title: Cauza C-207/12: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Rechtbank van eerste aanleg te Brussel (Belgia) la 30 aprilie 2012 — Essent Belgium NV/Vlaamse Reguleringsinstantie voor de Elektriciteits- en Gasmarkt (VREG)

text:
               28.7.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 227/10

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Rechtbank van eerste aanleg te Brussel (Belgia) la 30 aprilie 2012 — Essent Belgium NV/Vlaamse Reguleringsinstantie voor de Elektriciteits- en Gasmarkt (VREG)
   (Cauza C-207/12)
   2012/C 227/15
   Limba de procedură: olandeza

      Instanța de trimitere

   Rechtbank van eerste aanleg te Brussel

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Essent Belgium NV

      Pârâtă: Vlaamse Reguleringsinstantie voor de Elektriciteits- en Gasmarkt (VREG)

      Altă parte: Vlaams Gewest

      Întrebările preliminare

               1.

               O reglementare națională precum cea cuprinsă în Decretul flamand din 17 iulie 2000 privind organizarea pieței electricității, pus în aplicare prin Decizia guvernului flamand din 5 martie 2004, astfel cum a fost modificată prin Decizia guvernului flamand din 25 februarie 2005 privind promovarea producției de electricitate din surse de energie regenerabile și prin Decizia guvernului flamand din 8 iulie 2005 de modificare a Deciziei guvernului flamand din 5 martie 2004 privind promovarea producției de electricitate din surse de energie regenerabile și a Deciziei guvernului flamand din 29 martie 2002 privind obligațiile de serviciu public de promovare a utilizării raționale a energiei, potrivit căreia:

                           —

                           furnizorii de energie electrică ai consumatorilor finali, racordați la rețeaua de distribuție sau de transport, sunt obligați să prezinte anual autorității de reglementare un anumit număr de certificate verzi (articolul 23 din decretul menționat mai sus);

                           —

                           Vlaamse Reguleringsinstantie voor de Elektriciteits- en Gasmarkt (Autoritatea Flamandă de Reglementare a Pieței Electricității și Gazelor Naturale) (VREG) aplică furnizorilor de energie electrică ai consumatorilor finali, racordați la rețeaua de distribuție sau de transport, o amendă administrativă, în cazul în care acești furnizori nu au prezentat suficiente certificate verzi, pentru a îndeplini cota obligatorie, impusă cu privire la aceste certificate (articolul 37 alineatul 2 din decretul menționat mai sus);

                           —

                           este stabilit în mod expres că garanțiile de origine din alte țări pot fi recunoscute în anumite condiții, pentru a îndeplini cota obligatorie (articolul 15 quater alineatul 2 din Decizia guvernului flamand din 5 martie 2004 în versiunea aplicabilă în speță);

                           —

                           autoritatea de reglementare nu poate sau nu dorește să ia în considerare garanții de origine din Norvegia, în lipsa măsurilor de punere în aplicare adoptate de guvernul flamand, care a recunoscut similitudinea, respectiv echivalența prezentării acestor certificate (articolul 25 din decretul menționat mai sus și articolul 15 quater alineatul 2 din Decizia din 5 martie 2004), autoritatea neexaminând în cazul concret similitudinea, respectiv echivalența acestora,

                           —

                           în întreaga perioadă în care a fost în vigoare Decretul din 17 iulie 2000, în vederea verificării îndeplinirii cotei obligatorii au fost efectiv luate în considerare numai certificatele emise pentru energia electrică ecologică produsă în Flandra, neexistând altfel nicio altă posibilitate pentru furnizorii de energie electrică ai consumatorilor finali, racordați la rețeaua de distribuție sau de transport, să demonstreze faptul că garanțiile de origine din alte state membre ale Uniunii Europene prezentate îndeplineau condițiile privind existența unor garanții similare sau echivalente privind emiterea unor astfel de certificate,

                     este compatibilă cu articolul 11 din Acordul privind SEE și cu articolul 13 din Acordul privind SEE?

               2.

               Reglementarea națională menționată la prima întrebare este compatibilă cu articolul 5 din Directiva 2001/77/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 27 septembrie 2001 privind promovarea electricității produse din surse de energie regenerabile pe piața internă a electricității (1), aplicabilă la acel moment (în măsura în care este relevantă pentru SEE)?

               3.

               Reglementarea națională menționată la prima întrebare este compatibilă cu principiile egalității de tratament și interzicerii discriminării, prevăzute, printre altele, la articolul 4 din Acordul privind SEE și la articolul 3 din Directiva 2003/54/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 26 iunie [2003] privind normele comune pentru piața internă de energie electrică și de abrogare a Directivei 96/92/CE (2), aplicabilă la acel moment (în măsura în care este relevantă pentru SEE)?

      (1)  JO L 283, p. 33, Ediție specială, 12/vol. 2, p. 36.

      (2)  JO L 176, p. 37, Ediție specială, 12/vol. 2, p. 61.


title: Cauza T-385/07: Acțiune introdusă la 4 octombrie 2007 — FIFA/Comisia Comunităților Europene

text:
               22.12.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 315/41

         Acțiune introdusă la 4 octombrie 2007 — FIFA/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza T-385/07)
   (2007/C 315/77)
   Limba de procedură: engleza
   Părțile

      Reclamantă: Fédération Internationale de Football Association (FIFA) (reprezentanți: R. Denton, E. Batchelor și F. Young, Solicitors)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene
   Concluziile reclamantei

               —

               anularea deciziei, în special a articolelor 1 și 2 din aceasta, și

               —

               obligarea Comisiei Comunităților Europene la plata propriilor cheltuieli de judecată, precum și a cheltuielilor de judecată efectuate de FIFA în legătură cu această procedură.

         Motivele și principalele argumente
   Potrivit articolului 3a din Directiva 89/552/CEE (1) a Consiliului un stat membru poate întocmi o listă cu evenimente sportive sau de altă natură care sunt considerate „de o importanță majoră pentru societate”. Evenimentele înscrise pe listă nu pot constitui obiectul unor drepturi exclusive de difuzare care împiedică o parte importantă a publicului din acel stat membru să urmărească evenimentul prin intermediul unei difuzări în direct sau ulterioare la o televiziune gratuită.
   Reclamanta solicită anularea Deciziei 2007/479/CE a Comisiei din 25 iunie 2007 (2) prin care Comisia a declarat că lista întocmită de Belgia în temeiul articolului 3a alineatul (1) din Directiva 89/552/CEE a Consiliului era compatibilă cu dreptul comunitar.
   În susținerea acțiunii, reclamanta susține că lista belgiană restricționează libertatea de a presta servicii, împiedicând reclamanta să acorde unor posturi de televiziune străine drepturi exclusive de difuzare în direct a Cupei Mondiale FIFA pe piața belgiană și că includerea pe listă a tuturor meciurilor din cadrul Cupei Mondiale FIFA, indiferent de popularitate, nu este justificată, proporțională sau necesară.
   În plus, reclamanta afirmă că lista belgiană restricționează libertatea de stabilire, împiedicând reclamanta să acorde licențe unor operatori nou intrați pe această piață care doresc să utilizeze programe sportive premium pentru a se stabili pe piața belgiană.
   Mai mult decât atât, reclamanta susține că lista belgiană încalcă dreptul de proprietate al reclamantei lipsind-o de exclusivitatea pe care o are în privința drepturilor de difuzare, recunoscute, în opinia reclamantei, de dreptul comunitar ca fiind esența protecției proprietății intelectuale.
   În sfârșit, reclamanta susține că, în mod contrar articolului 3a alineatul (1) din Directiva 89/552/CEE a Consiliului, lista belgiană nu a fost redactată în mod clar și transparent.

      (1)  Directiva 89/552/EEC a Consiliului din 3 octombrie 1989 privind coordonarea anumitor acte cu putere de lege și acte administrative ale statelor membre cu privire la desfășurarea activităților de difuzare a programelor de televiziune (JO 1989 L 298, p. 23, Ediție specială 06/vol. 1, p. 215).

      (2)  Decizia 2007/479/CE a Comisiei din 25 iunie 2007 privind compatibilitatea cu dreptul comunitar a măsurilor adoptate de Belgia în temeiul articolului 3a alineatul (1) din Directiva 89/552/CEE a Consiliului privind coordonarea anumitor acte cu putere de lege și acte administrative ale statelor membre cu privire la desfășurarea activităților de difuzare a programelor de televiziune (JO 2007 L 180, p. 24).


title: Cauza F-30/10: Acțiune introdusă la 12 mai 2010 — de Fays/Comisia

text:
               3.7.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 179/59

         Acțiune introdusă la 12 mai 2010 — de Fays/Comisia
   (Cauza F-30/10)
   2010/C 179/104
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: Philippe de Fays (Malèves Sainte Marie Wastinnes, Belgia) (reprezentant: N. Soldatos, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Obiectul și descrierea litigiului

   Anularea deciziei prin care se refuză recunoașterea bolii de care suferă reclamantul drept boală profesională.

      Concluziile reclamantului

               —

               Anularea deciziilor AIPN din 8 septembrie 2009 și din 12 februarie 2010 și recunoașterea faptului că reclamantul se află în incapacitate de muncă pentru boală profesională de la 15 mai 2005;

               —

               ca ultim subsidiar, numirea din nou a unei comisii medicale compuse din medici experți în bolile de iradiere care să aibă drept obiectiv clarificarea faptului dacă, în cursul exercitării activităților profesionale, reclamantul a fost expus riscului de a contracta o boală de iradiere;

               —

               obligarea Comisiei Europene la plata cheltuielilor de judecată.


title: Hotărârea Curții din 10 noiembrie 2014 în cauza E-8/14 – Autoritatea AELS de Supraveghere/Islanda (Neîndeplinirea de către o parte contractantă a obligațiilor care îi revin – Directiva 2009/38/CE – Neaplicare)

text:
               13.5.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 158/15

         HOTĂRÂREA CURȚII
   din 10 noiembrie 2014
   în cauza E-8/14
   Autoritatea AELS de Supraveghere/Islanda
   (Neîndeplinirea de către o parte contractantă a obligațiilor care îi revin – Directiva 2009/38/CE – Neaplicare)
   (2015/C 158/09)
   În cauza E-8/14, Autoritatea AELS de supraveghere/Republica Islanda – Cerere de declarare a faptului că, prin neadoptarea și/sau necomunicarea către Autoritatea AELS de supraveghere, în termenul prevăzut, a tuturor măsurilor necesare pentru transpunerea completă a actului menționat la punctul 27 din anexa XVIII la Acordul privind SEE [Directiva 2009/38/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 6 mai 2009 privind instituirea unui comitet european de întreprindere sau a unei proceduri de informare și consultare a lucrătorilor în întreprinderile și grupurile de întreprinderi de dimensiune comunitară (reformare)], astfel cum a fost adaptat la Acordul privind SEE prin protocolul 1 și prin Decizia nr. 54/2010 din 30 aprilie 2010 a Comitetului mixt al SEE, Islanda nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul actului menționat anterior și al articolului 7 din Acordul privind SEE, Curtea, compusă din Carl Baudenbacher, președinte, Per Christiansen (judecător raportor), și Páll Hreinsson, judecători, a pronunțat la 10 noiembrie 2014, o hotărâre a cărei parte dispozitivă prevede următoarele:
   Curtea:

               1.

