 – Green Power Technologies/Comisia

text:
               15.2.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 53/59

      Acțiune introdusă la 21 decembrie 2020 – Green Power Technologies/Comisia
      (Cauza T-753/20)
      (2021/C 53/76)
      Limba de procedură: spaniola

         Părțile

         Reclamantă: Green Power Technologies, SL (Bollullos de la Mitación, Spania) (reprezentanți: A. León González și A. Martínez Solís, abogados)

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  să constate și să declare că OLAF, prin intermediul raportului său din 9 iulie 2018, și Comisia, prin intermediul deciziei sale de ratificare și de validare a raportului menționat în cadrul procedurii de recuperare deschise, au încălcat acquis-ul Uniunii și, în consecință, să anuleze raportul amintit și procedura deschisă de Comisie;

                  —

                  să constate și să declare că au fost îndeplinite în mod corect obligațiile contractuale care îi reveneau în temeiul proiectului POWAIR (proiectul nr. 256759) și, în consecință, să declare ca fiind eligibile cheltuielile al căror cuantum se dorește a fi recuperat prin intermediul notelor de debit nr. 3242010798 și nr. 3242010800 emise de Comisie;

                  —

                  având în vedere cele ce precedă, să declare că reclamația emisă de Comisie pentru suma de 175 426,24 euro este neîntemeiată și nelegală și, prin urmare, să anuleze notele de debit nr. 3242010798 și nr. 3242010800 emise de Comisie, precum și scrisoarea de informare prealabilă din 24 mai 2019 [Ares (2019)3414531] care stă la baza lor, precum și actele ulterioare acestora;

                  —

                  în subsidiar, în cazul în care nu se declară nulitatea notelor de debit, să se constate răspunderea Comisiei pentru îmbogățire fără justă cauză;

                  —

                  să oblige Comisia la plata cheltuielilor de judecată sau, în cazul în care pretențiile reclamantei din prezenta cerere nu sunt admise, să nu o oblige pe reclamantă la plata cheltuielilor de judecată, având în vedere complexitatea prezentei cauze, precum și îndoielile de fapt și de drept pe care le prezintă.

         Motivele și principalele argumente

      Prin prezenta acțiune se solicită Tribunalului, mai întâi, să constate și să declare că OLAF a încălcat acquis-ul Uniunii și, ca urmare a acestei constatări, să anuleze raportul menționat [ref. B.4(2017)4393 cauza nr. OF/2015/0759/B4].
      Prin această acțiune se solicită totodată, în temeiul articolului 272 TFUE, să se constate și să se declare că reclamanta a îndeplinit în mod corect obligațiile contractuale care îi reveneau în temeiul contractului încheiat în cadrul 7th Research Framework Programme Grant Agreement („FP7”), ca participantă în proiectul POWAIR (proiectul nr. 256759), și, în consecință, să se constate nelegalitatea dispunerii rambursării sumelor datorate și daunelor interese indicate în notele de debit nr. 3242010798 și nr. 3242010800 emise de Comisie.
      În susținerea acțiunii, reclamanta invocă cinci motive.

                  1.

                  Primul motiv, întemeiat pe încălcarea drepturilor fundamentale ale Uniunii Europene.

                              —

                              În această privință, se afirmă că în prezenta cauză s-a produs o încălcare vădită a drepturilor fundamentale garantate de tratate și de acquis-ul Uniunii. În acest sens, nu numai că sunt eligibile toate cheltuielile a căror recuperare se solicită, având în vedere că au fost executate în mod complet toate proiectele, ci și, în cadrul desfășurării procedurii, s-au produs vicii flagrante care constituie o încălcare a acquis-ului Uniunii.

                  2.

                  Al doilea motiv, întemeiat pe eligibilitatea cheltuielilor a căror recuperare se solicită.

                              —

                              În această privință, se susține că OLAF și Comisia fac afirmații care se întemeiază pe aspecte pe cât de nesemnificative, pe atât de eronate.

                              —

                              De asemenea, se afirmă că nici OLAF, nici Comisia nu au reușit să înțeleagă în mod corect modelul de afaceri al entității reclamante, pe bază tehnologică, în pofida eforturilor de natură argumentativă depuse de această entitate pe durata fazei de anchetă desfășurate de OLAF. În acest sens, din conținutul anumitor considerații din raportul final, menținute ca certe de către Comisie în procedurile în contradictoriu deschise, se deduce obținerea unei serii de probe care reprezintă o apreciere eronată și deformată a realității activității subvenționate desfășurate de reclamantă.

                              —

                              În orice caz, trebuie considerată eronată concluzia OLAF în sensul că GPTech nu deține un sistem pentru a cunoaște care este costul de execuție al fiecărui proiect subvenționat.

                  3.

                  Al treilea motiv, întemeiat pe eligibilitatea cheltuielilor a căror recuperare se solicită.

                              —

                              În această privință, reclamanta contestă în mod categoric că nu și-ar fi îndeplinit obligațiile contractuale.

                              —

                              Se precizează că, pentru a participa la proiect, reclamanta a trebuit să îi consacre mare parte din resurse sale. Lucrările realizate au avut un impact important asupra lucrătorilor întreprinderii și au contribuit la dezvoltarea Planului tehnologic. Aceasta este, în definitiv, ceea ce ajutoarele pentru cercetare și dezvoltare sunt menite să producă, și anume nu doar un impact economic asupra întreprinderii, ci și un impact tehnologic, care în acest caz s-a produs în mod evident.

                              —

                              Reclamanta precizează că OLAF utilizează în mod naiv și fără distincție ca măsură cantitativă a gradului de participare la proiect estimări subiective asupra orelor consacrate unor activități concrete, pretinzând că utilizează ca măsură a acestui grad de participare procentajele de participare la sarcini, deși nu există niciun angajament în nicio anexă tehnică care să se refere la un asemenea grad de participare.

                  4.

                  Al patrulea motiv, întemeiat pe încălcarea dreptului la bună administrare (articolul 41 din cartă) și a dreptului la apărare (articolele 47 și 48 din cartă).

                              —

                              Făcând referire la anexa 16 la raportul final al OLAF, precum și la observațiile realizate de Comisie, reclamanta insistă asupra lipsei de motivare care afectează această procedură de recuperare.

                              —

                              Se insistă de asemenea asupra aspectului că concluziile la care au ajuns atât OLAF, cât și Comisia au la bază documente care nu reflectă tot proiectul și realitatea acestuia, fie pentru că se referă doar la o parte dintre activitățile care compun proiectul POWAIR, fie pentru că iau ca bază o documentație inițială care nu poate servi drept temei pentru evaluarea execuției finale a proiectului, fie pentru că identifică autorii documentelor prin utilizarea metadatelor din fișierele Word, care nu reflectă realitatea.

                  5.

                  Al cincilea motiv, întemeiat pe îmbogățirea fără justă cauză a Comisiei, întrucât proiectele au fost executate și finalizate în mod corespunzător, astfel cum o dovedesc auditurile efectuate.


title: Cauza T-755/20: Acțiune introdusă la 21 decembrie 2020 – Nissan Motor/EUIPO – VDL Groep (VDL E-POWER)

text:
               15.2.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 53/61

      Acțiune introdusă la 21 decembrie 2020 – Nissan Motor/EUIPO – VDL Groep (VDL E-POWER)
      (Cauza T-755/20)
      (2021/C 53/77)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Nissan Motor Co. Ltd (Yokohama-shi, Japonia) (reprezentant: P. Martini-Berthon, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: VDL Groep BV (Eindhoven, Țările de Jos)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Solicitantul mărcii în litigiu: cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

         Marca în litigiu: marca Uniunii Europene verbală VDL E-POWER – cererea de înregistrare nr. 17 895 702

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție

         Decizia atacată: Decizia Camerei întâi de recurs a EUIPO din 20 octombrie 2020 în cauza R 2914/2019-1

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  Admiterea prezentei cereri de anulare;

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                  obligarea EUIPO și, dacă este cazul, a intervenientei la plata propriilor cheltuielilor de judecată și a celor efectuate de reclamantă.

         Motivele invocate

                  —

                  încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului;

                  —

                  încălcarea articolului 94 din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.


title: Cauza T-756/20: Acțiune introdusă la 21 decembrie 2020 – Nissan Motor/EUIPO – VDL Groep (VDL E-POWERED)

text:
               15.2.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 53/62

      Acțiune introdusă la 21 decembrie 2020 – Nissan Motor/EUIPO – VDL Groep (VDL E-POWERED)
      (Cauza T-756/20)
      (2021/C 53/78)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Nissan Motor Co. Ltd (Yokohama-shi, Japonia) (reprezentant: P. Martini-Berthon, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: VDL Groep BV (Eindhoven, Țările de Jos)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Solicitantul mărcii în litigiu: cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

         Marca în litigiu: marca Uniunii Europene verbală VDL E-POWER – cererea de înregistrare nr. 17 895 699

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție

         Decizia atacată: Decizia Camerei întâi de recurs a EUIPO din 20 octombrie 2020 în cauza R 2915/2019-1

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  Admiterea prezentei cereri de anulare;

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                  obligarea EUIPO și, dacă este cazul, a intervenientei la plata propriilor cheltuielilor de judecată și a celor efectuate de reclamantă.

