title: Cauza C-24/10: Hotărârea Curții (Camera a șasea) din 23 septembrie 2010 — Comisia Europeană/Republica Elenă (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Directiva 2006/46/CE — Dreptul societăților — Conturi anuale și conturi consolidate ale societăților — Netranspunere în termenul prevăzut)

text:
               20.11.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 317/12

         Hotărârea Curții (Camera a șasea) din 23 septembrie 2010 — Comisia Europeană/Republica Elenă
   (Cauza C-24/10) (1)

   (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru - Directiva 2006/46/CE - Dreptul societăților - Conturi anuale și conturi consolidate ale societăților - Netranspunere în termenul prevăzut)
   2010/C 317/22
   Limba de procedură: greaca

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: M. Karanasou Apostolopoulou și G. Braun, agenți)

      Pârâtă: Republica Elenă (reprezentant: N. Dafniou, agent)

      Obiectul

   Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Neadoptarea, în termenul prevăzut, a actelor necesare pentru a se conforma Directivei 2006/46/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 14 iunie 2006 de modificare a Directivei 78/660/CEE a Consiliului privind conturile anuale ale anumitor forme de societăți comerciale, a Directivei 83/349/CEE a Consiliului privind conturile consolidate, a Directivei 86/635/CEE a Consiliului privind conturile anuale și conturile consolidate ale băncilor și ale altor instituții financiare și a Directivei 91/674/CEE a Consiliului privind situațiile financiare anuale și situațiile financiare consolidate ale întreprinderilor de asigurare (JO L 224, p.1, Ediție specială, 17/vol. 2, p. 143)

      Dispozitivul

               1.

               Prin neadoptarea, în termenul prevăzut, a actelor cu putere de lege și a actelor administrative necesare pentru a se conforma Directivei 2006/46/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 14 iunie 2006 de modificare a Directivei 78/660/CEE a Consiliului privind conturile anuale ale anumitor forme de societăți comerciale, a Directivei 83/349/CEE a Consiliului privind conturile consolidate, a Directivei 86/635/CEE a Consiliului privind conturile anuale și conturile consolidate ale băncilor și ale altor instituții financiare și a Directivei 91/674/CEE a Consiliului privind situațiile financiare anuale și situațiile financiare consolidate ale întreprinderilor de asigurare, Republica Elenă nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul acestei directive.

               2.

               Obligă Republica Elenă la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 63, 13.3.2010.


title: Cauza C-290/13 P: Recurs introdus la 27 mai 2013 de Rütgers Germany GmbH, Rütgers Belgium NV, Deza, a.s., Koppers Denmark A/S și Koppers UK Ltd împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a șaptea extinsă) din 7 martie 2013 în cauza T-96/10, Rütgers Germany GmbH și alții/Agenția Europeană pentru Produse Chimice (ECHA)

text:
               31.8.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 252/17

         Recurs introdus la 27 mai 2013 de Rütgers Germany GmbH, Rütgers Belgium NV, Deza, a.s., Koppers Denmark A/S și Koppers UK Ltd împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a șaptea extinsă) din 7 martie 2013 în cauza T-96/10, Rütgers Germany GmbH și alții/Agenția Europeană pentru Produse Chimice (ECHA)
   (Cauza C-290/13 P)
   2013/C 252/26
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Recurente: Rütgers Germany GmbH, Rütgers Belgium NV, Deza, a.s., Koppers Denmark A/S, Koppers UK Ltd (reprezentant: K. Van Maldegem, avocat)

      Cealaltă parte din procedură: Agenția Europeană pentru Produse Chimice (ECHA)

      Concluziile recurentelor

   Recurentele solicită Curții:

               —

               anularea hotărârii pronunțate de Tribunal în cauza T-96/10 și

               —

               anularea Deciziei ED/68/2009 a Agenției Europene pentru Produse Chimice (ECHA) (denumită în continuare „decizia atacată”) prin care se identifică uleiul antracenic (pastă) drept substanță care trebuie inclusă în lista substanțelor candidate conform articolului 59 din Regulamentul (CE) nr. 1907/2006 (denumit în continuare „regulamentul REACH”) (1) sau

               —

               cu titlu subsidiar, trimiterea cauzei spre rejudecare Tribunalului pentru ca acesta să se pronunțe cu privire la acțiunea în anulare formulată de recurente și

               —

               obligarea pârâtei să plătească toate cheltuielile de judecată (inclusiv cheltuielile de judecată efectuate în procedura în fața Tribunalului).

      Motivele și principalele argumente

   Recurentele susțin că, prin respingerea acțiunii având ca obiect anularea în parte a deciziei atacate, Tribunalul a încălcat dreptul Uniunii. În special, recurentele susțin că Tribunalul a săvârșit mai multe erori în ceea ce privește interpretarea cadrului legal astfel cum acesta este aplicabil situației recurentelor. Din această cauză, Tribunalul a săvârșit mai multe erori de drept, în special constatând că:

               —

               cauza se referea la elemente faptice științifice și tehnice complexe și că identificarea uleiul antracenic (pastă) ca având proprietăți PBT și vPvB pe baza constituenților prezenți în concentrație egală cu sau mare de 0,1 % nu era afectată de o eroare vădită;

               —

               nu este necesar ca constituenții să fie identificați individual ca având proprietăți PBT și vPvB printr-o decizie separată a ECHA întemeiată pe o evaluare aprofundată în acest scop;

               —

               nu au fost încălcate articolul 59 alineatul (3) și anexa XV la regulamentul REACH întrucât dosarul întocmit conform anexei XV nu cuprindea informații cu privire la substanțele de înlocuire și

               —

               nu a fost încălcat principiului egalității de tratament.

         Pentru aceste motive, recurentele solicită anularea hotărârii pronunțate de Tribunal în cauza T-96/10 și anularea deciziei atacate.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 1907/2006 al Parlamentului European și al Consiliului din 18 decembrie 2006 privind înregistrarea, evaluarea, autorizarea și restricționarea substanțelor chimice (REACH), de înființare a Agenției Europene pentru Produse Chimice, de modificare a Directivei 1999/45/CE și de abrogare a Regulamentului (CEE) nr. 793/93 al Consiliului și a Regulamentului (CE) nr. 1488/94 al Comisiei, precum și a Directivei 76/769/CEE a Consiliului și a Directivelor 91/155/CEE, 93/67/CEE, 93/105/CE și 2000/21/CE ale Comisiei (JO L 396, p. 1, Ediție specială, 13/vol. 60, p. 3, rectificare în JO 2009, L 36, p. 84).


title: Cauzele conexate T-15/12 și T-16/12: Ordonanța Tribunalului din 19 februarie 2013 — Provincie Groningen și alții/Comisia ( „Acțiune în anulare — Ajutoare de stat — Regim de subvenții pentru achiziționarea de zone naturale în scopul protecției mediului — Decizie prin care ajutorul este declarat compatibil cu piața internă — Lipsa interesului de a exercita acțiunea — Inadmisibilitate” )

text:
               13.4.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 108/26

         Ordonanța Tribunalului din 19 februarie 2013 — Provincie Groningen și alții/Comisia
   (Cauzele conexate T-15/12 și T-16/12) (1)

   (Acțiune în anulare - Ajutoare de stat - Regim de subvenții pentru achiziționarea de zone naturale în scopul protecției mediului - Decizie prin care ajutorul este declarat compatibil cu piața internă - Lipsa interesului de a exercita acțiunea - Inadmisibilitate)
   2013/C 108/67
   Limba de procedură: olandeza

      Părțile

      Reclamante: Provincie Groningen (Țările de Jos) și celelalte unsprezece reclamante ale căror nume figurează în anexa la ordonanță (reprezentanți: P. Kuypers și N. van Nuland, avocați) (cauza T-15/12), Stichting Het Groninger Landschap (Haren, Țările de Jos) și celelalte douăsprezece reclamante ale căror nume figurează în anexa la ordonanță (reprezentanți: P. Kuypers și N. van Nuland) (cauza T-16/12)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: H. van Vliet și P.J. Loewenthal, agenți)

      Interveniente în susținerea concluziilor reclamantelor: Republica Federală Germania (reprezentanți: T. Henze, K. Petersen și A. Wiedmann, agenți) și Regatul Țărilor de Jos (reprezentanți: C. Wissels, J. Langer și M. Bulterman, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare a Deciziei C(2011) 4945 final a Comisiei din 13 iulie 2011 privind ajutorul de stat acordat de Țările de Jos sub formă de subvenții, aplicabil achiziționării de terenuri în scopul protecției mediului (N 308/2010 — Țările de Jos).

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunile ca inadmisibile.

               2.

               Nu este necesar să se pronunțe asupra cererilor de intervenție ale Landgoed Den Alerdinck II, Vereniging Gelijkberechtiging Grondbezitters, Landgoed Welna și Heerlijkheid Mariënwaerdt.

               3.

               Provincie Groningen, Provincie Friesland, Provincie Drenthe, Provincie Overijssel, Provincie Gelderland, Provincie Flevoland, Provincie Utrecht, Provincie Noord-Holland, Provincie Zuid-Holland, Provincie Zeeland, Provincie Noord-Brabant, Provincie Limburg, Stichting Het Groninger Landschap, It Fryske Gea, Stichting Het Drentse Landschap, Stichting Landschap Overijssel, Stichting Het Geldersch Landschap, Stichting Flevo-landschap, Stichting Het Utrechts Landschap, Stichting Landschap Noord-Holland, Stichting Het Zuid-Hollands Landschap, Stichting Het Zeeuwse Landschap, Stichting Het Noordbrabants Landschap, Stichting Het Limburgs Landschap și Vereniging tot behoud van Natuurmonumenten in Nederland suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și cheltuielile de judecată efectuate de Comisia Europeană.

               4.

               Republica Federală Germania și Regatul Țărilor de Jos suportă propriile cheltuieli de judecată.

               5.

               Landgoed Den Alerdinck II, Vereniging Gelijkberechtiging Grondbezitters, Landgoed Welna și Heerlijkheid Mariënwaerdt, care au solicitat să intervină, suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 109, 14.4.2012.


title: Cauza T-113/08: Hotărârea Tribunalului din 12 noiembrie 2010 — Spania/Comisia ( FEOGA — Secțiunea Garantare — Cheltuieli excluse de la finanțarea comunitară — Ajutor pentru producția de ulei de măsline — Ajutor asociat suprafeței culturilor arabile )

text:
               15.1.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 13/23

         Hotărârea Tribunalului din 12 noiembrie 2010 — Spania/Comisia
   (Cauza T-113/08) (1)

   (FEOGA - Secțiunea Garantare - Cheltuieli excluse de la finanțarea comunitară - Ajutor pentru producția de ulei de măsline - Ajutor asociat suprafeței culturilor arabile)
   2011/C 13/44
   Limba de procedură: spaniola

      Părțile

      Reclamant: Regatul Spaniei (reprezentant: M. Muñoz Pérez, agent)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentant: F. Jimeno Fernández, agent)

      Obiectul

   Cerere de anulare parțială a Deciziei 2008/68/CE a Comisiei din 20 decembrie 2007 privind excluderea de la finanțarea comunitară a anumitor cheltuieli efectuate de statele membre în cadrul Fondului European de Orientare și Garantare Agricolă (FEOGA), secțiunea Garantare (JO 2008, L 18, p. 12), în măsura în care vizează anumite cheltuieli efectuate de Regatul Spaniei în sectorul uleiului de măsline și al culturilor arabile

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Obligă Regatul Spaniei la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 107, 26.4.2008.


