title: Cauza T-48/22: Acțiune introdusă la 27 ianuarie 2022 – Republica Cehă/Comisia

text:
               21.3.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 128/27

      Acțiune introdusă la 27 ianuarie 2022 – Republica Cehă/Comisia
      (Cauza T-48/22)
      (2022/C 128/40)
      Limba de procedură: ceha

         Părțile

         Reclamantă: Republica Cehă (reprezentanți: M. Smolek, J. Vláčil, J. Očková și O. Serdula, agenți)

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea Deciziei de punere în aplicare (UE) 2021/2020 a Comisiei, în măsura în care în aceasta sunt excluse cheltuielile efectuate de Republica Cehă în cuantum total de 43 470 836,30 euro și

                  —

                  obligarea Comisiei Europene la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      Prin intermediul prezentei acțiuni, reclamanta solicită anularea Deciziei de punere în aplicare (UE) 2021/2020 a Comisiei din 17 noiembrie 2021 de excludere de la finanțarea de către Uniunea Europeană a anumitor cheltuieli efectuate de statele membre în cadrul Fondului european de garantare agricolă (FEGA) și al Fondului european agricol pentru dezvoltare rurală (FEADR) [notificată cu numărul C(2021) 8168], în măsura în care în aceasta sunt excluse cheltuielile efectuate de Republica Cehă în cuantum total de 43 470 836,30 euro.
      În susținerea acțiunii, reclamanta invocă șase motive.

         În primul rând, trebuie anulată corecția financiară aplicată în legătură cu constatările referitoare la aplicarea statutului așa-numitului fermier activ. Comisia a încălcat articolul 52 alineatul (1) din Regulamentul nr. 1306/2013 (1) întrucât a aplicat o corecție, deși Republica Cehă nu a încălcat dreptul Uniunii cu ocazia controalelor efectuate în legătură cu statutul de fermier activ. Astfel, dreptul Uniunii nu se opune ca în cazul celor două condiții prevăzute la articolul 9 alineatul (2) al treilea paragraf din Regulamentul nr. 1307/2013 să se aplice criteriul părții din venituri provenite din activitățile agricole. În plus, dreptul Uniunii nu prevede obligația ca în cadrul controalelor efectuate în legătură cu statutul de fermier activ să fie luate în considerare societățile așa-numite afiliate. În orice ipoteză, Comisia a încălcat articolul 52 alineatul (2) din Regulamentul nr. 1306/2013, precum și principiul proporționalității întrucât a aplicat o corecție financiară al cărei cuantum nu ține seama de gravitatea neîndeplinirii obligațiilor care este imputată.

         În al doilea rând, trebuie anulată corecția financiară aplicată în legătură cu constatările referitoare la pășunile așa-numite permanente. Comisia a încălcat articolul 52 alineatul (1) din Regulamentul nr. 1306/2013, principiul bunei administrări, principiul încrederii legitime, precum și obligația de motivare, în sensul articolului 296 TFUE, întrucât a aplicat o corecție, deși recunoscuse anterior că sistemul de identificare a pășunilor permanente în Republica Cehă era conform cu dreptul Uniunii. Mai mult, Comisia nu și-a motivat decizia.

         În al treilea rând, trebuie anulată corecția financiară aplicată în legătură cu constatările referitoare la ratele minime ale controalelor. Comisia a încălcat articolul 52 alineatul (1) din Regulamentul nr. 1306/2013 întrucât a aplicat o corecție, deși Republica Cehă a respectat rata minimă a controalelor impusă de Uniune. În plus, Comisia nu a determinat una dintre neîndeplinirile obligațiilor care fuseseră imputate deja în comunicarea inițială în cadrul auditului, încălcând astfel articolul 34 alineatul (2) din Regulamentul nr. 908/2014 (2). În orice ipoteză, Comisia a încălcat articolul 52 alineatul (2) din Regulamentul nr. 1306/2013, precum și principiul proporționalității întrucât a aplicat o corecție financiară al cărei cuantum nu ține seama de gravitatea neîndeplinirii obligațiilor care este imputată.

         În al patrulea rând, trebuie anulată corecția financiară aplicată în legătură cu constatările referitoare la recuperarea plăților necuvenite. Comisia a încălcat articolul 52 alineatul (1) din Regulamentul nr. 1306/2013 întrucât a aplicat o corecție, deși dispozițiile dreptului Uniunii care au fost invocate nu prevăd obligația unei verificări sistematice a eligibilității unei suprafețe pentru a beneficia de ajutor în cursul ultimilor ani. În orice ipoteză, Comisia a încălcat articolul 52 alineatul (2) din Regulamentul nr. 1306/2013, precum și principiul proporționalității întrucât a aplicat o corecție financiară al cărei cuantum nu ține seama de gravitatea neîndeplinirii obligațiilor care este imputată.

         În al cincilea rând, trebuie anulată corecția financiară aplicată în legătură cu constatările referitoare la depunerea întârziată a cererii. Comisia a încălcat articolul 52 alineatul (1) din Regulamentul nr. 1306/2013 întrucât a aplicat o corecție, deși posibilitatea de completare a semnării cererii în termen de cinci zile nu este echivalentă cu o depunere întârziată a cererii, în sensul articolului 13 din Regulamentul nr. 640/2014 (3).

         În al șaselea rând, trebuie anulată corecția financiară aplicată în legătură cu toate constatările din audit referitoare la linia bugetară privind disciplina financiară. Comisia a încălcat articolul 52 alineatul (2) din Regulamentul nr. 1306/2013, precum și principiul proporționalității întrucât a calculat în mod eronat această corecție, această concluzie neavând doar în vedere efectele celorlalte motive ale acțiunii.

         (1)  Regulamentul (UE) nr. 1306/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 17 decembrie 2013 privind finanțarea, gestionarea și monitorizarea politicii agricole comune și de abrogare a Regulamentelor (CEE) nr. 352/78, (CE) nr. 165/94, (CE) nr. 2799/98, (CE) nr. 814/2000, (CE) nr. 1290/2005 și (CE) nr. 485/2008 ale Consiliului (JO 2013, L 347, p. 549).

         (2)  Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 908/2014 al Comisiei din 6 august 2014 de stabilire a normelor de aplicare a Regulamentului (UE) nr. 1306/2013 al Parlamentului European și al Consiliului în ceea ce privește agențiile de plăți și alte organisme, gestiunea financiară, verificarea conturilor, normele referitoare la controale, valorile mobiliare și transparența (JO 2014, L 255, p. 59).

         (3)  Regulamentul delegat (UE) nr. 640/2014 al Comisiei din 11 martie 2014 de completare a Regulamentului (UE) nr. 1306/2013 al Parlamentului European și al Consiliului în ceea ce privește Sistemul Integrat de Administrare și Control și condițiile pentru refuzarea sau retragerea plăților și pentru sancțiunile administrative aplicabile în cazul plăților directe, al sprijinului pentru dezvoltare rurală și al ecocondiționalității (JO 2014, L 181, p. 48).


title: Cauza C-5/22: Cerere de decizie preliminară introdusă de Consiglio di Stato (Italia) la 3 ianuarie 2022 – Green Network SpA/SF, YB, Autorità di Regolazione per Energia Reti e Ambiente (ARERA)

text:
               21.3.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 128/10

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Consiglio di Stato (Italia) la 3 ianuarie 2022 – Green Network SpA/SF, YB, Autorità di Regolazione per Energia Reti e Ambiente (ARERA)
      (Cauza C-5/22)
      (2022/C 128/14)
      Limba de procedură: italiana

         Instanța de trimitere

      Consiglio di Stato

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: Green Network SpA

         Pârâți: SF, YB, Autorità di Regolazione per Energia Reti e Ambiente (ARERA)

         Întrebările preliminare

                  1)

                  Reglementarea europeană cuprinsă în Directiva 2009/72 (1) a Parlamentului European și a Consiliului din 13 iulie 2009 – în special la articolul 37 alineatele (1) și (4), care reglementează competențele autorităților de reglementare, și în anexa I – poate fi interpretată în sensul că include și competența prescriptivă exercitată de autoritatea italiană de reglementare a pieței energiei electrice (ARERA) față de societățile care își desfășoară activitatea în domeniul energiei electrice, în temeiul căreia aceste societăți sunt obligate să restituie clienților, inclusiv foștilor clienți și clienților insolvabili, suma corespunzătoare contraprestației economice plătite de aceștia pentru acoperirea unor cheltuieli de gestiune administrativă, în îndeplinirea unei clauze contractuale care a făcut obiectul unei sancțiuni aplicate de aceeași autoritate?

                  2)

                  Reglementarea europeană cuprinsă în Directiva 2009/72 a Parlamentului European și a Consiliului din 13 iulie 2009 – în special la articolul 37 alineatele (1) și (4), care reglementează competențele autorităților de reglementare, și în anexa I – poate fi interpretată în sensul că include, în sfera compensațiilor și a formulelor de rambursare care se aplică clienților pe piața energiei electrice în cazul în care operatorii de pe piață nu îndeplinesc nivelurile de calitate a serviciilor prevăzute în contract, și restituirea unei contraprestații economice plătite de aceștia, care este reglementată în mod expres printr-o clauză a contractului semnat și acceptat, absolut independent de calitatea serviciului respectiv, dar care este prevăzută pentru acoperirea unor costuri de gestiune administrativă ale operatorului economic?