               Declară că, prin faptul că nu a adoptat, în termenul prevăzut, toate măsurile necesare pentru punerea în aplicare a actului menționat la punctul 27 din anexa XVIII la Acordul privind Spațiul Economic European [Directiva 2009/38/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 6 mai 2009 privind instituirea unui comitet european de întreprindere sau a unei proceduri de informare și consultare a lucrătorilor în întreprinderile și grupurile de întreprinderi de dimensiune comunitară (reformare)], astfel cum a fost adaptat prin Protocolul 1 la Acordul privind SEE și prin Decizia nr. 54/2010 a Comitetului mixt, Islanda nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul actului menționat anterior și al articolului 7 din Acordul privind SEE.

               2.

               Obligă Islanda la plata cheltuielilor de judecată.


title: Cauza F-85/15: Ordonanța Tribunalului Funcției Publice din 27 ianuarie 2016 – Glantenay și alții/Comisia

text:
               7.3.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 90/27

         Ordonanța Tribunalului Funcției Publice din 27 ianuarie 2016 – Glantenay și alții/Comisia
   (Cauza F-85/15) (1)

   (2016/C 090/37)
   Limba de procedură: franceza
   Președintele Camerei a doua a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 262, 10.8.2015, p. 42.


title: Cauza T-523/09: Hotărârea Tribunalului din 13 aprilie 2011 — Smart Technologies/OAPI (WIR MACHEN DAS BESONDERE EINFACH) [ „Marcă comunitară — Cerere de înregistrare a mărcii verbale comunitare WIR MACHEN DAS BESONDERE EINFACH — Motiv absolut de refuz — Lipsa caracterului distinctiv — Articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009” ]

text:
               28.5.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 160/21

         Hotărârea Tribunalului din 13 aprilie 2011 — Smart Technologies/OAPI (WIR MACHEN DAS BESONDERE EINFACH)
   (Cauza T-523/09) (1)

   (Marcă comunitară - Cerere de înregistrare a mărcii verbale comunitare WIR MACHEN DAS BESONDERE EINFACH - Motiv absolut de refuz - Lipsa caracterului distinctiv - Articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009)
   2011/C 160/32
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Smart Technologies ULC (Calgary, Canada) (reprezentanți: M. Edenborough, QC, T. Elias, barrister și R. Harrison, solicitor)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: J. Crespo Carrillo, agent)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a doua de recurs a OAPI din 29 septembrie 2009 (cauza R 554/2009-2) privind o cerere de înregistrare a semnului verbal WIR MACHEN DAS BESONDERE EINFACH ca marcă comunitară.

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Obligă Smart Technologies ULC la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 51, 27.2.2010.


title: Cauza F-128/15: Acțiune introdusă la 30 septembrie 2015 – ZZ și ZZ/Comisia

text:
               14.12.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 414/43

         Acțiune introdusă la 30 septembrie 2015 – ZZ și ZZ/Comisia
   (Cauza F-128/15)
   (2015/C 414/55)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamanți: ZZ și ZZ (reprezentanți: J.-N. Louis și N. de Montigny, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Obiectul și descrierea litigiului

   Anularea fie a propunerii de calcul, fie a calculului final al numărului recunoscut de ani de plată a contribuțiilor la sistemul de pensii al Uniunii care corespund drepturilor la pensie ale reclamanților dobândite la casele naționale pe care vor să le transfere în sistemul de pensii al Uniunii în temeiul noilor dispoziții generale de punere în aplicare a articolului 11 alineatul (2) din anexa VIII la statut.

      Concluziile reclamanților

               —

               Anularea deciziilor din 30 aprilie 2015, din 1 iulie 2015 și din 6 iulie 2015 de stabilire a sporului de ani de plată a contribuțiilor la sistemul comunitar de pensii aferent drepturilor la pensie ale reclamanților dobândite înainte de intrarea lor în serviciul Comisiei;

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.


title: Cauza T-603/17: Acțiune introdusă la 5 septembrie 2017 – Republica Lituania/Comisia Europeană

text:
               23.10.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 357/29

         Acțiune introdusă la 5 septembrie 2017 – Republica Lituania/Comisia Europeană
   (Cauza T-603/17)
   (2017/C 357/38)
   Limba de procedură: lituaniana

      Părțile

      Reclamantă: Republica Lituania (reprezentanți: D. Kriaučiūno, R. Krasuckaitės, R. Dzikovič și M. Palionio, agenți)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea Deciziei de punere în aplicare (UE) 2017/1144 a Comisiei din 26 iunie 2017 de excludere de la finanțarea de către Uniunea Europeană a anumitor cheltuieli efectuate de statele membre în cadrul Fondului european de garantare agricolă (FEGA) și al Fondului european agricol pentru dezvoltare rurală (FEADR) (1), în măsura în care prin aceasta se aplică Republicii Lituania o corecție financiară în cuantum de 4 207 894,93 euro;

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă trei motive.
   Prin aplicarea unei corecții financiare de 5 %, în cuantum de 4 207 894,93 euro, pentru motivul unor lacune în cadrul unor controale cheie, Comisia Europeană (denumită în continuare „Comisia”) a încălcat articolul 52 alineatul (2) din Regulamentul (UE) nr. 1306/2013 (2) în măsura în care, stabilind amploarea neconformității constatate, natura încălcării, precum și prejudiciul financiar cauzat Uniunii Europene, Comisia:

               1.

               a apreciat în mod eronat insuficiența calității controalelor la fața locului efectuate de Lituania și a considerat că aceasta constituia o lacună în cadrul unor controale cheie, întrucât:

                           1.1.

                           a efectuat o interpretare și o aplicare incorectă a articolului 26 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (UE) nr. 65/2011 (3) și, întemeindu-se pe această interpretare, a constatat fără temei că, în cadrul controalelor la fața locului, autoritățile lituaniene nu au verificat dacă cererile de plată formulate de beneficiarul sprijinului erau justificate de înscrisuri contabile sau de alte înscrisuri;

                           1.2.

                           a efectuat o interpretare incorectă a articolului 26 alineatul (1) litera (d) din Regulamentul nr. 65/2011 și, întemeindu-se pe această interpretare, a constatat fără temei că, în cadrul controalelor la fața locului, autoritățile lituaniene nu au verificat dacă operațiunile care făceau obiectul finanțării publice au fost executate conform normelor privind licitațiile publice;

                           1.3.

                           a efectuat o interpretare incorectă a articolului 25 alineatul (4) din Regulamentul nr. 65/2011 și, întemeindu-se pe această interpretare, a constatat că inspectorii însărcinați cu controalele la fața locului nu îndeplineau condiția potrivit căreia trebuia ca aceștia să fie independenți de agenții care au participat la controalele administrative în cadrul aceleiași operațiuni;

               2.

               a apreciat în mod eronat că trebuia considerată drept deficiență în cadrul unui control cheie calitatea controalelor privind caracterul rezonabil al costurilor efectuate în Lituania, întrucât:

                           2.1.

                           a efectuat o interpretare incorectă a articolului 24 alineatul (2) litera (d) din Regulamentul nr. 65/2011 și, întemeindu-se pe această interpretare, a constatat fără temei că nu a fost controlat suficient caracterul rezonabil al costurilor propuse;

                           2.2.

                           în orice caz a aplicat fără temei o corecție forfetară de 5 %, dat fiind că amploarea eventualei lipsei de conformitate a sistemului de control al caracterului rezonabil al costurilor era net inferioară;

               3.

               nu a ținut seama de prejudiciul realmente suferit de Uniunea Europeană ca urmare a cheltuielilor legate de angajarea de benevoli și a săvârșit o eroare de apreciere atunci când a considerat că nu s-a controlat suficient dacă costurile activității legate de bunurile imobile îndeplineau cerințele și, prin urmare, a constatat în mod incorect o lacună în cadrul unui control cheie, întrucât:

                           3.1.

                           fără temei, nu a ținut seama în mod corespunzător de informațiile furnizate de autoritățile lituaniene privind studiul realizat, la cererea Agenției, de experți independenți, în cadrul căruia s-a stabilit prejudiciul real care este posibil să fi fost cauzat fondurilor europene și cuantumul acestui prejudiciu, precum și prejudiciul rezultat ca urmare a lacunelor sistemului de control al contribuțiilor în natură (munca neremunerată efectuată de benevoli), și a aplicat fără temei o corecție forfetară de 5 %;

                           3.2.

                           a decis fără temei că a fost încălcat articolul 24 alineatul (2) literele (c) și (d) din Regulamentul nr. 65/2011 în cadrul controalelor administrative privind cererile de acordare a sprijinului și în cadrul verificării privind costurile proiectelor – contribuții în natură (bunuri imobile).

      (1)  JO 2017, L 165, p. 37.

      (2)  Regulamentul (UE) nr. 1306/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 17 decembrie 2013 privind finanțarea, gestionarea și monitorizarea politicii agricole comune și de abrogare a Regulamentelor (CEE) nr. 352/78, (CE) nr. 165/94, (CE) nr. 2799/98, (CE) nr. 814/2000, (CE) nr. 1290/2005 și (CE) nr. 485/2008 ale Consiliului (JO 2013, L 347, p. 549).

      (3)  Regulamentul (UE) nr. 65/2011 al Comisiei din 27 ianuarie 2011 de stabilire a normelor de punere în aplicare a Regulamentului (CE) nr. 1698/2005 al Consiliului în ceea ce privește punerea în aplicare a procedurilor de control și a ecocondiționalității în cazul măsurilor de sprijin pentru dezvoltare rurală (JO 2011, L 25, p. 8).


title: Cauza T-117/15: Hotărârea Tribunalului din 24 martie 2017 – Estonia/Comisia („Acțiune în anulare — Agricultură — Organizarea comună a piețelor — Măsuri care trebuie adoptate ca urmare a aderării unor noi state membre — Sumă care trebuie achitată pentru cantitățile excedentare de zahăr neeliminate — Cerere de modificare a unei decizii definitive a Comisiei — Respingerea cererii — Act care nu poate fi supus căilor de atac — Act confirmativ — Lipsa unor elemente noi și esențiale — Inadmisibilitate”)

text:
               8.5.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 144/34

         Hotărârea Tribunalului din 24 martie 2017 – Estonia/Comisia
   (Cauza T-117/15) (1)

   ((„Acțiune în anulare - Agricultură - Organizarea comună a piețelor - Măsuri care trebuie adoptate ca urmare a aderării unor noi state membre - Sumă care trebuie achitată pentru cantitățile excedentare de zahăr neeliminate - Cerere de modificare a unei decizii definitive a Comisiei - Respingerea cererii - Act care nu poate fi supus căilor de atac - Act confirmativ - Lipsa unor elemente noi și esențiale - Inadmisibilitate”))
   (2017/C 144/44)
   Limba de procedură: estona

      Părțile

      Reclamantă: Republica Estonia (reprezentant: K. Kraavi-Käerdi, agent)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: inițial L. Naaber-Kivisoo și P. Ondrůšek, agenți, ulterior P. Ondrůšek, asistat de M. Kärson, avocat)

      Intervenientă în susținerea reclamantei: Republica Letonia (reprezentanți: I. Kalniņš și D. Pelše, agenți)

      Obiectul

   Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE și având ca obiect anularea deciziei care se pretinde că este cuprinsă în scrisoarea Comisiei din 22 decembrie 2014 referitoare la refuzul modificării de către aceasta a Deciziei 2006/776/CE din 13 noiembrie 2006 privind sumele de achitat pentru cantitățile excedentare de zahăr neeliminate (JO 2006, L 314, p. 35).