20150731036616942015/C 270/323552011TC27020150817RO01ROINFO_JUDICIAL20150601262611Cauza T-355/11: Ordonanța Tribunalului din 1 iunie 2015 – Segovia Bonet/OAPI – IES (IES) („Marcă comunitară – Opoziție – Retragerea opoziției – Nepronunțare asupra fondului”)
 ---documentbreak--- C2702015RO2610120150601RO0032261261Ordonanța Tribunalului din 1 iunie 2015 – Segovia Bonet/OAPI – IES (IES)
   (Cauza T-355/11) (
         1
      )
   „(„Marcă comunitară — Opoziție — Retragerea opoziției — Nepronunțare asupra fondului”)”2015/C 270/32Limba de procedură: engleza
      Părțile

      Reclamant: Jorge Segovia Bonet (Madrid, Spania) (reprezentanţi: iniţial M. López Camba şi J. L. Rivas Zurdo, ulterior J. L. Rivas Zurdo, E. Seijo Veiguela şi I. Munilla Muñoz, avocaţi)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: J. Crespo Carrillo, agent)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă în faţa Tribunalului: IES Insurance Engineering Services Srl (Milano, Italia) (reprezentanţi: D. Caneva, G. Locurto şi M. Lucchini, avocaţi)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a doua de recurs a OAPI din 29 martie 2011 (cauza R 749/2010-2) privind o procedură de opoziție între Jorge Segovia Bonet și IES Insurance Engineering Services Srl.

      Dispozitivul

            1)

            Constată că nu mai este necesar să se pronunţe asupra fondului cauzei.

            2)

            Obligă reclamantul și intervenienta să suporte propriile cheltuieli de judecată, precum și, fiecare, jumătate din cheltuielile de judecată efectuate de pârât.

      (
         1
      )	JO C 269, 10.9.2011.


title: Cauza F-103/05: Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera întâi) din 23 aprilie 2008 — Pickering/Comisia Comunităților Europene (Funcție publică — Funcționari — Remunerație — Coeficienți corectori — Transfer al unei părți din retribuții în afara țării în care a fost repartizat — Pensii — Procedură de judecare în lipsă — Aplicarea în timp a Regulamentului de procedură al Tribunalului — Fișe de remunerație — Excepție de ilegalitate — Egalitate de tratament între funcționari — Principiul protecției încrederii legitime, a drepturilor dobândite, principiul securității juridice și obligația de solicitudine — Obligația de motivare)

text:
               7.6.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 142/38

         Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera întâi) din 23 aprilie 2008 — Pickering/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza F-103/05) (1)

   (Funcție publică - Funcționari - Remunerație - Coeficienți corectori - Transfer al unei părți din retribuții în afara țării în care a fost repartizat - Pensii - Procedură de judecare în lipsă - Aplicarea în timp a Regulamentului de procedură al Tribunalului - Fișe de remunerație - Excepție de ilegalitate - Egalitate de tratament între funcționari - Principiul protecției încrederii legitime, a drepturilor dobândite, principiul securității juridice și obligația de solicitudine - Obligația de motivare)
   (2008/C 142/70)
   Limba de procedură: franceza
   Părțile

      Reclamant: Stephen Pickering (La Hulpe, Belgia) (reprezentant: N. Lhoëst, avocat)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: V. Joris și D. Martin, agenți)
   Obiectul
   Anularea fișelor de salariu ale reclamantului din lunile decembrie 2004, ianuarie și februarie 2005, precum și a tuturor fișelor subsecvente, în măsura în care acestea se întemeiază pe dispozițiile pretins ilegale din Regulamentul nr. 723/2004 de modificare a Statutului funcționarilor, privind transferul unei părți din remunerație către țara de origine a funcționarului (fosta cauză T-393/05).
   Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Fiecare parte suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 10, 14.1.2006 (cauză înregistrată inițial la Tribunalul de Primă Instanță al Comunităților Europene cu numărul T-393/05 și transferată Tribunului Funcției Publice a Uniunii Europene prin ordonanța din 15.12.2005).


title: Cauza T-596/13: Acțiune introdusă la 15 noiembrie 2013 — Emsibeth/OAPI — Peek & Cloppenburg (Nael)

text:
               8.2.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 39/21

         Acțiune introdusă la 15 noiembrie 2013 — Emsibeth/OAPI — Peek & Cloppenburg (Nael)
   (Cauza T-596/13)
   2014/C 39/37
   Limba în care a fost formulată acțiunea: italiana

      Părțile

      Reclamantă: Emsibeth SpA (Verona, Italia) (reprezentant: A. Arpaia, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Peek & Cloppenburg KG (Düsseldorf, Germania)

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               Anularea deciziei atacate și

               —

               obligarea OAPI la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

      Solicitantul mărcii comunitare: reclamanta.

      Marca comunitară vizată: marca figurativă „Nael” pentru produsel din clasa 3 — cererea de înregistrare nr. 9 726 894.

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în procedura opoziției: Peek & Cloppenburg KG

      Marca sau semnul invocat: marca comunitară verbală „Mc Neal” pentru produse din clasa 3.

      Decizia diviziei de opoziție: respinge opoziția.

      Decizia camerei de recurs: anulează decizia diviziei de opoziție și respinge cererea de înregistrare

      Motivele invocate: încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009.


title: Cauza T-396/11: Hotărârea Tribunalului din 30 mai 2013 — ultra air/OAPI — Donaldson Filtration Deutschland (ultrafilter international) [ „Marcă comunitară — Procedură de declarare a nulității — Marca comunitară verbală ultrafilter international — Motiv absolut de refuz — Articolul 52 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 — Abuz de drept” ]

text:
               3.8.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 225/71

         Hotărârea Tribunalului din 30 mai 2013 — ultra air/OAPI — Donaldson Filtration Deutschland (ultrafilter international)
   (Cauza T-396/11) (1)

   (Marcă comunitară - Procedură de declarare a nulității - Marca comunitară verbală ultrafilter international - Motiv absolut de refuz - Articolul 52 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 - Abuz de drept)
   2013/C 225/156
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: ultra air GmbH (Hilden, Germania) (reprezentant: C. König, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: G. Schneider, agent)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: Donaldson Filtration Deutschland GmbH (Haan, Germania) (reprezentanți: N. Siebertz și M. Teworte-Vey, avocați)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a patra de recurs a OAPI din 18 mai 2011 (cauza R 374/2010-4), privind o procedură de declarare a nulității între ultra air GmbH și Donaldson Filtration Deutschland GmbH

      Dispozitivul

               1.

               Anulează Decizia Camerei a patra de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI) din 18 mai 2011 (cauza R 374/2010-4).

               2.

               OAPI suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de ultra air GmbH.

               3.

               Donaldson Filtration Deutschland GmbH suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 298, 8.10.2011.


title: Cauza C-321/13: Ordonanța președintelui Curții din 21 octombrie 2013 – Comisia Europeană/Regatul Belgiei

text:
               7.4.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 102/30

         Ordonanța președintelui Curții din 21 octombrie 2013 – Comisia Europeană/Regatul Belgiei
   (Cauza C-321/13) (1)

   2014/C 102/48
   Limba de procedură: franceza
   Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 226, 3.8.2013.


title: Cauza T-369/00 RENV: Ordonanța Tribunalului din 20 februarie 2013 — Département du Loiret/Comisia ( „Ajutoare de stat — Preț de vânzare al unui teren — Decizie prin care se dispune recuperarea unui ajutor incompatibil cu piața comună — Acord prin care totalitatea activelor beneficiarului ajutorului au fost restituite autorităților care au acordat ajutorul — Nepronunțare asupra fondului” )

text:
               13.4.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 108/25

         Ordonanța Tribunalului din 20 februarie 2013 — Département du Loiret/Comisia
   (Cauza T-369/00 RENV) (1)

   (Ajutoare de stat - Preț de vânzare al unui teren - Decizie prin care se dispune recuperarea unui ajutor incompatibil cu piața comună - Acord prin care totalitatea activelor beneficiarului ajutorului au fost restituite autorităților care au acordat ajutorul - Nepronunțare asupra fondului)
   2013/C 108/65
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: Département du Loiret (Franța) (reprezentant: A. Carnelutti, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: B. Stromsky și J. Flett, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare în parte a Deciziei 2002/14/CE a Comisiei din 12 iulie 2000 privind ajutorul de stat pus în aplicare de Franța în favoarea Scott Paper SA/Kimberly-Clark (JO 2002, L 12, p. 1).

      Dispozitivul

               1.

               Constată că nu mai este necesar să se pronunțe asupra fondului cauzei.

               2.

               Obligă Département du Loiret la plata cheltuielilor de judecată efectuate în fața Curții și a Tribunalului.

      (1)  JO C 61, 24.2.2001.


title: Cauza C-227/12: Ordonanța președintelui Camerei a cincea a Curții din 23 aprilie 2013 (cerere de decizie preliminară formulată de Rechtbank Amsterdam — Țările de Jos) — Koninklijke Luchtvaart Maatschappij NV, TUI Airlines Nederland BV, acționând sub numele ArkeFly/Staatssecretaris van Infrastructuur en Milieu

text:
               3.8.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 225/57

         Ordonanța președintelui Camerei a cincea a Curții din 23 aprilie 2013 (cerere de decizie preliminară formulată de Rechtbank Amsterdam — Țările de Jos) — Koninklijke Luchtvaart Maatschappij NV, TUI Airlines Nederland BV, acționând sub numele ArkeFly/Staatssecretaris van Infrastructuur en Milieu
   (Cauza C-227/12) (1)

   2013/C 225/114
   Limba de procedură: olandeza
   Președintele Camerei a cincea a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 250, 18.8.2012.


title: Cauza T-598/10: Acțiune introdusă la 27 decembrie 2010 — Biodes/OAPI — Manasul International (LINEASUL)

text:
               12.3.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 80/21

         Acțiune introdusă la 27 decembrie 2010 — Biodes/OAPI — Manasul International (LINEASUL)
   (Cauza T-598/10)
   2011/C 80/41
   Limba în care a fost formulată acțiunea: spaniola

      Părțile

      Reclamantă: Biodes, SL (Madrid, Spania) (reprezentant: E. Manresa Medina, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Manasul International, SL (Ponferrada, Spania)

      Concluziile reclamantei

               —

               Anularea Deciziei Camerei întâi de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 23 septembrie 2010 în cauza R 1520/2009-1, și

               —

               obligarea OAPI la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

      Solicitantul mărcii comunitare: reclamanta.

      Marca comunitară vizată: marca figurativă care cuprinde elementul verbal „LINEASUL” pentru produsele din clasele 5, 30 și 31.

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în sprijinul opoziției: Manasul International, S.L.

      Marca sau semnul invocat în sprijinul opoziției: mărcile figurative naționale care cuprind elementele verbale „MANASUL” și „MANASUL ORO”, pentru produse din clasele 5, 30 și 31.

      Decizia diviziei de opoziție: respinge opoziția.

      Decizia camerei de recurs: admite calea de atac și respinge înregistrarea mărcii solicitate.