         (1)  Directiva 2009/72/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 13 iulie 2009 privind normele comune pentru piața internă a energiei electrice și de abrogare a Directivei 2003/54/CE (JO 2009, L 211, p. 55).


title: Cauza C-27/22: Cerere de decizie preliminară introdusă de Consiglio di Stato (Italia) la 11 ianuarie 2022 – Volkswagen Group Italia S.p.A., Volkswagen Aktiengesellschaft/Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato

text:
               21.3.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 128/11

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Consiglio di Stato (Italia) la 11 ianuarie 2022 – Volkswagen Group Italia S.p.A., Volkswagen Aktiengesellschaft/Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato
      (Cauza C-27/22)
      (2022/C 128/15)
      Limba de procedură: italiana

         Instanța de trimitere

      Consiglio di Stato

         Părțile din procedura principală

         Reclamante: Volkswagen Group Italia S.p.A., Volkswagen Aktiengesellschaft

         Pârâtă: Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato

         Întrebările preliminare

                  a)

                  Sancțiunile aplicate în materie de practici comerciale neloiale, în sensul reglementării interne de transpunere a Directivei 2005/29/CE (1), pot fi calificate drept sancțiuni administrative de natură penală?

                  b)

                  Articolul 50 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene trebuie interpretat în sensul că se opune unei reglementări naționale care permite confirmarea în cadrul unui proces, cu consecința rămânerii definitive, a unei sancțiuni administrative pecuniare de natură penală aplicate unei persoane juridice pentru comportamente ilicite care constituie practici comerciale neloiale pentru care s a pronunțat între timp o condamnare penală definitivă împotriva sa în alt stat membru, în cazul în care cea de a doua condamnare a rămas definitivă înainte ca hotărârea prin care se soluționează calea de atac împotriva primei sancțiuni administrative pecuniare de natură penală să dobândească autoritate de lucru judecat?

                  c)

                  Dispozițiile Directivei 2005/29, în special articolul 3 alineatul (4) și articolul 13 alineatul (2) litera (e), pot permite o derogare de la principiul ne bis in idem enunțat la articolul 50 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene (încorporată ulterior în Tratatul privind Uniunea Europeană prin articolul 6 TUE) și la articolul 54 din Convenția Schengen?

         (1)  Directiva 2005/29/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 11 mai 2005 privind practicile comerciale neloiale ale întreprinderilor de pe piața internă față de consumatori și de modificare a Directivei 84/450/CEE a Consiliului, a Directivelor 97/7/CE, 98/27/CE și 2002/65/CE ale Parlamentului European și ale Consiliului și a Regulamentului (CE) nr. 2006/2004 al Parlamentului European și al Consiliului („Directiva privind practicile comerciale neloiale”) (JO 2005, L 149, p. 22, Ediție specială, 15/vol. 14, p. 260).


title: Cauza C-718/21: Cerere de decizie preliminară introdusă de Sąd Najwyższy (Polonia) la 26 noiembrie 2021 – L.G./Krajowa Rada Sądownictwa

text:
               21.3.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 128/5

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Sąd Najwyższy (Polonia) la 26 noiembrie 2021 – L.G./Krajowa Rada Sądownictwa
      (Cauza C-718/21)
      (2022/C 128/06)
      Limba de procedură: polona

         Instanța de trimitere

      Sąd Najwyższy

         Părțile din procedura principală

         Recurent: L.G.

         Intimat: Krajowa Rada Sądownictwa

         Întrebările preliminare

                  1)

                  Articolul 19 alineatul (1) al doilea paragraf din Tratatul privind Uniunea Europeană trebuie interpretat în sensul că se opune unei dispoziții de drept național, precum articolul 69 § 1b prima teză din Ustawa z dnia 27 lipca 2001 r. – Prawo o ustroju sądów powszechnych [Legea din 27 iulie 2001 privind organizarea instanțelor de drept comun] (Dz.U. 2020, poziția 2072), care condiționează caracterul efectiv al declarației judecătorului privind dorința de a continua să își exercite atribuțiile după împlinirea vârstei de pensionare de autorizarea de către un alt organ?

                  2)

                  Articolul 19 alineatul (1) al doilea paragraf din Tratatul privind Uniunea Europeană se opune interpretării unei dispoziții naționale potrivit căreia declarația tardivă a unui judecător privind dorința de a continua să își exercite atribuțiile după împlinirea vârstei de pensionare este lipsită de caracter efectiv, indiferent de motivele nerespectării termenului și de incidența acestei nerespectări asupra procedurii de acordare a autorizației de continuare a exercitării funcției de judecător?


title: Cauza T-116/21: Hotărârea Tribunalului din 2 februarie 2022 – Maternus/EUIPO – adp Gauselmann (WILD) [„Marcă a Uniunii Europene – Procedură de declarare a nulității – Marca Uniunii Europene verbale WILD – Motiv absolut de refuz – Caracter descriptiv – Articolul 52 alineatul (1) litera (a) și articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 [devenit articolul 59 alineatul (1) litera (a) și articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (UE) 2017/1001]”]

text:
               21.3.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 128/22

      Hotărârea Tribunalului din 2 februarie 2022 – Maternus/EUIPO – adp Gauselmann (WILD)
      (Cauza T-116/21) (1)

      („Marcă a Uniunii Europene - Procedură de declarare a nulității - Marca Uniunii Europene verbale WILD - Motiv absolut de refuz - Caracter descriptiv - Articolul 52 alineatul (1) litera (a) și articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 [devenit articolul 59 alineatul (1) litera (a) și articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (UE) 2017/1001]”)
      (2022/C 128/32)
      Limba de procedură: germana

         Părţile

         Reclamantă: Maternus GmbH (München, Germania) (reprezentanți: M. Zoebisch și R. Drozdz, avocați)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentanți: R. Manea și E. Markakis, agenți)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO, intervenientă la Tribunal: adp Gauselmann GmbH (Espelkamp, Germania) (reprezentant: K. Mandel, avocat)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei întâi de recurs a EUIPO din 9 decembrie 2020 (cauza R 932/2019-1), privind o procedură de declarare a nulității dintre adp Gauselmann și Maternus.

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Obligă Maternus GmbH la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 148, 26.4.2021.


title: Cauza C-54/22 P: Recurs introdus la 27 ianuarie 2022 de către România împotriva hotărârii Tribunalului (camera a zecea) pronunţate la 10 noiembrie 2021 în cauza T-495/19, România / Comisia

text:
               21.3.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 128/12

      Recurs introdus la 27 ianuarie 2022 de către România împotriva hotărârii Tribunalului (camera a zecea) pronunţate la 10 noiembrie 2021 în cauza T-495/19, România / Comisia
      (Cauza C-54/22 P)
      (2022/C 128/16)
      Limba de procedură: romana

         Părţile

         Recurentă: România (reprezentanţi: E. Gane, L. Liţu, L.-E. Baţagoi, agenţi)

         Celelalte părţi: Comisia Europeană, Ungaria

         Concluziile recurentei

                  —

                  să admită recursul, să anuleze Hotărârea Tribunalului în cauza T-495/19 în ceea ce privește analiza cu privire la motivul întemeiat pe încălcarea articolului 4 alineatul (2) litera b) din Regulamentul nr. 211/2011 și să judece cauza T-495/19, admițând acțiunea în anularea Deciziei (UE) 2019/721 a Comisiei;
                  sau

                  —

                  să admită recursul, să anuleze Hotărârea Tribunalului în cauza T-495/19 în ceea ce privește analiza cu privire la motivul întemeiat pe încălcarea articolului 4 alineatul (2) litera b) din Regulamentul nr. 211/2011 și să trimită cauza T-495/19 spre judecare Tribunalului UE, iar, în rejudecare, acesta să admită acţiunea în anulare şi să anuleze Decizia (UE) 2019/721 a Comisiei;

                  —

                  să oblige Comisia la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele şi principalele argumente

      În susţinerea recursului, România invocă un motiv – încălcarea articolului 4 alineatul (2) litera b) din Regulamentul nr. 211/2011 raportat la articolul 5 alineatul (2) din Tratatul privind Uniunea Europeană.
      Tribunalul a săvârșit o eroare de drept, încălcând astfel respectivele dispoziții:

                  i)

                  În primul rând, prin interpretarea sa cu privire la condițiile în care Comisia ar putea refuza înregistrarea unei inițiative cetățenești europene – în special când a reținut că un astfel de refuz nu poate avea loc decât dacă poate fi total exclusă posibilitatea Comisiei de a prezenta o propunere de act juridic al Uniunii în scopul punerii în aplicare a tratatelor.
                  Or, o astfel de inițiativă este vădit în afara competenței Comisiei de a prezenta o propunere de act juridic dacă, în urma unei evaluări juridice in abstracto a măsurilor propuse, există serioase îndoieli că astfel de măsuri ar putea fi adoptate în temeiul tratatelor.

                  ii)

                  În al doilea rând, prin interpretarea sa cu privire la posibilitatea Comisiei de a înregistra o propunere de inițiativă cetățenească europeană cu o rezervă sau condiționat.
                  Or, într-o astfel de situație, Comisia este ținută să se raporteze la toate informațiile obligatorii și facultative furnizate de organizatori, neputându-le ignora nici măcar în parte.


title: Cauza T-50/22: Acțiune introdusă la 21 ianuarie 2022 – AL/Consiliul și Comisia

text:
               21.3.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 128/29

      Acțiune introdusă la 21 ianuarie 2022 – AL/Consiliul și Comisia
      (Cauza T-50/22)
      (2022/C 128/41)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamant: AL (reprezentant: R. Rata, avocat)

         Pârâți: Consiliul Uniunii Europene și Comisia Europeană

         Concluziile

      Reclamantul solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea în parte a deciziei din 22 octombrie 2021 în ceea ce privește părțile prin care nu se admit plângerile anterioare ale reclamantului împotriva deciziilor PMO din 3 martie 2021 și din 22 martie 2021 și, în măsura în care este posibil, dispunerea ca deciziile subsecvente, care stabilesc cuantumul exact ce trebuie recuperat, să fie actualizate în mod corespunzător;

                  —

                  obligarea pârâtului la suportarea propriilor cheltuieli de judecată, precum și a celor efectuate de reclamant. (1)

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamantul invocă cinci motive.

