title: Cauza T-154/20: Hotărârea Tribunalului din 8 septembrie 2021 – IY/Parlamentul („Funcție publică – Agenți temporari – Grup politic – Concediere – Eroare vădită de apreciere – Abuz de putere – Dreptul de a fi ascultat – Egalitate de tratament – Obligația de solicitudine – Principiul bunei administrări – Răspundere”)

text:
               25.10.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 431/30

      Hotărârea Tribunalului din 8 septembrie 2021 – IY/Parlamentul
      (Cauza T-154/20) (1)

      („Funcție publică - Agenți temporari - Grup politic - Concediere - Eroare vădită de apreciere - Abuz de putere - Dreptul de a fi ascultat - Egalitate de tratament - Obligația de solicitudine - Principiul bunei administrări - Răspundere”)
      (2021/C 431/33)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamant: IY (reprezentanți: T. Bontinck și A. Guillerme, avocați)

         Pârât: Parlamentul European (reprezentanți: N. Scafarto și I. Lázaro Betancor, agenți)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 270 TFUE având ca obiect, pe de o parte, anularea Deciziei Parlamentului din 4 iulie 2019 de a pune capăt contractului de agent temporar al reclamantului și, pe de altă parte, repararea prejudiciului moral pe care reclamantul l-ar fi suferit din cauza acestei decizii

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Îl obligă pe IY la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 201, 15.6.2020.


title: Cauza T-155/20: Hotărârea Tribunalului din 8 septembrie 2021 – IZ/Parlamentul („Funcție publică – Agenți temporari – Grup politic – Concediere – Eroare vădită de apreciere – Abuz de putere – Dreptul de a fi ascultat – Egalitate de tratament – Obligația de solicitudine – Principiul bunei administrări – Răspundere”)

text:
               25.10.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 431/30

      Hotărârea Tribunalului din 8 septembrie 2021 – IZ/Parlamentul
      (Cauza T-155/20) (1)

      („Funcție publică - Agenți temporari - Grup politic - Concediere - Eroare vădită de apreciere - Abuz de putere - Dreptul de a fi ascultat - Egalitate de tratament - Obligația de solicitudine - Principiul bunei administrări - Răspundere”)
      (2021/C 431/34)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamant: IZ (reprezentanți: T. Bontinck și A. Guillerme, avocați)

         Pârât: Parlamentul European (reprezentanți: C. González Argüelles și I. Lázaro Betancor, agenți)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 270 TFUE având ca obiect, pe de o parte, anularea Deciziei Parlamentului din 4 iulie 2019 de a pune capăt contractului de agent temporar al reclamantului și, pe de altă parte, repararea prejudiciului moral pe care reclamantul l-ar fi suferit din cauza acestei decizii

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Îl obligă pe IZ la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 201, 15.6.2020.


title: Cauza T-156/20: Hotărârea Tribunalului din 8 septembrie 2021 – JA/Parlamentul („Funcție publică – Agenți temporari – Grup politic – Concediere – Eroare vădită de apreciere – Abuz de putere – Dreptul de a fi ascultat – Egalitate de tratament – Obligația de solicitudine – Principiul bunei administrări – Responsabilitate”)

text:
               25.10.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 431/31

      Hotărârea Tribunalului din 8 septembrie 2021 – JA/Parlamentul
      (Cauza T-156/20) (1)

      („Funcție publică - Agenți temporari - Grup politic - Concediere - Eroare vădită de apreciere - Abuz de putere - Dreptul de a fi ascultat - Egalitate de tratament - Obligația de solicitudine - Principiul bunei administrări - Responsabilitate”)
      (2021/C 431/35)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamant: JA (reprezentanți: T. Bontinck și A. Guillerme, avocați)

         Pârât: Parlamentul European (reprezentanți: I. Lázaro Betancor și N. Scafarto, agenți)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 270 TFUE și având ca obiect, pe de o parte, anularea deciziei Parlamentului din 4 iulie 2019 de a pune capăt contractului de agent temporar al reclamantului și, pe de altă parte, repararea prejudiciului moral pe care reclamantul l-ar fi suferit ca urmare a acestei decizii.

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Îl obligă pe JA la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 201, 15.6.2020.


title: Cauza T-458/20: Hotărârea Tribunalului din 8 septembrie 2021 – SBG/EUIPO – VF International (GEØGRAPHICAL NØRWAY) [„Marcă a Uniunii Europene – Procedură de declarare a nulității – Înregistrare internațională care desemnează Uniunea Europeană – Marca verbală GEØGRAPHICAL NØRWAY – Motiv absolut de refuz – Cauză de nulitate absolută – Articolul 51 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 [devenit articolul 59 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001] – Rea-credință – Obligația de motivare”]

text:
               25.10.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 431/32

      Hotărârea Tribunalului din 8 septembrie 2021 – SBG/EUIPO – VF International (GEØGRAPHICAL NØRWAY)
      (Cauza T-458/20) (1)

      („Marcă a Uniunii Europene - Procedură de declarare a nulității - Înregistrare internațională care desemnează Uniunea Europeană - Marca verbală GEØGRAPHICAL NØRWAY - Motiv absolut de refuz - Cauză de nulitate absolută - Articolul 51 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 [devenit articolul 59 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001] - Rea-credință - Obligația de motivare”)
      (2021/C 431/36)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamantă: Super Brand Licencing (SBG) (Villeurbanne, Franța) (reprezentanți: T. de Haan și A. Sion, avocați)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentanți: D. Hanf și V. Ruzek, agenți)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO, intervenientă la Tribunal: VF International Sagl (Stabio, Elveția) (reprezentanți: T. van Innis și A. Van der Planken, avocați)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei întâi de recurs a EUIPO din 6 aprilie 2020 (cauza R 1178/2019-1) privind o procedură de declarare a nulității între VF International și SBG

         Dispozitivul

                  1)

                  Anulează Decizia Camerei întâi de recurs a Oficiului Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO) din 6 aprilie 2020 (cauza R 1178/2019-1).

                  2)

                  Obligă EUIPO și VF International Sagl la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 287, 31.8.2020.


title: Cauza T-459/20: Hotărârea Tribunalului din 8 septembrie 2021 – SBG/EUIPO – VF International (GEOGRAPHICAL NORWAY EXPEDITION) [„Marcă a Uniunii Europene – Procedură de declarare a nulității – Marca Uniunii Europene figurativă GEOGRAPHICAL NORWAY EXPEDITION – Motiv absolut de refuz – Cauză de nulitate absolută – Articolul 52 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 [devenit articolul 59 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001] – Rea-credință – Obligația de motivare”]

text:
               25.10.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 431/32

      Hotărârea Tribunalului din 8 septembrie 2021 – SBG/EUIPO – VF International (GEOGRAPHICAL NORWAY EXPEDITION)
      (Cauza T-459/20) (1)

      („Marcă a Uniunii Europene - Procedură de declarare a nulității - Marca Uniunii Europene figurativă GEOGRAPHICAL NORWAY EXPEDITION - Motiv absolut de refuz - Cauză de nulitate absolută - Articolul 52 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 [devenit articolul 59 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001] - Rea-credință - Obligația de motivare”)
      (2021/C 431/37)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamantă: Super Brand Licencing (SBG) (Villeurbanne, Franța) (reprezentanți: T. de Haan și A. Sion, avocați)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentanți: D. Hanf și V. Ruzek, agenți)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO, intervenientă la Tribunal: VF International Sagl (Stabio, Elveția) (reprezentanți: T. van Innis și A. Van der Planken, avocați)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei întâi de recurs a EUIPO din 6 aprilie 2020 (cauza R 664/2019-1) privind o procedură de declarare a nulității între VF International și SBG

         Dispozitivul

                  1)

                  Anulează Decizia Camerei întâi de recurs a Oficiului Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO) din 6 aprilie 2020 (cauza R 664/2019-1).

                  2)

                  Obligă EUIPO și VF International Sagl la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 287, 31.8.2020.


title: Cauza T-460/20: Hotărârea Tribunalului din 8 septembrie 2021 – SBG/EUIPO – VF International (Geographical Norway) [„Marcă a Uniunii Europene – Procedură de declarare a nulității – Marca Uniunii Europene figurativă Geographical Norway – Motiv absolut de refuz – Cauză de nulitate absolută – Articolul 52 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 [devenit articolul 59 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001] – Rea-credință – Obligația de motivare”]

text:
               25.10.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 431/33

      Hotărârea Tribunalului din 8 septembrie 2021 – SBG/EUIPO – VF International (Geographical Norway)
      (Cauza T-460/20) (1)

      („Marcă a Uniunii Europene - Procedură de declarare a nulității - Marca Uniunii Europene figurativă Geographical Norway - Motiv absolut de refuz - Cauză de nulitate absolută - Articolul 52 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 [devenit articolul 59 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001] - Rea-credință - Obligația de motivare”)
      (2021/C 431/38)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamantă: Super Brand Licencing (SBG) (Villeurbanne, Franța) (reprezentanți: T. de Haan și A. Sion, avocați)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentanți: D. Hanf și V. Ruzek, agenți)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO, intervenientă la Tribunal: VF International Sagl (Stabio, Elveția) (reprezentanți: T. van Innis și A. Van der Planken, avocați)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei întâi de recurs a EUIPO din 6 aprilie 2020 (cauza R 662/2019-1) privind o procedură de declarare a nulității între VF International și SBG

         Dispozitivul

                  1)

                  Anulează Decizia Camerei întâi de recurs a Oficiului Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO) din 6 aprilie 2020 (cauza R 662/2019-1).