      Motivele invocate: încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) și a articolului 8 alineatul (5) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 (1), întrucât nu există nicio similitudine între mărcile în cauză, și întrucât camera de recurs a omis să examineze dovezile privind utilizarea mărcilor anterioare.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 207/2009 al Consiliului din 26 februarie 2009 privind marca comunitară (JO L 78, p. 1).


title: Cauza F-38/08: Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera întâi) din 17 februarie 2009 — Liotti/Comisia (Funcție publică — Funcționari — Evaluare — Raport asupra evoluției carierei — Exercițiul de evaluare 2006 — Norme de evaluare aplicabile de către notatori)

text:
               4.4.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 82/36

         Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera întâi) din 17 februarie 2009 — Liotti/Comisia
   (Cauza F-38/08) (1)

   (Funcție publică - Funcționari - Evaluare - Raport asupra evoluției carierei - Exercițiul de evaluare 2006 - Norme de evaluare aplicabile de către notatori)
   (2009/C 82/62)
   Limba de procedură: franceza
   Părțile

      Reclamant: Amerigo Liotti (Senningerberg, Luxemburg) (reprezentant: F. Frabetti, avocat)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: B. Eggers și K. Herrmann, agenți)
   Obiectul
   Anularea raportului asupra evoluției carierei reclamantului pentru anul 2006
   Dispozitivul

               1)

               Anulează raportul asupra evoluției carierei domnului Liotti pentru perioada 1 ianuarie-31 decembrie 2006.

               2)

               Obligă Comisia Comunităților Europene la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 158, 21.6.2008, p. 26.


title: Cauza C-280/10: Hotărârea Curții (Camera întâi) din 1 martie 2012 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Naczelny Sąd Administracyjny — Polonia) — Kopalnia Odkrywkowa Polski Trawertyn P. Granatowicz, M. Wąsiewicz, spółka jawna/Dyrektor Izby Skarbowej w Poznaniu (TVA — Directiva 2006/112/CE — Articolele 9, 168, 169 și 178 — Deducerea taxei aferente intrărilor achitate pentru operațiuni efectuate în vederea realizării unui proiect de activitate economică — Achiziționarea unui teren de către asociații unei societăți — Facturi emise înainte de înregistrarea societății care solicită deducerea)

text:
               21.4.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 118/2

         Hotărârea Curții (Camera întâi) din 1 martie 2012 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Naczelny Sąd Administracyjny — Polonia) — Kopalnia Odkrywkowa Polski Trawertyn P. Granatowicz, M. Wąsiewicz, spółka jawna/Dyrektor Izby Skarbowej w Poznaniu
   (Cauza C-280/10) (1)

   (TVA - Directiva 2006/112/CE - Articolele 9, 168, 169 și 178 - Deducerea taxei aferente intrărilor achitate pentru operațiuni efectuate în vederea realizării unui proiect de activitate economică - Achiziționarea unui teren de către asociații unei societăți - Facturi emise înainte de înregistrarea societății care solicită deducerea)
   2012/C 118/02
   Limba de procedură: polona

      Instanța de trimitere

   Naczelny Sąd Administracyjny

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamanți: Kopalnia Odkrywkowa Polski Trawertyn P. Granatowicz, M. Wąsiewicz, spółka jawna

      Pârât: Dyrektor Izby Skarbowej w Poznaniu

      Obiectul

   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Naczelny Sąd Administracyjny — Interpretarea articolelor 9, 168 și 169 din Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată (JO L 347, p. 1, Ediție specială, 09/vol. 3, p. 7) — Deducerea taxei aferente intrărilor achitate pentru operațiuni efectuate în vederea realizării unui proiect de activitate economică, dar anterior înregistrării unei societăți — Achiziționarea unui teren de către viitorii asociați

      Dispozitivul

               1.

               Articolele 9, 168 și 169 din Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată trebuie interpretate în sensul că se opun unei reglementări naționale care nu permite nici asociaților unei societăți, nici acesteia din urmă să valorifice un drept de deducere a taxei pe valoarea adăugată aferente intrărilor achitate pentru cheltuieli de investiții efectuate de acești asociați înainte de constituirea și de înregistrarea respectivei societăți în scopul activității economice a acesteia.

               2.

               Articolul 168 și articolul 178 litera (a) din Directiva 2006/112 trebuie interpretate în sensul că se opun unei reglementări naționale în temeiul căreia, în împrejurări precum cele din cauza principală, taxa pe valoarea adăugată aferentă intrărilor achitată nu poate fi dedusă de o societate atunci când factura, emisă înainte de înregistrarea și de identificarea societății menționate în scopuri de taxă pe valoarea adăugată, a fost emisă în numele viitorilor asociați ai acesteia din urmă.

      (1)  JO C 234, 28.8.2010.


title: Cauza C-167/14: Hotărârea Curții (Camera a patra) din 15 octombrie 2015 – Comisia Europeană/Republica Elenă (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Directiva 91/271/CEE — Tratarea apelor urbane reziduale — Hotărârea Curții de constatare a neîndeplinirii obligațiilor — Neexecutare — Articolul 260 alineatul (2) TFUE — Sancțiuni pecuniare — Sumă forfetară și penalități)

text:
               7.12.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 406/5

         Hotărârea Curții (Camera a patra) din 15 octombrie 2015 – Comisia Europeană/Republica Elenă
   (Cauza C-167/14) (1)

   ((Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru - Directiva 91/271/CEE - Tratarea apelor urbane reziduale - Hotărârea Curții de constatare a neîndeplinirii obligațiilor - Neexecutare - Articolul 260 alineatul (2) TFUE - Sancțiuni pecuniare - Sumă forfetară și penalități))
   (2015/C 406/04)
   Limba de procedură: greaca

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: G. Zavvos și E. Manhaeve, agenți)

      Pârâtă: Republica Elenă (reprezentant: E. Skandalou, agent)

      Dispozitivul

               1)

               Prin neadoptarea tuturor măsurilor necesare pentru executarea Hotărârii Comisia/Grecia (C-440/06, EU:C:2007:642), Republica Elenă nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 260 alineatul (1) TFUE.

               2)

               În cazul în care neîndeplinirea obligațiilor constatată la punctul 1 persistă în ziua pronunțării prezentei hotărâri, obligă Republica Elenă la plata către Comisia Europeană, în contul „Resurse proprii ale Uniunii Europene”, a unei penalități de 3 6 40  000 de euro pe semestru de întârziere în punerea în aplicare a măsurilor necesare pentru a se conforma Hotărârii Comisia/Grecia (C-440/06, EU:C:2007:642), începând cu ziua pronunțării prezentei hotărâri și până la executarea completă a Hotărârii Comisia/Grecia (C-440/06, EU:C:2007:642), cuantumul efectiv urmând să fie calculat la sfârșitul fiecărei perioade de șase luni prin reducerea cuantumului total referitor la fiecare dintre aceste perioade cu un procent corespunzător proporției care reprezintă echivalentul-locuitor al aglomerărilor al căror sistem de colectare și de tratare a apelor urbane reziduale a devenit conform cu Hotărârea Comisia/Grecia (C-440/06, EU:C:2007:642), la sfârșitul perioadei avute în vedere, în raport cu echivalentul-locuitor al aglomerărilor care nu dispun de astfel de sisteme în ziua pronunțării prezentei hotărâri.

               3)

               Obligă Republica Elenă la plata către Comisia Europeană, în contul „Resurse proprii ale Uniunii Europene”, a sumei forfetare de 10 milioane de euro.

               4)

               Obligă Republica Elenă la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 261, 11.8.2014.


title: Cauza T-308/10 P: Hotărârea Tribunalului din 12 iulie 2012 — Comisia/Nanopoulos ( „Recurs — Funcție publică — Funcționari — Obligația de asistență — Articolul 24 din statut — Răspundere extracontractuală — Articolele 90 și 91 din statut — Prezentare a cererii de despăgubiri într-un termen rezonabil — Termen de răspuns — Inițiere a unei proceduri disciplinare — Criteriu care impune existența unei «încălcări suficient de grave» — Scurgere în presă a unor date cu caracter personal — Neatribuirea de sarcini corespunzătoare gradului său unui funcționar — Cuantumul despăgubirii” )

text:
               25.8.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 258/17

         Hotărârea Tribunalului din 12 iulie 2012 — Comisia/Nanopoulos
   (Cauza T-308/10 P) (1)

   (Recurs - Funcție publică - Funcționari - Obligația de asistență - Articolul 24 din statut - Răspundere extracontractuală - Articolele 90 și 91 din statut - Prezentare a cererii de despăgubiri într-un termen rezonabil - Termen de răspuns - Inițiere a unei proceduri disciplinare - Criteriu care impune existența unei «încălcări suficient de grave» - Scurgere în presă a unor date cu caracter personal - Neatribuirea de sarcini corespunzătoare gradului său unui funcționar - Cuantumul despăgubirii)
   2012/C 258/29
   Limba de procedură: greaca

      Părțile

      Recurentă: Comisia Europeană (reprezentanți: J. Currall, agent, asistat de E. Bourtzalas și E. Antypas, avocați)

      Cealaltă parte în proces: Fotios Nanopoulos (Itzig, Luxemburg) (reprezentant: V. Christianos, avocat)

      Obiectul

   Recurs introdus împotriva Hotărârii Tribunalului Funcției Publice a Uniunii Europene (Camera întâi) din 11 mai 2010, Nanopoulos/Comisia (F-30/08, nepublicată încă în Repertoriu), prin care se urmărește, pe de o parte, anularea acestei hotărâri și, pe de altă parte, dacă nu se impune anularea acestei hotărâri, stabilirea cuantumului exact al despăgubirii

      Dispozitivul

               1.

               Respinge recursul.

               2.

               Obligă Comisia Europeană la suportarea propriilor cheltuieli de judecată, precum și a cheltuielilor de judecată efectuate de domnul Nanopoulos în cadrul prezentei proceduri.

      (1)  JO C 274, 9.10.2010.


title: Cauza T-114/08 P: Ordonanța Tribunalului de Primă Instanță din 26 iunie 2009 — Marcuccio/Comisia ( Recurs — Funcție publică — Funcționari — Termen rezonabil pentru introducerea unei cereri de despăgubiri — Tardivitate — Recurs în parte vădit inadmisibil și în parte vădit nefondat )

text:
               29.8.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 205/38

         Ordonanța Tribunalului de Primă Instanță din 26 iunie 2009 — Marcuccio/Comisia
   (Cauza T-114/08 P) (1)

   („Recurs - Funcție publică - Funcționari - Termen rezonabil pentru introducerea unei cereri de despăgubiri - Tardivitate - Recurs în parte vădit inadmisibil și în parte vădit nefondat”)
   2009/C 205/70
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Recurent: Luigi Marcuccio (Tricase, Italia) (reprezentant: G. Cipressa, avocat)

      Cealaltă parte în proces: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: J. Currall și C. Berardis-Kayser, agenți, asistați de A. Dal Ferro, avocat)

      Obiectul

   Recurs introdus împotriva Ordonanței Tribunalului Funcției Publice a Uniunii Europene (Camera întâi) din 14 decembrie 2007, Marcuccio/Comisia (F-21/07, nepublicată încă în Repertoriu), având ca obiect anularea acestei ordonanțe

      Dispozitivul

               1)

               Respinge recursul.

               2)

               Domnul Luigi Marcuccio suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și cheltuielile efectuate de Comisia Comunităților Europene în cadrul prezentei proceduri.

