title: Cauza C-20/12: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Tribunal administratif (Luxemburg) la 16 ianuarie 2012 — Elodie Giersch, Benjamin Marco Stemper, Julien Taminiaux, Xavier Renaud Hodin, Joëlle Hodin/État du Grand-duché de Luxembourg

text:
               31.3.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 98/13

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Tribunal administratif (Luxemburg) la 16 ianuarie 2012 — Elodie Giersch, Benjamin Marco Stemper, Julien Taminiaux, Xavier Renaud Hodin, Joëlle Hodin/État du Grand-duché de Luxembourg
   (Cauza C-20/12)
   2012/C 98/20
   Limba de procedură: franceza

      Instanța de trimitere

   Tribunal administratif

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamanți: Elodie Giersch, Benjamin Marco Stemper, Julien Taminiaux, Xavier Renaud Hodin, Joëlle Hodin

      Pârât: État du Grand-duché de Luxembourg

      Întrebarea preliminară

   Ținând seama de principiul comunitar al egalității de tratament prevăzut la articolul 7 din Regulamentul nr. 1612/68, considerentele de politică în domeniul educației și de politică bugetară invocate de statul luxemburghez, mai precis încercarea de a încuraja creșterea procentului persoanelor care sunt titulare ale unei diplome de învățământ superior, în prezent insuficientă în comparație cu nivelul internațional în ceea ce privește populația rezidentă în Luxemburg, considerente care ar fi amenințate în mod serios dacă statul luxemburghez ar trebui să plătească ajutorul financiar pentru studii superioare oricărui student, fără nicio legătură cu societatea Marelui Ducat, pentru a-și efectua studiile superioare în orice țară din lume, ceea ce ar determina o sarcină nerezonabilă pentru bugetul statului luxemburghez, constituie considerente, în sensul jurisprudenței comunitare citate anterior, de natură să justifice diferența de tratament care rezultă din obligația de reședință impusă atât resortisanților luxemburghezi, cât și resortisanților altor state membre în vederea obținerii unui ajutor pentru studii superioare?


title: Cauza C-431/13: Ordonanța președintelui Camerei a patra a Curții din 5 iunie 2014 (cerere de decizie preliminară formulată de Landgericht Frankfurt am Main – Germania) – Vietnam Airlines Co. Ltd/Brigitta Voss, Klaus-Jürgen Voss

text:
               15.9.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 315/46

         Ordonanța președintelui Camerei a patra a Curții din 5 iunie 2014 (cerere de decizie preliminară formulată de Landgericht Frankfurt am Main – Germania) – Vietnam Airlines Co. Ltd/Brigitta Voss, Klaus-Jürgen Voss
   (Cauza C-431/13) (1)

   2014/C 315/76
   Limba de procedură: germana
   Președintele Camerei a patra a Curții a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 325, 9.11.2013.


title: Cauza C-55/16: Cerere de decizie preliminară introdusă de Înalta Curte de Casaţie şi Justiţie (România) la data de 1 februarie 2016 – Evo Bus GmbH/Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice Ploiești prin Administrația Județeană a Finanțelor Publice Argeș

text:
               25.4.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 145/19

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Înalta Curte de Casaţie şi Justiţie (România) la data de 1 februarie 2016 – Evo Bus GmbH/Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice Ploiești prin Administrația Județeană a Finanțelor Publice Argeș
   (Cauza C-55/16)
   (2016/C 145/24)
   Limba de procedură: română

      Instanţa de trimitere

   Înalta Curte de Casaţie şi Justiţie

      Părţile din acţiunea principală

      Recurentă: Evo Bus GmbH

      Intimată: Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice Ploiești prin Administrația Județeană a Finanțelor Publice Argeș

      Întrebarea preliminară

   Dacă dispozițiile Directivei a 8-a (79/1072/[CEE]) (1), precum și principiul neutralității fiscale se opun/s-au opus unei legislații, dintr-un stat membru, prin care se reglementează/s-a[u] reglementat, în considerarea principiului certitudinii impunerii, condițiile în care se poate exercita dreptul de rambursare pe valoarea adăugată, precum, în cauza de față, dovedirea achitării taxei de către furnizori.

      (1)  A opta Directivă 79/1072/CEE a Consiliului din 6 decembrie 1979 privind armonizarea legislațiilor statelor membre referitoare la impozitele pe cifra de afaceri – Sisteme de restituire a taxei pe valoarea adăugată persoanelor impozabile care nu sunt stabilite pe teritoriul țării (JO L 331, p. 11, Ediție specială 09/vol. 1, p. 34)


title: Cauza T-193/10: Acțiune introdusă la 26 aprilie 2010 — Scuola Elementare Maria Montessori/Comisia

text:
               3.7.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 179/46

         Acțiune introdusă la 26 aprilie 2010 — Scuola Elementare Maria Montessori/Comisia
   (Cauza T-193/10)
   2010/C 179/80
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Reclamantă: Scuola Elementare Maria Montessori Srl (Roma, Italia) (reprezentant: A. Nucara, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile reclamantei

               —

               Anularea deciziei Comisiei cuprinse în scrisoarea din 15 februarie 2010, prin care pârâta a decis respingerea plângerilor prezentate de reclamantă;

               —

               obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Prezenta acțiune este îndreptată împotriva deciziei cuprinse în scrisoarea din 15 februarie 2010, prin care se respinge plângerea prezentată de reclamantă.
   Această plângere privește nu numai scutirea de impozitul local pe bunuri imobile, precum în cauza T-192/10, Pietro Ferracci/Comisia, ci și scutirea parțială (în cotă de 50 %) de la plata impozitului pe profitul persoanelor juridice, prevăzut de reglementarea fiscală italiană.
   Motivele și principalele argumente sunt similare celor invocate în cauza T-192/10.


title: Cauza T-89/15: Acțiune introdusă la 23 februarie 2015 – Niagara Bottling/OAPI (NIAGARA)

text:
               13.4.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 118/44

         Acțiune introdusă la 23 februarie 2015 – Niagara Bottling/OAPI (NIAGARA)
   (Cauza T-89/15)
   (2015/C 118/56)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Niagara Bottling LLC (Ontario, Statele Unite) (reprezentant: M. Edenborough, QC)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI)

      Datele privind procedura în fața OAPI

      Marca în litigiu: înregistrarea internațională nr. 1 153 535 care desemnează Uniunea Europeană prin raportare la marca verbală „NIAGARA”

      Decizia atacată: decizia Camerei a cincea de recurs a OAPI din 12 decembrie 2014 în cauza R 784/2014-5

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei atacate;

               —

               obligarea OAPI la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivul invocat

               —

               încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009.


title: Cauza T-679/15: Acțiune introdusă la 23 noiembrie 2015 – Novartis/OAPI (Reprezentarea unei semiluni în verde și alb)

text:
               7.3.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 90/20

         Acțiune introdusă la 23 noiembrie 2015 – Novartis/OAPI (Reprezentarea unei semiluni în verde și alb)
   (Cauza T-679/15)
   (2016/C 090/27)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Novartis AG (Basel, Elveția) (reprezentant: M. Zintler, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI)

      Datele privind procedura în fața OAPI

      Marca în litigiu: marca comunitară figurativă (Reprezentarea unei semiluni în verde și alb) – cererea de înregistrare nr. 13 189 139.

      Decizia atacată: Decizia Camerei a cincea de recurs a OAPI din 23septembrie 2015 în cauza R 78/2015-5.

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei atacate;

               —

               declararea faptului că articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009 nu se opune semnului în cauză (marca comunitară nr. 13 189 139) pentru produsele din clasa 5 descrise în cererea de înregistrare;

               —

               obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivul invocat

               —

               încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009.


title: Cauza T-360/08: Acțiune introdusă la 3 septembrie 2008 — Regatul Spaniei/Comisia Comunităților Europene

text:
               25.10.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 272/46

         Acțiune introdusă la 3 septembrie 2008 — Regatul Spaniei/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza T-360/08)
   (2008/C 272/90)
   Limba de procedură: spaniola
   Părțile

      Reclamant: Regatul Spaniei (reprezentant: J. Rodríguez Cárcamo)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene
   Concluziile reclamantului

               —

               Neaplicarea Orientărilor pentru determinarea corecțiilor financiare aplicabile cheltuielilor cofinanțate din Fondurile structurale și din Fondul de coeziune în cazul nerespectării normelor privind achizițiile publice, versiunea finală din 29 noiembrie 2007, COCOF 07/0037/03-ES,

               —

               anularea Deciziei Comisiei Comunităților Europene din 25 iunie 2008, C(2008) 3247, prin care se reduce ajutorul acordat din Fondul de coeziune grupului de proiecte nr. 2001.ES.16.C.P.E.036 (asanarea bazinului hidrografic Nord-Galicia-2001) și

               —

               obligarea Comisiei Comunităților Europene la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   Prezentul litigiu vizează un grup de proiecte de îmbunătățire a stațiilor de pompare existente și nou construite, de extindere, de amenajare și de îmbunătățire a rețelei colectoare și de curățare, situate în diverse zone din Galicia. Cofinanțarea comunitară acordată inițial de Comisie se ridica la 80 % din costul public subvenționabil.
   Într-o scrisoare trimisă de Comisie reclamantului în iulie 2007 erau propuse corecții în urma neregularităților identificate în cadrul unui audit anterior. În concluziile acestei scrisori figurau cele două neregularități care au motivat decizia atacată și propunerile corespunzătoare pentru corecții financiare: utilizarea incorectă a procedurii de urgență în legătură cu un contract și utilizarea incorectă a experienței drept criteriu de atribuire pentru diverse contracte. Propunerile de corecții financiare se ridică la 697 901 euro și, respectiv, la 354 591 euro.
   Motivele și principalele argumente sunt cele invocate în cauza T-359/08 Spania/Comisia.


title: Cauza T-461/11: Acțiune introdusă la 22 august 2011 — Natura Selection/OAPI — Menard (natura)

text:
               19.11.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 340/25

         Acțiune introdusă la 22 august 2011 — Natura Selection/OAPI — Menard (natura)
   (Cauza T-461/11)
   2011/C 340/52
   Limba în care a fost formulată acțiunea: spaniola

      Părțile

      Reclamantă: Natura Selection, SL (Barcelona, Spania) (reprezentant: E. Sugrañes Coca, abogada)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Ernest Menard SA (Bourseul, Franța)

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               Admiterea prezentei acțiuni;

               —

               obligarea OAPI să prezinte probele de notorietate la care s-a referit reclamanta în cadrul procedurii de cale de atac R 2454/2010-2 și identificate la punctul 39 din acțiune;

               —

               anularea Deciziei din 8 iunie 2011 în cauza R 2454/2010-2 pronunțată de Camera a doua de recurs a OAPI și a Deciziei diviziei de opoziție din 21 octombrie 2010 în cauza B 1072513;

               —

               acordarea în totalitate a înregistrării mărcii figurative nr. 4 713 368„natura”, contestată prin opoziția B1072513 pentru produsele din clasa 20;

               —

               obligarea OAPI la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

      Solicitantul mărcii comunitare: reclamanta

      Marca comunitară vizată: marca figurativă „natura” pentru produse și servicii din clasele 14, 20, 25 și 35.

