title: Cauza T-229/16: Acțiune introdusă la 6 mai 2016 – Pio De Bragança/EUIPO – Ordem de São Miguel da Ala (QUIS UT DEUS)

text:
               25.7.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 270/48

         Acțiune introdusă la 6 mai 2016 – Pio De Bragança/EUIPO – Ordem de São Miguel da Ala (QUIS UT DEUS)
   (Cauza T-229/16)
   (2016/C 270/55)
   Limba în care a fost formulată acțiunea: portugheza

      Părțile

      Reclamantă: Duarte Pio De Bragança (Sintra, Portugalia) (reprezentant: J. Sardinha, avocat)

      Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Ordem de São Miguel da Ala (Lisabona, Portugalia)

      Datele privind procedura în fața EUIPO

      Titularul mărcii în litigiu: cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

      Marca în litigiu: marca Uniunii Europene figurative care cuprinde elementul verbal „quis ut deus” – marca Uniunii Europene nr. 005747936

      Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de decădere

      Decizia atacată: Decizia Camerei a doua de recurs a EUIPO din 26 februarie 2016 în cauza R 621/2015-2

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei atacate și, în consecință, declararea decăderii totale a mărcii în litigiu, ca urmare a lipsei utilizării serioase, inclusiv în ceea ce privește produsele „insigne din metal” din clasa 6;

               —

               obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivul invocat

               —

               încălcarea articolului 15 alineatul (1) și a articolului 51 alineatul (1) litera (a) și alineatul (2) din Regulamentul nr.o207/2009 al Consiliului din 26 februarie 2009 privind marca comunitară, prezenta acțiune fiind formulată în temeiul articolului 65 din Regulamentul (UE) 2015/2424 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 decembrie 2015 de modificare a Regulamentului (CE) nr.o207/2009 privind marca comunitară și a Regulamentului (CE) nr.o2868/95 al Comisiei de punere în aplicare a Regulamentului (CE) nr.o40/94 al Consiliului privind marca comunitară și de abrogare a Regulamentului (CE) nr.o2869/95 al Comisiei privind taxele care trebuie plătite Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale).


title: Cauza F-89/14: Acțiune introdusă la 2 septembrie 2014 – ZZ/Comisia

text:
               24.11.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 421/62

         Acțiune introdusă la 2 septembrie 2014 – ZZ/Comisia
   (Cauza F-89/14)
   2014/C 421/91
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: ZZ (reprezentant: M.-A. Lucas, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Obiectul și descrierea litigiului

   Anularea deciziei Comisiei prin care se refuză acordarea indemnizației de expatriere și obligarea Comisiei la plata acesteia, însoțită de dobânda legală, de la data angajării în muncă a reclamantului

      Concluziile reclamantului

               —

               Anularea deciziei prin care se refuză reclamantului acordarea indemnizației de expatriere, adoptată la 11 noiembrie 2013 de AIPN (PMO), notificată la 19 noiembrie 2013;

               —

               obligarea pârâtei la plata acestei indemnizații către reclamant începând de la data angajării în muncă a acestuia în cadrul Comisiei;

               —

               obligarea pârâtei la plata către reclamant a unor dobânzi la rata aplicată de BCE pentru operațiunile sale de refinanțare pentru suma corespunzătoare fiecăreia dintre aceste indemnizaţii, începând de la data la care era datorată până la plata integrală;

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.


title: Cauza C-72/09: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 28 octombrie 2010 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Cour de cassation — Franța) — Établissements Rimbaud SA/Directeur général des impôts, Directeur des services fiscaux d'Aix-en-Provence (Impozitare directă — Libera circulație a capitalurilor — Persoane juridice cu sediul într-un stat terț, membru al Spațiului Economic European — Deținere în posesie a unor imobile situate într-un stat membru — Taxă pe valoarea de piață a acestor imobile — Refuz de acordare a scutirii — Combaterea fraudei fiscale — Apreciere în raport cu Acordul privind SEE)

text:
               18.12.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 346/11

         Hotărârea Curții (Camera a treia) din 28 octombrie 2010 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Cour de cassation — Franța) — Établissements Rimbaud SA/Directeur général des impôts, Directeur des services fiscaux d'Aix-en-Provence
   (Cauza C-72/09) (1)

   (Impozitare directă - Libera circulație a capitalurilor - Persoane juridice cu sediul într-un stat terț, membru al Spațiului Economic European - Deținere în posesie a unor imobile situate într-un stat membru - Taxă pe valoarea de piață a acestor imobile - Refuz de acordare a scutirii - Combaterea fraudei fiscale - Apreciere în raport cu Acordul privind SEE)
   2010/C 346/18
   Limba de procedură: franceza

      Instanța de trimitere

   Cour de cassation

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Établissements Rimbaud SA

      Pârâți: Directeur général des impôts, Directeur des services fiscaux d'Aix-en-Provence

      Obiectul

   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Cour de cassation (Franța) — Interpretarea articolului 40 din Acordul din 2 mai 1992 privind Spațiul Economic European (JO 1994, L 1, p. 3, Ediție specială, 11/vol. 53, p. 3) — Taxă pe valoarea de piață a imobilelor situate în Franța — Scutire în beneficiul persoanelor juridice cu sediul în Franța sau într-un stat din Spațiul Economic European, cu condiția ca Franța să fi încheiat cu acest stat o convenție de asistență administrativă în vederea combaterii fraudei și a evaziunii fiscale sau ca prin aplicarea unui tratat care conține o clauză de nediscriminare, aceste persoane juridice să nu fie supuse unei impozitări mai împovărătoare decât cea aplicată societăților stabilite în Franța — Refuz de a acorda o scutire unei societăți stabilite în Liechtenstein

      Dispozitivul

   Articolul 40 din Acordul privind Spațiul Economic European din 2 mai 1992 nu se opune unei legislații naționale precum cea în discuție în acțiunea principală, care scutește societățile care au sediul social pe teritoriul unui stat membru al Uniunii Europene de la plata taxei pe valoarea de piață a imobilelor situate pe teritoriul acestui stat și care, în ceea ce privește o societate al cărei sediu social se află pe teritoriul unui stat terț membru al SEE, supune această scutire existenței unei convenții de asistență administrativă încheiate între statul membru menționat și acest stat terț în vederea combaterii fraudei și a evaziunii fiscale sau circumstanței că, prin aplicarea unui tratat care conține o clauză de nediscriminare pe motiv de naționalitate, aceste persoane juridice nu trebuie supuse unei impozitări mai împovărătoare decât cea aplicată societăților stabilite pe teritoriul unui stat membru.

      (1)  JO C 102, 1.5.2009, p. 12.


title: Cauza C-496/13: Recurs introdus la 16 septembrie 2013 de GRE Grand River Enterprises Deutschland GmbH împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a treia) din 3 iulie 2013 în cauza T-78/12, GRE Grand River Enterprises Deutschland GmbH/Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI)

text:
               26.10.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 313/13

         Recurs introdus la 16 septembrie 2013 de GRE Grand River Enterprises Deutschland GmbH împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a treia) din 3 iulie 2013 în cauza T-78/12, GRE Grand River Enterprises Deutschland GmbH/Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI)
   (Cauza C-496/13)
   2013/C 313/24
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Recurentă: GRE Grand River Enterprises Deutschland GmbH (reprezentanți: I. Memmler și S. Schulz, avocați)

      Celelalte părți din procedură: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI), Villiger Söhne GmbH

      Concluziile recurentei

   Recurenta solicită:

               —

               Anularea Hotărârii Tribunalului din 3 iulie 2013 în cauza T-78/12 și Decizia Camerei întâi de recurs a OAPI din 1 decembrie 2011 (R 2109/2010-1).

               —

               obligarea intimatului la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Ca unic motiv de recurs, recurenta invocă o interpretare și o aplicare eronată a articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 (1) și încălcarea normelor în materie de probe la aplicarea dispoziției menționate.
   În susținerea recursului, recurenta arată următoarele:

               La compararea semnelor, Tribunalul a făcut o aplicare eronată a tezei aprecierii globale, iar apoi a comparat în mod general elementele „LIBERTAD” și „LIBERTE”, fără a lua în considerare niciunul dintre celelalte elemente ale mărcii.

               În special, Tribunalul, dacă ar fi făcut o aplicare corectă a tezei aprecierii globale, ar fi trebuit să acorde o mai mare importanță unora dintre celelalte elemente ale mărcilor în litigiu, elemente printre care combinația de culori a mărcii în litigiu și a mărcii invocate în susținerea opoziției, semnului „LA” din marca invocată în susținerea opoziției, precum și semnului „brunes” din marca în litigiu.

               De asemenea, aceasta arată că Tribunalul a aplicat în mod eronat principiile referitoare la similitudinea termenilor, stabilite de Curte, întrucât nu a ținut seama în mod suficient de diferitele limbi în care erau exprimate mărcile.

               Tot astfel, recurenta susține că Tribunalul nu a respectat normele în materie de probă prevăzute în Regulamentul de procedură, formulând prezumții fără a deține probe cu privire la modul de pronunțare a mărcii „LA LIBERTAD” și statuând în temeiul acestor prezumții.

               În concluzie, recurenta arată că, procedând astfel, Tribunalul a ajuns la un rezultat eronat.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 207/2009 al Consiliului din 26 februarie 2009 privind marca comunitară (JO L 78, p. 1).


title: Cauza C-254/08: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Tribunale Amministrativo Regionale della Campania (Italia) la 16 iunie 2008 — Futura Immobiliare srl Hotel Futura și alții/Comune di Casoria

text:
               15.8.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 209/31

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Tribunale Amministrativo Regionale della Campania (Italia) la 16 iunie 2008 — Futura Immobiliare srl Hotel Futura și alții/Comune di Casoria
   (Cauza C-254/08)
   (2008/C 209/46)
   Limba de procedură: italiana
   Instanța de trimitere
   Tribunale Amministrativo Regionale della Campania
   Părțile din acțiunea principală

      Reclamanți: Futura Immobiliare srl Hotel Futura și alții

      Pârâtă: Comune di Casoria
   Întrebarea preliminară
   Norma națională prevăzută la articolul 58 și următoarele din Decretul legislativ nr. 507 din 1993 și în normele tranzitorii care au prelungit valabilitatea acestuia, în temeiul articolului 11 din Decretul președintelui Republicii nr. 158 din 1999, cu modificările ulterioare, și al articolului 1 alineatul 184 din Legea nr. 296 din 2006, care permite menținerea unui sistem cu caracter fiscal pentru acoperirea costurilor pentru serviciul de eliminare a deșeurilor și care amână introducerea unui sistem tarifar în care costul serviciului este suportat de persoanele care produc și care colectează deșeurile este compatibilă cu articolul 15 din Directiva 75/442/CEE a Consiliului (1), astfel cum a fost modificat prin articolul 1 din Directiva 91/156/CEE (2), și cu principiul „poluatorul plătește”?

      (1)  JO L 194, p. 39.