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea drept inadmisibilă.

               2)

               Obligă Republica Estonia să suporte, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, pe cele efectuate de Comisia Europeană.

               3)

               Republica Letonia suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 171, 26.5.2015.


title: Cauza C-335/08 P: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 11 iunie 2009 — Transports Schiocchet — Excursions SARL/Comisia Comunităților Europene [Recurs — Acțiune în despăgubiri — Regulamentul (CEE) nr. 517/72 și Regulamentul (CEE) nr. 684/92 — Transporturi internaționale de călători efectuate cu autocarul și autobuzul — Condiții de angajare a răspunderii extracontractuale a Comunității — Termen de prescripție]

text:
               1.8.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 180/21

         Hotărârea Curții (Camera a treia) din 11 iunie 2009 — Transports Schiocchet — Excursions SARL/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza C-335/08 P) (1)

   (Recurs - Acțiune în despăgubiri - Regulamentul (CEE) nr. 517/72 și Regulamentul (CEE) nr. 684/92 - Transporturi internaționale de călători efectuate cu autocarul și autobuzul - Condiții de angajare a răspunderii extracontractuale a Comunității - Termen de prescripție)
   2009/C 180/35
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Recurentă: Transports Schiocchet — Excursions SARL (reprezentant: D. Schönberger, avocat)

      Cealaltă parte în proces: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: J.-F. Pasquier și N. Yerrell, agenți)

      Obiectul

   Recurs introdus împotriva Ordonanței Tribunalului de Primă Instanță (Camera a patra) din 19 mai 2008 Transport Schiocchet/Comisia (T-220/07) prin care Tribunalul a respins ca inadmisibilă, ca urmare a prescripției, acțiunea în răspundere extracontractuală formulată de recurentă având ca obiect obținerea reparării prejudiciului pe care aceasta l-ar fi suferit din cauza diferitelor ilegalități de care s-ar fi făcut vinovate instituțiile comunitare — Condiții privind angajarea unei acțiuni în despăgubiri — Noțiunile „serviciu regulat” și „serviciu regulat special” în sensul Regulamentului (CEE) nr. 517/72 al Consiliului din 28 februarie 1972 privind stabilirea unor norme comune referitoare la serviciile regulate și serviciile regulate speciale efectuate cu autocarul și cu autobuzul între statele membre (JO L 67, p. 19) abrogat și înlocuit prin Regulamentul (CEE) nr. 684/92 al Consiliului din 16 martie 1992 privind normele comune pentru transportul internațional de călători cu autocarul și autobuzul (JO L 74, p. 1, Ediție specială, 06/vol. 2, p. 34)

      Dispozitivul

               1)

               Respinge recursul

               2)

               Obligă Transports Schiocchet — Excursions SARL la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 285, 8.11.2008.


title: Cauza F-27/08 RENV: Ordonanța Tribunalului Funcției Publice din 15 mai 2012 — Simões Dos Santos/OAPI

text:
               30.6.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 194/28

         Ordonanța Tribunalului Funcției Publice din 15 mai 2012 — Simões Dos Santos/OAPI
   (Cauza F-27/08 RENV) (1)

   2012/C 194/48
   Limba de procedură: franceza
   Președintele Camerei întâi a dispus radierea cauzei, ca urmare a unei soluționări amiabile.

      (1)  JO C 158, 21/6/08, p. 25.


title: Cauza T-415/11: Acțiune introdusă la 1 august 2011 — Hartmann/OAPI (Nutriskin Protection Complex)

text:
               8.10.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 298/21

         Acțiune introdusă la 1 august 2011 — Hartmann/OAPI (Nutriskin Protection Complex)
   (Cauza T-415/11)
   2011/C 298/38
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Paul Hartmann AG (Heidenheim an der Brenz, Germania) (Reprezentant: N. Aicher, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea Deciziei Camerei întâi de recurs a OAPI din 26 mai 2011 în cauza R 1524/2010-1;

               —

               obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată, inclusiv a cheltuielilor efectuate în procedura căii de atac la OAPI.

      Motivele și principalele argumente

      Marca comunitară vizată: marca verbală „Nutriskin Protection Complex” pentru produse din clasele 3 și 5 — cererea de înregistrare nr. 8 995 086

      Decizia examinatorului: respinge cererea de înregistrare

      Decizia camerei de recurs: respinge calea de atac

      Motivele invocate: încălcarea articolului 7 alineatul (1) literele (b) și (c) din Regulamentul nr. 207/2009 pentru motivul că, în legătură cu produsele din clasele 3 și 5, cererea de înregistrare a mărcii comunitare „Nutriskin Protection Complex” nu este descriptivă și este lipsită de orice caracter distinctiv întrucât, pe de o parte, dat fiind caracterul neobișnuit al combinației, elementul „Nutriskin” creează o noțiune fără efect descriptiv, iar pe de altă parte, pârâtul s-a pronunțat numai cu privire la pretinsa lipsă a caracterului distinctiv, având în vedere semnificația descriptivă a mărcii pentru care se solicită înregistrarea.


title: Cauza T-152/17: Acțiune introdusă la 6 martie 2017 – Sumner/Comisia

text:
               8.5.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 144/53

         Acțiune introdusă la 6 martie 2017 – Sumner/Comisia
   (Cauza T-152/17)
   (2017/C 144/72)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Loreto Sumner (Leixlip, Irlanda) (reprezentant: J. MacGuill, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea refuzului din 10 ianuarie 2017 al Secretarului General, făcut în numele Comisiei, notificat la 17 ianuarie 2017, de a-i permite reclamantei accesul la observațiile prezentate de părți referitoare la procedura în curs de constatare a neîndeplinirii obligațiilor având ca obiect pretinsa nerespectare de către Irlanda a Directivei privind anumite aspecte ale organizării timpului de lucru.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă cinci motive.

               1.

               Primul motiv, întemeiat pe lipsa unei aprecieri concrete a cererii de acces la documente conform Regulamentului nr. 1049/2001.

               2.

               Al doilea motiv, întemeiat pe invocarea nelegală a unei prezumții generale, cu nerespectarea principiilor identificate de jurisprudența citată.

               3.

               Al treilea motiv, întemeiat pe neefectuarea unei examinări specifice și efective a riscului pentru fiecare document vizat, cu încălcarea jurisprudenței citate.

               4.

               Al patrulea motiv, întemeiat pe neefectuarea unei examinări specifice și efective a unui acces parțial posibil, cu încălcarea jurisprudenței citate.

               5.

               Al cincilea motiv, întemeiat pe eroarea vădită de apreciere privind existența unui interes public major, cu nerespectarea principiilor stabilite de jurisprudența citată.


title: Cauza F-34/10: Acțiune introdusă la 26 mai 2010 — Arango Jaramillo și alții/BEI

text:
               28.8.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 234/58

         Acțiune introdusă la 26 mai 2010 — Arango Jaramillo și alții/BEI
   (Cauza F-34/10)
   ()
   2010/C 234/107
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamanți: Oscar Orlando Arango Jaramillo și alții (Luxemburg, Luxemburg) (reprezentanți: B. Cortese, C. Cortese și F. Spitaleri, avocați)

      Pârâtă: Banca Europeană de Investiții

      Obiectul și descrierea litigiului

   Anularea deciziilor BEI de mărire a cotizațiilor reclamanților la sistemul de pensii, precum și repararea prejudiciului moral suferit de aceștia.

      Concluziile reclamanților

               —

               Anularea deciziilor Băncii Europene de Investiții referitoare la fișa de salariu a reclamanților pentru luna februarie 2010, care măresc cotizația reclamanților la sistemul de pensii, prin intermediul măririi, pe de o parte, a bazei de calcul (salariul suspus reținerilor) a cotizației respective, precum și, pe de altă parte, a coeficientului de calcul exprimat în procente al respectivului salariu supus reținerilor;

               —

               obligarea băncii la plata simbolică a unui euro cu titlu de reparație a prejudiciului moral suferit de reclamanți;

               —

               obligarea Băncii Europene de Investiții la plata cheltuielilor de judecată.


title: Cauza T-506/14: Acțiune introdusă la 27 iunie 2014 – Grandi Navi Veloci/Comisia Europeană

text:
               25.8.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 282/55

         Acțiune introdusă la 27 iunie 2014 – Grandi Navi Veloci/Comisia Europeană
   (Cauza T-506/14)
   2014/C 282/74
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Reclamantă: Grandi Navi Veloci SpA (Palermo, Italia) (reprezentanți: S. Grassani, S. Ravenna și A. Franchi, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               Anularea Deciziei Comisiei Europene C (2013) 9101 final din 22 ianuarie 2014 în măsura în care Comisia a reținut că subvenția acordată Saremar pentru desfășurarea de activități promoționale și garanțiile (deschiderea unor linii de credit și scrisori de confort) acordate de Regione Sardegna nu constituie ajutoare de stat în sensul articolului 107 alineatul (1) TFUE;

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată aferente prezentei proceduri.

      Motivele și principalele argumente

   Prezenta acțiune este îndreptată împotriva Deciziei Comisiei Europene C (2013) 9101 final din 22 ianuarie 2014 referitoare la măsurile de ajutoare pe care Regione Sardegna le-a pus în aplicare în favoarea societății Saremar [cauzele SA.32014 (2011/C), SA.32015 (2011/C), SA.32016 (2011/C)]. Prin decizia amintită, Comisia a stabilit inter alia că subvenția acordată Saremar pentru desfășurarea de activități promoționale și garanțiile (deschiderea unor linii de credit și scrisori de confort) acordate de Regione Sardegna nu constituie ajutoare de stat în sensul articolului 107 alineatul (1) TFUE.
   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă patru motive.

               1.

               Prin intermediul primului motiv, întemeiat pe încălcarea și greșita aplicare a articolului 107 alineatul (1) TFUE, Grandi Navi Veloci invocă vicierea deciziei în raport cu pretinsa inexistență a unui avantaj economic în privința Saremar cu referire la contraprestația plătită de Regione Sardegna pentru presupusele activități promoționale. Potrivit reclamantei, Comisia ar fi încălcat articolul 107 alineatul (1) TFUE în măsura în care a reținut că prețul plătit de Regione Sardegna drept contraprestație pentru activitățile promoționale încredințate Saremar în schimbul unei contraprestații de 3 0 00  000 de euro era în acord cu prețul pieței și că nu era întrunită condiția avantajului economic în privința beneficiarului.

               2.

               Prin intermediul celui de al doilea motiv, Grandi Navi Veloci critică, în primul rând, eroarea vădită de apreciere săvârșită de Comisie cu privire la pretinsul caracter inadecvat al metodei utilizate de expertul desemnat de Tribunale di Genova și, în al doilea rând, conduita Comisiei din punctul de vedere al lipsei investigării și pentru încălcarea principiului bunei administrări.