                  1.

                  Primul motiv se întemeiază pe încălcarea articolelor 4, 5, 9 și 10 din Decizia Consiliului din 29 aprilie 2004 de adoptare a dispozițiilor generale de punere în aplicare privind persoanele care trebuie considerate copii aflați în întreținere, în măsura în care venitul net al reclamantului a fost calculat ținând cont de alte cadouri/plăți pentru serviciul militar trecut și de contribuția pentru întreținerea mamei sale de către o altă persoană, dând naștere la deduceri necorespunzătoare în calcularea costului de întreținere pentru mama lui, conform articolului 5 din aceste dispoziții generale de punere în aplicare.

                  2.

                  Al doilea motiv se întemeiază pe încălcarea articolului 85 din Statutul funcționarilor și pe o eroare vădită de apreciere în ceea ce privește alocația pentru mama reclamantului, considerată un copil aflat în întreținere, în lipsa intenției reclamantului de a induce în mod deliberat în eroare administrația cu privire la sumele primite pentru serviciul său militar trecut.

                  3.

                  Al treilea motiv se întemeiază pe încălcarea principiului încrederii legitime și a principiului bunei administrări în ceea ce privește alocația pentru mama reclamantului, considerată un copil aflat în întreținere, în măsura în care administrația cunoștea sumele pe care reclamantul le-a primit pentru serviciul său militar trecut.

                  4.

                  Al patrulea motiv se întemeiază pe încălcarea articolului 85 din Statutul funcționarilor și pe o eroare vădită de apreciere în ceea ce privește alocația pentru creșterea copilului pentru A și B pentru perioada cuprinsă între 1 februarie 2013 și 30 iunie 2013, în lipsa oricărei dovezi că reclamantul avea cunoștință de încetarea perioadei de plasament și, prin urmare, în lipsa intenției reclamantului de a induce în mod deliberat în eroare administrația cu privire la încheierea perioadei de plasament.

                  5.

                  Al cincilea motiv se întemeiază pe încălcarea articolului 85 din Statutul funcționarilor și pe o eroare vădită de apreciere în ceea ce privește alocația pentru creșterea copilului pentru C, (i) având în vedere faptul că este dovedit în mod satisfăcător administrației că C este „efectiv întreținut” de reclamant și (ii) în lipsa oricărei dovezi a pretinsei intenții a reclamantului de a induce în mod deliberat în eroare administrația.

         (1)  Cererea se referă, în concluzii, la „pârât” (singular).


title: Cauza C-720/21: Cerere de decizie preliminară introdusă de Sąd Najwyższy (Polonia) la 26 noiembrie 2021 – Rzecznik Praw Obywatelskich

text:
               21.3.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 128/5

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Sąd Najwyższy (Polonia) la 26 noiembrie 2021 – Rzecznik Praw Obywatelskich
      (Cauza C-720/21)
      (2022/C 128/07)
      Limba de procedură: polona

         Instanța de trimitere

      Sąd Najwyższy

         Părțile din procedura principală

         Reclamanți: Rzecznik Praw Obywatelskich

         Pârâți: M. M., E. M., X Bank Spółka Akcyjna

         Întrebările preliminare

                  1)

                  Articolul 19 alineatul (1) al doilea paragraf din Tratatul privind Uniunea Europeană coroborat cu articolul 47 din Carta Drepturilor Fundamentale a Uniunii Europene și cu articolul 4 alineatul (3) din Tratatul privind Uniunea Europeană și articolul 2 din Tratatul privind Uniunea Europeană trebuie interpretate în sensul că stabilesc admisibilitatea unei căi de atac precum calea de atac extraordinară care vizează revizuirea unei hotărâri judecătorești definitive, atunci când este necesar „să se asigure respectarea principiului unui stat de drept, democratic, ce pune în aplicare principiile justiției sociale”, dacă exercitarea acestei căi este necesară pentru asigurarea efectivității dreptului Uniunii?;

                  2)

                  Articolul 19 alineatul (1) al doilea paragraf din Tratatul privind Uniunea Europeană coroborat cu articolul 47 din Carta Drepturilor Fundamentale a Uniunii Europene și cu articolul 4 alineatul (3) din Tratatul privind Uniunea Europeană și articolul 2 din Tratatul privind Uniunea Europeană trebuie interpretate în sensul că, în situația în care dispozițiile de drept intern permit modificarea sau anularea unei hotărâri judecătorești definitive în cazul încălcării principiilor consacrate în constituția unui stat membru printr-o cale de atac precum calea de atac extraordinară[,] aceste dispoziții pot constitui un temei pentru anularea sau modificarea unei hotărâri judecătorești definitive inclusiv în cazul încălcării dreptului Uniunii?;

                  3)

                  Articolul 19 alineatul (1) al doilea paragraf din Tratatul privind Uniunea Europeană coroborat cu articolul 47 din Carta Drepturilor Fundamentale a Uniunii Europene și cu articolul 4 alineatul (3) din Tratatul privind Uniunea Europeană și articolul 2 din Tratatul privind Uniunea Europeană trebuie interpretate în sensul că, în situația în care instanța națională a încălcat dreptul Uniunii într-un mod care a condus la soluționarea eronată – din punctul de vedere al acestui drept – a cauzei, hotărârea judecătorească definitivă poate fi anulată sau modificată prin exercitarea unei căi de atac precum calea de atac extraordinară, care condiționează această soluție de încălcarea „gravă” a legii?


title: Cauza T-52/22: Acțiune introdusă la 28 ianuarie 2022 – Chambre de commerce et d’industrie territoriale de la Marne en Champagne/EUIPO – Ambrosetti Group (TEHA)

text:
               21.3.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 128/30

      Acțiune introdusă la 28 ianuarie 2022 – Chambre de commerce et d’industrie territoriale de la Marne en Champagne/EUIPO – Ambrosetti Group (TEHA)
      (Cauza T-52/22)
      (2022/C 128/42)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: franceza

         Părțile

         Reclamantă: Chambre de commerce et d’industrie territoriale de la Marne en Champagne (Châlons-en-Champagne, Franța) (reprezentant: T. de Haan, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Ambrosetti Ambrosetti Group Ltd (Londra, Regatul Unit)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Solicitantul mărcii în litigiu: cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

         Marca în litigiu: cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurative TEHA – Cererea de înregistrare nr. 17 091 091

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție

         Decizia atacată: Decizia Camerei a patra de recurs a EUIPO din 23 noiembrie 2021 în cauza R 837/2021-4

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                  obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată, inclusiv a cheltuielilor efectuate de predecesorul în drepturi al reclamantei în cadrul procedurii în fața Camerei a patra de recurs a Oficiului.

         Motivul invocat

      Încălcarea articolului 18 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.


title: Cauza T-173/21: Hotărârea Tribunalului din 2 februarie 2022 – Novelis Deutschland/EUIPO – CU.CO. (Platou pentru grătar) [„Desen sau model industrial comunitar – Procedură de declarare a nulității – Desen sau model industrial comunitar înregistrat reprezentând un platou pentru grătar – Desen sau model industrial național anterior – Motiv de nulitate – Lipsa caracterului individual – Articolul 6 din Regulamentul (CE) nr. 6/2002”]

text:
               21.3.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 128/23

      Hotărârea Tribunalului din 2 februarie 2022 – Novelis Deutschland/EUIPO – CU.CO. (Platou pentru grătar)
      (Cauza T-173/21) (1)

      („Desen sau model industrial comunitar - Procedură de declarare a nulității - Desen sau model industrial comunitar înregistrat reprezentând un platou pentru grătar - Desen sau model industrial național anterior - Motiv de nulitate - Lipsa caracterului individual - Articolul 6 din Regulamentul (CE) nr. 6/2002”)
      (2022/C 128/33)
      Limba de procedură: germana

         Părțile

         Reclamantă: Novelis Deutschland GmbH (Göttingen, Germania) (reprezentant: U. Herberth, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentant: E. Markakis, agent)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO, intervenientă la Tribunal: Cuki Cofresco Srl (CU.CO.) (Volpiano, Italia) (reprezentanți: L. Saglietti și E. Bianco, avocați)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a treia de recurs a EUIPO din 1 februarie 2021 (cauza R 1856/2019-3) referitoare la o procedură de declarare a nulității între Cuki Cofresco și Novelis Deutschland.