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în procedura opoziției: Ernest Menard SA.

      Marca sau semnul invocat: marca verbală „natura” pentru produse și servicii din clasele 19 și 20.

      Decizia diviziei de opoziție: admite opoziția.

      Decizia camerei de recurs: respinge calea de atac.

      Motivele invocate: încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 (1), întrucât nu există risc de confuzie între mărcile în conflict.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 207/2009 al Consiliului din 26 februarie 2009 privind marca comunitară (JO L 78, p. 1).


title: Cauza C-280/15: Cerere de decizie preliminară introdusă de Harju Maakohus (Estonia) la 10 iunie 2015 – Irina Nikolajeva/OÜ Multi Protect

text:
               10.8.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 262/11

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Harju Maakohus (Estonia) la 10 iunie 2015 – Irina Nikolajeva/OÜ Multi Protect
   (Cauza C-280/15)
   (2015/C 262/15)
   Limba de procedură: estona

      Instanța de trimitere

   Harju Maakohus

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Irina Nikolajeva

      Pârâtă: OÜ Multi Protect

      Întrebările preliminare

   Se adresează Curții următoarele întrebări preliminare referitoare la interpretarea Regulamentului (CE) nr. 207/2009 (1) al Consiliului din 26 februarie 2009 privind marca comunitară (versiune codificată):

               1)

               O instanță competentă în domeniul mărcii comunitare are obligația să dea o ordonanță, astfel cum este prevăzută la articolul 102 alineatul (1) [din Regulamentul (CE) nr. 207/2009], și în cazul în care reclamantul nu a solicitat acest lucru în cadrul cererilor sale, iar părțile nu afirmă că pârâtul a contrafăcut sau riscă să contrafacă o marcă comunitară, după o anumită dată din trecut, sau faptul că nu se invocă nicio pretenție având un astfel de conținut și că nu se face referire la această circumstanță constituie un „motiv temeinic” în sensul primei teze a acestei dispoziții?

               2)

               Articolul 9 alineatul (3) [din Regulamentul (CE) nr. 207/2009] trebuie interpretat în sensul că titularul unei mărci comunitare poate solicita unui terț, pentru utilizarea unui semn identic cu marca în perioada cuprinsă între data publicării cererii de înregistrare a mărcii și data publicării înregistrării mărcii, doar o compensație rezonabilă în temeiul articolului 9 alineatul (3) a doua teză, fără să poată solicita însă și despăgubiri pentru prejudiciul suferit și pentru valoarea uzuală a beneficiilor obținute ca urmare a contrafacerii, precum și în sensul că pentru perioada anterioară publicării cererii de înregistrare a mărcii nu există nici dreptul la o compensație rezonabilă?

               3)

               Ce tipuri de costuri și alte tipuri de compensații include compensația rezonabilă prevăzută la articolul 9 alineatul (3) a doua teză, iar aceasta poate include – și, în caz afirmativ, în ce condiții – repararea prejudiciului moral suferit de titularul mărcii?

      (1)  JO L 78, p. 1.


title: Cauza F-93/08: Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera întâi) din 10 noiembrie 2009 — N/Parlamentul European (Funcție publică — Funcționari — Evaluare — Raport de evaluare — Acțiune în anulare — Admisibilitate — Motivare — Eroare vădită de apreciere — Definirea obiectivelor de atins)

text:
               30.1.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 24/76

         Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera întâi) din 10 noiembrie 2009 — N/Parlamentul European
   (Cauza F-93/08) (1)

   (Funcție publică - Funcționari - Evaluare - Raport de evaluare - Acțiune în anulare - Admisibilitate - Motivare - Eroare vădită de apreciere - Definirea obiectivelor de atins)
   2010/C 24/140
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: N (Bruxelles, Belgia) (reprezentant: É. Boigelot, avocat)

      Pârât: Parlamentul European (reprezentanți: K. Zejdová, R. Ignătescu și S. Seyr, agenți)

      Obiectul

   Anularea raportului de evaluare a reclamantului pentru perioada 1 ianuarie 2007-30 aprilie 2007

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Îl obligă pe N la plata tuturor cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 44, 21.2.2009, p. 75.


title: Cauza T-149/07: Acțiune introdusă la 7 mai 2007 — ThyssenKrupp Elevator/Comisia Comunităților Europene

text:
               7.7.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 155/33

         Acțiune introdusă la 7 mai 2007 — ThyssenKrupp Elevator/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza T-149/07)
   (2007/C 155/60)
   Limba de procedură: germana
   Părțile

      Reclamantă: ThyssenKrupp Elevator AG (Düsseldorf, Germania) (reprezentanți: T. Klose și J. Ziebarth, Rechtsanwälte)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene
   Concluziile reclamantei

               —

               anularea deciziei atacate în măsura în care se referă la reclamantă;

               —

               în subsidiar, reducerea corespunzătoare a cuantumului amenzii la plata căreia reclamanta este obligată solidar prin decizia atacată;

               —

               obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   Reclamanta contestă Decizia C(2007) 512 final a Comisiei din 21 februarie 2007 în cauza COMP/E-1/38.823 — PO/Ascensoare și scări rulante. În decizia atacată au fost aplicate amenzi reclamantei și altor întreprinderi pentru participarea acestora la o înțelegere referitoare la instalarea și întreținerea unor ascensoare și scări rulante în Belgia, Germania și Luxemburg. În opinia Comisiei, întreprinderile respective au încălcat articolul 81 CE.
   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă următoarele motive:

               —

               lipsa de competență a Comisiei în absența relevanței internaționale a încălcării locale imputate;

               —

               încălcarea principiului ne bis in idem, întrucâtComisia nu a ținut cont de decizia de amnistiere adoptată de autoritatea luxemburgheză de control al înțelegerilor în favoarea reclamantei înainte de începerea prezentei proceduri;

               —

               absența condițiilor răspunderii solidare a reclamantei cu filialele sale, deoarece nu era ea însăși implicată în săvârșirea încălcării, filialele sale sunt independente din punct de vedere juridic și economic și nu există nicio justificare pentru a extinde răspunderea asupra reclamantei;

               —

               lipsa proporționalității în stabilirea cuantumurilor de bază utilizate pentru calcularea amenzii în comparație cu volumul de piață real avut în vedere;

               —

               lipsa proporționalității factorului de multiplicare deoarece acesta diferă în mod semnificativ de tratamentul acordat altor întreprinderi de mărime comparabilă în cazuri comparabile decise în același timp;

               —

               lipsa justificării unei majorări pentru încălcare repetată în contextul calculării amenzii, motivată de erori de drept în includerea amenzilor anterioare;

               —

               încălcarea articolului 23 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1/2003 (1), întrucât, în ceea ce privește limita superioară a amenzii, care este de 10 % din cifra de afaceri a întreprinderii, amenda ar fi trebuit calculată numai pe baza cifrei de afaceri a filialelor avute în vedere;

               —

               aplicarea greșită a Comunicării privind imunitatea la amendă și reducerea amenzilor (2), deoarece nu s-a ținut cont în mod suficient de valoarea adăugată reprezentată de cooperarea reclamantei.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 1/2003 al Comisiei din 16 decembrie 2002 privind punerea în aplicare a normelor de concurenţă prevăzute la articolele 81 și 82 din tratat (JO 2003, L 1, p. 1).

      (2)  Comunicarea Comisiei privind imunitatea la amendă și reducerea amenzilor în cazurile cartelurilor (JO 2002, C 45, p. 3).


title: Cauza F-17/09: Ordonanța Tribunalului Funcției Publice (Camera întâi) din 30 noiembrie 2009 — Meister/Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI) (Funcție publică — Funcționari — Acțiune în anulare — Recapitulare a punctelor de promovare acumulate anterior — Inexistența unui act care lezează — Acțiune în despăgubire — Prejudiciu care nu a fost evaluat — Inadmisibilitate vădită)

text:
               30.1.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 24/79

         Ordonanța Tribunalului Funcției Publice (Camera întâi) din 30 noiembrie 2009 — Meister/Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI)
   (Cauza F-17/09) (1)

   (Funcție publică - Funcționari - Acțiune în anulare - Recapitulare a punctelor de promovare acumulate anterior - Inexistența unui act care lezează - Acțiune în despăgubire - Prejudiciu care nu a fost evaluat - Inadmisibilitate vădită)
   2010/C 24/149
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamant: Herbet Meister (Muchamiel, Spania) (reprezentant: H.-J. Zimmermann, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI) (reprezentanți: I. de Medrano Caballero, agent, asistat de D. Waelbroeck, avocat)

      Obiectul

   Anularea deciziei de respingere a reclamației formulate de reclamant privind caracterul defectuos și incorect al raportului său de evaluare din anul 2008 și privind obținerea reparării prejudiciilor materiale pe care reclamantul pretinde că le-a suferit

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea domnului Meister ca vădit inadmisibilă.

               2.

               Domnul Meister suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și cheltuielile de judecată ale Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale).

      (1)  JO C 113, 16.5.2009, p. 46.


title: Cauza F-29/09: Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera a treia) din 30 septembrie 2010 — Lebedef și Jones/Comisia [Funcție publică — Funcționari — Remunerație — Articolul 64 du statut — Articolul 3 alineatul (5) primul paragraf și articolul 9 din anexa XI la statut — Coeficient corector — Egalitate de tratament]

text:
               4.12.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 328/60

         Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera a treia) din 30 septembrie 2010 — Lebedef și Jones/Comisia
   (Cauza F-29/09) (1)

   (Funcție publică - Funcționari - Remunerație - Articolul 64 du statut - Articolul 3 alineatul (5) primul paragraf și articolul 9 din anexa XI la statut - Coeficient corector - Egalitate de tratament)
   2010/C 328/97
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamanți: Georgio Lebedef (Senningerberg, Luxemburg) și Trevor Jones (Ernzen, Luxemburg) (reprezentanți: F. Frabetti și J.-Y. Vergnaud, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: J. Currall și D. Martin, agenți)

      Intervenient în susținerea pârâtei: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: K. Zieleśkiewicz și M. Bauer, agenți)

      Obiectul

   Cererea de anulare a deciziei prin care se refuză creșterea puterii de cumpărare a remunerațiilor la Luxemburg la un nivel echivalent celui al puterii de cumpărare a remunerațiilor la Bruxelles și, în subsidiar, cererea de anulare a fișelor de salariu ale reclamanților emise începând de la 15 iunie 2008

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Domnii Lebedef și Jones suportă toate cheltuielile de judecată, cu excepția celor efectuate de Consiliul Uniunii Europene.

               3.