               3.

               Prin intermediul celui de al treilea motiv, Grandi Navi Veloci invocă caracterul contradictoriu și insuficient al motivării deciziei în sensul articolului 296 TFUE, în raport cu calificarea măsurii legate de presupusele activități promoționale ca nefiind ajutor de stat.

               4.

               Prin intermediul celui de al patrulea motiv, Grandi Navi Veloci invocă, în primul rând, încălcarea și greșita aplicare a articolului 107 alineatul (1) TFUE în raport cu pretinsa inexistență a ajutorului de stat reprezentat de deschiderea liniilor de credit și scrisorile de confort; și, în al doilea rând, încălcarea corelativă a obligației de motivare a deciziei în sensul articolului 296 TFUE.


title: Cauza C-93/15 P: Recurs introdus la 25 februarie 2015 de Banco Privado Português, S.A. – în lichidare, și de Massa Insolvente do Banco Privado Português, S.A. – în lichidare împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a patra) din 12 decembrie 2014 în cauza T-487/11, Banco Privado Português și Massa Insolvente do Banco Privado Português/Comisia

text:
               20.4.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 127/13

         Recurs introdus la 25 februarie 2015 de Banco Privado Português, S.A. – în lichidare, și de Massa Insolvente do Banco Privado Português, S.A. – în lichidare împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a patra) din 12 decembrie 2014 în cauza T-487/11, Banco Privado Português și Massa Insolvente do Banco Privado Português/Comisia
   (Cauza C-93/15 P)
   (2015/C 127/19)
   Limba de procedură: portugheza

      Părțile

      Recurente: Banco Privado Português, S.A. – în lichidare, și Massa Insolvente do Banco Privado Português, S.A. – în lichidare (reprezentanți: C. Fernández Vicién, F. Pereira Coutinho, M. Esperança Pina, M. Ferreira Santos și R. Leandro Vasconcelos, avocați)

      Cealaltă parte din procedură: Comisia Europeană

      Concluziile recurentelor

   Recurentele solicită Curții de Justiție declararea admisibilității prezentului recurs și admiterea acestuia ca fiind întemeiat și, în consecință:

               —

               anularea hotărârii recurate și înlocuirea acesteia cu o hotărâre prin care să se anuleze în totalitate decizia Comisiei (1);

               —

               în caz contrar, în subsidiar, anularea hotărârii recurate și înlocuirea acesteia cu o hotărâre prin care să se anuleze decizia în măsura în care prin aceasta se declară că ajutorul de stat inerent garanției este nelegal și incompatibil pentru perioada cuprinsă între 5 decembrie 2008 și 5 iunie 2009;

               —

               în caz contrar, în subsidiar, anularea hotărârii recurate și înlocuirea acesteia cu o hotărâre prin care să se anuleze decizia în măsura în care prin aceasta se dispune recuperarea pretinsului ajutor, în temeiul articolelor 2-4 din aceasta;

               —

               în caz contrar, în subsidiar, anularea hotărârii atacate și înlocuirea acesteia cu o hotărâre prin care să se anuleze decizia în măsura în care prin aceasta se dispune recuperarea pentru perioada cuprinsă între 5 decembrie 2008 și 5 iunie 2009;

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată aferente procedurilor desfășurate în fața ambelor instanțe.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea recursului, recurentele invocă șase motive:

               1.

               Primul motiv: Tribunalul a încercat să suplinească lipsa de temei a deciziei Comisiei reținând propriile motive și a săvârșit o eroare de drept în examinarea motivelor invocate de Comisie prin faptul că le-a considerat suficiente.

               2.

               Al doilea motiv: Tribunalul a efectuat o interpretare greșită a articolului 107 alineatul (1) TFUE și o încadrare juridică incorectă a faptelor atunci când a considerat că s-a acordat un avantaj BPP, prin convertirea garanției într-un ajutor incompatibil cu piața internă.

               3.

               Al treilea motiv: Tribunalul a săvârșit o eroare de drept prin faptul că a considerat că Comisia nu a săvârșit o eroare vădită de apreciere și o eroare de drept atunci când nu a ținut seama de faptul că erau îndeplinite condițiile pentru reținerea excepției prevăzute la articolul 107 alineatul (3) litera (b) TFUE.

               4.

               Al patrulea motiv: Tribunalul a săvârșit o eroare de drept prin faptul că a menținut decizia de recuperare, întrucât a menținut decizia de recuperare a unui pretins ajutor care nu era incompatibil cu piața internă, dat fiind că BPP nu a obținut niciun avantaj, nu a considerat că prin decizia atacată s-a dispus recuperarea ajutoarelor pentru motive procedurale și a săvârșit o eroare prin faptul că a considerat că Comisia a respectat principiile stabilite în orientările sale atunci când a calculat cuantumul ajutorului.

               5.

               Al cincilea motiv: Tribunalul a încălcat principiile securității juridice și protecției încrederii legitime prin menținerea deciziei atacate în măsura în care prin aceasta se dispune recuperarea pretinsului ajutor.

               6.

               Al șaselea motiv: Tribunalul nu a luat în considerare încălcarea de către Comisie a dreptului BPP la un tratament echitabil, întrucât prezentei cauze i s-a acordat un tratament diferit de cel acordat în situații similare.

      (1)  Decizia 2011/346/UE a Comisiei din 20 iulie 2010 privind ajutorul de stat C 33/09 (ex NN 57/09, ex CP 191/09) pus în aplicare de Portugalia sub forma unei garanții de stat în favoarea Banco Privado Português, S.A. (JO 2011, L 159, p. 95).


title: Cauza T-318/04: Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din data de 8 februarie 2007 — Boucek/Comisie ( Funcționari — Concurs general — Refuzul de a permite participarea la probele scrise — Depunerea tardivă a actului de candidatură )

text:
               14.4.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 82/33

         Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din data de 8 februarie 2007 — Boucek/Comisie
   (Cauza T-318/04) (1)

   („Funcționari - Concurs general - Refuzul de a permite participarea la probele scrise - Depunerea tardivă a actului de candidatură’)
   (2007/C 82/73)
   Limba de procedură: germana
   Părțile

      Reclamant: Vladimir Boucek (Praga, Republica Cehă) (reprezentant: L. Krafftová, avocat)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: G. Berscheid și H. Krämer, agenți)
   Obiectul cauzei
   Cererea de anulare a deciziei comisiei de evaluare a concursului general EPSO/A/2/03 prin care a fost refuzată participarea reclamantului la probele scrise ale respectivului concurs, din cauza depunerii tardive a dosarului său complet de candidatură.
   Dispozitivul hotărârii

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Fiecare parte suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 273, 6.11.2004.


title: Cauza T-595/17: Acțiune introdusă la 4 septembrie 2017 – Demp/EUIPO (Reprezentarea culorilor gri și galben)

text:
               23.10.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 357/26

         Acțiune introdusă la 4 septembrie 2017 – Demp/EUIPO (Reprezentarea culorilor gri și galben)
   (Cauza T-595/17)
   (2017/C 357/35)
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Demp BV (Vianen, Țările de Jos) (reprezentant: C. Gehweiler, Rechtsanwalt)

      Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

      Datele privind procedura în fața EUIPO

      Marca în litigiu: Marca de culoare (Reprezentarea culorilor gri și galben) – cererea de înregistrare nr. 15 439 987

      Decizia atacată: Decizia Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 10 iulie 2017 în cauza R 1624/2016-5

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei atacate;

               —

               obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivul invocat

               —

               încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (b) și a articolului 4 din Regulamentul nr. 207/2009


title: Cauza F-21/08: Ordonanța Tribunalului Funcției Publice din 18 decembrie 2008 — Gippini Fournier/Comisia

text:
               7.3.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 55/54

         Ordonanța Tribunalului Funcției Publice din 18 decembrie 2008 — Gippini Fournier/Comisia
   (Cauza F-21/08) (1)

   (2009/C 55/99)

      Limba de procedură: franceza

   Președintele Camerei a doua a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 116, 9.5.2008, p. 33.


title: Cauza T-92/08: Ordonanța Tribunalului de Primă Instanță din 16 iunie 2008 — Republica Cipru/Comisia Comunităților Europene

text:
               30.8.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 223/59

         Ordonanța Tribunalului de Primă Instanță din 16 iunie 2008 — Republica Cipru/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza T-92/08) (1)

   (2008/C 223/108)

      Limba de procedură: greaca

   Președintele Camerei întâi a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 142, 7.6.2008.


title: Cauza C-615/16: Cerere de decizie preliminară introdusă de Supremo Tribunal Administrativo (Portugalia) la 28 noiembrie 2016 – Giovanna Judith Kerr/Fazenda Pública

text:
               15.5.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 151/14

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Supremo Tribunal Administrativo (Portugalia) la 28 noiembrie 2016 – Giovanna Judith Kerr/Fazenda Pública
   (Cauza C-615/16)
   (2017/C 151/19)
   Limba de procedură: portugheza

      Instanța de trimitere

   Supremo Tribunal Administrativo

      Părțile din procedura principală

      Recurentă: Giovanna Judith Kerr

      Intimată: Fazenda Pública

      Întrebarea preliminară

   […] Dispozițiile articolului 135 alineatul (1) litera (f) și ale articolului 15 alineatul (2) din Directiva 2006/112/CE (1) a Consiliului […] trebuie interpretate în sensul că includ în domeniul lor de aplicare numai părțile la contractele de comercializare a drepturilor de folosință a bunurilor imobile sau în sensul că includ și activitatea desfășurată de reclamantă, care constă în atragerea de clienți și în promovarea de servicii pentru a asigura concretizarea vânzării acestora de către întreprinderea care le comercializează, în conformitate cu orientările și cu limitele prevăzute în privința reducerilor și a ofertelor promoționale stabilite anterior de aceasta din urmă?