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Obligă Novelis Deutschland GmbH la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 217, 7.6.2021.


title: Cauza T-60/22: Acțiune introdusă la 28 ianuarie 2022 – Chambre de commerce et d’industrie territoriale de la Marne en Champagne/EUIPO – Ambrosetti Group (TEHA)

text:
               21.3.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 128/31

      Acțiune introdusă la 28 ianuarie 2022 – Chambre de commerce et d’industrie territoriale de la Marne en Champagne/EUIPO – Ambrosetti Group (TEHA)
      (Cauza T-60/22)
      (2022/C 128/43)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: franceza

         Părțile

         Reclamantă: Chambre de commerce et d’industrie territoriale de la Marne en Champagne (Châlons-en-Champagne, Franța) (reprezentant: T. de Haan, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Ambrosetti Group Ltd (Londra, Regatul Unit)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Titularul mărcii în litigiu: cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

         Marca în litigiu: înregistrarea internațională care desemnează Uniunea Europeană a mărcii figurative TEHA – înregistrarea internațională care desemnează Uniunea Europeană nr. 1 404 100

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție

         Decizia atacată: Decizia Camerei a patra de recurs a EUIPO din 23 noiembrie 2021 în cauza R 839/2021-4

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                  obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată, inclusiv a cheltuielilor efectuate de predecesorul în drept al reclamantei în vederea procedurii în fața Camerei a patra de recurs a Oficiului.

         Motivul invocat

                  —

                  încălcarea articolului 18 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.


title: Cauza T-317/19: Hotărârea Tribunalului din 9 februarie 2022 – AMVAC Netherlands/Comisia [„Produse fitosanitare – Substanța activă etoprofos – Nereînnoirea aprobării – Regulamentul (CE) nr. 1107/2009 și Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 844/2012 – Dreptul la apărare – Eroare vădită de apreciere – Securitate juridică – Proporționalitate – Principiul precauției”]

text:
               21.3.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 128/17

      Hotărârea Tribunalului din 9 februarie 2022 – AMVAC Netherlands/Comisia
      (Cauza T-317/19) (1)

      („Produse fitosanitare - Substanța activă etoprofos - Nereînnoirea aprobării - Regulamentul (CE) nr. 1107/2009 și Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 844/2012 - Dreptul la apărare - Eroare vădită de apreciere - Securitate juridică - Proporționalitate - Principiul precauției”)
      (2022/C 128/23)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: AMVAC Netherlands BV (Amsterdam, Țările de Jos) (reprezentanți: C. Mereu, M. Grunchard și S. Englebert, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: F. Castilla Contreras și A. Dawes, agenți)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE având ca obiect anularea Regulamentului de punere în aplicare (UE) 2019/344 al Comisiei din 28 februarie 2019 privind nereînnoirea aprobării substanței active etoprofos, în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 1107/2009 al Parlamentului European și al Consiliului privind introducerea pe piață a produselor fitosanitare, și de modificare a anexei la Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 540/2011 al Comisiei (JO 2019, L 62, p. 7)

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acţiunea.

                  2)

                  Obligă AMVAC Netherlands BV să suporte propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de Comisia Europeană în cadrul prezentei acţiuni și al procedurii măsurilor provizorii.

         (1)  JO C 263, 5.8.2019.


title: Cauza C-729/21: Cerere de decizie preliminară introdusă de Naczelny Sąd Administracyjny (Polonia) la 1 decembrie 2021 – W. Sp. z o. o./Dyrektor Izby Administracji Skarbowej w Łodzi

text:
               21.3.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 128/6

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Naczelny Sąd Administracyjny (Polonia) la 1 decembrie 2021 – W. Sp. z o. o./Dyrektor Izby Administracji Skarbowej w Łodzi
      (Cauza C-729/21)
      (2022/C 128/08)
      Limba de procedură: polona

         Instanța de trimitere

      Naczelny Sąd Administracyjny

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: W. Sp. z o. o.

         Pârât: Dyrektor Izby Administracji Skarbowej w Łodzi

         Întrebările preliminare

                  1)

                  Dispozițiile Uniunii Europene în materie de TVA trebuie interpretate în sensul că permit aplicarea unei norme naționale precum articolul 6 punctul (1) din Ustawa z dnia 11 marca 2004 r. o podatku od towarów i usług (Legea din 11 martie 2004 privind impozitul pe bunuri și servicii) (Dz.U. din 2021, pct. 685; denumită în continuare „Legea TVA”), care exclude impozitarea livrării unei părți organizate a întreprinderii fără a supune aplicarea unei astfel de scutiri condiției menționate la articolul 19 din Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată (1) (JO 2006, L 347, p. 1, Ediție specială, 09/vol. 3, p. 7, cu modificările ulterioare), și anume o „succesiune legală” dintre cedent și cesionar?

                  2)

                  În cazul unui răspuns afirmativ la prima întrebare, pentru aplicarea exceptării prevăzute la articolul 6 punctul (1) din Legea TVA, trebuie ca toate elementele respectivei părți organizate a întreprinderii să fie transferate cedentului, iar o modificare în acest sens (în special lipsa preluării contractelor de asigurare și de administrare a proprietății cedate) determină o livrare impozabilă de bunuri?

         (1)  Dz. U. 2006, L 347, p.1.


title: Cauza T-399/19: Hotărârea Tribunalului din 2 februarie 2022 – Polskie Górnictwo Naftowe i Gazownictwo/Comisia (Respingere a plângerii) [„Concurență – Abuz de poziție dominantă – Piețe ale gazelor naturale din Europa Centrală și de Est – Decizie de respingere a unei plângeri – Lipsa unui interes al Uniunii – Excepția acțiunii statului – Obligație de examinare cu diligență – Drepturi procedurale în temeiul Regulamentului (CE) nr. 773/2004”]

text:
               21.3.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 128/18

      Hotărârea Tribunalului din 2 februarie 2022 – Polskie Górnictwo Naftowe i Gazownictwo/Comisia (Respingere a plângerii)
      (Cauza T-399/19) (1)

      („Concurență - Abuz de poziție dominantă - Piețe ale gazelor naturale din Europa Centrală și de Est - Decizie de respingere a unei plângeri - Lipsa unui interes al Uniunii - Excepția acțiunii statului - Obligație de examinare cu diligență - Drepturi procedurale în temeiul Regulamentului (CE) nr. 773/2004”)
      (2022/C 128/24)
      Limba de procedură: polona

         Părțile

         Reclamantă: Polskie Górnictwo Naftowe i Gazownictwo S.A. (Varșovia, Polonia) (reprezentanți: K. Karasiewicz, radca prawny, T. Kaźmierczak, K. Kicun și P. Moskwa, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: B. Ernst, G. Meessen și J. Szczodrowski, agenți)

         Interveniente în susținerea pârâtei: Gazprom PJSC (Moscova, Rusia), Gazprom export LLC (Sankt Petersburg, Rusia) (reprezentanți: J. Karenfort, J. Hainz, B. Evtimov, N. Tuominen, J. Heithecker, avocați, și D. O’Keeffe, solicitor)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE prin care se solicită anularea Deciziei C(2019) 3003 final a Comisiei din 17 aprilie referitoare la o respingere a plângerii (cazul AT.40497 – Prețul polonez al gazelor naturale)

         Dispozitivul

                  1)

                  Anulează Decizia C(2019) 3003 final a Comisiei Europene din 17 aprilie 2019 referitoare la o respingere a plângerii (Cazul AT.40497 – Prețul polonez al gazelor naturale).

                  2)

                  Comisia va suporta propriile cheltuieli de judecată, precum și cheltuielile de judecată efectuate de Polskie Górnictwo Naftowe i Gazownictwo S.A

                  3)

                  Gazprom PJSC și Gazprom export LLC vor suporta propriile cheltuieli de judecată.

         (1)  JO C 288, 26.8.2019.


title: Cauza T-286/09 RENV: Hotărârea Tribunalului din 26 ianuarie 2022 – Intel Corporation/Comisia („Concurență – Abuz de poziție dominantă – Piața microprocesoarelor – Decizie prin care se constată o încălcare a articolului 102 TFUE și a articolului 54 din Acordul privind SEE – Reduceri de fidelitate – Restricții «propriu zise» – Calificare drept practică abuzivă – Analiza concurentului la fel de eficient – Strategie de ansamblu – Încălcare unică și continuă”)

text:
               21.3.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 128/13

      Hotărârea Tribunalului din 26 ianuarie 2022 – Intel Corporation/Comisia
      (Cauza T-286/09 RENV) (1)

      („Concurență - Abuz de poziție dominantă - Piața microprocesoarelor - Decizie prin care se constată o încălcare a articolului 102 TFUE și a articolului 54 din Acordul privind SEE - Reduceri de fidelitate - Restricții «propriu zise» - Calificare drept practică abuzivă - Analiza concurentului la fel de eficient - Strategie de ansamblu - Încălcare unică și continuă”)
      (2022/C 128/17)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Intel Corporation Inc. (Wilmington, Delaware, Statele Unite) (reprezentanți: A. Parr, solicitor, D. Beard, QC, și J. Williams, barrister)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: T. Christoforou, V. Di Bucci, N. Khan și M. Kellerbauer, agenți)

         Intervenientă în susținerea reclamantei: Association for Competitive Technology, Inc. (Washington, DC, Statele Unite) (reprezentanți: J.-F. Bellis și K. Van Hove, avocați)

         Intervenientă în susținerea pârâtei: Union fédérale des consommateurs – Que choisir (UFC – Que choisir) (Paris, Franța) (reprezentantă: E. Nasry, avocat)

         Objet

      Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE prin care se solicită, cu titlu principal, anularea Deciziei C(2009) 3726 final a Comisiei din 13 mai 2009 privind o procedură inițiată în temeiul articolului [102 TFUE] și al articolului 54 din Acordul privind SEE (cazul COMP/C-3/37.990 – Intel) sau, cu titlu subsidiar, desființarea ori reducerea amenzii aplicate reclamantei

         Dispozitivul

                  1)

                  Anulează articolul 1 literele (a)-(e) și articolul 2 din Decizia C(2009) 3726 final a Comisiei din 13 mai 2009 privind o procedură inițiată în temeiul articolului [102 TFUE] și al articolului 54 din Acordul privind SEE (cazul COMP/C-3/37.990 – Intel).