         Motivele invocate

                  —

                  încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului;

                  —

                  încălcarea articolului 94 din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.


title: Cauza T-758/20: Acțiune introdusă la 22 decembrie 2020 – Monster Energy/EUIPO – Frito-Lay Trading Company (MONSTER)

text:
               15.2.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 53/63

      Acțiune introdusă la 22 decembrie 2020 – Monster Energy/EUIPO – Frito-Lay Trading Company (MONSTER)
      (Cauza T-758/20)
      (2021/C 53/79)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Monster Energy Co. (Corona, California, Statele Unite) (reprezentant: P. Brownlow, Solicitor)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Frito-Lay Trading Company GmbH (Berna, Elveția)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Titularul mărcii în litigiu: reclamanta din fața Tribunalului

         Marca în litigiu: marca Uniunii Europene verbală MONSTER – cererea de înregistrare a mărcii Uniunii Europene nr. 9 492 158

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de declarare a nulității

         Decizia atacată: Decizia Camerei a doua de recurs a EUIPO din 5 octombrie 2020 în cauza R 2927/2019-2

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                  anularea deciziei diviziei de anulare din 22 octombrie 2019 în măsura în care a revocat înregistrarea produselor din clasa 30;

                  —

                  respingerea cererii de revocare a înregistrării produselor din clasa 30;

                  —

                  obligarea EUIPO la plata propriilor cheltuieli de judecată, precum și a cheltuielilor de judecată efectuate de reclamantă.

         Motivul invocat

                  —

                  Aplicarea incorectă a articolului 58 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.


title: Cauza T-759/20: Acțiune introdusă la 22 decembrie 2020 – Monster Energy/EUIPO – Frito-Lay Trading Company (MONSTER ENERGY)

text:
               15.2.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 53/64

      Acțiune introdusă la 22 decembrie 2020 – Monster Energy/EUIPO – Frito-Lay Trading Company (MONSTER ENERGY)
      (Cauza T-759/20)
      (2021/C 53/80)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Monster Energy Co. (Corona, California, Statele Unite) (reprezentant: P. Brownlow, Solicitor)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Frito-Lay Trading Company GmbH (Berna, Elveția)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Titularul mărcii în litigiu: reclamanta din fața Tribunalului

         Marca în litigiu: Uniunii Europene verbală MONSTER ENERGY – cererea de înregistrare a mărcii Uniunii Europene nr. 9 500 448

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de declarare a nulității

         Decizia atacată: Decizia Camerei a doua de recurs a EUIPO din 5 octombrie 2020 în cauza R 2928/2019-2

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                  anularea deciziei diviziei de anulare din 22 octombrie 2019 în măsura în care a revocat înregistrarea produselor din clasa 30;

                  —

                  respingerea cererii de revocare a înregistrării produselor din clasa 30;

                  —

                  obligarea EUIPO la plata propriilor cheltuieli de judecată, precum și a cheltuielilor de judecată efectuate de reclamantă.

         Motivul invocat

                  —

                  Aplicarea incorectă a articolului 58 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.


title: Cauza T-762/20: Acțiune introdusă la 22 decembrie 2020 – Sinopec Chongqing SVW Chemical și alții/Comisia

text:
               15.2.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 53/64

      Acțiune introdusă la 22 decembrie 2020 – Sinopec Chongqing SVW Chemical și alții/Comisia
      (Cauza T-762/20)
      (2021/C 53/81)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamanți: Sinopec Chongqing SVW Chemical Co. Ltd (Chongqing, China), Sinopec Great Wall Energy & Chemical (Ningxia) Co. Ltd (Lingwu City, China), Central-China Company, Sinopec Chemical Commercial Holding Co. Ltd (Wuhan, China) (reprezentanți: J. Cornelis, F. Graafsma și E. Vermulst, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Concluziile

      Reclamantele solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea Regulamentului de punere în aplicare (UE) 2020/1336 al Comisiei din 25 septembrie 2020 de instituire a unor taxe antidumping definitive pentru importurile de anumiți alcooli polivinilici originari din Republica Populară Chineză (1);

                  —

                  obligarea Comisiei Europene să suporte cheltuielile de judecată efectuate de reclamante.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamantele invocă cinci motive.

                  1.

                  Primul motiv, întemeiat pe aceea că articolul 2 alineatul (6) litera (a) din Regulamentul (UE) 2016/1036 al Parlamentului European și al Consiliului din 8 iunie 2016 privind protecția împotriva importurilor care fac obiectul unui dumping din partea țărilor care nu sunt membre ale Uniunii Europene (denumit în continuare „Regulamentul de bază”) impune o abordare și instituie o excepție care nu este prevăzută în Acordul antidumping al OMC și, prin urmare, nu se poate aplica.

                  2.

                  Al doilea motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 2 alineatul (10) din Regulamentul de bază prin deducerea unui comision fictiv din prețul de export perceput de Sinopec Central China și pe o eroare vădită de apreciere ca urmare a faptului că s-a considerat că Sinopec Central China intervine ca agent care lucrează pe bază de comision, că nu s-a respectat cerința comparației echitabile și că s-a realizat o ajustare pozitivă a valorii normale a TVA-ului nerecuperabil.

                  3.

                  Al treilea motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 18 alineatele (3) și (5) din Regulamentul de bază, precum și a articolul 6.8 și a anexei II la Acordul antidumping al OMC prin utilizarea, în privința datelor disponibile, a unei surse care este punitivă și nu constituie informația cea mai pertinentă sau adecvată.

                  4.

                  Al patrulea motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 3 alineatele (2) și (3) din Regulamentul de bază și pe o eroare vădită de apreciere ca urmare a stabilirii existenței unei subcotări a prețurilor, precum și pe încălcarea corelativă a articolului 3 alineatul (6) din Regulamentul de bază ca urmare a faptului că nu s-au efectuat analize segmentate privind subcotarea prețurilor, nu s-au realizat ajustările necesare pentru diferențele calitative și nu s-au stabilit subcotări ale prețurilor pentru produs în ansamblu.

                  5.

                  Al cincilea motiv, întemeiat pe încălcarea dreptului la apărare al reclamantelor prin aceea că s-a refuzat divulgarea anumitor informații necesare pentru a putea formula observații în legătură cu analizele privind subcotarea.

         (1)  JO 2020, L 315, p. 1.


title: Cauza T-763/20: Acțiune introdusă la 23 decembrie 2020 – Inner Mongolia Shuangxin Environment-Friendly Material Co. Ltd/Comisia

text:
               15.2.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 53/65

      Acțiune introdusă la 23 decembrie 2020 – Inner Mongolia Shuangxin Environment-Friendly Material Co. Ltd/Comisia
      (Cauza T-763/20)
      (2021/C 53/82)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Inner Mongolia Shuangxin Environment-Friendly Material Co. Ltd (Ordos city, China) (reprezentanți: J. Cornelis, F. Graafsma și E. Vermulst, lawyers)

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea Regulamentului de punere în aplicare (UE) 2020/1336 al Comisiei din 25 septembrie 2020 de instituire a unor taxe antidumping definitive pentru importurile de anumiți alcooli polivinilici originari din Republica Populară Chineză;

                  —

                  obligarea Comisiei Europene să suporte cheltuielile de judecată efectuate de reclamantă.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamanta invocă șapte motive.

                  1.

                  Primul motiv, întemeiat pe faptul că articolul 2 alineatul (6) litera (a) din Regulamentul (UE) 2016/1036 al Parlamentului European și al Consiliului din 8 iunie 2016 privind protecția împotriva importurilor care fac obiectul unui dumping din partea țărilor care nu sunt membre ale Uniunii Europene (denumit în continuare „Regulamentul de bază”) impune o abordare și instituie o excepție care nu este prevăzută de Acordul antidumping al OMC și, prin urmare, nu se poate aplica.

                  2.

                  Al doilea motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 2 alineatul (6a) litera (a) din Regulamentul de bază ca urmare a unor erori de apreciere vădite săvârșite de pârâtă prin interpretarea incorectă a textului articolului 2 alineatul (6a) litera (a) din Regulamentul de bază, atunci când a considerat că situațiile financiare ale Mexicului nu erau ușor accesibile, a nerespectării obligației sale de diligență atunci când a omis să ia în considerare date semnificative care ar exclude Turcia ca țară reprezentativă adecvată, precum și a neselectării Mexicului în calitate de țară reprezentativă cea mai adecvată.

                  3.

                  Al treilea motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 2 alineatul (6a) litera (a) din Regulamentul de bază ca urmare a faptului că valoarea normală nu a fost construită exclusiv pe baza unor valori nedistorsionate ale factorilor de producție corespunzători.

                  4.

                  Al patrulea motiv, întemeiat pe o încălcare a articolului 2 alineatul (10) din Regulamentul de bază.

                  5.

                  Al cincilea motiv, întemeiat pe o încălcare a articolului 18 din Regulamentul de bază prin recurgerea la datele disponibile atunci când acest lucru nu se justifica.

                  6.

                  Al șaselea motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 3 alineatele (2) și (3) din Regulamentul de bază și pe o eroare vădită de apreciere ca urmare a stabilirii existenței unei subcotări a prețurilor, precum și pe încălcarea corelativă a articolului 3 alineatul (6) din Regulamentul de bază ca urmare a faptului că nu s-au efectuat analize segmentate cu privire la subcotarea prețurilor, nu s-au realizat ajustările necesare pentru diferențele calitative și nu s-au stabilit subcotări ale prețurilor pentru produs în ansamblu.

                  7.