      (1)  JO C 107, 26.4.2008.


title: Cauza T-44/10 P: Recurs introdus la 3 februarie 2010 de Luigi Marcuccio împotriva Ordonanței pronunțate la 25 noiembrie 2009 de Tribunalul Funcției Publice în cauza F-11/09, Marcuccio/Comisia

text:
               27.3.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 80/43

         Recurs introdus la 3 februarie 2010 de Luigi Marcuccio împotriva Ordonanței pronunțate la 25 noiembrie 2009 de Tribunalul Funcției Publice în cauza F-11/09, Marcuccio/Comisia
   (Cauza T-44/10 P)
   2010/C 80/69
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Recurent: Luigi Marcuccio (Tricase, Italia) (reprezentant: G. Cipressa, avocat)

      Cealaltă parte în proces: Comisia Europeană

      Concluziile recurentei

               —

               În orice caz, anularea în întregime și fără nicio excepție a ordonanței atacate;

               —

               declararea faptului că acțiunea în primă instanță, în cadrul căreia a fost pronunțată ordonanța atacată, era admisibilă în întregime și fără nicio excepție;

               —

               în principal: admiterea în întregime și fără nicio excepție a cererilor formulate de recurent în cadrul acțiunii în primă instanță;

               —

               obligarea pârâtei la rambursarea către recurent a tuturor cheltuielilor de judecată și onorariilor suportate de acesta și aferente procedurii în primă instanță și prezentei proceduri;

               —

               în subsidiar: trimiterea spre rejudecare a cauzei de qua Tribunalului Funcției Publice pentru a se pronunța din nou pe fond, în altă compunere, asupra acesteia.

      Motivele și principalele argumente

   Prezentul recurs este îndreptat împotriva Ordonanței Tribunalului Funcției Publice (TFP) din 25 noiembrie 2009. Prin această ordonanță s-a respins în parte ca vădit inadmisibilă și în parte ca vădit nefondată o acțiune având ca obiect refuzul pârâtei de a rambursa în proporție de 100 % cheltuielile medicale ale recurentului.
   În susținerea pretențiilor sale, recurentul invocă interpretarea și aplicarea eronată a noțiunii de motivare a unei decizii emise de o instituție a Uniunii Europene, a conceptului de posibilitate de a completa motivarea unei decizii, precum și a principiilor de drept referitoare la prezentarea și aprecierea probelor.
   Recurentul invocă de asemenea interpretarea și aplicarea eronată a noțiunilor de act atacabil și de decizie pur confirmativă a unei decizii anterioare.


title: Cauza T-322/13: Acțiune introdusă la 14 iunie 2013 — Tsujimoto/OAPI — Kenzo (KENZO)

text:
               31.8.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 252/31

         Acțiune introdusă la 14 iunie 2013 — Tsujimoto/OAPI — Kenzo (KENZO)
   (Cauza T-322/13)
   2013/C 252/51
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

      Părțile

      Reclamant: Kenzo Tsujimoto (Osaka, Japonia) (reprezentant: A. Wenninger-Lenz, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Kenzo (Paris, Franța)

      Concluziile

   Reclamantul solicită Tribunalului:

               —

               anularea Deciziei Camerei a doua de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 25 martie 2013 (cauza R 1364/2012-2)

               —

               obligarea OAPI la plata cheltuielilor de judecată aferente procedurii.

      Motivele și principalele argumente

      Solicitantul mărcii comunitare: reclamantul

      Marca comunitară vizată: marca verbală „KENZO”, pentru servicii din clasele 35, 41 și 43 — cererea de înregistrare a mărcii comunitare nr. 8 701 286

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în procedura opoziției: cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

      Marca sau semnul invocat în opoziție: marca comunitară a mărcii verbale „KENZO”, pentru produse din clasele 3, 18 și 25

      Decizia diviziei de opoziție: respinge opoziția.

      Decizia camerei de recurs: anulează decizia atacată și respinge în totalitate cererea de înregistrare a mărcii comunitare.

      Motivele invocate: încălcarea articolului 76 alineatul (2) și a articolului 8 alineatul (5) din Regulamentul privind marca comunitară


title: Cauza T-752/14: Acțiune introdusă la 12 noiembrie 2014 – Combaro/Comisia

text:
               2.2.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 34/39

         Acțiune introdusă la 12 noiembrie 2014 – Combaro/Comisia
   (Cauza T-752/14)
   (2015/C 034/46)
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Combaro SA (Lausanne, Elveția) (reprezentant: D. Ehle, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea Deciziei Comisiei din 16 iulie 2014 (REM 05/2013) de respingere a cererii de remitere a taxelor la import în cuantum de 4 61  415,12 euro;

               —

               obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată aferentei prezentei proceduri.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamanta arată că taxele vamale recuperate ulterior pentru importul de țesături din in din Letonia în anii 1999-2002 trebuie să fie remise din cauza unor circumstanțe speciale, în conformitate cu articolul 239 din Regulamentul (CEE) nr. 2913/92 al Consiliului din 12 octombrie 1992 de instituire a Codului vamal comunitar (JO L 302, p. 1, Ediție specială, 02/vol. 5, p. 58). Drept circumstanțe speciale, reclamanta invocă încălcări grave săvârșite de autoritățile vamale letone ale obligațiilor ce le revin, încălcări grave săvârșite de Comisie/OLAF ale obligațiilor ce le revin, precum și o culpă gravă a autorităților vamale germane. În opinia reclamantei, aceste circumstanțe nu rezultă dintr-o neglijență evidentă din partea sa.


title: Cauza C-486/13: Ordonanța președintelui Curții din 13 martie 2014 (cerere de decizie preliminară formulată de Juzgado de Primera Instancia e Instrucción de Marchena – Spania) – Caixabank SA/Antonio Galán Rodríguez

text:
               16.6.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 184/25

         Ordonanța președintelui Curții din 13 martie 2014 (cerere de decizie preliminară formulată de Juzgado de Primera Instancia e Instrucción de Marchena – Spania) – Caixabank SA/Antonio Galán Rodríguez
   (Cauza C-486/13) (1)

   2014/C 184/41
   Limba de procedură: spaniola
   Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 352, 30.11.2013.


title: Cauza T-305/09: Ordonanța Tribunalului din 2 aprilie 2014 – Unicid/Comisia ( „Ajutoare de stat — Regim-cadru al acțiunilor desfășurate de organizațiile interprofesionale agricole recunoscute în Franța, în favoarea membrilor din domeniile agricole reprezentate — Finanțare prin cotizații voluntare devenite obligatorii — Decizie prin care schema de ajutor este declarată compatibilă cu piața comună — Retragerea deciziei — Nepronunțare asupra fondului” )

text:
               4.8.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 253/28

         Ordonanța Tribunalului din 2 aprilie 2014 – Unicid/Comisia
   (Cauza T-305/09) (1)

   ((„Ajutoare de stat - Regim-cadru al acțiunilor desfășurate de organizațiile interprofesionale agricole recunoscute în Franța, în favoarea membrilor din domeniile agricole reprezentate - Finanțare prin cotizații voluntare devenite obligatorii - Decizie prin care schema de ajutor este declarată compatibilă cu piața comună - Retragerea deciziei - Nepronunțare asupra fondului”))
   2014/C 253/40
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: Union nationale interprofessionnelle cidricole (Unicid) (Paris, Franța) (reprezentanți: V. Ledoux și B. Néouze, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: B. Stromsky și C. Urraca Caviedes, ulterior B. Stromsky și S. Thomas și în final B. Stromsky, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare a Deciziei C (2008) 7846 final a Comisiei din 10 decembrie 2008 privind ajutorul de stat nr. 561/2008, privind regimul-cadru al acțiunilor desfășurate de organizațiile interprofesionale agricole recunoscute în Franța, în favoarea membrilor din domeniile agricole reprezentate

      Dispozitivul

               1)

               Constată că nu mai este necesar să se pronunțe asupra fondului cauzei.

               2)

               Obligă Comisia Europeană la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 244, 10.10.2009.


title: Cauza C-89/09: Acțiune introdusă la 2 martie 2009 — Comisia Comunităților Europene/Republica Franceză

text:
               16.5.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 113/23

         Acțiune introdusă la 2 martie 2009 — Comisia Comunităților Europene/Republica Franceză
   (Cauza C-89/09)
   2009/C 113/45
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: G. Rozet și E. Traversa, agenți)

      Pârâtă: Republica Franceză

      Concluziile reclamantei

               —

               Constatarea faptului că, prin limitarea la cel mult un sfert din capitalul social și, prin urmare, din dreptul de vot al unei Société d’Exercice Libéral à Resposabilité Limitée care exploatează laboratoare de analiză de biologie medicală ce pot fi deținute de persoane fără specializare în biologie și prin interzicerea participării la capitalul a mai mult de două laboratoare de analiză de biologie medicală, Republica Franceză nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 43 din Tratatul CE;

               —

               obligarea Republicii Franceze la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, Comisia invocă două motive întemeiate pe încălcarea articolului 43 din Tratatul CE.
   Prin intermediul primului motiv, reclamantă susține că, prin limitarea la maximum 25 % din capitalul societăților de tipul Société d’Exercice Libéral à Resposabilité Limitée care exploatează laboratoare de analiză de biologie medicală a părților deținute de asociații neprofesioniști, legislația națională restrânge în mod nejustificat libertatea de stabilire garantată prin tratat. Astfel, obiectivul protecției sănătății publice, invocat de pârâtă cu titlu de justificare, ar putea fi realizat prin măsuri mai puțin restrictive decât cele în cauză în speță. În această privință, Comisia susține că, deși pare justificat să se impună ca analizele de biologie medicală să fie realizate de personal competent care dispune de o formare profesională adecvată, cerința unor astfel de calificări numai pentru deținerea proprietății sau a dreptului de a exploata laboratoare de biologie medicală pare în schimb disproporționat în raport cu obiectivul urmărit.
   Prin intermediul celui de al doilea motiv, Comisia critică interzicerea cu caracter general a neprofesioniștilor de a deține părți din capitalul a mai mult de două societăți create în scopul de a exploata în comun unul sau mai multe laboratoare de analiză de biologie medicală. Obiectivul invocat de pârâtă, și anume cel al protejării puterii de decizie și a independenței financiare a profesioniștilor in acest sector, precum și necesitatea de a asigura o repartizare omogenă a laboratoarelor pe tot teritoriul național nu ar justifica măsurile naționale restrictive.


title: Cauza T-12/08 P-RENV-RX: Hotărârea Tribunalului din 8 iulie 2010 — M/EMA ( „Recurs — Funcție publică — Reexaminarea hotărârii Tribunalului — Litigiu în stare de judecată” )

text:
               28.8.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 234/31

         Hotărârea Tribunalului din 8 iulie 2010 — M/EMA
   (Cauza T-12/08 P-RENV-RX) (1)

   (Recurs - Funcție publică - Reexaminarea hotărârii Tribunalului - Litigiu în stare de judecată)
   2010/C 234/53
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Recurent: M (Browbourne, Regatul Unit) (reprezentanți: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis și É. Marchal, avocați)

      Cealaltă parte în proces: Agenția Europeană pentru Medicamente (EMA) (reprezentanți: V. Salvatore și N. Rampal Olmedo, în calitate de agenți)

      Obiectul

   Recurs introdus împotriva Ordonanței Tribunalului Funcției Publice a Uniunii Europene (Camera întâi) din 19 octombrie 2007, M/EMEA (F-23/07, nepublicată încă în Repertoriu), prin care se urmărește anularea acestei ordonanțe

      Dispozitivul

               1.