                  2)

                  Anulează articolul 3 din Decizia C(2009) 3726 final numai în ceea ce privește articolul 1 literele (a)-(e) din această decizie.

                  3)

                  Respinge în rest acțiunea.

                  4)

                  Comisia Europeană va suporta, pe lângă propriile cheltuieli de judecată aferente procedurilor inițiate în fața Tribunalului în cauzele T-286/09 și T-286/09 RENV și procedurii de recurs în fața Curții în cauza C-413/14 P, două treimi din cele efectuate de Intel Corporation, Inc. și de Association for Competitive Technology, Inc. în aceleași proceduri, în timp ce Intel Corporation și Association for Competitive Technology vor suporta, fiecare, o treime din propriile cheltuieli de judecată.

                  5)

                  Union fédérale des consommateurs – Que choisir (UFC – Que choisir) va suporta propriile cheltuieli de judecată aferente procedurilor inițiate în fața Tribunalului în cauzele T-286/09 și T-286/09 RENV și procedurii de recurs în fața Curții în cauza C-413/14 P.

         (1)  JO C 220, 12.9.2009.


title: Cauza C-771/21: Cerere de decizie preliminară introdusă de Győri Járásbíróság (Ungaria) la 14 decembrie 2021 – JH/Wizz Air Hungary Légiközlekedési Zrt. (Wizz Air Hungary Zrt.)

text:
               21.3.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 128/7

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Győri Járásbíróság (Ungaria) la 14 decembrie 2021 – JH/Wizz Air Hungary Légiközlekedési Zrt. (Wizz Air Hungary Zrt.)
      (Cauza C-771/21)
      (2022/C 128/09)
      Limba de procedură: maghiara

         Instanța de trimitere

      Győri Járásbíróság

         Părțile din procedura principală

         Reclamant: JH

         Pârâtă: Wizz Air Hungary Légiközlekedési Zrt. (Wizz Air Hungary Zrt.)

         Întrebările preliminare

                  1)

                  Articolul 5 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 261/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 11 februarie 2004 de stabilire a unor norme comune în materie de compensare și de asistență a pasagerilor în eventualitatea refuzului la îmbarcare și anulării sau întârzierii prelungite [a zborurilor] și de abrogare a Regulamentului (CEE) nr. 295/91 (1) trebuie interpretat în sensul că operatorul efectiv de transport aerian este obligat să adopte [toate] măsurile posibile pentru a evita anularea zborului inclusiv în situația în care există împrejurări excepționale exoneratoare?

                  2)

                  În cazul unui răspuns afirmativ al Curții la prima întrebare, operatorul efectiv de transport aerian este obligat, în cadrul măsurilor posibile,

                              a)

                              să se întoarcă cu aeronava alocată zborului, care a fost deviată pe un aeroport vecin din cauza unei furtuni, pentru pasagerii acelui zbor, de îndată ce timpul de zbor al echipajului permite acest lucru și, prin urmare, să efectueze zborul respectiv? În cazul unui răspuns afirmativ, este obligat să procedeze astfel și atunci când, pentru acest motiv, în vederea efectuării celorlalte zboruri care i au fost alocate, trebuie să pună la dispoziție o altă aeronavă și un echipaj de înlocuire pe aeroportul de plecare al zborurilor respective, care este aeroportul de origine al operatorului de transport aerian?

                              b)

                              să transfere pasagerii pe cale rutieră la aeronava alocată zborului, care a fost deviată pe un aeroport vecin aflat la 140 km distanță din cauza unei furtuni, și să efectueze zborul de acolo?

                              c)

                              să trimită o aeronavă de înlocuire sau să transfere pasagerii pe cale rutieră la aeronava de înlocuire trimisă la un aeroport învecinat și, prin urmare, să efectueze zborul?

         (1)  JO 2004, L 46, p. 1.


title: Cauza T-652/19: Hotărârea Tribunalului din 9 februarie 2022 – Elevolution – Engenharia/Comisia („Achiziții publice – Regulamentul financiar – Excludere de la participarea la procedurile de atribuire a contractelor de achiziții publice și de acordare de subvenții finanțate de FED pentru o durată de trei ani – Obligația de motivare – Principiul bunei administrări – Dreptul de a fi ascultat – Eroare vădită de apreciere – Proporționalitate”)

text:
               21.3.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 128/18

      Hotărârea Tribunalului din 9 februarie 2022 – Elevolution – Engenharia/Comisia
      (Cauza T-652/19) (1)

      („Achiziții publice - Regulamentul financiar - Excludere de la participarea la procedurile de atribuire a contractelor de achiziții publice și de acordare de subvenții finanțate de FED pentru o durată de trei ani - Obligația de motivare - Principiul bunei administrări - Dreptul de a fi ascultat - Eroare vădită de apreciere - Proporționalitate”)
      (2022/C 128/25)
      Limba de procedură: portugheza

         Părțile

         Reclamantă: Elevolution – Engenharia, SA (Amadora, Portugalia) (reprezentanți: M. Marques Mendes, R. Campos, A. Dias Henriques, M. Troncoso Ferrer și C. García Fernández, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentant: I. Melo Sampaio, agent)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE prin care se urmărește anularea deciziei Comisiei din 12 iulie 2019 privind excluderea reclamantei pentru o perioadă de trei ani de la participarea la procedurile de atribuire a contractelor de achiziții publice și de acordare de subvenții finanțate de Fondul european de dezvoltare (FED) și privind publicarea informațiilor referitoare la această excludere

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Obligă Elevolution – Engenharia, SA la plata cheltuielilor de judecată, inclusiv a celor aferente procedurii măsurilor provizorii.

         (1)  JO C 399, 25.11.2019.


title: Cauza T-202/21: Hotărârea Tribunalului din 2 februarie 2022 – Vita Zahnfabrik/EUIPO – VIPI Produtos Odontológicos (VITABLOCS TriLuxe forte) [„Marcă a Uniunii Europene – Procedură de opoziție – Înregistrare internațională care desemnează Uniunea Europeană – Marca verbală VITABLOCS TriLuxe forte – Marca Uniunii Europene verbală anterioară TRILUX – Motiv relativ de refuz – Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 [devenit articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001]”]

text:
               21.3.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 128/24

      Hotărârea Tribunalului din 2 februarie 2022 – Vita Zahnfabrik/EUIPO – VIPI Produtos Odontológicos (VITABLOCS TriLuxe forte)
      (Cauza T-202/21) (1)

      („Marcă a Uniunii Europene - Procedură de opoziție - Înregistrare internațională care desemnează Uniunea Europeană - Marca verbală VITABLOCS TriLuxe forte - Marca Uniunii Europene verbală anterioară TRILUX - Motiv relativ de refuz - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 [devenit articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001]”)
      (2022/C 128/34)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Vita Zahnfabrik H. Rauter GmbH & Co. KG (Bad Säckingen, Germania) (reprezentanți: A. Theis și F. Hauck, avocați)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentanți: T. Frydendahl și V. Ruzek, agenți)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO, intervenientă în fața Tribunalului: VIPI Indústria, Comércio, Exportação E Importação De Produtos Odontológicos LTDA (Pirassununga, Brazilia) (reprezentant: J. Blum, solicitor)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a patra de recurs a EUIPO din 9 februarie 2021 (cauza R 818/2020-4), privind o procedură de opoziție între VIPI Indústria, Comércio, Exportação E Importação De Produtos Odontológicos și Vita Zahnfabrik H. Rauter

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Obligă Vita Zahnfabrik H. Rauter GmbH & Co. KG la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 217, 7.6.2021.


title: Cauza T-65/22: Acțiune introdusă la 2 februarie 2022 – PS/BEI

text:
               21.3.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 128/31

      Acțiune introdusă la 2 februarie 2022 – PS/BEI
      (Cauza T-65/22)
      (2022/C 128/44)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamant: PS (reprezentant: S. Orlandi, avocat)

         Pârâtă: Banca Centrală Europeană (BEI)

         Concluziile

      Reclamantul solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei din 12 iulie 2021 prin care a fost respinsă cererea introdusă de reclamant la 21 mai 2021;

                  —

                  obligarea Băncii Europene de Investiții la plata către reclamant a indemnizației prevăzute la articolul 11 din polița de asigurare AXA, pentru invaliditate permanentă, la rata maximă, a alocației prevăzute la articolul 9.1.13 din dispozițiile administrative, precum și a sumei de 24 000 de euro pentru prejudiciul moral cauzat;

                  —

                  obligarea Băncii Europene de Investiții la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii formulate împotriva deciziei BEI din 12 iulie 2021 prin care a fost respinsă cererea de despăgubire introdusă de reclamant la 21 mai 2021, reclamantul invocă două motive.