                  Al șaptelea motiv, întemeiat pe încălcarea dreptului la apărare al reclamantei prin aceea că s-a refuzat divulgarea anumitor informații necesare pentru a i se da posibilitatea de a formula observații în legătură cu analizele cu privire la subcotare.


title: Cauza T-767/20: Acțiune introdusă la 23 decembrie 2020 – Impresa comune Clean Sky 2/NG

text:
               15.2.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 53/66

      Acțiune introdusă la 23 decembrie 2020 – Impresa comune Clean Sky 2/NG
      (Cauza T-767/20)
      (2021/C 53/83)
      Limba de procedură: italiana

         Părțile

         Reclamantă: Întreprinderea comună Clean Sky 2 (reprezentanți: M. Velardo, avocat, și B. Mastantuono, agent)

         Pârât: NG

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  obligarea pârâtului la plata către Clean sky 2 a sumei de 56 111,31 euro în raport cu convenția de subvenție nr. 271874 WISMOA în cadrul celui de al șaptelea Program-cadru al Uniunii Europene, sumă la care se adaugă o dobândă de 3,5 % aplicată de Banca Centrală Europeană principalelor operațiuni de refinanțare, începând cu 23 mai 2019 până la plata integrală;

                  —

                  obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată aferente prezentei proceduri.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamanta invocă următorul motiv.
      Pârâtul nu și-a îndeplinit obligațiile contractuale, omițând să ramburseze cuantumul referitor la costurile de personal, reținute ca inadmisibile pentru finanțare. În consecință, reclamanta a emis două note de debit pentru un cuantum total de 56 111,31 euro, plătit deja societății Alpha Consulting Service Srl, în conformitate cu dispozițiile convenției de subvenție. Nu subzistă nicio îndoială în prezenta cauză în legătură cu faptele la originea obligațiilor pârâtului, în calitatea sa de asociat și de reprezentant al societății Alpha Consulting Service Srl, radiată din registrul societăților. Obiecțiunile societății ca urmare a emiterii notei de debit ar fi generice, incomplete și nesusținute de probe și, prin urmare, sunt în întregime nefondate. Prin urmare, reclamanta este îndreptățită să solicite recuperarea și rambursarea sumei plătite, precum și a dobânzilor de întârziere.


title: Cauza T-393/18: Ordonanța Tribunalului din 14 decembrie 2020 – Mellifera/Comisia

text:
               15.2.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 53/67

      Ordonanța Tribunalului din 14 decembrie 2020 – Mellifera/Comisia
      (Cauza T-393/18) (1)

      (2021/C 53/84)
      Limba de procedură: germana
      Președintele Camerei a șaptea a dispus radierea cauzei.

         (1)  JO C 294, 20.8.2018.


title: Cauza T-418/18: Ordonanța Tribunalului din 16 decembrie 2020 – PT/BEI

text:
               15.2.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 53/67

      Ordonanța Tribunalului din 16 decembrie 2020 – PT/BEI
      (Cauza T-418/18) (1)

      (2021/C 53/85)
      Limba de procedură: suedeza
      Președintele Camerei întâi a dispus radierea cauzei.

         (1)  JO C 373, 15.10.2018.


title: Cauza T-241/19: Ordonanța Tribunalului din 15 decembrie 2020 – Spania/Comisia

text:
               15.2.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 53/68

      Ordonanța Tribunalului din 15 decembrie 2020 – Spania/Comisia
      (Cauza T-241/19) (1)

      (2021/C 53/86)
      Limba de procedură: spaniola
      Președintele Camerei a doua a dispus radierea cauzei.

         (1)  JO C 187, 3.6.2019.


title: Cauza T-876/19: Ordonanța Tribunalului din 15 decembrie 2020 – Broadcom/Comisia

text:
               15.2.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 53/68

      Ordonanța Tribunalului din 15 decembrie 2020 – Broadcom/Comisia
      (Cauza T-876/19) (1)

      (2021/C 53/87)
      Limba de procedură: engleza
      Președintele Camerei a opta a dispus radierea cauzei.

         (1)  JO C 61, 24.2.2020.


title: Avizul 1/19: Avizul Curții (Marea Cameră) din 6 octombrie 2021 – Parlamentul European [Aviz dat în temeiul articolului 218 alineatul (11) TFUE – Convenția privind prevenirea și combaterea violenței împotriva femeilor și a violenței domestice (Convenția de la Istanbul) – Semnarea de către Uniunea Europeană – Proiect de încheiere de către Uniune – Noțiunea de „acord preconizat”, în sensul articolului 218 alineatul (11) TFUE – Competențele externe ale Uniunii – Temei juridic material – Articolul 78 alineatul (2) TFUE – Articolul 82 alineatul (2) TFUE – Articolul 83 alineatul (1) TFUE – Articolul 84 TFUE – Articolul 336 TFUE – Articolele 1-4a din Protocolul (nr. 21) privind poziția Regatului Unit și a Irlandei cu privire la spațiul de libertate, securitate și justiție – Participarea parțială a Irlandei la încheierea de către Uniune a Convenției de la Istanbul – Posibilitatea de a scinda actul de încheiere a unui acord internațional în două decizii distincte în funcție de temeiurile juridice aplicabile – Practica „acordului comun” – Compatibilitate cu Tratatul UE și cu Tratatul FUE]

text:
               29.11.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 481/2

      Avizul Curții (Marea Cameră) din 6 octombrie 2021 – Parlamentul European
      (Avizul 1/19) (1)

      (Aviz dat în temeiul articolului 218 alineatul (11) TFUE - Convenția privind prevenirea și combaterea violenței împotriva femeilor și a violenței domestice (Convenția de la Istanbul) - Semnarea de către Uniunea Europeană - Proiect de încheiere de către Uniune - Noțiunea de „acord preconizat”, în sensul articolului 218 alineatul (11) TFUE - Competențele externe ale Uniunii - Temei juridic material - Articolul 78 alineatul (2) TFUE - Articolul 82 alineatul (2) TFUE - Articolul 83 alineatul (1) TFUE - Articolul 84 TFUE - Articolul 336 TFUE - Articolele 1-4a din Protocolul (nr. 21) privind poziția Regatului Unit și a Irlandei cu privire la spațiul de libertate, securitate și justiție - Participarea parțială a Irlandei la încheierea de către Uniune a Convenției de la Istanbul - Posibilitatea de a scinda actul de încheiere a unui acord internațional în două decizii distincte în funcție de temeiurile juridice aplicabile - Practica „acordului comun” - Compatibilitate cu Tratatul UE și cu Tratatul FUE)
      (2021/C 481/02)
      Limba de procedură: toate limbile oficiale

         Solicitant

      Parlamentul European (reprezentanți: D. Warin, A. Neergaard și O. Hrstková Šolcová, în calitate de agenți)

         Dispozitivul

                  1)

                  Sub rezerva respectării depline, în orice moment, a cerințelor prevăzute la articolul 218 alineatele (2), (6) și (8) TFUE, tratatele nu interzic Consiliului, acționând în conformitate cu regulamentul său de procedură, să aștepte, înainte de adoptarea deciziei privind încheierea de către Uniune a Convenției de la Istanbul, „acordul comun” al statelor membre de a fi ținute de convenția menționată în domeniile acesteia care intră în sfera competențelor lor. În schimb, tratatele îi interzic să adauge o etapă suplimentară la procedura de încheiere prevăzută la articolul respectiv prin condiționarea adoptării deciziei de încheiere a acestei convenții de constatarea prealabilă a unui astfel de „acord comun”.

                  2)

                  Temeiul juridic material adecvat pentru adoptarea actului Consiliului privind încheierea de către Uniune a părții din Convenția de la Istanbul care face obiectul acordului preconizat, în sensul articolului 218 alineatul (11) TFUE, este compus din articolul 78 alineatul (2), din articolul 82 alineatul (2), precum și din articolele 84 și 336 TFUE.

                  3)

                  Protocoalele nr. 21 și nr. 22 justifică scindarea în două decizii distincte a actului Consiliului privind încheierea de către Uniune a părții din Convenția de la Istanbul care face obiectul acordului preconizat numai în măsura în care o astfel de scindare urmărește să țină seama de împrejurarea că Irlanda sau Regatul Danemarcei nu participă la măsurile adoptate pentru încheierea acestui acord și care intră în domeniul de aplicare al acestor protocoale, avute în vedere în ansamblul lor.

         (1)  JO C 413, 9.12.2019.


title: Cauza C-50/19 P: Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 6 octombrie 2021 – Sigma Alimentos Exterior, SL/Comisia Europeană [Recurs – Ajutoare de stat – Articolul 107 alineatul (1) TFUE – Regim fiscal – Dispoziții privind impozitul pe profit care permit întreprinderilor cu domiciliul fiscal în Spania să amortizeze fondul comercial rezultat din achiziționarea de titluri de participare în întreprinderi cu domiciliul fiscal în afara acestui stat membru – Noțiunea de „ajutor de stat” – Condiția referitoare la selectivitate – Sistem de referință – Derogare – Diferență de tratament – Justificarea diferenței de tratament]

text:
               29.11.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 481/3

      Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 6 octombrie 2021 – Sigma Alimentos Exterior, SL/Comisia Europeană
      (Cauza C-50/19 P) (1)

      (Recurs - Ajutoare de stat - Articolul 107 alineatul (1) TFUE - Regim fiscal - Dispoziții privind impozitul pe profit care permit întreprinderilor cu domiciliul fiscal în Spania să amortizeze fondul comercial rezultat din achiziționarea de titluri de participare în întreprinderi cu domiciliul fiscal în afara acestui stat membru - Noțiunea de „ajutor de stat” - Condiția referitoare la selectivitate - Sistem de referință - Derogare - Diferență de tratament - Justificarea diferenței de tratament)
      (2021/C 481/03)
      Limba de procedură: spaniola

         Părțile

         Recurentă: Sigma Alimentos Exterior, SL (reprezentanți: inițial M. Linares-Gil și M. Muñoz Pérez, abogados, ulterior M. Muñoz Pérez, abogado)

         Cealaltă parte din procedură: Comisia Europeană (reprezentanți: R. Lyal, B. Stromsky, C. Urraca Caviedes și P. Němečková, agenți)

         Intervenientă în susținerea recurentei: Republica Federală Germania (reprezentanţi: R. Kanitz și J. Möller, agenți)

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge recursul.