               Retrimite cauza în fața Tribunalului Funcției Publice a Uniunii Europene pentru ca acesta să se pronunțe asupra concluziilor în despăgubiri pentru prejudiciul moral pe care domnul M pretinde că l-a suferit.

               2.

               Cererea privind cheltuielile de judecată se soluționează odată cu fondul.

      (1)  JO C 64, 8.3.2008.


title: Cauza T-200/17: Acțiune introdusă la 29 martie 2017 – SB/EUIPO

text:
               6.6.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 178/29

         Acțiune introdusă la 29 martie 2017 – SB/EUIPO
   (Cauza T-200/17)
   (2017/C 178/42)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamant: SB (reprezentant: S. Pappas, avocat)

      Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

      Concluziile

   Reclamantul solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei directorului executiv al EUIPO din 2 iunie 2016 prin care se refuză a doua reînnoire a contractului reclamantei, precum și anularea deciziei de respingere adoptate de directorul executiv al EUIPO la 19 decembrie 2016 privind reclamația reclamantului din 1 septembrie 2016;

               —

               obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamantul invocă patru motive.

               1.

               Primul motiv întemeiat pe o încălcare a Statutului funcționarilor Uniunii Europene (denumit în continuare „statutul”) și a regimului aplicabil celorlalți agenți ai Uniunii Europene ca urmare a punerii în aplicare a normelor interne ale pârâtului, care asimilează agenții temporari cu contract pe durată determinată cu funcționarii. În plus, prin stabilirea unei distincții între agenții temporari cu contract pe durată determinată și agenții temporari cu contract pe durată nedeterminată, pârâtul încalcă statutul și, în speță, principiul egalității de tratament.

               2.

               Al doilea motiv întemeiat pe lipsa motivării sau pe o motivare ilicită, contradictorie și insuficientă.

               3.

               Al treilea motiv întemeiat pe o încălcare a obligației de solicitudine față de personal.

               4.

               Al patrulea motiv întemeiat pe o discriminare pe criterii de vârstă, ca urmare a punerii în aplicare de către pârât a unei politici de personal prin care se urmărește să se reducă vârsta medie a personalului.


title: Cauza T-161/12: Acțiune introdusă la 11 aprilie 2012 — Free/OAPI — Conradi + Kaiser (FreeLounge)

text:
               30.6.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 194/22

         Acțiune introdusă la 11 aprilie 2012 — Free/OAPI — Conradi + Kaiser (FreeLounge)
   (Cauza T-161/12)
   2012/C 194/37
   Limba în care a fost formulată acțiunea: franceza

      Părțile

      Reclamantă: Free (Paris, Franța) (reprezentant: Y. Coursin, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Conradi + Kaiser GmbH (Kleinmaischeid, Germania)

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea în parte a deciziei Camerei a doua de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 25 ianuarie 2012 (cauza R 437/2011-2);

               —

               constatarea faptului că cererea de înregistrare a mărcii contestate trebuie respinsă în tot, în temeiul articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009; și

               —

               obligarea celeilalte părți din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs la plata cheltuielilor de judecată aferente atât procedurii în fața Tribunalului cât și procedurii în fața OAPI.

      Motivele și principalele argumente

      Solicitantul mărcii comunitare: cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

      Marca comunitară vizată: marca verbală „FreeLounge”, pentru produse și servicii din clasele 16, 35 și 41 — cererea de înregistrare nr. 8442832

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în procedura opoziției: reclamanta

      Marca sau semnul invocat: Marca figurativă franceză „free LA LIBERTÉ N’A PAS DE PRIX” nr. 99785839, pentru produse și servicii din clasele 9 și 38; Marca verbală franceză „FREE” nr. 1734391 pentru servicii din clasa 38; Denumirea socială „FREE”, utilizată în cadrul comerțului în Franța; Numele de domeniu „FREE.FR” utilizat în cadrul comerțului

      Decizia diviziei de opoziție: Respinge cererea de înregistrare a mărcii comunitare

      Decizia camerei de recurs: Anulează în parte decizia contestată

      Motivele invocate: Încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009


title: Cauza C-331/14: Hotărârea Curții (Camera a doua) din 9 iulie 2015 (cerere de decizie preliminară formulată de Vrhovno sodišče – Slovenia) – Petar Kezić s.p. Trgovina Prizma/Republika Slovenija [Trimitere preliminară — Fiscalitate — Taxa pe valoarea adăugată — A șasea directivă 77/388/CEE — Articolul 2 punctul 1 și articolul 4 alineatul (1) — Obligație de plată — Tranzacții imobiliare — Vânzare a unor terenuri transferate în patrimoniul privat al unei persoane fizice care exercită profesia de întreprinzător independent — Persoană impozabilă care acționează ca atare]

text:
               7.9.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 294/13

         Hotărârea Curții (Camera a doua) din 9 iulie 2015 (cerere de decizie preliminară formulată de Vrhovno sodišče – Slovenia) – Petar Kezić s.p. Trgovina Prizma/Republika Slovenija
   (Cauza C-331/14) (1)

   ([Trimitere preliminară - Fiscalitate - Taxa pe valoarea adăugată - A șasea directivă 77/388/CEE - Articolul 2 punctul 1 și articolul 4 alineatul (1) - Obligație de plată - Tranzacții imobiliare - Vânzare a unor terenuri transferate în patrimoniul privat al unei persoane fizice care exercită profesia de întreprinzător independent - Persoană impozabilă care acționează ca atare])
   (2015/C 294/17)
   Limba de procedură: slovena

      Instanța de trimitere

   Vrhovno sodišče

      Părțile din procedura principală

      Reclamant: Petar Kezić s.p. Trgovina Prizma

      Pârâtă: Republika Slovenija

      Dispozitivul

   Articolul 2 punctul 1 și articolul 4 alineatul (1) din A șasea directivă 77/388/CEE a Consiliului din 17 mai 1977 privind armonizarea legislațiilor statelor membre referitoare la impozitele pe cifra de afaceri – sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată: baza unitară de evaluare trebuie interpretate în sensul că, în împrejurări precum cele din cauza principală – în care o persoană impozabilă a cumpărat parcele ale unui teren, dintre care unele au fost afectate patrimoniului său privat, iar altele celui al întreprinderii sale, și pe ansamblul cărora a construit, în calitate de persoană impozabilă, un centru comercial pe care ulterior l-a vândut, împreună cu parcelele de teren pe care a fost ridicată această construcție –, vânzarea parcelelor de teren care erau afectate patrimoniului privat al acestei persoane impozabile trebuie să fie supusă taxei pe valoarea adăugată, din moment ce persoana impozabilă menționată a acționat ca atare cu ocazia acestei operațiuni.

      (1)  JO C 303, 8.9.2014.


title: Cauza T-167/12 P: Recurs introdus la 4 aprilie 2012 de Consiliul Uniunii Europene împotriva Hotărârii din 8 februarie 2012 a Tribunalului Funcției Publice pronunțate în cauza F-23/11, AY/Consiliul

text:
               23.6.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 184/17

         Recurs introdus la 4 aprilie 2012 de Consiliul Uniunii Europene împotriva Hotărârii din 8 februarie 2012 a Tribunalului Funcției Publice pronunțate în cauza F-23/11, AY/Consiliul
   (Cauza T-167/12 P)
   2012/C 184/31
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Recurent: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: M. Bauer și A. F. Jensen, agenți)

      Cealaltă parte în proces: AY (Bousval, Belgia)

      Concluziile

   Recurentul solicită Tribunalului:

               —

               anularea Hotărârii Tribunalului Funcției Publice a Uniunii Europene (Camera întâi) din 8 februarie 2012, AY/Consiliul (F-23/11);

               —

               trimiterea cauzei spre rejudecare Tribunalului Funcției Publice;

               —

               obligarea AY la suportarea tuturor cheltuielilor de judecată, aferente procedurii în primă instanță și recursului.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea recursului, recurentul invocă două motive.

               1.

               Primul motiv întemeiat pe o eroare de drept în cadrul raționamentului TFP la examinarea motivului invocat în primă instanță întemeiat pe încălcarea articolului 24a și a articolului 45 alineatul (1) din Statutul funcționarilor Uniunii Europene întrucât Consiliul, la examinarea comparativă a meritelor și mai exact a perfecționării profesionale, nu ar fi ținut cont de reușita persoanei interesate la examenele din programul de formare prevăzut în cadrul procedurii de certificare a funcționarilor din grupa de funcții AST pentru a trece în grupa de funcții AD (punctele 23-32 din hotărârea atacată). Consiliul susține că respectiva constatare cuprinsă la punctul 28 din hotărâre, în sensul că certificarea funcționarilor din grupa de funcții AST este legată prin definiție de formarea profesională, este incorectă din punct de vedere juridic sau cel puțin imprecisă.

               2.

               Al doilea motiv întemeiat pe o denaturare a situației de fapt și a elementelor de probă (punctele 33-37 din hotărârea atacată), întrucât TFP nu a identificat în dosar niciun element care să susțină concluzia de la punctul 35 din hotărârea atacată potrivit căreia „AIPN nu a ținut cont în niciun mod de certificarea funcționarilor în cadrul examinării comparative a meritelor acestora înainte de întocmirea listei funcționarilor cu gradul AST8 promovați la gradul AST9 în cadrul exercițiului de promovare 2010”.


title: Cauza C-150/12: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Högsta domstolen (Suedia) la 29 martie 2012 — Eva-Marie Brännström och Rune Brännström/Ryanair Holdings pcl

text:
               2.6.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 157/4

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Högsta domstolen (Suedia) la 29 martie 2012 — Eva-Marie Brännström och Rune Brännström/Ryanair Holdings pcl
   (Cauza C-150/12)
   2012/C 157/06
   Limba de procedură: suedeza

      Instanța de trimitere

   Högsta domstolen

      Părțile din acțiunea principală

      Recurenți: Eva-Marie Brännström și Rune Brännström

      Intimată: Ryanair Holdings pcl

      Întrebările preliminare

               1.

               Răspunderea operatorului de transport aerian în cazul unui prejudiciu care rezultă dintr-o întârziere, în sensul articolului 19 din Convenția de la Montréal din 28 mai 1999 pentru unificarea anumitor norme referitoare la transportul aerian internațional, este angajată chiar și în cazul în care sosirea pasagerilor la destinație este întârziată din cauza faptului că zborul a fost anulat? Momentul în care survine anularea, de exemplu după îndeplinirea formalităților de înregistrare, prezintă vreo importanță?

               2.

               Împrejurarea că aeroportul se confruntă cu o problemă tehnică ce face imposibilă, prin ea însăși sau împreună cu condițiile meteorologice, orice aterizare poate constitui o „împrejurare excepțională” în sensul articolului 5 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 261/2004 (1)? Împrejurarea că operatorul de transport aerian avea cunoștință de problema tehnică are vreo incidență asupra aprecierii a ce poate constitui o asemenea împrejurare?

               3.

               În cazul unui răspuns afirmativ la primul aspect al celei de a doua întrebări, ce măsuri trebuie să adopte operatorul de transport aerian pentru a fi exonerat de obligația de compensare prevăzută la articolul 5 alineatul (3) din regulamentul menționat?