                  1.

                  Primul motiv, întemeiat pe încălcarea dreptului fundamental la caracterul efectiv al securității sociale a lucrătorilor, în sensul articolului 31 alineatul (1) și al articolului 34 alineatul (1) din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, precum și al articolului 12 din Carta socială europeană.

                  2.

                  Al doilea motiv, întemeiat pe încălcarea dreptului la bună administrare, pe dreptul la soluționarea cauzelor într-un termen rezonabil și pe încălcarea obligației de solicitudine care incumbă BEI.


title: Cauza T-233/21: Hotărârea Tribunalului din 26 ianuarie 2022 – Meta Cluster/EUIPO (Clustermedizin) [„Marcă a Uniunii Europene – Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene verbale Clustermedizin – Motiv absolut de refuz – Caracter descriptiv – Lipsa caracterului distinctiv – Articolul 7 alineatul (1) literele (b) și (c) din Regulamentul (UE) 2017/1001”]

text:
               21.3.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 128/24

      Hotărârea Tribunalului din 26 ianuarie 2022 – Meta Cluster/EUIPO (Clustermedizin)
      (Cauza T-233/21) (1)

      („Marcă a Uniunii Europene - Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene verbale Clustermedizin - Motiv absolut de refuz - Caracter descriptiv - Lipsa caracterului distinctiv - Articolul 7 alineatul (1) literele (b) și (c) din Regulamentul (UE) 2017/1001”)
      (2022/C 128/35)
      Limba de procedură: germana

         Părțile

         Reclamantă: Meta Cluster GmbH (Pyrbaum, Germania) (reprezentant: H. Baumann, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentanți: A. Bosse și D. Hanf, agenți)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a patra de recurs a EUIPO din 22 februarie 2021 (cauza R 2127/2020-4) privind o cerere de înregistrare a semnului verbal Clustermedizin ca marcă a Uniunii Europene.

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Obligă Meta Cluster GmbH la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 242, 21.6.2021.


title: Cauza T-849/19: Hotărârea Tribunalului din 26 ianuarie 2022 – Leonardo/Frontex („Contracte de achiziții publice de servicii – Procedură de cerere de ofertă – Servicii de supraveghere aeriană – Acțiune în anulare – Lipsa interesului de a exercita acțiunea – Inadmisibilitate – Răspundere extracontractuală”)

text:
               21.3.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 128/19

      Hotărârea Tribunalului din 26 ianuarie 2022 – Leonardo/Frontex
      (Cauza T-849/19) (1)

      („Contracte de achiziții publice de servicii - Procedură de cerere de ofertă - Servicii de supraveghere aeriană - Acțiune în anulare - Lipsa interesului de a exercita acțiunea - Inadmisibilitate - Răspundere extracontractuală”)
      (2022/C 128/26)
      Limba de procedură: italiana

         Părțile

         Reclamantă: Leonardo SpA (Roma, Italia) (reprezentanți: M. Esposito, F. Caccioppoli și G. Calamo, avocați)

         Pârâtă: Agenția Europeană pentru Poliția de Frontieră și Garda de Coastă (reprezentanți: H. Caniard, C. Georgiadis, A. Gras și S. Drew, agenți, asistați de M. Umbach, F. Biebuyck, V. Ost și M. Clarich, avocați)

         Obiectul

      Pe de o parte, o cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE prin care se solicită anularea anunțului de participare FRONTEX/OP/888/2019/JL/CG din 18 octombrie 2019, intitulat „Sistemul de aeronave pilotate de la distanță (RPAS) pentru supravegherea de aeronave pilotate de la distanță de altitudine medie și de mare anduranță a zonelor maritime”, astfel cum a fost rectificat, a actelor care sunt anexate la acesta, a chestionarelor publicate de Frontex, a procesului-verbal al reuniunii de informare organizate în localurile Frontex la 28 octombrie 2019, a deciziei de atribuire a contractului, precum și a oricărui act prealabil, conex sau succesiv, și, pe de altă parte, o cerere întemeiată pe articolul 268 TFUE prin care se solicită repararea prejudiciului pe care reclamanta l-ar fi suferit din această cauză.

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Leonardo SpA suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și cheltuielile de judecată efectuate de Agenția Europeană pentru Poliția de Frontieră și Garda de Coastă (Frontex), inclusiv cele din procedurile de măsuri provizorii.

         (1)  JO C 54, 17.2.2020.


title: Cauza T-68/22: Acțiune introdusă la 2 februarie 2022 – Granini France/EUIPO – Pichler (Joro)

text:
               21.3.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 128/32

      Acțiune introdusă la 2 februarie 2022 – Granini France/EUIPO – Pichler (Joro)
      (Cauza T-68/22)
      (2022/C 128/45)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: germana

         Părțile

         Reclamantă: Granini France (Mâcon, Franța) (reprezentant: J. Wachsmuth, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Josef Pichler (St. Leonhard/Passeier, Italia)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Solicitantul mărcii în litigiu: cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

         Marca în litigiu: cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene verbale Joro – cererea de înregistrare nr. 18 136 261

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție

         Decizia atacată: Decizia Camerei întâi de recurs a EUIPO din 8 noiembrie 2021 în cauza R 2336/2020-1

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  modificarea deciziei atacate în sensul anulării deciziei diviziei de opoziție din 19 noiembrie 2020, în măsura în care opoziția a fost respinsă în privința produselor
                  lichior de ginseng; lichior japonez aromatizat cu extracte de ume; lichior din ginseng roșu; lichioruri din malț de orz; lichior tonic aromatizat cu extracte de prune japoneze [umeshu]; cocteiluri alcoolice; cocteiluri alcoolice cu lapte; cocteiluri alcoolice cu gelatină răcită; băuturi alcoolice din cocteiluri de fructe; băuturi alcoolice din fructe; băuturi alcoolice pe bază de ceai; amestecuri de băuturi alcoolice, cu excepția amestecurilor de băuturi pe bază de bere; băuturi mixte cu conținut de alcool; băuturi aperitive; vinuri dulci japoneze cu extracte din ginseng și chinină; vin din zmeură neagră [Bokbunjaju]; băuturi alcoolice cu conținut de fructe; băuturi de tip „wine cooler”; extracte din fructe cu alcool,
                  și al respingerii cererii de înregistrare a mărcii Uniunii Europene nr. 18 136 261 și pentru aceste produse;

                  —

                  cu titlu subsidiar, anularea deciziei atacate;

                  —

                  obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivul invocat

                  —

                  încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.


title: Cauza T-33/20: Hotărârea Tribunalului din 9 februarie 2022 – Van Walle/ECDC („Funcție publică – Agenți temporari – Personalul ECDC – Raport de evaluare corespunzător anului 2018 – Libertatea de exprimare – Obligația de motivare – Caz care necesită o motivare specifică – Eroare vădită de apreciere – Obligația de diligență – Dreptul de a fi ascultat”)

text:
               21.3.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 128/19

      Hotărârea Tribunalului din 9 februarie 2022 – Van Walle/ECDC
      (Cauza T-33/20) (1)

      („Funcție publică - Agenți temporari - Personalul ECDC - Raport de evaluare corespunzător anului 2018 - Libertatea de exprimare - Obligația de motivare - Caz care necesită o motivare specifică - Eroare vădită de apreciere - Obligația de diligență - Dreptul de a fi ascultat”)
      (2022/C 128/27)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamant: Ivo Van Walle (Järfälla, Suedia) (reprezentanți: L. Levi și A. Champetier, avocate)

         Pârât: Centrul European de Prevenire și Control al Bolilor (reprezentanți: J. Mannheim, agent, asistat de D. Waelbroeck și A. Duron, avocați)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 270 TFUE și având ca obiect anularea raportului de evaluare al reclamantului pentru anul 2018.

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Domnul Ivo Van Walle suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de Centrul European de Prevenire și Control al Bolilor (ECDC).

         (1)  JO C 103, 30.3.2020.


title: Cauza T-765/14: Ordonanța Tribunalului din 17 decembrie 2021 – Legakis și alții/Consiliul („Răspundere extracontractuală – Politica economică și monetară – Program de sprijin pentru stabilitatea Ciprului – Declarații ale Eurogrupului din 16 și 25 martie 2013 cu privire la Cipru – Declarație a președintelui Eurogrupului din 21 martie 2013 cu privire la Cipru – Desemnare eronată a pârâtului – Inadmisibilitate vădită”)

text:
               21.3.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 128/25

      Ordonanța Tribunalului din 17 decembrie 2021 – Legakis și alții/Consiliul
      (Cauza T-765/14) (1)

      („Răspundere extracontractuală - Politica economică și monetară - Program de sprijin pentru stabilitatea Ciprului - Declarații ale Eurogrupului din 16 și 25 martie 2013 cu privire la Cipru - Declarație a președintelui Eurogrupului din 21 martie 2013 cu privire la Cipru - Desemnare eronată a pârâtului - Inadmisibilitate vădită”)
      (2022/C 128/36)
      Limba de procedură: greaca

         Părțile

         Reclamanți: Georgios Legakis (Palaio Faliro, Grecia), Myrto Panagiota Legaki (Palaio Faliro), Maria Legaki (Palaio Faliro), Melina Legaki (Palaio Faliro) (reprezentant: V. Christianos, avocat)

         Pârât: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: A. de Gregorio Merino, E. Chatziioakeimidou, M. Balta și E. Dumitriu-Segnana, agenți)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 268 TFUE având ca obiect repararea prejudiciilor pe care le-ar fi suferit reclamanții ca urmare a declarațiilor Eurogrupului din 16 și 25 martie 2013 și a declarației președintelui Eurogrupului din 21 martie 2013

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea ca vădit inadmisibilă.