               Consiliul Uniunii Europene, intervenient, suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 129, 6.6.2009, p. 21.


title: Cauza T-509/08: Acțiune introdusă la 7 noiembrie 2008 — Ryanair/Comisia

text:
               7.2.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 32/44

         Acțiune introdusă la 7 noiembrie 2008 — Ryanair/Comisia
   (Cauza T-509/08)
   (2009/C 32/85)
   Limba de procedură: engleza
   Părțile

      Reclamantă: Ryanair Ltd (Dublin, Irlanda) (reprezentanți: E. Vahida, I. Metaxas-Maragkidis, avocați)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene
   Concluziile reclamantei

               —

               Declararea, potrivit articolelor 230 CE și 231 CE, a faptului că decizia implicită a Comisiei, prin care se refuză reclamantei accesul la documente, pe care aceasta îl solicitase prin cererea din 20 iunie 2008, este lovită de nulitate și că Decizia Comisiei din 26 septembrie 2008, prin care se refuză accesul la aceleași documente, este inexistentă;

               —

               în subsidiar, declararea, potrivit articolelor 230 CE și 231 CE, a faptului că Decizia Comisiei din 26 septembrie 2008, prin care se refuză reclamantei accesul la documente, pe care aceasta îl solicitase prin cererea din 20 iunie 2008, este lovită de nulitate;

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată efectuate de reclamantă în cadrul procedurii și

               —

               luarea oricăror altor măsuri pe care Tribunalul le consideră oportune.

         Motivele și principalele argumente
   Prin prezenta cerere, reclamanta solicită anularea deciziei implicite a Comisiei de respingere a cererii sale, în temeiul Regulamentului nr. 1049/2001 (1), prin care se solicită accesul la documentele privind procedura în materia ajutoarelor de stat în legătură cu ajutorul de stat presupus a fi fost acordat prin intermediul unui acord cu operatorul aeroportului din Bratislava. Această decizie a fost urmată de decizia expresă din 26 septembrie 2008. Reclamanta în prezenta cauză solicită, în subsidiar, anularea deciziei exprese.
   Motivele și principalele argumente invocate de reclamantă sunt identice cu cele invocate în cauza T-494/08 Ryanair/Comisia.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 al Parlamentului European și al Consiliului din 30 mai 2001 privind accesul public la documentele Parlamentului European, ale Consiliului și ale Comisiei (JO L 145, p. 43, Ediție specială, 01/vol. 3, p. 76).


title: Cauza T-204/10: Acțiune introdusă la 3 mai 2010 — Lancôme parfums et beauté & Cie/OAPI — Focus Magazin Verlag GmbH (COLOR FOCUS)

text:
               3.7.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 179/51

         Acțiune introdusă la 3 mai 2010 — Lancôme parfums et beauté & Cie/OAPI — Focus Magazin Verlag GmbH (COLOR FOCUS)
   (Cauza T-204/10)
   2010/C 179/88
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Lancôme parfums et beauté & Cie (Paris, Franța) (reprezentanți: A. von Mühlendahl și S. Abel, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Focus Magazin Verlag GmbH (München, Germania)

      Concluziile reclamantei

               —

               Anularea deciziei Camerei a doua de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 11 februarie 2010 din cauza R 238/2009-2;

               —

               anularea deciziei diviziei de anulare a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 16 decembrie 2008 din cauza 990 C;

               —

               respingerea cererii formulate de cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs, având ca obiect declararea nulității mărcii comunitare a reclamantei nr. 1327410 COLOR FOCUS în măsura în care cererea este întemeiată pe marca comunitară FOCUS nr. 453720;

               —

               obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată, inclusiv cele efectuate de reclamantă în fața camerei de recurs; și

               —

               obligarea celeilalte părți în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs la plata cheltuielilor de judecată, inclusiv a cheltuielilor efectuate de reclamantă în fața camerei de recurs, în cazul în care cererea sa intervenție este admisă.

      Motivele și principalele argumente

      Marca comunitară înregistrată care a făcut obiectul unei cereri de declarare a nulității: marca nominativă „COLOR FOCUS” pentru produse din clasa 3 — înregistrarea mărcii comunitare nr. 1327410

      Titularul mărcii comunitare: reclamanta

      Partea care solicită declararea nulității mărcii comunitare: cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

      Dreptul asupra mărcii al părții care solicită declararea nulității: înregistrarea mărcii comunitare nr. 453720 a mărcii nominative „FOCUS” pentru bunuri și servicii din clasele 3, 6, 7, 9, 14, 16, 21, 25, 28, 29, 32, 33, 35, 38, 39, 41, 42; înregistrarea mărcii germane nr. 39407564 a mărcii nominative „FOCUS”, pentru o serie de produse și servicii din 24 de clase

      Decizia diviziei de anulare: declară nulitatea mărcii comunitare

      Decizia camerei de recurs: respinge calea de atac

      Motivele invocate:

               În susținerea acțiunii formulate, reclamanta invocă două motive.

               În cadrul primului motiv, reclamanta susține că decizia atacată încalcă articolul 53 alineatul (1) litera (a) coroborat cu articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 (denumit în continuare „Regulamentul privind marca comunitară”) întrucât reține existența unui risc de confuzie între „COLOR FOCUS” și „FOCUS”. În opinia reclamantei, camera de recurs a săvârșit o eroare întrucât nu a furnizat o apreciere concretă care să conducă la această concluzie, care necesită o examinare a caracterului distinctiv și a similitudinii, astfel încât în decizia atacată lipsește un element esențial al raționamentului.

               În cadrul celui de al doilea motiv, reclamanta consideră că în decizia atacată nu s-a luat în considerare principiul general de drept potrivit căruia nimeni nu poate invoca o poziție juridică formală atunci când aceasta constituie un abuz de drept.


title: Cauza C-400/11: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Bundesgerichtshof (Germania) la 28 iulie 2011 — Josef Egbringhoff/Stadtwerke Ahaus GmbH

text:
               22.10.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 311/18

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Bundesgerichtshof (Germania) la 28 iulie 2011 — Josef Egbringhoff/Stadtwerke Ahaus GmbH
   (Cauza C-400/11)
   2011/C 311/30
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Bundesgerichtshof

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamant: Josef Egbringhoff

      Pârâtă: Stadtwerke Ahaus GmbH

      Întrebarea preliminară

   Articolul 3 alineatul (5) din Directiva 2003/54/CE a Parlamentului European și a Consiliului (1), coroborat cu litera (b) și/sau (c) din anexa A la directiva menționată, trebuie interpretat în sensul că o reglementare națională privind modificările de preț din contractele de furnizare a energiei electrice încheiate cu consumatorii casnici, care intră sub incidența obligației generale de aprovizionare (consumatori supuși tarifării standard) îndeplinește cerințele privind gradul necesar de transparență în cazul în care, deși în cuprinsul acesteia nu se indică motivul, condițiile și întinderea unei modificări a prețului, totuși se garantează faptul că întreprinderea de distribuție a energiei electrice notifică clienților săi fiecare majorare de preț, într-un termen de preaviz rezonabil, și că aceștia au dreptul de a rezilia contractul dacă nu doresc să accepte condițiile modificate care le-au fost notificate?

      (1)  Directiva 2003/54 a Parlamentului European și a Consiliului din 26 iunie 2003 privind normele comune pentru piața internă de energie electrică și de abrogare a Directivei 96/92/CE (JO L 176, p. 37, Ediție specială, 12/vol. 2, p. 61)


title: Cauza T-443/13: Hotărârea Tribunalului din 21 ianuarie 2016 – Makhlouf/Consiliul („Politica externă și de securitate comună — Măsuri restrictive împotriva Siriei — Înghețarea fondurilor — Obligația de motivare — Dreptul la apărare — Dreptul la protecţie jurisdicţională efectivă — Eroare vădită de apreciere — Drept de proprietate — Dreptul la viață privată — Proporţionalitate”)

text:
               7.3.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 90/13

         Hotărârea Tribunalului din 21 ianuarie 2016 – Makhlouf/Consiliul
   (Cauza T-443/13) (1)

   ((„Politica externă și de securitate comună - Măsuri restrictive împotriva Siriei - Înghețarea fondurilor - Obligația de motivare - Dreptul la apărare - Dreptul la protecţie jurisdicţională efectivă - Eroare vădită de apreciere - Drept de proprietate - Dreptul la viață privată - Proporţionalitate”))
   (2016/C 090/18)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: Mohammad Makhlouf (Damasc, Siria) (reprezentanți: C. Rygaert și G. Karouni, avocați)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: M.-M. Joséphidès și G. Étienne, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare în parte a Deciziei 2013/255/PESC a Consiliului din 31 mai 2013 privind măsuri restrictive împotriva Siriei (JO L 147, p. 14), în ceea ce îl priveşte pe reclamant.

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acţiunea.

               2)

               Domnul Mohammad Makhlouf suportă propriile cheltuieli de judecată, precum şi pe cele efectuate de Consiliul Uniunii Europene.

      (1)  JO C 325, 9.11.2013.


title: Cauza T-336/17: Acțiune introdusă la 30 mai 2017 – The GB Foods/EUIPO – Yatecomeré (YATEKOMO)

text:
               25.9.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 318/12

         Acțiune introdusă la 30 mai 2017 – The GB Foods/EUIPO – Yatecomeré (YATEKOMO)
   (Cauza T-336/17)
   (2017/C 318/17)
   Limba în care a fost formulată acțiunea: spaniola

      Părțile

      Reclamantă: The GB Foods, SA (L’Hospitalet de Llobregat, Spania) (reprezentanți: M. Buganza González și E. Torner Lasalle, avocați)

      Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Yatecomeré, SL (Ribadumia, Spania)

      Datele privind procedura în fața EUIPO

      Titularul mărcii în litigiu: reclamanta

      Marca în litigiu: marca verbală a Uniunii Europene „YATEKOMO” – Marca Uniunii Europene nr. 11 703 568

      Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de declarare a nulității

      Decizia atacată: Decizia Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 13 martie 2017 în cauza R 1506/2016-5

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               declararea admisibilității prezentei acțiuni formulate împotriva deciziei din 13 martie 2017 (cauza R 1506/2016-5) a camerei de recurs a EUIPO și admiterea acesteia, prin anularea deciziei camerei de recurs a EUIPO și prin restabilirea și constatarea valabilității mărcii nr. 11 703 568 „YATEKOMO” pentru toate produsele din clasele 29 și 30 pentru care înregistrarea a fost solicitată inițial;

               —

               declararea notorietății mărcii „YATEKOMO”;

               —

               obligarea EUIPO să pună la dispoziția Tribunalului toată documentația prezentată de reclamantă și care constituie dosarul pentru procedura de anulare a mărcii „YATEKOMO” desfășurată la EUIPO, pentru ca toate documentele depuse în cadrul acestei proceduri să poată fi analizate;

               —

               obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată în conformitate cu articolul 134 din Regulamentul de procedură al Tribunalului.

      Motivele invocate

               —

               Marca „YATEKOMO” nu încălcă articolul 8 din Regulamentul nr. 207/2009. Marca verbală a Uniunii nu este în conflict cu marca spaniolă mixtă anterioară „ya te comeré el vacío que te llena”.