      (1)  Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată (JO 2006, L 347, p. 1, Ediție specială, 9/vol. 3, p. 7)


title: Cauza T-31/16: Acțiune introdusă la 25 ianuarie 2016 – adp Gauselmann/OAPI (Juwel)

text:
               21.3.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 106/41

         Acțiune introdusă la 25 ianuarie 2016 – adp Gauselmann/OAPI (Juwel)
   (Cauza T-31/16)
   (2016/C 106/48)
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: adp Gauselmann GmbH (Espelkamp, Germania) (reprezentant: P. Koch Moreno, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI)

      Datele privind procedura în fața OAPI

      Marca în litigiu: marca comunitară verbală „Juwel” – cererea de înregistrare nr. 12 426 888

      Decizia atacată: Decizia Camerei întâi de recurs a OAPI din 16 noiembrie 2015 în cauza R 2571/2014-1

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei atacate;

               —

               obligarea OAPI la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivul invocat

               —

               Articolul 7 alineatul (1) din Regulamentul nr. 207/2009 nu este aplicabil nici în ceea ce privește litera (b), nici în ceea ce privește litera (c).


title: Cauza T-342/07: Acțiune introdusă la 10 septembrie 2007 — Ryanair/Comisia Comunităților Europene

text:
               10.11.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 269/59

         Acțiune introdusă la 10 septembrie 2007 — Ryanair/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza T-342/07)
   (2007/C 269/106)
   Limba de procedură: engleza
   Părțile

      Reclamantă: Ryanair Holdings plc (County Dublin, Irlanda) (reprezentanți: J. Swift, QC, V. Power, Solicitor, A. McCarthy, Solicitor, G. Berrish, lawyer, D. Hull, Solicitor)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene
   Concluziile reclamantei

               —

               Anularea deciziei;

               —

               obligarea Comisiei Comunităților Europene la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   Prin prezenta acțiune, reclamanta solicită anularea Deciziei C(2007) 3104 a Comisiei din 27 iunie 2007 privind declararea unei concentrări ca fiind incompatibilă cu piața comună și cu funcționarea Acordului SEE (cauza nr. COMP/M.4439 — Ryanair/AerLingus).
   Reclamanta susține în principal că, în speță, Comisia ar fi constatat în mod greșit și nu ar fi demonstrat în mod temeinic faptul că respectiva fuziune ar crea un obstacol semnificativ în calea concurenței efective pe piața comună. În subsidiar, reclamanta susține că, în speță, Comisia ar fi constatat în mod greșit și nu ar fi demonstrat în mod temeinic faptul că respectiva fuziune, astfel cum a fost modificată de diferitele angajamente pe care reclamanta s-a oferit să și le asume în timpul investigației, ar crea un obstacol semnificativ în calea unei concurenței efective.
   În susținerea acțiunii sale, reclamanta invocă faptul că, în speță, Comisia a comis erori vădite de apreciere în ceea ce privește: a) relația concurențială dintre cei doi transportatori; b) barierele la intrarea pe piață sau la dezvoltarea cotei de piață; c) analiza efectuată de aceasta cu privire la fiecare rută, precum și o serie de erori fundamentale și vădite în ceea ce privește evaluarea creșterilor în eficiență care ar decurge din fuziune și în ceea ce privește modul în care au fost tratate angajamentele pe care reclamanta s-a oferit să și le asume.


title: Cauza C-505/08: Hotărârea Curții (Camera a șasea) din 17 decembrie 2009 — Comisia Europeană/Republica Federală Germania (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Directiva 2005/36/CE — Recunoașterea calificărilor profesionale — Netranspunere în termenul prevăzut)

text:
               27.2.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 51/11

         Hotărârea Curții (Camera a șasea) din 17 decembrie 2009 — Comisia Europeană/Republica Federală Germania
   (Cauza C-505/08) (1)

   (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru - Directiva 2005/36/CE - Recunoașterea calificărilor profesionale - Netranspunere în termenul prevăzut)
   2010/C 51/16
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: H. Støvlbæk și M. Adam, agenți)

      Pârâtă: Republica Federală Germania (reprezentanți: M. Lumma și N. Graf Vitzthum, agenți)

      Obiectul

   Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Neadoptarea, în termenul prevăzut, a dispozițiilor necesare pentru a se conforma Directivei 2005/36/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 7 septembrie 2005 privind recunoașterea calificărilor profesionale (JO L 255, p. 22, Ediție specială, 05/vol. 8, p. 3)

      Dispozitivul

               1.

               Prin neadoptarea și prin necomunicarea către Comisia Europeană, în termenul prevăzut, a tuturor actelor cu putere de lege și a actelor administrative necesare pentru transpunerea Directivei 2005/36/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 7 septembrie 2005 privind recunoașterea calificărilor profesionale, Republica Federală Germania nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul acestei directive.

               2.

               Obligă Republica Federală Germania la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 19, 24.1.2009.


title: Cauza C-88/11 P: Hotărârea Curții (Camera a șaptea) din 10 noiembrie 2011 — LG Electronics, Inc./Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) [Recurs — Marcă comunitară — Semnul verbal „KOMPRESSOR PLUS” — Refuzul înregistrării — Regulamentul (CE) nr. 40/94 — Articolul 7 alineatul (1) litera (c) — Caracter descriptiv — Examinarea unui mijloc de probă nou de către Tribunal — Denaturarea faptelor și a elementelor de probă]

text:
               28.1.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 25/19

      Hotărârea Curții (Camera a șaptea) din 10 noiembrie 2011 — LG Electronics, Inc./Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)
      (Cauza C-88/11 P) (1)

      (Recurs - Marcă comunitară - Semnul verbal „KOMPRESSOR PLUS” - Refuzul înregistrării - Regulamentul (CE) nr. 40/94 - Articolul 7 alineatul (1) litera (c) - Caracter descriptiv - Examinarea unui mijloc de probă nou de către Tribunal - Denaturarea faptelor și a elementelor de probă)
      (2012/C 25/32)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Recurentă:: LG Electronics, Inc. (reprezentant: J. Blanchard, avocat)

         Cealaltă parte în proces: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: A. Folliard-Monguiral, agent)

         Obiectul

      Recurs formulat împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a doua) din 16 decembrie 2010, LG Electronics/OAPI (T-497/09) prin care s-a respins calea de atac formulată de recurentă împotriva Deciziei Camerei întâi de recurs a OAPI din 23 septembrie 2009 (cauza R 397/2009-1) privind o cerere de înregistrare a semnului verbal KOMPRESSOR PLUS ca marcă comunitară — Caracterul descriptiv al mărcii — Articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 al Consiliului din 26 februarie 2009 privind marca comunitară (JO L, 78, p. 1) — Examinarea de fapte noi de către Tribunal — Denaturarea elementelor de probă

         Dispozitivul

                  1.

                  Respinge recursul.

                  2.

                  Obligă LG Electronics Inc. la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 120, 16.4.2011.


title: Cauza C-449/14 P: Recurs introdus la 25 septembrie 2014 de DTS Distribuidora de Televisión Digital, S.A. împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a treia) din 11 iulie 2014 în cauza T-533/10 , DTS Distribuidora de Televisión Digital/Comisia

text:
               10.11.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 395/27

      Recurs introdus la 25 septembrie 2014 de DTS Distribuidora de Televisión Digital, S.A. împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a treia) din 11 iulie 2014 în cauza T-533/10 , DTS Distribuidora de Televisión Digital/Comisia
      (Cauza C-449/14 P)
      (2014/C 395/33)
      Limba de procedură: spaniola

         Părțile

         Recurentă: DTS Distribuidora de Televisión Digital, S.A. (reprezentanţi: H. Brokelmann şi M. Ganino, avocaţi)

         Celelalte părți din procedură: Comisia Europeană, Telefónica de España, S.A., Telefónica Móviles España, S.A., Reino de España şi Corporación de Radio y Televisión Española, S.A. (RTVE)

         Concluziile recurentei

                  —

                  anularea Hotărârii Tribunalului din 11 iulie 2014 în cauza T-533/10, DTS Distribuidora de Televisión Digital, S.A./Comisia și, prin urmare, în temeiul articolului 61 din Statutul Curții de Justiție:

                              —

                              pe baza elementelor aflate la dispoziția sa, admiterea concluziilor formulate în cererea introductivă în fața primei instanțe și anularea Deciziei 2011/1/UE (1) a Comisiei din 20 iulie 2010 privind schema de ajutor C 38/09 (ex NN 58/09) pe care Spania intenționează să o pună în executare în favoarea Corporación de Radio y Televisión Española (RTVE) sau

                              —

                              cu titlu subsidiar, trimiterea cauzei Tribunalului pentru ca acesta să se pronunțe ținând seama de hotărârea Curții de Justiție;

                  —

                  obligarea Comisiei și a intervenientelor în susținerea concluziilor sale la plata cheltuielilor de judecată aferente atât procedurii de recurs, cât și celei în fața Tribunalului.

         Motivele și principalele argumente

                  1.

                     Primul motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 107 alineatul (1) TFUE din cauza unei interpretări eronate a noțiunii de ajutor.
                  Hotărârea care face obiectul recursului încalcă articolul 107 alineatul (1) TFUE întrucât interpretează în mod eronat noțiunea de ajutor și, mai precis, condițiile care, potrivit Hotărârii Laboratoires Boiron (2), trebuie să fie îndeplinite pentru ca o taxă să poată fi considerată ca făcând parte integrantă dintr-o măsură de ajutor.

                  2.

                     Al doilea motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 107 alineatul (1) TFUE, întrucât hotărârea care face obiectul recursului nu exercită un control complet privind existența unui ajutor și denaturează dreptul spaniol.
                  Hotărârea care face obiectul recursului încalcă articolul 107 alineatul (1) TFUE întrucât nu exercită un control complet privind respectarea condițiilor prevăzute în Hotărârea Régie Networks (1) pentru ca taxa impusă DTS să poată fi considerată ca făcând parte integrantă dintr-o măsură de ajutor pentru RTVE și întrucât denaturează dreptul spaniol.

                  3.

                     Al treilea motiv, întemeiat pe o eroare de drept în aplicarea articolului 106 alineatul (2) TFUE.
                  Hotărârea care face obiectul recursului este afectată de o eroare de drept în aplicarea articolului 106 alineatul (2) TFUE. Hotărârea denaturează argumentele DTS – care urmăresc să demonstreze că metoda prin care ajutorul pentru RTVE este finanțat denaturează concurența în mod disproporționat – prin interpretarea acestora ca și cum ar privi efectele ajutorului însuși, iar nu cele ale taxei prin care acesta este finanțat. În consecință, hotărârea care face obiectul recursului statuează ultra petita cu privire la puncte care nu au fost invocate de DTS în cererea introductivă și nici nu au fost analizate de Comisie în decizia sa, ceea ce modifică obiectul litigiului și depășește limitele competenței Tribunalului în materia controlului jurisdicțional.

         (1)  JO L 1, p. 9.

         (2)  C-526/04, EU:C:2006:528.

         (1)  C-333/07, EU:C:2008:764.


title: Cauza C-481/13: Hotărârea Curții (Camera a patra) din 17 iulie 2014 (cerere de decizie preliminară formulată de Oberlandesgericht Bamberg – Germania) – Procedură penală împotriva lui Mohammad Ferooz Qurbani (Trimitere preliminară — Convenția de la Geneva din 28 iulie 1951 privind statutul refugiaților — Articolul 31 — Resortisant al unei țări terțe care a intrat într-un stat membru trecând printr-un alt stat membru — Recurgerea la serviciile unor călăuze — Intrare și ședere ilegale — Prezentarea unui pașaport falsificat — Sancțiuni penale — Necompetenţa Curţii)

text:
               15.9.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 315/24

         Hotărârea Curții (Camera a patra) din 17 iulie 2014 (cerere de decizie preliminară formulată de Oberlandesgericht Bamberg – Germania) – Procedură penală împotriva lui Mohammad Ferooz Qurbani
   (Cauza C-481/13) (1)

   ((Trimitere preliminară - Convenția de la Geneva din 28 iulie 1951 privind statutul refugiaților - Articolul 31 - Resortisant al unei țări terțe care a intrat într-un stat membru trecând printr-un alt stat membru - Recurgerea la serviciile unor călăuze - Intrare și ședere ilegale - Prezentarea unui pașaport falsificat - Sancțiuni penale - Necompetenţa Curţii))
   2014/C 315/36
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Oberlandesgericht Bamberg

      Partea din procedura penală principală

   Mohammad Ferooz Qurbani

      Dispozitivul

   Curtea de Justiție a Uniunii Europene nu este competentă să răspundă la întrebările adresate cu titlu preliminar de Oberlandesgericht Bamberg (Germania) prin decizia din 29 august 2013 în cauza C-481/13.