                  2)

                  Obligă Sigma Alimentos Exterior SL la plata cheltuielilor de judecată.

                  3)

                  Republica Federală Germania suportă propriile cheltuieli de judecată.

         (1)  JO C 112, 25.3.2019.


title: Cauzele conexate C-51/19 P și C-64/19 P: Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 6 octombrie 2021 – World Duty Free Group, SA, fostă Autogrill España, SA (C-51/19 P), Regatul Spaniei (C-64/19 P)/Comisia Europeană, Republica Federală Germania, Irlande [Recurs – Ajutoare de stat – Articolul 107 alineatul (1) TFUE – Regim fiscal – Dispoziții privind impozitul pe profit care permit întreprinderilor cu domiciliul fiscal în Spania să amortizeze fondul comercial rezultat din achiziționarea de titluri de participare în întreprinderi cu domiciliul fiscal în afara acestui stat membru – Noțiunea de „ajutor de stat” – Condiția referitoare la selectivitate – Sistem de referință – Derogare – Diferență de tratament – Justificarea diferenței de tratament]

text:
               29.11.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 481/3

      Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 6 octombrie 2021 – World Duty Free Group, SA, fostă Autogrill España, SA (C-51/19 P), Regatul Spaniei (C-64/19 P)/Comisia Europeană, Republica Federală Germania, Irlande
      (Cauzele conexate C-51/19 P și C-64/19 P) (1)

      (Recurs - Ajutoare de stat - Articolul 107 alineatul (1) TFUE - Regim fiscal - Dispoziții privind impozitul pe profit care permit întreprinderilor cu domiciliul fiscal în Spania să amortizeze fondul comercial rezultat din achiziționarea de titluri de participare în întreprinderi cu domiciliul fiscal în afara acestui stat membru - Noțiunea de „ajutor de stat” - Condiția referitoare la selectivitate - Sistem de referință - Derogare - Diferență de tratament - Justificarea diferenței de tratament)
      (2021/C 481/04)
      Limba de procedură: spaniola

         Părțile

         Recurente: World Duty Free Group, SA, fostă Autogrill España, SA (reprezentanți: J. L. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro, R. Calvo Salinero și A. Lamadrid de Pablo, abogados (C-51/19 P), Regatul Spaniei (reprezentanți: inițial A. Rubio González și A. Sampol Pucurull, ulterior S. Centeno Huerta și S. Jiménez García, agenți (C-64/19 P)

         Celelalte părți din procedură: Comisia Europeană (reprezentanți: R. Lyal, B. Stromsky, C. Urraca Caviedes și P. Němečková, agenți), Republica Federală Germania (reprezentanți: J. Möller și R. Kanitz, agenți), Irlanda

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge recursul.

                  2)

                  World Duty Free Group SA și Regatul Spaniei suportă, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, pe cele efectuate de Comisia Europeană.

                  3)

                  Republica Federală Germania suportă propriile cheltuieli de judecată.

         (1)  JO C 112, 25.3.2019.


title: Cauza C-52/19 P: Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 6 octombrie 2021 – Banco Santander, SA/Comisia Europeană [Recurs – Ajutoare de stat – Articolul 107 alineatul (1) TFUE – Regim fiscal – Dispoziții privind impozitul pe profit care permit întreprinderilor cu domiciliul fiscal în Spania să amortizeze fondul comercial rezultat din achiziționarea de titluri de participare în întreprinderi cu domiciliul fiscal în afara acestui stat membru – Noțiunea de „ajutor de stat” – Condiția referitoare la selectivitate – Sistem de referință – Derogare – Diferență de tratament – Justificarea diferenței de tratament]

text:
               29.11.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 481/4

      Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 6 octombrie 2021 – Banco Santander, SA/Comisia Europeană
      (Cauza C-52/19 P) (1)

      (Recurs - Ajutoare de stat - Articolul 107 alineatul (1) TFUE - Regim fiscal - Dispoziții privind impozitul pe profit care permit întreprinderilor cu domiciliul fiscal în Spania să amortizeze fondul comercial rezultat din achiziționarea de titluri de participare în întreprinderi cu domiciliul fiscal în afara acestui stat membru - Noțiunea de „ajutor de stat” - Condiția referitoare la selectivitate - Sistem de referință - Derogare - Diferență de tratament - Justificarea diferenței de tratament)
      (2021/C 481/05)
      Limba de procedură: spaniola

         Părțile

         Recurentă: Banco Santander, SA (reprezentanți: J. L. Buendía Sierra, Abad Valdenebro, R. Calvo Salinero și A. Lamadrid de Pablo, abogados)

         Cealaltă parte din procedură: Comisia Europeană (reprezentanți: R. Lyal, B. Stromsky, C. Urraca Caviedes și P. Němečková, agenți)

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge recursul.

                  2)

                  Obligă Banco Santander SA la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 112, 25.3.2019.


title: Cauzele conexate C-53/19 P și C-65/19 P: Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 6 octombrie 2021 – Banco Santander, SA, Santusa Holding, SL (C-53/19 P), Regatul Spaniei (C-65/19 P)/Comisia Europeană, Republica Federală Germania, Irlanda [Recurs – Ajutoare de stat – Articolul 107 alineatul (1) TFUE – Regim fiscal – Dispoziții privind impozitul pe profit care permit întreprinderilor cu domiciliul fiscal în Spania să amortizeze fondul comercial rezultat din achiziționarea de titluri de participare în întreprinderi cu domiciliul fiscal în afara acestui stat membru – Noțiunea de „ajutor de stat” – Condiția referitoare la selectivitate – Sistem de referință – Derogare – Diferență de tratament – Justificarea diferenței de tratament]

text:
               29.11.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 481/5

      Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 6 octombrie 2021 – Banco Santander, SA, Santusa Holding, SL (C-53/19 P), Regatul Spaniei (C-65/19 P)/Comisia Europeană, Republica Federală Germania, Irlanda
      (Cauzele conexate C-53/19 P și C-65/19 P) (1)

      (Recurs - Ajutoare de stat - Articolul 107 alineatul (1) TFUE - Regim fiscal - Dispoziții privind impozitul pe profit care permit întreprinderilor cu domiciliul fiscal în Spania să amortizeze fondul comercial rezultat din achiziționarea de titluri de participare în întreprinderi cu domiciliul fiscal în afara acestui stat membru - Noțiunea de „ajutor de stat” - Condiția referitoare la selectivitate - Sistem de referință - Derogare - Diferență de tratament - Justificarea diferenței de tratament)
      (2021/C 481/06)
      Limba de procedură: spaniola

         Părțile

         Recurente: Banco Santander, SA, Santusa Holding, SL (reprezentanți: J. L. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro, R. Calvo Salinero și A. Lamadrid de Pablo, abogados (C-53/19 P), Regatul Spaniei (reprezentanți: inițial A. Rubio González și A. Sampol Pucurull, ulterior S. Centeno Huerta și S. Jiménez García, agenți (C-65/19 P)

         Celelalte părți din procedură: Comisia Europeană (reprezentanți: R. Lyal, B. Stromsky, C. Urraca Caviedes și P. Němečková, agenți), Republica Federală Germania (reprezentanți: J. Möller și R. Kanitz, agenți), Irlanda

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge recursurile.

                  2)

                  Banco Santander SA, Santusa Holding SL și Regatul Spaniei suportă, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, pe cele efectuate de Comisia Europeană.

                  3)

                  Republica Federală Germania suportă propriile cheltuieli de judecată.

         (1)  JO C 112, 25.3.2019.


title: Cauza C-54/19 P: Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 6 octombrie 2021 – Axa Mediterranean Holding, SA/Comisia Europeană [Recurs – Ajutoare de stat – Articolul 107 alineatul (1) TFUE – Regim fiscal – Dispoziții privind impozitul pe profit care permit întreprinderilor cu domiciliul fiscal în Spania să amortizeze fondul comercial rezultat din achiziționarea de titluri de participare în întreprinderi cu domiciliul fiscal în afara acestui stat membru – Noțiunea de „ajutor de stat” – Condiția referitoare la selectivitate – Sistem de referință – Derogare – Diferență de tratament – Justificarea diferenței de tratament]

text:
               29.11.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 481/5

      Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 6 octombrie 2021 – Axa Mediterranean Holding, SA/Comisia Europeană
      (Cauza C-54/19 P) (1)

      (Recurs - Ajutoare de stat - Articolul 107 alineatul (1) TFUE - Regim fiscal - Dispoziții privind impozitul pe profit care permit întreprinderilor cu domiciliul fiscal în Spania să amortizeze fondul comercial rezultat din achiziționarea de titluri de participare în întreprinderi cu domiciliul fiscal în afara acestui stat membru - Noțiunea de „ajutor de stat” - Condiția referitoare la selectivitate - Sistem de referință - Derogare - Diferență de tratament - Justificarea diferenței de tratament)
      (2021/C 481/07)
      Limba de procedură: spaniola

         Părțile

         Recurentă: Axa Mediterranean Holding, SA (reprezentanți: J. L. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro, R. Calvo Salinero și A. Lamadrid de Pablo, abogados)

         Cealaltă parte din procedură: Comisia Europeană (reprezentanți: R. Lyal, B. Stromsky, C. Urraca Caviedes și P. Němečková, agenți)

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge recursul.