               —

               Notorietatea dobândită de marca nr. 11 703 568 „YATEKOMO”.


title: Cauza T-449/09: Acțiune introdusă la 6 noiembrie 2009 — Centre national de la recherche scientifique/Comisia

text:
               30.1.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 24/56

         Acțiune introdusă la 6 noiembrie 2009 — Centre national de la recherche scientifique/Comisia
   (Cauza T-449/09)
   2010/C 24/100
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: Centre national de la recherche scientifique (Paris, Franța) (reprezentant: N. Lenoir, avocat)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene

      Concluziile reclamantului

               —

               Constatarea faptului că acțiunea este admisibilă și întemeiată;

               —

               obligarea Comisiei la restituirea pretinsei creanțe de 97 399,55 euro revendicate de Comisie în temeiul contractului în nota sa de debit nr. 3230906573 din 6 iulie 2009 și din care a rezultat actul de compensare din 28 august 2009 (ref. BUDG/C3 D2009 10.5-1232), majorată cu dobânzile legale pentru întârziere, potrivit dreptului belgian aplicabil contractului;

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Prin prezenta acțiune, Centre national de la recherche scientifique (CNRS) solicită Tribunalului obligarea Comisiei la restituirea creanței în cuantum de 97 399,55 euro, astfel cum este menționată în nota de debit nr. 3230906573 din 6 iulie 2009, pretins datorată de reclamant, în temeiul contractului NEMAGENETAG referitor la un proiect din cadrul celui de al șaselea program-cadru de cercetare și dezvoltare tehnologică, și din care a rezultat un act de compensare din 28 august 2009, precum și dobânzi pentru întârziere.
   În susținerea acțiunii sale, reclamantul invocă două motive întemeiate pe:

               —

               nererespectarea criteriilor de definire și de justificare a costurilor eligibile prevăzute în contractul NEMAGENETAG și a principiului bunei-credințe în executarea convențiilor, ceea ce ar fi limitat și, în anumite cazuri, chiar a privat CNRS de posibilitatea de a administra proba unei bune executări a contractului;

               —

               aprecierea eronată a Clauzei pentru pierderea locului de muncă (Provision pour Perte d’Emploi) (PPE) prin raportare la criteriile prevăzute la articolele II.19.1, II.19.2.c și II.20 din Condițiile generale ale contractului NEMAGENETAG, atât timp cât, contrar denumirii sale înșelătoare, PPE ar reprezenta o taxă de personal legată de asigurarea de șomaj indisociabilă de costurile eligibile de personal. Prin respingerea din categoria costurilor eligibile a cuantumurilor care corespund PPE prelevate asupra remunerațiilor personalului temporar al CNRS implicat în proiectul NEMAGENETAG, Comisia ar fi încălcat prevederile menționate mai sus.


title: Cauza T-325/12 și T-332/12: Ordonanța Tribunalului din 6 decembrie 2012 — Țările de Jos și ING Groep/Comisia

text:
               2.2.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 32/27

         Ordonanța Tribunalului din 6 decembrie 2012 — Țările de Jos și ING Groep/Comisia
   (Cauza T-325/12 și T-332/12) (1)

   2013/C 32/49
   Limba de procedură: olandeza
   Președintele Camerei întâi a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 273, 8.9.2012.


title: Cauza C-45/10: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Raad van State (Belgia) la 28 ianuarie 2010 — 1. Vlaamse Dierenartsenvereniging VZW, 2. Marc Janssens/Statul belgian

text:
               17.4.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 100/23

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Raad van State (Belgia) la 28 ianuarie 2010 — 1. Vlaamse Dierenartsenvereniging VZW, 2. Marc Janssens/Statul belgian
   (Cauza C-45/10)
   2010/C 100/34
   Limba de procedură: olandeza

      Instanța de trimitere

   Raad van State

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamanți: Vlaamse Dierenartsenvereniging VZW, Marc Janssens

      Pârât: Statul belgian

      Întrebările preliminare

               1.

               Articolul 3 litera (b), articolul 4 alineatul (2), articolul 5 și articolul 17 al doilea paragraf din Regulamentul (CE) nr. 998/2003 (1) al Parlamentului European și al Consiliului din 26 mai 2003 privind cerințele de sănătate animală aplicabile circulației necomerciale a animalelor de companie și de modificare a Directivei 92/65/CEE a Consiliului și articolele și anexele la Decizia 2003/803/CE (2) a Comisiei din 26 noiembrie 2003 din 26 noiembrie 2003 de stabilire a pașaportului tip pentru circulația intracomunitară a câinilor, pisicilor și a dihorilor domestici se opun unei reglementări naționale care prevede utilizarea modelului de pașaport european pentru animale de companie și ca dovadă a identificării și înregistrării câinilor și care, în plus, prevede că terți operează modificări cu privire înregistrările referitoare la identitatea proprietarului și a animalului, cu ajutorul unor etichete autocolante, în părțile I-III ale unui astfel de pașaport european pentru animale de companie, atestat de un veterinar autorizat, astfel încât se acoperă datele de identificare anterioare?

               2.

               Dispozițiile naționale care prevăd utilizarea modelului de pașaport european pentru animale de companie, în sensul Deciziei 2003/803 […], și ca dovadă a identificării și înregistrării câinilor și care, în plus, prevăd că terți operează modificări cu privire la identificarea proprietarului și a animalului, cu ajutorul unor etichete autocolante, în părțile I-III ale unui astfel de pașaport, reprezintă reglementări tehnice în sensul articolului 1 din Directiva 98/34/CE (3) a Parlamentului European și a Consiliului din 22 iunie 1998 de stabilire a unei proceduri pentru furnizarea de informații în domeniul standardelor și reglementărilor tehnice care, potrivit articolului 8 din directivă, trebuie comunicate Comisiei înainte de adoptare?

      (1)  JO L 146, p. 1, Ediție specială, 03/vol. 47, p. 190.

      (2)  JO L 312, p. 1, Ediție specială, 03/vol. 51, p. 140.

      (3)  JO L 204, p. 37, Ediție specială, 13/vol. 23, p. 207.


title: Cauza T-492/09: Acțiune introdusă la 7 decembrie 2009 — MEDA Pharma GmbH & Co. KG/OAPI — Nycomed (ALLERNIL)

text:
               13.2.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 37/44

         Acțiune introdusă la 7 decembrie 2009 — MEDA Pharma GmbH & Co. KG/OAPI — Nycomed (ALLERNIL)
   (Cauza T-492/09)
   2010/C 37/63
   Limba în care a fost formulată acțiunea: germana

      Părțile

      Reclamantă: MEDA Pharma GmbH & Co. KG (Bad Homburg, Germania) (reprezentanți: G. Würtenberger și R. Kunze, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Nycomed GmbH (Constanța, Germania)

      Concluziile reclamantei

               —

               Anularea Deciziei Camerei a patra de recurs [a OAPI] din 29 septembrie 2009 în cauza R 1386/2007-4 împotriva cererii de opoziție întemeiate pe marca germană nr. 1 042 583„ALLERGODIL” împotriva înregistrării pentru Comunitatea Europeană a mărcii internaționale nr. 845 934, „ALLERNIL”;

               —

               obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

      Solicitantul extinderii protecției: Nycomed GmbH

      Marca comunitară vizată: marca verbală „ALLERNIL” pentru produse din clasa 5 (marca internațională nr. 845 934 în măsura în care desemnează Comunitatea Europeană)

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în sprijinul opoziției: reclamanta

      Marca sau semnul invocat în sprijinul opoziției: marca verbală germană nr. 1 042 583, „ALLERGODIL” pentru produse din clasa 5

      Decizia diviziei de opoziție: respinge opoziția

      Decizia camerei de recurs: respinge recursul

      Motivele invocate:

               —

               Încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 (1), în măsura în care principiile dreptului mărcilor privind riscul de confuzie nu au fost corect aplicate;

               —

               încălcarea articolului 75 din Regulamentul nr. 207/2009, având în vedere lipsa de motivare a deciziei atacate.

      (1)  Regulamentul nr. 207/2009 al Consiliului din 26 februarie 2009 privind marca comunitară (JO L 78, p. 1).


title: Cauzele conexate T-226/09 și T-230/09: Hotărârea Tribunalului din 16 septembrie 2013 — British Telecommunications și BT Pension Scheme Trustees/Comisia ( „Ajutoare de stat — Scutire parțială de obligația de a plăti o contribuție la Fondul de protecție a pensiilor — Decizie prin care ajutorul este declarat incompatibil cu piața internă — Noțiunea de ajutor de stat — Resurse de stat — Avantaj — Caracter selectiv — Atingere adusă concurenței — Afectarea schimburilor comerciale dintre statele membre — Egalitate de tratament — Proporționalitate — Încredere legitimă — Obligația de motivare — Punerea în aplicare a ajutorului” )

text:
               9.11.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 325/20

         Hotărârea Tribunalului din 16 septembrie 2013 — British Telecommunications și BT Pension Scheme Trustees/Comisia
   (Cauzele conexate T-226/09 și T-230/09) (1)

   (Ajutoare de stat - Scutire parțială de obligația de a plăti o contribuție la Fondul de protecție a pensiilor - Decizie prin care ajutorul este declarat incompatibil cu piața internă - Noțiunea de ajutor de stat - Resurse de stat - Avantaj - Caracter selectiv - Atingere adusă concurenței - Afectarea schimburilor comerciale dintre statele membre - Egalitate de tratament - Proporționalitate - Încredere legitimă - Obligația de motivare - Punerea în aplicare a ajutorului)
   2013/C 325/33
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamante: British Telecommunications (Londra, Regatul Unit) (reprezentanți: G. Robert, M. Newhouse, T. Castorina, solicitors, J. Holmes, barrister, și H. Legge, QC) (cauza T-226/09) și BT Pension Scheme Trustees Ltd (Londra) (reprezentanți: J. Derenne și A. Müller-Rappard, avocați) (cauzaT-230/09)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: L. Flynn și N. Khan, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare a Deciziei 2009/703/CE a Comisiei din 11 februarie 2009 privind ajutorul de stat C-55/2007 (ex NN 63/07, CP 106/06) pus în aplicare de Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord — Garanția acordată de autoritățile britanice pentru B[ritish] T[elecommunications] (JO L 242, p. 21)

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunile.

               2.

               În cauza T-226/09, obligă British Telecommunications plc la plata cheltuielilor de judecată.

               3.

               În cauza T-230/09, obligă BT Pension Scheme Trustees Ltd la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 193, 15.8.2009.


title: Cauza F-99/11: Acțiune introdusă la 3 octombrie 2011 — ZZ/Comisia

text:
               28.1.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 25/67

      Acțiune introdusă la 3 octombrie 2011 — ZZ/Comisia
      (Cauza F-99/11)
      (2012/C 25/128)
      Limba de procedură: italiana

         Părțile

         Reclamant: ZZ (reprezentant: G. Cipressa, avocat)

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Obiectul și descrierea litigiului

      Anularea deciziei implicite a Comisiei de respingere a cererii reclamantului de a i se plăti remunerația restantă pentru perioada 1 iunie 2006-31 iulie 2010

         Concluziile reclamantului

                  —

                  Anularea deciziei de respingere adoptate de Comisie sau de care aceasta este responsabilă, indiferent de modalitatea de respingere și indiferent dacă a fost parțială sau totală, a capetelor de cerere cuprinse în cererea reclamantului din 20 august 2010, trimisă AIPN la 20 august 2010;

                  —

                  anularea, în măsura necesară, a notei înregistrate la 28 februarie 2011 cu referința Ares(2011) 217354, primită de reclamant la o dată care nu este anterioară datei de 6 aprilie 2011;

                  —

                  anularea deciziei de respingere adoptate de Comisie, indiferent de modalitatea de respingere, a capetelor de cerere cuprinse în reclamația reclamantului din 24 februarie 2011;

                  —

                  obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.


title: Cauza T-456/13: Acțiune introdusă la 21 august 2013 — Sea Handling/Comisia

text:
               12.10.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 298/10

         Acțiune introdusă la 21 august 2013 — Sea Handling/Comisia
   (Cauza T-456/13)
   2013/C 298/17
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Reclamantă: Sea Handling SpA (Somma Lombardo, Italia) (reprezentanți: B. Nascimbene și M. Merola, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei atacate prin care Comisia a refuzat SEA Handling S.p.A. accesul la documentele menționate în cererea din 27 februarie 2013;

               —

               obligarea Comisiei să prezinte reclamantei documentele solicitate;

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Prezenta acțiune este îndreptată împotriva deciziei Comisiei prin care a fost refuzat accesul reclamantei la documente aflate în posesia sa care privesc procedura administrativă ce a condus la adoptarea Deciziei Comisiei din 19 decembrie 2012 privind majorările de capital realizate de societatea SEA S.p.A. în favoarea SEA Handling (procedura SA.21420 — Italia/SEA Handling).
   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă cinci motive.