                           —

                           Se poate solicita operatorului de transport aerian, iar în caz afirmativ, în ce măsură și în ce condiții, să dispună de resurse suplimentare, de exemplu aeronave de rezervă sau echipaj disponibil, pentru a putea asigura zborul care, în caz contrar, ar trebui anulat sau pentru a putea asigura un zbor în locul unui zbor anulat?

                           —

                           Se poate solicita operatorului de transport aerian să propună pasagerilor o redirecționare în temeiul articolului 8 alineatul (1) litera (b) din regulamentul menționat? Ce obligații incumbă în acest caz operatorului de transport aerian, de exemplu în materie de orar de plecare și de recurgere la alți operatori de transport?

               4.

               În cazul unui răspuns afirmativ la prima întrebare, există vreo diferență între măsurile pe care operatorul de transport aerian trebuie să le ia pentru a fi exonerat de obligația de compensare prevăzută la articolul 5 alineatul (3) din regulamentul menționat și cele pe care trebuie să le adopte pentru a fi exonerat de obligația de compensare prevăzută la articolul 19 din Convenția de la Montréal?

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 261/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 11 februarie 2004 de stabilire a unor norme comune în materie de compensare și de asistență a pasagerilor în eventualitatea refuzului la îmbarcare și anulării sau întârzierii prelungite a zborurilor și de abrogare a Regulamentului (CEE) nr. 295/91 (JO L 46, p. 1, Ediție specială, 07/vol. 12, p. 218).


title: Cauza C-229/12: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio (Italia) la 14 mai 2012 — Fastweb SpA/Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni și alții

text:
               21.7.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 217/9

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio (Italia) la 14 mai 2012 — Fastweb SpA/Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni și alții
   (Cauza C-229/12)
   2012/C 217/18
   Limba de procedură: italiana

      Instanța de trimitere

   Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Fastweb SpA

      Pârâți: Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni și alții

      Întrebarea preliminară

   Dispozițiile comunitare în domeniu, în special dispozițiile prevăzute de Directiva 2002/20/CE (1) trebuie interpretate în sensul că se opun normelor naționale indicate de asemenea, în special Legea nr. 266 din 2005, inclusiv în ceea ce privește modul concret de aplicare al acestor norme prin regulament?

      (1)  Directiva 2002/20/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 7 martie 2002 privind autorizarea rețelelor și serviciilor de comunicații electronice (Directiva privind autorizarea) (JO L 108, p. 21, Ediție specială, 13/vol. 35, p. 183).


20150731048617042015/C 270/52512013TC27020150817RO01ROINFO_JUDICIAL20150629424211Cauza T-51/13: Ordonanța Tribunalului din 29 iunie 2015 – Evropaïki Dynamiki/BEI
 ---documentbreak--- C2702015RO4210120150629RO0052421421Ordonanța Tribunalului din 29 iunie 2015 – Evropaïki Dynamiki/BEI
   (Cauza T-51/13) (
         1
      )2015/C 270/52Limba de procedură: greacaPreședintele Camerei întâi a dispus radierea cauzei.
   (
         1
      )	JO C 86, 23.3.2013.


title: Cauza C-542/14: Cerere de decizie preliminară introdusă de Augstākā tiesa (Letonia) la 27 noiembrie 2014 – SIA „VM Remonts” (fostă SIA „DIV un KO” ), SIA „Ausma grupa” și SIA „Pārtikas kompānija” /Konkurences padome

text:
               16.2.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 56/6

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Augstākā tiesa (Letonia) la 27 noiembrie 2014 – SIA „VM Remonts” (fostă SIA „DIV un KO”), SIA „Ausma grupa” și SIA „Pārtikas kompānija”/Konkurences padome
   (Cauza C-542/14)
   (2015/C 056/08)
   Limba de procedură: letona

      Instanța de trimitere

   Augstākā tiesa

      Părțile din procedura principală

      Recurente: SIA „VM Remonts” (fostă SIA „DIV un KO”), SIA „Ausma grupa” și SIA „Pārtikas kompānija”

      Intimat: Konkurences padome

      Întrebarea preliminară

   Articolul 101 alineatul (1) din Tratatul privind funcţionarea Uniunii Europene trebuie interpretat în sensul că, pentru a se declara că o întreprindere a participat la un acord restrictiv de concurenţă, trebuie dovedit un comportament personal al unui administrator al întreprinderii sau faptul că acesta a avut cunoştinţă ori şi-a exprimat consimţământul cu privire la comportamentul unei persoane care prestează servicii externalizate întreprinderii şi care acţionează în acelaşi timp în contul altor participaţi la un posibil acord interzis?


title: Cauza C-130/09: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Conseil d'État (Belgia) la 6 aprilie 2009 — Paul Fastrez, Henriette Fastrez/Région wallonne

text:
               4.7.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 153/19

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Conseil d'État (Belgia) la 6 aprilie 2009 — Paul Fastrez, Henriette Fastrez/Région wallonne
   (Cauza C-130/09)
   2009/C 153/37
   Limba de procedură: franceza

      Instanța de trimitere

   Conseil d'État

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamanți: Paul Fastrez, Henriette Fastrez

      Pârâtă: Région wallonne

      Întrebările preliminare

               1)

               Articolul 1.5 din Directiva 85/337/CEE a Consiliului din 27 iunie 1985 privind evaluarea efectelor anumitor proiecte publice și private asupra mediului (1) poate fi interpretat în sensul că exclude din domeniul său de aplicare o reglementare — precum Decretul Regiunii valone din 17 iulie 2008 privind anumite permise pentru care există motive de interes general — care se limitează să menționeze că „s-a demonstrat existența unor motive de interes general” pentru a acorda permise de urbanism, permise de mediu și permise unice pentru actele și lucrările pe care le enumeră, și care „ratifică” permisele pentru care „s-a demonstrat existența unor motive de interes general”?

               2)

                           a)

                           Articolele 1, 5, 6, 7, 8 și 10a din Directiva 85/337/CEE, astfel cum a fost modificată prin Directiva 97/11/CE a Consiliului (2) și prin Directiva 2003/35/CE a Parlamentului European și a Consiliului (3) se opun unui regim juridic în care dreptul de a realiza un proiect supus evaluării efectelor este acordat printr-un act legislativ care nu poate fi atacat cu o acțiune în fața unei instanțe judecătorești sau a unui alt organ independent și imparțial înființat prin lege, care să permită contestarea deciziei care dă dreptul la realizarea proiectului, atât pe fond cât și în ceea ce privește procedura urmată?

                           b)

                           Articolul 9 din Convenția de la Aarhus privind accesul la informație, participarea publicului la luarea deciziei și accesul la justiție în probleme de mediu, încheiată la 25 iunie 1998 și aprobată de Comunitatea Europeană prin Decizia 2005/370/CE a Consiliului din 17 februarie 2005 (4) trebuie interpretat în sensul că impune statelor membre să prevadă posibilitatea de a se formula o acțiune în fața unei instanțe judecătorești sau a unui alt organ independent și imparțial înființat prin lege, pentru să permită contestarea legalității deciziilor, acțiunilor sau omisiunilor care intră sub incidența dispozițiilor articolului 6, pentru orice aspect de fond sau de procedură care privește condițiile de fond și de procedură ale autorizării proiectelor care fac obiectul evaluării efectelor?

                           c)

                           Din perspectiva Convenției de la Aarhus privind accesul la informație, participarea publicului la luarea deciziei și accesul la justiție în probleme de mediu, încheiată la 25 iunie 1998 și aprobată de Comunitatea Europeană prin Decizia 2005/370/CE a Consiliului din 17 februarie 2005, articolul 10a din Directiva 85/337/CEE, astfel cum a fost modificată prin Directiva 2003/35/CE, trebuie interpretat în sensul că impune statelor membre să prevadă posibilitatea de a se formula o acțiune în fața unei instanțe judecătorești sau a unui alt organ independent și imparțial înființat prin lege, pentru să permită contestarea legalității deciziilor, a acțiunilor sau a omisiunilor, pentru orice aspect de fond sau de procedură, care privește condițiile de fond și de procedură ale autorizării proiectelor care fac obiectul evaluării efectelor?

      (1)  Directiva 85/337/CEE a Consiliului din 27 iunie 1985 privind evaluarea efectelor anumitor proiecte publice și private asupra mediului (JO L 175, p. 40, Ediție specială, 15/vol.1, p. 174)

      (2)  Directiva 97/11/CE a Consiliului din 3 martie 1997 de modificare a Directivei 85/337/CEE privind evaluarea efectelor anumitor proiecte publice și private asupra mediului (JO L 73, p. 5, Ediție specială, 15/vol.3, p. 254)

      (3)  Directiva 2003/35/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 26 mai 2003 de instituire a participării publicului la elaborarea anumitor planuri și programe privind mediul și de modificare a Directivelor 85/337/CEE și 96/61/CE (JO L 156, p. 17, Ediție specială, 15/vol. 10, p. 8)

      (4)  Decizia 2005/370/CE a Consiliului din 17 februarie 2005 privind încheierea, în numele Comunității Europene, a Convenției privind accesul la informație, participarea publicului la luarea deciziei și accesul la justiție în probleme de mediu (JO L 124. 1, Ediție specială, 15/vol. 14, p. 201)


title: Cauza F-96/14: Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera a treia) din 5 februarie 2016 –Bulté și Krempa/Comisia (Funcție publică — Avânzi-cauză ai unui fost funcționar decedat — Pensii — Pensii de urmaș — Articolul 85 din Statut — Restituire a plății nedatorate — Nelegalitatea plății — Caracterul evident al nelegalității plății — Lipsă)

text:
               21.3.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 106/47

         Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera a treia) din 5 februarie 2016 –Bulté și Krempa/Comisia
   (Cauza F-96/14) (1)

   ((Funcție publică - Avânzi-cauză ai unui fost funcționar decedat - Pensii - Pensii de urmaș - Articolul 85 din Statut - Restituire a plății nedatorate - Nelegalitatea plății - Caracterul evident al nelegalității plății - Lipsă))
   (2016/C 106/56)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamanți: Hilde Bulté și Tom Krempa (Bruxelles, Belgia) (reprezentanți: J. Lombaert și A. Surny, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: inițial J. Currall și G. Gattinara, agenți, ulterior G. Gattinara, agent)

      Obiectul

   Cerere de anulare a deciziei adoptate de Comisie de revizuire cu caracter retroactiv a pensiilor de urmaș acordate reclamanților și de dispunere a recuperării sumelor în plus care au fost primite în mod necuvenit.

      Dispozitivul

               1)

               Anulează decizia Comisiei Europene din 22 noiembrie 2013, astfel cum rezultă din avizul din aceeași zi al Oficiului de administrare și plată a drepturilor individuale, de a modifica, cu efect retroactiv de la 1 august 2010, pensiile acordate doamnei Bulté și, respectiv, domnului Krempa, în calitatea lor de avânzi-cauză ai unui fost funcționar decedat, și de a proceda la recuperarea sumelor care le-au fost plătite în mod necuvenit pentru perioada cuprinsă între 1 august 2010 și luna noiembrie 2013.

               2)

               Obligă Comisia Europeană la restituirea doamnei Bulté și domnului Krempa a sumelor prelevate din pensiile lor respective, în aplicarea deciziei vizate la punctul 1 din prezentul dispozitiv.