                  2)

                  Obligă Axa Mediterranean Holding SA la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 112, 25.3.2019.


title: Cauza C-55/19 P: Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 6 octombrie 2021 – Prosegur Compañía de Seguridad, SA/Comisia Europeană [Recurs – Ajutoare de stat – Articolul 107 alineatul (1) TFUE – Regim fiscal – Dispoziții privind impozitul pe profit care permit întreprinderilor cu domiciliul fiscal în Spania să amortizeze fondul comercial rezultat din achiziționarea de titluri de participare în întreprinderi cu domiciliul fiscal în afara acestui stat membru – Noțiunea de „ajutor de stat” – Condiția referitoare la selectivitate – Sistem de referință – Derogare – Diferență de tratament – Justificarea diferenței de tratament]

text:
               29.11.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 481/6

      Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 6 octombrie 2021 – Prosegur Compañía de Seguridad, SA/Comisia Europeană
      (Cauza C-55/19 P) (1)

      (Recurs - Ajutoare de stat - Articolul 107 alineatul (1) TFUE - Regim fiscal - Dispoziții privind impozitul pe profit care permit întreprinderilor cu domiciliul fiscal în Spania să amortizeze fondul comercial rezultat din achiziționarea de titluri de participare în întreprinderi cu domiciliul fiscal în afara acestui stat membru - Noțiunea de „ajutor de stat” - Condiția referitoare la selectivitate - Sistem de referință - Derogare - Diferență de tratament - Justificarea diferenței de tratament)
      (2021/C 481/08)
      Limba de procedură: spaniola

         Părțile

         Recurentă: Prosegur Compañía de Seguridad, SA (reprezentanți: J. L. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro, R. Calvo Salinero și A. Lamadrid de Pablo, abogados)

         Cealaltă parte din procedură: Comisia Europeană (reprezentanți: R. Lyal, B. Stromsky, C. Urraca Caviedes și P. Němečková, agenți)

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge recursul.

                  2)

                  Obligă Prosegur Compañía de Seguridad SA la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 112, 25.3.2019.


title: Cauza C-130/19: Hotărârea Curții (Plenul) din 30 septembrie 2021 – Curtea de Conturi Europeană/Karel Pinxten [Articolul 286 alineatul (6) TFUE – Încălcarea obligațiilor care decurg din funcția de membru al Curții de Conturi Europene – Decădere din dreptul la pensie – Dreptul la protecție jurisdicțională efectivă – Legalitatea investigației Oficiului European de Luptă Antifraudă (OLAF) – Procedură internă a Curții de Conturi – Activitate incompatibilă cu funcția de membru al Curții de Conturi – Cheltuieli de delegație și diurnă – Cheltuieli de protocol – Utilizare a mașinii de serviciu – Recurgere la serviciile unui șofer – Conflict de interese – Proporționalitatea sancțiunii]

text:
               29.11.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 481/6

      Hotărârea Curții (Plenul) din 30 septembrie 2021 – Curtea de Conturi Europeană/Karel Pinxten
      (Cauza C-130/19) (1)

      (Articolul 286 alineatul (6) TFUE - Încălcarea obligațiilor care decurg din funcția de membru al Curții de Conturi Europene - Decădere din dreptul la pensie - Dreptul la protecție jurisdicțională efectivă - Legalitatea investigației Oficiului European de Luptă Antifraudă (OLAF) - Procedură internă a Curții de Conturi - Activitate incompatibilă cu funcția de membru al Curții de Conturi - Cheltuieli de delegație și diurnă - Cheltuieli de protocol - Utilizare a mașinii de serviciu - Recurgere la serviciile unui șofer - Conflict de interese - Proporționalitatea sancțiunii)
      (2021/C 481/09)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamant: Curtea de Conturi Europeană (reprezentanți: inițial C. Lesauvage, J. Vermer și É. von Bardeleben, ulterior C. Lesauvage, agenți)

         Pârât: Karel Pinxten (reprezentant: L. Levi, avocat)

         Dispozitivul

                  1.

                  Respinge cererea domnului Karel Pinxten de suspendare a judecării cauzei până la finalizarea procedurii penale inițiate de autoritățile luxemburgheze ca urmare a transmiterii către aceste autorități a raportului Oficiului European de Luptă Antifraudă (OLAF) referitor la cazul nr. OC/2016/0069/A 1.

                  2.

                  Respinge cererea domnului Karel Pinxten de a obliga Curtea de Conturi Europeană să comunice un raport întocmit ca urmare a unui audit intern și măsurile luate în urma acestui raport, precum și orice notă a acestei instituții referitoare la eventuale atingeri aduse independenței auditorului intern.

                  3.

                  Retrage din dosar e-mailul președintelui Curții de Conturi Europene adresat, la 13 februarie 2019, celorlalți membri ai acestei instituții și secretarului său general, prezentat de domnul Karel Pinxten în anexa B.10 la memoriul său în apărare.

                  4.

                  Domnul Karel Pinxten a încălcat obligațiile care decurg din funcția sa de membru al Curții de Conturi Europene, în sensul articolului 286 alineatul (6) TFUE, în ceea ce privește:

                              —

                              exercitarea nedeclarată și nelegală a unei activități în cadrul organului de conducere al unui partid politic;

                              —

                              utilizarea abuzivă a resurselor Curții de Conturi pentru finanțarea activităților care nu au legătură cu funcțiile de membru al acestei instituții în măsura constatată la punctele 387-799 din prezenta hotărâre;

                              —

                              utilizarea unui card de carburant pentru cumpărarea de carburanți destinați unor vehicule aparținând unor terți și

                              —

                              crearea unui conflict de interese în cadrul unei relații cu responsabilul unei entități auditate.

                  5.

                  Îl declară pe domnul Karel Pinxten decăzut din două treimi din dreptul său la pensie începând de la data pronunțării prezentei hotărâri.

                  6.

                  Respinge în rest acțiunea.

                  7.

                  Curtea nu este competentă să se pronunțe cu privire la cererea de despăgubire formulată de domnul Karel Pinxten.

                  8.

                  Îl obligă pe domnul Karel Pinxten să suporte, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, pe cele efectuate de Curtea de Conturi Europeană.

         (1)  JO C 148, 29.4.2019.


title: Cauzele conexate C-174/19 P și C-175/19 P: Hotărârea Curții (Camera întâi) din 6 octombrie 2021 – Scandlines Danmark ApS, Scandlines Deutschland GmbH/Comisia Europeană, Regatul Danemarcei, Föreningen Svensk Sjöfart, Naturschutzbund Deutschland (NABU) eV (C-174/19 P), Stena Line Scandinavia AB/Comisia Europeană, Regatul Danemarcei, Föreningen Svensk Sjöfart (C-175/19 P) (Recurs – Acțiune în anulare – Ajutoare de stat – Finanțare publică a legăturii fixe feroviare-rutiere peste strâmtoarea Fehmarn – Ajutoare individuale – Ajutoare notificate declarate compatibile cu piața internă – Realizarea unui proiect important de interes comun european – Decizie de a nu ridica obiecții – Monopol – Denaturarea concurenței și impactul asupra schimburilor comerciale)

text:
               29.11.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 481/7

      Hotărârea Curții (Camera întâi) din 6 octombrie 2021 – Scandlines Danmark ApS, Scandlines Deutschland GmbH/Comisia Europeană, Regatul Danemarcei, Föreningen Svensk Sjöfart, Naturschutzbund Deutschland (NABU) eV (C-174/19 P), Stena Line Scandinavia AB/Comisia Europeană, Regatul Danemarcei, Föreningen Svensk Sjöfart (C-175/19 P)
      (Cauzele conexate C-174/19 P și C-175/19 P) (1)

      (Recurs - Acțiune în anulare - Ajutoare de stat - Finanțare publică a legăturii fixe feroviare-rutiere peste strâmtoarea Fehmarn - Ajutoare individuale - Ajutoare notificate declarate compatibile cu piața internă - Realizarea unui proiect important de interes comun european - Decizie de a nu ridica obiecții - Monopol - Denaturarea concurenței și impactul asupra schimburilor comerciale)
      (2021/C 481/10)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         (Cauza C-174/19 P)

         Recurentă: Scandlines Danmark ApS, Scandlines Deutschland GmbH (reprezentant: L. Sandberg-Mørch, advokat)

         Celelalte părți din procedură: Comisia Europeană: (reprezentanți: V. Bottka, S. Noë și L. Armati, agenți), Regatul Danemarcei (reprezentanți: inițial J. Nymann-Lindegren, ulterior V. Jørgensen, agenți, asistați de R. Holdgaard, advokat), Föreningen Svensk Sjöfart (reprezentant: J. L. Buendía Sierra, abogado), Naturschutzbund Deutschland (NABU) eV (reprezentanți: T. Hohmuth, Rechtsanwalt, și L. Sandberg-Mørch, advokat)

         Interveniente în susținerea reclamantei: Aktionsbündnis gegen eine feste Fehmarnbeltquerung eV (reprezentanți: L. Sandberg-Mørch, advokat, și W. Mecklenburg, Rechtsanwalt), Rederi Nordö-Link AB (reprezentanți: L. Sandberg-Mørch și A. Godsk Fallesen, advokater), Trelleborg Hamn AB (reprezentanți: L. Sandberg-Mørch, advokat, și J. L. Buendía Sierra, abogado)

         (Cauza C-175/19 P)

         Recurentă: Stena Line Scandinavia AB (reprezentanți: L. Sandberg-Mørch, advokat, și P. Alexiadis, solicitor)

         Celelalte părți din procedură: Comisia Europeană (reprezentanți: V. Bottka, S. Noë și L. Armati, agenți), Regatul Danemarcei (reprezentanți: inițial J. Nymann-Lindegren, ulterior V. Jørgensen, agenți, asistați de R. Holdgaard, advokat), Föreningen Svensk Sjöfart (reprezentant: J. L. Buendía Sierra, abogado)

         Interveniente în susținerea reclamantei: Aktionsbündnis gegen eine feste Fehmarnbeltquerung eV (reprezentanți: L. Sandberg-Mørch, advokat, și W. Mecklenburg, Rechtsanwalt), Rederi Nordö-Link AB (reprezentanți: L. Sandberg-Mørch și A. Godsk Fallesen, advokater), Trelleborg Hamn AB (reprezentanți: L. Sandberg-Mørch, advokat, și J. L. Buendía Sierra, abogado)

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge recursurile principale și recursurile incidente.

                  2)

                  Obligă Scandlines Danmark ApS și Scandlines Deutschland GmbH, precum și Stena Line Scandinavia AB să suporte, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, pe cele efectuate de Comisia Europeană aferente recursurilor principale.

                  3)

                  Comisia Europeană suportă propriile cheltuieli de judecată aferente recursurilor incidente.

                  4)

                  Regatul Danemarcei, Föreningen Svensk Sjöfart și Naturschutzbund Deutschland (NABU) eV suportă propriile cheltuieli de judecată.

                  5)

                  Rederi Nordö-Link AB, Trelleborg Hamn AB și Aktionsbündnis gegen eine feste Fehmarnbeltquerung eV suportă propriile cheltuieli de judecată.

         (1)  JO C 148, 29.4.2019.


title: Cauza C-458/19 P: Hotărârea Curții (Camera întâi) din 6 octombrie 2021 – ClientEarth/Comisia Europeană, Agenția Europeană pentru Produse Chimice [Recurs – Acțiune în anulare – Decizia de punere în aplicare C(2016) 3549 final a Comisiei – Autorizare pentru utilizări ale ftalatului de bis (2-etilhexil) (DEHP) – Regulamentul (CE) nr. 1907/2006 – Articolele 60 și 62 – Regulamentul (CE) nr. 1367/2006 – Cerere de reexaminare internă – Decizia C(2016) 8454 final a Comisiei – Respingerea cererii]

text:
               29.11.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 481/8

      Hotărârea Curții (Camera întâi) din 6 octombrie 2021 – ClientEarth/Comisia Europeană, Agenția Europeană pentru Produse Chimice
      (Cauza C-458/19 P) (1)

      (Recurs - Acțiune în anulare - Decizia de punere în aplicare C(2016) 3549 final a Comisiei - Autorizare pentru utilizări ale ftalatului de bis (2-etilhexil) (DEHP) - Regulamentul (CE) nr. 1907/2006 - Articolele 60 și 62 - Regulamentul (CE) nr. 1367/2006 - Cerere de reexaminare internă - Decizia C(2016) 8454 final a Comisiei - Respingerea cererii)
      (2021/C 481/11)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Recurentă: ClientEarth (reprezentanți: A. Jones, Solicitor, J. Stratford, BL)

         Celelalte părți din procedură: Comisia Europeană (reprezentanți: G. Gattinara, R. Lindenthal și K. Mifsud-Bonnici, agenți), Agenția Europeană pentru Produse Chimice (ECHA) (reprezentanți: M. Heikkilä, W. Broere și F. Becker, agenți)

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge recursul.

                  2)

                  Obligă ClientEarth să suporte, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, pe cele efectuate de Comisia Europeană.

                  3)

                  Agenția Europeană pentru Produse Chimice (ECHA) suportă propriile cheltuieli de judecată.

         (1)  JO C 263, 5.8.2019.


title: Cauza C-487/19: Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 6 octombrie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Sąd Najwyższy – Polonia) – Procedură inițiată de W.Ż [Trimitere preliminară – Stat de drept – Protecție jurisdicțională efectivă în domeniile reglementate de dreptul Uniunii – Articolul 19 alineatul (1) al doilea paragraf TUE – Principiile inamovibilității și independenței judecătorilor – Mutare a unui judecător al unei instanțe de drept comun fără consimțământul acestuia – Cale de atac – Ordonanță de inadmisibilitate dată de un judecător din cadrul Sąd Najwyższy (Izba Kontroli Nadzwyczajnej i Spraw Publicznych) [Curtea Supremă (Camera de control extraordinar și cauze publice), Polonia)] – Judecător numit de Președintele Republicii Polone pe baza unei rezoluții emise de Consiliul Național al Magistraturii, în pofida unei hotărâri judecătorești prin care se dispune suspendarea executării acestei rezoluții în așteptarea unei hotărâri preliminare a Curții – Judecător care nu constituie o instanță judecătorească independentă și imparțială, constituită în prealabil prin lege – Supremația dreptului Uniunii – Posibilitatea de a se considera ca fiind neavenită o asemenea ordonanță de inadmisibilitate]

text:
               29.11.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 481/9

      Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 6 octombrie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Sąd Najwyższy – Polonia) – Procedură inițiată de W.Ż
      (Cauza C-487/19) (1)

      (Trimitere preliminară - Stat de drept - Protecție jurisdicțională efectivă în domeniile reglementate de dreptul Uniunii - Articolul 19 alineatul (1) al doilea paragraf TUE - Principiile inamovibilității și independenței judecătorilor - Mutare a unui judecător al unei instanțe de drept comun fără consimțământul acestuia - Cale de atac - Ordonanță de inadmisibilitate dată de un judecător din cadrul Sąd Najwyższy (Izba Kontroli Nadzwyczajnej i Spraw Publicznych) [Curtea Supremă (Camera de control extraordinar și cauze publice), Polonia)] - Judecător numit de Președintele Republicii Polone pe baza unei rezoluții emise de Consiliul Național al Magistraturii, în pofida unei hotărâri judecătorești prin care se dispune suspendarea executării acestei rezoluții în așteptarea unei hotărâri preliminare a Curții - Judecător care nu constituie o instanță judecătorească independentă și imparțială, constituită în prealabil prin lege - Supremația dreptului Uniunii - Posibilitatea de a se considera ca fiind neavenită o asemenea ordonanță de inadmisibilitate)
      (2021/C 481/12)
      Limba de procedură: polona

         Instanța de trimitere

      Sąd Najwyższy

         Părțile din procedura principală

         Reclamant: W.Ż.

         cu participarea: Prokurator Generalny zastępowany przez Prokuraturę Krajową, fostul Prokurator Prokuratury Krajowej Bożena Górecka, Rzecznik Praw Obywatelskich

         Dispozitivul

      Articolul 19 alineatul (1) al doilea paragraf TUE și principiul supremației dreptului Uniunii trebuie interpretate în sensul că o instanță națională sesizată cu o cerere de recuzare formulată în cadrul unei căi de atac prin intermediul căreia un judecător în funcție în cadrul unei instanțe susceptibile să interpreteze și să aplice dreptul Uniunii contestă o decizie prin care a fost mutat fără consimțământul său are obligația, atunci când o asemenea consecință este indispensabilă având în vedere situația procedurală în cauză, pentru a garanta supremația dreptului Uniunii, să considere că este neavenită o ordonanță prin care o instanță care se pronunță în ultim grad și în complet de judecător unic a respins calea de atac respectivă, dacă din ansamblul condițiilor și al împrejurărilor în care s-a desfășurat procesul de numire a acestui judecător unic reiese că numirea a intervenit cu încălcarea vădită a normelor fundamentale care fac parte integrantă din instituirea și din funcționarea sistemului judiciar în cauză și că integritatea rezultatului la care a condus acest proces este pusă în pericol, generând îndoieli legitime, în percepția justițiabililor, în ceea ce privește independența și imparțialitatea judecătorului în cauză, astfel încât ordonanța menționată nu poate fi considerată că emană de la o instanță judecătorească independentă și imparțială, constituită în prealabil prin lege, în sensul articolului 19 alineatul (1) al doilea paragraf TUE.

         (1)  JO C 337, 7.10.2019.


title: Cauza C-538/19: Hotărârea Curții (Camera a patra) din 6 octombrie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Curtea de Apel Constanţa – România) – TS, UT, VU/Casa Naţională de Asigurări de Sănătate, Casa de Asigurări de Sănătate Constanţa [Trimitere preliminară – Securitate socială – Asigurare de sănătate – Regulamentul (CE) nr. 883/2004 – Articolul 20 alineatele (1) și (2) – Tratament medical primit în alt stat membru decât cel de reședință al persoanei asigurate – Autorizație prealabilă – Condiții – Cerința unui raport emis de un medic din sistemul public de asigurări de sănătate național care să prescrie un tratament – Prescriere, cu titlu de a doua opinie medicală, emisă în alt stat membru decât cel de reședință al persoanei asigurate, a unui tratament alternativ care prezintă avantajul de a nu cauza un handicap – Rambursare integrală a cheltuielilor medicale aferente acestui tratament alternativ – Libera prestare a serviciilor – Articolul 56 TFUE]

text:
               29.11.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 481/10

      Hotărârea Curții (Camera a patra) din 6 octombrie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Curtea de Apel Constanţa – România) – TS, UT, VU/Casa Naţională de Asigurări de Sănătate, Casa de Asigurări de Sănătate Constanţa
      (Cauza C-538/19) (1)

      (Trimitere preliminară - Securitate socială - Asigurare de sănătate - Regulamentul (CE) nr. 883/2004 - Articolul 20 alineatele (1) și (2) - Tratament medical primit în alt stat membru decât cel de reședință al persoanei asigurate - Autorizație prealabilă - Condiții - Cerința unui raport emis de un medic din sistemul public de asigurări de sănătate național care să prescrie un tratament - Prescriere, cu titlu de a doua opinie medicală, emisă în alt stat membru decât cel de reședință al persoanei asigurate, a unui tratament alternativ care prezintă avantajul de a nu cauza un handicap - Rambursare integrală a cheltuielilor medicale aferente acestui tratament alternativ - Libera prestare a serviciilor - Articolul 56 TFUE)
      (2021/C 481/13)
      Limba de procedură: româna

         Instanța de trimitere

      Curtea de Apel Constanţa

         Părțile din procedura principală

         Reclamanți: TS, UT, VU

         Pârâte: Casa Naţională de Asigurări de Sănătate, Casa de Asigurări de Sănătate Constanţa

         Dispozitivul

      Articolul 20 din Regulamentul (CE) nr. 883/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 29 aprilie 2004 privind coordonarea sistemelor de securitate socială, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (CE) nr. 988/2009 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 septembrie 2009, coroborat cu articolul 56 TFUE trebuie interpretat în sensul că persoana asigurată care a primit, în alt stat membru decât cel de reședință, un tratament care figurează printre prestațiile prevăzute de legislația statului membru de reședință are dreptul la rambursarea integrală a costurilor acestui tratament, în condițiile prevăzute de acest regulament, atunci când persoana respectivă nu a putut obține o autorizație din partea instituției competente, în conformitate cu articolul 20 alineatul (1) din regulamentul menționat, pentru motivul că, deși diagnosticul și necesitatea punerii imediate în aplicare a unui tratament au fost confirmate de un medic din cadrul sistemului de asigurări de sănătate din statul membru de reședință, acest medic i-a prescris un tratament diferit de cel pe care persoana în cauză l a ales în conformitate cu o a doua opinie medicală emisă de un medic dintr-un alt stat membru, tratament care, spre deosebire de primul, nu ar genera un handicap.

         (1)  JO C 357, 21.10.2019.


title: Cauza C-544/19: Hotărârea Curții (Camera întâi) din 6 octombrie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Administrativen sad – Blagoevgrad – Bulgaria) – „ЕCOTEX BULGARIA” EOOD/Teritorialna direktsia na Natsionalnata agentsia za prihodite – Sofia [Trimitere preliminară – Articolul 63 TFUE – Libera circulație a capitalurilor – Directiva (UE) 2015/849 – Domeniu de aplicare – Reglementare națională care impune efectuarea plăților care depășesc un anumit cuantum exclusiv prin virament sau prin depozit într-un cont de plăți – Articolul 65 TFUE – Justificare – Combaterea fraudei și a evaziunii fiscale – Proporționalitate – Sancțiuni administrative cu caracter penal – Articolul 49 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene – Principiile legalității și proporționalității infracțiunilor și pedepselor]

text:
               29.11.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 481/10

      Hotărârea Curții (Camera întâi) din 6 octombrie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Administrativen sad – Blagoevgrad – Bulgaria) – „ЕCOTEX BULGARIA” EOOD/Teritorialna direktsia na Natsionalnata agentsia za prihodite – Sofia
      (Cauza C-544/19) (1)

      (Trimitere preliminară - Articolul 63 TFUE - Libera circulație a capitalurilor - Directiva (UE) 2015/849 - Domeniu de aplicare - Reglementare națională care impune efectuarea plăților care depășesc un anumit cuantum exclusiv prin virament sau prin depozit într-un cont de plăți - Articolul 65 TFUE - Justificare - Combaterea fraudei și a evaziunii fiscale - Proporționalitate - Sancțiuni administrative cu caracter penal - Articolul 49 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene - Principiile legalității și proporționalității infracțiunilor și pedepselor)
      (2021/C 481/14)
      Limba de procedură: bulgara

         Instanța de trimitere

      Administrativen sad – Blagoevgrad

         Părțile din procedura principală

         Recurentă:„ЕCOTEX BULGARIA” EOOD

         Intimată: Teritorialna direktsia na Natsionalnata agentsia za prihodite – Sofia

         cu participarea: Prokuror ot Okrazhna prokuratura – Blagoevgrad

         Dispozitivul

                  1)

                  O reglementare a unui stat membru care, pentru plata pe teritoriul național a unui cuantum egal sau mai mare decât un prag stabilit, interzice persoanelor fizice și juridice să plătească în numerar și le impune acestora să efectueze un virament sau o plată într un cont de plăți nu intră în domeniul de aplicare al Directivei (UE) 2015/849 a Parlamentului European și a Consiliului din 20 mai 2015 privind prevenirea utilizării sistemului financiar în scopul spălării banilor sau finanțării terorismului, de modificare a Regulamentului (UE) nr. 648/2012 al Parlamentului European și al Consiliului și de abrogare a Directivei 2005/60/CE a Parlamentului European și a Consiliului și a Directivei 2006/70/CE a Comisiei.

                  2)

                  Articolul 63 TFUE coroborat cu articolul 49 alineatul (3) din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene trebuie interpretat în sensul că nu se opune unei reglementări a unui stat membru care, în vederea combaterii fraudei și a evaziunii fiscale, pe de o parte, interzice persoanelor fizice și juridice să efectueze pe teritoriul național o plată în numerar atunci când cuantumul acesteia este egal sau mai mare decât un prag stabilit și impune în acest scop recurgerea la un virament sau la o plată într un cont de plăți, inclusiv atunci când este vorba despre distribuirea dividendelor unei societăți, și care, pe de altă parte, pentru a răspunde la o încălcare a acestei interdicții, prevede un regim de sancțiuni în cadrul căruia cuantumul amenzii care poate fi aplicată este calculat pe baza unui procentaj fix aplicabil valorii totale a plății care a fost achitată cu încălcarea interdicției respective, fără ca această amendă să poată fi adaptată în funcție de împrejurările concrete ale speței, cu condiția ca reglementarea menționată să fie de natură să garanteze realizarea obiectivelor vizate și să nu depășească ceea ce este necesar pentru atingerea acestora.

         (1)  JO C 357, 21.10.2019.


title: Cauza C-598/19: Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 6 octombrie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunal Superior de Justicia del País Vasco – Spania) – Confederación Nacional de Centros Especiales de Empleo (Conacee)/Diputación Foral de Guipúzcoa (Trimitere preliminară – Atribuirea contractelor de achiziții publice – Directiva 2014/24/UE – Articolul 20 – Contracte rezervate – Legislație națională care rezervă dreptul de participare la anumite proceduri de atribuire a contractelor de achiziții publice centrelor speciale pentru ocuparea forței muncă cu caracter social – Condiții suplimentare neprevăzute de directivă – Principiile egalității de tratament și proporționalității)

text:
               29.11.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 481/12

      Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 6 octombrie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunal Superior de Justicia del País Vasco – Spania) – Confederación Nacional de Centros Especiales de Empleo (Conacee)/Diputación Foral de Guipúzcoa
      (Cauza C-598/19) (1)

      (Trimitere preliminară - Atribuirea contractelor de achiziții publice - Directiva 2014/24/UE - Articolul 20 - Contracte rezervate - Legislație națională care rezervă dreptul de participare la anumite proceduri de atribuire a contractelor de achiziții publice centrelor speciale pentru ocuparea forței muncă cu caracter social - Condiții suplimentare neprevăzute de directivă - Principiile egalității de tratament și proporționalității)
      (2021/C 481/16)
      Limba de procedură: spaniola

         Instanța de trimitere

      Tribunal Superior de Justicia del País Vasco

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: Confederación Nacional de Centros Especiales de Empleo (Conacee)

         Pârâtă: Diputación Foral de Guipúzcoa

         Dispozitivul

      Articolul 20 alineatul (1) din Directiva 2014/24/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 26 februarie 2014 privind achizițiile publice și de abrogare a Directivei 2004/18/CE trebuie interpretat în sensul că nu se opune ca un stat membru să impună condiții suplimentare în raport cu cele prevăzute de această dispoziție si să excludă prin aceasta de la procedurile de atribuire a contractelor de achiziții publice rezervate anumiți operatori economici care îndeplinesc condițiile prevăzute de dispoziția menționată, sub rezerva respectării de către acest stat membru a principiilor egalității de tratament și proporționalității.

         (1)  JO C 363, 28.10.2019.


title: Cauza C-561/19: Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 6 octombrie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Consiglio di Stato – Italia) – Consorzio Italian Management, Catania Multiservizi SpA/Rete Ferroviaria Italiana SpA (Trimitere preliminară – Articolul 267 TFUE – Conținutul obligației instanțelor naționale de ultim grad de a formula o trimitere – Excepții de la această obligație – Criterii – Chestiune referitoare la interpretarea dreptului Uniunii invocată de părțile din procedura națională după ce Curtea a pronunțat o hotărâre preliminară în această procedură – Lipsa unor precizări ale motivelor care justifică necesitatea unui răspuns la întrebările preliminare – Inadmisibilitate parțială a cererii de decizie preliminară)

text:
               29.11.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 481/11

      Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 6 octombrie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Consiglio di Stato – Italia) – Consorzio Italian Management, Catania Multiservizi SpA/Rete Ferroviaria Italiana SpA
      (Cauza C-561/19) (1)

      (Trimitere preliminară - Articolul 267 TFUE - Conținutul obligației instanțelor naționale de ultim grad de a formula o trimitere - Excepții de la această obligație - Criterii - Chestiune referitoare la interpretarea dreptului Uniunii invocată de părțile din procedura națională după ce Curtea a pronunțat o hotărâre preliminară în această procedură - Lipsa unor precizări ale motivelor care justifică necesitatea unui răspuns la întrebările preliminare - Inadmisibilitate parțială a cererii de decizie preliminară)
      (2021/C 481/15)
      Limba de procedură: italiana

         Instanța de trimitere

      Consiglio di Stato

         Părțile din procedura principală

         Apelanți: Consorzio Italian Management, Catania Multiservizi SpA

         Intimată: Rete Ferroviaria Italiana SpA

         Dispozitivul

      Articolul 267 TFUE trebuie interpretat în sensul că o instanță națională ale cărei decizii nu sunt supuse vreunei căi de atac în dreptul intern trebuie să își îndeplinească obligația de a sesiza Curtea cu o chestiune referitoare la interpretarea dreptului Uniunii invocată în fața sa, cu excepția cazului în care constată că această chestiune nu este relevantă sau că dispoziția de drept al Uniunii în discuție a făcut deja obiectul unei interpretări din partea Curții ori că interpretarea corectă a dreptului Uniunii se impune cu o asemenea evidență încât nu lasă loc niciunei îndoieli rezonabile.
      Existența unei astfel de eventualități trebuie să fie evaluată în funcție de caracteristicile proprii dreptului Uniunii, de dificultățile deosebite pe care le prezintă interpretarea sa și de riscul unor divergențe de jurisprudență în cadrul Uniunii.
      O asemenea instanță nu poate fi exonerată de obligația menționată pentru simplul motiv că a sesizat deja Curtea cu titlu preliminar în cadrul aceleiași cauze naționale. Totuși, aceasta se poate abține să adreseze o întrebare preliminară Curții pentru motive de inadmisibilitate care țin de procedura în fața acestei instanțe, sub rezerva respectării principiilor echivalenței și efectivității.