      (1)  JO C 352, 30.11.2013.


title: Cauza C-480/14: Ordonanța Curții (Camera a opta) din 12 februarie 2015 (cerere de decizie preliminară formulată de Consiglio di Stato – Italia) – Società Sogno di Tolosa Ltd și alții/Ministero dell'Economia e delle Finanze, Agenzia delle Dogane e dei Monopoli di Stato (Trimitere preliminară — Articolul 99 din Regulamentul de procedură — Întrebări preliminare identice — Articolele 49 TFUE și 56 TFUE — Libertatea de stabilire — Libera prestare a serviciilor — Jocuri de noroc — Reglementare națională — Reorganizarea sistemului de concesiuni prin alinierea temporală a scadențelor — Cerere de ofertă nouă — Concesiuni cu o durată mai mică decât cea a concesiunilor anterioare — Restricție — Motive imperative de interes general — Proporționalitate)

text:
               20.4.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 127/5

         Ordonanța Curții (Camera a opta) din 12 februarie 2015 (cerere de decizie preliminară formulată de Consiglio di Stato – Italia) – Società Sogno di Tolosa Ltd și alții/Ministero dell'Economia e delle Finanze, Agenzia delle Dogane e dei Monopoli di Stato
   (Cauza C-480/14) (1)

   ((Trimitere preliminară - Articolul 99 din Regulamentul de procedură - Întrebări preliminare identice - Articolele 49 TFUE și 56 TFUE - Libertatea de stabilire - Libera prestare a serviciilor - Jocuri de noroc - Reglementare națională - Reorganizarea sistemului de concesiuni prin alinierea temporală a scadențelor - Cerere de ofertă nouă - Concesiuni cu o durată mai mică decât cea a concesiunilor anterioare - Restricție - Motive imperative de interes general - Proporționalitate))
   (2015/C 127/07)
   Limba de procedură: italiana

      Instanța de trimitere

   Consiglio di Stato

      Părțile din procedura principală

      Reclamanți: Società Sogno di Tolosa Limited, Ds di Dimarco Enzo & C. Sas, Centro Servizi di Barillà Marco, Assok di Rambaldi Stefano e Casbarra Luca Snc, Dg Comunicazioni di Di Giorno Giancarlo, Tamara Maraboli, Andrea Cappiello, Depa di Delberba C. Sas, Luca Campioni, Danio Milazzo, Andrea Menna, Emilio Schiavone, Sandro Casalboni, Lorena Bertora, Andromeda di Novellis Alessandro e Stellini Roberto Snc

      Pârâți: Ministero dell'Economia e delle Finanze, Agenzia delle Dogane e dei Monopoli di Stato

      cu participarea: Carmelo Sisino, Gianni Viano, Vincenzo Brancati, Marco Decortes, Filippo Sangineto, Luca Piccolo, Salvatore Rosolia, Giada Aricò, Giuseppe Parrelli, Wett-Pads Vermittlungs, Galassio Game Srl

      Dispozitivul

   Articolele 49 TFUE și 56 TFUE, precum și principiile egalității de tratament și efectivității trebuie să fie interpretate în sensul că nu se opun unei legislații naționale, precum cea în cauză în acțiunea principală, care prevede organizarea unei noi cereri de ofertă cu privire la concesiunile cu o durată mai mică decât cea a concesiunilor acordate anterior din cauza unei reorganizări a sistemului prin alinierea temporală a scadențelor concesiunilor.

      (1)  JO C 7, 12.1.2015.


title: Cauza T-188/13: Acțiune introdusă la 4 aprilie 2013 — Murnauer Markenvertrieb/OAPI — Healing Herbs (NOTFALL)

text:
               1.6.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 156/49

         Acțiune introdusă la 4 aprilie 2013 — Murnauer Markenvertrieb/OAPI — Healing Herbs (NOTFALL)
   (Cauza T-188/13)
   2013/C 156/90
   Limba în care a fost formulată acțiunea: germana

      Părțile

      Reclamantă: Murnauer Markenvertrieb GmbH (Trebur, Germania) (reprezentanți: F. Traub și H. Daniel, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Healing Herbs Ltd (Walkerstone, Regatul Unit)

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea Deciziei Camerei a patra de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 4 februarie 2013, pronunțată în cauza R 132/2012-4;

               —

               obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată corespunzătoare procedurii.

      Motivele și principalele argumente

      Marca comunitară înregistrată care a făcut obiectul unei cereri de declarare a nulității: marca verbală „NOTFALL” pentru produse din clasele 3, 5 și 30 — marca comunitară nr. 9 089 681.

      Titularul mărcii comunitare: reclamanta.

      Partea care solicită declararea nulității mărcii comunitare: Healing Herbs Ltd.

      Motivarea cererii de declarare a nulității: art. 52 alin. (1) litera (a) din Regulamentul nr. 207/2009 coroborat cu articolul 7 alineatul (1) literele (b) și (c) și cu articolul 7 alineatul (2) din Regulamentul nr. 207/2009.

      Decizia diviziei de anulare: admite în parte cererea.

      Decizia camerei de recurs: respinge calea de atac.

      Motivele invocate:

               —

               încălcarea articolului 83 din Regulamentul nr. 207/2009, coroborat cu principiul general al egalității de tratament;

               —

               încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul nr. 207/2009;

               —

               încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009.


title: Cauza T-308/08: Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 15 septembrie 2009 — Parfums Christian Dior/OAPI — Consolidated Artists (MANGO adorably) [ Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare figurative MANGO adorably — Mărci naționale și internaționale verbale anterioare J’ADORE și ADIORABLE — Motive relative de refuz — Risc de confuzie — Risc de profit necuvenit obținut din renumele mărcilor anterioare — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) și alineatul (5) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 [devenit articolul 8 alineatul (1) litera (b) și alineatul (5) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009] ]

text:
               24.10.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 256/26

         Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 15 septembrie 2009 — Parfums Christian Dior/OAPI — Consolidated Artists (MANGO adorably)
   (Cauza T-308/08) (1)

   („Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare figurative MANGO adorably - Mărci naționale și internaționale verbale anterioare J’ADORE și ADIORABLE - Motive relative de refuz - Risc de confuzie - Risc de profit necuvenit obținut din renumele mărcilor anterioare - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) și alineatul (5) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 [devenit articolul 8 alineatul (1) litera (b) și alineatul (5) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009]”)
   2009/C 256/47
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: Parfums Christian Dior (Paris, Franța) (reprezentanți: F. de Visscher, E. Cornu și D. Moreau, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: R. Bianchi, agent)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă în fața Tribunalului: Consolidated Artists BV (Rotterdam, Țările de Jos) (reprezentant: S. Bénoliel-Claux, avocat)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a doua de recurs a OAPI din 23 mai 2008 (cauza R 1162/2007-2) privind o procedură de opoziție între Parfums Christian Dior și Consolidated Artists BV

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Obligă Parfums Christian Dior la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 260, 11.10.2008.


title: Cauzele conexate C-341/06 și C-342/06 P: Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 1 iulie 2008 — Chronopost SA (C-341/06 P), La Poste (C-342/06 P)/Union Union française de l'express (UFEX), DHL Express (France) SAS, Federal express international (France) SNC, CRIE SA, Comisia Comunităților Europene, Republica Franceză (Recurs — Legalitatea procedurii desfășurate în fața Tribunalului — Hotărârea Tribunalului — Anulare — Trimitere spre rejudecare — A doua hotărâre a Tribunalului — Compunerea completului de judecată — Ajutoare de stat — Domeniul poștal — Întreprindere publică ce are sarcina de a gestiona un serviciu de interes economic general — Asistență logistică și comercială acordată unei filiale — Filială care nu își desfășoară activitatea într-un domeniu rezervat — Transferarea activității de curierat expres către această filială — Noțiunea ajutoare de stat — Decizia Comisiei — Asistență și transfer care nu reprezintă ajutoare de stat — Motivare)

text:
               15.8.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 209/7

         Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 1 iulie 2008 — Chronopost SA (C-341/06 P), La Poste (C-342/06 P)/Union Union française de l'express (UFEX), DHL Express (France) SAS, Federal express international (France) SNC, CRIE SA, Comisia Comunităților Europene, Republica Franceză
   (Cauzele conexate C-341/06 și C-342/06 P) (1)

   (Recurs - Legalitatea procedurii desfășurate în fața Tribunalului - Hotărârea Tribunalului - Anulare - Trimitere spre rejudecare - A doua hotărâre a Tribunalului - Compunerea completului de judecată - Ajutoare de stat - Domeniul poștal - Întreprindere publică ce are sarcina de a gestiona un serviciu de interes economic general - Asistență logistică și comercială acordată unei filiale - Filială care nu își desfășoară activitatea într-un domeniu rezervat - Transferarea activității de curierat expres către această filială - Noțiunea „ajutoare de stat’ - Decizia Comisiei - Asistență și transfer care nu reprezintă ajutoare de stat - Motivare)
   (2008/C 209/09)
   Limba de procedură: franceza
   Părțile

      Recurente: Chronopost SA (reprezentant: D. Berlin, avocat) (C-341/06 P), La Poste (reprezentant: H. Lehman, avocat) (C-342/06 P)

      Celelalte părți în proces: Union française de l'express (UFEX), DHL Express (France) SAS, Federal express international (France) SNC, CRIE SA (reprezentanți: E. Morgan de Rivery și J. Derenne, avocats), Comisia Comunităților Europene (reprezentant: C. Giolito, agent), Republica Franceză (reprezentanți: G. de Bergues și F. Million, agenți)
   Obiectul
   Recurs formulat împotriva hotărârii Tribunalului de Primă Instanță (Camera a treia extinsă) din 7 iunie 2006, Ufex și alții/Comisia (T-613/97), prin care acesta a anulat Decizia 98/365/CE a Comisiei din 1 octombrie 1997 privind ajutoarele pe care Franța le-ar fi acordat SFMI-Chronopost prin care se constată că nici asistența logistică și comercială furnizată de La Poste filialei sale, SFMI-Chronopost, nici transferul Postadex nu reprezintă ajutoare de stat în favoarea SFMI-Chronopost — Încălcarea dreptului la un proces echitabil întemeiată pe lipsa de imparțialitate a Tribunalului (complet de judecată parțial identic cu completul care a pronunțat o hotărâre anterior, casată de Curte) — Abuz de putere și încălcarea articolelor 230 CE și 253 CE — Încălcarea noțiunii de ajutor de stat și, în consecință, a articolului 87 CE
   Dispozitivul

               1)

               Anulează Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță al Comunităților Europene din 7 iunie 2006, UFEX și alții/Comisia (T-613/97), pe de o parte, în măsura în care aceasta anulează Decizia 98/365/CE a Comisiei din 1 octombrie 1997 privind ajutoarele pe care Franța le ar fi acordat SFMI Chronopost prin care se constată că nici asistența logistică și comercială furnizată de La Poste filialei sale, și anume SFMI Chronopost, nici transferul Postadex nu reprezintă ajutoare de stat în favoarea SFMI Chronopost și, pe de altă parte, în măsura în care se stabilește, așadar, obligația suportării cheltuielilor de judecată.