                  2)

                  Îi obligă pe domnul Georgios Legakis, pe doamna Myrto Panagiota Legaki, pe doamna Maria Legaki și pe doamna Melina Legaki la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 34, 2.2.2015.


title: Cauza T-868/16: Hotărârea Tribunalului din 9 februarie 2022 – QI și alții/Comisia și BCE [„Răspundere extracontractuală – Politică economică și monetară – Restructurarea datoriei publice grecești – Acord de preschimbare a titlurilor în beneficiul exclusiv al băncilor centrale ale Eurosistemului – Implicarea sectorului privat – Clauze de acțiune colectivă – Creditori privați – Creditori publici – Imputabilitate – Încălcare suficient de gravă a unei norme de drept care conferă drepturi particularilor – Articolul 63 alineatul (1) TFUE – Articolele 120-127 și articolul 352 alineatul (1) TFUE – Drept de proprietate – Egalitate de tratament”]

text:
               21.3.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 128/14

      Hotărârea Tribunalului din 9 februarie 2022 – QI și alții/Comisia și BCE
      (Cauza T-868/16) (1)

      („Răspundere extracontractuală - Politică economică și monetară - Restructurarea datoriei publice grecești - Acord de preschimbare a titlurilor în beneficiul exclusiv al băncilor centrale ale Eurosistemului - Implicarea sectorului privat - Clauze de acțiune colectivă - Creditori privați - Creditori publici - Imputabilitate - Încălcare suficient de gravă a unei norme de drept care conferă drepturi particularilor - Articolul 63 alineatul (1) TFUE - Articolele 120-127 și articolul 352 alineatul (1) TFUE - Drept de proprietate - Egalitate de tratament”)
      (2022/C 128/18)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamanți: QI și ceilalți 15 reclamanți ale căror nume figurează în anexa hotărârii (reprezentanți: S. Pappas, avocat)

         Pârâte: Comisia Europeană (reprezentanți: J.-P. Keppenne, L. Flynn și T. Maxian Rusche, agenți), Banca Centrală Europeană (reprezentanți: K. Laurinavičius și M. Szablewska, agenți, asistați de H.-G. Kamann, avocat)

         Intervenienți în susținerea pârâtelor: Consiliul European, Consiliul Uniunii Europene (reprezentanţi: K. Michoel, E. Chatziioakeimidou și J. Bauerschmidt, agenți)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 268 TFUE prin care se solicită repararea prejudiciului pe care reclamanții pretind că l-au suferit ca urmare a punerii în aplicare a unei preschimbări obligatorii de titluri de creanță de stat în cadrul restructurării datoriei publice grecești în anul 2012, în virtutea unei implicări a investitorilor privați care presupune aplicarea unor clauze de acțiune colectivă, din cauza comportamentelor și a actelor, în special ale Consiliului European, ale Consiliului, ale Comisiei și ale BCE

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Obligă QI și ceilalți reclamanți ale căror nume figurează în anexă să suporte propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de Comisia Europeană și de Banca Centrală Europeană (BCE).

                  3)

                  Consiliul European și Consiliul Uniunii Europene vor suporta propriile cheltuieli de judecată.

         (1)  JO C 30, 30.1.2017.


title: Cauza C-771/19: Hotărârea Curții (Camera a zecea) din 24 martie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Symvoulio tis Epikrateias – Grecia) – NAMA Symvouloi Michanikoi kai Meletites A.E. – LDK Symvouloi Michanikoi A.E., NAMA Symvouloi Michanikoi kai Meletites A.E., LDK Symvouloi Michanikoi A.E./Archi Exetasis Prodikastikon Prosfigon (AEPP), Attiko Metro A.E. (Trimitere preliminară – Achiziții publice în sectoarele apei, energiei, transporturilor și telecomunicațiilor – Directiva 92/13/CEE – Căi de atac – Etapa precontractuală – Evaluarea ofertelor – Respingerea unei oferte tehnice și admiterea ofertei concurentului – Suspendarea executării acestui act – Interesul legitim al ofertantului respins de a contesta legalitatea ofertei ofertantului căruia i s-a atribuit contractul)

text:
               17.5.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 189/2

      Hotărârea Curții (Camera a zecea) din 24 martie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Symvoulio tis Epikrateias – Grecia) – NAMA Symvouloi Michanikoi kai Meletites A.E. – LDK Symvouloi Michanikoi A.E., NAMA Symvouloi Michanikoi kai Meletites A.E., LDK Symvouloi Michanikoi A.E./Archi Exetasis Prodikastikon Prosfigon (AEPP), Attiko Metro A.E.
      (Cauza C-771/19) (1)

      (Trimitere preliminară - Achiziții publice în sectoarele apei, energiei, transporturilor și telecomunicațiilor - Directiva 92/13/CEE - Căi de atac - Etapa precontractuală - Evaluarea ofertelor - Respingerea unei oferte tehnice și admiterea ofertei concurentului - Suspendarea executării acestui act - Interesul legitim al ofertantului respins de a contesta legalitatea ofertei ofertantului căruia i s-a atribuit contractul)
      (2021/C 189/02)
      Limba de procedură: greaca

         Instanța de trimitere

      Symvoulio tis Epikrateias

         Părțile din procedura principală

         Reclamante: NAMA Symvouloi Michanikoi kai Meletites A.E. – LDK Symvouloi Michanikoi A.E., NAMA Symvouloi Michanikoi kai Meletites A.E., LDK Symvouloi Michanikoi A.E.

         Pârâte: Archi Exetasis Prodikastikon Prosfigon (AEPP), Attiko Metro A.E.

         Interveniente: SALFO kai Synergates Anonymi Etairia Meletitikon Ypiresion Technikon Ergon – Grafeio Doxiadi Shymvouloi gia Anaptyxi kai Oikistiki AE – TPF Getinsa Euroestudios SL, SALFO kai Synergates Anonymi Etairia Meletitikon Ypiresion Technikon Ergon, Grafeio Doxiadi Shymvouloi gia Anaptyxi kai Oikistiki AE, TPF Getinsa Euroestudios SL

         Dispozitivul

      Articolul 1 alineatele (1) și (3), articolul 2 alineatul (1) literele (a) și (b), precum și articolul 2a alineatul (2) din Directiva 92/13/CEE a Consiliului din 25 februarie 1992 privind coordonarea actelor cu putere de lege și a actelor administrative referitoare la aplicarea normelor comunitare cu privire la procedurile de achiziții publice ale entităților care desfășoară activități în sectoarele apei, energiei, transporturilor și telecomunicațiilor, astfel cum a fost modificată prin Directiva 2014/23/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 26 februarie 2014, trebuie interpretate în sensul că un ofertant exclus dintr-o procedură de atribuire a unui contract de achiziții publice într-un stadiu anterior etapei atribuirii acestui contract și a cărui cerere de suspendare a executării deciziei prin care a fost exclus din această procedură a fost respinsă poate invoca, în cererea sa de suspendare a executării deciziei de admitere a ofertei unui alt ofertant, introdusă simultan, toate motivele întemeiate pe încălcarea dreptului Uniunii în domeniul achizițiilor publice sau a normelor de drept intern care transpun acest drept, inclusiv motive care nu au legătură cu neregularitățile din cauza cărora a fost exclusă propria sa ofertă. Această posibilitate nu este afectată de împrejurarea că a fost respinsă calea de atac administrativă precontencioasă în fața unui organism național independent care, în temeiul dreptului național, trebuia introdusă în prealabil de acest ofertant împotriva deciziei privind excluderea sa, cu condiția ca această respingere să nu fi dobândit autoritate de lucru judecat.