                  2)

                  Obligă EUIPO și VF International Sagl la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 287, 31.8.2020.


title: Cauza T-461/20: Hotărârea Tribunalului din 8 septembrie 2021 – SBG/EUIPO – VF International (GEOGRAPHICAL NORWAY) [„Marcă a Uniunii Europene – Procedură de declarare a nulității – Marca Uniunii Europene verbală GEOGRAPHICAL NORWAY – Motiv absolut de refuz – Cauză de nulitate absolută – Articolul 52 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 [devenit articolul 59 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001] – Rea-credință – Obligația de motivare”]

text:
               25.10.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 431/34

      Hotărârea Tribunalului din 8 septembrie 2021 – SBG/EUIPO – VF International (GEOGRAPHICAL NORWAY)
      (Cauza T-461/20) (1)

      („Marcă a Uniunii Europene - Procedură de declarare a nulității - Marca Uniunii Europene verbală GEOGRAPHICAL NORWAY - Motiv absolut de refuz - Cauză de nulitate absolută - Articolul 52 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 [devenit articolul 59 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001] - Rea-credință - Obligația de motivare”)
      (2021/C 431/39)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamantă: Super Brand Licencing (SBG) (Villeurbanne, Franța) (reprezentanți: T. de Haan și A. Sion, avocați)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentanți: D. Hanf și V. Ruzek, agenți)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO, intervenientă la Tribunal: VF International Sagl (Stabio, Elveția) (reprezentanți: T. van Innis și A. Van der Planken, avocați)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei întâi de recurs a EUIPO din 6 aprilie 2020 (cauza R 661/2019-1) privind o procedură de declarare a nulității între VF International și SBG

         Dispozitivul

                  1)

                  Anulează Decizia Camerei întâi de recurs a Oficiului Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO) din 6 aprilie 2020 (cauza R 661/2019-1).

                  2)

                  Obligă EUIPO și VF International Sagl la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 287, 31.8.2020.


title: Cauza T-489/20: Hotărârea Tribunalului din 8 septembrie 2021 – Eos Products/EUIPO (Forma unui recipient sferic) [„Marcă a Uniunii Europene – Cerere de înregistrare a unei mărci a Uniunii Europene tridimensionale – Forma unui recipient sferic – Motiv absolut de refuz – Lipsa caracterului distinctiv – Articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 [devenit articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001]”]

text:
               25.10.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 431/34

      Hotărârea Tribunalului din 8 septembrie 2021 – Eos Products/EUIPO (Forma unui recipient sferic)
      (Cauza T-489/20) (1)

      („Marcă a Uniunii Europene - Cerere de înregistrare a unei mărci a Uniunii Europene tridimensionale - Forma unui recipient sferic - Motiv absolut de refuz - Lipsa caracterului distinctiv - Articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 [devenit articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001]”)
      (2021/C 431/40)
      Limba de procedură: germana

         Părțile

         Reclamantă: Eos Products Sàrl (Luxemburg, Luxemburg) (reprezentant: S. Stolzenburg-Wiemer, avocată)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentanți: D. Walicka și M. Eberl, agenți)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a patra de recurs a EUIPO din 8 iunie 2020 (cauza R 2017/2019-4) privind o cerere de înregistrare a unui semn tridimensional constituit din forma unui recipient sferic ca marcă a Uniunii Europene

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Obligă Eos Products Sàrl la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 313, 21.9.2020.


title: Cauza T-493/20: Hotărârea Tribunalului din 8 septembrie 2021 – Sfera Joven/EUIPO – Koc (SFORA WEAR) [„Marcă a Uniunii Europene – Procedură de opoziție – Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene verbale SFORA WEAR – Mărcile Uniunii Europene figurative anterioare Sfera KIDS și Sfera – Motiv relativ de refuz – Lipsa riscului de confuzie – Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 [devenit articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001] – Dovada utilizării serioase a mărcii anterioare – Articolul 42 alineatele (2) și (3) din Regulamentul nr. 207/2009 [devenit articolul 47 alineatele (2) și (3) din Regulamentul 2017/1001]”]

text:
               25.10.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 431/35

      Hotărârea Tribunalului din 8 septembrie 2021 – Sfera Joven/EUIPO – Koc (SFORA WEAR)
      (Cauza T-493/20) (1)

      („Marcă a Uniunii Europene - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene verbale SFORA WEAR - Mărcile Uniunii Europene figurative anterioare Sfera KIDS și Sfera - Motiv relativ de refuz - Lipsa riscului de confuzie - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 [devenit articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001] - Dovada utilizării serioase a mărcii anterioare - Articolul 42 alineatele (2) și (3) din Regulamentul nr. 207/2009 [devenit articolul 47 alineatele (2) și (3) din Regulamentul 2017/1001]”)
      (2021/C 431/41)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Sfera Joven, SA (Madrid, Spania) (reprezentant: J. Rivas Zurdo, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentant: M. Capostagno, agent)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO: Andrzej Koc (Kobyłka, Polonia) (reprezentant: J. Aftyka, avocată)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva deciziei Camerei întâi de recurs a EUIPO din 15 mai 2020 (cauza R 2030/2019-1) privind o procedură de opoziție între Sfera Joven și Andrzej Koc

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Obligă Sfera Joven, SA la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 320, 28.9.2020.


title: Cauza T-555/20: Hotărârea Tribunalului din 8 septembrie 2021 – QB/BCE („Funcție publică – Personal al BCE – Raport de evaluare – Exercițiul de evaluare 2015 – Punerea în executare a Hotărârii Tribunalului – Articolul 266 TFUE – Obligația de imparțialitate – Ghid de evaluare a membrilor personalului BCE – Eroare vădită de apreciere – Răspundere”)

text:
               25.10.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 431/35

      Hotărârea Tribunalului din 8 septembrie 2021 – QB/BCE
      (Cauza T-555/20) (1)

      („Funcție publică - Personal al BCE - Raport de evaluare - Exercițiul de evaluare 2015 - Punerea în executare a Hotărârii Tribunalului - Articolul 266 TFUE - Obligația de imparțialitate - Ghid de evaluare a membrilor personalului BCE - Eroare vădită de apreciere - Răspundere”)
      (2021/C 431/42)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamant: QB (reprezentantă: L. Levi, avocată)

         Pârâtă: Banca Centrală Europeană (reprezentanți: B. Ehlers și F. Malfrère, agenți, asistați de B. Wägenbaur, avocat)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 270 TFUE și pe articolul 50a din Statutul Curții de Justiție a Uniunii Europene având ca obiect, pe de o parte, anularea raportului de evaluare a reclamantului pentru perioada de evaluare 2015 și, pe de altă parte, repararea prejudiciului moral pe care l-ar fi suferit din cauza acestui act

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  QB va suporta, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, și pe cele efectuate de Banca Centrală Europeană (BCE).

         (1)  JO C 359, 26.10.2020.


title: Cauza T-584/20: Hotărârea Tribunalului din 8 septembrie 2021 – Cara Therapeutics/EUIPO – Gebro Holding (KORSUVA) [„Marcă a Uniunii Europene – Procedură de opoziție – Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene verbale KORSUVA – Marca națională verbală anterioară AROSUVA – Motiv relativ de refuz – Risc de confuzie – Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001”]

text:
               25.10.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 431/36

      Hotărârea Tribunalului din 8 septembrie 2021 – Cara Therapeutics/EUIPO – Gebro Holding (KORSUVA)
      (Cauza T-584/20) (1)

      („Marcă a Uniunii Europene - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene verbale KORSUVA - Marca națională verbală anterioară AROSUVA - Motiv relativ de refuz - Risc de confuzie - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001”)
      (2021/C 431/43)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Cara Therapeutics, Inc. (Wilmington, Delaware, Statele Unite) (reprezentanți: J. Day, solicitor, și T. de Haan, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentanți: J. Ivanauskas și V. Ruzek, agenți)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO, intervenientă la Tribunal: Gebro Holding GmbH (Fieberbrunn, Austria) (reprezentant: M. Konzett, avocat)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva deciziei Camerei a patra de recurs a EUIPO din 3 iulie 2020 (cauza R 2450/2019-4) privind o procedură de opoziție între Gebro Holding și Cara Therapeutics

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Obligă Cara Therapeutic, Inc. la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 390, 16.11.2020.


title: Cauza T-10/21: Hotărârea Tribunalului din 8 septembrie 2021 – Griesbeck/Parlamentul („Drept instituțional – Norme privind cheltuielile și indemnizațiile deputaților în Parlament – Indemnizație pentru asistență parlamentară – Recuperarea sumelor plătite în mod nejustificat – Sarcina probei – Dreptul la apărare – Eroare de apreciere – Proporționalitate”)

text:
               25.10.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 431/37

      Hotărârea Tribunalului din 8 septembrie 2021 – Griesbeck/Parlamentul
      (Cauza T-10/21) (1)

      („Drept instituțional - Norme privind cheltuielile și indemnizațiile deputaților în Parlament - Indemnizație pentru asistență parlamentară - Recuperarea sumelor plătite în mod nejustificat - Sarcina probei - Dreptul la apărare - Eroare de apreciere - Proporționalitate”)
      (2021/C 431/44)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamantă: Nathalie Griesbeck (Ancy-sur-Moselle, Franța) (reprezentanți: J.-L. Teheux, J.-M. Rikkers și G. Selnet, avocați)

         Pârât: Parlamentul European (reprezentanți: N. Görlitz, T. Lazian și M. Ecker, agenți)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE prin care se urmărește anularea deciziei biroului Parlamentului din 5 octombrie 2020 de confirmare a deciziei chestorilor din 21 aprilie 2020 prin care se respinge reclamația îndreptată împotriva deciziei secretarului general al Parlamentului din 18 octombrie 2019 referitoare la recuperarea de la reclamantă a sumei de 111 872,18 euro plătite în mod nejustificat cu titlu de asistență parlamentară, a acestei decizii a secretarului general al Parlamentului și a notei de debit corespunzătoare din 24 octombrie 2019

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  O obligă pe doamna Nathalie Griesbeck să suporte, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, pe cele efectuate de Parlamentul European.

         (1)  JO C 72, 1.3.2021.


title: Cauza T-18/21: Ordonanța Tribunalului din 1 septembrie 2021 – Be Smart/Comisia („Ajutoare de stat – Plângere – Acțiune în constatarea abținerii de a acționa – Luare de poziție a Comisiei ulterior introducerii acțiunii și prin care se pune capăt abținerii de a acționa – Nepronunțare asupra fondului”)

text:
               25.10.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 431/37

      Ordonanța Tribunalului din 1 septembrie 2021 – Be Smart/Comisia
      (Cauza T-18/21) (1)

      („Ajutoare de stat - Plângere - Acțiune în constatarea abținerii de a acționa - Luare de poziție a Comisiei ulterior introducerii acțiunii și prin care se pune capăt abținerii de a acționa - Nepronunțare asupra fondului”)
      (2021/C 431/45)
      Limba de procedură: italiana

         Părțile

         Reclamantă: Be Smart Srl (Roma, Italia) (reprezentanți: F. Satta, G. Roberti, A. Romano și I. Perego, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: K. Blanck și F. Tomat, agenți)

         Obiectul

      Cerere formulată în temeiul articolului 265 TFUE și prin care se urmărește să se obțină constatarea abținerii nelegale a Comisiei de a lua poziție cu privire la plângerea prezentată de reclamantă la 15 octombrie 2014 privind pretinse măsuri de ajutoare de stat acordate de Republica Italiană consorțiului universitar Cineca.