               2)

               Respinge acțiunea introdusă sub numărul T-613/97 la Tribunalul de Primă Instanță al Comunităților Europene.

               3)

               Fiecare parte, precum și Republica Franceză suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 249, 14.10.2006.


title: Cauza T-659/11: Acțiune introdusă la 21 decembrie 2011 — Comisia/OAPI — European Alliance for Solutions and Innovations (EASI European Alliance Solutions Innovations)

text:
               25.2.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 58/14

         Acțiune introdusă la 21 decembrie 2011 — Comisia/OAPI — European Alliance for Solutions and Innovations (EASI European Alliance Solutions Innovations)
   (Cauza T-659/11)
   2012/C 58/27
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: A. Berenboom, A. Joachimowicz și M. Isgour, avocați, J. Samnadda și F. Wilman, agenți)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: European Alliance for Solutions and Innovations Ltd (Londra, Regatul Unit)

      Concluziile

               —

               anularea Deciziei Camerei a patra de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 11 octombrie 2011 în cauza R 1991/2010-4;

               —

               declararea nulității mărcii comunitare înregistrate cu numărul 6112403 la 17 octombrie 2008 de cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs pentru servicii din clasele 36, 37, 44 și 45, și

               —

               obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

      Marca comunitară înregistrată care a făcut obiectul unei cereri de declarare a nulității: marca figurativă „EASI European Alliance Solutions Innovations” în culorile galben, albastru și albastru deschis, pentru servicii din clasele 36, 37, 44 și 45 — înregistrată cu numărul 6112403

      Titularul mărcii comunitare: cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

      Partea care solicită declararea nulității mărcii comunitare: reclamanta

      Motivarea cererii de declarare a nulității: partea care solicită declararea nulității își întemeiază cererea pe cauza de nulitate absolută prevăzută la articolul 52 alineatul (1) litera (a) coroborat cu articolul 7 alineatul (1) literele (c) și (h) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 al Consiliului

      Decizia diviziei de anulare: respinge cererea de declarare a nulității

      Decizia camerei de recurs: respinge calea de atac

      Motivele invocate: decizia atacată încalcă articolul 7 alineatul (1) litera (h) din Regulamentul nr. 207/2009 al Consiliului coroborat cu articolul 6b alineatul (1) din Convenția de la Paris, deoarece marca comunitară a fost înregistrată, deși această înregistrare face obiectul interdicției prevăzute la dispozițiile menționate. Decizia atacată încalcă și articolul 7 alineatul (1) litera (g), întrucât marca este de natură să înșele publicul consumator, creându-i impresia că produsele sau serviciile pentru care a fost înregistrată marca comunitară sunt certificate sau aprobate de Uniunea Europeană sau de una din instituțiile sale


title: Cauza C-323/12: Hotărârea Curții (Camera a zecea) din 6 februarie 2014 (cerere de decizie preliminară formulată de Curtea de Apel București — România) — E. ON Global Commodities SE, fostă E.On Energy Trading SE/Agenția Națională de Administrare Fiscală — Direcția Generală de Soluționare a Contestațiilor, Direcția Generală a Finanțelor Publice a Municipiului București — Serviciul de administrare a contribuabililor nerezidenți (Directiva 79/1072/CEE — Sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată — Persoane impozabile rezidente într-un alt stat membru — Sisteme de rambursare a TVA-ului — Persoane impozabile care au desemnat un reprezentant fiscal conform dispozițiilor naționale anterioare aderării la Uniune — Excludere — Noțiunea „persoană impozabilă care nu este stabilită pe teritoriul țării” — Condiția lipsei sediului comercial — Condiția lipsei unei livrări de bunuri sau a unei prestări de servicii — Livrări de energie electrică unor comercianți persoane impozabile — Directiva 2006/112/CE — Articolul 171)

text:
               29.3.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 93/7

         Hotărârea Curții (Camera a zecea) din 6 februarie 2014 (cerere de decizie preliminară formulată de Curtea de Apel București — România) — E. ON Global Commodities SE, fostă E.On Energy Trading SE/Agenția Națională de Administrare Fiscală — Direcția Generală de Soluționare a Contestațiilor, Direcția Generală a Finanțelor Publice a Municipiului București — Serviciul de administrare a contribuabililor nerezidenți
   (Cauza C-323/12) (1)

   (Directiva 79/1072/CEE - Sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată - Persoane impozabile rezidente într-un alt stat membru - Sisteme de rambursare a TVA-ului - Persoane impozabile care au desemnat un reprezentant fiscal conform dispozițiilor naționale anterioare aderării la Uniune - Excludere - Noțiunea „persoană impozabilă care nu este stabilită pe teritoriul țării” - Condiția lipsei sediului comercial - Condiția lipsei unei livrări de bunuri sau a unei prestări de servicii - Livrări de energie electrică unor comercianți persoane impozabile - Directiva 2006/112/CE - Articolul 171)
   2014/C 93/11
   Limba de procedură: româna

      Instanța de trimitere

   Curtea de Apel București

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: E. ON Global Commodities SE, fostă E.On Energy Trading SE

      Pârâte: Agenția Națională de Administrare Fiscală — Direcția Generală de Soluționare a Contestațiilor, Direcția Generală a Finanțelor Publice a Municipiului București — Serviciul de administrare a contribuabililor nerezidenți

      Obiectul

   Cerere de decizie preliminară — Curtea de Apel București — Interpretarea articolelor 1, 3, 4 și 6 din A opta directivă 79/1072 a Consiliului din 6 decembrie 1979 privind armonizarea legislațiilor statelor membre referitoare la impozitele pe cifra de afaceri — Sisteme de restituire a taxei pe valoarea adăugată persoanelor impozabile care nu sunt stabilite pe teritoriul țării (JO L 331, p. 11, Ediție specială, 09/vol. 1, p. 34) — Rambursarea TVA-ului într-un stat membru unor persoane impozabile stabilite într-un alt stat membru care au desemnat, în primul stat, un reprezentant fiscal conform dispozițiilor naționale aplicabile anterior aderării acestui stat la Uniune — Condiția lipsei înregistrării persoanei impozabile în statul membru în cauză pentru rambursare — Noțiunea de condiție suplimentară în raport cu condițiile prevăzute la articolele 3 și 4 din Directiva 79/1072/CEE — Compatibilitatea cu dispozițiile articolului 6 din aceeași directivă — Efectul direct al articolelor 3 și 4 din Directiva 79/1072/CEE

      Dispozitivul

   Dispozițiile celei de A opta directive 79/1072/CEE a Consiliului din 6 decembrie 1979 privind armonizarea legislațiilor statelor membre referitoare la impozitele pe cifra de afaceri — Sisteme de restituire a taxei pe valoarea adăugată persoanelor impozabile care nu sunt stabilite pe teritoriul țării coroborate cu articolele 38, 171 și 195 din Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată, astfel cum a fost modificată prin Directiva 2007/75/CE a Consiliului din 20 decembrie 2007, trebuie interpretate în sensul că o persoană impozabilă stabilită într-un stat membru care a livrat energie electrică unor comercianți persoane impozabile stabiliți în alt stat membru are dreptul de a se prevala de A opta directivă 79/1072 în acest al doilea stat în scopul de a obține rambursarea taxei pe valoarea adăugată achitate în amonte. Acest drept nu este exclus prin simplul fapt al desemnării unui reprezentant fiscal înregistrat în scopuri de taxă pe valoarea adăugată în acest din urmă stat.

      (1)  JO C 295, 29.9.2012.


title: Cauza T-495/10: Acțiune introdusă la 7 octombrie 2010 — Bank Saderat/Consiliul

text:
               4.12.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 328/55

         Acțiune introdusă la 7 octombrie 2010 — Bank Saderat/Consiliul
   (Cauza T-495/10)
   ()
   2010/C 328/85
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Bank Saderat plc (Londra, Regatul Unit) (reprezentanți: S. Gadhia, S. Ashley, Solicitors, D. Anderson, QC și R. Blakeley, Barrister)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene

      Concluziile reclamantei

               —

               Anularea punctului 5 din tabelul B din anexa la Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 668/2010 al Consiliului (1) în măsura în care se referă la reclamantă;

               —

               anularea punctului 7 din tabelul B din anexa II la Decizia 2010/413/PESC a Consiliului (2) în măsura în care se referă la reclamantă;

               —

               declararea articolului 7 alineatul (2) litera (d) din Regulamentul (CE) nr. 423/2007 al Consiliului (3) ca fiind inaplicabil reclamantei;

               —

               obligarea Consiliului la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În prezenta cauză, reclamanta solicită anularea în parte a Regulamentului de punere în aplicare nr. 668/2010 al Consiliului și a Deciziei 2010/413/PESC a Consiliului în măsura în care reclamanta este inclusă în lista persoanelor fizice și juridice, entităților și organismelor ale căror fonduri și resurse economice sunt înghețate în conformitate cu această dispoziție. În plus, reclamanta solicită inaplicabilitatea articolului 7 alineatul (2) litera (d) din Regulamentul (CE) nr. 423/2007 al Consiliului, potrivit articolului 277 TFUE.
   Motivele și principalele argumente invocate de reclamantă sunt identice sau similare celor invocate în cauza T-492/10, Melli Bank/Consiliul.

      (1)  Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 668/2010 al Consiliului din 26 iulie 2010 de punere în aplicare a articolului 7 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 423/2007 privind măsuri restrictive împotriva Iranului (JO L 195, p. 25).

      (2)  Decizia Consiliului din 26 iulie 2010 privind adoptarea de măsuri restrictive împotriva Iranului și de abrogare a Poziției comune 2007/140/PESC (JO L 195, p. 39).

      (3)  Regulamentul (CE) nr. 423/2007 al Consiliului din 19 aprilie 2007 privind măsuri restrictive împotriva Iranului (JO L 103, p. 1).


title: Cauza T-48/12: Hotărârea Tribunalului din 16 iulie 2014 – Euroscript – Polska/Parlamentul ( „Achiziții publice de servicii — Procedură de cerere de ofertă — Prestarea de servicii de traducere în limba polonă — Decizie de modificare a deciziei prin care reclamanta este clasată pe prima poziție pe lista ofertanților selecționați — Atribuirea contractului-cadru principal unui alt ofertant — Cerere de reevaluare — Termen — Suspendarea procedurii — Transparenţă — Egalitate de tratament” )

text:
               1.9.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 292/33

         Hotărârea Tribunalului din 16 iulie 2014 – Euroscript – Polska/Parlamentul
   (Cauza T-48/12) (1)

   ((„Achiziții publice de servicii - Procedură de cerere de ofertă - Prestarea de servicii de traducere în limba polonă - Decizie de modificare a deciziei prin care reclamanta este clasată pe prima poziție pe lista ofertanților selecționați - Atribuirea contractului-cadru principal unui alt ofertant - Cerere de reevaluare - Termen - Suspendarea procedurii - Transparenţă - Egalitate de tratament”))
   2014/C 292/39
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: Euroscript – Polska Sp. z o.o. (Cracovia, Polonia) (reprezentant: J.-F. Steichen, avocat)

      Pârât: Parlamentul European (reprezentanți: L. Darie și P. Biström, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare a Deciziei Parlamentului European din 9 decembrie 2011 de modificare a Deciziei din 18 octombrie 2011 prin care reclamanta este clasată pe prima poziție pe lista ofertanților selecționați și i se atribuie contractul principal în cadrul procedurii de cerere de ofertă PL/2011/EU privind prestarea de servicii de traducere în limba polonă (JO 2011/S 56-090361) și, în subsidiar, o cerere de anulare a acestei cereri de ofertă

      Dispozitivul

               1)

               Anulează Decizia Parlamentului European din 9 decembrie 2011 de modificare a Deciziei din 18 octombrie 2011 prin care Euroscript – Polska Sp. z o.o. este clasată pe prima poziție pe lista ofertanților selecționați și i se atribuie contractul principal în cadrul procedurii de cerere de ofertă PL/2011/EU privind prestarea de servicii de traducere în limba polonă (JO 2011/S 56-090361).