      (2)  JO L 78, p. 32.


title: Cauza T-219/16: Hotărârea Tribunalului din 6 aprilie 2017 – Aldi/EUIPO (ViSAGE) [„Marca Uniunii Europene — Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurative ViSAGE — Motive absolute de refuz — Caracter descriptiv — Lipsa caracterului distinctiv — Articolul 7 alineatul (1) literele (b) și (c) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009”]

text:
               22.5.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 161/27

         Hotărârea Tribunalului din 6 aprilie 2017 – Aldi/EUIPO (ViSAGE)
   (Cauza T-219/16) (1)

   ([„Marca Uniunii Europene - Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurative ViSAGE - Motive absolute de refuz - Caracter descriptiv - Lipsa caracterului distinctiv - Articolul 7 alineatul (1) literele (b) și (c) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009”])
   (2017/C 161/38)
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Aldi GmbH & Co. KG (Mülheim an der Ruhr, Germania) (reprezentanți: N. Lützenrath, U. Rademacher, C. Fürsen și N. Bertram, avocați)

      Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentant: A. Schifko, agent)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 19 februarie 2016 (cauza R 507/2015-5) privind o cerere de înregistrare a semnului figurativ ViSAGE ca marcă a Uniunii Europene

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă Aldi GmbH & Co. KG la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 232, 27.6.2016.


title: Cauza T-395/08: Hotărârea Tribunalului din 17 decembrie 2010 — Chocoladefabriken Lindt & Sprüngli/OAPI (Forma unui iepure de ciocolată) [ „Marcă comunitară — Cerere de înregistrare a unei mărci comunitare tridimensionale — Forma unui iepure de ciocolată — Motiv absolut de refuz — Lipsa caracterului distinctiv — Articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 [devenit articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009] — Lipsa caracterului distinctiv dobândit prin utilizare — Articolul 7 alineatul (3) din Regulamentul nr. 40/94 [devenit articolul 7 alineatul (3) din Regulamentul nr. 207/2009]” ]

text:
               12.2.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 46/10

         Hotărârea Tribunalului din 17 decembrie 2010 — Chocoladefabriken Lindt & Sprüngli/OAPI (Forma unui iepure de ciocolată)
   (Cauza T-395/08) (1)

   (Marcă comunitară - Cerere de înregistrare a unei mărci comunitare tridimensionale - Forma unui iepure de ciocolată - Motiv absolut de refuz - Lipsa caracterului distinctiv - Articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 [devenit articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009] - Lipsa caracterului distinctiv dobândit prin utilizare - Articolul 7 alineatul (3) din Regulamentul nr. 40/94 [devenit articolul 7 alineatul (3) din Regulamentul nr. 207/2009])
   2011/C 46/18
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Chocoladefabriken Lindt Sprüngli AG (Kilchberg, Elveția) (reprezentanți: R. Lange, E. Schalast și G. Hild, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: G. Schneider, agent)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a patra de recurs a OAPI din 18 iulie 2008 (cauza R 419/2008-4) referitoare la o cerere de înregistrare ca marcă comunitară a unui semn tridimensional constând în forma unui iepure de ciocolată

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Obligă Chocoladefabriken Lindt Sprüngli AG la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 313, 6.12.2008


title: Cauza F-142/07: Acțiune introdusă la 19 decembrie 2007 — Kaminska/Comitetul Regiunilor

text:
               29.3.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 79/38

         Acțiune introdusă la 19 decembrie 2007 — Kaminska/Comitetul Regiunilor
   (Cauza F-142/07)
   (2008/C 79/73)
   Limba de procedură: franceza
   Părțile

      Reclamantă: Magdalena Kaminska (Bruxelles, Belgia) (reprezentanți: L. Levi, S. Engelen, avocats)

      Pârât: Comitetul Regiunilor
   Obiectul și descrierea litigiului
   Anularea deciziilor Comitetului Regiunilor din 30 aprilie 2007 și din 6 septembrie 2007, prin care s-au respins acordarea diurnei către reclamantă și nota acesteia din 6 iunie 2007, și obligarea pârâtului la plata dobânzilor moratorii aferente sumelor datorate cu titlu de diurnă, până la plata integrală a sumelor datorate.
   Concluziile reclamantei

               —

               Anularea deciziei din 30 aprilie 2007 prin care s-a respins acordarea diurnei către reclamantă;

               —

               anularea, în măsura în care este necesar, a deciziei din 6 septembrie 2007 prin care s-a respins reclamația reclamantei;

               —

               obligarea Comitetului Regiunilor la plata de dobânzi de moratorii aferente sumelor zilnice datorate cu titlu de diurnă de la data de 16 aprilie 2006, până la plata integrală a sumelor datorate;

               —

               obligarea Comitetului Regiunilor la plata cheltuielilor de judecată.


title: Cauza C-169/15: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 20 octombrie 2016 (cerere de decizie preliminară formulată de Benelux Gerechtshof – BENELUX) – Montis Design BV/Goossens Meubelen BV [Trimitere preliminară — Proprietate industrială și comercială — Drept de autor și drepturi conexe — Directiva 93/98/CEE — Articolul 10 alineatul (2) — Durata protecției — Lipsa restabilirii protecției prin efectul Convenției de la Berna]

text:
               19.12.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 475/6

         Hotărârea Curții (Camera a treia) din 20 octombrie 2016 (cerere de decizie preliminară formulată de Benelux Gerechtshof – BENELUX) – Montis Design BV/Goossens Meubelen BV
   (Cauza C-169/15) (1)

   ([Trimitere preliminară - Proprietate industrială și comercială - Drept de autor și drepturi conexe - Directiva 93/98/CEE - Articolul 10 alineatul (2) - Durata protecției - Lipsa restabilirii protecției prin efectul Convenției de la Berna])
   (2016/C 475/07)
   Limba de procedură: neerlandeza

      Instanța de trimitere

   Benelux Gerechtshof

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Montis Design BV

      Pârâtă: Goossens Meubelen BV

      Dispozitivul

   Articolul 10 alineatul (2) din Directiva 93/98/CEE a Consiliului din 29 octombrie 1993 privind armonizarea duratei de protecție a dreptului de autor și a anumitor drepturi conexe coroborat cu articolul 13 alineatul (1) din aceasta trebuie interpretat în sensul că duratele de protecție prevăzute de directiva menționată nu se aplică în cazul unor drepturi de autor care erau inițial protejate de o legislație națională, dar care s-au stins înainte de 1 iulie 1995.
   Directiva 93/98 trebuie interpretată în sensul că nu se opune unei legislații naționale care, inițial, a acordat unei opere, precum în litigiul principal, o protecție întemeiată pe drepturile de autor, dar care, ulterior, a stins definitiv aceste drepturi, înainte de 1 iulie 1995, ca urmare a faptului că nu s-a îndeplinit o cerință de formă.

      (1)  JO C 228, 13.7.2015.


title: Cauza C-221/14 P: Recurs introdus la 7 mai 2014 de H împotriva Ordonanţei Tribunalului (Camera a șaptea) din 27 februarie 2014 în cauza T-490/13, GJ/Curtea de Justiție

text:
               21.7.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 235/7

         Recurs introdus la 7 mai 2014 de H împotriva Ordonanţei Tribunalului (Camera a șaptea) din 27 februarie 2014 în cauza T-490/13, GJ/Curtea de Justiție
   (Cauza C-221/14 P)
   2014/C 235/10
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Recurent: H (reprezentant: S. Sagias, Δικηγόρος)

      Cealaltă parte din procedură: Curtea de Justiție a Uniunii Europene

      Concluziile recurentului

               —

               anularea ordonanței atacate;

               —

               trimiterea cauzei spre rejudecare Tribunalului, pentru a fi dezbătută în primă instanță în fața acestuia sau, în subsidiar, admiterea în totalitate a concluziilor formulate în primă instanță;

               —

               obligarea pârâtei în primă instanță la plata cheltuielilor de judecată aferente atât procedurii în primă instanță, cât și prezentei proceduri.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii formulate, recurentul invocă trei motive împotriva Ordonanței Tribunalului pronunțate la 27 februarie 2014.
   Prin intermediul primului motiv, recurentul consideră mai întâi că Tribunalul a interpretat în mod eronat articolul 263 TFUE și articolele 90 și 91 din Statutul funcționarilor (1), precum și articolele 2 și 35 din Reglementarea comună referitoare la asigurarea riscurilor de boală ale funcționarilor Comunităților Europene. Pe de o parte, recurentul consideră că ordonanța atacată este afectată de o eroare de drept în măsura în care Tribunalul a statuat că acțiunile formulate de foștii membri ai Curții împotriva actelor care îi lezează în materia asigurării din cadrul RCAM (Sistemul comun de asigurări de sănătate) intră exclusiv sub incidența articolului 263 TFUE și trebuiau introduse în termenul de două luni prevăzut de această dispoziție. Pe de altă parte, Tribunalul a săvârșit o eroare de drept atunci când a statuat că articolul 90 alineatul (2) din Statutul funcționarilor nu este aplicabil membrilor și foștilor membri ai Curții.
   Prin intermediul celui de al doilea motiv, recurentul consideră în continuare că Tribunalul a săvârșit o eroare de drept prin faptul că a refuzat să aplice jurisprudența referitoare la eroarea scuzabilă.
   Prin intermediul celui de al treilea motiv, recurentul consideră în sfârșit că aplicarea articolului 111 din Regulamentul de procedură al Tribunalului este afectată de o eroare de drept, precum și de o neregularitate procedurală. Recurentul contestă astfel faptul că acțiunea formulată în fața Tribunalului a fost calificată ca „vădit” inadmisibilă, aspect care l-a împiedicat să se pronunțe asupra motivului de inadmisibilitate reținut. Tribunalul a încălcat de asemenea dreptul recurentului la un proces echitabil, dreptul său la apărare și, în special, dreptul de a fi ascultat și dreptul la o cale de atac efectivă, cu încălcarea articolului 47 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene.

      (1)  Regulamentul (CE, Euratom) nr. 723/2004 al Consiliului din 22 martie 2004 de modificare a Statutului funcționarilor Comunităților Europene și a Regimului aplicabil celorlalți agenți ai Comunităților Europene (JO L 124, p. 1).


title: Cauza T-416/11: Hotărârea Tribunalului din 25 octombrie 2013 — Biotronik SE/OAPI — Cardios Sistemas (CARDIO MANAGER) [ „Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a unei mărci comunitare verbale CARDIO MANAGER — Marcă națională verbală anterioară CardioMessenger — Motiv relativ de refuz — Lipsa unui risc de confuzie — Lipsa probei privind utilizarea serioasă a mărcii anterioare — Articolul 42 alineatele (2) și (3) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009” ]

text:
               7.12.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 359/7

         Hotărârea Tribunalului din 25 octombrie 2013 — Biotronik SE/OAPI — Cardios Sistemas (CARDIO MANAGER)
   (Cauza T-416/11) (1)

   (Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a unei mărci comunitare verbale CARDIO MANAGER - Marcă națională verbală anterioară CardioMessenger - Motiv relativ de refuz - Lipsa unui risc de confuzie - Lipsa probei privind utilizarea serioasă a mărcii anterioare - Articolul 42 alineatele (2) și (3) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009)
   2013/C 359/11
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Biotronik SE & Co. KG (Berlin, Germania) (reprezentanți: A. Reich, S. Pietzcker și R. Jacobs, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: P. Geroulakos, agent)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI: Cardios Sistemas Comercial e Industrial Ltda (Sao Paulo, Brazilia)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a doua de recurs a OAPI din 27 mai 2011 (cauza R 1156/2010-2), privind o procedură de opoziție între Biotronik SE & Co. KG și Cardios Sistemas Comercial e Industrial Ltda