               1.

               Primul motiv se întemeiază pe încălcări de ordin procedural

                           —

                           În această privință, este invocată încălcarea articolului 7 alineatele (1) și (3) și a articolului 8 alineatele (1) și (2) din Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 al Parlamentului European și al Consiliului din 30 mai 2001 privind accesul public la documentele Parlamentului European, ale Consiliului și ale Comisiei (JO L 145, p. 43, Ediție specială, 01/vol. 3, p. 76), precum și a articolelor 41 și 47 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene întrucât, pe de o parte, procedura care a condus la decizia atacată ar fi fost caracterizată de perioade de tăcere nejustificată și de prelungiri motivate necorespunzător, iar, pe de altă parte, nerespectarea termenelor prevăzute ar fi afectat drepturile la apărare ale reclamantei.

               2.

               Al doilea motiv se întemeiază pe o încălcare a articolului 4 alineatul (2) din Regulamentul nr. 1049/2001

                           —

                           În această privință, se susține că decizia atacată este afectată de o eroare vădită de apreciere și de o încălcare a obligației de motivare în măsura în care aceasta pornește de la principiul că accesul la documente ar fi prejudiciat grav investigațiile Comisiei, precum și investigațiile deja încheiate, fără a preciza natura prejudiciului în discuție.

               3.

               Al treilea motiv se întemeiază pe o încălcare a articolului 4 alineatul (2) din Regulamentul nr. 1049/2001

                           —

                           În această privință, se afirmă că decizia atacată este afectată de o eroare vădită de apreciere și de o încălcare a obligației de motivare în măsura în care în aceasta se arată că admiterea cererii de acces ar aduce atingere intereselor comerciale ale autorului plângerii, fără a explica care ar fi aceste interese, prin aceea că ar prejudicia indirect procedura de control în materie de ajutoare de stat și în măsura în care confundă interesele private și interesul public aferent bunei desfășurări a investigațiilor și interpretează prea larg interesele protejate de articolul 4 alineatul (2) din regulamentul citat mai sus.

               4.

               Al patrulea motiv se întemeiază pe o încălcare a articolului 4 alineatul (6) din Regulamentul nr. 1049/2001 și a principiului proporționalității

                           —

                           În această privință, se afirmă că decizia atacată este afectată și de o neevaluare a posibilității de a acorda reclamantei un acces numai parțial la documentele solicitate.

               5.

               Al cincilea motiv se întemeiază pe o încălcare a articolului 4 alineatele (2) și (3) din Regulamentul nr. 1049/2001 și a principiului proporționalității și în lumina articolului 42 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene

                           —

                           În această privință, se afirmă că decizia atacată este afectată de o neevaluare a excepțiilor aplicate în lumina interesului public. Mai precis, Comisia ar fi refuzat accesul la documente fără a ține seama de existența unui interes public superior aferent divulgării documentelor solicitate și fără a evalua efectele concrete pe care o astfel de divulgare le-ar fi produs asupra intereselor comerciale ale terților și asupra activităților de investigare protejate de articolul 4 alineatul (2) din regulamentul citat anterior.


title: Cauzele conexate C-313/15 și C-530/15: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 10 noiembrie 2016 (cereri de decizie preliminară formulate de Tribunal de commerce de Paris și de Conseil d'État – Franța) – Eco-Emballages SA/Sphère France SAS și alții (C-313/15), Melitta France SAS și alții/Ministre de l’Écologie, du Développement durable et de l'Énergie (C-530/15) [Trimitere preliminară — Mediu — Directiva 94/62/CE — Articolul 3 — Ambalaje și deșeuri de ambalaje — Noțiune — Role, tuburi sau cilindri în jurul cărora sunt rulate produse flexibile („Mandrine”) — Directiva 2013/2/UE — Validitate — Modificare de către Comisia Europeană a listei exemplelor de ambalaje care figurează în anexa I la Directiva 94/62/CE — Interpretare eronată a noțiunii „ambalaj” — Încălcarea competențelor de executare]

text:
               16.1.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 14/11

         Hotărârea Curții (Camera a treia) din 10 noiembrie 2016 (cereri de decizie preliminară formulate de Tribunal de commerce de Paris și de Conseil d'État – Franța) – Eco-Emballages SA/Sphère France SAS și alții (C-313/15), Melitta France SAS și alții/Ministre de l’Écologie, du Développement durable et de l'Énergie (C-530/15)
   (Cauzele conexate C-313/15 și C-530/15) (1)

   ([Trimitere preliminară - Mediu - Directiva 94/62/CE - Articolul 3 - Ambalaje și deșeuri de ambalaje - Noțiune - Role, tuburi sau cilindri în jurul cărora sunt rulate produse flexibile („Mandrine”) - Directiva 2013/2/UE - Validitate - Modificare de către Comisia Europeană a listei exemplelor de ambalaje care figurează în anexa I la Directiva 94/62/CE - Interpretare eronată a noțiunii „ambalaj” - Încălcarea competențelor de executare])
   (2017/C 014/14)
   Limba de procedură: franceza

      Instanța de trimitere

   Tribunal de commerce de Paris, Conseil d'État

      Părțile din procedura principală

      (Cauza C-313/15)

      Reclamantă: Eco-Emballages SA

      Pârâte: Sphère France SAS, Carrefour Import SAS, SCA Tissue France SAS, Melitta France SAS, SCA Hygiène Products SAS, Wepa France SAS, fostă Wepa Troyes SAS, Industrie Cartarie Tronchetti SpA, Industrie Cartarie Tronchetti Ibérica SL, Cofresco Frischhalteprodukte GmbH & Co. KG, Kimberly-Clark SAS, Gopack SAS, Délipapier SAS, Scamark SAS, CMC France SARL, Schweitzer SAS, Paul Hartmann SA, Wepa France SAS, fostă Wepa Lille SAS, Système U Centrale Nationale SA, Industrie Cartarie Tronchetti France SAS

      cu participarea: Group’Hygiène syndicat professionnel (C-313/15)

      (Cauza C-530/15)

      Reclamante: Melitta France SAS, Cofresco Frischhalteprodukte GmbH & Co. KG, Délipapier SAS, Gopack SAS, Industrie Cartarie Tronchetti SpA, Industrie Cartarie Tronchetti Ibérica SL, Kimberly-Clark SAS, Wepa France SAS, fostă Lucart France, Paul Hartmann SA, SCA Hygiène Products SAS, SCA Tissue France SAS, Group’Hygiène syndicat professionnel

      Pârât: Ministre de l’Écologie, du Développement durable et de l'Énergie

      cu participarea: Industrie Cartarie Tronchetti France SAS (C-530/15)

      Dispozitivul

   Articolul 3 punctul 1 din Directiva 94/62/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 20 decembrie 1994 privind ambalajele și deșeurile de ambalaje, astfel cum a fost modificată prin Directiva 2004/12/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 11 februarie 2004, trebuie interpretat în sensul că mandrinele sub formă de rolă, de tub sau de cilindru în jurul cărora sunt înfășurate materiale flexibile vândute consumatorilor constituie „ambalaje” în sensul acestei dispoziții.

      (1)  JO C 294, 7.9.2015.

      JO C 414, 14.12.2015.


title: Cauza C-556/15: Cerere de decizie preliminară introdusă de Curtea de Apel Craiova (România) la data de 28 octombrie 2015 – Fondul Proprietatea SA/Societatea Complexul Energetic Oltenia SA (CE Oltenia)

text:
               1.2.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 38/22

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Curtea de Apel Craiova (România) la data de 28 octombrie 2015 – Fondul Proprietatea SA/Societatea Complexul Energetic Oltenia SA (CE Oltenia)
   (Cauza C-556/15)
   (2016/C 038/32)
   Limba de procedură: română

      Instanţa de trimitere

   Curtea de Apel Craiova

      Părţile din acţiunea principală

      Reclamant: Fondul Proprietatea SA

      Pârâtă: Societatea Complexul Energetic Oltenia SA (CE Oltenia)

      Întrebările preliminare

               1)

               Articolul 107 TFUE trebuie interpretat în sensul că participarea societății COMPLEXUL ENERGETIC OLTENIA SA la capitalul social al societății de proiect HIDRO TARNIȚA SA, ce are ca obiect constituirea și operarea HIDROCENTRALEI TARNIȚA – LĂPUȘTEȘTI, reprezintă ajutor de stat pentru producătorii de energie eoliană și fotovoltaică în condițiile în care scopul declarat al proiectului este acela de a asigura condițiile optime pentru instalarea unei puteri mai mari în centralele care produc aceste tipuri de energie, respectiv: (i) este o măsură finanțată de stat sau prin intermediul resurselor de stat; (ii) are caracter selectiv și (iii) poate afecta schimburile comerciale între statele membre[?]

               2)

               În cazul unui răspuns afirmativ, acest ajutor de stat era supus notificării prevăzute de articolul 108 alineatul (3) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene?


title: Cauza T-20/08: Acțiune introdusă la 8 ianuarie 2008 — Evets/OAPI (DANELECTRO)

text:
               8.3.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 64/61

         Acțiune introdusă la 8 ianuarie 2008 — Evets/OAPI (DANELECTRO)
   (Cauza T-20/08)
   (2008/C 64/98)
   Limba de procedură: engleza
   Părțile

      Reclamantă: Evets Corporation (Irvine, Statele Unite ale Americii) (reprezentant: S. Ryan, Solicitor)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)
   Concluziile reclamantei

               —

               Anularea deciziei R 603/2007-4 a Camerei a patra de recurs din 4 noiembrie 2007;

               —

               emiterea unei ordonanțe prin care să se declare că cererea de restitutio in integrum a fost prezentată în termenul prevăzut la articolul 78 alineatul (2);

               —

               trimiterea cauzei Camerei a patra de recurs pentru a se pronunța pe fond cu privire la aspectul dacă au fost luate toate măsurile necesare pentru reînnoirea mărcii vizate;

               —

               obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      Marca comunitară vizată: marca comunitară verbală „DANELECTRO” pentru produse și servicii din clasele 9 și 15 — cererea nr. 117 937.

      Decizia examinatorului: refuză cererea de restitutio in integrum și declară ca fiind anulată marca.