               2)

               Obligă Parlamentul European la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 109, 14.4.2012.


title: Cauza T-160/08 P: Hotărârea Tribunalului din 8 iulie 2010 — Comisia/Putterie-De-Beukelaer ( „Recurs — Funcție publică — Funcționari — Anularea în primă instanță a raportului asupra evoluției carierei — Exercițiul de evaluare 2005 — Reglementare aplicabilă — Rubrica «Potențial» — Procedură de evaluare — Procedură de atestare” )

text:
               28.8.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 234/32

         Hotărârea Tribunalului din 8 iulie 2010 — Comisia/Putterie-De-Beukelaer
   (Cauza T-160/08 P) (1)

   (Recurs - Funcție publică - Funcționari - Anularea în primă instanță a raportului asupra evoluției carierei - Exercițiul de evaluare 2005 - Reglementare aplicabilă - Rubrica «Potențial» - Procedură de evaluare - Procedură de atestare)
   2010/C 234/55
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Recurentă: Comisia Europeană (reprezentanți: C. Berardis-Kayser și K. Hermann, agenți)

      Cealaltă parte în proces: Françoise Putterie-De-Beukelaer (Bruxelles, Belgia) (reprezentant: É. Boigelot, avocat)

      Obiectul

   Recurs formulat împotriva Hotărârii Tribunalului Funcției Publice a Uniunii Europene (Camera întâi) din 21 februarie 2008, Putterie-De-Beukelaer/Comisia (F-31/07, nepublicată încă în Repertoriu), și prin care se urmărește anularea acestei hotărâri.

      Dispozitivul

               1.

               Anulează Hotărârea Tribunalului Funcției Publice a Uniunii Europene (Camera întâi) din 21 februarie 2008, Putterie-De-Beukelaer/Comisia (F-31/07, nepublicată încă în Repertoriu).

               2.

               Trimite cauza Tribunalului Funcției Publice a Uniunii Europene spre rejudecare.

               3.

               Cererea privind cheltuielile de judecată se soluționează odată cu fondul.

      (1)  JO C 183, 19.7.2008.


title: Cauza T-1/16: Acțiune introdusă la 4 ianuarie 2016 – Hitachi-LG Data Storage și Hitachi-LG Data Storage Korea/Comisia

text:
               14.3.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 98/50

         Acțiune introdusă la 4 ianuarie 2016 – Hitachi-LG Data Storage și Hitachi-LG Data Storage Korea/Comisia
   (Cauza T-1/16)
   (2016/C 098/65)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamante: Hitachi-LG Data Storage, Inc. (Tokyo, Japonia) și Hitachi-LG Data Storage Korea, Inc. (Seoul, Republica Coreea) (reprezentanţi: L. Gyselen şi N. Ersbøll, avocaţi)

      Pârât: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamantele solicită Tribunalului:

               —

               reducerea cuantumului amenzii aplicate reclamantelor prin articolul 2 litera (d) din Decizia Comisiei din 21 octombrie 2015 în cazul AT.39639 – Unități de disc optic privind o procedură întemeiată pe articolul 101 TFUE și pe articolul 53 din Acordul privind SEE, care reflectă particularitățile cazului; și

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamantele invocă două motive.

               1.

               Primul motiv, întemeiat pe încălcarea de către Comisie a principiului bunei administrări și a obligației sale de motivare, prin faptul că nu a răspuns la cererea adresată de reclamante în temeiul punctului 37 din Orientările Comisiei din 2006 privind calcularea amenzilor aplicate în temeiul articolului 23 alineatul (2) litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 1/2003 (1) (denumite în continuare „Orientările privind calcularea amenzilor”).

                           —

                           În cursul procedurii administrative în fața Comisiei, reclamantele au prezentat Comisiei o cerere de reducere a amenzii, având în vedere „circumstanțe particulare” în sensul punctului 37 din Orientările privind calcularea amenzilor. Echipa Comisiei responsabilă de caz nu a răspuns acestei cereri, iar Comisia nu s-a referit la ea în cuprinsul deciziei sale. Reclamantele trebuie să presupună că serviciile Comisiei fie nu au examinat deloc cererea lor, fie nu au transmis nicio astfel de evaluare comitetului consultativ și colegiului comisarilor, în vederea reexaminării de către acestea. În consecință, nu se poate exclude posibilitatea ca, în cazul în care ar fi procedat în acest mod, amenda impusă în final reclamantelor să fi fost mai mică. Astfel, Comisia a încălcat principiul bunei administrări și obligația sa de motivare.

               2.

               Al doilea motiv, întemeiat pe săvârșirea de către Comisie a unei erori prin faptul că nu a pornit de la metodologia prevăzută de Orientările privind calcularea amenzilor pentru a reduce amenda aplicată reclamantelor, având în vedere particularitățile cazului și rolul reclamantelor. „Particularitățile” în sensul punctului 37 din Orientările privind calcularea amenzilor sunt următoarele:

                           —

                           reclamantele, care obțin majoritatea venitului lor dintr-un singur produs (unități de disc optic), și-au diversificat activitatea în 2014, anul folosit de Comisie ca an de referință pentru calcularea limitei de 10 % stabilite la articolul 23 alineatul (2) din Regulamentul nr. 1/2003;

                           —

                           reclamantele sunt singurele societăți dintre cele amendate care rămân active pe piața unităților de disc optic, iar nivelul amenzii aplicate acestora le va afecta negativ capacitatea de a satisface consumatorii de pe această piață în mod durabil; și

                           —

                           reclamantele se confruntă cu o situație financiară precară, în același timp făcând eforturi semnificative pentru a-și depăși dificultățile financiare.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 1/2003 al Consiliului din 16 decembrie 2002 privind punerea în aplicare a normelor de concurență prevăzute la articolele 81 și 82 din tratat (JO L 1, p. 1, Ediție specială, 08/vol. 1, p. 167).


title: Cauza C-527/09: Acțiune introdusă la 17 decembrie 2009 — Comisia Europeană/Republica Estonia

text:
               13.3.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 63/26

         Acțiune introdusă la 17 decembrie 2009 — Comisia Europeană/Republica Estonia
   (Cauza C-527/09)
   2010/C 63/43
   Limba de procedură: estona

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: G. Braun și E. Randvere)

      Pârâtă: Republica Estonia

      Concluziile reclamantei

               —

               Constatarea faptului că prin neadoptarea actelor cu putere de lege și a actelor administrative necesare pentru transpunerea Directivei 2006/43/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 17 mai 2006 privind auditul legal al conturilor anuale și al conturilor consolidate, de modificare a Directivelor 78/660/CEE și 83/349/CEE ale Consiliului și de abrogare a Directivei 84/253/CEE a Consiliului (1), și prin necomunicarea acestora Comisiei, Republica Estonia nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul acestei directive;

               —

               obligarea Republicii Estonia la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Termenul pentru transpunerea directivei în ordinea juridică internă a expirat la 29 iunie 2008.

      (1)  JO L 157, p. 87, Ediție specială, 17/vol. 2, p. 122.


title: Cauza C-646/15: Cerere de decizie preliminară introdusă de First-tier Tribunal (Tax Chamber) (Regatul Unit) la 3 decembrie 2015 – Trustees of the P Panayi Accumulation & Maintenance Settlements/Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

text:
               8.2.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 48/22

         Cerere de decizie preliminară introdusă de First-tier Tribunal (Tax Chamber) (Regatul Unit) la 3 decembrie 2015 – Trustees of the P Panayi Accumulation & Maintenance Settlements/Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs
   (Cauza C-646/15)
   (2016/C 048/28)
   Limba de procedură: engleza

      Instanța de trimitere

   First-tier Tribunal (Tax Chamber)

      Părțile din procedura principală

      Reclamanți: Trustees of the P Panayi Accumulation & Maintenance Settlements

      Pârâți: Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

      Întrebările preliminare

               1)

               Este compatibil cu libertatea de stabilire, cu libera circulație a capitalurilor sau cu libera prestare a serviciilor faptul ca un stat membru să adopte și să mențină în vigoare o dispoziție precum cea prevăzută la articolul 80 din Legea din 1992 privind impozitarea plusvalorilor (Taxation of Chargeable Gains Act 1992), potrivit căruia trebuie impozitate plusvalorile latente aferente activelor unui trust (fiducie), în situația în care trustee (fiduciarii) ai respectivului trust încetează, indiferent în ce moment, să aibă reședința sau reședința obișnuită pe teritoriul statului membru în cauză?

               2)

               În ipoteza în care un astfel de impozit restrânge exercitarea libertății relevante, un astfel de impozit poate fi justificat în temeiul repartizării echilibrate a competenței de impozitare și este un astfel de impozit proporțional în situația în care legislația nu oferă trustee posibilitatea de a amâna plata impozitului sau de a-l plăti în rate și nici nu ia în considerare eventualele scăderi ulterioare ale valorii activelor trust-ului?

               3)

               Este aplicabilă vreuna dintre libertățile fundamentale în cazul în care un stat membru percepe un impozit pe plusvalorile latente aferente creșterii valorii activelor deținute de trust-uri la data la care majoritatea trustee nu își mai au reședința sau reședința obișnuită pe teritoriul statului membru în cauză?

               4)

               Restricția privind libertatea generată de impozitarea la retragerea trustee este justificată de nevoia de a asigura o repartizare echilibrată a competenței de impozitare în situația în care exista încă posibilitatea perceperii unui impozit pe plusvalorile realizate, însă numai dacă urmau să se manifeste anumite împrejurări specifice în viitor?

               5)

               Caracterul proporțional trebuie determinat în funcție de elementele specifice cauzei? În special, restricția generată de perceperea unui astfel de impozit este proporțională în condițiile în care:

                           (a)

                           legislația nu prevede opțiunea de a amâna plata impozitului sau de a-l achita în rate și nici opțiunea de a se lua în considerare eventuala scădere ulterioară a valorii activelor trust-ului în urma retragerii,

                           (b)

                           însă, în situația particulară a impozitului calculat care face obiectul litigiului, activele au fost vândute înainte ca impozitul să fie datorat, iar valoarea activelor în cauză nu a scăzut în intervalul de timp cuprins între relocarea trust-ului și data vânzării activelor?