         Dispozitivul

                  1)

                  Constată că nu mai este necesar să se pronunțe asupra fondului cauzei.

                  2)

                  Comisia Europeană va suporta propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de Be Smart Srl.

         (1)  JO C 79, 8.3.2021.


title: Cauza T-78/21: Acțiune introdusă la 24 august 2021 – PV/Comisia

text:
               25.10.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 431/38

      Acțiune introdusă la 24 august 2021 – PV/Comisia
      (Cauza T-78/21)
      (2021/C 431/46)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamant: PV (reprezentant: D. Birkenmaier, avocat)

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Concluziile

      Reclamantul solicită Tribunalului:

                  —

                  declararea prezentei cereri introductive ca admisibilă și fondată;

            în consecință,

                  —

                  anularea următoarelor decizii: respingerea cererii inițiale D/191/20 din 20 iulie 2020, respingerea reclamației R/458/20 din 29 ianuarie 2021, respingerea reclamației R/137/21 din 1 iulie 2021, precum și respingerea reclamației R/512/20 din 26 februarie 2021 sub toate aspectele lor pe baza principiului general de drept „fraus omnia corrompit”, a unui dol caracterizat sau a unei desființări a drepturilor sociale astfel cum se interzice la articolul 34 din cartă;

                  —

                  anularea respingerii reclamației R/512/20 din 26 februarie 2021, ca urmare a unei încălcări a articolului 41 alineatul (2) litera (a) din cartă;

                  —

                  acordarea următoarelor despăgubiri pe baza articolelor 268 și 340 TFUE:

                              —

                              dispunerea reparării prejudiciului moral de 10 000 de euro și a prejudiciului material de 47 221,02 euro care decurg din respingerea acestor decizii contestate și care sunt estimate la un total de 147 221,02 euro, sub rezerva reevaluării, și care trebuie majorate cu dobânzi moratorii și compensatorii calculate până la data plății efective;

                        în orice caz,

                  —

                  obligarea pârâtei la plata tuturor cheltuielilor de judecată, inclusiv a celor aferente asistenței juridice.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamantul invocă zece motive.

                  1.

                  Primul motiv, întemeiat pe încălcarea articolelor 1, 3 și 4 și a articolului 31 alineatul (1) din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene (denumită în continuare „carta”), precum și a articolului 1e alineatul (2) și a articolului 12a din Statutul funcționarilor Uniunii Europene (denumit în continuare „statutul”).

                  2.

                  Al doilea motiv, întemeiat pe încălcarea principiului general de drept „fraus omnia corrompit” și a articolului 41 alineatul (1) din cartă ca urmare a utilizării unei semnături false în decizia de eliminare a tuturor drepturilor la pensie ale reclamantului.

                  3.

                  Al treilea motiv, întemeiat pe culpa dolosivă și pe deturnarea de fonduri care au condus la o nouă încălcare a principiului „fraus omnia corrompit”.

                  4.

                  Al patrulea motiv, întemeiat pe o încălcare a articolelor 59 și 60 din statut, pe o încălcare a principiului legalității și a ordinii publice de către Oficiul pentru Administrarea și Plata Drepturilor Individuale (PMO) al Comisiei care nu ar avea competența de a elimina drepturile la pensie printr-o sancțiune arbitrară luată împotriva unei singure persoane.

                  5.

                  Al cincilea motiv întemeiat pe o încălcare caracterizată a articolului 34 din cartă cu o desființare a drepturilor sociale și pe o încălcare a articolului 77 din statut cu consecința eliminării drepturilor la pensie.

                  6.

                  Al șaselea motiv, întemeiat pe o încălcare a regulii de drept „non bis in idem” și a articolului 50 din cartă, precum și a articolului 9 alineatul (3) din anexa IX la statut.

                  7.

                  Al șaptelea motiv, întemeiat pe o încălcare caracterizată a articolului 41 alineatul (2) litera (a) din cartă și pe o încălcare a dreptului de a fi ascultat.

                  8.

                  Al optulea motiv, întemeiat pe o încălcare a principiului proporționalității, întrucât sancțiunea destituirii din funcție este sancțiunea cea mai severă prevăzută de statut și la care Comisia a adăugat, în plus, o eliminare pe viață a tuturor drepturilor la pensie.

                  9.

                  Al nouălea motiv, întemeiat pe un abuz de putere de către serviciile PMO, pentru motivul că decizia de reducere „pro tempore” a drepturilor la pensie nu poate fi luată decât de AIPN tripartită în cadrul unei proceduri disciplinare de destituire din funcție, în conformitate cu articolul 9 alineatul (1) litera (h) din anexa IX la statut.

                  10.

                  Al zecelea motiv întemeiat pe o încălcare a principiului egalității de tratament și a articolului 20 din cartă. Reclamantul susține că unui funcționar destituit din funcție pentru motive infinit mai grave decât cele de destituire a reclamantului i s-ar fi aplicat o sancțiune mai ușoară în ceea ce privește reținerile din pensia sa statutară.


title: Cauza T-410/21: Acțiune introdusă la 8 iulie 2021 — Ferriera Valsabbia și Valsabbia Investimenti/Comisia

text:
               25.10.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 431/39

      Acțiune introdusă la 8 iulie 2021 — Ferriera Valsabbia și Valsabbia Investimenti/Comisia
      (Cauza T-410/21)
      (2021/C 431/47)
      Limba de procedură: Italiana

         Părțile

         Reclamante: Ferriera Valsabbia SpA (Odolo, Italia), Valsabbia Investimenti SpA (Odolo) (reprezentanți: D. Fosselard, D. Slater și G. Carnazza, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Concluzii

      Reclamantele solicită Tribunalului:

                  —

                  i. obligarea Uniunii, reprezentată de Comisie, la plata unor dobânzi de întârziere pentru suma de 10 250 000 euro la rata stabilită de Banca Centrală Europeană (BCE) pentru principalele sale operațiuni de refinanțare, în vigoare în prima zi calendaristică a lunii scadenței, majorată cu trei puncte procentuale și jumătate, pentru perioada cuprinsă între 9 martie 2010 și 14 noiembrie 2017, după deducerea dobânzilor în valoare de 372 812,31 euro, deja încasate de reclamante, pentru o sumă care se ridică astfel la 3 174 389,74 EUR sau, cu titlu subsidiar, la plata unor dobânzi de întârziere calculate la rata dobânzii pe care o va considera adecvată;

                  —

                  ii. obligarea Uniunii, reprezentată de Comisie, la plata unor dobânzi de întârziere pentru suma solicitată la punctul (i) precedent, pentru perioada cuprinsă între 14 noiembrie 2017 și data plății efective, la rata stabilită de BCE pentru principalele sale operațiuni de refinanțare, în vigoare în prima zi calendaristică a lunii scadenței, majorată cu trei puncte procentuale și jumătate, sau, în subsidiar, la rata dobânzii pe care Tribunalul o va considera adecvată;

                  —

                  iii. cu titlu subsidiar în raport cu punctul (ii) precedent, obligarea Uniunii, reprezentată de Comisie, la plata unor dobânzi de întârziere pentru suma menționată la punctul (i) pentru perioada cuprinsă între 2 martie 2021 și data plății efective, la rata stabilită de BCE pentru principalele sale operațiuni de refinanțare, în vigoare în prima zi calendaristică a lunii scadenței, majorată cu trei puncte procentuale și jumătate sau, în subsidiar, la rata dobânzii pe care Tribunalul o va considera adecvată;

                  —

                  iv. în plus sau cu titlu subsidiar, anularea comunicării Comisiei din 30 aprilie 2021 Ref. Ares (2021) 2904093;

                  —

                  v. obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamantele invocă trei motive.

                  1.

                  Primul motiv, referitor la cererea de daune interese, întemeiat pe executarea eronată de către Comisie a Hotărârii din 21 septembrie 2017, Ferriera Valsabbia și alții/Comisia (86/15-P și C-87/15 P, EU:C:2017:717), cu încălcarea articolului 266 primul paragraf TFUE și a articolului 41 alineatul (3) din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene.
                  În această privință, se susține că Comisia nu a efectuat plata integrală a dobânzilor de întârziere aplicate sancțiunii rambursate în urma pronunțării hotărârii.

                  2.

                  Al doilea motiv, referitor la cererea de anulare, întemeiat pe încălcarea și aplicarea eronată a articolelor 266 și 296 TFUE. Încălcarea și aplicarea eronată ale articolului 46 din Statutul Curții de Justiție a Uniunii Europene. Nemotivarea scrisorii Comisiei din 30 aprilie 2021. Eroare de drept și eroare vădită de apreciere.
                  În această privință, se arată că scrisoarea prin care Comisia a refuzat să plătească reclamantelor dobânzile de întârziere este lipsită de o motivare adecvată și încalcă principiile în materia prescripției.

                  3.

                  Al treilea motiv, întemeiat pe încălcarea și aplicarea greșită ale articolului 266 TFUE și ale Regulamentului delegat (UE) nr. 1268/2012 (1).
                  În această privință, se arată că articolul 85a alineatul (2) din Regulamentul (CE, EURATOM) nr. 2342/2002 (2), invocat de Comisie în scrisoarea sa din 30 aprilie 2021, nu mai era în vigoare la momentul rambursării sancțiunii și, prin urmare, nu mai era aplicabil.

         (1)  Regulamentul delegat (UE) nr. 1268/2012 al Comisiei din 29 octombrie 2012 privind normele de aplicare a Regulamentului (UE, Euratom) nr. 966/2012 al Parlamentului European și al Consiliului privind normele financiare aplicabile bugetului general al Uniunii (JO 2012, L 362, p. 1).