      Decizia camerei de recurs: respinge recursul și declară că cererea de restitutio in integrum se consideră ca neprezentată.

      Motivele invocate: încălcarea articolului 78 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 al Consiliului.
   Reclamanta susține că aspectul respectării termenului de două luni prevăzut de articolul menționat pentru prezentarea cererii de reînnoire și plata taxelor de reînnoire a înregistrării unei mărci nu a făcut obiectul recursului. În cazul în care Tribunalul statuează că în mod întemeiat camera de recurs a examinat acest aspect, reclamanta susține, în subsidiar, că termenul limită a fost calculat greșit.


title: Cauza T-177/16: Acțiune introdusă la 22 aprilie 2016 – Mema/OCSP [Braeburn 78 (11078)]

text:
               13.6.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 211/64

      Acțiune introdusă la 22 aprilie 2016 – Mema/OCSP [Braeburn 78 (11078)]
      (Cauza T-177/16)
      (2016/C 211/79)
      Limba de procedură: germana

         Părțile

         Reclamantă: Mema GmbH l.G. (Terlan, Italia) (reprezentanţi: B. Breitinger şi S. Kirschstein-Freund, avocaţi)

         Pârât: Oficiul Comunitar pentru Soiuri de Plante (OCSP)

         Datele privind procedura în fața OCSP

         Protecția comunitară a soiului de plante vizat: Braeburn 78(11078) – cererea de protecție nr. 2009/0954

         Decizia atacată: Decizia Camerei de recurs a OCSP din 12 februarie 2016 în cauza A001/2015

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate și trimiterea cauzei spre rejudecare la camera de recurs pentru ca aceasta să anuleze decizia atacată și să oblige oficiul de examinare să efectueze o examinare complementară în conformitate cu articolul 57 alineatul (3) din Regulamentul nr. 2100/94;

                  —

                  cu titlu subsidiar, anularea Deciziei Camerei de recurs a OCSP din 12 februarie 2016 în cauza A001/2015;

                  —

                  cu titlu subsidiar, pentru cazul în care Tribunalul nu admite cererile 1 și 2, suspendarea cauzei în conformitate cu articolul 69 litera (d) din Regulamentul de procedură al Tribunalului în vigoarea de la 1 iulie 2015 (denumit în continuare, „Regulamentul de procedură”) până la adoptarea unei decizii definitive în acțiunea formulată în temeiul articolului 21 alineatul (1) din Regulamentul nr. 2100/94, privind decăderea din dreptul de protecție comunitară pentru soiul de referință „Royal Braeburn” (cererea nr. 1998/1082, soiul nr. 11960). Prezenta procedură depinde de respectiva cauză deoarece, în funcție de soluție, soiul de referință nu subzistă sau rezultă că zona Angers-Beaucouzé nu este adecvată sau nu a fost adecvată pentru examinare (a se vedea punctul 12) și, prin urmare, a fost sau nu a fost necesară o examinare complementară;

                  —

                  obligarea OCSP la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele invocate

                  —

                  abuz de putere – încălcarea articolului 57 alineatul (3) din Regulamentul nr. 2100/94;

                  —

                  încălcarea unei norme de aplicare a Regulamentului nr. 2100/94;

                  —

                  încălcarea punctului 57 din protocolul tehnic al OCSP privind soiurile de mere;

                  —

                  încălcarea titlului IV din protocolul tehnic al OCSP privind soiurile de mere;

                  —

                  încălcarea articolului 75 alineatul (2) din Regulamentul nr. 2100/94 – dreptul de a fi audiat;

                  —

                  încălcarea articolului 75 alineatul (1) din Regulamentul nr. 2100/94 – insuficiența motivării.


title: Cauza T-502/09: Ordonanța Tribunalului din 11 octombrie 2011 — Inovis/OAPI — Sonaecom (INOVIS)

text:
               26.11.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 347/44

         Ordonanța Tribunalului din 11 octombrie 2011 — Inovis/OAPI — Sonaecom (INOVIS)
   (Cauza T-502/09) (1)

   2011/C 347/81
   Limba de procedură: engleza
   Președintele Camerei a cincea a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 1, 27.2.2010.


               18.12.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 346/2

         Depunerea jurământului de către un nou membru al Tribunalului
   2010/C 346/02
   Numit judecător la Tribunalul Uniunii Europene prin Decizia reprezentanților guvernelor statelor membre ale Uniunii Europene din 18 noiembrie 2010 (1) pentru perioada cuprinsă între 26 noiembrie 2010 și 31 august 2016, domnul Andrei Popescu a depus jurământul în fața Curții la 26 noiembrie 2010.

      (1)  JO L 306, 23.11.2010, p. 76.


title: Cauza C-496/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Finanzgericht Düsseldorf (Germania) la 17 august 2017 – Deutsche Post AG/Hauptzollamt Köln

text:
               16.10.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 347/19

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Finanzgericht Düsseldorf (Germania) la 17 august 2017 – Deutsche Post AG/Hauptzollamt Köln
   (Cauza C-496/17)
   (2017/C 347/25)
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Finanzgericht Düsseldorf

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Deutsche Post AG

      Pârât: Hauptzollamt Köln

      Întrebarea preliminară

   Articolul 24 alineatul (1) al doilea paragraf din Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2015/2447 al Comisiei din 24 noiembrie 2015 de stabilire a unor norme pentru punerea în aplicare a anumitor dispoziții din Regulamentul (UE) nr. 952/2013 al Parlamentului European și al Consiliului de stabilire a Codului vamal al Uniunii (1) trebuie interpretat în sensul că, în temeiul acestei dispoziții, autoritatea vamală poate impune solicitanților să comunice numărul de identificare fiscală care le-a fost atribuit de Bundeszentralamt für Steuern [Oficiul Federal Central pentru Impozite] în scopul colectării impozitului pe venit, precum și administrațiile fiscale competente să stabilească impozitul pe venit datorat de membrii Consiliului de administrație al solicitantului, de directorii cu funcții de administrator, de șefii de departament, de șeful departamentului financiar-contabil, de șeful departamentului vamal care își desfășoară activitatea în cadrul acestuia, de persoanele responsabile cu chestiuni vamale și de persoanele care prelucrează chestiuni vamale?

      (1)  JO 2015, L 343, p. 558.


title: Cauza C-457/11: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Bundesgerichtshof (Germania) la 5 septembrie 2011 — Verwertungsgesellschaft Wort (VG Wort)/Kyocera Mita Deutschland GmbH și alții

text:
               10.12.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 362/10

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Bundesgerichtshof (Germania) la 5 septembrie 2011 — Verwertungsgesellschaft Wort (VG Wort)/Kyocera Mita Deutschland GmbH și alții
   (Cauza C-457/11)
   2011/C 362/15
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Bundesgerichtshof

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Verwertungsgesellschaft Wort (VG Wort)

      Pârâte: Kyocera Mita Deutschland GmbH, Epson Deutschland GmbH, Xerox GmbH

      Întrebările preliminare

   Curții de Justiție a Uniunii Europene îi sunt adresate următoarele întrebări cu privire la interpretarea Directivei 2001/29/CE (1) a Parlamentului European și a Consiliului din 22 mai 2001 privind armonizarea anumitor aspecte ale dreptului de autor și drepturilor conexe în societatea informațională:

               1.

               La interpretarea dreptului național, directiva trebuie luată în considerare și pentru evenimente care au avut loc ulterior intrării sale în vigoare, la 22 iunie 2001, dar înainte de data aplicării sale la 22 decembrie 2002?

               2.

               Reproducerea cu ajutorul imprimantelor reprezintă o modalitate de reproducere realizată prin folosirea oricărui tip de tehnici fotografice sau prin alt proces cu efecte similare, în sensul articolului 5 alineatul (2) litera (a) din directivă?

               3.

               În cazul unui răspuns afirmativ la a doua întrebare: cerințele directivei cu privire la compensații echitabile pentru excepțiile sau limitările la dreptul de reproducere, potrivit articolului 5 alineatele (2) și (3) din directivă și ținând seama de dreptul fundamental la egalitatea de tratament consacrat la articolul 20 din Carta Drepturilor Fundamentale a UE, pot fi considerate îndeplinite și în cazul în care respectiva compensație echitabilă nu este datorată de producătorii, importatorii și distribuitorii de imprimante, ci de producătorii, importatorii și distribuitorii unui alt echipament sau ai mai multor echipamente dintr-un lanț de dispozitive destinat reproducerii?

               4.

               Posibilitatea aplicării unor măsuri tehnice potrivit articolului 6 din directivă face inaplicabilă condiția unei compensații echitabile în sensul articolului 5 alineatul (2) litera (b) din directivă?

               5.

               Condiția [articolul 5 alineatul (2) literele (a) și (b) din directivă] și posibilitatea [a se vedea considerentul (36) al directivei] unei compensații echitabile nu se aplică în cazul în care titularii drepturilor de autor au consimțit explicit sau implicit la reproducerea lucrărilor lor?

      (1)  JO L 167, p. 10, Ediție specială 17/vol. 1, p. 230, rectificare în JO 2008, L 314, p. 16.


               18.5.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 155/7

         Cerere înaintată de Fürstliches Obergericht la data de 20 decembrie 2016 pentru obținerea unui aviz consultativ al Curții de Justiție a AELS în cauza Pascal Nobile/DAS Rechtsschutz-Versicherungs AG
   (Cauza E-21/16)
   (2017/C 155/05)
   Prin scrisoarea din 20 decembrie 2016, Fürstliches Obergericht (Curtea de Apel a Principatului Liechtenstein) a înaintat Curții de Justiție a AELS o cerere, înregistrată la grefa Curții la data de 20 decembrie 2016, în vederea obținerii unui aviz consultativ în cauza Pascal Nobile/DAS Rechtsschutz-Versicherungs AG, cu privire la următoarele chestiuni:

               1.

               Articolul 201 alineatul (1) litera (a) din Directiva 2009/138/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 25 noiembrie 2009 privind accesul la activitate și desfășurarea activității de asigurare și de reasigurare (Solvabilitate II) împiedică încheierea unui contract de asigurare de protecție juridică între o întreprindere de asigurare și o persoană asigurată în care se stipulează că, alegerea, de către persoana asigurată, fără consimțământul prealabil al întreprinderii care oferă asigurarea de protecție juridică, a unui avocat care să-i reprezinte interesele, în momentul în care persoana asigurată ar avea dreptul să depună o solicitare în temeiul contractului de asigurare de protecție juridică, reprezintă o încălcare a obligațiilor persoanei asigurate întrucât exonerează întreprinderea de asigurare de obligațiile care îi revin?

               2.

               În cazul unui răspuns negativ la prima întrebare: În procedurile contencioase, în ce moment începe procedura judiciară sau administrativă menționată la articolul 201 alineatul (1) litera (a) din Directiva 2009/138/CE, care conduce la libera alegere a unui avocat? Momentul relevant îl constituie exclusiv inițierea în mod formal a unei proceduri judiciare (introducerea unei acțiuni în instanță) sau sunt luate în considerare, de asemenea, etapele anterioare și, în cazul unui răspuns afirmativ, care sunt acestea?

               3.

               În cazul în care răspunsurile la întrebările 1 și 2 sunt transmise după 16 ianuarie 2017:

                           (a)

                           Principiul loialității prevăzut la articolul 3 din Acordul privind SEE se opune repunerii în discuție, în orice împrejurare, de către instanțele naționale, a validității deciziilor Curții de Justiție a AELS?

                           (b)

                           În cazul unui răspuns negativ la întrebarea 3a: În ce împrejurări ar putea instanțele naționale să repună în discuție validitatea deciziilor Curții de Justiție a AELS, fără a încălca, prin aceasta, principiul loialității prevăzut la articolul 3 din Acordul privind SEE?


title: Cauza T-40/09: Acțiune introdusă la 26 ianuarie 2009 — Advance Magazine Publishers/OAPI — Selecciones Americanas (VOGUE CAFÉ)

text:
               4.4.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 82/31

         Acțiune introdusă la 26 ianuarie 2009 — Advance Magazine Publishers/OAPI — Selecciones Americanas (VOGUE CAFÉ)
   (Cauza T-40/09)
   (2009/C 82/55)
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza
   Părțile

      Reclamantă: Advance Magazine Publishers, Inc. (New York, Statele Unite) (reprezentant: T. Alkin, Barrister)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Selecciones Americanas, SA [Sitges (Barcelona), Spania]
   Concluziile reclamantei

               —

               Anularea Deciziei R 280/2008-4 a Camerei a patra de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (OAPI) din 19 noiembrie 2008 pronunțate în cauza R 280/2008-4 în măsura în care se referă la opoziția întemeiată pe înregistrările mărcilor nr. 255 186 și 2 529 728 în Spania;

               —

               reformarea Deciziei R 280/2008-4 a Camerei a patra de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (OAPI) din 19 noiembrie 2008 pronunțate în cauza R 280/2008-4, astfel încât orice aprecierea cu privire la opoziție să fie suspendată până la pronunțarea unei decizii în procedura de opoziție privind cererea de înregistrare a mărcii comunitare nr. 3 064 219;

               —

               obligarea celeilalte părți în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      Persoana care solicită înregistrarea mărcii comunitare: reclamanta.

      Marca comunitară vizată: marca verbală „VOGUE CAFÉ” pentru produse și servicii din clasele 21, 25 și 43.

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în sprijinul opoziției: cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs.

      Marca sau semnul invocat în sprijinul opoziției: marca figurativă „Vogue Juan Fort, S. A. — Badalona” înregistrată în Spania cu nr. 255 186 pentru produse din clasa 25; marca figurativă „VOGUE studio” înregistrată în Spania cu nr. 2 529 728 pentru produse din clasa 25; cererea de înregistrare a mărcii comunitare nr. 3 064 219 pentru marca figurativă „VOGUE” pentru produse și servicii din clasele 25, 35 și 39.

      Decizia diviziei de opoziție: admite opoziția pentru produsele din clasa 25 solicitate.

      Decizia camerei de recurs: respinge recursul.

      Motivele invocate: Încălcarea articolului 43 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 al Consiliului din 20 decembrie 1993 privind marca comunitară (JO 1994, L 11, p. 1, Ediție specială, 17/vol. 1, p. 146), și/sau a Normei 22 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 2868/95 (1) întrucât camera de recurs constatat în mod greșit că probele depuse de cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul său dovedeau utilizarea mărcii înregistrate în Spania cu nr. 255 186; încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 40/94, deoarece camera de recurs a concluzionat în mod neîntemeiat că exista un risc de confuzie între marca solicitată și marca înregistrată în Spania cu nr. 2 529 728; încălcarea Normei 20 alineatul (7) din Regulamentul nr. 2868/95 deoarece camera de recurs s-a întemeiat pe motive inaplicabile pentru a refuza suspendarea procedurii până la pronunțarea unei decizii definitive în cadrul opoziției privind cererea de înregistrare a mărcii comunitare nr. 3 064 219.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 2868/95 al Comisiei din 13 decembrie 1995 de punere în aplicare a Regulamentului (CE) nr. 40/94 al Consiliului privind marca comunitară (JO L 303, p. 1, Ediție specială, 17/vol. 1, p. 189).


title: Cauza F-32/12: Acțiune introdusă la 7 martie 2012 — ZZ/Comisia

text:
               12.5.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 138/36

         Acțiune introdusă la 7 martie 2012 — ZZ/Comisia
   (Cauza F-32/12)
   2012/C 138/86
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Reclamant: ZZ (reprezentant: G. Cipressa, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Obiectul și descrierea litigiului

   Anularea deciziei implicite a Comisiei de a nu rambursa un sfert din cheltuielile efectuate de reclamant în cauza F-56/09, Marcuccio/Comisia, la care pârâta a fost obligată prin hotărârea din 9 iunie 2011.

      Concluziile reclamantului

               —

               Anularea deciziei de respingere, adoptată de pârâtă sau care poate fi atribuită acesteia, indiferent de modul în care s-a ajuns la această respingere și de întinderea ei, parțială sau totală, a pretențiilor formulate de reclamant prin cererea din 4 ianuarie 2011;

               —

                  quatenus oportet, anularea deciziei de respingere, indiferent de modul în care s-a ajuns la această respingere, a căii de atac formulate de reclamant la 20 iulie 2011 împotriva deciziei de respingere a cererii din 4 ianuarie 2011;

               —

                  quatenus oportet, constatarea faptului că Comisia s-a abținut în mod nelegal să adopte măsurile de executare a Hotărârii Tribunalului din 9 iunie 2010, pronunțată în cauza F-56/09, Marcuccio/Comisia, mai precis a punctului 4 din dispozitivul acesteia;

               —

               obligarea Comisiei la plata către reclamant a sumei de 3 174,87 euro, urmând ca, în cazul și în măsura în care nu îi va fi achitată, această sumă să producă dobânzi în favoarea reclamantului, cu o rată anuală de 10 % și cu o capitalizare anuală, începând cu ziua de mâine și până la data plății efective a sumei menționate;

               —

               obligarea Comisiei la plata către reclamant a sumei de 10,00 euro pe zi, începând cu ziua de mâine și ad infinitum, pentru fiecare zi suplimentară în care subzistă abținerea Comisiei de a plăti reclamantului suma de 3 174,87 euro sau cel puțin de a lua o poziție expresă cu privire la cererea din 4 ianuarie 2011; suma de 10,00 euro va trebui plătită până la expirarea aceleiași zile urmând ca, în cazul sau în măsura în care nu va fi achitată, această sumă să producă dobânzi în favoarea reclamantului, cu o rată anuală de 10 % și cu o capitalizare anuală, începând cu ziua următoare datei la care ar fi trebuit să aibă loc plata și până la data plății efective;

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.


title: Cauza T-379/13: Hotărârea Tribunalului din 10 februarie 2015 – Innovation First/OAPI (NANO) [ „Marcă comunitară — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale NANO — Dreptul de a fi ascultat — Obligația de motivare — Examinare din oficiu a faptelor — Motiv absolut de refuz — Caracter descriptiv — Articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009” ]

text:
               23.3.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 96/16

         Hotărârea Tribunalului din 10 februarie 2015 – Innovation First/OAPI (NANO)
   (Cauza T-379/13) (1)

   ([„Marcă comunitară - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale NANO - Dreptul de a fi ascultat - Obligația de motivare - Examinare din oficiu a faptelor - Motiv absolut de refuz - Caracter descriptiv - Articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009”])
   (2015/C 096/20)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Innovation First, Inc. (Greenville, Carolina de Sud, Statele Unite) (reprezentant: J. Zecher, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: A. Poch, agent)

      Obiectul

   Recurs formulat împotriva Deciziei Camerei întâi de recurs a OAPI din 19 aprilie 2013 (cazul R 1271/2012-1) privind o cerere de înregistrare a semnului verbal NANO ca marcă comunitară.

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă Innovation First, Inc. la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 260, 7.9.2013.


title: Cauza T-37/15: Acțiune introdusă la 23 ianuarie 2015 – Abertis Telecom Terrestre/Comisia

text:
               16.3.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 89/41

         Acțiune introdusă la 23 ianuarie 2015 – Abertis Telecom Terrestre/Comisia
   (Cauza T-37/15)
   (2015/C 089/49)
   Limba de procedură: spaniola

      Părțile

      Reclamantă: Abertis Telecom Terrestre, SA (Barcelona, Spania) (reprezentanți: J. Buendía Sierra, A. Lamadrid de Pablo, A. Balcells Cartagena și M. Bolsa Ferruz, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei atacate și, în particular, a articolului 1 din aceasta, în măsura în care constată existența unui ajutor de stat incompatibil cu piața internă;

               —

               anularea, în consecință, a ordinelor de recuperare prevăzute la articolele 3 și 4 din decizie și

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată ale prezentei proceduri.

      Motivele și principalele argumente

   Motivele și principalele argumente sunt cele invocate în cauza T-36/15, HISPASAT/Comisia.


title: Cauza C-74/15: Ordonanța Curții (Camera a șasea) din 19 noiembrie 2015 (cerere de decizie preliminară formulată de Curtea de Apel Oradea – România) – Dumitru Tarcău, Ileana Tarcău/Banca Comercială Intesa Sanpaolo România SA și alții [„Trimitere preliminară — Articolul 99 din Regulamentul de procedură al Curții — Protecția consumatorilor — Directiva 93/13/CEE — Articolul 1 alineatul (1) și articolul 2 litera (b) — Clauze abuzive care figurează în contractele încheiate cu consumatorii — Contracte de fideiusiune și de garanție imobiliară încheiate cu o instituție de credit de persoane fizice care acționează în scopuri care nu intră în cadrul activității lor profesionale și care nu au un raport de natură funcțională cu societatea comercială pentru care garantează”]

text:
               1.2.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 38/17

         Ordonanța Curții (Camera a șasea) din 19 noiembrie 2015 (cerere de decizie preliminară formulată de Curtea de Apel Oradea – România) – Dumitru Tarcău, Ileana Tarcău/Banca Comercială Intesa Sanpaolo România SA și alții
   (Cauza C-74/15) (1)

   ([„Trimitere preliminară - Articolul 99 din Regulamentul de procedură al Curții - Protecția consumatorilor - Directiva 93/13/CEE - Articolul 1 alineatul (1) și articolul 2 litera (b) - Clauze abuzive care figurează în contractele încheiate cu consumatorii - Contracte de fideiusiune și de garanție imobiliară încheiate cu o instituție de credit de persoane fizice care acționează în scopuri care nu intră în cadrul activității lor profesionale și care nu au un raport de natură funcțională cu societatea comercială pentru care garantează”])
   (2016/C 038/25)
   Limba de procedură: româna

      Instanța de trimitere

   Curtea de Apel Oradea

      Părțile din procedura principală

      Reclamanți: Dumitru Tarcău, Ileana Tarcău

      Pârâți: Banca Comercială Intesa Sanpaolo România SA Arad, Banca Comercială Intesa Sanpaolo România SA – Sucursala Baia Mare, Cristian Tarcău, Corina Tarcău, SC Magenta, în lichidare, SC Crisco SRL

      Dispozitivul

   Articolul 1 alineatul (1) și articolul 2 litera (b) din Directiva 93/13/CEE a Consiliului din 5 aprilie 1993 privind clauzele abuzive în contractele încheiate cu consumatorii trebuie interpretate în sensul că această directivă se poate aplica unui contract de garanție imobiliară sau de fideiusiune încheiat între o persoană fizică și o instituție de credit în vederea garantării obligațiilor pe care o societate comercială le-a contractat față de instituția respectivă în temeiul unui contract de credit în cazul în care această persoană fizică a acționat în scopuri care nu intră în cadrul activității sale profesionale și nu are un raport de natură funcțională cu societatea menționată.