               3)

               Fiecare parte suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 7, 12.1.2015, p. 49.


title: Cauza T-296/15: Acțiune introdusă la 5 iunie 2015 – Industrias Químicas del Vallés/Comisia

text:
               3.8.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 254/19

         Acțiune introdusă la 5 iunie 2015 – Industrias Químicas del Vallés/Comisia
   (Cauza T-296/15)
   (2015/C 254/22)
   Limba de procedură: spaniola

      Părțile

      Reclamantă: Industrias Químicas del Vallés, SA (Mollet del Vallès, Spania) (reprezentanţi: C. Fernández Vicién, I. Moreno-Tapia Rivas şi C. Vila Gisbert, avocaţi)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               neaplicarea Regulamentului (CE) nr. 1107/2009 al Parlamentului European și al Consiliului din 21 octombrie 2009 privind introducerea pe piață a produselor fitosanitare, și în special a articolului 24 din acesta și a punctului 4 din anexa II;

               —

               anularea Regulamentului de punere în aplicare (UE) 2015/408 al Comisiei din 11 martie 2015 în ceea ce privește includerea metalaxilului în lista substanțelor susceptibile de înlocuire, conținută în anexa la acesta; și

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată efectuate în cadrul prezentei proceduri.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă trei motive.

               1.

               Primul motiv, întemeiat pe adoptarea regulamentului de punere în aplicare în temeiul unei norme juridice nelegale, având în vedere că Regulamentul (CE) nr. 1107/2009 al Parlamentului European și al Consiliului privind introducerea pe piață a produselor fitosanitare încalcă dreptul Uniunii Europene, întrucât:

                           —

                           încalcă principiul precauției, prin stabilirea unui mecanism de înlocuire a substanțelor active pe baza unor riscuri ipotetice, lipsite de un fundament obiectiv;

                           —

                           prin afectarea substanțelor autorizate încalcă principiul proporționalității, întrucât depășește ceea ce este strict necesar pentru a atinge obiectivul unui înalt nivel de protecție;

                           —

                           denaturează concurența pe piața internă, prin promovarea înlocuirii substanțelor în condițiile în care face aceasta; și

                           —

                           încalcă principiul motivării în legătură cu criteriul „proporției semnificative de izomeri inactivi” inclus în anexa II punctul 4 la Regulamentul (CE) nr. 1107/2009.

               2.

               Al doilea motiv, întemeiat pe faptul că Regulamentul (UE) 2015/408 încalcă obligația de motivareîntrucât includerea metalaxilului în lista substanțelor susceptibile de înlocuire nu este justificată pe baza unor criterii științifice și tehnice și contravine principiului nediscriminării în legătură cu Metalaxil-M.

               3.

               Al treilea motiv, întemeiat pe faptul că Regulamentul (UE) 2015/408 încalcă principiul proporționalității în ceea ce privește obiectivele de reducere a riscurilor pentru sănătate și pentru mediu promovate de Uniunea Europeană.


title: Cauza C-459/08: Acțiune introdusă la 21 octombrie 2008 — Comisia Comunităților Europene/Republica Portugheză

text:
               6.12.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 313/21

         Acțiune introdusă la 21 octombrie 2008 — Comisia Comunităților Europene/Republica Portugheză
   (Cauza C-459/08)
   (2008/C 313/31)
   Limba de procedură: portugheza
   Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: H. Støvlbæk și M. França, agenți)

      Pârâtă: Republica Portugheză
   Concluziile reclamantei

               —

               Constatarea faptului că, prin neadoptarea și nepublicarea actelor cu putere de lege și a actelor administrative necesare pentru a se conforma Directivei 2005/36/CE (1) a Parlamentului European și a Consiliului din 7 septembrie 2005 privind recunoașterea calificărilor profesionale și, în orice caz, prin necomunicarea acestora Comisiei, Republica Portugheză nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul acestei directive;

               —

               obligarea Republicii Portugheze la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   Termenul pentru transpunerea directivei a expirat la 20 octombrie 2007.

      (1)  JO L 255, p. 22, Ediție specială 05/vol. 8, p. 3.


title: Cauza F-41/11: Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera a treia) din 13 iunie 2012 — Mocová/Comisia (Funcție publică — Agenți temporari — Neprelungirea unui contract pe durată determinată — Putere de apreciere — Articolul 8 din RAA — Articolul 4 din Decizia directorului general al OLAF din 30 iunie 2005 privind noua politică în materie de angajare și de folosire a personalului temporar a OLAF — Durată maximă a contractelor de agent temporar)

text:
               28.7.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 227/36

         Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera a treia) din 13 iunie 2012 — Mocová/Comisia
   (Cauza F-41/11) (1)

   (Funcție publică - Agenți temporari - Neprelungirea unui contract pe durată determinată - Putere de apreciere - Articolul 8 din RAA - Articolul 4 din Decizia directorului general al OLAF din 30 iunie 2005 privind noua politică în materie de angajare și de folosire a personalului temporar a OLAF - Durată maximă a contractelor de agent temporar)
   2012/C 227/59
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: Dana Mocová (Bruxelles, Belgia) (reprezentanți: D. Abreu Caldas, S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis și É. Marchal, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: J. Currall și D. Martin, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare a deciziei directorului general al OLAF de respingere a cererii reclamantei de prelungire a contractului său de agent temporar în sensul articolului 2 litera (a) din RAA.

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Fiecare parte suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 282, 24.9.2011, p. 51.


title: Cauza T-266/11: Ordonanța Tribunalului din 31 martie 2014 – El Gazaerly/Consiliul

text:
               16.6.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 184/38

         Ordonanța Tribunalului din 31 martie 2014 – El Gazaerly/Consiliul
   (Cauza T-266/11) (1)

   2014/C 184/61
   Limba de procedură: engleza
   Președintele Camerei a treia a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 219, 23.7.2011.


title: Cauza C-121/09: Ordonanța președintelui Curții din 24 noiembrie 2009 — Comisia Comunităților Europene/Republica Italiană

text:
               13.3.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 63/44

         Ordonanța președintelui Curții din 24 noiembrie 2009 — Comisia Comunităților Europene/Republica Italiană
   (Cauza C-121/09) (1)

   2010/C 63/73

      Limba de procedură: italiana

   Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 141, 20.6.2009.


title: Cauza T-399/10: Ordonanța Tribunalului din 7 iunie 2011 — ArcelorMittal España/Comisia

text:
               23.7.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 219/21

         Ordonanța Tribunalului din 7 iunie 2011 — ArcelorMittal España/Comisia
   (Cauza T-399/10) (1)

   2011/C 219/34
   Limba de procedură: engleza
   Președintele Camerei întâi a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 301, 6.11.2010.


title: Cauza T-252/16: Ordonanța Tribunalului din 7 martie 2017 – Cleversafe/EUIPO (Beyond Scale)

text:
               8.5.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 144/62

         Ordonanța Tribunalului din 7 martie 2017 – Cleversafe/EUIPO (Beyond Scale)
   (Cauza T-252/16) (1)

   (2017/C 144/94)
   Limba de procedură: engleza
   Președintele Camerei a șasea a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 287, 8.8.2016.


title: Cauza T-278/11: Ordonanța Tribunalului din 13 noiembrie 2012 — ClientEarth și alții/Comisia [ „Acțiune în anulare — Acces la documente — Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 — Respingerea implicită a cererii de acces — Termen de introducere a acțiunii — Tardivitate — Inadmisibilitate vădită” ]

text:
               26.1.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 26/46

         Ordonanța Tribunalului din 13 noiembrie 2012 — ClientEarth și alții/Comisia
   (Cauza T-278/11) (1)

   (Acțiune în anulare - Acces la documente - Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 - Respingerea implicită a cererii de acces - Termen de introducere a acțiunii - Tardivitate - Inadmisibilitate vădită)
   2013/C 26/90
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamante: ClientEarth (Londra, Regatul Unit), Friends of the Earth Europe (Amsterdam, Țările de Jos), Stichting FERN (Leiden, Țările de Jos) și Stichting Corporate Europe Observatory (Amsterdam) (reprezentant: P. Kirch, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: K. Herrmann și C. ten Dam, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare a deciziei implicite a Comisiei care ar fi luat naștere la 22 aprilie 2011 prin care s a respins accesul la anumite documente referitoare la sistemele de certificare voluntară pentru care s a solicitat recunoașterea de către Comisie potrivit articolului 18 din Directiva 2009/28/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 23 aprilie 2009 privind promovarea utilizării energiei din surse regenerabile, de modificare și ulterior de abrogare a Directivelor 2001/77/CE și 2003/30/CE (JO L 140, p. 16).

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea ca vădit inadmisibilă.

               2.

               Obligă Comisia Europeană să suporte propriile cheltuieli de judecată, precum și trei sferturi din cheltuielile de judecată efectuate de ClientEarth, de Friends of the Earth Europe, de Stichting FERN și de Corporate Europe Observatory, care suportă un sfert din propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 219, 23.7.2011.


title: Cerere de aviz consultativ adresată de către Fürstliches Landgericht Curții AELS prin decizia instanței respective din data de 31 ianuarie 2007 , pronunțată în cadrul procedurii penale deschise împotriva lui Sedin Poric (Cauza E-1/07)

text:
               28.6.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 143/13

         Cerere de aviz consultativ adresată de către Fürstliches Landgericht Curții AELS prin decizia instanței respective din data de 31 ianuarie 2007, pronunțată în cadrul procedurii penale deschise împotriva lui Sedin Poric

   (Cauza E-1/07)
   (2007/C 143/08)
   Prin decizia sa din 31 ianuarie 2007, înregistrată de grefa Curții la 7 februarie 2007, Fürstliches Landgericht (Tribunalul de Primă Instanță al Principatului Liechtenstein) a adresat Curții AELS o cerere de aviz consultativ în cadrul procedurii penale deschise împotriva lui Sedin Poric, cu privire la următoarele întrebări:

               1.

               Este oare o dispoziție precum cea de la articolul 57a din legea privind exercitarea profesiei de avocat (Rechtsanwaltsgesetz) a Principatului Liechtenstein, conform căreia, în cadrul unui proces în care o parte este reprezentată de un avocat sau în care prezența unui apărător este indispensabilă, avocatul european care prestează servicii este obligat să apeleze la un avocat local și să se pună de acord cu acesta (Einvernehmensrechtsanwalt), în conformitate cu articolul 49 din legea privind exercitarea profesiei de avocat a Principatului Liechtenstein, compatibilă cu dispozițiile Acordului SEE privind libertatea de a presta servicii [articolul 36 alineatul (1) din Acordul SEE] și, în special, cu dispozițiile Directivei 77/249/CEE a Consiliului din 22 martie 1977 care urmărește să faciliteze exercitarea efectivă de către avocați a libertății de a presta servicii și, în special, cu articolul 5, a doua liniuță din directiva menționată anterior?

               2.

               În cazul în care Curtea AELS răspunde negativ la prima întrebare: este posibil ca o dispoziție națională precum cea de la articolul 57a din legea privind exercitarea profesiei de avocat a Principatului Liechtenstein, care nu transpune în mod corespunzător în legislația națională dispozițiile unei directive adoptate în temeiul articolului 7 litera (b) din Acordul SEE, precum directiva menționată în prima întrebare, să se aplice totuși într-un stat care este parte contractantă la Acordul SEE?


title: Cauza T-111/17: Acțiune introdusă la 20 februarie 2017 – Computer Market/EUIPO (COMPUTER MARKET)

text:
               3.7.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 213/30

         Acțiune introdusă la 20 februarie 2017 – Computer Market/EUIPO (COMPUTER MARKET)
   (Cauza T-111/17)
   (2017/C 213/41)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Computer Market (Sofia, Bulgaria) (reprezentant: B. Dimitrova, avocat)

      Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

      Datele privind procedura în fața EUIPO

      Marca în litigiu: marca figurativă a Uniunii Europene care cuprinde elementele verbale „COMPUTER MARKET” – cererea de înregistrare nr. 14 688 477.