         (2)  Regulamentul (CE, EURATOM) n.2342/2002 al Comisiei din 23 decembrie 2002 de stabilire a normelor de aplicare a Regulamentului (CE, Euratom) nr. 1605/2002 al Consiliului privind regulamentul financiar aplicabil bugetului general al Comunităților Europene (JO 2002, L 357, p. 1, Ediție specială, 01/vol. 4, p. 3).


title: Cauza T-413/21: Acțiune introdusă la 10 iulie 2021 – Feralpi/Comisia

text:
               25.10.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 431/40

      Acțiune introdusă la 10 iulie 2021 – Feralpi/Comisia
      (Cauza T-413/21)
      (2021/C 431/48)
      Limba de procedură: italiana

         Părțile

         Reclamantă: Feralpi Holding SpA (Brescia, Italia) (reprezentanți: G. Roberti și I. Perego, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  (i) în temeiul articolului 266 al doilea paragraf, al articolului 268 și al articolului 340 al doilea paragraf TFUE, obligarea Uniunii, reprezentată de Comisie, la repararea prejudiciului suferit de reclamantă ca urmare a neplății de către Comisie a dobânzilor de întârziere la cuantumul amenzii care trebuiau plătite în executarea, în temeiul articolului 266 TFUE, a hotărârii de anulare a Curții de Justiție din 21 septembrie 2017, C-85/15 P, care trebuie calculate după cum urmează:

                              (a)

                              un cuantum al dobânzilor de întârziere datorate pentru cuantumul de 10 250 000,00 euro al amenzii plătite provizoriu de reclamantă, pentru perioada cuprinsă între 4 martie 2010 și 26 octombrie 2017, stabilit pe baza ratei stabilite de Banca Centrală Europeană (BCE) pentru principalele sale operațiuni de refinanțare în vigoare la 1 martie 2010 (și anume un procent), majorat cu trei puncte procentuale și jumătate, după deducerea dobânzilor bancare deja încasate, în valoare de 3 204 301,82 euro, sau, cu titlu subsidiar, calculat pe baza ratei dobânzii pe care Tribunalul o va considera adecvată;

                              (b)

                              un cuantum al dobânzilor de întârziere pentru cuantumul prevăzut la litera (a), pentru perioada cuprinsă între 26 octombrie 2017 și data plății efective, sau cu titlu subsidiar între 16 martie 2021 și data plății efective, determinat pe baza ratei dobânzii vizate la litera (a) sau, cu titlu subsidiar, pe baza unei alte rate a dobânzii pe care Tribunalul o va considera adecvată;

                  —

                  (ii) în temeiul articolului 263 al doilea paragraf, anularea deciziei cuprinse în scrisoarea Comisiei, Direcția Generală Buget, din 30 aprilie 2021 (Ref. Ares (2021)2904279) de respingere a cererii de rambursare a dobânzilor menționate a Feralpi Holding SpA din 16 martie 2021;

                  —

                  (iii) obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii în despăgubire, reclamanta invocă un motiv unic, întemeiat pe faptul că Comisia este obligată, în temeiul răspunderii sale extracontractuale, în conformitate cu articolul 266 al doilea paragraf și cu articolul 340 al doilea paragraf TFUE, să îi plătească reclamantei o despăgubire în cuantum egal cu cuantumul dobânzilor de întârziere datorate pentru amenda care i-a fost rambursată în executarea, în temeiul articolului 266 TFUE, a hotărârii de anulare Curții de Justiție din 21 septembrie 2017, C-85/15 P, și pentru cuantumul dobânzilor de întârziere datorate pentru această sumă.
      În susținerea acțiunii în anulare, reclamanta invocă trei motive.

                  1.

                  Primul motiv, întemeiat pe nemotivare.

                              —

                              În această privință, se arată că din motivarea comunicării Direcției Generale Buget nu reies motivele care o determină să considere că acțiunea reclamantei era prescrisă.

                  2.

                  Al doilea motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 266 TFUE și a articolului 46 din Statutul Curții de Justiție.

                              —

                              În această privință, se arată că determinarea dies a quo de la care Direcția Generală Buget consideră că ar curge prescripția se întemeiază pe o interpretare eronată a articolului 266 TFUE și a articolului 46 din Statutul Curții de Justiție.

                  3.

                  Al treilea motiv, întemeiat pe încălcarea și aplicarea eronată ale articolului 266 TFUE, ale Regulamentului nr. 966/2012 (1) și ale Regulamentului nr. 1268/2012 (2).

                              —

                              În această privință, se arată că Direcția Generală Buget a făcut referire la o normă care nu mai era în vigoare și că dispozițiile relevante ale Regulamentului nr. 966/2012 și ale Regulamentului nr. 1268/2012 trebuie, în orice caz, să fie aplicate în conformitate cu articolul 266 TFUE și nu scutesc Comisia de obligația care decurge din acesta din urmă.

         (1)  Regulamentul (UE, Euratom) nr. 966/2012 al Parlamentului European și al Consiliului din 25 octombrie 2012 privind normele financiare aplicabile bugetului general al Uniunii și de abrogare a Regulamentului (CE, Euratom) Nr. 1605/2002 al Consiliului (JO 2012, L 298, p. 1).

         (2)  Regulamentul delegat (UE) nr. 1268/2012 al Comisiei din 29 octombrie 2012 privind normele de aplicare a Regulamentului (UE, Euratom) nr. 966/2012 al Parlamentului European și al Consiliului privind normele financiare aplicabile bugetului general al Uniunii (JO 2012, L 362, p. 1).


title: Cauza T-425/21: Acțiune introdusă la 10 iulie 2021 – eSlovensko Bratislava/Comisia

text:
               25.10.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 431/41

      Acțiune introdusă la 10 iulie 2021 – eSlovensko Bratislava/Comisia
      (Cauza T-425/21)
      (2021/C 431/49)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: eSlovensko Bratislava (Bratislava Staré Mesto, Slovacia) (reprezentant: B. Fridrich, avocat)

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea Deciziei de punere în aplicare C(2020)7415 final a Comisiei din 21 octombrie 2020 de modificare a Deciziei de punere în aplicare C(2018)6712 privind selectarea și acordarea subvențiilor în temeiul mecanismului pentru interconectare în Europa în domeniul telecomunicațiilor (anexa nr. 1), notificată eSlovensko Bratislava la 10 mai 2021 prin e-mail;

                  —

                  obligarea Comisiei la plata costurilor și a cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamanta invocă două motive.

                  1.

                  Primul motiv întemeiat pe pretinsa încălcare a unei norme fundamentale de procedură, pe excesul de putere, pe încălcarea tratatelor sau a oricărei norme de drept referitoare la aplicarea lor sau pe abuzul de putere, în special pe o analiză juridică inadecvată a situației de fapt și a constatărilor (încălcarea dreptului la o bună administrare, abuzul de putere, încălcarea principiului proporționalității, a principiului securității juridice, a normei de drept, a principiului protecției încrederii legitime și analiza juridică inadecvată a situației de fapt și a constatărilor în procesul de selecție și de acordare a subvențiilor în temeiul în temeiul mecanismului pentru interconectare în Europa 2018-1 CEF Telecom, cererea de ofertă CEF-TC- 2018-1, în special acțiunea nr. 2018-SK-IA-0019 Slovak Safer Internet Centre V depusă de eSlovensko Bratislava).

                  2.

                  Al doilea motiv întemeiat pe susținerea că Comisia ar fi trebuit să fie obligată la plata costurilor și a cheltuielilor de judecată în conformitate cu argumentele sus-menționate și cu pretinsul caracter arbitrar al deciziei contestate a Comisiei.


title: Cauza T-436/21: Acțiune introdusă la 16 iulie 2021 – Veen/Europol

text:
               25.10.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 431/42

      Acțiune introdusă la 16 iulie 2021 – Veen/Europol
      (Cauza T-436/21)
      (2021/C 431/50)
      Limba de procedură: slovaca

         Părțile

         Reclamant: Leon Leonard Johan Veen (Oss, Țările de Jos) (reprezentant: T. Lysina, avocat)

         Pârâtă: Agenția Uniunii Europene pentru Cooperare în Materie de Aplicare a Legii (Europol)

         Concluziile

      Reclamantul solicită Tribunalului:

                  —

                  obligarea Uniunii Europene, reprezentată de Agenția Uniunii Europene pentru Cooperare în Materie de Aplicare a Legii (Europol), la plata către reclamant a sumei de 50 000 de euro,

                  —

                  obligarea pârâtei la suportarea cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii în răspundere extracontractuală introdusă în temeiul articolelor 268 și 340 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene și al articolului 50 alineatul (1) din Regulamentul (UE) 2016/794 (1) al Parlamentului European și al Consiliului, reclamantul invocă un motiv unic, întemeiat pe tratamentul ilegal al datelor sale cu caracter personal de către pârâtă.
      În cadrul motivului său, reclamantul arată că pârâta a depus la dosarul de urmărire penală, cu titlu de probă în procedura penală desfășurată în privința sa în Republica Slovacă, un raport al pârâtei care conține informații negative, false și nesusținute prin elemente de probă, referitoare la reclamant, aspect care a dat naștere faptei prejudiciabile. Reclamantul susține că acest comportament a adus atingere onoarei și reputației sale, precum și dreptului său la viață familială. Ca urmare a faptei prejudiciabile, reclamantul a suferit un prejudiciu moral pe care îl estimează la 50 000 de euro.

         (1)  Regulamentul din 11 mai 2016 privind Agenția Uniunii Europene pentru Cooperare în Materie de Aplicare a Legii (Europol) și de înlocuire și de abrogare a Deciziilor 2009/371/JAI, 2009/934/JAI, 2009/935/JAI, 2009/936/JAI și 2009/968/JAI ale Consiliului (JO 2016, L 135, p. 53).


title: Cauza T-509/21: Acțiune introdusă la 18 august 2021 – IMG/Comisia

text:
               25.10.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 431/43

      Acțiune introdusă la 18 august 2021 – IMG/Comisia
      (Cauza T-509/21)
      (2021/C 431/51)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamant: International Management Group (IMG) (Bruxelles, Belgia) (reprezentanți: L. Levi și J.-Y. de Cara, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Concluziile

      Reclamantul solicită Tribunalului:

                  —

                  declararea prezentei acțiuni ca fiind admisibilă și întemeiată;
                  prin urmare

                  —

                  anularea Deciziei Comisiei din 8 iunie 2021 adoptate în temeiul executării Hotărârii Curții din 31 ianuarie 2019 (cauzele C-183/17 P și C-184/17 P) potrivit căreia reclamantul nu este eligibil pentru execuția fondurilor Uniunii potrivit modalităților de execuție indirectă aplicabile organizațiilor internaționale în cadrul normelor financiare aplicabile Uniunii;

                  —

                  obligarea pârâtei la repararea prejudiciului material și moral;

                  —

                  obligarea pârâtei la plata tuturor cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamantul invocă cinci motive.

                  1.

                  Primul motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 266 TFUE. Reclamantul invocă în această privință o încălcare a autorității de lucru judecat a Hotărârii Curții din 31 ianuarie 2019.

                  2.

                  Al doilea motiv, întemeiat pe încălcarea principiului bunei administrări și a obligației de diligență din cauza unei încălcări a articolului 41 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene.

                  3.

                  Al treilea motiv, întemeiat pe încălcarea principiului securității juridice.

                  4.

                  Al patrulea motiv, întemeiat pe faptul că decizia ar fi, în opinia reclamantului, afectată de erori de drept și de erori vădite de apreciere.

                  5.

                  Al cincilea motiv, întemeiat pe încălcarea termenului rezonabil.


title: Cauza T-514/21: Acțiune introdusă la 21 august 2021 – Associazione „Terra Mia Amici No Tap”/BEI

text:
               25.10.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 431/43

      Acțiune introdusă la 21 august 2021 – Associazione „Terra Mia Amici No Tap”/BEI
      (Cauza T-514/21)
      (2021/C 431/52)
      Limba de procedură: italiana

         Părțile

         Reclamantă: Associazione „Terra Mia Amici No Tap” (Melendugno, Italia) (reprezentant: A. Calò, avocat)

         Pârâtă: Banca Europeană de Investiții

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  constatarea și declararea faptului că Banca Europeană de Investiții (BEI) a omis în mod culpabil să răspundă la cererea de revizuire prezentată de asociația reclamantă;

                  —

                  obligarea Băncii Europene de Investiții să emită o decizie de revocare a finanțării acordate în favoarea TAP AG;

                  —

                  obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii sale, reclamanta invocă trei motive.

                  1.

                  Primul motiv întemeiat pe încălcarea Convenției de la Arhus (1) și a Regulamentului (CE) n. 1367/2006 din 6 septembrie 2006 (2) („Regulamentul Arhus”)

                              —

                              În acest sens, se pretinde că, în conformitate cu articolul 10 alineatul (1) din Regulamentul Aarhus, „[o]rice organizație non-guvernamentală care îndeplinește criteriile stabilite la articolul 11 este îndreptățită să introducă o cerere de reexaminare internă la instituția sau organismul comunitar care adoptă un act administrativ în temeiul dreptului mediului sau care, în cazul unei pretinse omisiuni administrative, ar fi trebuit să adopte un astfel de act”. În speță, BEI ar fi trebuit să răspundă în condițiile prevăzute la articolul 10 din regulamentul menționat, ceea ce a omis să facă.

                  2.

                  Al doilea motiv întemeiat pe încălcarea punctului 36 din EIB Statement of Environmental and Social Principles and Standards del 2009 [Declarația BEI privind principiile și standardele sociale și de mediu (2009)].

                              —

                              În această privință, se afirmă că, în special, articolul 36 stabilește că BEI impune ca toate proiectele pe care le finanțează să respecte cel puțin:

                                          —

                                          legislația națională de mediu aplicabilă;

                                          —

                                          legislația de mediu a Uniunii Europene aplicabilă, în special Directiva privind evaluarea impactului asupra mediului (EIM) și directivele privind protecția mediului natural, precum și directivele sectoriale și directivele „transversale”;

                              —

                              principiile și normele convențiilor internaționale relevante privind mediul încorporate în dreptul Uniunii Europene.
                              În opinia reclamantei, niciunul dintre punctele precedente nu a fost respectat în speță.
                              Aceasta consideră acreditate următoarele încălcări:

                                          a.

                                             Legislația de mediu a Uniunii Europene și în special:

                                                      a.I

                                                      Considerentul (36) al Regulamentului (UE) 347/2013 (3) coroborat cu articolul 4 și cu articolul 14 din acesta (lipsa analizei costurilor și profitului);

                                                      a.II

                                                      Considerentul (31) al Regulamentului (UE) 347/2013 coroborat cu articolul 5 alineatul (1) și cu anexa IV nota 1 din Directiva 2011/92/UE (4) (efecte cumulative externe);

                                                      a.III

                                                      Considerentul (31) al Regulamentului (UE) 347/2013 coroborat cu articolul 5 alineatul (1) și cu anexa IV nota 1 din Directiva 2011/92/UE (efecte cumulative externe) – Interzicerea „Salami Slicing” (tactică de fragmentare);

                                                      a.IV

                                                      Articolul 2 alineatul (1) din Directiva 2011/92/UE și articolul 6 alineatele (3) și (4) din Directiva privind habitatele;

                                                      a.V

                                                      Articolul 4 alineatul (4) din Directiva 2009/147 (5), Directiva privind păsările;

                                                      a.VI

                                                      Considerentul (30) al Regulamentului 1367/2006 și articolul 9 din acesta, coroborate cu articolul 6 din Directiva EIM (transparență și participare);

                                                      a.VII

                                                      Considerentul (28) și articolul 7 din Regulamentul (UE) 347/2013 (legislația privind habitatele);

                                                      a.VIII

                                                      Încălcarea articolului 191 alineatul (1) TFUE, luată în considerare împreună cu nerespectarea Declarației BEI privind principiile și standardele sociale și de mediu, aprobată de Consiliul de administrație la 3 februarie 2009.

                                          b.

                                             Legislația italiană, și în special:

                                                      b.I

                                                      Decretul legislativ 42/2004 pentru aplicarea Convenției privind peisajul, articolul 26.

                                                      b.II

                                                      Decretul legislativ 42/2004 pentru aplicarea Convenției privind peisajul, articolul 146;

                                                      b.III

                                                      Articolul 14 ter din Legea nr. 241 din 7 august 1990 privind reuniunea serviciilor;

                                                      b.IV

                                                      Norma A57 din Decretul ministerial de compatibilitate ambientală 223/14;

                                                      b.V

                                                      Decretul legislativ 152/06 (lipsa sancțiunilor);

                                                      b.VI

                                                      Articolul 452 quater din Codul penal (dezastru ambiental).

                  3.

                  Al treilea motiv întemeiat pe încălcarea Regulamentului nr. 347/2013 al Parlamentului European și al Consiliului, din 17 aprilie 2013.

                              —

                              În această privință, se pretinde că niciodată nu a fost efectuată o analiză adecvată a costurilor și a profitului.

         (1)  Convenția privind accesul la informații, participarea publicului la luarea deciziilor și accesul la justiție în probleme de mediu (JO 2005, L 124, p. 4, Ediție specială, 15/vol. 14, p. 204).

         (2)  Regulamentul (CE) nr. 1367/2006 al Parlamentului European și al Consiliului din 6 septembrie 2006 privind aplicarea, pentru instituțiile și organismele comunitare, a dispozițiilor Convenției de la Aarhus privind accesul la informație, participarea publicului la luarea deciziilor și accesul la justiție în domeniul mediului (JO 2006, L 264, p. 13, Ediție specială, 15/vol. 17, p. 126).

         (3)  Regulamentul (UE) nr. 347/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 17 aprilie 2013 privind liniile directoare pentru infrastructurile energetice transeuropene, de abrogare a Deciziei nr. 1364/2006/CE și de modificare a Regulamentelor (CE) nr. 713/2009, (CE) nr. 714/2009 și (CE) nr. 715/2009 (JO 2013, L 115, p. 39).

         (4)  Directiva 2011/92/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 13 decembrie 2011 privind evaluarea efectelor anumitor proiecte publice și private asupra mediului (JO 2012, L 26, p. 1).

         (5)  Directiva 2009/147/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 30 noiembrie 2009 privind conservarea păsărilor sălbatice (JO 2010, L 20, p. 7).


title: Cauza T-518/21: Acțiune introdusă la 24 august 2021 – European Paper Packaging Alliance/Comisia

text:
               25.10.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 431/45

      Acțiune introdusă la 24 august 2021 – European Paper Packaging Alliance/Comisia
      (Cauza T-518/21)
      (2021/C 431/53)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: European Paper Packaging Alliance (Haga, Țările de Jos) (reprezentanți: F. Di Gianni, A. Scalini și F. Pili, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea secțiunilor 2.1.2 și 2.2.1 precum și a tabelelor 4-2 și 4-8 din Orientările Comisiei privind produsele din plastic de unică folosință în conformitate cu Directiva (UE) 2019/904 (1) a Parlamentului European și a Consiliului privind reducerea impactului anumitor produse din plastic asupra mediului (2) în măsura în care acestea se referă la produse din hârtie acoperită cu material polimeric;

                  —

                  declararea, în subsidiar, a faptului că articolul 3 punctul 2 din Directiva (UE) 2019/904 este nelegal în măsura în care include produsele din hârtie acoperită cu material polimeric în definiția „produs din plastic de unică folosință”;

                  —

                  obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamanta invocă trei motive și două excepții de nelegalitate.

                  1.

                  Primul motiv întemeiat pe faptul că orientările pârâtei încalcă textul Directivei (UE) 2019/904 în măsura în care includ produsele din hârtie acoperită cu material polimeric în domeniul de aplicare al acestei directivei, printr-o interpretare eronată a expresiei „componentă structurală principală” prevăzută la articolul 3 punctul 1 din directiva menționată.

                  2.

                  Al doilea motiv întemeiat pe faptul că includerea produselor din hârtie acoperită cu material polimeric în domeniul de aplicare al Directivei (UE) 2019/904 este contrară obiectivelor directivei și încalcă principiul proporționalității.

                  3.

                  Al treilea motiv întemeiat pe faptul că pârâta și-a depășit competența prin adoptarea orientărilor contestate și a intrat în sfera competențelor legiuitorului Uniunii.

                  4.

                  Prima excepție de nelegalitate întemeiată pe faptul că articolul 3 punctul 2 din Directiva (UE) 2019/904 este nelegal în măsura în care determină aplicarea directivei menționate în privința produselor de hârtie acoperită cu material polimeric. Se afirmă de asemenea că această dispoziție este nelegală în măsura în care nu prevede un criteriu pentru a determina dacă un produs este sau nu parțial din plastic. În plus, se susține că dispoziția menționată încalcă principiile egalității și nediscriminării.

                  5.

                  A doua excepție de nelegalitate întemeiată pe faptul că aplicarea Directivei (UE) 2019/904 și, în special, a măsurilor restrictive prevăzute de aceasta pentru produsele din hârtie acoperită cu material polimeric, constituie o limitare nejustificată a libertății de a desfășura o activitate comercială și a dreptului de proprietate, consacrate la articolele 16 și respectiv 17 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene.

         (1)  Directiva (UE) 2019/904 a Parlamentului European și a Consiliului din 5 iunie 2019 privind reducerea impactului anumitor produse din plastic asupra mediului (OJ 2019 L 155, p. 1).

         (2)  OJ 2021 C 216, p. 1-46.


title: Cauza T-525/21: Acțiune introdusă la 27 august 2021 – E. Breuninger/Comisia

text:
               25.10.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 431/46

      Acțiune introdusă la 27 august 2021 – E. Breuninger/Comisia
      (Cauza T-525/21)
      (2021/C 431/54)
      Limba de procedură: germana

         Părțile

         Reclamantă: E. Breuninger GmbH & Co. (Stuttgart, Germania) (reprezentant: M. Vetter, avocat)

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei pârâtei din 28 mai 2021 (ajutor de stat SA.62784) în temeiul articolului 264 primul paragraf TFUE;

                  —

                  obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamanta invocă două motive.

                  1.

                  Primul motiv întemeiat pe o eroare vădită de apreciere
                  Potrivit reclamantei, pârâta a săvârșit o eroare vădită de apreciere constatând, prin decizia atacată, că schema de ajutoare germană „Allgemeine Bundesregelung Schadensausgleich, COVID-19” („Regimul federal general de despăgubire, COVID-19) este compatibil cu articolul 107 alineatul (2) litera (b) TFUE. Decizia de a rezerva, pentru întreprinderile care au mai multe domenii de activitate, dreptul de a solicita un ajutor acelora dintre ele care realizează cel puțin 80 % din cifra lor de afaceri din activități direct afectate de carantină, este arbitrară, iar autorizarea schemei de ajutoare este disproporționată. Pragul de 80 % suprimă fără un motiv obiectiv legătura de cauzalitate între ordinele de închidere și prejudiciul care a rezultat din aceasta pentru întreprinderile care au mai multe domenii de activitate, dat fiind că acestea, deși au fost afectate direct și într-o măsură semnificativă de măsurile statale, ar putea fi private de absolut orice despăgubire. Aceasta determină o denaturare a concurenței atât în raport cu concurenții în domeniile de activitate afectate de COVID-19, cât și în raport cu concurenții din domeniile de activitate neafectate de COVID-19.

                  2.

                  Al doilea motiv întemeiat pe încălcarea drepturilor procedurale prevăzute la articolul 108 alineatul (2) TFUE
                  Decizia pârâtei se întemeiază pe o examinare și o motivare lacunare. Pârâta nu a acordat reclamantei nicio posibilitate de a-și exprima rezervele, în cursul procedurii prealabile de examinare, în ceea ce privește compatibilitatea schemei de ajutoare cu piața internă. În plus, pârâta nu și-a motivat decizia de autorizare.


title: Cauza T-534/21: Acțiune introdusă la 1 septembrie 2021 – VP/Cedefop

text:
               25.10.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 431/47

      Acțiune introdusă la 1 septembrie 2021 – VP/Cedefop
      (Cauza T-534/21)
      (2021/C 431/55)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamant: VP (reprezentant: L. Levi, avocat)

         Pârât: Centrul European pentru Dezvoltarea Formării Profesionale

         Concluziile

      Reclamantul solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei pârâtului de a nu pune în aplicare punctele 1 și 2 din dispozitivul Hotărârii Tribunalului din 16 decembrie 2020, VP/Cedefop (T-187/18);

                  —

                  anularea deciziei aferente de a nu reînnoi contractul reclamantului pe o perioadă nedeterminată cu efect retroactiv;

                  —

                  obligarea la repararea prejudiciului moral suferit de reclamant, evaluat ex aequo et bono la cincizeci de mii de euro;

                  —

                  obligarea la repararea prejudiciului material suferit de reclamant, corespunzător cheltuielilor aferente procedurii precontencioase necesare începând de la data hotărârii pronunțate în cauza T-187/18, VP/Cedefop; și

                  —

                  obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamantul invocă patru motive.

                  1.

                  Primul motiv întemeiat pe faptul că decizia pârâtului de a nu pune în aplicare punctele 1 și 2 din dispozitivul Hotărârii din 16 decembrie 2020, VP/Cedefop (T-187/18) și, în consecință, de a nu reînnoi contractul reclamantului este afectată de încălcarea obligației de motivare.

                  2.

                  Al doilea motiv întemeiat pe faptul că pârâtul nu și-a respectat obligația de diligență.

                  3.

                  Al treilea motiv întemeiat pe faptul că pârâtul a încălcat principiile egalității de tratament și protecției încrederii legitime.

                  4.

                  Al patrulea motiv întemeiat pe faptul că pârâtul a săvârșit un abuz de putere.


title: Cauza T-535/21: Acțiune introdusă la 31 august 2021 – Tinnus Enterprises/EUIPO – Mystic Products (Fluid distribution equipment)

text:
               25.10.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 431/48

      Acțiune introdusă la 31 august 2021 – Tinnus Enterprises/EUIPO – Mystic Products (Fluid distribution equipment)
      (Cauza T-535/21)
      (2021/C 431/56)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Tinnus Enterprises LLC (Plano, Texas, Statele Unite) (reprezentant: T. Wuttke, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Mystic Products Import & Export, SL (Badalona, Spania)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Titularul desenului sau modelului industrial în litigiu: reclamanta în fața Tribunalului

         Desenul sau modelul industrial în litigiu: desenul sau modelul industrial comunitar nr. 1 431 829-0009

         Decizia atacată: Decizia Camerei a treia de recurs a EUIPO din 16 iunie 2021 în cauza R 1004/2018-3

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                  modificarea deciziei atacate în sensul:

                              —

                              admiterii acțiunii reclamantei:

                              —

                              respingerii în totalitate a cererii ICD 10 297 de declarare a nulității desenului sau modelului industrial contestat, formulată de persoana care solicită declararea nulității;

                              —

                              obligării persoanei care solicită declararea nulității să suporte cheltuielile efectuate de reclamantă în fața camerei de recurs și a diviziei de anulare;

                  —

                  obligarea persoanei care solicită declararea nulității la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele invocate

                  —

                  încălcarea principiilor enunțate în Hotărârea din 24 martie 2021, Lego/EUIPO – Delta Sport Handelskontor (Bloc de construcție dintr-un set joc de construcție) (T-515/19, nepublicată, EU:T:2021:155).

                  —

                  încălcarea principiilor enunțate în Hotărârea din 8 martie 2018, DOCERAM (C-395/16, EU:C:2018:172).

                  —

                  încălcarea articolului 8 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 6/2002 al Consiliului.

                  —

                  interpretarea eronată a cererii de brevet EP 3 005 948 A2 și a depozitului multiplu de desene sau modele industriale al reclamantei nr. 1 431 829-0001-0010.


title: Cauza T-538/21: Acțiune introdusă la 2 septembrie 2021 – PBL și WA/Comisia

text:
               25.10.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 431/49

      Acțiune introdusă la 2 septembrie 2021 – PBL și WA/Comisia
      (Cauza T-538/21)
      (2021/C 431/57)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamanți: Penya Barça Lyon: Plus que des supporters (PBL) (Bron, Franța) și WA (reprezentant: J. Branco, avocat)

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Concluziile

      Reclamanții solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei Direcției Generale Concurență a Comisiei Europene din 1 septembrie 2021 – COMP.C.4/AH/mdr 2021(092342);

                  —

                  obligarea Comisiei Europene:

                              —

                              să facă uz de prerogativele sale în temeiul articolului 116 paragraful 1 TFUE prin obligarea Fédération française de Football (Federația franceză de fotbal) să înceteze imediat orice denaturare a concurenței și să se conformeze Regulamentului UEFA privind acordarea licențelor de club și corectitudinea în domeniul financiar;

                              —

                              să inițieze o procedură privind încălcarea articolelor 107 și 108 TFUE și a articolului 12 din Regulamentul de procedură 2015/1589 al Consiliului din 13 iulie 2015 împotriva Franței pentru ajutorul de stat ilegal acordat Paris Saint-Germain și să sesizeze, în consecință, Curtea de Justiție a Uniunii Europene;

                  —

                  precum și obligarea Comisiei să adopte, în temeiul articolului 13 din Regulamentul de procedură 2015/1589 al Consiliului din 13 iulie 2015, măsuri provizorii împotriva Franței prin care se urmărește încetarea prejudiciului cauzat reclamanților, prin obligarea acesteia să suspende deciziile normative următoare care creează o denaturare „neloială” a concurenței prin intermediul unui ajutor de stat ce creează un avantaj selectiv care afectează concurența și schimburile comerciale intra-Uniune în cadrul pieței unice a Uniunii Europene:

                              —

                              deliberările din 12 și 14 decembrie 2019 ale Adunărilor Generale și Federale ale Ligii de fotbal profesionist, precum și deliberarea din 10 decembrie 2020 a Adunării Generale a Ligii de fotbal profesionist, adoptate în numele Federației franceze de fotbal în exercitarea prerogativelor sale de putere publică;

                              —

                              decizia din 25 iunie 2021 prin care Comisia de control a cluburilor profesioniste din cadrul Direcției naționale de control al gestiunii LFP nu a luat nicio măsură administrativă împotriva PSG;

                              —

                              decizia Ligii de fotbal profesionist – nepublicată – prin care aceasta a omologat contractul semnat între M. Lionel Messi și Paris Saint-Germain.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii împotriva deciziei COMP.C.4/AH/mdr 2021(092342) a Comisiei Europene din 1 septembrie 2021 prin care reclamanților li se refuză calitatea de părți interesate în sensul articolului 24 alineatul (2) din Regulamentul 2015/1589 (1), reclamanții invocă cinci motive.

                  1.

                  Primul motiv se întemeiază pe interesul reclamanților de a exercita acțiunea în prezenta procedură. Reclamanții reproșează Comisiei că nu ține seama de faptul că primul reclamant est membru („socio”) al Futbol Club Barcelona (denumit în continuare „FC Barcelona”) și că, în această calitate, el are dreptul de a depune o plângere care denunță un ajutor pretins ilegal.

                  2.

                  Al doilea motiv se întemeiază pe sesizarea prevăzută la articolul 116 TFUE. Reclamanții susțin printre altele în această privință că nu există în speță o disparitate între dispozițiile statelor membre care denaturează condițiile de concurență pe piața internă. Potrivit reclamanților, faptul că Liga de fotbal profesionist spaniolă impune, contrar Ligii de fotbal profesionist franceze, respectarea unei proporții între salarii și venituri eligibile de 70 % constituie o astfel de denaturare care penalizează, în practică, FC Barcelona.

                  3.

                  Al treilea motiv se întemeiază pe articolul 13 din Regulamentul 2015/1589. Reclamanții invocă prin acest motiv necesitatea de a obliga Franța să suspende ajutoarele și măsurile susceptibile să constituie ajutor de stat ilegal care nu este notificat cluburilor de fotbal profesionist prezente pe teritoriul său.

                  4.

                  Al patrulea motiv se întemeiază pe criteriile adoptate de Comisia Europeană și de Curtea de Justiție a Uniunii Europene pentru a defini ajutoarele de stat și aplicabilitatea în speță a articolului 108 TFUE.

                  5.

                  Al cincilea motiv se întemeiază pe urgența situației care justifică depunerea de către reclamanți a unei cereri de aplicare a procedurii accelerate și a unei cereri de măsuri provizorii.

         (1)  Regulamentul (UE) 2015/1589 al Consiliului din 13 iulie 2015 de stabilire a normelor de aplicare a articolului 108 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (JO 2015, L 248, p. 9).


title: Cauza T-540/21: Acțiune introdusă la 2 septembrie 2021 – Vivostore/EUIPO – Linda (VIVO LIFE)

text:
               25.10.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 431/50

      Acțiune introdusă la 2 septembrie 2021 – Vivostore/EUIPO – Linda (VIVO LIFE)
      (Cauza T-540/21)
      (2021/C 431/58)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: germana

         Părțile

         Reclamantă: Vivostore Ltd (Winscombe, Regatul Unit) (reprezentant: T. Urek, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Linda AG (Köln, Germania)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Solicitantul mărcii în litigiu: cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

         Marca în litigiu: înregistrarea internațională mărcii Uniunii Europene „figurativă care cuprinde elementele verbale VIVO LIFE – cererea de înregistrare nr. 18 049 468

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție

         Decizia atacată: Decizia Camerei a doua de recurs a EUIPO din 6 iulie 2021 în cauza R 1587/2020-2

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea sau modificarea deciziei atacate și confirmarea deciziei diviziei de opoziție a EUIPO din 16 iulie 2020 în cauza R 1587/2020-2;

                  —

                  obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivul invocat

                  —

                  încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.


title: Cauza T-545/21: Acțiune introdusă la 2 septembrie 2021 – Tinnus Enterprises/ EUIPO – Mystic Products (Fluid distribution equipment)

text:
               25.10.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 431/51

      Acțiune introdusă la 2 septembrie 2021 – Tinnus Enterprises/ EUIPO – Mystic Products (Fluid distribution equipment)
      (Cauza T-545/21)
      (2021/C 431/59)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Tinnus Enterprises LLC (Plano, Texas, Statele Unite) (reprezentant: T. Wuttke, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Mystic Products Import & Export, SL (Badalona, Spania)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Titularul desenului sau modelului industrial în litigiu: reclamanta în fața Tribunalului

         Desenul sau modelul industrial în litigiu: desenul sau modelul industrial comunitar nr. 1 431 829-0004

         Decizia atacată: Decizia Camerei a treia de recurs a EUIPO din 16 iunie 2021 în cauza R 1011/2018-3

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                  modificarea deciziei atacate în sensul:

                              —

                              admiterii acțiunii reclamantei:

                              —

                              respingerii în totalitate a cererii ICD 10 306 de declarare a nulității desenului sau modelului industrial contestat, formulată de persoana care solicită declararea nulității;

                              —

                              obligării persoanei care solicită declararea nulității să suporte cheltuielile efectuate de reclamantă în fața camerei de recurs și a diviziei de anulare;

                  —

                  obligarea persoanei care solicită declararea nulității la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele invocate

                  —

                  încălcarea principiilor enunțate în Hotărârea din 24 martie 2021, Lego/EUIPO – Delta Sport Handelskontor (Bloc de construcție dintr-un set joc de construcție) (T-515/19, nepublicată, EU:T:2021:155).

                  —

                  încălcarea principiilor enunțate în Hotărârea din 8 martie 2018, DOCERAM (C-395/16, EU:C:2018:172).

                  —

                  încălcarea articolului 8 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 6/2002 al Consiliului.

                  —

                  interpretarea eronată a cererii de brevet EP 3 005 948 A2 și a depozitului multiplu de desene sau modele industriale al reclamantei nr. 1 431 829-0001-0010.


title: Cauza T-550/21: Acțiune introdusă la 6 septembrie 2021 – Kalypso Media Group/EUIPO (COMMANDOS)

text:
               25.10.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 431/51

      Acțiune introdusă la 6 septembrie 2021 – Kalypso Media Group/EUIPO (COMMANDOS)
      (Cauza T-550/21)
      (2021/C 431/60)
      Limba de procedură: germana

         Părțile

         Reclamantă: Kalypso Media Group GmbH (Worms, Germania) (reprezentant: T. Boddien, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Marca în litigiu: înregistrarea mărcii verbale a Uniunii Europene „COMMANDOS”- cererea de înregistrare nr. 18 062 634

         Decizia atacată: Decizia Camerei a doua de recurs a EUIPO din 6 iulie 2021 în cauza R 1864/2020-2

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                  obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele invocate

                  —

                  încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului;

                  —

                  încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.


title: Cauza T-552/21: Acțiune introdusă la 6 septembrie 2021 – Worldwide Brands/EUIPO – Guangyu Wan (CAMEL)

text:
               25.10.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 431/52

      Acțiune introdusă la 6 septembrie 2021 – Worldwide Brands/EUIPO – Guangyu Wan (CAMEL)
      (Cauza T-552/21)
      (2021/C 431/61)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Worldwide Brands, Inc. Zweigniederlassung Deutschland (Köln, Germania) (reprezentanți: R. Ahijón Lana și J. Gracia Albero, avocați)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Eric Guangyu Wan (Vancouver, British Columbia, Canada)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Titularul mărcii în litigiu: cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

         Marca în litigiu: marca Uniunii Europene verbală „CAMEL” – marca Uniunii Europene nr. 1 015 593

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de declarare a nulității

         Decizia atacată: Decizia Camerei întâi de recurs a EUIPO din 5 iulie 2021 în cauza R 1548/2020-1

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea în parte a deciziei atacate, în măsura în care a admis calea de atac formulată de cealaltă parte care s-a aflat pe rolul camerei de recurs și a respins cererea privind decăderea din drepturile asupra mărcii pentru produsele „cămăși”;

                  —

                  obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată aferente prezentei proceduri, precum și a celor efectuate în procedurile în fața diviziei de anulare și în fața Camerei întâi de recurs..

         Motivele invocate

                  —

                  încălcarea articolului 95 alineatul (2) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului coroborat cu articolul 27 alineatul (4) din Regulamentul delegat (UE) 2018/625 al Comisiei;

                  —

                  încălcarea articolului 58 alineatul (1) litera (a) coroborat cu articolul 18 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.


title: Cauza T-555/21: Acțiune introdusă la 6 septembrie 2021 – Tinnus Enterprises/EUIPO – Mystic Products (Fluid distribution equipment)

text:
               25.10.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 431/53

      Acțiune introdusă la 6 septembrie 2021 – Tinnus Enterprises/EUIPO – Mystic Products (Fluid distribution equipment)
      (Cauza T-555/21)
      (2021/C 431/62)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Tinnus Enterprises LLC (Plano, Texas, Statele Unite) (reprezentant: T. Wuttke, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Mystic Products Import & Export, SL (Badalona, Spania)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Titularul desenului sau modelului industrial în litigiu: reclamanta în fața Tribunalului

         Desenul sau modelul industrial în litigiu: desenul sau modelul industrial comunitar nr. 1 431 829-0003

         Decizia atacată: Decizia Camerei a treia de recurs a EUIPO din 16 iunie 2021 în cauza R 1007/2018-3

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                  modificarea deciziei atacate în sensul:

                              —

                              admiterii acțiunii reclamantei:

                              —

                              respingerii în totalitate a cererii ICD 10 300 de declarare a nulității desenului sau modelului industrial contestat, formulată de persoana care solicită declararea nulității;

                              —

                              obligării persoanei care solicită declararea nulității să suporte cheltuielile efectuate de reclamantă în fața camerei de recurs și a diviziei de anulare;

                  —

                  obligarea persoanei care solicită declararea nulității la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele invocate

                  —

                  încălcarea principiilor enunțate în Hotărârea din 24 martie 2021, Lego/EUIPO – Delta Sport Handelskontor (Bloc de construcție dintr-un set joc de construcție) (T-515/19, nepublicată, EU:T:2021:155).

                  —

                  încălcarea principiilor enunțate în Hotărârea din 8 martie 2018, DOCERAM (C-395/16, EU:C:2018:172).

                  —

                  încălcarea articolului 8 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 6/2002 al Consiliului.

                  —

                  interpretarea eronată a cererii de brevet EP 3 005 948 A2 și a depozitului multiplu de desene sau modele industriale al reclamantei nr. 1 431 829-0001-0010.


title: Cauza T-561/21: Acțiune introdusă la 8 septembrie 2021 – HSBC Holdings și alții/Comisia

text:
               25.10.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 431/54

      Acțiune introdusă la 8 septembrie 2021 – HSBC Holdings și alții/Comisia
      (Cauza T-561/21)
      (2021/C 431/63)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamante: HSBC Holdings plc (Londra, Regatul Unit), HSBC Bank plc (Londra), HSBC Continental Europe (Paris, Franța) (reprezentanți: M. Demetriou și D. Bailey, Barristers, M. Simpson, Solicitor, C. Angeli, M. Giner Asins și C. Chevreste, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Concluziile

      Reclamantele solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea articolului 1 din Decizia C(2021) 4600 final a Comisiei din 28 iunie 2021 notificată la 29 iunie 2021 (denumită în continuare „decizia atacată”) de modificare a Deciziei C(2016) 8530 final a Comisiei din 7 decembrie 2016 (denumită în continuare „Decizia din 2016”) [AT.39914 – Instrumente financiare derivate pe rata dobânzii în euro (Euro Interest Rate Derivatives, „EIRD”)] și a articolului 2 litera (b) din Decizia din 2016;

                  —

                  cu titlu subsidiar, reducerea în mod semnificativ a cuantumului amenzii aplicate reclamantelor la cuantumul pe care Tribunalul îl va considera adecvat și

                  —

                  obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată efectuate de reclamante sau, cu titlu subsidiar, la plata unei proporții adecvate din cheltuielile de judecată efectuate de reclamante.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamantele invocă cinci motive.

                  1.

                  Primul motiv, întemeiat pe faptul că decizia atacată a fost adoptată în afara termenului de prescripție de 10 ani care a început să curgă de la data încetării încălcării la 27 martie 2007. Prin urmare, competența pârâtei de a aplica din nou o amendă reclamantelor era prescrisă.

                  2.

                  Al doilea motiv, întemeiat pe faptul că pârâta a săvârșit o eroare de drept și/sau de apreciere atunci când a calculat valoarea vânzărilor reclamantelor pe baza încasărilor în numerar actualizate. Reclamantele susțin că încasările în numerar actualizate constituie un etalon arbitrar și inadecvat de măsură a valorii vânzărilor în sectorul instrumentelor financiare derivate pe rata dobânzii în euro. În special, încasările în numerar actualizate nu reflectă nici importanța economică a încălcării, nici măsura în care HSBC a contribuit la aceasta.

                  3.

                  Al treilea motiv, întemeiat pe faptul că pârâta a apreciat în mod eronat și/sau a motivat în mod insuficient rata factorului de reducere pe care a utilizat-o la calcularea încasărilor în numerar actualizate ale reclamantelor.

                  4.

                  Al patrulea motiv, întemeiat pe faptul că pârâta a apreciat în mod eronat gravitatea încălcării săvârșite de reclamante, precum și aplicabilitatea și cuantumul sumei suplimentare.

                  5.

                  Al cincilea motiv, întemeiat pe faptul că amenda aplicată reclamantelor este disproporționat de mare. În special, reclamantele susțin că pârâta a apreciat în mod eronat circumstanțele atenuante referitoare la încălcarea săvârșită de reclamante. Reclamantele susțin de asemenea că pârâta a acordat o importanță insuficientă faptului că participarea reclamantelor la încălcarea unică și continuă a fost atât mai puțin extinsă, cât și mai puțin gravă decât s-a reținut în Decizia din 2016, astfel cum s-a stabilit în Hotărârea Tribunalului din cauza T-105/17, HSBC/Comisia (1). Prin urmare, reclamantele solicită Tribunalului să stabilească o amendă mult mai redusă care să reflecte în mod adecvat comportamentul reclamantelor.

         (1)  Hotărârea din 29 septembrie 2019, HSBC Holdings și alții/Comisia, T-105/17, EU:T:2019:675.


title: Cauza T-568/21: Acțiune introdusă la 10 septembrie 2021 – Harbaoui/EUIPO – Google (GC GOOGLE CAR)

text:
               25.10.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 431/55

      Acțiune introdusă la 10 septembrie 2021 – Harbaoui/EUIPO – Google (GC GOOGLE CAR)
      (Cauza T-568/21)
      (2021/C 431/64)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

         Părțile

         Reclamant: Zoubier Harbaoui (Paris, Franța) (reprezentant: R. Ciullo, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Google LLC (Mountain View, California, Statele Unite)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Solicitantul mărcii în litigiu: reclamantul în acțiunea de pe rolul Tribunalului

         Marca în litigiu: cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurative „GC GOOGLE CAR” – cererea de înregistrare nr. 18 007 095

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție

         Decizia atacată: Decizia Camerei întâi de recurs a EUIPO din 18 iunie 2021 în cauza R 902/2020-1

         Concluziile

      Reclamantul solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                  obligarea EUIPO și a Google LLC la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivul invocat

                  —

                  încălcarea articolului 8 alineatul (5) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.


title: Cauza T-569/21: Acțiune introdusă la 10 septembrie 2021 – Harbaoui/EUIPO – Google (GOOGLE CAR)

text:
               25.10.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 431/55

      Acțiune introdusă la 10 septembrie 2021 – Harbaoui/EUIPO – Google (GOOGLE CAR)
      (Cauza T-569/21)
      (2021/C 431/65)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

         Părțile

         Reclamant: Zoubier Harbaoui (Paris, Franța) (reprezentant: R. Ciullo, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Google LLC (Mountain View, California, Statele Unite)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Solicitantul mărcii în litigiu: reclamantul din cauza de pe rolul Tribunalului

         Marca în litigiu: cererea de înregistrare a mărcii verbale a Uniunii Europene GOOGLE CAR – Cererea de înregistrare nr. 17 978 453

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție

         Decizia atacată: Decizia Camerei întâi de recurs a EUIPO din 29 iunie 2021 în cauza R 904/2020-1

         Concluziile

      Reclamantul solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                  obligarea EUIPO și a Google LLC la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivul invocat

                  —

                  încălcarea articolului 8 alineatul (5) din Regulamentul (UE) nr. 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.


title: Cauza T-573/21: Acțiune introdusă la 14 septembrie 2021 – Brand Energy Holdings BV/EUIPO (RAPIDGUARD)

text:
               25.10.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 431/56

      Acțiune introdusă la 14 septembrie 2021 – Brand Energy Holdings BV/EUIPO (RAPIDGUARD)
      (Cauza T-573/21)
      (2021/C 431/66)
      Limba de procedură: germana

         Părțile

         Reclamantă: Brand Energy Holdings BV (Vlaardingen, Țările de Jos) (reprezentanți: A. Hönninger și F. Dechent, avocați)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Marca în litigiu: înregistrarea mărcii Uniunii Europene verbale „RAPIDGUARD” – cererea de înregistrare nr. 18 156 550

         Decizia atacată: Decizia Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 30 iunie 2021 în cauza R 294/2021-5

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                  obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele invocate

                  —

                  încălcarea articolului 42 alineatul (1), coroborat cu articolul 7 alineatul (1) litera (b) și cu articolul 7 alineatul (2) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului;

                  —

                  încălcarea articolului 42 alineatul (1), coroborat cu articolul 7 alineatul (1) litera (c) și cu articolul 7 alineatul (2) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.


title: Cauza T-670/20: Ordonanța Tribunalului din 3 septembrie 2021 – SMCK Hair Care Products/EUIPO – Carolina Herrera (COOL GIRL)

text:
               25.10.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 431/56

      Ordonanța Tribunalului din 3 septembrie 2021 – SMCK Hair Care Products/EUIPO – Carolina Herrera (COOL GIRL)
      (Cauza T-670/20) (1)

      (2021/C 431/67)
      Limba de procedură: engleza
      Președintele Camerei a doua a dispus radierea cauzei.

         (1)  JO C 19, 18.1.2021.


title: Cauza T-12/21: Ordonanța Tribunalului din 27 august 2021 – PJ/EIT

text:
               25.10.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 431/57

      Ordonanța Tribunalului din 27 august 2021 – PJ/EIT
      (Cauza T-12/21) (1)

      (2021/C 431/68)
      Limba de procedură: franceza
      Președintele Camerei a opta a dispus radierea cauzei.

         (1)  JO C 79, 8.3.2021.


title: Cauza T-335/21: Ordonanța Tribunalului din 27 august 2021 – PJ/EIT

text:
               25.10.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 431/57

      Ordonanța Tribunalului din 27 august 2021 – PJ/EIT
      (Cauza T-335/21) (1)

      (2021/C 431/69)
      Limba de procedură: franceza
      Președintele Camerei a opta a dispus radierea cauzei.

         (1)  JO C 310, 2.8.2021.


title: Cauza C-706/20: Ordonanța Curții (Camera a zecea) din 3 septembrie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de First-tier Tribunal (Tax Chamber) – Regatul Unit) – Amoena Ltd/The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs [Trimitere preliminară – Articolul 99 din Regulamentul de procedură al Curții – Tariful vamal comun – Clasificare tarifară – Nomenclatura combinată – Pozițiile 6212 și 9021 – Sutiene post – mastectomie – Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2017/1167 – Noțiunea de „accesorii” – Interpretarea Hotărârii din 19 decembrie 2019, Amoena (C-677/18, EU:C:2019:1142)]

text:
               22.11.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 471/13

      Ordonanța Curții (Camera a zecea) din 3 septembrie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de First-tier Tribunal (Tax Chamber) – Regatul Unit) – Amoena Ltd/The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs
      (Cauza C-706/20) (1)

      (Trimitere preliminară - Articolul 99 din Regulamentul de procedură al Curții - Tariful vamal comun - Clasificare tarifară - Nomenclatura combinată - Pozițiile 6212 și 9021 - Sutiene post – mastectomie - Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2017/1167 - Noțiunea de „accesorii” - Interpretarea Hotărârii din 19 decembrie 2019, Amoena (C-677/18, EU:C:2019:1142))
      (2021/C 471/17)
      Limba de procedură: engleza

         Instanța de trimitere

      First-tier Tribunal (Tax Chamber)

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: Amoena Ltd

         Pârât: The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

         Dispozitivul

                  1)

                  Punctul 53 din Hotărârea din 19 decembrie 2019, Amoena (C-677/18, EU:C:2019:1142), în versiunea în limba engleză, trebuie interpretat în sensul că:

                              —

                              în prima teză a acestui punct, termenii „them” și „their” se referă la protezele mamare, iar termenul „they” se referă la sutienele post-mastectomie, iar

                              —

                              în a doua teză a punctului menționat, termenul „their”, precum și primele două ocurențe ale termenului „they” se referă la sutienele post-mastectomie, în timp ce ultima ocurență a acestui termen „they” se referă la protezele mamare.

                  2)

                  În a doua teză a punctului 53 din Hotărârea din 19 decembrie 2019, Amoena (C-677/18, EU:C:2019:1142), Curtea, pentru a stabili dacă sutienele post-mastectomie pot fi considerate „accesorii” ale protezelor mamare, în sensul capitolului 90 din Nomenclatura combinată, care figurează în anexa I la Regulamentul (CEE) nr. 2658/87 al Consiliului din 23 iulie 1987 privind Nomenclatura tarifară și statistică și Tariful vamal comun, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2016/1821 al Comisiei din 6 octombrie 2016, nu a făcut decât să aplice criteriul definit la punctul 51 din această hotărâre, potrivit căruia trebuie calificate drept „accesorii”, în sensul capitolului amintit, sistemele de echipamente interschimbabile care permit unui aparat să fie în măsură să asigure un anumit serviciu în raport cu funcția sa principală.

         (1)  JO C 110, 29.3.2021.