      (1)  JO C 171, 26.5.2015.


title: Cauza T-100/12: Acțiune introdusă la 22 februarie 2012 — Almashreq Investment/Consiliul

text:
               26.5.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 151/30

         Acțiune introdusă la 22 februarie 2012 — Almashreq Investment/Consiliul
   (Cauza T-100/12)
   2012/C 151/52
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: Almashreq Investment Co. (Joint-Stock Holding Company) (Damasc, Siria) (reprezentant: E. Ruchat, avocat)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               declararea acțiunii sale drept admisibilă și fondată;

               —

               în consecință, anularea Deciziei 2011/782/PESC din 1 decembrie 2011, precum și a Regulamentului nr. 36/2012 (UE) din 18 ianuarie 2012 și a actelor subsecvente de punere în executare a acestora, în măsura în care o privesc pe reclamantă;

               —

               obligarea Consiliului Uniunii Europene la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă trei motive care sunt, în esență, identice sau similare cu cele invocate în cauzele T-432/11, Makhlouf/Consiliul (1), și T-433/11, Makhlouf/Consiliul (2).

      (1)  JO 2011, C 290, p. 13.

      (2)  JO 2011, C 290, p. 14.


title: Cauza T-226/06: Ordonanța Tribunalului de Primă Instanță din 3 aprilie 2008 — PTV/OAPI (MAP&GUIDE The Mapware Company)

text:
               7.6.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 142/37

         Ordonanța Tribunalului de Primă Instanță din 3 aprilie 2008 — PTV/OAPI (MAP&GUIDE The Mapware Company)
   (Cauza T-226/06) (1)

   (2008/C 142/68)

      Limba de procedură: germana

   Președintele Camerei a cincea a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 249, 11.10.2006.


title: Cauza T-411/10 RENV: Hotărârea Tribunalului din 12 septembrie 2017 – Laufen Austria/Comisia [„Concurență — Înțelegeri — Piețele belgiană, germană, franceză, italiană, neerlandeză și austriacă ale produselor și accesoriilor pentru baie — Decizie de constatare a unei încălcări a articolului 101 TFUE și a articolului 53 din Acordul privind SEE — Amenzi — Obligarea unei societăți-mamă și a filialei sale la plata în solidar a unei amenzi — Plafon de 10 % din cifra de afaceri — Calcularea plafonului doar în funcție de cifra de afaceri a filialei în perioada încălcării anterioară achiziționării acesteia de către societatea-mamă”]

text:
               23.10.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 357/8

         Hotărârea Tribunalului din 12 septembrie 2017 – Laufen Austria/Comisia
   (Cauza T-411/10 RENV) (1)

   ([„Concurență - Înțelegeri - Piețele belgiană, germană, franceză, italiană, neerlandeză și austriacă ale produselor și accesoriilor pentru baie - Decizie de constatare a unei încălcări a articolului 101 TFUE și a articolului 53 din Acordul privind SEE - Amenzi - Obligarea unei societăți-mamă și a filialei sale la plata în solidar a unei amenzi - Plafon de 10 % din cifra de afaceri - Calcularea plafonului doar în funcție de cifra de afaceri a filialei în perioada încălcării anterioară achiziționării acesteia de către societatea-mamă”])
   (2017/C 357/09)
   Limba de procedură: spaniola

      Părțile

      Reclamantă: Laufen Austria AG (Wilhelmsburg, Austria) (reprezentant: E. Navarro Varona, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: F. Castillo de la Torre, F. Jimeno Fernández și F. Castilla Contreras, agenți)

      Obiectul

   Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE prin care se solicită, pe de o parte, anularea în parte a Deciziei C(2010) 4185 final a Comisiei din 23 iunie 2010 privind o procedură în temeiul articolului 101 TFUE și al articolului 53 din Acordul privind SEE (cazul COMP/39092 – Produse și accesorii pentru baie) și, pe de altă parte, reducerea amenzii aplicate reclamantei în această decizie

      Dispozitivul

               1)

               Stabilește la 4 788 001 euro partea din amenda aplicată Laufen Austria AG pentru care răspunde individual, având în vedere încălcarea săvârșită în perioada cuprinsă între 12 octombrie 1994 și 28 octombrie 1999.

               2)

               Laufen Austria și Comisia Europeană suportă fiecare propriile cheltuieli de judecată aferente procedurilor în fața Tribunalului și în fața Curții.

      (1)  JO C 301, 6.11.2010.


title: Cauzele conexate C-583/16 și C-584/16: Ordonanța președintelui Curții din 18 mai 2017 (cereri de decizie preliminară formulate de Cour d'appel de Versailles – Franța) – Green Yellow Canet en Roussillon SNC (C-583/16), Green Yellow Hyères Sup SNC (C-584/16)/Enedis, SA, cu participarea: Axa Corporate Solutions Assurances SA

text:
               28.8.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 283/29

         Ordonanța președintelui Curții din 18 mai 2017 (cereri de decizie preliminară formulate de Cour d'appel de Versailles – Franța) – Green Yellow Canet en Roussillon SNC (C-583/16), Green Yellow Hyères Sup SNC (C-584/16)/Enedis, SA, cu participarea: Axa Corporate Solutions Assurances SA
   (Cauzele conexate C-583/16 și C-584/16) (1)

   (2017/C 283/42)
   Limba de procedură: franceza
   Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 38, 6.2.2017


title: Cauza T-715/14: Acțiune introdusă la 9 octombrie 2014 – NK Rosneft și alții/Consiliul

text:
               1.12.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 431/40

         Acțiune introdusă la 9 octombrie 2014 – NK Rosneft și alții/Consiliul
   (Cauza T-715/14)
   (2014/C 431/64)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamante: NK Rosneft OAO (Moscova, Rusia), RN-Shelf-Arctic OOO (Moscova), RN-Shelf-Dalniy Vostok ZAO (Iujno-Sahalinsk, Rusia), RN-Exploration OOO (Moscova) și Tagulskoe OOO (Krasnoiarsk, Rusia) (reprezentant: T. Beazley, QC)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene

      Concluziile

   Reclamantele solicită Tribunalului:

               —

               anularea articolului 1 alineatul (2) literele (b), (c) și (d) și alineatul (3), precum și a anexei III la Decizia 2014/512/PESC a Consiliului din 31 iulie 2014 privind măsuri restrictive având în vedere acțiunile Rusiei de destabilizare a situației în Ucraina, astfel cum a fost modificată prin Decizia 2014/659/PESC a Consiliului din 8 septembrie 2014;

               —

               anularea articolelor 3 și 3a, a articolului 4 alineatele (3) și (4), a anexei II, a articolului 5 alineatul (2) literele (b), (c) și (d) și alineatul (3) și a anexei VI, precum și a articolului 11 din Regulamentul (UE) nr. 833/2014 al Consiliului din 31 iulie 2014 privind măsuri restrictive având în vedere acțiunile Rusiei de destabilizare a situației în Ucraina, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (UE) nr. 960/2014 al Consiliului din 8 septembrie 2014;

               —

               în plus și în subsidiar, anularea Regulamentului (UE) nr. 833/2014 al Consiliului și a Deciziei 2014/512/PESC a Consiliului în măsura în care se aplică reclamantelor;

               —

               obligarea Consiliului la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamantele invocă nouă motive.

               1.

               Primul motiv, întemeiat pe faptul că Consiliul nu a furnizat o motivare suficientă care să permită un control efectiv al legalității formale și materiale a dispozițiilor a căror anulare o solicită reclamantele (denumite în continuare „măsurile în litigiu”) și pe faptul că Consiliul a încălcat dreptul la apărare al reclamantelor și dreptul lor la protecție jurisdicțională efectivă în ceea ce privește măsurile în litigiu.

               2.

               Al doilea motiv, întemeiat pe împrejurarea că Consiliul nu a prezentat elemente care să dovedească sau să poată să dovedească faptul că măsurile în litigiu au un obiectiv legitim sau legal.

               3.

               Al treilea motiv, întemeiat pe faptul că măsurile în litigiu încalcă obligațiile pe care Uniunea le are în temeiul dreptului internațional și care decurg din Acordul de parteneriat și de cooperare cu Federația Rusă și/sau din Acordul General pentru Tarife și Comerț (GATT).

               4.

               Al patrulea motiv, întemeiat pe faptul că Consiliul nu avea competența de a adopta măsurile în litigiu sau că acestea sunt nelegale, întrucât nu este evidentă și nu a fost menționată în motivare vreo legătură logică între obiectivul urmărit prin Decizia 2014/512/PESC a Consiliului și mijloacele puse în aplicare pentru atingerea acestuia.

               5.

               Al cincilea motiv, întemeiat pe faptul că Regulamentul (UE) nr. 833/2014 al Consiliului nu pune în mod corect în aplicare dispozițiile Deciziei 2014/512/PESC a Consiliului, întrucât Consiliul nu avea competența să îl adopte sau, dacă avea o asemenea competență, nu putea să adopte în mod legal articolul 3 din Regulamentul (UE) nr. 833/2014 al Consiliului întrucât, la prima vedere (cel puțin) el contravine dispozițiilor Deciziei 2014/512/PESC a Consiliului pe care se întemeiază, și anume articolul 4 din aceasta.

               6.

               Al șaselea motiv, întemeiat pe faptul că Consiliul nu avea competența să adopte măsurile în litigiu sau nu putea să le adopte în mod legal, întrucât acestea încalcă principiul fundamental al egalității de tratament și de interdicție a arbitrariului.

               7.

               Al șaptelea motiv, întemeiat pe faptul că Consiliul nu avea competența să adopte măsurile în litigiu sau nu putea să le adopte în mod legal, întrucât acestea nu sunt proporționale cu obiectivul urmărit prin Decizia 2014/512/PESC a Consiliului sau nu s-a demonstrat că îndeplinesc această condiție. În plus, ca urmare a caracterului lor disproporționat, aceste dispoziții constituie (a) o încălcare a competențelor legislative ale Uniunii în materia politicii comerciale comune și (b) o ingerință inacceptabilă în dreptul fundamental de proprietate și/sau în libertatea de desfășurare a unei activități comerciale ale reclamantelor.

               8.

               Al optulea motiv, întemeiat pe faptul că, ținând seama în special de lipsa oricărei explicații cu privire la măsurile în litigiu și la natura lor, finalitatea dispoziției contestate ar putea fi, cel puțin în parte, urmărirea unui alt obiectiv decât cel declarat și că, în plus, s-a abuzat de puterile conferite prin Decizia 2014/512/PESC a Consiliului.

               9.

               Al nouălea motiv, întemeiat pe încălcarea normelor de natură constituțională care garantează securitatea juridică, având în vedere printre altele lipsa de claritate a termenilor-cheie din măsurile în litigiu.