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Obligă Biotronik SE & Co. KG la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 298, 8.10.2011.


title: Cauza F-107/13: Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera a treia) din 15 octombrie 2014 – de Brito Sequeira Carvalho/Comisia (Funcție publică — Funcționari — Funcționar pensionat — Procedură disciplinară — Sancțiune disciplinară — Reținere din pensie — Ascultarea martorului acuzării de către consiliul de disciplină — Neascultarea funcționarului vizat — Nerespectarea dreptului de a fi ascultat)

text:
               24.11.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 421/52

         Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera a treia) din 15 octombrie 2014 – de Brito Sequeira Carvalho/Comisia
   (Cauza F-107/13) (1)

   ((Funcție publică - Funcționari - Funcționar pensionat - Procedură disciplinară - Sancțiune disciplinară - Reținere din pensie - Ascultarea martorului acuzării de către consiliul de disciplină - Neascultarea funcționarului vizat - Nerespectarea dreptului de a fi ascultat))
   2014/C 421/73
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: José Antonio de Brito Sequeira Carvalho (Lisabona, Portugalia) (reprezentanți: É. Boigelot și R. Murru, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: J. Currall și C. Ehrbar, agenți)

      Obiectul

   Cererea de anulare a deciziei Comisiei de a aplica o sancțiune disciplinară reclamantului în temeiul articolului 9 alineatul (2) din anexa IX la statut și cererile de daune interese pentru prejudiciul moral pe care reclamantul pretinde că l-a suferit și de rambursare a sumelor deja reținute

      Dispozitivul

               1)

               Anulează decizia Comisiei Europene din 14 martie 2013 prin care se impune domnului Brito Sequeira Carvalho, cu titlu disciplinar, o reținere de o treime din cuantumul lunar net al pensiei sale pentru o perioadă de doi ani.

               2)

               Respinge în rest acțiunea.

               3)

               Comisia Europeană suportă propriile cheltuieli de judecată și este obligată să suporte cheltuielile de judecată efectuate de domnul Brito Sequeira Carvalho.

      (1)  JO C 24, 25.1.2014, p. 41.


title: Cauza C-334/11 P: Recurs introdus la 29 iunie 2011 de Lancôme parfums et beauté & Cie împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a opta) pronunțate la 14 aprilie 2011 în cauza T-466/08 — Lancôme parfums et beauté & Cie/Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale), Focus Magazin Verlag GmbH

text:
               24.9.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 282/4

         Recurs introdus la 29 iunie 2011 de Lancôme parfums et beauté & Cie împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a opta) pronunțate la 14 aprilie 2011 în cauza T-466/08 — Lancôme parfums et beauté & Cie/Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale), Focus Magazin Verlag GmbH
   (Cauza C-334/11 P)
   2011/C 282/08
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Recurentă: Lancôme parfums et beauté & Cie (reprezentanți: A. von Mühlendahl, J. Pagenberg, avocați)

      Cealaltă parte în proces: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Concluziile recurentei

               —

               Anularea Hotărârii Tribunalului din 14 aprilie 2011 pronunțate în cauza T-466/08 cu privire la Decizia Camerei întâi de recurs a Oficiului din 29 iulie 2008 din cauza R 1796/2007-1.

               —

               obligarea OAPI și a intervenientei la plata cheltuieilor de judecată efectuate în procedurile care s-au aflat pe rolul camerei de recurs a Oficiului și al Tribunalului, precum și a celor efectuate în prezenta cauză.

      Motivele și principalele argumente

   Recurenta susține că hotărârea contestată trebuie anulată întrucât Tribunalul a încălcat articolul 43 alineatele (2) și (3) din RMC și a săvârșit o eroare de drept atunci când a statuat că, în decizia contestată, perioada de cinci ani ulterioară înregistrării, în interiorul căreia marca germană anterioară FOCUS pe care s-a întemeiat opoziția formulată împotriva cererii de înregistrare ca marcă comunitară a semnului ACNO FOCUS trebuie să facă obiectul unei utilizări serioase, a început să curgă abia de la 13 ianuarie 2004.
   Recurenta nu contestă aprecierea privind riscul de confuzie. Deși nu este de acord cu constatarea, recurenta consideră că Tribunalul nu a săvârșit nicio eroare de drept.


title: Cauza C-96/14: Cerere de decizie preliminară introdusă de tribunal de grande instance de Nîmes (Franța) la 28 februarie 2014 – Jean-Claude Van Hove/CNP Assurance SA

text:
               12.5.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 142/23

         Cerere de decizie preliminară introdusă de tribunal de grande instance de Nîmes (Franța) la 28 februarie 2014 – Jean-Claude Van Hove/CNP Assurance SA
   (Cauza C-96/14)
   2014/C 142/31
   Limba de procedură: franceza

      Instanța de trimitere

   Tribunal de grande instance de Nîmes

      Părțile din procedura principală

      Reclamant: Jean-Claude Van Hove

      Pârâtă: CNP Assurance SA

      Întrebarea preliminară

   Articolul 4 alineatul (2) din Directiva 93/13/CEE a Consiliului din 5 aprilie 1993 privind clauzele abuzive în contractele încheiate cu consumatorii (1) trebuie interpretat în sensul că noțiunea de clauză care se referă la definirea obiectului contractului vizată de această prevedere cuprinde o clauză stipulată într-un contract de asigurare având ca obiect garantarea acoperirii ratelor datorate împrumutătorului în caz de incapacitate totală de muncă a împrumutatului, care exclude asiguratul de la beneficiul acestei garanții dacă este declarat apt să exercite o activitate neremunerată?

      (1)  JO L 95, p. 29, Ediţie specială, 15/vol. 2, p. 273.


title: Cauza C-588/13 P: Recurs introdus la 20 noiembrie 2013 de Telefónica S.A. împotriva Ordonanței Tribunalului (Camera a opta) din 9 septembrie 2013 în cauza T-430/11, Telefónica/Comisia

text:
               25.1.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 24/10

         Recurs introdus la 20 noiembrie 2013 de Telefónica S.A. împotriva Ordonanței Tribunalului (Camera a opta) din 9 septembrie 2013 în cauza T-430/11, Telefónica/Comisia
   (Cauza C-588/13 P)
   2014/C 24/18
   Limba de procedură: spaniola

      Părțile

      Recurentă: Telefónica S.A. (reprezentanți: J. Ruiz Calzado, M. Núñez Müller și J. Domínguez Pérez, avocați)

      Cealaltă parte din procedură: Comisia Europeană

      Concluziile recurentei

               —

               Anularea ordonanței atacate;

               —

               constatarea admisibilității acțiunii în anulare în cauza T-430/11 și trimiterea cauzei spre rejudecare la Tribunal pentru ca acesta să se pronunțe pe fondul litigiului;

               —

               obligarea Comisiei la plata tuturor cheltuielilor de judecată efectuate în legătură cu procedurile referitoare la admisibilitate în cele două instanțe.

      Motivele și principalele argumente

               1.

               Tribunalul a comis o eroare de drept atunci când a interpretat articolul 263 al patrulea paragraf ultima teză TFUE în sensul că deciziile în materie de scheme de ajutoare de stat, precum cea atacată în speță, presupun măsuri de executare în sensul noii dispoziții din tratat.

               2.

               Tribunalul a încălcat dreptul Uniunii atunci când a interpretat jurisprudența referitoare la noțiunea de beneficiar efectiv în vederea examinării admisibilității acțiunilor formulate împotriva deciziilor prin care se declară nelegală și incompatibilă cu piața comună o schemă de ajutoare de stat. Mai precis:

                           —

                           Tribunalul a interpretat în mod eronat jurisprudența referitoare la noțiunea de beneficiar efectiv și a comis o denaturare a faptelor prin aplicarea acesteia în privința operațiunilor realizate de reclamantă după 21 decembrie 2007;

                           —

                           Tribunalul a comis de asemenea o eroare de drept în ceea ce privește operațiunile anterioare datei de 21 decembrie 2007, interpretând noțiunea jurisprudențială de beneficiar efectiv.

               3.

               Tribunalul a comis o eroare de drept, adoptând o decizie care încalcă dreptul la protecție jurisdicțională efectivă. Ordonanța atacată adoptă o noțiune pur teoretică a acestui drept, care împiedică reclamanta să aibă acces concret la protecție jurisdicțională și să conteste decizia atacată fără să fie necesar să încalce legea pentru a putea ajunge la Curte pe cale preliminară.


title: Cauza C-457/10 P: Recurs introdus la 16 septembrie 2010 de AstraZeneca AB, AstraZeneca plc împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a șasea extinsă) pronunțate la 1 iulie 2010 în cauza T-321/05, AstraZeneca AB, AstraZeneca plc/Comisia Europeană

text:
               6.11.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 301/18

         Recurs introdus la 16 septembrie 2010 de AstraZeneca AB, AstraZeneca plc împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a șasea extinsă) pronunțate la 1 iulie 2010 în cauza T-321/05, AstraZeneca AB, AstraZeneca plc/Comisia Europeană
   (Cauza C-457/10 P)
   ()
   2010/C 301/27
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Recurente: AstraZeneca AB, AstraZeneca plc (reprezentanți: M. Brealey QC, M. Hoskins QC, D. Jowell, Barristers, F. Murphy, Solicitor)

      Celelalte părți în proces: European Federation of Pharmaceutical Industries and Associations (EFPIA), Comisia Europeană

      Concluziile recurentelor

   Recurentele solicită Curții:

               —

               Anularea Hotărârii Tribunalului din 1 iulie 2010 pronunțată în cauza T-321/05;

               —

               anularea Deciziei C(2005) 1757 final a Comisiei din 15 iunie 2005 (Cazul COMP/A.37.507/F3-AstraZeneca);

               —

               în subsidiar, reducerea, potrivit aprecierii Curții, a amenzii aplicate recurentelor prin articolul 2 din decizia atacată;

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Recurentele invocă mai multe erori de drept conținute de hotărârea atacată. Erorile sunt rezumate separat, după cum urmează:

                  Definirea pieței relevante. Tribunalul a comis o eroare de drept însușindu-și constatările Comisiei din decizia atacată cu privire la piața relevantă a produselor, anume că pentru perioada 1993-2000 inhibitorii pompei de protoni (denumite în continuare „IPP”) constituiau o piață de sine stătătoare. În acest cadru se invocă două motive de recurs.
               Primul motiv de recurs are două aspecte principale. În primul rând, Tribunalul a comis o eroare neefectuând o analiză temporală a probelor și făcând astfel constatări referitoare la piața relevantă a produselor din anul 1993 pe baza concurenței dintre IPP și anti-H2 din anul 2000. În al doilea rând, Tribunalul, pe baza irelevanței practicilor medicilor care prescriu medicamente, caracterizate de „inerție”, pentru exercițiul de definire a pieței, a comis o eroare ignorând faptul că creșterea utilizării IPP a fost graduală.
               Al doilea motiv de recurs se referă la faptul că problema costului total al unui tratament cu anti-H2 în comparație cu costul total al unui tratament cu IPP este fundamentală pentru orice pretinsă încredere în diferențierea prețurilor în cadrul exercițiului de definire a pieței iar Tribunalul a comis o eroare neluând în considerare costul total al unui tratament.

                  Primul abuz de poziție dominantă referitor la certificatele suplimentare de protecție. Motivele de recurs referitoare la primul abuz prezintă două aspecte. În primul rând, Tribunalul a comis o eroare de drept în ceea ce privește aprecierea referitoare la concurența bazată pe merite. Tribunalul a înlăturat în mod greșit ca irelevante, apreciind că declarațiile recurentelor în fața oficiilor de brevete erau în mod obiectiv înșelătoare, caracterul rezonabil și buna credință a recurentelor în ceea ce privește dreptul legal la un CSP. Lipsa de transparență este insuficientă pentru constatarea unui abuz de drept, ar trebui să existe o cerință privind o inducere în eroare intenționată. În al doilea rând, Tribunalul a comis o eroare de drept în ceea ce privește aprecierea împrejurărilor care constituie comportamente de natură să restrângă concurența. Tribunalul a comis o eroare considerând că faptul că a fost formulată o simplă cerere de recunoaștere a unui drept de proprietate intelectuală care ar putea intra în vigoare 5-6 ani mai târziu putea constitui un comportament de natură să restrângă concurența indiferent dacă dreptul este în cele din urmă recunoscut și/sau aplicat. Și aceasta deoarece comportamentul nu are legătură sau este prea îndepărtat de piața pretins afectată.

                  Al doilea abuz de poziție dominantă: retragerea autorizațiilor de introducere pe piață. Motivele de recurs cu privire la al doilea abuz prezintă două aspecte. În primul rând, Tribunalul a comis o eroare de drept în ceea ce privește aprecierea referitoare la concurența bazată pe merite. Tribunalul a statuat în mod eronat că exercitarea fără restricții a unui drept conferit de legislația comunitară nu reprezintă o concurență bazată pe merite.
               În al doilea rând, Tribunalul a comis o eroare de drept în aprecierea împrejurărilor care constituie comportamente de natură să restrângă concurența. Tribunalul a considerat în mod greșit că simpla exercitare a unui drept prevăzut de legislația comunitară poate restrânge concurența. În subsidiar, dacă Curtea de Justiție consideră că exercitarea unui drept prevăzut de legislația comunitară poate în principiu să echivaleze cu un abuz, atunci este nevoie de ceva mai mult pentru constatarea unui abuz decât o simplă tendință de denaturare a concurenței. Recurentele susțin că Comisiei ar trebui să i se ceară să dovedească că exercitarea unui drept deținut în mod legal era de natură să elimine orice concurență efectivă. Ar fi similar condițiilor din cazurile privind licențele obligatorii, la care se referă în realitate al doilea abuz.

                  Amenzi. Tribunalul a făcut o greșită aplicare a articolului 15 alineatul (2) din Regulamentul nr. 17 (1) atunci când nu a înlăturat calculul amenzii efectuat de Comisie și când nu a luat corespunzător în considerare noutatea abuzurilor pretinse, absența oricăror efecte concrete asupra concurenței și alte circumstanțe atenuante.

      (1)  Regulamentul nr. 17 al Consiliului din 6 februarie 1962, Primul regulament de punere în aplicare a articolelor [81 CE] și [82 CE] (JO 1962, 13, p. 204, Ediție specială 08/vol. 1, p. 3).


title: Cauza F-56/09: Hotărârea Tribunalului Funcției Publice din 9 iunie 2010 — Marcuccio/Comisia (Funcție publică — Funcționari — Acțiune în despăgubiri — Acces al administrației la locuința de serviciu a unui funcționar — Respectarea domiciliului și a vieții private)

text:
               14.8.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 221/60

         Hotărârea Tribunalului Funcției Publice din 9 iunie 2010 — Marcuccio/Comisia
   (Cauza F-56/09) (1)

   (Funcție publică - Funcționari - Acțiune în despăgubiri - Acces al administrației la locuința de serviciu a unui funcționar - Respectarea domiciliului și a vieții private)
   2010/C 221/95
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Reclamant: Luigi Marcuccio (Tricase, Italia) (reprezentanți: G. Cipressa, ulterior G. Cipressa și L. Mansullo, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: J. Currall și C. Berardis-Kayser, agenți, asistați de A. dal Ferro, avocat)

      Obiectul

   Anularea deciziei Comisiei prin care se respinge cererea reclamantului având ca obiect, pe de o parte, repararea pretinsului prejudiciu suferit ca urmare a faptului că agenți ai Comisiei ar fi pătruns, la 8 aprilie 2002, în locuința sa de serviciu din Luanda și, pe de altă parte, transmiterea copiilor fotografiilor făcute la acel moment și distrugerea oricărei documentații privind acest eveniment

      Dispozitivul

               1.

               Obligă Comisia Europeană la plata sumei de 5 000 de euro către domnul Marcuccio.

               2.

               Anulează decizia din 11 septembrie 2008 a Comisiei Europene, în măsura în care aceasta a respins solicitarea domnului Marcuccio din 24 aprilie 2008 având drept scop transmiterea fotografiilor, distrugerea fotografiilor și comunicarea informațiilor referitoare la această distrugere.

               3.

               Respinge celelalte capete de cerere.

               4.

               Obligă Comisia să suporte propriile cheltuieli de judecată, precum și o pătrime din cheltuielile de judecată efectuate de domnul Marcuccio.

               5.

               Îl obligă pe domnul Marcuccio să suporte trei pătrimi din propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 205, 29.8.2009, p. 48.


title: Cauza C-302/09: Acțiune introdusă la 30 iulie 2009 — Comisia Comunităților Europene/Republica Italiană

text:
               24.10.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 256/10

         Acțiune introdusă la 30 iulie 2009 — Comisia Comunităților Europene/Republica Italiană
   (Cauza C-302/09)
   2009/C 256/19
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: V. Di Bucci și E. Righini, agenți)

      Pârâtă: Republica Italiană

      Concluziile reclamantei

               —

               Constatarea faptului că, prin neadoptarea în termenul stabilit a tuturor prevederilor necesare pentru suprimarea schemei de ajutoare declarate ilegale și incompatibile cu piața comună prin Decizia 2000/394/CE a Comisiei din 25 noiembrie 1999 privind măsurile de ajutor în favoarea întreprinderilor stabilite pe teritoriul Veneției și al Chioggiei prevăzute de Legile nr. 30/1997 și nr. 206/1995 de instituire a unor reduceri ale contribuțiilor sociale (notificată la 10 ianuarie 2000 sub numărul C(1999) 4268, JO L 150 din 23 iunie 2000, p. 50) și pentru recuperarea de la beneficiari a ajutoarelor acordate în temeiul acestei scheme, Republica Italiană nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolelor 2, 5 și 6 din această decizie și al Tratatului CE;

               —

               obligarea Republicii Italiene la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Termenul în care Italia ar fi trebuit să suprime schema de ajutoare și să recupereze ajutoarele plătite ilegal a expirat la două luni după notificarea deciziei. După mai mult de nouă ani, autoritățile italiene au recuperat mai puțin de 2 % din valoarea acestor ajutoare.


title: Cauza T-710/14: Acțiune introdusă la 6 octombrie 2014 – Herbert Smith Freehills/Consiliul

text:
               17.11.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 409/63

         Acțiune introdusă la 6 octombrie 2014 – Herbert Smith Freehills/Consiliul
   (Cauza T-710/14)
   2014/C 409/84
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Herbert Smith Freehills LLP (Londra, Regatul Unit) (reprezentant: P. Wytinck, avocat)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea Deciziei 18/c/01/14 a Consiliului Uniunii Europene din 23 iulie 2014 și

               —

               obligarea Consiliului la plata cheltuielilor efectuate de reclamantă în cadrul prezentei proceduri.

      Motivele și principalele argumente

   Prin prezenta acțiune, reclamanta solicită anularea Deciziei 18/c/01/14 a Consiliului din 24 iulie 2014 prin care Consiliul a respins cererea de confirmare formulată de reclamantă cu privire la accesul, în temeiul Regulamentului nr. 1049/2001 (1), la anumite documente referitoare la adoptarea Directivei 2014/40/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 3 aprilie 2014 privind apropierea actelor cu putere de lege și a actelor administrative ale statelor membre în ceea ce privește fabricarea, prezentarea și vânzarea produselor din tutun și a produselor conexe și de abrogare a Directivei 2001/37/CE (2).
   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă trei motive.

               1.

               Primul motiv, întemeiat pe încălcarea de către Consiliu a articolului 4 alineatul (2) a doua liniuță din Regulamentul nr. 1049/2001 în măsura în care (i) nu toate documentele identificate de Consiliu intră în domeniul de aplicare al excepției referitoare la protecția consultanței juridice și (ii) există un interes public superior pentru divulgarea documentelor identificate în conformitate cu cererea de acces la documente formulată de reclamantă.

               2.

               Al doilea motiv, întemeiat pe încălcarea de către Consiliu a articolului 4 alineatul (6) din Regulamentul nr. 1049/2001, întrucât nu a acordat acces parţial la documentele solicitate.

               3.

               Al treilea motiv, întemeiat pe o pretinsă eroare vădită de apreciere săvârşită de Consiliu cu privire la întinderea cererii de acces la documente formulate de reclamantă.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 al Parlamentului European și al Consiliului din 30 mai 2001 privind accesul public la documentele Parlamentului European, ale Consiliului și ale Comisiei (JO L 145, p. 43, Ediţie specială, 01/vol. 3, p. 76).

      (2)  JO L 127, p. 1.


title: Cauza C-373/11: Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 19 septembrie 2013 (cerere de decizie preliminară formulată de Symvoulio tis Epikrateias — Grecia) — Panellinios Syndesmos Viomichanion Metapoiisis Kapnou/Ypoyrgos Oikonomias kai Oikonomikon, Ypourgos Agrotikis Anaptyxis kai Trofimon [Trimitere preliminară — Aprecierea validității — Politica agricolă comună — Regulamentul (CE) nr. 1782/2003 — Plată suplimentară acordată pentru anumite tipuri de agricultură și pentru producția de calitate — Marjă de apreciere lăsată statelor membre — Discriminare — Articolele 32 CE și 34 CE]

text:
               23.11.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 344/9

         Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 19 septembrie 2013 (cerere de decizie preliminară formulată de Symvoulio tis Epikrateias — Grecia) — Panellinios Syndesmos Viomichanion Metapoiisis Kapnou/Ypoyrgos Oikonomias kai Oikonomikon, Ypourgos Agrotikis Anaptyxis kai Trofimon
   (Cauza C-373/11) (1)

   (Trimitere preliminară - Aprecierea validității - Politica agricolă comună - Regulamentul (CE) nr. 1782/2003 - Plată suplimentară acordată pentru anumite tipuri de agricultură și pentru producția de calitate - Marjă de apreciere lăsată statelor membre - Discriminare - Articolele 32 CE și 34 CE)
   2013/C 344/13
   Limba de procedură: greaca

      Instanța de trimitere

   Symvoulio tis Epikrateias

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Panellinios Syndesmos Viomichanion Metapoiisis Kapnou

      Pârâți: Ypoyrgos Oikonomias kai Oikonomikon, Ypourgos Agrotikis Anaptyxis kai Trofimon

      Obiectul

   Cerere de decizie preliminară — Symvoulio tis Epikrateias — Interpretarea Regulamentului (CE) nr. 1782/2003 al Consiliului din 29 septembrie 2003 de stabilire a normelor comune pentru schemele de sprijin direct în cadrul politicii agricole comune și de stabilire a anumitor scheme de sprijin pentru agricultori și de modificare a Regulamentelor (CEE) nr. 2019/93, (CE) nr. 1452/2001, (CE) nr. 1453/2001, (CE) nr. 1454/2001, (CE) nr. 1868/94, (CE) nr. 1251/1999, (CE) nr. 1254/1999, (CE) nr. 1673/2000, (CEE) nr. 2358/71 și (CE) nr. 2529/2001 (JO L 270, p. 1, Ediție specială, 03/vol. 49, p. 177) — Posibilitate acordată statelor membre de a stabili procente diferite din componenta plafoanelor naționale în vederea acordării ajutorului suplimentar — Diferențe de tratament între producătorii acelorași produse după cum fiecare stat membru utilizează această posibilitate

      Dispozitivul

   Examinarea întrebării preliminare nu a evidențiat niciun element de natură să afecteze validitatea articolului 69 din Regulamentul (CE) nr. 1782/2003 al Consiliului din 29 septembrie 2003 de stabilire a normelor comune pentru schemele de sprijin direct în cadrul politicii agricole comune și de stabilire a anumitor scheme de sprijin pentru agricultori și de modificare a Regulamentelor (CEE) nr. 2019/93, (CE) nr. 1452/2001, (CE) nr. 1453/2001, (CE) nr. 1454/2001, (CE) nr. 1868/94, (CE) nr. 1251/1999, (CE) nr. 1254/1999, (CE) nr. 1673/2000, (CEE) nr. 2358/71 și (CE) nr. 2529/2001.

      (1)  JO C 269, 10.9.2011.


title: Cauza T-540/11: Acțiune introdusă la 4 octombrie 2011 — Melkveebedrijf Overenk și alții/Comisia

text:
               26.11.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 347/42

         Acțiune introdusă la 4 octombrie 2011 — Melkveebedrijf Overenk și alții/Comisia
   (Cauza T-540/11)
   2011/C 347/76
   Limba de procedură: olandeza

      Părțile

      Reclamante: Melkveebedrijf Overenk BV (Sint Anthonis, Țările de Jos), Maatschap Veehouderij Kwakernaak (Oosterwolde, Țările de Jos), Mulders Agro VOF (Heerle, Țările de Jos), Melkbedrijf Engelen V.O.F. (Grashoek, Țările de Jos), Melkveebedrijf de Peel B.V. (Asten, Țările de Jos) și M. Moonen (Nederweert, Țările de Jos) (reprezentanți: P. Mazel și A. van Beelen, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamantele solicită Tribunalului:

               —

               Admiterea acțiunii;

               —

               cu titlu principal, admiterea acțiunii în despăgubiri în temeiul articolului 340 TFUE și constatarea faptului că reclamantele au dreptul la compensarea financiară a cuantumului prejudiciilor, conform anexelor 13-18, la plata căreia Comisia este ținută pentru prejudiciul cauzat ca urmare a adoptării nelegale și a aplicării Regulamentului (CE) nr. 1468/2006 al Comisiei din 4 octombrie 2006 de modificare a Regulamentului (CE) nr. 595/2004 de stabilire a normelor de aplicare a Regulamentului (CE) nr. 1788/2003 al Consiliului de stabilire a unei prelevări în sectorul laptelui și al produselor lactate;

               —

               cu titlu subsidiar, admiterea acțiunii în despăgubire în temeiul articolului 340 TFUE și constatarea faptului că reclamantele au dreptul la compensarea financiară a cuantumului prejudiciilor, conform anexelor 13-18, la plata căreia Comisia este ținută pentru prejudiciul cauzat ca urmare a adoptării nelegale și a aplicării Regulamentului (CE) nr. 1468/2006 al Comisiei din 4 octombrie 2006 de modificare a Regulamentului (CE) nr. 595/2004 de stabilire a normelor de aplicare a Regulamentului (CE) nr. 1788/2003 al Consiliului de stabilire a unei prelevări în sectorul laptelui și al produselor lactate;

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamantele invocă patru motive.

               1.

               Primul motiv întemeiat pe răspunderea extracontractuală a Comisiei ca urmare a unui act ilicit întrucât acesta este contrar principiilor fundamentale de drept al Uniunii, care constă într-o încălcare a principiului proporționalității. Modificarea prin Regulamentul (CE) nr. 1468/2006 (1) a sistemului de corectare negativă a substanței grase în cadrul normelor de aplicare a Regulamentului (CE) nr. 1788/2003 era de la început inadecvată în vederea realizării obiectivului acestor regulamente, și anume reducerea dezechilibrului între cererea și oferta de lapte și produse lactate și excedentele structurale care rezultă din acesta. În plus, modificarea în litigiu impune reclamantelor o sarcină grea și disproporționată care periclitează desfășurarea activității lor. Prin urmare, se încalcă principiul proporționalității.

               2.

               Al doilea motiv întemeiat pe răspunderea extracontractuală a Comisiei ca urmare a unui act ilicit întrucât acesta este contrar principiilor fundamentale de drept al Uniunii, care constă într-o încălcare a dreptului de proprietate și a libertății de exercitare a activităților profesionale, astfel cum este prevăzută la articolul 1 din Primul protocol adițional al Convenției Europene a Drepturilor Omului. La adoptarea Regulamentului (CE) nr. 1468/2006, Comisia a considerat în mod eronat că această reglementare se întemeiază pe un obiectiv legitim de interes general și, de asemenea, a realizat o evaluare comparativă eronată a intereselor vizate, ceea ce trebuie calificat drept act eronat al Comisiei. Prin urmare, prejudiciul suferit de reclamante și prejudiciul pe care îl vor suferi în continuare ca urmare a acestei erori trebuie compensate.

               3.

               Al treilea motiv întemeiat pe răspunderea extracontractuală a Comisiei ca urmare a unui act ilicit datorat unei încălcări a principiului „egalității în fața obligațiilor publice”. Prejudiciul suferit de reclamante și prejudiciul pe care îl vor suferi în continuare ca urmare a corectării negative a substanței grase adoptate prin intermediul Regulamentului (CE) nr. 1468/2006, este născut și actual și le afectează pe reclamante, în calitate de categorie specifică de întreprinderi, în mod disproporționat în raport cu alte întreprinderi din acest sector. În plus, acest prejudiciu depășește limitele riscului economic legat de activitățile din sectorul vizat fără ca regulamentul de modificare, aflat la originea prejudiciului, să fie justificat de un interes economic general. Având în vedere cele ce precedă, Uniunea Europeană sau cel puțin Comisia trebuie să ofere despăgubiri pentru acest prejudiciu sau cel puțin să îl compenseze în mod rezonabil.

               4.

               Al patrulea motiv întemeiat pe întemeiat pe răspunderea extracontractuală a Comisiei ca urmare a unui act ilicit datorat unei încălcări a dreptului de proprietate și a libertății de exercitare a activităților profesionale, astfel cum este prevăzută la articolul 1 din Primul protocol adițional al Convenției Europene a Drepturilor Omului. Din cauza lipsei unui obiectiv legitim de interes general pentru modificarea corectării negative a substanței grase, a încălcării cerinței de „echilibru echitabil” (fair balance) la adoptarea Regulamentului (CE) nr. 1468/2006 și a faptului că Comisia nu a prevăzut în această privință o despăgubire corespunzătoare pentru prevenirea sau restabilirea drepturilor de proprietate ale producătorilor vizați afectate de acest regulament și a prejudiciului rezultat din acesta, Comisia este responsabilă, potrivit articolului 340 TFUE, pentru prejudiciile suferite și care vor mai fi suferite de reclamante, prejudicii care pot face obiectul unei despăgubiri.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 1468/2006 al Comisiei din 4 octombrie 2006 de modificare a Regulamentului (CE) nr. 595/2004 de stabilire a normelor de aplicare a Regulamentului (CE) nr. 1788/2003 al Consiliului de stabilire a unei prelevări în sectorul laptelui și al produselor lactate (JO L 274, p. 6, Ediție specială, 03/vol. 75, p. 227).


title: Cauza C-49/08: Acțiune introdusă la 7 februarie 2008 — Raulin/Republica Franceză

text:
               19.7.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 183/7

         Acțiune introdusă la 7 februarie 2008 — Raulin/Republica Franceză
   (Cauza C-49/08)
   (2008/C 183/13)
   Limba de procedură: franceza
   Părțile

      Reclamantă: Sandra Raulin (reprezentant: C. Vaucois, avocat)

      Pârâtă: Republica Franceză
   Prin Ordonanța din 16 mai 2008, Curtea (Camera a cincea) s-a declarat în mod vădit necompetentă să se pronunțe asupra acțiunii și a obligat-o pe doamna Raulin să suporte propriile cheltuieli de judecată.


title: Cauza C-330/08: Acțiune introdusă la 18 iulie 2008 — Comisia Comunităților Europene/Republica Franceză

text:
               25.10.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 272/9

         Acțiune introdusă la 18 iulie 2008 — Comisia Comunităților Europene/Republica Franceză
   (Cauza C-330/08)
   (2008/C 272/12)
   Limba de procedură: franceza
   Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: U. Wöker și G. Rozet, agenți)

      Pârâtă: Republica Franceză
   Concluziile reclamantei

               —

               Constatarea că prin faptul că nu a adoptat actele cu putere de lege și actele administrative necesare pentru a se conforma Directivei 2004/35/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 21 aprilie 2004 privind răspunderea pentru mediul înconjurător în legătură cu prevenirea și repararea daunelor aduse mediului (1), Republica Franceză nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 19 din această directivă;

               —

               obligarea Republicii Franceze la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   Termenul pentru transpunerea Directivei 2004/35/CE a expirat la 30 aprilie 2007. Or, la data introducerii prezentei acțiuni, pârâta încă nu luase măsurile de transpunere necesare.

      (1)  JO L 143, p. 56, Ediție specială 15/vol. 11, p. 168.


title: Cauza T-471/08: Hotărârea Tribunalului din 7 iunie 2011 — Toland/Parlamentul European [ „Acces la documente — Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 — Raport de audit privind indemnizația pentru asistență parlamentară — Refuz de acces — Excepția referitoare la protecția obiectivelor activităților de inspecție, de anchetă și de audit — Excepția referitoare la protecția procesului decizional” ]

text:
               16.7.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 211/23

         Hotărârea Tribunalului din 7 iunie 2011 — Toland/Parlamentul European
   (Cauza T-471/08) (1)

   (Acces la documente - Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 - Raport de audit privind indemnizația pentru asistență parlamentară - Refuz de acces - Excepția referitoare la protecția obiectivelor activităților de inspecție, de anchetă și de audit - Excepția referitoare la protecția procesului decizional)
   2011/C 211/49
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamant: Ciarán Toland (Dublin, Irlanda) (reprezentanți: A. Burke, solicitor, E. Regan, SC, și J. Newman, barrister)

      Pârât: Parlamentul European (reprezentanți: H. Krück, N. Lorenz și D. Moore, agenți)

      Interveniente în susținerea reclamantului: Regatul Danemarcei (reprezentanți: B. Weis Fogh și C. Vang, agenți), Republica Finlanda (reprezentanți: J. Heliskoski, A. Guimaraes-Purokoski și H. Leppo, agenți) și Regatul Suediei (reprezentanți: A. Falk, S. Johannesson și K. Petkovska, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare în parte a Deciziei A(2008) 10636 a Parlamentului European din 11 august 2008, în măsura în care prin aceasta se respinge cererea de acces la Raportul nr. 06/02 al Serviciului de audit intern al Parlamentului European din 9 ianuarie 2008, intitulat „Auditarea indemnizațiilor acordate pentru asistență parlamentară”

      Dispozitivul

               1.

               Decizia A(2008) 10636 a Parlamentului European din 11 august 2008 este anulată în măsura în care prin aceasta se respinge cererea de acces la Raportul nr. 06/02 al Serviciului de audit intern al Parlamentului European din 9 ianuarie 2008, intitulat „Auditarea indemnizațiilor acordate pentru asistență parlamentară”.

               2.

               Parlamentul European suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și cheltuielile de judecată efectuate de domnul Ciarán Toland.

               3.

               Regatul Danemarcei, Republica Finlanda și Regatul Suediei suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 32, 7.2.2009.


title: Cauza T-55/08: Hotărârea Tribunalului din 17 februarie 2011 — UEFA/Comisia (Transmisii de televiziune — Articolul 3a din Directiva 89/552/CEE — Măsuri adoptate de Regatul Unit privind evenimentele de importanță majoră pentru societatea acestui stat membru — Campionatul European de Fotbal — Decizie prin care măsurile sunt declarate compatibile cu dreptul comunitar — Motivare — Articolele 49 CE și 86 CE — Drept de proprietate)

text:
               2.4.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 103/20

         Hotărârea Tribunalului din 17 februarie 2011 — UEFA/Comisia
   (Cauza T-55/08) (1)

   (Transmisii de televiziune - Articolul 3a din Directiva 89/552/CEE - Măsuri adoptate de Regatul Unit privind evenimentele de importanță majoră pentru societatea acestui stat membru - Campionatul European de Fotbal - Decizie prin care măsurile sunt declarate compatibile cu dreptul comunitar - Motivare - Articolele 49 CE și 86 CE - Drept de proprietate)
   2011/C 103/34
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Union des associations européennes de football (UEFA) (Nyon, Elveția) (reprezentanți: A. Bell, K. Learoyd, solicitors, D. Anderson, QC, și B. Keane, solicitor)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: F. Benyon și E. Montaguti, agenți, asistați de J. Flynn, QC, și M. Lester, barrister)

      Intervenienți în susținerea pârâtei: Regatul Belgiei (reprezentanți: C. Pochet, agent, asistat de J. Stuyck, avocat); Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord (reprezentanți: inițial S. Behzadi-Spencer și V. Jackson, ulterior S. Behzadi-Spencer și L. Seeboruth, agenți, asistați de T. de la Mare și B. Kennelly, barristers)

      Obiectul

   Cerere de anulare în parte a Deciziei 2007/730/CE a Comisiei din 16 octombrie 2007 privind compatibilitatea cu dreptul comunitar a măsurilor adoptate de Regatul Unit în temeiul articolului 3a alineatul (1) din Directiva 89/552/CEE a Consiliului privind coordonarea anumitor acte cu putere de lege și acte administrative ale statelor membre cu privire la desfășurarea activităților de difuzare a programelor de televiziune (JO L 295, p. 12)

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Union des associations européennes de football (UEFA) suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și cheltuielile de judecată efectuate de Comisia Europeană.

               3.

               Regatul Belgiei și Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 107, 26.4.2008.


title: Cauza T-402/13: Hotărârea Tribunalului din 25 noiembrie 2014 – Orange/Comisia („Concurență – Procedură administrativă – Decizie prin care se dispune o inspecție – Proporționalitate – Caracter adecvat – Necesitate – Absența caracterului arbitrar – Motivare”)

text:
               19.1.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 16/35

      Hotărârea Tribunalului din 25 noiembrie 2014 – Orange/Comisia
      (Cauza T-402/13) (1)

      („Concurență - Procedură administrativă - Decizie prin care se dispune o inspecție - Proporționalitate - Caracter adecvat - Necesitate - Absența caracterului arbitrar - Motivare”)
      (2015/C 016/56)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamantă: Orange (Paris, Franța) (reprezentanți: J. P. Gunther și A. Giraud, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: A. Dawes și F. Ronkes Agerbeek, agenți)

         Obiectul

      Anularea Deciziilor C (2013) 4103 final și C (2013) 4194 final ale Comisiei din 25 și din 27 iunie 2013, prin care s a ordonat France Télécom și Orange, precum și tuturor societăților controlate direct sau indirect de acestea, să se supună unei inspecții în temeiul articolului 20 alineatul (4) din Regulamentul nr. 1/2003 al Consiliului, adoptate în cadrul unei proceduri de aplicare a articolului 102 TFUE și a articolului 54 din Acordul SEE privind sectorul furnizării serviciilor de conectivitate la internet (cazul AT.40090)

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea

                  2)

                  Obligă Orange la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 313, 26.10.2013.


title: Cauza T-343/09: Ordonanța Tribunalului din 27 iunie 2011 — Amecke Fruchtsaft/OAPI — Uhse (69 Sex up) ( „Marcă comunitară — Opoziție — Retragerea opoziției — Nepronunțare asupra fondului” )

text:
               13.8.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 238/16

         Ordonanța Tribunalului din 27 iunie 2011 — Amecke Fruchtsaft/OAPI — Uhse (69 Sex up)
   (Cauza T-343/09) (1)

   (Marcă comunitară - Opoziție - Retragerea opoziției - Nepronunțare asupra fondului)
   2011/C 238/25
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Amecke Fruchtsaft GmbH & Co. KG (Menden, Germania) (reprezentanți: R. Kaase și J.-C. Plate, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentanți: inițial S. Schäffner, ulterior S. Schäffner și B. Schmidt, agenți)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă în fața Tribunalului: Beate Uhse Einzelhandels GmbH (Flensburg,Germania) (reprezentant: W. Berlit, avocat)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei întâi de recurs a OAPI din 11 iunie 2009 (cauza R 1728/2008-1) privind o procedură de opoziție între Beate Uhse Einzelhandels GmbH și Amecke Fruchtsaft GmbH & Co. KG

      Dispozitivul

               1.

               Constată că nu mai este necesar să se pronunțe asupra fondului cauzei.

               2.

               Obligă reclamanta la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 267, 7.11.2009.


title: Cauza C-655/11 P: Hotărârea Curții (Camera a doua) din 21 februarie 2013 — Seven for all mankind LLC/Seven SpA — Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (Recurs — Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Marcă verbală anterioară — Élementul „SEVEN” — Similitudinea semnelor — Risc de confuzie — Motiv relativ de refuz)

text:
               20.4.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 114/16

         Hotărârea Curții (Camera a doua) din 21 februarie 2013 — Seven for all mankind LLC/Seven SpA — Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)
   (Cauza C-655/11 P) (1)

   (Recurs - Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Marcă verbală anterioară - Élementul „SEVEN” - Similitudinea semnelor - Risc de confuzie - Motiv relativ de refuz)
   2013/C 114/23
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Seven for all mankind LLC (reprezentanți: A. Gautier-Sauvagnac și B. Guimberteau, avocați)

      Celelalte părți din procedură: Seven SpA (reprezentant: L. Trevisan, avocat), Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: J. Crespo Carrillo, agent)

      Obiectul

   Recurs introdus împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a șasea) din 6 octombrie 2011, SEVEN/OAPI — SEVEN FOR ALL MANKIND (SEVEN FOR ALL MANKIND) (T-176/10), prin care Tribunalul a anulat decizia R 1514/2008-2 a Camerei a doua de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (OAPI) din 28 ianuarie 2010 de respingere a căii de atac formulate împotriva deciziei de anulare a deciziei diviziei de opoziție prin care se respinge în parte opoziția titularului mărcilor figurative comunitare și internațională cuprinzând elementul verbal „Seven” pentru produse din clasele 3, 9, 12, 14, 15, 16, 18, 20, 25 și 28 împotriva înregistrării mărcii verbale „SEVEN FOR ALL MANKIND” pentru produse din clasele 14 și 18 — Interpretarea și aplicarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009 — Factori care trebuie luați în considerare în cadrul examinării similitudinii semnelor

      Dispozitivul

               1.

               Respinge recursul.

               2.

               Obligă Seven for all mankind LLC să suporte, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, cheltuielile de judecată efectuate de Seven SpA.

               3.

               Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI) suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 65, 3.3.2012.


title: Cauza C-53/12: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Giudice di Pace di Revere (Italia) la 2 februarie 2012 — Procedură penală împotriva lui Hai Feng Sun

text:
               31.3.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 98/20

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Giudice di Pace di Revere (Italia) la 2 februarie 2012 — Procedură penală împotriva lui Hai Feng Sun
   (Cauza C-53/12)
   2012/C 98/34
   Limba de procedură: italiana

      Instanța de trimitere

   Giudice di Pace di Revere

      Partea din acțiunea principală

   Hai Feng Sun

      Întrebările preliminare

               1.

               În lumina principiilor cooperării loiale și efectului util al directivelor, articolele 2, 4, 6, 7, 8 din Directiva 2008/115/CE (1) se opun posibilității ca un resortisant al unei țări terțe, aflat în situație de ședere ilegală în statul membru, să fie sancționat cu o pedeapsă pecuniară înlocuită ca sancțiune penală cu arestul la domiciliu, ca urmare a simplei sale intrări și șederi ilegale, chiar înainte de încălcarea unui ordin de îndepărtare emis de autoritatea administrativă?

               2.

               În lumina principiilor cooperării loiale și efectului util al directivelor, articolele 2, 15 și 16 din Directiva 2008/115/CE se opun posibilității ca, ulterior adoptării directivei, un stat membru să adopte o reglementare care prevede ca un resortisant al unei țări terțe, aflat în situație de ședere ilegală în statul membru, să fie sancționat cu o pedeapsă pecuniară înlocuită cu expulzarea imediat executorie ca sancțiune penală, fără respectarea procedurii și a drepturilor străinului prevăzute de directivă?

               3.

               Principiul cooperării loiale prevăzut la articolul 4 alineatul (3) TUE se opune unei reglementări naționale adoptate în cursul termenului de transpunere a unei directive pentru a eluda sau, în orice caz, pentru a limita aplicarea directivei și ce măsuri trebuie adoptate de instanță în cazul în care constată un asemenea scop?

      (1)  JO L 348, p. 98.


title: Cauza C-120/07: Acțiune introdusă la data de 27 februarie 2007 — Comisia Comunităților Europene/Regatul Țărilor de Jos

text:
               28.4.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 95/31

         Acțiune introdusă la data de 27 februarie 2007 — Comisia Comunităților Europene/Regatul Țărilor de Jos
   (Cauza C-120/07)
   (2007/C 95/58)
   Limba de procedură: olandeza
   Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: B. Stromsky și H. van Vliet, agenți)

      Pârât: Regatul Țărilor de Jos
   Concluziile reclamantei

               —

               constatarea faptului că, prin neadoptarea sau, în orice caz, prin necomunicarea către Comisie, a actelor cu putere de lege și a actelor administrative necesare pentru a se conforma Directivei 2002/24/CE (1) din 31 martie 2004 a Parlamentului European și a Consiliului de modificare, în ceea ce privește produsele medicamentoase tradiționale din plante, a Directivei 2001/83/CE de instituire a unui cod comunitar cu privire la produsele medicamentoase de uz uman, Regatul Țărilor de Jos nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul acestei directive;

               —

               obligarea Regatului Țărilor de Jos la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   Termenul pentru transpunerea directivei în dreptul intern a expirat la 30 octombrie 2005.

      (1)  JO L 136, p. 85.


title: Cauza T-568/12: Hotărârea Tribunalului din 4 aprilie 2014 – Golam/OAPI – Derby Cycle Werke (FOCUS extreme) [ „Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a unei mărci comunitare figurative FOCUS extreme — Marca națională verbală anterioară FOCUS — Motiv relativ de refuz — Risc de confuzie — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009” ]

text:
               26.5.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 159/23

         Hotărârea Tribunalului din 4 aprilie 2014 – Golam/OAPI – Derby Cycle Werke (FOCUS extreme)
   (Cauza T-568/12) (1)

   ([„Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a unei mărci comunitare figurative FOCUS extreme - Marca națională verbală anterioară FOCUS - Motiv relativ de refuz - Risc de confuzie - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009”])
   2014/C 159/31
   Limba de procedură: engleza

      Părţile

      Reclamantă: Sofia Golam (Atena, Grecia) (reprezentant: N. Trovas, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieţei Interne (mărci, desene şi modele industriale) (reprezentant: J. Crespo Carrillo, agent)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă) la Tribunal: Derby Cycle Werke GmbH (Cloppenburg, Germania) (reprezentant: U. Gedert, avocat)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a patra de recurs a OAPI din 16 octombrie 2012 (cauza R 2327/2011 4) privind o procedură de opoziție între Derby Cycle Werke GmbH și doamna Sofia Golam

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               O obligă pe doamna Sofia Golam la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 63, 2.3.2013.


title: Cauza T-220/17: Acțiune introdusă la 12 aprilie 2017 – Pfalzmarkt für Obst und Gemüse/EUIPO (100 % Pfalz)

text:
               6.6.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 178/31

         Acțiune introdusă la 12 aprilie 2017 – Pfalzmarkt für Obst und Gemüse/EUIPO (100 % Pfalz)
   (Cauza T-220/17)
   (2017/C 178/46)
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Pfalzmarkt für Obst und Gemüse eG (Mutterstadt, Germania) (reprezentant: C. Gehweiler, avocat)

      Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

      Datele privind procedura în fața EUIPO

      Marca în litigiu: marca Uniunii Europene figurativă care cuprinde elementele verbale „100 % Pfalz” – cererea de înregistrare nr. 15 085 475

      Decizia atacată: Decizia Camerei întâi de recurs a EUIPO din 7 februarie 2017 în cauza R 1549/2016-1

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei atacate;

               —

               obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele invocate

               —

               încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009;

               —

               încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul nr. 207/2009;

               —

               încălcarea articolului 75 prima teză din Regulamentul nr. 207/2009.


title: Cauza T-152/12: Ordonanța Tribunalului din 17 martie 2017 – Deutsche Post/Comisia („Ajutoare de stat — Domeniul poștal — Ajutoare acordate Deutsche Post de autoritățile germane — Creșterea prețului combinată cu subvenții acordate în vederea acoperirii costului pensiilor salariaților care au statutul de funcționar — Decizie prin care ajutoarele sunt declarate incompatibile cu piața internă — Nepronunțare asupra fondului”)

text:
               6.6.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 178/15

         Ordonanța Tribunalului din 17 martie 2017 – Deutsche Post/Comisia
   (Cauza T-152/12) (1)

   ((„Ajutoare de stat - Domeniul poștal - Ajutoare acordate Deutsche Post de autoritățile germane - Creșterea prețului combinată cu subvenții acordate în vederea acoperirii costului pensiilor salariaților care au statutul de funcționar - Decizie prin care ajutoarele sunt declarate incompatibile cu piața internă - Nepronunțare asupra fondului”))
   (2017/C 178/18)
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Deutsche Post AG (Bonn, Germania) (reprezentanți: J. Sedemund, T. Lübbig și M. Klasse, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: D. Grespan, T. Maxian Rusche și R. Sauer, agenți)

      Interveniente în susținerea pârâtei: UPS Europe NV/SA (Bruxelles, Belgia) și United Parcel Service Deutschland Inc. & Co. OHG (Neuss, Germania) (reprezentanți: inițial E. Henny și T. Ottervanger, ulterior T. Ottervanger, avocați)

      Obiectul

   Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE și având ca obiect anularea articolelor 1 și 4-6 din Decizia 2012/636/UE a Comisiei din 25 ianuarie 2012 privind măsura C 36/07 (ex NN 25/07) pusă în aplicare de Germania în favoarea Deutsche Post AG (JO 2012, L 289, p. 1).

      Dispozitivul

               1)

               Nu mai este necesară pronunțarea asupra prezentei acțiuni.

               2)

               Comisia Europeană este obligată să suporte propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de Deutsche Post AG.

               3)

               UPS Europe și United Parcel Service Deutschland suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 165, 9.6.2012.


title: Cauza C-483/11: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Tribunalul Argeș (România) la data de 20 septembrie 2011 — Andrei Emilian Boncea, Filofteia Catrinel Boncea, Adriana Boboc, Cornelia Mihăilescu/Statul român prin Ministerul Finanțelor Publice

text:
               26.11.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 347/14

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Tribunalul Argeș (România) la data de 20 septembrie 2011 — Andrei Emilian Boncea, Filofteia Catrinel Boncea, Adriana Boboc, Cornelia Mihăilescu/Statul român prin Ministerul Finanțelor Publice
   (Cauza C-483/11)
   2011/C 347/21
   Limba de procedură: româna

      Instanța de trimitere

   Tribunalul Argeș

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamanți: Andrei Emilian Boncea, Filofteia Catrinel Boncea, Adriana Boboc, Cornelia Mihăilescu

      Pârât: Statul român prin Ministerul Finanțelor Publice

      Întrebările preliminare

               1.

               Dispozițiile articolului 5 din Legea nr. 221/2009 astfel cum a fost amendat de către Curtea Constituțională a României prin Decizia nr. 1358/21.10.2010 contravin articolului 5 din Convenția europeană a drepturilor omului și articolului 8 din Declarația universală a drepturilor omului?

               2.

               Articolul 5 din Convenția europeană a drepturilor omului și articolul 8 din Declarația universală a drepturilor omului se opun unei reglementări naționale care permite restrângerea dreptului unei persoane ce a fost condamnată politic printr-o hotărâre contrară dispozițiilor legale de a primi despăgubiri materiale pentru prejudiciul moral suferit?


title: Cauza C-269/14: Cerere de decizie preliminară introdusă de Korkein hallinto-oikeus (Finlanda) la 30 mai 2014 – Kansaneläkelaitos, Suomen Palvelutaksit ry, Oulun Taksipalvelut Oy

text:
               11.8.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 261/15

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Korkein hallinto-oikeus (Finlanda) la 30 mai 2014 – Kansaneläkelaitos, Suomen Palvelutaksit ry, Oulun Taksipalvelut Oy
   (Cauza C-269/14)
   2014/C 261/22
   Limba de procedură: finlandeza

      Instanța de trimitere

   Korkein hallinto-oikeus

      Părțile din procedura principală

      Reclamanți: Kansaneläkelaitos, Suomen Palvelutaksit ry, Oulun Taksipalvelut Oy

      Pârâți: Suomen Taksiliitto ry, Turun Seudun Invataksit ry, Hämeen Taksi Oy, Itä-Suomen Maakunnallinen Taksi Oy, Kainuun Taksivälitys Oy, Keski-Suomen Taksi Oy, Lounais-Suomen Taxidata Oy, Pohjois-Suomen Taksi Oy

      Întrebările preliminare

               1)

               Jurisprudența Curții Uniunii Europene cu privire la concesiunile de servicii trebuie înțeleasă în sensul că nu se aplică în cazul unui regim de plată a unor restituiri organizat de o autoritate publică, pe calea unui sistem de restituiri directe și în același timp a unui sistem prin care se comandă servicii de transport, de care nu răspunde autoritatea publică?

               2)

               Ce importanță trebuie acordată consecinței directe a regimului respectiv si anume că sistemul de comandare a serviciilor este menit să contribuie la reducerea costurilor pentru transport pe care Kansaneläkelaitos trebuie să le plătească din fonduri publice?


title: Cauza C-67/09 P: Hotărârea Curții (Camera întâi) din 14 octombrie 2010 — Nuova Agricast Srl, Cofra srl/Comisia Europeană (Recurs — Ajutoare de stat — Schemă de ajutor pentru investiții în regiunile defavorizate din Italia — Decizie a Comisiei de declarare a acestei scheme compatibilă cu piața comună — Cereri de reparare a prejudiciilor pretins suferite ca urmare a adoptării acestei decizii — Măsuri tranzitorii între această schemă și schema precedentă — Domeniu de aplicare în timp al deciziei Comisiei de a nu se opune schemei precedente — Principiile securității juridice, protecției încrederii legitime și egalității de tratament)

text:
               18.12.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 346/11

         Hotărârea Curții (Camera întâi) din 14 octombrie 2010 — Nuova Agricast Srl, Cofra srl/Comisia Europeană
   (Cauza C-67/09 P) (1)

   (Recurs - Ajutoare de stat - Schemă de ajutor pentru investiții în regiunile defavorizate din Italia - Decizie a Comisiei de declarare a acestei scheme compatibilă cu piața comună - Cereri de reparare a prejudiciilor pretins suferite ca urmare a adoptării acestei decizii - Măsuri tranzitorii între această schemă și schema precedentă - Domeniu de aplicare în timp al deciziei Comisiei de a nu se opune schemei precedente - Principiile securității juridice, protecției încrederii legitime și egalității de tratament)
   2010/C 346/17
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Recurentă: Nuova Agricast Srl, Cofra srl (reprezentant: M.A. Calabrese, avvocato)

      Cealaltă parte în proces: Comisia Europeană (reprezentanți: V. Di Bucci și E. Righini, agenți)

      Obiectul

   Recurs declarat împotriva Hotărârii Tribunalului de Primă Instanță (Camera întâi) din 2 decembrie 2008 Nuova Agricast/Comisia (T-362/05 și T-363/05), prin care Tribunalul a respins cererile de reparare a prejudiciului pretins suferit de reclamante prin adoptarea de către Comisie a Deciziei din 12 iulie 2000 prin care a fost declarată compatibilă cu piața comună o schemă de ajutoare pentru investiții în regiunile defavorizate ale Italiei [ajutor de stat N 715/99 — Italia (SG 2000 D/105754)] și prin conduita Comisiei pe parcursul procedurii care a precedat adoptarea acestei decizii

      Dispozitivul

               1.

               Respinge recursul.

               2.

               Obligă Nuova Agricast Srl și Cofra Srl la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 90, 18.4.2009.


title: Cauza C-545/11: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Verwaltungsgericht Frankfurt (Oder) (Germania) la 24 octombrie 2011 — Agrargenossenschaft Neuzelle eG/Landrat des Landkreises Oder-Spree

text:
               28.1.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 25/32

      Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Verwaltungsgericht Frankfurt (Oder) (Germania) la 24 octombrie 2011 — Agrargenossenschaft Neuzelle eG/Landrat des Landkreises Oder-Spree
      (Cauza C-545/11)
      (2012/C 25/58)
      Limba de procedură: germana

         Instanța de trimitere

      Verwaltungsgericht Frankfurt (Oder)

         Părțile din acțiunea principală

         Reclamantă: Agrargenossenschaft Neuzelle eG

         Pârât: Landrat des Landkreises Oder-Spree

         Întrebările preliminare

                  1.

                  Articolul 7 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 73/2009 al Consiliului din 19 ianuarie 2009 de stabilire a unor norme comune pentru sistemele de ajutor direct pentru agricultori în cadrul politicii agricole comune și de instituire a anumitor sisteme de ajutor pentru agricultori (1) este valid, în măsura în care, pentru intervalul 2009-2012, prevede o reducere a plăților directe cu un procent mai mare de 5 %?

                  2.

                  Articolul 7 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 73/2009 al Consiliului din 19 ianuarie 2009 de stabilire a unor norme comune pentru sistemele de ajutor direct pentru agricultori în cadrul politicii agricole comune și de instituire a anumitor sisteme de ajutor pentru agricultori este valid?

         (1)  JO L 30, p. 16, rectificare în JO 2010, L 43, p. 7.


title: Cauza C-29/08: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Regeringsrätten (Suedia) la 25 ianuarie 2008 — Skatteverket/AB SKF

text:
               29.3.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 79/22

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Regeringsrätten (Suedia) la 25 ianuarie 2008 — Skatteverket/AB SKF
   (Cauza C-29/08)
   (2008/C 79/37)
   Limba de procedură: suedeza
   Instanța de trimitere
   Regeringsrätten (Suedia)
   Părțile din acțiunea principală

      Reclamant: Skatteverket

      Pârât: AB SKF
   Întrebările preliminare

               1)

               Articolele 2 și 4 din A șasea directivă 77/388/CEE (1) și articolele 2 și 9 din Directiva 2006/112/CE (2) trebuie interpretate în sensul în care cesionarea de acțiuni ale unei filiale de către o persoană impozabilă pentru prestări de servicii supuse taxei pe care le-a furnizat acestei filiale constituie o operațiune supusă taxei?

               2)

               În cazul în care răspunsul la prima întrebare este în sensul că cesionarea constituie o operațiune supusă taxei, i se aplică acesteia scutirea prevăzută la articolul 13 (B) litera (d) punctul 5 din Directiva 77/388 și la articolul 135 alineatul (1) litera (f) din Directiva 2006/112 pentru operațiunile cu acțiuni?

               3)

               Independent de răspunsul la cele două întrebări precedente, dreptul de deducere poate lua naștere în ceea ce privește cheltuielile efectuate pentru cesionări?

               4)

               Pentru a răspunde la aceste întrebări, prezintă relevanță împrejurarea că cesionarea de acțiuni ale filialei intervine în mai multe rânduri?

      (1)  Directiva 77/388/CEE a Consiliului din 17 mai 1977 privind armonizarea legislațiilor statelor membre referitoare la impozitele pe cifra de afaceri — sistemul comun de taxă pe valoarea adăugată: baza unitară de evaluare (JO L 145, p. 145).

      (2)  Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată (JO L 347, p. 1, Ediție specială, 09/vol. 3, p. 7).


title: Cauza T-318/09: Hotărârea Tribunalului din 6 iulie 2011 — Audi și Volkswagen/OAPI (TDI) [ „Marcă comunitară — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale TDI — Motiv absolut de refuz — Caracter descriptiv — Lipsa caracterului distinctiv dobândit prin utilizare — Articolul 7 alineatul (1) litera (c) și alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 — Articolul 75 și articolul 76 alineatul (1) din Regulamentul nr. 207/2009” ]

text:
               13.8.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 238/15

         Hotărârea Tribunalului din 6 iulie 2011 — Audi și Volkswagen/OAPI (TDI)
   (Cauza T-318/09) (1)

   (Marcă comunitară - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale TDI - Motiv absolut de refuz - Caracter descriptiv - Lipsa caracterului distinctiv dobândit prin utilizare - Articolul 7 alineatul (1) litera (c) și alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 - Articolul 75 și articolul 76 alineatul (1) din Regulamentul nr. 207/2009)
   2011/C 238/23
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamante: Audi AG (Ingolstadt, Germania) și Volkswagen AG (Wolfsburg, Germania) (reprezentant: P. Kather, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: G. Schneider, agent)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei întâi de recurs a OAPI din 14 mai 2009 (cauza R 226/2007-1) privind o cerere de înregistrare a semnului verbal TDI ca marcă comunitară

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Obligă Audi AG și Volkswagen AG la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 267, 7.11.2009.


title: Cauza T-441/12: Acțiune introdusă la 5 octombrie 2012 — Trenzas y Cables de Acero/Comisia

text:
               1.12.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 373/12

         Acțiune introdusă la 5 octombrie 2012 — Trenzas y Cables de Acero/Comisia
   (Cauza T-441/12)
   2012/C 373/20
   Limba de procedură: spaniola

      Părțile

      Reclamantă: Trenzas y Cables de Acero PSC, SL (Santander, Spania) (reprezentanți: F. González Díaz, avocat, și P. Herrero Prieto, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea, în conformitate cu articolul 264 TFUE, a Deciziei din 25 iulie 2012 a Comisiei în cazul COMP/38.344 — Oțel de pretensionare;

               —

               obligarea Comisiei, în temeiul articolului 24 din Statutul Curții și al articolului 64 alineatul (3) litera (d) din Regulamentul de procedură al Tribunalului să prezinte documentele, calculele și alte elemente de fapt și/sau de drept pe care s-a întemeiat pentru admiterea cererilor prin care se invocă lipsa capacității contributive a Proderac, CB, ITAS, OriMartin, Siderúrgica Latina Martin și/sau se solicită diminuarea cuantumului amenzii aplicate ArcelorMittal;

               —

               în orice caz, obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Motivele și principalele argumente sunt identice cu cele invocate în cauza T-438/12, Global Steel Wire/Comisia.


title: Cauza T-232/06: Hotărârea Tribunalului din 9 septembrie 2011 — Evropaïki Dynamiki/Comisia ( Contracte de achiziții publice de servicii — Procedură de cerere de ofertă — Prestare de servicii care are ca obiect definirea, dezvoltarea, întreținerea și asistența sistemelor informatice vamale referitoare la anumite proiecte informatice — Respingerea ofertei unui ofertant — Atribuire a contractului în favoarea unui alt ofertant — Acțiune în despăgubire — Încălcarea cerințelor de formă — Inadmisibilitate — Acțiune în anulare — Termen de primire a ofertelor — Termen de prezentare a cererilor de informații — Egalitate de tratament — Eroare vădită de apreciere )

text:
               22.10.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 311/33

         Hotărârea Tribunalului din 9 septembrie 2011 — Evropaïki Dynamiki/Comisia
   (Cauza T-232/06) (1)

   (Contracte de achiziții publice de servicii - Procedură de cerere de ofertă - Prestare de servicii care are ca obiect definirea, dezvoltarea, întreținerea și asistența sistemelor informatice vamale referitoare la anumite proiecte informatice, - Respingerea ofertei unui ofertant - Atribuire a contractului în favoarea unui alt ofertant - Acțiune în despăgubire - Încălcarea cerințelor de formă - Inadmisibilitate - Acțiune în anulare - Termen de primire a ofertelor - Termen de prezentare a cererilor de informații - Egalitate de tratament - Eroare vădită de apreciere)
   2011/C 311/56
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Atena, Grecia) (reprezentanți: N. Korogiannakis și N. Keramidas, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: M. Wilderspin și E. Manhaeve, agenți)

      Obiectul

   Pe de o parte, o cerere de anulare a deciziei Comisiei din 19 iunie 2006 de a nu selecta oferta depusă de consorțiul format de reclamantă și de alte societăți în cadrul unei proceduri de cerere de ofertă având ca obiect definirea, dezvoltarea, întreținerea și asistența sistemelor informatice vamale referitoare la proiectele informatice „CUST-DEV” și de a atribui contractul unui alt ofertant și, pe de altă parte, o cerere de despăgubire.

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Obligă Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE la suportarea propriilor cheltuieli de judecată, precum și a celor efectuate de Comisia Europeană.

      (1)  JO C 261, 28.10.2006.


title: Cauza T-56/14: Hotărârea Tribunalului din 21 mai 2015 – Evyap/OAPI – Megusta Trading (nuru) [„Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a unei mărci comunitare figurative reprezentând o linie ondulată — Mărci naționale și internaționale verbale și figurative anterioare DURU — Motiv relativ de refuz — Risc de confuzie — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009”]

text:
               6.7.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 221/11

         Hotărârea Tribunalului din 21 mai 2015 – Evyap/OAPI – Megusta Trading (nuru)
   (Cauza T-56/14) (1)

   ([„Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a unei mărci comunitare figurative reprezentând o linie ondulată - Mărci naționale și internaționale verbale și figurative anterioare DURU - Motiv relativ de refuz - Risc de confuzie - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009”])
   (2015/C 221/15)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Evyap Sabun Yağ Gliserin Sanayi ve Ticaret A.Ş. (Istanbul, Turcia) (reprezentant: J. Güell Serra, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: Ó. Mondéjar Ortuño, agent)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI: Megusta Trading GmbH (Zürich, Elveția)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a patra de recurs a OAPI din 6 noiembrie 2013 (cauza R 1861/2012-4) privind o procedură de opoziție între Evyap Sabun Yağ Gliserin Sanayi ve Ticaret A.Ş. și Megusta Trading GmbH.

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă Evyap Sabun Yağ Gliserin Sanayi ve Ticaret A.Ş la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 129, 28.4.2014.


title: Cauza T-140/11: Acțiune introdusă la 11 martie 2011 — Guei/Consiliul

text:
               30.4.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 130/23

         Acțiune introdusă la 11 martie 2011 — Guei/Consiliul
   (Cauza T-140/11)
   2011/C 130/45
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: Badia Brice Guei (Abidjan, Côte d’Ivoire) (reprezentant: G. Collard, avocat)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene

      Concluzii

   Reclamantul solicită Tribunalului:

               —

               constatarea faptului că, în ceea ce îl privește pe reclamant, domnul Badia Brice Guei, Regulamentul (UE) nr. 25/2011 al Consiliului din 14 ianuarie 2011 și Decizia 2011/18/PESC a Consiliului din 14 ianuarie 2011, publicate la 15 ianuarie 2011 în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene, nu sunt întemeiate în fapt,

               —

               în consecință,

                           —

                           anularea Regulamentului (UE) nr. 25/2011 al Consiliului din 14 ianuarie 2011 și a Deciziei 2011/18/PESC a Consiliului din 14 ianuarie 2011;

                           —

                           în subsidiar, să dispună ca numele domnului Badia Brice Guei să fie eliminat de pe listele anexate la regulamentul menționat și la respectiva decizie.

      Motivele și principalele argumente

   Motivele și principalele argumente invocate de reclamant sunt în esență identice sau similare cu cele invocate în cauza T-137/11, Guiai Bi Poin/Consiliul.