         (1)  JO C 357, 21.10.2019.


title: Cauza C-285/20: Hotărârea Curții (Camera a opta) din 30 septembrie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Centrale Raad van Beroep – Țările de Jos) – K/Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen (Uwv) [Trimitere preliminară – Regulamentul (CE) nr. 883/2004 – Articolul 65 alineatele (2) și (5) – Domeniu de aplicare – Lucrător aflat în șomaj total – Ajutor de șomaj – Lucrător care are reședința și desfășoară o activitate salariată în statul membru competent – Transferul reședinței sale în alt stat membru – Persoană care nu desfășura în mod efectiv o activitate salariată în statul membru competent înainte de a fi în șomaj total – Persoană în concediu pe motiv de boală și care primește, în acest temei, prestații de boală plătite de statul membru competent – Desfășurarea unei activități salariate – Situații juridice comparabile]

text:
               29.11.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 481/13

      Hotărârea Curții (Camera a opta) din 30 septembrie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Centrale Raad van Beroep – Țările de Jos) – K/Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen (Uwv)
      (Cauza C-285/20) (1)

      (Trimitere preliminară - Regulamentul (CE) nr. 883/2004 - Articolul 65 alineatele (2) și (5) - Domeniu de aplicare - Lucrător aflat în șomaj total - Ajutor de șomaj - Lucrător care are reședința și desfășoară o activitate salariată în statul membru competent - Transferul reședinței sale în alt stat membru - Persoană care nu desfășura în mod efectiv o activitate salariată în statul membru competent înainte de a fi în șomaj total - Persoană în concediu pe motiv de boală și care primește, în acest temei, prestații de boală plătite de statul membru competent - Desfășurarea unei activități salariate - Situații juridice comparabile)
      (2021/C 481/18)
      Limba de procedură: neerlandeza

         Instanța de trimitere

      Centrale Raad van Beroep

         Părțile din procedura principală

         Apelant: K

         Intimat: Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen (Uwv)

         Dispozitivul

                  1)

                  Articolul 65 alineatele (2) și (5) din Regulamentul (CE) nr. 883/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 29 aprilie 2004 privind coordonarea sistemelor de securitate socială, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (UE) nr. 465/2012 al Parlamentului European și al Consiliului din 22 mai 2012, trebuie interpretat în sensul că se aplică într-o situație în care, înainte de a fi în șomaj total, persoana în cauză avea reședința într-un alt stat membru decât statul membru competent și nu desfășura în mod efectiv o activitate salariată, ci era în concediu pe motiv de boală și primea, în acest temei, prestații de boală plătite de statul membru competent, cu condiția însă ca, în conformitate cu dreptul național al statului membru competent, beneficiul unor asemenea prestații să fie asimilat cu desfășurarea unei activități salariate.

                  2)

                  Articolul 65 alineatele (2) și (5) din Regulamentul nr. 883/2004, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul nr. 465/2012, trebuie interpretat în sensul că motivele, inclusiv de ordin familial, pentru care persoana în cauză și-a transferat reședința într-un alt stat membru decât statul membru competent nu trebuie luate în considerare în vederea aplicării acestei dispoziții.

         (1)  JO C 313, 21.9.2020.


title: Cauza C-296/20: Hotărârea Curții (Camera a șasea) din 30 septembrie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Bundesgerichtshof – Germania) – Commerzbank AG/E.O. [Trimitere preliminară – Cooperare judiciară în materie civilă – Competența judiciară, recunoașterea și executarea hotărârilor – Materie civilă și comercială – Convenția de la Lugano II – Articolul 15 alineatul (1) litera (c) – Competență în materia contractelor încheiate de consumatori – Transferul domiciliului consumatorului în alt stat obligat prin convenție]

text:
               29.11.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 481/14

      Hotărârea Curții (Camera a șasea) din 30 septembrie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Bundesgerichtshof – Germania) – Commerzbank AG/E.O.
      (Cauza C-296/20) (1)

      (Trimitere preliminară - Cooperare judiciară în materie civilă - Competența judiciară, recunoașterea și executarea hotărârilor - Materie civilă și comercială - Convenția de la Lugano II - Articolul 15 alineatul (1) litera (c) - Competență în materia contractelor încheiate de consumatori - Transferul domiciliului consumatorului în alt stat obligat prin convenție)
      (2021/C 481/19)
      Limba de procedură: germana

         Instanța de trimitere

      Bundesgerichtshof

         Părțile din procedura principală

         Recurentă-reclamantă: Commerzbank AG

         Intimat-pârât: E.O.

         Dispozitivul

      Articolul 15 alineatul (1) litera (c) din Convenția privind competența judiciară, recunoașterea și executarea hotărârilor judecătorești în materie civilă și comercială, semnată la 30 octombrie 2007, a cărei încheiere a fost aprobată în numele Comunității Europene prin Decizia 2009/430/CE a Consiliului din 27 noiembrie 2008, trebuie interpretat în sensul că această dispoziție stabilește competența în cazul în care profesionistul și consumatorul, părți la un contract de consum, erau, la data încheierii acestui contract, domiciliați în același stat obligat prin această convenție și în care un element de extraneitate al raportului juridic nu a apărut decât ulterior încheierii contractului respectiv, ca urmare a transferului ulterior al domiciliului consumatorului în alt stat obligat prin convenția menționată.

         (1)  JO C 348, 19.10.2020.


title: Cauza C-299/20: Hotărârea Curții (Camera întâi) din 30 septembrie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Conseil d'État – Franța) – Icade Promotion SAS, fostă Icade Promotion Logement SAS/Ministère de l'Action et des Comptes Publiques [Trimitere preliminară – Fiscalitate – Sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată (TVA) – Directiva 2006/112/CE – Articolul 392 – Regim de impozitare a marjei – Domeniu de aplicare – Livrare de imobile și de teren construibil achiziționate în scopul revânzării – Persoană impozabilă pentru care TVA-ul nu a fost deductibil la cumpărarea imobilelor – Revânzare supusă TVA-ului – Noțiunea de „teren construibil”]

text:
               29.11.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 481/15

      Hotărârea Curții (Camera întâi) din 30 septembrie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Conseil d'État – Franța) – Icade Promotion SAS, fostă Icade Promotion Logement SAS/Ministère de l'Action et des Comptes Publiques
      (Cauza C-299/20) (1)

      (Trimitere preliminară - Fiscalitate - Sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată (TVA) - Directiva 2006/112/CE - Articolul 392 - Regim de impozitare a marjei - Domeniu de aplicare - Livrare de imobile și de teren construibil achiziționate în scopul revânzării - Persoană impozabilă pentru care TVA-ul nu a fost deductibil la cumpărarea imobilelor - Revânzare supusă TVA-ului - Noțiunea de „teren construibil”)
      (2021/C 481/20)
      Limba de procedură: franceza

         Instanța de trimitere

      Conseil d'État

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: Icade Promotion SAS, fostă Icade Promotion Logement SAS

         Pârât: Ministère de l'Action et des Comptes Publiques

         Dispozitivul

                  1)

                  Articolul 392 din Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată trebuie interpretat în sensul că permite aplicarea regimului de impozitare a marjei în privința unor operațiuni de livrare de terenuri construibile atât atunci când achiziția lor a fost supusă taxei pe valoarea adăugată (TVA), fără ca persoana impozabilă care le revinde să fi avut dreptul să deducă această taxă, cât și atunci când achiziția lor nu a fost supusă TVA-ului, în condițiile în care prețul la care comerciantul persoană impozabilă a achiziționat aceste bunuri încorporează valoarea TVA-ului care a fost achitat în amonte de vânzătorul inițial. Cu toate acestea, în afara ipotezei menționate, dispoziția respectivă nu se aplică în privința unor operațiuni de livrare de terenuri construibile a căror achiziție inițială nu a fost supusă TVA-ului, fie că se află în afara domeniului său de aplicare, fie că este scutită de TVA.

                  2)

                  Articolul 392 din Directiva 2006/112 trebuie interpretat în sensul că exclude aplicarea regimului de impozitare a marjei în privința unor operațiuni de livrare de terenuri construibile atunci când aceste terenuri dobândite fără construcții au devenit terenuri construibile între momentul cumpărării și cel al revânzării lor de către persoana impozabilă, dar nu exclude aplicarea acestui regim în privința unor operațiuni de livrare de terenuri construibile atunci când aceste terenuri, între momentul achiziționării lor și cel al revânzării lor de către persoana impozabilă, au făcut obiectul unor modificări ale caracteristicilor lor, cum ar fi împărțirea în loturi sau efectuarea de lucrări de amenajare care permit instalarea rețelelor care deservesc terenurile respective, precum, printre altele, rețele de gaz sau de electricitate.

         (1)  JO C 297, 7.9.2020.