      Decizia atacată: Decizia Camerei a doua de recurs a EUIPO din 13 decembrie 2017 în cauza R 1778/2016-2

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei atacate.

      Motivul invocat

               —

               încălcarea articolului 60 alineatul (1) din Regulamentul nr. 207/2009.


title: Cauza T-55/16 P: Ordonanța Tribunalului din 3 mai 2017 – De Nicola/BEI („Recurs — Funcție publică — Personalul BEI — Evaluare — Raport de evaluare a carierei — Exercițiul de evaluare 2009 — Erori de drept — Recurs în parte vădit inadmisibil și în parte vădit nefondat”)

text:
               10.7.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 221/26

         Ordonanța Tribunalului din 3 mai 2017 – De Nicola/BEI
   (Cauza T-55/16 P) (1)

   ((„Recurs - Funcție publică - Personalul BEI - Evaluare - Raport de evaluare a carierei - Exercițiul de evaluare 2009 - Erori de drept - Recurs în parte vădit inadmisibil și în parte vădit nefondat”))
   (2017/C 221/36)
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Recurent: Carlo De Nicola (Strassen, Luxemburg) (reprezentant: G. Ferabecoli, avocat)

      Cealaltă parte din procedură: Banca Europeană de Investiții (BEI) (reprezentanți: G. Nuvoli și G. Faedo, agenți, asistați de A. Dal Ferro, avocat)

      Obiectul

   Recurs introdus împotriva Hotărârii Tribunalului Funcției Publice a Uniunii Europene (judecător unic) din 18 decembrie 2015, De Nicola/BEI (F-45/11, EU:F:2015:167), și prin care se urmărește anularea în parte a acestei hotărâri

      Dispozitivul

               1)

               Respinge recursul.

               2)

               Domnul Carlo de Nicola suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de Banca Europeană de Investiții (BEI) în cadrul prezentei proceduri.

      (1)  JO C 106, 21.3.2016.


title: Cauzele conexate T-84/14 și T-97/14: Hotărârea Tribunalului din 18 februarie 2016 – Harrys Pubar și Harry’s New York Bar/OAPI – Harry’s New York Bar și Harrys Pubar (HARRY’S NEW YORK BAR) [„Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale HARRY’S NEW YORK BAR — Marca națională figurativă anterioară PUB CASINO Harrys RESTAURANG — Refuz parțial de înregistrare — Risc de confuzie — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009”]

text:
               29.3.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 111/19

         Hotărârea Tribunalului din 18 februarie 2016 – Harrys Pubar și Harry’s New York Bar/OAPI – Harry’s New York Bar și Harrys Pubar (HARRY’S NEW YORK BAR)
   (Cauzele conexate T-84/14 și T-97/14) (1)

   ([„Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale HARRY’S NEW YORK BAR - Marca națională figurativă anterioară PUB CASINO Harrys RESTAURANG - Refuz parțial de înregistrare - Risc de confuzie - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009”])
   (2016/C 111/23)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamante: Harrys Pubar AB (Göteborg, Suedia) (reprezentant: L.-E. Ström, avocat) (cauza T-84/14) şi Harry’s New York Bar SA (Paris, Franţa) (reprezentant: S. Arnaud, avocat) (cauza T-97/14)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: V. Melgar, agent)

      Celelalte părți din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI: Harry’s New York Bar SA (cauza T-84/14) și Harrys Pubar AB (intervenientă în fața Tribunalului în cauza T-97/14)

      Obiectul

   Două acțiuni formulate împotriva Deciziei Camerei întâi de recurs a OAPI din 14 noiembrie 2013 (cauzele conexate R 1038/2012-1 și R 1045/2012-1) privind o procedură de opoziție între Harrys Pubar AB și Harry’s New York Bar SA.

      Dispozitivul

               1)

               În cauza T-84/14, anulează punctul 1 din dispozitivul Deciziei Camerei întâi de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI) din 14 noiembrie 2013 (cauzele conexate R 1038/2012-1 și R 1045/2012-1) privind o procedură de opoziție între Harrys Pubar AB și Harry’s New York Bar SA.

               2)

               În cauza T-97/14, respinge acțiunea formulată de Harry’s New York Bar.

               3)

               Obligă Harry’s New York Bar să suporte propriile cheltuieli de judecată, două treimi din cheltuielile de judecată efectuate de Harrys Pubar în procedura în fața Tribunalului, precum și pe cele efectuate de Harrys Pubar în cursul procedurii în fața camerei de recurs a OAPI. Obligă OAPI să suporte propriile cheltuieli de judecată, precum și o treime din cheltuielile de judecată efectuate de Harrys Pubar în procedura în fața Tribunalului.

      (1)  JO C 135, 5.5.2014.


title: Cauza C-354/04 P: Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 27 februarie 2007 — Gestoras Pro Amnistía, Juan Mari Olano Olano, Julen Zelarain Errasti/Consiliul Uniunii Europene, Regatul Spaniei, Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord (Recurs — Uniunea Europeană — Cooperare polițienească și judiciară în materie penală — Pozițiile comune 2001/931/PESC, 2002/340/PESC și 2002/462/PESC — Măsuri privind persoanele, grupurile și entitățile implicate în acte de terorism — Acțiune în despăgubire — Competența Curții de Justiție)

text:
               28.4.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 95/4

         Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 27 februarie 2007 — Gestoras Pro Amnistía, Juan Mari Olano Olano, Julen Zelarain Errasti/Consiliul Uniunii Europene, Regatul Spaniei, Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord
   (Cauza C-354/04 P) (1)

   (Recurs - Uniunea Europeană - Cooperare polițienească și judiciară în materie penală - Pozițiile comune 2001/931/PESC, 2002/340/PESC și 2002/462/PESC - Măsuri privind persoanele, grupurile și entitățile implicate în acte de terorism - Acțiune în despăgubire - Competența Curții de Justiție)
   (2007/C 95/05)
   Limba de procedură: franceza
   Părțile

      Recurenți: Gestoras Pro Amnistía, Juan Mari Olano Olano, Julen Zelarain Errasti (reprezentant: D. Rouget, avocat)

      Celelalte părți în proces: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: E. Finnegan și M. Bauer, agenți), Regatul Spaniei, Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord
   Obiectul
   Recurs introdus împotriva ordonanței Tribunalului de Primă Instanță (Camera a doua) din 7 iunie 2004, Gestoras Pro Amnistía și alții/Consiliu (T-333/02), de respingere a acțiunii reclamanților prin care se urmărea repararea prejudiciului pretins a fi fost suferit de către aceștia ca urmare a înscrierii Gestoras Pro Amnistía pe lista întocmită în temeiul legislației referitoare la lupta împotriva terorismului
   Dispozitivul

               1)

               Respinge recursul.

               2)

               Obligă Gestoras Pro Amnistía și pe dnii Olano Olano și Zelarain Errasti la plata cheltuielilor de judecată.

               3)

               Regatul Spaniei își suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 251, 9.10.2004.


title: Cauza C-65/15: Ordonanța Curții (Camera șaptea) din 7 aprilie 2016 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunale di Bari – Italia) – Procedură penală împotriva lui Vito Santoro (Trimitere preliminară — Articolul 99 din Regulamentul de procedură al Curții — Întrebări preliminare identice — Articolele 49 TFUE și 56 TFUE — Libertatea de stabilire — Libera prestare a serviciilor — Jocuri de noroc — Reglementare națională — Reorganizarea sistemului concesiunilor printr-o aliniere temporală a termenelor de expirare — Nouă cerere de ofertă — Concesiuni cu o durată mai mică decât cea a concesiunilor anterioare — Cesiune cu titlu gratuit a folosinței bunurilor materiale și imateriale deținute în proprietate și care constituie rețeaua de gestionare și de colectare a jocului — Restricție — Motive imperative de interes general — Proporționalitate)

text:
               25.7.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 270/11

         Ordonanța Curții (Camera șaptea) din 7 aprilie 2016 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunale di Bari – Italia) – Procedură penală împotriva lui Vito Santoro
   (Cauza C-65/15) (1)

   ((Trimitere preliminară - Articolul 99 din Regulamentul de procedură al Curții - Întrebări preliminare identice - Articolele 49 TFUE și 56 TFUE - Libertatea de stabilire - Libera prestare a serviciilor - Jocuri de noroc - Reglementare națională - Reorganizarea sistemului concesiunilor printr-o aliniere temporală a termenelor de expirare - Nouă cerere de ofertă - Concesiuni cu o durată mai mică decât cea a concesiunilor anterioare - Cesiune cu titlu gratuit a folosinței bunurilor materiale și imateriale deținute în proprietate și care constituie rețeaua de gestionare și de colectare a jocului - Restricție - Motive imperative de interes general - Proporționalitate))
   (2016/C 270/14)
   Limba de procedură: italiana

      Instanța de trimitere

   Tribunale di Bari

      Partea din procedura principală

   Vito Santoro

      Dispozitivul

               1)

               Articolele 49 TFUE și 56 TFUE, precum și principiile egalității de tratament și efectivității trebuie interpretate în sensul că nu se opun unei legislații naționale privind jocurile de noroc, precum cea în discuție în litigiul principal, care prevede organizarea unei noi proceduri de cerere de ofertă pentru acordarea de concesiuni cu o durată mai mică decât cea a concesiunilor atribuite anterior, ca urmare a unei reorganizări a sistemului printr-o aliniere temporală a termenelor de expirare a concesiunilor.

               2)

               Articolele 49 TFUE și 56 TFUE trebuie interpretate în sensul că se opun unei dispoziții naționale restrictive, precum cea în discuție în litigiul principal, care impune concesionarului de jocuri de noroc obligația de a ceda cu titlu gratuit, la încetarea activității în urma expirării perioadei de concesiune, folosința bunurilor materiale și imateriale deținute în proprietate și care constituie rețeaua de gestionare și de colectare a jocului, în măsura în care această restricție depășește ceea ce este necesar pentru realizarea obiectivului urmărit efectiv de această dispoziție, aspect care trebuie verificat de instanța de trimitere.

      (1)  JO C 138, 27.4.2015.


title: Cauza F-5/16: Acțiune introdusă la 24 ianuarie 2016 – ZZ/Comisia

text:
               25.4.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 145/37

         Acțiune introdusă la 24 ianuarie 2016 – ZZ/Comisia
   (Cauza F-5/16)
   (2016/C 145/45)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamant: ZZ (reprezentant: O. Mader, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Obiectul și descrierea litigiului

   Anularea deciziei Comisiei de a nu recalifica contractul reclamantului în contract de agent temporar sau, în subsidiar, repararea prejudiciului material suferit.

      Concluziile reclamantului

               —

               Anularea deciziei Comisiei din 9 aprilie 2015 privind recalificarea contractului reclamantului și – dacă este cazul – a deciziei din 13 octombrie 2015 (R/513/15) prin care s-a respins reclamația formulată de reclamant;

               —

               În subsidiar, obligarea Comisiei la repararea prejudiciului suferit de reclamant ca urmare a respingerii cererii sale de recalificare;

               —

               Obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată.