title: Cauza C-449/10 P: Recurs introdus la 15 septembrie 2010 de Cementir Italia Srl împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a cincea) pronunțate la 1 iulie 2010 în cauza T-63/08, Cementir Italia Srl/Comisia

text:
               20.11.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 317/20

         Recurs introdus la 15 septembrie 2010 de Cementir Italia Srl împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a cincea) pronunțate la 1 iulie 2010 în cauza T-63/08, Cementir Italia Srl/Comisia
   (Cauza C-449/10 P)
   ()
   2010/C 317/37
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Recurentă: Cementir Italia Srl (reprezentanți: T. Salonico, G. Barone și A. Marega, avocați)

      Cealaltă parte în proces: Comisia Europeană

      Concluziile recurentei

               —

               Anularea hotărârii atacate (1) și a deciziei (2) întrucât au negat natura de despăgubire și de compensație a măsurii în litigiu, considerând-o în schimb ajutor de stat ilegal și incompatibil; și/sau

               —

               anularea hotărârii atacate în partea în care neagă faptul că ordinul de recuperare din decizie este contrar principiului încrederii legitime și, în consecință, anularea deciziei în partea în care dispune recuperarea de îndată de către Republica Italiană a ajutorului, cu dobânzi;

               —

               obligarea Comisiei Europene la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Recurenta susține că hotărârea atacată este eronată și prin urmare trebuie anulată pentru următoarele motive:

               1.

               încălcarea articolelor 107 TFUE și 108 TFUE, precum și motivarea contradictorie și eroarea vădită în urma denaturării elementelor de probă prezentate în legătură cu calificarea măsurii în litigiu drept ajutor de stat, iar nu ca măsură compensatorie în favoarea recurentei. Tribunalul a săvârșit o eroare atunci când a interpretat în mod restrictiv normele și jurisprudența națională menționată de recurentă în primă instanță, care demonstrează că măsura în litigiu nu este ajutor de stat, ci și-a menținut natura de despăgubire prevăzută inițial de legiuitorul italian în 1962 și recunoscută de Comisie și de Tribunal.

               2.

               încălcarea articolului 14 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 659/1999 (3), precum și motivarea contradictorie și insuficientă, atunci când Tribunalul a reținut că ordinul de recuperare din decizie nu este contrar principiului protecției încrederii legitime. Hotărârea Tribunalului este eronată și nemotivată în mod corespunzător întrucât a negat că tăcerea îndelungată a Comisiei în ceea ce privește clarificările prezentate de autoritățile italiene la sfârșitul anului 1999 asupra faptului că prima prelungire a aplicării tarifului Terni și-ar menține finalitatea compensatorie originară reprezintă o împrejurare care poate întemeia încrederea legitimă a recurentei cu privire la faptul că prelungirile aplicării tarifului Terni, printre care se numără și măsura în litigiu, nu constituie ajutor de stat.

      (1)  Hotărârea Tribunalului Uniunii Europene (Camera a cincea) pronunțată la 1 iulie 2010 în cauza T-63/08.

      (2)  Decizia 2008/408/CE a Comisiei din 20 noiembrie 2007 privind ajutorul de stat C 36/A/06 (ex NN 38/06) pus în aplicare de Italia în favoarea ThyssenKrupp, Cementir și Nuova Terni Industrie [Chimiche] (JO 2008, L 144, p. 37).

      (3)  Regulamentul (CE) nr. 659/1999 al Consiliului din 22 martie 1999 de stabilire a normelor de aplicare a articolului [88 CE] (JO L 83, p. 1, Ediție specială, 08/vol. 1, p. 41)


title: Cauza T-595/15: Acțiune introdusă la 19 octombrie 2015 – Europäischer Tier- und Naturschutz și Giesen/Comisia

text:
               25.1.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 27/62

         Acțiune introdusă la 19 octombrie 2015 – Europäischer Tier- und Naturschutz și Giesen/Comisia
   (Cauza T-595/15)
   (2016/C 027/79)
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamanți: Europäischer Tier- und Naturschutz e.V. (Much, Germania) și Horst Giesen (Much) (reprezentant: P. Brockmann, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamanții solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei de abținere a Comisiei Europene din 17 august 2015, comunicată la 24 august 2015,
               în ceea ce privește instituirea unui drept european al asociațiilor, sub forma unei propuneri legislative a Comisiei care nu mai este publicată ori sub forma unei variante modificate în cadrul autorizat, care asimilează activitățile transfrontaliere având un scop moral cu asociațiile fără scop lucrativ și, in eventu,
               în ceea ce privește armonizarea legislațiilor naționale în materia întrunirilor și a asocierilor;

               —

               de asemenea, obligarea Comisiei Europene de a se plasa într-o situație conformă din punct de vedere legal cu articolul 266 TFUE, fără a recurge la alte agravări, în sensul punctelor 1 și 2 din concluzii, care pot împiedica sau îngreuna instituirea acestei situații și

               —

               obligarea Comisiei și a eventualilor intervenienți la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Reclamanții critică lipsa instituirii unui drept european al asociațiilor, lipsa eliminării discriminării și a obstacolelor existente în calea libertății colective și individuale de asociere.
   În susținerea acțiunii, reclamanții invocă patru motive.

               1.

               Primul motiv este întemeiat pe încălcarea articolului 11 din Convenția europeană pentru apărarea drepturilor omului, a articolului 20 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene (denumită în continuare „carta”), a principiilor generale ale dreptului, în sensul articolului 6 alineatul (3) TUE, și a articolului 20 din Carta ONU a drepturilor omului.

               2.

               Al doilea motiv este întemeiat pe încălcarea dreptului la egalitate în fața legii (articolul 20 din cartă și articolul 14 din Convenția europeană pentru apărarea drepturilor omului), în defavoarea valorilor morale și a asociațiilor morale.

               3.

               Al treilea motiv este întemeiat pe încălcarea obligației de motivare, în sensul articolului 41 din cartă.

               4.

               Al patrulea motiv este întemeiat pe restrângerea, prin abținere, a întinderii drepturilor la libertate și pe o interpretare abuzivă, în sensul articolelor 52 și 54 din cartă.


title: Cauza T-401/09: Acțiune introdusă la 5 octombrie 2009 — Marcuccio/Curtea de Justiție a Comunităților Europene

text:
               5.12.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 297/30

         Acțiune introdusă la 5 octombrie 2009 — Marcuccio/Curtea de Justiție a Comunităților Europene
   (Cauza T-401/09)
   2009/C 297/44
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Reclamant: Luigi Marcuccio (Tricase, Italia) (reprezentant: G. Cipressa, avocat)

      Pârâtă: Curtea de Justiție a Comunităților Europene

      Concluziile reclamantului

               —

               Anularea deciziei, indiferent de forma acesteia, de respingere, de către pârâtă, a cererii din 24 mai 2009 adresată de reclamant pârâtei;

               —

               anularea notei din 15 iunie 2009, provenită de la grefa Curții de Justiție;

               —

               obligarea pârâtei la plata către reclamant a sumei de 10 000 de euro sau a oricărei sume superioare sau inferioare pe care Tribunalul o va considera justă și echitabilă, cu titlu de reparare a prejudiciului suferit;

               —

               obligarea pârâtei la plata tuturor cheltuielilor de judecată aferente prezentei proceduri.

      Motivele și principalele argumente

   Prezenta procedură are ca obiect refuzul, din partea pârâtei, de a admite cererea de reparare a pretinsului prejudiciu rezultat din comunicarea, către un avocat care nu ar mai fi abilitat să o primească, a recursului declarat de Comisie împotriva unei hotărâri a Tribunalului Funcției Publice prin care erau admise în parte concluziile reclamantului.
   În susținerea concuziilor, reclamantul invocă o lipsă absolută a motivării, încălcarea obligației de bună-administrare, precum și încălcarea legii și existența, în speță, a unei erori vădite de apreciere.


title: Cauza T-510/08: Acțiune introdusă la 20 noiembrie 2008 — Toqueville/OAPI — Schiesaro (TOCQUEVILLE 13)

text:
               24.1.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 19/35

         Acțiune introdusă la 20 noiembrie 2008 — Toqueville/OAPI — Schiesaro (TOCQUEVILLE 13)
   (Cauza T-510/08)
   (2009/C 19/66)
   Limba în care a fost formulată acțiunea: italiana
   Părțile

      Reclamantă: Toqueville Srl (Milano, Italia) (reprezentanți: S. Bariatti, avocat, I. Palombella, avocat, E. Cucchiara, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Marco Schiesaro (Milano, Italia)
   Concluziile reclamantei

               —

               Anularea Deciziei Camerei a doua de recurs a OAPI din 26 august 2008 în procedura R 829/2008-2 Toqueville Srl/M. Schiesaro;

               —

               obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      Marca comunitară înregistrată care a făcut obiectul unei cereri de declarare a nulității: marca verbală „TOCQUEVILLE 13” (marca comunitară nr. 1.406.982) pentru produse și servicii din clasele 25, 41 și 42.

      Titularul mărcii comunitare: reclamanta.

      Partea care solicită declararea nulității mărcii comunitare: Marco Schiesaro.

      Decizia atacată la camera de recurs: decizia diviziei de anulare de admitere a cererii de decădere parțială a mărcii în cauză.

      Decizia camerei de recurs: declară recursul inadmisibil și respinge cererea de „restitutio in integrum” în ceea ce privește termenul de introducere a recursului împotriva deciziei diviziei de anulare.

      Motivele invocate: încălcarea articolelor 73 și 78 din Regulamentul (CE) nr. 40/94 privind marca comunitară, precum și a articolelor 2 și 9 din Regulamentul (CE) nr. 2869/95 privind taxele care trebuie plătite Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne și a articolului 50 din Regulamentul (CE) nr. 2868/95 de punere în aplicare a Regulamentului (CE) nr. 40/94.


title: Cauza T-630/15: Acțiune introdusă la 10 noiembrie 2015 – Scandlines Danmark și Scandlines Deutschland/Comisia

text:
               15.2.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 59/21

         Acțiune introdusă la 10 noiembrie 2015 – Scandlines Danmark și Scandlines Deutschland/Comisia
   (Cauza T-630/15)
   (2016/C 059/24)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamante: Scandlines Danmark ApS (København, Danemarca), Scandlines Deutschland GmbH (Hamburg, Germania) (reprezentant: L. Sandberg-Mørch, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamantele solicită Tribunalului:

               —

               declararea cererii drept admisibilă și întemeiată;

               —

               anularea Deciziei Comisiei Europene din 23 iulie 2015 privind ajutorul de stat SA.39078 (2014/N) (Danemarca) pentru finanțarea proiectului Fehmarn Belt Fixed Link; și

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată ale reclamantelor.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamantele invocă patru motive.

               1.

               Primul motiv este întemeiat pe împrejurarea că, în mod eronat, Comisia a constatat că finanțarea acordată societății Femern A/S pentru conexiunile feroviare daneze cu hinterlandul nu constituie ajutor de stat în sensul articolului 107 alineatul (1) TFUE.

               2.

               Al doilea motiv este întemeiat pe împrejurarea că, în mod eronat, Comisia a constatat că măsurile de ajutor acordate societății Femern A/S pentru Fixed Link sunt compatibile cu piața internă în sensul articolului 107 alineatul (3) litera (b) TFUE. Comisia a săvârșit o eroare de drept și o eroare vădită de apreciere prin faptul că a constatat că proiectul Fehmarn Belt Fixed Link era de interes european comun și că ajutorul era necesar și proporțional. Comisia a săvârșit de asemenea o eroare de drept și o eroare vădită de apreciere în ceea ce privește prevenirea unor denaturări nejustificate ale concurenței și criteriul evaluării comparative, precum și în ceea ce privește mobilizarea garanțiilor de stat.

               3.

               Al treilea motiv este întemeiat pe încălcarea de către Comisie a obligației sale de a iniția o procedură oficială de investigare. Reclamantele susțin că există dovezi ale unor dificultăți serioase privind durata și circumstanțele procedurii preliminare de investigare. În plus, acestea invocă o analiză insuficientă și incompletă în legătură cu finanțarea acordată în favoarea Femern A/S pentru conexiunile feroviare daneze cu hinterlandul, în legătură cu interesul european comun al proiectului Fehmarn Belt Fixed Link, în legătură cu necesitatea și proporționalitatea ajutorului și, în sfârșit, cu prevenirea unor denaturări nejustificate ale concurenței și cu criteriul evaluării comparative.

               4.

               Al patrulea motiv este întemeiat pe neîndeplinirea de către Comisie a obligației de motivare. Comisia nu a furnizat o motivare în legătură cu conexiunile feroviare daneze cu hinterlandul, cu interesul european comun al proiectului Fehmarn Belt Fixed Link, cu necesitatea și proporționalitatea ajutorului și, în sfârșit, cu prevenirea unor denaturări nejustificate ale concurenței și cu criteriul evaluării comparative.


title: Cauza T-403/10: Acțiune introdusă la 7 septembrie 2010 — Brighton Collectibles/OAPI — Felmar (BRIGHTON)

text:
               4.12.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 328/31

         Acțiune introdusă la 7 septembrie 2010 — Brighton Collectibles/OAPI — Felmar (BRIGHTON)
   (Cauza T-403/10)
   ()
   2010/C 328/54
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Brighton Collectibles, Inc. (City of Industry, USA) (reprezentanți: R. Delorey, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Felmar (Paris, Franța)

      Concluziile reclamantei

               —

               Anularea deciziei Camerei a patra de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 30 iunie 2010 în cauza R 408/2009-4;

               —

               anularea tuturor obligațiilor de plată a cheltuielilor de judecată stabilite în sarcina reclamantei de către Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale); și

               —

               obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

      Solicitantul mărcii comunitare: cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs.

      Marca comunitară vizată: marca verbală „BRIGHTON”, pentru bunuri din clasa 25.

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în sprijinul opoziției: reclamanta.

      Marca sau semnul invocat: mărcile verbale și figurative neînregistrate „BRIGHTON” și „Brighton” utilizate în comerț în Regatul Unit, în Irlanda, în Germania și în Italia pentru curele; mărcile verbale și figurative notorii „BRIGHTON” și „Brighton” folosite în comerț în Regatul Unit, în Irlanda, în Germania și în Italia pentru bunuri din piele, pălării, bijuterii și ceasuri.

      Decizia diviziei de opoziție: respinge opoziția.

      Decizia camerei de recurs: respinge calea de atac.

      Motivele invocate: încălcarea articolului 8 alineatul (4) din Regulamentul nr. 207/2009 al Consiliului, în măsura în care camera de recurs a săvârșit o eroare de drept prin faptul că a apreciat că drepturile anterioare pe care se întemeia opoziția nu fuseseră demonstrate; încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009 al Consiliului, în măsura în care camera de recurs a exclus riscul de confuzie.


title: Cauza C-535/15: Cerere de decizie preliminară introdusă de Bundesverwaltungsgericht (Germania) la 14 octombrie 2015 – Freie und Hansestadt Hamburg/Jost Pinckernelle

text:
               11.1.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 7/9

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Bundesverwaltungsgericht (Germania) la 14 octombrie 2015 – Freie und Hansestadt Hamburg/Jost Pinckernelle
   (Cauza C-535/15)
   (2016/C 007/14)
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Bundesverwaltungsgericht

      Părțile din procedura principală

      Reclamant: Freie und Hansestadt Hamburg

      Pârât: Jost Pinckernelle

      Beteiligter: Der Vertreter des Bundesinteresses beim Bundesverwaltungsgericht

      Întrebarea preliminară

   Articolul 5 din Regulamentul REACH (1) trebuie interpretat în sensul că, sub rezerva articolelor 6, 7, 21 și 23 din acest regulament, substanțele nu pot fi exportate în afara teritoriului Uniunii dacă nu au fost înregistrate în conformitate cu dispozițiile relevante ale titlului II din același regulament, atunci când se solicită aceasta?

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 1907/2006 al Parlamentului European și al Consiliului din 18 decembrie 2006 privind înregistrarea, evaluarea, autorizarea și restricționarea substanțelor chimice (REACH) de înființare a Agenției Europene pentru Produse Chimice, de modificare a Directivei 1999/45/CE și de abrogare a Regulamentului (CEE) nr. 793/93 al Consiliului și a Regulamentului (CE) nr. 1488/94 al Comisiei, precum și a Directivei 76/769/CEE a Consiliului și a Directivelor 91/155/CEE, 93/67/CEE, 93/105/CE și 2000/21/CE ale Comisiei (JO L 396, p. 1, Ediție specială, 13/vol. 60, p. 3), astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (UE) 2015/830 al Comisiei din 28 mai 2015 (JO L 13, p. 8).


title: Cauza C-437/10: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Tribunal Judicial de Vieira do Minho (Portugalia) la 13 septembrie 2010 — Manuel Alfonso Esteves/Axa — Seguros de Portugal SA

text:
               20.11.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 317/18

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Tribunal Judicial de Vieira do Minho (Portugalia) la 13 septembrie 2010 — Manuel Alfonso Esteves/Axa — Seguros de Portugal SA
   (Cauza C-437/10)
   ()
   2010/C 317/33
   Limba de procedură: portugheza

      Instanța de trimitere

   Tribunal Judicial de Vieira do Minho

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamant: Manuel Alfonso Esteves

      Pârâtă: Axa — Seguros de Portugal SA

      Întrebările preliminare

   În cazul unei coliziuni între vehicule și atunci când accidentul, din care au rezultat vătămări corporale și pagube materiale pentru unul dintre conducători (persoana vătămată care solicită despăgubiri), nu poate fi imputat niciunuia dintre conducători cu titlu de culpă, este contrară dreptului comunitar și, în special, articolului 3 alineatul (1) din Directiva 72/166 (1), articolului 2 alineatul (1) din Directiva 84/5 (2) și articolului 1 din Directiva 90/232 (3), în interpretarea dată de Curte acestor dispoziții, posibilitatea partajării răspunderii pentru risc [articolul 506 alineatele (1) și (2) din Codul civil] — partajare care se reflectă direct în valoarea despăgubirii cuvenite persoanei vătămate pentru prejudiciile patrimoniale și nepatrimoniale apărute ca urmare a vătămărilor corporale suferite, deoarece implică reducerea proporțională a acestei valori?

      (1)  Directiva 72/166/CEE a Consiliului din 24 aprilie 1972 privind apropierea legislațiilor statelor membre cu privire la asigurarea de răspundere civilă auto și introducerea obligației de asigurare a acestei răspunderi (JO L 103, p. 1, Ediție specială, 06/vol. 1, p. 10)

      (2)  Directiva 84/5/CEE a Consiliului din 30 decembrie 1983, A doua directivă privind apropierea legislațiilor statelor membre privind asigurarea de răspundere civilă pentru pagubele produse de autovehicule (JO 1984, L 8, p. 17, Ediție specială, 06/vol. 1, p. 104)

      (3)  Directiva 90/232/CEE a Consiliului din 14 mai 1990, A treia directivă privind armonizarea legislației statelor membre referitoare la asigurarea de răspundere civilă pentru pagubele produse de autovehicule (JO L 129, p. 33, Ediție specială, 06/vol. 1, p. 240)


title: Cauza C-459/10 P: Hotărârea Curții (Camera a șasea) din 21 iulie 2011 — Freistaat Sachsen, Land Sachsen-Anhalt/Comisia Europeană (Recurs — Ajutoare de stat — Ajutor în favoarea unui proiect de formare privind anumite posturi din cadrul noului centru al DHL din aeroportul Leipzig/Halle — Acțiune în anulare împotriva deciziei prin care o parte a ajutorului este declarată incompatibilă cu piața comună — Examinarea necesității ajutorului — Neluarea în considerare a efectelor stimulative ale ajutorului și a efectelor sale externe pozitive asupra alegerii amplasamentului)

text:
               10.9.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 269/17

         Hotărârea Curții (Camera a șasea) din 21 iulie 2011 — Freistaat Sachsen, Land Sachsen-Anhalt/Comisia Europeană
   (Cauza C-459/10 P) (1)

   (Recurs - Ajutoare de stat - Ajutor în favoarea unui proiect de formare privind anumite posturi din cadrul noului centru al DHL din aeroportul Leipzig/Halle - Acțiune în anulare împotriva deciziei prin care o parte a ajutorului este declarată incompatibilă cu piața comună - Examinarea necesității ajutorului - Neluarea în considerare a efectelor stimulative ale ajutorului și a efectelor sale externe pozitive asupra alegerii amplasamentului)
   2011/C 269/28
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Recurentă: Freistaat Sachsen, Land Sachsen-Anhalt (reprezentant: A. Rosenfeld, Rechtsanwalt)

      Cealaltă parte în proces: Comisia Europeană (reprezentant: B. Martenczuk, agent)

      Obiectul

   Recurs declarat împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a opta) din 8 iulie 2010 Freistaat Sachsen și Land Sachsen-Anhalt/Comisia (T-396/08), prin care Tribunalul a respins acțiunea având ca obiect anularea în parte a Deciziei 2008/878/CE a Comisiei din 2 iulie 2008 privind ajutorul de stat ce urmează a fi pus în aplicare de Germania în favoarea DHL (JO L 312, p. 31) — Ajutor pentru formare — Decizie prin care o parte a ajutorului este declarată incompatibilă cu piața comună — Examinare eronată a necesității ajutorului — Neluarea în considerare a efectelor externe pozitive ale ajutorului și a efectelor sale stimulative asupra alegerii amplasamentului

      Dispozitivul

               1.

               Respinge recursul.

               2.

               Obligă Freistaat Sachsen și Land Sachsen-Anhalt la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 317, 20.11.2010.


title: Cauza F-33/16: Acțiune introdusă la 27 iunie 2016 – ZZ/Curtea de Justiție

text:
               16.8.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 296/48

         Acțiune introdusă la 27 iunie 2016 – ZZ/Curtea de Justiție
   (Cauza F-33/16)
   (2016/C 296/61)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: ZZ (reprezentant: A. Tymen, avocat)

      Pârâtă: Curtea de Justiție a Uniunii Europene

      Obiectul și descrierea litigiului

   Anularea deciziei de concediere a reclamantului la finalul stagiului și cerere de reparare a prejudiciilor material și moral pretins suferite

      Concluziile reclamantului

               —

               Anularea deciziei din 17 iulie 2015 de concediere a reclamantului,

               —

               anularea deciziei din 16 martie 2016 prin care s-a respins reclamația din 16 octombrie 2015,

               —

               obligarea pârâtei la repararea prejudiciului material al reclamantului,

               —

               obligarea pârâtei la plata de daune interese, stabilite ex aequo et bono la 60 000 de euro, pentru repararea prejudiciului moral al reclamantului,

               —

               obligarea Curții de Justiție a Uniunii Europene la plata tuturor cheltuielilor de judecată.


title: Cauza F-142/12: Acțiune introdusă la 16 noiembrie 2012 — ZZ/Comisia

text:
               26.1.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 26/77

         Acțiune introdusă la 16 noiembrie 2012 — ZZ/Comisia
   (Cauza F-142/12)
   2013/C 26/161
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: ZZ (reprezentanți: B. Cambier și A. Paternostre, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Obiectul și descrierea litigiului

   Anularea deciziei Comisiei care soluționează cererea de recunoaștere a bolii profesionale formulată de reclamant în temeiul articolului 73 din statut și prin care i se recunoaște un grad de invaliditate permanentă parțială de 20 % și se stabilește data consolidării la 25 februarie 2010 precum și repararea prejudiciului moral și material suferit

      Concluziile reclamantului

               —

               Constatarea faptului că Comisia se face vinovată de încălcarea termenului rezonabil și de diferite greșeli pe care ea sau organele sale le-au săvârșit cu prilejul examinării cererii de recunoaștere a bolii profesionale introdusă de reclamant în temeiul articolului 73 din statut, și ca urmare;

               —

               anularea deciziilor AIPN din 11 ianuarie 2012 și din 7 august 2012;

               —

               obligarea Comisiei să plătească reclamantului și familiei sale suma de 100 000 de euro pentru repararea prejudiciului moral cauzat reclamantului independent de boala sa;

               —

               constatarea faptului că Comisia se face vinovată de diferite greșeli pe care ea sau organele sale le-au comis și care au contribuit la apariția, menținerea și agravarea stării de sănătate a reclamantului și, pe cale de consecință, obligarea acesteia să achite reclamantului suma de 1 798 650 de euro pentru repararea prejudiciului material și a sumei de 145 850 de euro în ceea ce privește prejudiciul moral și diversele cheltuieli. Această sumă globală poate fi redusă cu 268 679,44 euro, sumă care i-a fost plătită reclamantului în aplicarea articolului 73 din statut;

               —

               obligarea Comisiei să plătească dobânzi în rată de 12 % pentru toate sumele menționate începând cu luna noiembrie 2004, dată la care ar fi putut fi soluționată cererea reclamantului întemeiată pe articolul 73 din statut;

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.


title: Cauza T-580/11: Hotărârea Tribunalului din 6 iunie 2013 — McNeil/OAPI — Alkalon (NICORONO) [ „Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale NICORONO — Marca comunitară verbală anterioară NICORETTE — Motiv relativ de refuz — Risc de confuzie — Similitudinea semnelor — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009” ]

text:
               3.8.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 225/73

         Hotărârea Tribunalului din 6 iunie 2013 — McNeil/OAPI — Alkalon (NICORONO)
   (Cauza T-580/11) (1)

   (Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale NICORONO - Marca comunitară verbală anterioară NICORETTE - Motiv relativ de refuz - Risc de confuzie - Similitudinea semnelor - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009)
   2013/C 225/161
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: McNeil AB (Helsingborg, Suedia) (reprezentanți: I. Starr, solicitor, și G. Tritton, barrister)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: A. Folliard-Monguiral, agent)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI: Alkalon ApS (Copenhaga, Danemarca)

      Obiectul

   Acțiune introdusă împotriva deciziei Camerei a doua de recurs a OAPI din 3 august 2011 (cauza R 1582/2010-2) privind o procedură de opoziție între McNeil AB și Alkalon ApS

      Dispozitivul

               1.

               Anulează decizia Camerei a doua de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI) din 3 august 2011 (cauza R 1582/2010-2).

               2.

               Obligă OAPI la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 25, 28.1.2012.


title: Cauza T-542/15: Acțiune introdusă la 19 septembrie 2015 – Ungaria/Comisia

text:
               7.12.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 406/35

         Acțiune introdusă la 19 septembrie 2015 – Ungaria/Comisia
   (Cauza T-542/15)
   (2015/C 406/35)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Ungaria (reprezentanți: D. Bonhage și F. Quast, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               Anularea Deciziei C(2015) 4979 din 14 iulie 2015 privind suspendarea parțială a plăților intermediare de la Fondul european de dezvoltare regională și de la Fondul de coeziune pentru cheltuielile efectuate în programele Transport, Central Hungary, West Pannon, South Great Plain, Central Transdanubia, North Hungary, North Great Plain y South Transdanubia – CCI 2007HU161PO007, CCI 2007HU161PO003, CCI 2007HU161PO004, CCI 2007HU161PO005, CCI 2007HU161PO006, CCI 2007HU161PO009, CCI 2007HU161PO011, CCI 2007HU161PO001.

               —

               obligarea Comisiei Europene la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă două motive.

               1.

               Primul motiv întemeiat pe lipsa de conformitate a Deciziei C(2015) 4979 din 14 iulie 2015 privind suspendarea parțială a plăților intermediare de la Fondul european de dezvoltare regională și de la Fondul de coeziune cu Regulamentul (CE) nr. 1083/2006 din 11 iulie 2006 de stabilire a anumitor dispoziții generale privind Fondul european de dezvoltare regională, Fondul social european și Fondul de coeziune și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 1260/1999 (JO L 210, p. 25, Ediție specială 14/vol. 2, p. 64):

                           —

                           în opinia reclamantei, decizia atacată încalcă articolul 92 din Regulamentul (CE) nr. 1083/2006, întrucât cheltuielile în discuție nu au legătură cu o neregularitate gravă;

                           —

                           în continuare, reclamanta susține că autoritățile maghiare au pus în aplicare programe operaționale în conformitate cu dreptul Uniunii. În opinia reclamantei, beneficiarii au achiziționat lucrările și serviciile pentru punerea în aplicare a programelor în conformitate cu Directiva 2004/18/CE din 31 martie 2004 privind coordonarea procedurilor de atribuire a contractelor de achiziții publice de lucrări, de bunuri și de servicii (JO L 134, p. 114, Ediție specială 6/vol.8, p. 116);

                           —

                           în sfârșit, în opinia reclamantei, existența unei instalații de amestecare a asfaltului la o distanță determinată maximă de locație la momentul prezentării ofertei era un criteriu adecvat privind capacitatea tehnică în cadrul atribuirii lucrărilor de construcții de drumuri.

               2.

               Al doilea motiv întemeiat pe încălcarea dreptului la apărare:

                           —

                           în opinia reclamantei, decizia atacată încalcă dreptul la apărare al Ungariei, întrucât Comisia nu a ținut seama de aspecte substanțiale de drept și de fapt pe care Ungaria le-a supus atenției acesteia înainte de adoptarea deciziei atacate;

                           —

                           în plus, potrivit susținerilor reclamantei, în lipsa acestei neregularități, rezultatul procedurii ar fi fost diferit și prin urmare, încălcarea dreptului la apărare trebuie să atragă anularea deciziei atacate.


title: Cauza T-424/12: Acțiune introdusă la 26 septembrie 2012 — Gaumina UAB/Institutul European pentru egalitatea de șanse între femei și bărbați

text:
               1.12.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 373/9

         Acțiune introdusă la 26 septembrie 2012 — Gaumina UAB/Institutul European pentru egalitatea de șanse între femei și bărbați
   (Cauza T-424/12)
   2012/C 373/15
   Limba de procedură: lituaniana

      Părțile

      Reclamantă: Gaumina UAB (Vilnius, Lituania) (reprezentant: A. Saulius, avocat)

      Pârât: Institutul European pentru egalitatea de șanse între femei și bărbați

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei Institutului European pentru egalitatea de șanse între femei și bărbați din 26 iulie 2012 de respingere a ofertei societății Gaumina UAB depuse în procedura de cerere de oferte nr. EIGE/2012/ADM/13;

               —

               obligarea Institutului European pentru egalitatea de șanse între femei și bărbați la continuarea procesului de evaluare a ofertei UAB Gaumina în procedura de cerere de oferte nr. EIGE/2012/ADM/13.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă două motive.

               1.

               Primul motiv, întemeiat pe încălcarea principiului transparenței și pe caracterul neîntemeiat al deciziei atacate

                           —

                           Reclamanta susține că, în procedura de cerere de oferte de servicii destinate unor activități de comunicare nr. EIGE/2012/ADM/13, desfășurate în temeiul Regulamentului nr. 1605/2002 (1), al Regulamentului nr. 2342/2002 (2), al Regulamentului nr. 1922/2006 (3) și al caietului de sarcini, Institutul European pentru egalitatea de șanse între femei și bărbați a încălcat obligația de informare a unui participant cu privire la cauzele și motivele respingerii ofertei sale [articolul 100 alineatul (2) din Regulamentul nr. 1605/2002], precum și principiul transparenței [articolul 89 alineatul (1) din Regulamentul nr. 1605/2002] și, bazându-se pe criterii subiective și abstracte de evaluare a ofertelor tehnice, i-a respins oferta fără a expune motivele acestei decizii sau numărul de puncte acordate, chiar și după o cerere de informații suplimentară.

               2.

               Al doilea motiv, întemeiat pe evaluarea eronată a ofertei reclamantului și pe caracterul neîntemeiat al deciziei de respingere a acestei propuneri

                           —

                           Potrivit reclamantei, Institutul European pentru egalitatea de șanse între femei și bărbați i-a evaluat în mod eronat oferta tehnică și a încălcat principiile egalității de tratament și nediscriminării [articolul 89 alineatul (1) din Regulamentul nr. 1605/2002], dat fiind că i-a respins oferta ca urmare a faptului că partea sa tehnică a fost notată cu un număr insuficient de puncte, deși oferta îndeplinea toate cerințele caietului de sarcini și obiectivele contractului. Faptul că ofertantul a fost evaluat în mod eronat este susținut și de împrejurarea că pârâtul nu a prezentat niciun motiv sau explicație referitoare la punctele individuale acordate pentru criteriile de evaluare a ofertelor tehnice și informații cu privire la câte puncte au fost acordate în mod global pentru oferta tehnică.

      (1)  Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1605/2002 al Consiliului din 25 iunie 2002 privind regulamentul financiar aplicabil bugetului general al Comunităților Europene (JO L 248, p. 1, Ediție specială, 01/vol. 3, p. 198).

      (2)  Regulamentul (CE, Euratom) nr. 2342/2002 al Comisiei din 23 decembrie 2002 de stabilire a normelor de aplicare a Regulamentului (CE, Euratom) nr. 1605/2002 al Consiliului privind regulamentul financiar aplicabil bugetului general al Comunităților Europene (JO L 357, p. 1, Ediție specială, 01/vol. 4, p. 3).

      (3)  Regulamentul (CE) nr. 1922/2006 al Parlamentului European și al Consiliului din 20 decembrie 2006 privind înființarea unui Institut European pentru egalitatea de șanse între femei și bărbați (JO L 403, p. 9, Ediție specială, 01/vol. 7, p. 163).


title: Cauza C-202/12: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Gerechtshof te ’s-Gravenhage (Țările de Jos) la 30 aprilie 2012 — Innoweb BV/Wegener ICT Media BV, Wegener Mediaventions BV

text:
               11.8.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 243/2

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Gerechtshof te ’s-Gravenhage (Țările de Jos) la 30 aprilie 2012 — Innoweb BV/Wegener ICT Media BV, Wegener Mediaventions BV
   (Cauza C-202/12)
   2012/C 243/03
   Limba de procedură: olandeza

      Instanța de trimitere

   Gerechtshof te ’s-Gravenhage

      Părțile din acțiunea principală

   Reclamantă: Innoweb BV
   Pârâte:

               Wegener ICT Media BV

               Wegener Mediaventions BV

      Întrebările preliminare

               1.

               Articolul 7 alineatul (1) din directivă (1) trebuie interpretat în sensul că există o reutilizare (punere la dispoziție) a ansamblului sau a unei părți substanțiale, evaluată calitativ sau cantitativ, a conținutului unei baze de date puse la dispoziție de către un terț prin intermediul unui site (online) în cazul în care acest terț oferă publicului posibilitatea să caute«în timp real», cu ajutorul unui motor de căutare dedicat, în întreaga bază de date sau într-o parte substanțială din conținutul acestei baze de date, prin intermediul unei comenzi de căutare formulate de utilizator într-o formă «tradusă» în cadrul motorului de căutare a site-ului internet care pune la dispoziție baza de date?

               2.

               În caz contrar, situația este diferită în cazul în care, după primirea rezultatelor pentru comanda de căutare, acest terț transmite sau afișează fiecărui utilizator o parte minimă din conținutul bazei de date în formatul propriului site internet?

               3.

               Răspunsul la întrebările 1 și 2 depinde de faptul dacă acest terț întreprinde actele menționate în mod constant, dacă procesează zilnic prin intermediul motorului său de căutare un număr total de 100 000 de cereri de căutare «traduse» ale utilizatorilor și că pune la dispoziția diferiților utilizatori rezultatele obținute în modul descris anterior?

               4.

               Articolul 7 alineatul (5) din directivă trebuie interpretat în sensul că reutilizarea repetată și sistematică a unor părți nesubstanțiale din conținutul bazei de date nu este autorizată în cazul în care acest lucru presupune acte contrare exploatării normale a acestei baze de date sau care aduc în mod nejustificat atingere intereselor legitime ale producătorului bazei de date, sau este suficientă în această privință o reutilizare repetată sau sistematică?

               5.

               În măsura în care este necesară o reutilizare repetată și sistematică:

                           (a)

                           Ce semnificație are cuvântul „sistematic”?

                           (b)

                           Există o reutilizare sistematică în cazul în care aceasta are loc prin intermediul unui sistem automatizat?

                           (c)

                           Este important faptul că în acest sens se utilizează în modul descris anterior un motor de căutare meta dedicat?

               6.

               Articolul 7 alineatul (5) din directivă trebuie interpretat în sensul că interdicția prevăzută la acest articol nu se aplică atunci când un terț pune în mod repetat la dispoziția utilizatorilor individuali ai motorului său de căutare meta, pentru fiecare cerere de căutare, numai părți nesubstanțiale din conținutul bazei de date?

               7.

               În cazul unui răspuns afirmativ la întrebarea precedentă, această interdicție se aplică și atunci când reutilizarea repetată a acestor părți nesubstanțiale are ca efect cumulativ punerea la dispoziția acestor utilizatori individuali, în ansamblu, a unei părți substanțiale din conținutul bazei de date?

               8.

               Articolul 7 alineatul (5) din directivă trebuie interpretat în sensul că în cazul unor acte neautorizate, care au drept consecință faptul că, prin efectul cumulativ al reutilizării, se pune la dispoziția publicului ansamblul sau o parte substanțială din conținutul unei baze de date protejate, condițiile prevăzute la acest articol sunt îndeplinite, sau trebuie, în plus, să se invoce și să se facă dovada faptului că aceste acte contravin exploatării normale a bazei de date sau aduc în mod nejustificat atingere intereselor legitime ale producătorului bazei de date?

               9.

               Trebuie să se plece de la premisa că în cazul în care se întreprind actele menționate mai sus se aduce o atingere gravă investiției persoanei care a constituit baza de date?

      (1)  Directiva 96/9/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 11 martie 1996 privind protecția juridică a bazelor de date (JO CE L 77, p. 20, Ediție specială, 13/vol. 17, p. 102).


title: Cauza C-482/08: Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 26 octombrie 2010 — Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord/Consiliul Uniunii Europene [Acțiune în anulare — Decizia 2008/633/JAI — Acces la Sistemul de informații privind vizele (VIS) în vederea consultării de către autoritățile desemnate ale statelor membre și de către Europol în scopul prevenirii, depistării și cercetării infracțiunilor de terorism și a altor infracțiuni grave — Dezvoltare a dispozițiilor acquis-ului Schengen — Excluderea Regatului Unit de la procedura de adoptare a deciziei — Validitate]

text:
               18.12.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 346/6

         Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 26 octombrie 2010 — Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord/Consiliul Uniunii Europene
   (Cauza C-482/08) (1)

   (Acțiune în anulare - Decizia 2008/633/JAI - Acces la Sistemul de informații privind vizele (VIS) în vederea consultării de către autoritățile desemnate ale statelor membre și de către Europol în scopul prevenirii, depistării și cercetării infracțiunilor de terorism și a altor infracțiuni grave - Dezvoltare a dispozițiilor acquis-ului Schengen - Excluderea Regatului Unit de la procedura de adoptare a deciziei - Validitate)
   2010/C 346/09
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamant: Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord (reprezentanți: V. Jackson, I. Rao, agenți și T. Ward, Barrister)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: J. Schutte și R. Szostak, agenți)

      Interveniente în susținerea pârâtului: Regatul Spaniei (reprezentant: J. M. Rodríguez Cárcamo, agent), Comisia Europeană (reprezentanți: M. Wilderspin și B. D. Simon, agenți)

      Obiectul

   Articolul 35 alineatul (6) UE — Anularea Deciziei 2008/633/JAI a Consiliului din 23 iunie 2008 privind accesul la Sistemul de informații privind vizele (VIS) în vederea consultării de către autoritățile desemnate ale statelor membre și de către Europol în scopul prevenirii, depistării și cercetării infracțiunilor de terorism și a altor infracțiuni grave (JO L 218, p. 129) — Excluderea Regatului Unit de la procedura de adoptare a deciziei menționate — Încălcarea unor norme fundamentale de procedură

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Obligă Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord la plata cheltuielilor de judecată.

               3.

               Regatul Spaniei și Comisia Europeană suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 32, 7.2.2009.


title: Cauza T-635/14: Hotărârea Tribunalului din 21 mai 2015 – Urb Rulmenti Suceava/OAPI – Adiguzel (URB) [„Marcă comunitară — Procedură de nulitate — Marcă comunitară figurativă URB — Cerere de înregistrare a mărcii naționale anterioare URB, a mărcii naționale colective verbale anterioare URB, a mărcii naționale colective figurative anterioare URB și a mărcilor figurative internaționale anterioare URB — Motiv absolut de refuz — Lipsa relei-credințe a titularului mărcii comunitare — Articolul 52 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 — Motiv relativ de refuz — Absența unei abilitări din partea titularului mărcilor anterioare — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) și articolul 53 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul nr. 207/2009 — Inexistența unei încălcări a articolului 22 alineatul (3) și a articolului 72 alineatul (1) din Regulamentul nr. 207/2009”]

text:
               6.7.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 221/15

         Hotărârea Tribunalului din 21 mai 2015 – Urb Rulmenti Suceava/OAPI – Adiguzel (URB)
   (Cauza T-635/14) (1)

   ([„Marcă comunitară - Procedură de nulitate - Marcă comunitară figurativă URB - Cerere de înregistrare a mărcii naționale anterioare URB, a mărcii naționale colective verbale anterioare URB, a mărcii naționale colective figurative anterioare URB și a mărcilor figurative internaționale anterioare URB - Motiv absolut de refuz - Lipsa relei-credințe a titularului mărcii comunitare - Articolul 52 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 - Motiv relativ de refuz - Absența unei abilitări din partea titularului mărcilor anterioare - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) și articolul 53 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul nr. 207/2009 - Inexistența unei încălcări a articolului 22 alineatul (3) și a articolului 72 alineatul (1) din Regulamentul nr. 207/2009”])
   (2015/C 221/20)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Urb Rulmenti Suceava SA (Suceava, România) (reprezentant: I. Burdusel, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: P. Bullock, agent)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: Harun Adiguzel (Diosd, Ungaria) (reprezentant: G. Bozocea, avocat)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a patra de recurs a OAPI din 23 iunie 2014 (cauza R 1974/2013-4), privind o procedură de nulitate între Urb Rulmenți Suceava SA și domnul Harun Adiguzel

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă Urb Rulmenți Suceava SA la plata cheltuielilor de judecată.

               3)

               Domnul Harun Adiguzel suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 361, 13.10.2014.


title: Cauza F-135/15: Acțiune introdusă la 23 octombrie 2015 – ZZ/Comisia

text:
               11.1.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 7/37

         Acțiune introdusă la 23 octombrie 2015 – ZZ/Comisia
   (Cauza F-135/15)
   (2016/C 007/50)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: ZZ (reprezentant: B. Sahki, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Obiectul și descrierea litigiului

   Anularea deciziei comisiei de evaluare din cadrul concursului EPSO/AST/130/14 de a nu îl admite pe reclamant la proba de evaluare, întrucât nu avea nivelul de studii necesar, precum și experiență profesională cu o durată minimă de șase ani în raport cu natura funcțiilor

      Concluziile reclamantului

               —

               Anularea deciziei atacate din 16 iunie 2014 a președintelui comisiei de evaluare a Oficiului European pentru Selecția Personalului (EPSO), în urma candidaturii din 1 aprilie 2014;

               —

               anularea deciziei de reexaminare din 4 decembrie 2014 a președintelui comisiei de evaluare a EPSO, în urma cererii de reexaminare din 16 iunie 2014;

               —

               anularea deciziei de respingere a reclamației din 6 iulie 2015 a autorității împuternicite să facă numiri (AIPN) ca răspuns la reclamația din 3 martie 2015, R/10/15;

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.


title: Cauza T-252/08: Ordonanța Tribunalului de Primă Instanță din 16 noiembrie 2009 — Tipik/Comisia

text:
               16.1.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 11/38

         Ordonanța Tribunalului de Primă Instanță din 16 noiembrie 2009 — Tipik/Comisia
   (Cauza T-252/08) (1)

   2010/C 11/72

      Limba de procedură: franceza

   Președintele Camerei a treia a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 209, 15.8.2008.


title: Cauza C-49/10: Acțiune introdusă la 29 ianuarie 2010 — Comisia Europeană/Republica Slovenia

text:
               27.3.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 80/22

         Acțiune introdusă la 29 ianuarie 2010 — Comisia Europeană/Republica Slovenia
   (Cauza C-49/10)
   2010/C 80/37
   Limba de procedură: slovena

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: A. Alcover San Pedro și B. Rous Svete)

      Pârâtă: Republica Slovenia

      Concluziile reclamantei

               —

               Constatarea faptului că, prin neadoptarea măsurilor necesare pentru ca autoritățile competente să se asigure, prin intermediul autorizațiilor eliberate conform articolelor 6 și 8 sau, când este necesar, prin reexaminarea condițiilor aplicabile și, dacă este cazul, prin reactualizarea acestora, că instalațiile existente funcționează, cel târziu la 30 octombrie 2007, conform cerințelor prevăzute la articolele 3, 7, 9, 10 și 13, la articolul 14 literele (a) și (b) și la articolul 15 alineatul (2), cu respectarea altor dispoziții comunitare speciale, Republica Slovenia nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 5 alineatul (1) din Directiva 2008/1/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 15 ianuarie 2008 privind prevenirea și controlul integrat al poluării (Directiva IPPC) (1);

               —

               obligarea Republicii Slovenia la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Având în vedere răspunsul Republicii Slovenia la avizul motivat, Comisia constată că numeroase uzine din Slovenia continuă să funcționeze fără autorizații valabile, ceea ce ar constitui o încălcare a articolului 5 alineatul (1) din Directiva 2008/1/CE.

      (1)  JO L 24, p. 8.


title: Cauza T-170/03: Ordonanța Tribunalului din 6 septembrie 2010 — British AMerican Tobacco (Investments)/Comisia

text:
               23.10.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 288/65

      Ordonanța Tribunalului din 6 septembrie 2010 — British AMerican Tobacco (Investments)/Comisia
      (Cauza T-170/03) (1)

      ()
      (2010/C 288/116)
      Limba de procedură: engleza
      Președintele Camerei a cincea a dispus radierea cauzei.

         (1)  JO C 171, 19.7.2003.


title: Cauza C-493/13: Acțiune introdusă la 12 septembrie 2013 — Comisia Europeană/Republica Estonia

text:
               23.11.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 344/48

         Acțiune introdusă la 12 septembrie 2013 — Comisia Europeană/Republica Estonia
   (Cauza C-493/13)
   2013/C 344/84
   Limba de procedură: estoniana

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: G. Braun, L. Nicolae și L. Naaber-Kivisoo, agenți)

      Pârâtă: Republica Estonia

      Concluziile reclamantei

               —

               Constatarea faptului că, întrucât, în cazul Ministerului Economiei și Comunicațiilor, nu a fost posibil să se asigure separarea structurală efectivă a funcției de reglementare a activităților inerente proprietății ori dirijării de întreprinderi care asigură furnizarea de rețele și/sau de servicii de comunicații electronice, Republica Estonia a încălcat obligațiile care decurg din articolul 3 alineatul (2) din Directiva 2002/21/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 7 martie 2002 privind un cadru de reglementare comun pentru rețelele și serviciile de comunicații electronice (Directivă-cadru) (1);

               —

               obligarea Estoniei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Comisia consideră că Ministerul Economiei și Comunicațiilor intră în domeniul de aplicare al noțiunii „autoritate națională de reglementare” definită la articolul 2 litera (g) din Directiva 2002/21/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 7 martie 2002 privind un cadru de reglementare comun pentru rețelele și serviciile de comunicații electronice (Directivă-cadru) și că dispozițiile articolului 3 din Directiva-cadru îi sunt aplicabile, în special cea care privește separarea structurală vizată la alineatul (2) din articolul menționat.
   Comisia apreciază că, în afară de competențele sale de reglementare, Ministerul Economiei și Comunicațiilor are și o activitate legată de proprietatea sau de dirijarea de întreprinderi care asigură furnizarea de rețele și/sau de servicii de comunicații electronice. Prin urmare, o separare structurală efectivă între aceste două funcții nu este asigurată, ceea ce este contrar cerinței prevăzute la articolul 3 alineatul (2) din Directiva-cadru.

      (1)  JO L 108, p. 33, Ediție specială, 13/vol. 35, p. 195.


title: Cauzele T-128/12 și T-182/12: Hotărârea Tribunalului din 12 iunie 2013 — HTTS/Consiliul ( „Politica externă și de securitate comună — Măsuri restrictive luate împotriva Iranului în scopul de a împiedica proliferarea nucleară — Înghețarea fondurilor — Eroare vădită de apreciere” )

text:
               3.8.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 225/76

         Hotărârea Tribunalului din 12 iunie 2013 — HTTS/Consiliul
   (Cauzele T-128/12 și T-182/12) (1)

   (Politica externă și de securitate comună - Măsuri restrictive luate împotriva Iranului în scopul de a împiedica proliferarea nucleară - Înghețarea fondurilor - Eroare vădită de apreciere)
   2013/C 225/170
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: HTTS Hanseatic Trade Trust & Shipping GmbH (Hamburg, Germania) (reprezentanți: J. Kienzle, M. Schlingmann și F. Lautenschlager, avocați)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: inițial M. Bishop, Z. Kupčová și F. Naert, ulterior M. Bishop și Z. Kupčová, agenți)

      Intervenientă în susținerea pârâtului (cauza T-182/12): Republica Federală Germania (reprezentanți: initial J. Möller, T. Henze și N. Graf Vitzthum, ulterior J. Möller și T. Henze, agenți)

      Obiectul

   În cauza T-128/12, cerere de anulare a Deciziei 2012/35/PESC a Consiliului din 23 ianuarie 2012 de modificare a Deciziei 2010/413/PESC privind adoptarea de măsuri restrictive împotriva Iranului (JO L 19, p. 22), în măsura în care prin aceasta reclamanta a fost înscrisă pentru noi motive în anexa II la Decizia 2010/413/PESC Consiliului din 26 iulie 2010 privind adoptarea de măsuri restrictive împotriva Iranului (JO L 195, p. 39), precum și a Regulamentului de punere în aplicare (UE) nr. 54/2012 al Consiliului din 23 ianuarie 2012 privind punerea în aplicare a Regulamentului (UE) nr. 961/2010 privind măsuri restrictive împotriva Iranului (JO L 19, p. 1), în măsura în care prin acesta reclamanta a fost înscrisă pentru noi motive în anexa VIII la Regulamentul (UE) nr. 961/2010 al Consiliului din 25 octombrie 2010 privind măsuri restrictive împotriva Iranului și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 423/2007 (JO L 281, p. 1), și, în cauza T-182/12, cerere de anulare a Regulamentului (UE) nr. 267/2012 al Consiliului din 23 martie 2012 privind măsuri restrictive împotriva Iranului și de abrogare a Regulamentului nr. 961/2010 (JO L 88, p. 1), în măsura în care prin acesta denumirea reclamantei a fost menținută pe lista persoanelor, entităților și organismelor ale căror active sunt înghețate

      Dispozitivul

               1.

               Conexează cauzele T-128/12 și T-182/12 în vederea pronunțării hotărârii.

               2.

               În cauza T-128/12, constată că nu mai este necesar să se pronunțe asupra cererii privind anularea Regulamentului de punere în aplicare (UE) nr. 54/2012 al Consiliului din 23 ianuarie 2012 privind punerea în aplicare a Regulamentului (UE) nr. 961/2010 privind măsuri restrictive împotriva Iranului, în măsura în care o privește pe HTTS Hanseatic Trade Trust & Shipping GmbH.

               3.

               Anulează Decizia 2012/35/PESC a Consiliului din 23 ianuarie 2012 de modificare a Deciziei 2010/413/PESC privind adoptarea de măsuri restrictive împotriva Iranului, în măsura în care prin aceasta denumirea HTTS Hanseatic Trade Trust & Shipping a fost înscrisă în anexa II la Decizia 2010/413.

               4.

               Anulează anexa IX la Regulamentul (UE) al Consiliului din 23 martie 2012 privind măsuri restrictive împotriva Iranului și de abrogare a Regulamentului (UE) nr. 961/2010, în măsura în care o privește pe HTTS Hanseatic Trade Trust & Shipping.

               5.

               Menține efectele Deciziei 2010/413/PESC a Consiliului din 26 iulie 2010 privind adoptarea de măsuri restrictive împotriva Iranului, astfel cum a fost modificată prin Decizia 2012/35, în ceea ce o privește pe HTTS Hanseatic Trade Trust & Shipping, de la data intrării sale în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării sale în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene până când anularea parțială a Regulamentului nr. 267/2012 începe să producă efecte.

               6.

               Obligă Consiliul Uniunii Europene să suporte, în afara propriilor cheltuieli de judecată, cheltuielile de judecată efectuate de HTTS Hanseatic Trade Trust & Shipping.

               7.

               Republica Federală Germania suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 157, 2.6.2012.


title: Cauza F-111/12: Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera a treia) din 2 octombrie 2013 — Nardone/Comisia (Funcție publică — Fost funcționar — Expunere la azbest și la alte substanțe — Boală profesională — Accident — Articolul 73 din statut — Comisie medicală — Motivare — Acțiune în despăgubire — Durata procedurii)

text:
               16.11.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 336/31

         Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera a treia) din 2 octombrie 2013 — Nardone/Comisia
   (Cauza F-111/12) (1)

   (Funcție publică - Fost funcționar - Expunere la azbest și la alte substanțe - Boală profesională - Accident - Articolul 73 din statut - Comisie medicală - Motivare - Acțiune în despăgubire - Durata procedurii)
   2013/C 336/68
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: Albert Nardone (Piétrain, Belgia) (reprezentanți: L. Levi și A. Blot, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: J. Currall și V. Joris, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare a deciziei Comisiei de confirmare a concluziilor comisiei medicale care s-a pronunțat cu privire la gradul de invaliditate al reclamantului și la originea profesională a bolii de care suferă

      Dispozitivul

               1.

               Obligă Comisia Europeană la plata către domnul Nardone a unor dobânzi moratorii aferente sumei de 8 448,51 euro pentru perioada cuprinsă între 1 martie 2006 și 15 iulie 2010, la rata stabilită de Banca Centrală Europeană pentru principalele operațiuni de finanțare aplicabilă perioadei în discuție, majorată cu două puncte, precum și la plata sumei de 3 000 de euro.

               2.

               Respinge în rest acțiunea.

               3.

               Comisia Europeană suportă propriile cheltuieli de judecată și este obligată să suporte o pătrime din cheltuielile de judecată efectuate de domnul Nardone.

               4.

               Domnul Nardone suportă trei pătrimi din propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 379, 8.12.2012, p. 35.


title: Cauza T-120/09: Ordonanța Tribunalului din 9 septembrie 2010 — Phoenix-Reisen și DRV/Comisia ( „Ajutoare de stat — Subvenție prevăzută de legislația germană în favoarea întreprinderilor insolvabile — Plângere pentru pretinsa încălcare a dreptului comunitar — Respingerea plângerii — Adoptarea unei decizii ulterioare — Nepronunțare asupra fondului” )

text:
               6.11.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 301/30

         Ordonanța Tribunalului din 9 septembrie 2010 — Phoenix-Reisen și DRV/Comisia
   (Cauza T-120/09) (1)

   (Ajutoare de stat - Subvenție prevăzută de legislația germană în favoarea întreprinderilor insolvabile - Plângere pentru pretinsa încălcare a dreptului comunitar - Respingerea plângerii - Adoptarea unei decizii ulterioare - Nepronunțare asupra fondului)
   2010/C 301/51
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamante: Phoenix-Reisen GmbH (Bonn, Germania) și Deutscher Reiseverband eV (DRV) (Berlin, Germania) (reprezentanți: R. Gerharz și A. Funke, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: L. Flynn și B. Martenczuk, agenți)

      Intervenientă în susținerea pârâtei: Republica Federală Germania (reprezentanți: J. Möller și B. Klein, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare a scrisorii Comisiei din 13 februarie 2009 prin care aceasta comunică intenția sa de a nu interveni împotriva unor pretinse ajutoare de stat acordate prin plata unor indemnizații de insolvabilitate de Republica Federală Germania

      Dispozitivul

               1.

               Constată că nu mai este necesar să se pronunțe asupra fondului cauzei.

               2.

               Constată că nu mai este necesar să se pronunțe asupra cererii de conexare a prezentei cauze la cauza T-58/10, formulată de reclamante.

               3.

               Fiecare parte suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 297, 5.12.2009.


title: Cauza C-453/11 P: Recurs introdus la 2 septembrie 2011 de Timehouse GmbH împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a treia) pronunțate la 6 iulie 2011 în cauza T-235/10 — Timehouse GmbH/Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

text:
               19.11.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 340/10

         Recurs introdus la 2 septembrie 2011 de Timehouse GmbH împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a treia) pronunțate la 6 iulie 2011 în cauza T-235/10 — Timehouse GmbH/Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)
   (Cauza C-453/11 P)
   2011/C 340/16
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Recurentă: Timehouse GmbH (reprezentant: V. Knies, avocat)

      Cealaltă parte în proces: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Concluziile recurentei

   Recurenta solicită:

               —

               Anularea în totalitate a Hotărârii Tribunalului Uniunii Europene din 6 iulie 2011 pronunțate în cauza T-235/10, precum și anularea Deciziei Camerei întâi de recurs din 11 martie 2010 pronunțate în procedura R 0942/2009-1 și obligarea intimatului la plata cheltuielilor de judecată;

               —

               cu titlu subsidiar, anularea în totalitate a Hotărârii Tribunalului Uniunii Europene din 6 iulie 2011 (cauza T-235/10) și trimiterea cauzei la Tribunal în vederea rejudecării acesteia și a pronunțării unei noi hotărâri care să țină cont de opinia Curții de Justiție a Uniunii Europene, precum și obligarea intimatului la plata cheltuielilor de judecată aferente recursului.

      Motivele și principalele argumente

   Tribunalul Uniunii Europene nu ar fi aplicat în mod corect criteriul determinant în vederea stabilirii caracterului distinctiv conform articolului 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 (1) al aspectului global al mărcii aflate în discuție, nr. 7 378 888 pentru produsele care trebuie înregistrate „Bijuterii; ceasuri și instrumente de cronometrare a timpului”, întrucât pentru a-și motiva hotărârea ar fi examinat doar lipsa caracterului distinctiv al componentelor individuale ale mărcii. Prin deducerea din (pretinsa) lipsă a caracterului distinctiv al componentelor individuale ale mărcii a lipsei caracterului distinctiv al mărcii în imaginea sa de ansamblu supuse înregistrării, Tribunalul și-ar fi întemeiat hotărârea atacată pe prezumția/concluzia că o marcă ale cărei componente individuale nu au caracter distinctiv, nu ar putea avea caracter distinctiv nici dacă componentele sale sunt combinate. Întrucât marca în ansamblu ar avea totuși caracter distinctiv, și decizia camerei de recurs, menținută de Tribunalul Uniunii Europene, ar fi fost adoptată în mod incorect.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 207/2009 al Consiliului privind marca comunitară (versiune codificată), JO L 78, p. 1.


title: Cauza T-475/09: Acțiune introdusă la 30 noiembrie 2009 — ATB Norte/OAPI — Bricocenter Italia (BRICO CENTER)

text:
               30.1.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 24/65

         Acțiune introdusă la 30 noiembrie 2009 — ATB Norte/OAPI — Bricocenter Italia (BRICO CENTER)
   (Cauza T-475/09)
   2010/C 24/114
   Limba în care a fost formulată acțiunea: spaniola

      Părțile

      Reclamantă: ATB Norte, SL (Burgos, Spania) (reprezentanți: P. López Ronda, G. Macías Bonilla, H. L. Curtis-Oliver și G. Marín Raigal, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Bricocenter Italia Srl [Rozzano Milanofiori (Milano), Italia]

      Concluziile reclamantei

               —

               Anularea Deciziei R 500/2008-4 a Camerei a patra de recurs a OAPI din 24 septembrie 2009;

               —

               obligarea pârâtului (OAPI) la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

      Solicitantul mărcii comunitare: Bricocenter Italia S.r.l.

      Marca comunitară vizată: Marca figurativă care cuprinde elementul verbal „BRICONCENTER” (cererea de înregistrare nr. 4 934 147), pentru servicii din clasa 35.

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în sprijinul opoziției: Reclamanta.

      Marca sau semnul invocat în sprijinul opoziției: Mărcile comunitare figurative care cuprind elementele verbale „CENTROS DE BRICOLAGE BRICOCENTRO”, (nr. 3 262 623) și „ATB CENTROS DE BRICOLAGE BRICOCENTRO” (nr. 989 046), pentru servicii din clasele 35, 37 și 39.

      Decizia diviziei de opoziție: Admite opoziția.

      Decizia camerei de recurs: Anulează decizia atacată și respinge opoziția în totalitate.

      Motivele invocate: Greșita interpretare și aplicare a articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009.


title: Cauza T-328/12: Hotărârea Tribunalului din 16 octombrie 2013 — Mundipharma/OAPI — AFT Pharmaceuticals (Maxigesic) [ „Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a unei mărci comunitare verbale Maxigesic — Marcă comunitară verbală anterioară OXYGESIC — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009” ]

text:
               30.11.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 352/14

         Hotărârea Tribunalului din 16 octombrie 2013 — Mundipharma/OAPI — AFT Pharmaceuticals (Maxigesic)
   (Cauza T-328/12) (1)

   (Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a unei mărci comunitare verbale Maxigesic - Marcă comunitară verbală anterioară OXYGESIC - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009)
   2013/C 352/26
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Mundipharma GmbH (Limburg a.d. Lahn, Germania) (reprezentant: F. Nielsen, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: D. Walicka, agent)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: AFT Pharmaceuticals Ltd (Takapuna, Noua Zeelandă) (reprezentanți: M. Nentwig, L. Kouker și G. M. Becker, avocați)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a patra de recurs a OAPI din 23 mai 2012 (cauza R 1788/2010-4), privind o procedură de opoziție între Mundipharma GmbH și AFT Pharmaceuticals Ltd.

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Obligă Mundipharma GmbH la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 287, 22.9.2012.


title: Cauza T-369/09: Hotărârea Tribunalului din 8 septembrie 2010 — Quinta do Portal/OAPI — Vallegre (PORTO ALEGRE) [ „Marcă comunitară — Procedură de declarare a nulității — Marca comunitară verbală PORTO ALEGRE — Marca națională verbală anterioară VISTA ALEGRE — Motiv relativ de refuz — Risc de confuzie — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) și articolul 53 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009” ]

text:
               23.10.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 288/40

      Hotărârea Tribunalului din 8 septembrie 2010 — Quinta do Portal/OAPI — Vallegre (PORTO ALEGRE)
      (Cauza T-369/09) (1)

      (Marcă comunitară - Procedură de declarare a nulității - Marca comunitară verbală PORTO ALEGRE - Marca națională verbală anterioară VISTA ALEGRE - Motiv relativ de refuz - Risc de confuzie - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) și articolul 53 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009)
      (2010/C 288/76)
      Limba de procedură: portugheza

         Părțile

         Reclamantă: Sociedade Quinta do Portal, SA (Porto, Portugalia) (reprezentant: B. Belchior, avocat)

         Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: J. Novais Gonçalves, agent)

         Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă în fața Tribunalului: Vallegre, Vinhos do Porto, SA (Sabrosa, Portugalia) (reprezentanți: P. López Ronda și G. Macias Bonilla, avocați)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva deciziei Camerei întâi de recurs a OAPI din 18 iunie 2009 (cauza R 1012/2008-1), privind o procedură de declarare a nulității între Vallegre, Vinhos do Porto, SA și Sociedade Quinta do Portal, SA.

         Dispozitivul

                  1.

                  Respinge acțiunea.

                  2.

                  Obligă Sociedade Quinta do Portal, SA la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 297, 5.12.2009.


title: Cauza T-512/11: Hotărârea Tribunalului din 25 noiembrie 2014 – Ryanair/Comisia („Ajutoare de stat – Sectorul aerian – Taxa irlandeză pe transportul aerian – Scutirea pasagerilor care efectuează zboruri de tranzit și de transfer – Decizie de constatare a inexistenței unui ajutor de stat – Neinițierea procedurii oficiale de investigare – Dificultăți serioase – Drepturi procedurale ale părților interesate”)

text:
               19.1.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 16/31

      Hotărârea Tribunalului din 25 noiembrie 2014 – Ryanair/Comisia
      (Cauza T-512/11) (1)

      („Ajutoare de stat - Sectorul aerian - Taxa irlandeză pe transportul aerian - Scutirea pasagerilor care efectuează zboruri de tranzit și de transfer - Decizie de constatare a inexistenței unui ajutor de stat - Neinițierea procedurii oficiale de investigare - Dificultăți serioase - Drepturi procedurale ale părților interesate”)
      (2015/C 016/49)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Ryanair Ltd (Dublin, Irlanda) (reprezentanți: E. Vahida și I.-G. Metaxas-Maragkidis, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: L. Flynn, D. Grespan și T. Maxian Rusche, agenți)

         Interveniente în susținerea pârâtei: Republica Federală Germania (reprezentanți: T. Henze și K. Petersen, agenți) și Irlanda (reprezentanți: E. Creedon, A. Joyce și E. Mc Phillips, agenți, asistați de E. Regan, SC)

         Obiectul

      Cerere de anulare în parte a Deciziei C(2011) 4932 final a Comisiei din 13 iulie 2011 în măsura în care prin aceasta se constată că neaplicarea taxei irlandeze pe transportul aerian pasagerilor care efectuează zboruri de tranzit și de transfer nu constituie ajutor de stat în sensul articolului 107 alineatul (1) TFUE [ajutor de stat SA.29064 (2011C ex 2011/NN)].

         Dispozitivul

                  1)

                  Anulează Decizia C(2011) 4932 final a Comisiei din 13 iulie 2011 în măsura în care prin aceasta se constată că neaplicarea taxei irlandeze pe transportul aerian pasagerilor care efectuează zboruri de tranzit și de transfer nu constituie ajutor de stat în sensul articolului 107 alineatul (1) TFUE [ajutor de stat SA.29064 (2011C ex 2011/NN)]

                  2)

                  Comisia Europeană suportă propriile cheltuieli de judecată precum și pe cele efectuate de Ryanair Ltd.

                  3)

                  Republica Federală Germania și Irlanda suportă propriile cheltuieli de judecată.

         (1)  JO C 347, 26.11.2011.


title: Cauza T-809/14: Ordonanța Tribunalului din 27 noiembrie 2015 – Italia/Comisia („Acțiune în anulare — Regim lingvistic — Anunț pentru ocuparea unui post de director al Centrului de Traduceri pentru Organismele Uniunii — Cerințe lingvistice care figurează în modulul de prezentare a candidaturi online — Pretinsă divergență față de anunțul pentru ocuparea postului publicat în Jurnalul Oficial — Scrisoare trimisă de Comisie după încheierea procedurii de depunere a candidaturilor — Inadmisibilitate”)

text:
               1.2.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 38/56

         Ordonanța Tribunalului din 27 noiembrie 2015 – Italia/Comisia
   (Cauza T-809/14) (1)

   ((„Acțiune în anulare - Regim lingvistic - Anunț pentru ocuparea unui post de director al Centrului de Traduceri pentru Organismele Uniunii - Cerințe lingvistice care figurează în modulul de prezentare a candidaturi online - Pretinsă divergență față de anunțul pentru ocuparea postului publicat în Jurnalul Oficial - Scrisoare trimisă de Comisie după încheierea procedurii de depunere a candidaturilor - Inadmisibilitate”))
   (2016/C 038/74)
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Reclamantă: Republica Italiană (reprezentanți: G. Palmieri, agent, asistat de P. Gentili, avvocato dello Stato)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: J. Currall şi G. Gattinara, agenţi)

      Obiectul

   Cerere de anulare a unei pretinse decizii a Comisiei din cuprinsul unei scrisori din 2 octombrie 2014, adresată directorului general pentru Uniunea Europeană din cadrul Ministerului Afacerilor Externe din Italia, de către directorul general al Direcției Generale (DG) „Resurse Umane și Securitate” a Comisiei

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă Republica Italiană la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 46, 9.2.2015


title: Cauza T-156/14: Ordonanța Tribunalului din 5 mai 2014 – Volkswagen/OAPI (StartUp)

text:
               24.6.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 194/38

         Ordonanța Tribunalului din 5 mai 2014 – Volkswagen/OAPI (StartUp)
   (Cauza T-156/14) (1)

   2014/C 194/55
   Limba de procedură: germana
   Președintele Camerei a opta a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 135, 5.5.2014.


title: Cauza C-274/07: Hotărârea Curții (Camera a doua) din 11 septembrie 2008 — Comisia Comunităților Europene/Republica Lituania (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Directiva 2002/22/CE — Servicii universale și drepturi ale utilizatorilor cu privire la rețelele și serviciile electronice de comunicații — Articolul 26 alineatul (3) — Numărul de apel de urgență unic european — Punerea la dispoziție a informațiilor privind localizarea apelantului)

text:
               8.11.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 285/10

         Hotărârea Curții (Camera a doua) din 11 septembrie 2008 — Comisia Comunităților Europene/Republica Lituania
   (Cauza C-274/07) (1)

   (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru - Directiva 2002/22/CE - Servicii universale și drepturi ale utilizatorilor cu privire la rețelele și serviciile electronice de comunicații - Articolul 26 alineatul (3) - Numărul de apel de urgență unic european - Punerea la dispoziție a informațiilor privind localizarea apelantului)
   (2008/C 285/15)
   Limba de procedură: lituaniana
   Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: G. Braun și A. Steiblytė, agenți)

      Pârâtă: Republica Lituania (reprezentant: D. Kriaučiūnas, agent)
   Obiectul
   Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Neadoptarea, în termenul stabilit, a dispozițiilor necesare pentru a se conforma articolului 26 alineatul (3) din Directiva 2002/22/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 7 martie 2002 privind serviciul universal și drepturile utilizatorilor cu privire la rețelele și serviciile electronice de comunicații (Directiva privind serviciul universal) (JO L 108, p. 51, Ediție specială, 13/vol. 35, p. 213)
   Dispozitivul

               1)

               Întrucât nu s-a asigurat ca în practică, în măsura posibilităților tehnice, informațiile privind localizarea apelantului să fie puse la dispoziția autorităților care intervin în cazuri de urgență pentru toate apelurile la numărul de apel de urgență unic european „112” atunci când sunt folosite rețelele de telefonie publică, Republica Lituania nu și a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 26 alineatul (3) din Directiva 2002/22/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 7 martie 2002 privind serviciile universale și drepturile utilizatorilor cu privire la rețelele și serviciile electronice de comunicații (Directiva privind serviciul universal).

               2)

               Obligă Republica Lituania la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 183, 4.8.2007.


title: Cauza T-571/15: Ordonanța Tribunalului din 16 martie 2016 – Bimbo/OAPI – ISMS (BIMBO BEL SIMPLY)

text:
               30.5.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 191/46

         Ordonanța Tribunalului din 16 martie 2016 – Bimbo/OAPI – ISMS (BIMBO BEL SIMPLY)
   (Cauza T-571/15) (1)

   (2016/C 191/66)
   Limba de procedură: engleza
   Președintele Camerei a șasea a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 406, 7.12.2015.


title: Cauza C-340/08: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de House of Lords (Regatul Unit) la 23 iulie 2008 — The Queen (la cererea lui M) (FC)/Her Majesty's Treasury și alte două acțiuni

text:
               11.10.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 260/8

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de House of Lords (Regatul Unit) la 23 iulie 2008 — The Queen (la cererea lui M) (FC)/Her Majesty's Treasury și alte două acțiuni
   (Cauza C-340/08)
   (2008/C 260/13)
   Limba de procedură: engleza
   Instanța de trimitere
   House of Lords
   Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: The Queen (la cererea lui M) (FC)

      Pârâtă: Her Majesty's Treasury
   Întrebarea preliminară
   Articolul 2 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 881/2002 (1) se aplică prestațiilor de securitate socială sau de asistență socială plătite de stat soției unei persoane desemnate de Comitetul pentru sancțiuni creat în temeiul Rezoluției 1267(1999) a Consiliului de Securitate al Organizației Națiunilor Unite, numai pentru motivul că această soție trăiește cu persoana desemnată și că aceasta va folosi sau va putea să folosească o parte din aceste sume pentru cumpărarea de bunuri pe care persoana desemnată le va consuma sau de servicii de care aceasta va beneficia?

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 881/2002 al Consiliului din 27 mai 2002 de instituire a unor măsuri restrictive specifice împotriva anumitor persoane și entități care au legătură cu Osama ben Laden, cu rețeaua Al-Qaida și cu talibanii și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 467/2001 al Consiliului de interzicere a exportului anumitor mărfuri și servicii către Afganistan, de întărire a interdicției de zbor și de extindere a înghețării fondurilor și a altor resurse (JO L 139, p. 9, Ediția specială, 18/vol. 1, p. 189).


title: Cauza T-3/15: Hotărârea Tribunalului din 4 decembrie 2015 – K-Swiss/OAPI (Reprezentarea unor benzi paralele pe un pantof) [„Marcă comunitară — Înregistrare internațională desemnând Comunitatea Europeană — Marcă figurativă reprezentând benzi paralele pe un pantof — Motiv absolut de refuz — Lipsa caracterului distinctiv — Articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009”]

text:
               25.1.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 27/54

         Hotărârea Tribunalului din 4 decembrie 2015 – K-Swiss/OAPI (Reprezentarea unor benzi paralele pe un pantof)
   (Cauza T-3/15) (1)

   ([„Marcă comunitară - Înregistrare internațională desemnând Comunitatea Europeană - Marcă figurativă reprezentând benzi paralele pe un pantof - Motiv absolut de refuz - Lipsa caracterului distinctiv - Articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009”])
   (2016/C 027/69)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: K-Swiss, Inc. (Westlake Village, California, Statele Unite) (reprezentanți: R. Niebel și M. Hecht, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentanți: inițial P. Geroulakos, ulterior D. Gája, agenți)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a doua de recurs a OAPI din 30 octombrie 2014 (cauza R 1093/2014-2) privind înregistrarea internațională desemnând Comunitatea Europeană a unei mărci figurative reprezentând benzi paralele pe un pantof

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă K-Swiss, Inc. la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 65, 23.2.2015.


title: Cauza C-188/16: Cerere de decizie preliminară introdusă de Landgericht München I (Germania) la 4 aprilie 2016 – Procedură penală împotriva lui Ionel Opria

text:
               18.7.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 260/16

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Landgericht München I (Germania) la 4 aprilie 2016 – Procedură penală împotriva lui Ionel Opria
   (Cauza C-188/16)
   (2016/C 260/21)
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Landgericht München I

      Părțile din procedura principală

   Ionel Opria

      Cealaltă parte: Staatsanwaltschaft München I

      Întrebarea preliminară

   Articolul 2, articolul 3 alineatul (1) litera (c) și articolul 6 alineatele (1) și (3) din Directiva 2012/13/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 22 mai 2012 privind dreptul la informare în cadrul procedurilor penale (1) trebuie interpretate în sensul că se opun dispozițiilor legislative ale unui stat membru conform cărora, în cadrul unei proceduri penale desfășurate împotriva unui suspect care nu are domiciliul sau reședința stabilă în acest stat membru, o ordonanță penală pronunțată împotriva acestuia poate fi notificată unui mandatar desemnat de el, cu consecința că ordonanța penală dobândește autoritate de lucru judecat odată cu expirarea termenului de opoziție (de două săptămâni) care curge de la notificarea ordonanței către mandatarului suspectului, chiar dacă reglementarea din statul membru respectiv prevede posibilitatea ca suspectul care a formulat la instanța competentă opoziție, în scris, în termen de două săptămâni de la luarea efectivă la cunoștință a ordonanței penale să fie repus din oficiu în termen cu urmarea că, de la pronunțarea hotărârii de repunere în termen, trebuie să se procedeze la fel ca în cazul în care opoziția ar fi fost formulată în termen?

      (1)  JO L 142, p. 1.


title: Cauza C-50/12: Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 26 noiembrie 2013 — Kendrion NV/Comisia Europeană (Recurs — Concurență — Înțelegeri — Piața sacilor industriali din plastic — Imputabilitatea încălcării săvârșite de filială societății-mamă — Răspunderea solidară a societății-mamă pentru plata amenzii aplicate filialei — Durata excesivă a procedurii în fața Tribunalului — Principiul protecției jurisdicționale efective)

text:
               8.2.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 39/2

         Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 26 noiembrie 2013 — Kendrion NV/Comisia Europeană
   (Cauza C-50/12) (1)

   (Recurs - Concurență - Înțelegeri - Piața sacilor industriali din plastic - Imputabilitatea încălcării săvârșite de filială societății-mamă - Răspunderea solidară a societății-mamă pentru plata amenzii aplicate filialei - Durata excesivă a procedurii în fața Tribunalului - Principiul protecției jurisdicționale efective)
   2014/C 39/03
   Limba de procedură: olandeza

      Părțile

      Recurentă: Kendrion NV (reprezentanți: P. Glazener și T. Ottervanger, avocați)

      Cealaltă parte din procedură: Comisia Europeană (reprezentanți: F. Castillo de la Torre și S. Noë, agenți)

      Obiectul

   Recurs formulat împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a patra) din 16 noiembrie 2011, Kendrion/Comisia (T-54/06), prin care Tribunalul a respins o cerere de anulare a Deciziei C(2005) 4634 a Comisiei din 30 noiembrie 2005 privind o procedură de aplicare a articolului 81 [CE] (cazul COMP/F/38.354 — Saci industriali), în măsura în care se adresează Kendrion, privind o înțelegere pe piața sacilor industriali din plastic, precum și o cerere de anulare sau, cu titlu subsidiar, o cerere de reducere a amenzii aplicate Kendrion

      Dispozitivul

               1.

               Respinge recursul.

               2.

               Obligă Kendrion NV la plata cheltuielilor de judecată din prezentul recurs.

      (1)  JO C 80, 17.3.2012.


title: Cauza T-53/07: Acțiune introdusă la data de 19 februarie 2007 — Trade-Stomil/Comisie

text:
               28.4.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 95/45

         Acțiune introdusă la data de 19 februarie 2007 — Trade-Stomil/Comisie
   (Cauza T-53/07)
   (2007/C 95/93)
   Limba de procedură: engleza
   Părțile

      Reclamantă: Trade-Stomil Sp z o. o. (Łódź, Polonia) (reprezentanți: F. Carlin, barrister, E. W. Batchelor, solicitor)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene
   Concluziile reclamantei

               —

               anularea deciziei, în special a articolelor 1-4 din aceasta, în măsura în care privește Trade-Stomil; sau

               —

               anularea articolului 2 din decizie în măsura în care se referă la Trade-Stomil; sau

               —

               modificarea articolului 2 din decizie în măsura în care se referă la Trade-Stomil, astfel încât să anuleze sau să reducă în mod substanțial amenda aplicată societății Trade-Stomil; și, în orice caz,

               —

               obligarea Comisiei la plata propriilor cheltuieli de judecată și la plata cheltuielilor efectuate de Trade-Stomil în legătură cu acest proces.

         Motivele și principalele argumente
   Reclamantul urmărește să obțină anularea Deciziei C(2006) 5700 final a Comisiei din 29 noiembrie 2006 în cauza COMP/F/38.638 — cauciuc butadien și cauciuc butadien-stiren, prin care Comisia a stabilit că reclamanta, împreună cu alți întreprinzători, a încălcat articolul 81 CE și articolul 53 din Acordul privind Spațiul Economic European prin încheierea unei înțelegeri având ca obiect stabilirea prețurilor țintă pentru produse, repartizarea clienților prin acorduri de neagresiune și schimbul de informații referitoare la prețuri, societăți concurente și clienți.
   Reclamantul își sprijină cererea pe paisprezece motive. Conform acestuia:

               i)

               Comisia a încălcat articolul 81 CE prin faptul că nu ar fi dovedit la standardul cerut că Trade-Stomil a participat la cartel;

               ii)

               Comisia a încălcat obligația de a motiva atunci când a stabilit că Trade-Stomil a participat la cartel timp de trei luni;

               iii)

               Comisia nu ar fi competentă să adreseze societății Trade-Stomil o decizie în temeiul articolului 81 alineatul (1) CE și a articolului 53 din Acordul SEE;

               iv)

               Comisia a încălcat, în plus, articolul 81 CE prin aceea că a considerat că Trade-Stomil acționa în calitate de fals agent al societății Dwory;

               v)

               Comisia a încălcat obligația de a motiva atunci când a stabilit că Trade-Stomil acționase în calitate de fals agent al societății Dwory;

               vi)

               Comisia a încălcat principiul egalității de tratament prin aceea că a calculat amenda pe baza cifrei de afaceri cumulate a societăților Dwory și Trade-Stomil;

               vii)

               Comisia a încălcat obligația de a motiva atunci când a aplicat societății Trade-Stomil o amendă pe baza cifrei de afaceri cumulate a societăților Trade-Stomil și Dwory, în loc să aplice o amendă numai pe baza cifrei de afaceri a societăți Trade-Stomil;

               viii)

               Comisia a încălcat principiul egalității prin aceea că a calculat cuantumul de bază al amenzii ca și cum Trade-Stomil, simplu agent lipsit de orice control asupra cantităților sau al prețurilor, ar fi fost un furnizor/producător;

               ix)

               Comisia a încălcat obligația de a respecta regulile pe care și le-a impus, prin aceea că nu a ținut cont de caracterul pasiv sau de subordonare al participării societății Trade-Stomil la cartel;

               x)

               Comisia a încălcat obligația de a respecta regulile pe care și le-a impus, prin aceea că nu a redus amenda pentru nepunere în aplicare;

               xi)

               decizia Comisiei a încălcat principiul proporționalității atunci când a stabilit amenda;

               xii)

               Comisia a încălcat drepturile apărării prin aceea că nu a audiat societatea Trade-Stomil cu privire la temeiul propunerii de a asuma o jurisdicție extrateritorială;

               xiii)

               Comisia nu a stabilit caracterul intențional sau neglijent al încălcării, și nici nu a audiat societatea Trade-Stomil pe acest subiect;

               xiv)

               Comisia a greșit în calcularea amenzii.


title: Cauza F-42/05: Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (camera a doua) din data de 1 februarie 2007 — Rossi Ferreras/Comisie (Funcționari — Evaluare — Raport privind evoluția carierei — Exercițiu de evaluare pe anul 2003 — Acțiune în anulare — Acțiune în despăgubiri)

text:
               10.3.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 56/40

         Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (camera a doua) din data de 1 februarie 2007 — Rossi Ferreras/Comisie
   (Cauza F-42/05) (1)

   (Funcționari - Evaluare - Raport privind evoluția carierei - Exercițiu de evaluare pe anul 2003 - Acțiune în anulare - Acțiune în despăgubiri)
   (2007/C 56/74)
   Limba de procedură: franceza
   Părțile

      Reclamant: Francisco Rossi Ferreras (Luxemburg, Luxemburg) (reprezentanți: G. Bounéou și F. Frabetti, avocats)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: L. Lozano Palacios și K. Herrmann, agenți)
   Obiectul cauzei
   Pe de o parte, anularea raportului privind evoluția carierei întocmit pentru reclamant în cadrul exercițiului de evaluare 2003 și, pe de altă parte, o cerere de daune-interese
   Dispozitivul hotărârii

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Fiecare parte suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 217 din 3.9.2005, p. 45 (cauză înregistrată iniţial în faţa Tribunalului de Primă Instanţă al Comunităţilor Europene sub numărul T-222/05 şi transferată Tribunalului Funcţiei Publice al Uniunii Europene prin ordonanţa din 15.12.2005).


title: Cauze conexate C-124/08 și C-125/08: Hotărârea Curții (Camera a doua) din 16 iulie 2009 (cereri de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Hof van Cassatie van België — Belgia) — Gilbert Snauwaert, Algemeen Expeditiebedrijf Zeebrugge BVBA, Coldstar NV, Dirk Vlaeminck, Jeroen Peter den Haerynck, Ann de Wintere (C-124/08), Géry Deschaumes (C-125/08)/Belgische Staat [Regulamentul (CEE) nr. 2913/92 — Codul vamal comunitar — Datorie vamală — Valoarea drepturilor — Comunicare către debitor — Act care poate declanșa urmărirea penală]

text:
               12.9.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 220/9

         Hotărârea Curții (Camera a doua) din 16 iulie 2009 (cereri de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Hof van Cassatie van België — Belgia) — Gilbert Snauwaert, Algemeen Expeditiebedrijf Zeebrugge BVBA, Coldstar NV, Dirk Vlaeminck, Jeroen Peter den Haerynck, Ann de Wintere (C-124/08), Géry Deschaumes (C-125/08)/Belgische Staat
   (Cauze conexate C-124/08 și C-125/08) (1)

   (Regulamentul (CEE) nr. 2913/92 - Codul vamal comunitar - Datorie vamală - Valoarea drepturilor - Comunicare către debitor - Act care poate declanșa urmărirea penală)
   2009/C 220/14
   Limba de procedură: olandeza

      Instanța de trimitere

   Hof van Cassatie van België

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamanți: Gilbert Snauwaert, Algemeen Expeditiebedrijf Zeebrugge BVBA, Coldstar NV, Dirk Vlaeminck, Jeroen Peter den Haerynck, Ann de Wintere (C-124/08), Géry Deschaumes (C-125/08)

      Pârât: Belgische Staat

      Obiectul

   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Hof van Cassatie van België — Interpretarea articolului 221 alineatele (1) și (3) din Regulamentul (CEE) nr. 2913/92 al Consiliului din 12 octombrie 1992 de instituire a Codului vamal comunitar (versiunea în vigoare în 1992) (JO L 302, p. 1, Ediție specială, 02/vol. 5, p. 58) — Recuperarea ulterioară a valorii taxelor la import sau la export — Cerința sau lipsa cerinței înscrierii drepturilor în evidența contabilă, anterior comunicării către debitor — Termen de prescripție — Fraudă vamală — Obligare solidară

      Dispozitivul

               1)

               Articolul 221 alineatul (1) din Regulamentul (CEE) nr. 2913/92 al Consiliului din 12 octombrie 1992 de instituire a Codului vamal comunitar trebuie interpretat în sensul în care comunicarea de către autoritățile vamale către debitor, în conformitate cu normele corespunzătoare, a valorii taxelor la import sau la export care trebuie plătite nu poate fi efectuată în mod valabil decât dacă valoarea acestor drepturi a fost înscrisă în prealabil în evidența contabilă de autoritățile menționate.

               2)

               Articolul 221 alineatul (3) din Regulamentul nr. 2913/92 trebuie interpretat în sensul că autoritățile vamale pot efectua în mod valabil comunicarea către debitor a valorii drepturilor legal datorate după expirarea unui termen de trei ani de la data la care a luat naștere datoria vamală dacă autoritățile vamale nu au putut stabili valoarea exactă a drepturilor menționate ca urmare a unui act care poate declanșa urmărirea penală, inclusiv atunci când debitorul respectiv nu este autorul acestui act.

      (1)  JO C 142, 7.6.2008.


title: Cauza C-632/13: Cerere de decizie preliminară introdusă de Högsta förvaltningsdomstolen (Suedia) la 3 decembrie 2013 — Skatteverket/Hilkka Hirvonen

text:
               1.2.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 31/6

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Högsta förvaltningsdomstolen (Suedia) la 3 decembrie 2013 — Skatteverket/Hilkka Hirvonen
   (Cauza C-632/13)
   2014/C 31/09
   Limba de procedură: suedeza

      Instanța de trimitere

   Högsta förvaltningsdomstolen

      Părțile din procedura principală

      Recurent: Skatteverket

      Intimată: Hilkka Hirvonen

      Întrebarea preliminară

   Articolul 45 TFUE trebuie interpretat în sensul că se opune faptului ca legislația unui stat membru să prevadă că o persoană cu reședința în alt stat membru — care dobândește totalitatea sau cvasitotalitatea veniturilor sale în primul stat membru — are dreptul de a alege între două regimuri de impozitare complet diferite, și anume fie să fie impozitată la sursă cu o cotă de impozit mai redusă, dar fără să beneficieze de dreptul la facilitățile fiscale pe care îl presupune aplicarea sistemului comun de impozit pe venit, fie să fie impozitată în cadrul sistemului comun menționat și să poată beneficia astfel de facilitățile fiscale în discuție?