         (1)  JO C 19, 20.1.2020.


title: Cauzele conexate C-870/19 și C-871/19: Hotărârea Curții (Camera a zecea) din 24 martie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Corte suprema di cassazione – Italia) – Prefettura Ufficio territoriale del governo di Firenze/MI (C-870/19), TB (C-871/19) [Trimitere preliminară – Apropierea legislațiilor – Aparatură de înregistrare în transportul rutier – Regulamentul (CEE) nr. 3821/85 – Articolul 15 alineatul (7) – Regulamentul (CE) nr. 561/2006 – Procedură de control – Sancțiune administrativă – Neprezentarea foilor de înregistrare ale tahografului referitoare la ziua în curs și la cele 28 de zile precedente – Încălcare unică sau multiplă]

text:
               17.5.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 189/3

      Hotărârea Curții (Camera a zecea) din 24 martie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Corte suprema di cassazione – Italia) – Prefettura Ufficio territoriale del governo di Firenze/MI (C-870/19), TB (C-871/19)
      (Cauzele conexate C-870/19 și C-871/19) (1)

      (Trimitere preliminară - Apropierea legislațiilor - Aparatură de înregistrare în transportul rutier - Regulamentul (CEE) nr. 3821/85 - Articolul 15 alineatul (7) - Regulamentul (CE) nr. 561/2006 - Procedură de control - Sancțiune administrativă - Neprezentarea foilor de înregistrare ale tahografului referitoare la ziua în curs și la cele 28 de zile precedente - Încălcare unică sau multiplă)
      (2021/C 189/03)
      Limba de procedură: italiana

         Instanța de trimitere

      Corte suprema di cassazione

         Părțile din procedura principală

         Recurentă: Prefettura Ufficio territoriale del governo di Firenze

         Intimat: MI (C-870/19), TB (C-871/19)

         Dispozitivul

      Articolul 15 alineatul (7) din Regulamentul (CEE) nr. 3821/85 al Consiliului din 20 decembrie 1985 privind aparatura de înregistrare în transportul rutier, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (CE) nr. 561/2006 al Parlamentului European și al Consiliului din 15 martie 2006, și articolul 19 din Regulamentul nr. 561/2006 trebuie interpretate în sensul că, în cazul neprezentării de către conducătorul unui vehicul de transport rutier care face obiectul unui control a foilor de înregistrare ale aparatului de înregistrare referitoare la mai multe zile de activitate din perioada care acoperă ziua controlului și cele 28 de zile precedente, autoritățile competente ale statului membru în care are loc controlul sunt obligate să constate doar o încălcare unică în sarcina acestui conducător și să nu îi aplice decât o singură sancțiune pentru respectiva încălcare.

         (1)  JO C 54, 17.2.2020.


title: Cauza C-950/19: Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 24 martie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Helsingin hallinto-oikeus – Finlanda) – Procedură inițiată de A [Trimitere preliminară – Dreptul societăților – Directiva 2006/43/CE – Audit statutar al conturilor anuale și al conturilor consolidate – Articolul 22a alineatul (1) litera (a) – Angajarea de către o entitate auditată a unui auditor statutar – Perioadă de așteptare – Interdicție de preluare a unei funcții-cheie de conducere în cadrul entității auditate – Încălcare – Gravitatea și durata încălcării – Expresia „a prelua o funcție” – Înțeles – Încheierea unui contract de muncă cu entitatea auditată – Independența auditorilor statutari – Aspect extern]

text:
               17.5.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 189/4

      Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 24 martie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Helsingin hallinto-oikeus – Finlanda) – Procedură inițiată de A
      (Cauza C-950/19) (1)

      (Trimitere preliminară - Dreptul societăților - Directiva 2006/43/CE - Audit statutar al conturilor anuale și al conturilor consolidate - Articolul 22a alineatul (1) litera (a) - Angajarea de către o entitate auditată a unui auditor statutar - Perioadă de așteptare - Interdicție de preluare a unei funcții-cheie de conducere în cadrul entității auditate - Încălcare - Gravitatea și durata încălcării - Expresia „a prelua o funcție” - Înțeles - Încheierea unui contract de muncă cu entitatea auditată - Independența auditorilor statutari - Aspect extern)
      (2021/C 189/04)
      Limba de procedură: finlandeza

         Instanța de trimitere

      Helsingin hallinto-oikeus

         Părțile din procedura principală

         Recurent: A

         Cealaltă parte din procedură: Patentti- ja rekisterihallituksen tilintarkastuslautakunta

         Dispozitivul

      Articolul 22a alineatul (1) litera (a) din Directiva 2006/43/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 17 mai 2006 privind auditul legal al conturilor anuale și al conturilor consolidate, de modificare a Directivelor 78/660/CEE și 83/349/CEE ale Consiliului și de abrogare a Directivei 84/253/CEE a Consiliului, astfel cum a fost modificată prin Directiva 2014/56/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 16 aprilie 2014, trebuie interpretat în sensul că un auditor statutar, cum este un partener-cheie de audit desemnat de o firmă de audit în cadrul unei misiuni de audit statutar, trebuie considerat că preia o funcție-cheie de conducere într-o entitate auditată, în sensul dispoziției menționate, de îndată ce încheie cu aceasta din urmă un contract de muncă referitor la această funcție, chiar dacă încă nu a început efectiv activitatea în funcția respectivă.

         (1)  JO C 77, 9.3.2020.


title: Cauza C-28/20: Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 23 martie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Attunda tingsrätt – Suedia) – Airhelp Ltd/Scandinavian Airlines System SAS [Trimitere preliminară – Transporturi aeriene – Regulamentul (CE) nr. 261/2004 – Articolul 5 alineatul (3) – Norme comune în materie de compensare și de asistență a pasagerilor în eventualitatea anulării sau a întârzierii prelungite a zborurilor – Exonerare de obligația de compensare – Noțiunea de „împrejurări excepționale” – Grevă a piloților organizată într-un cadru legal – Împrejurări „interne” și „externe” activității operatorului efectiv de transport aerian – Articolele 16, 17 și 28 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene – Lipsa atingerii aduse libertății de a desfășura o activitate comercială, dreptului de proprietate, precum și dreptului la negociere al operatorului de transport aerian]

text:
               17.5.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 189/4

      Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 23 martie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Attunda tingsrätt – Suedia) – Airhelp Ltd/Scandinavian Airlines System SAS
      (Cauza C-28/20) (1)

      (Trimitere preliminară - Transporturi aeriene - Regulamentul (CE) nr. 261/2004 - Articolul 5 alineatul (3) - Norme comune în materie de compensare și de asistență a pasagerilor în eventualitatea anulării sau a întârzierii prelungite a zborurilor - Exonerare de obligația de compensare - Noțiunea de „împrejurări excepționale” - Grevă a piloților organizată într-un cadru legal - Împrejurări „interne” și „externe” activității operatorului efectiv de transport aerian - Articolele 16, 17 și 28 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene - Lipsa atingerii aduse libertății de a desfășura o activitate comercială, dreptului de proprietate, precum și dreptului la negociere al operatorului de transport aerian)
      (2021/C 189/05)
      Limba de procedură: suedeza

         Instanța de trimitere

      Attunda tingsrätt

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: Airhelp Ltd

         Pârâtă: Scandinavian Airlines System SAS

         Dispozitivul

      Articolul 5 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 261/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 11 februarie 2004 de stabilire a unor norme comune în materie de compensare și de asistență a pasagerilor în eventualitatea refuzului la îmbarcare și anulării sau întârzierii prelungite a zborurilor și de abrogare a Regulamentului (CEE) nr. 295/91 trebuie interpretat în sensul că o mișcare de grevă inițiată la apelul unui sindicat al personalului unui operator efectiv de transport aerian cu respectarea condițiilor prevăzute de legislația națională, în special a termenului de preaviz impus de aceasta, destinată să exprime revendicările lucrătorilor acestui operator de transport și la care a participat o categorie de personal indispensabilă pentru realizarea unui zbor, nu intră în sfera noțiunii de „împrejurare excepțională” în sensul acestei dispoziții.

         (1)  JO C 85, 23.3.2020.


title: Cauza C-603/20 PPU: Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 24 martie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de High Court of Justice, Family Division (England and Wales) – Regatul Unit) – SS/MCP [Trimitere preliminară – Procedură preliminară de urgență – Spațiul de libertate, securitate și justiție – Cooperare judiciară în materie civilă – Regulamentul (CE) nr. 2201/2003 – Articolul 10 – Competența în materia răspunderii părintești – Răpirea unui copil – Competența instanțelor judecătorești dintr-un stat membru – Domeniu de aplicare teritorial – Deplasare a unui copil într-un stat terț – Reședința obișnuită dobândită în acest stat terț]

text:
               17.5.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 189/5

      Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 24 martie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de High Court of Justice, Family Division (England and Wales) – Regatul Unit) – SS/MCP
      (Cauza C-603/20 PPU) (1)

      (Trimitere preliminară - Procedură preliminară de urgență - Spațiul de libertate, securitate și justiție - Cooperare judiciară în materie civilă - Regulamentul (CE) nr. 2201/2003 - Articolul 10 - Competența în materia răspunderii părintești - Răpirea unui copil - Competența instanțelor judecătorești dintr-un stat membru - Domeniu de aplicare teritorial - Deplasare a unui copil într-un stat terț - Reședința obișnuită dobândită în acest stat terț)
      (2021/C 189/06)
      Limba de procedură: engleza

         Instanța de trimitere

      High Court of Justice, Family Division (England and Wales)

         Părțile din procedura principală

         Reclamant: SS

         Pârât: MCP

         Dispozitivul

      Articolul 10 din Regulamentul (CE) nr. 2201/2003 al Consiliului din 27 noiembrie 2003 privind competența, recunoașterea și executarea hotărârilor judecătorești în materie matrimonială și în materia răspunderii părintești, de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 1347/2000, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (CE) nr. 2116/2004 al Consiliului din 2 decembrie 2004, trebuie interpretat în sensul că nu se aplică în cazul în care se constată că un copil a dobândit, la data introducerii cererii privind răspunderea părintească, reședința obișnuită într-un stat terț în urma unei răpiri și a unei deplasări către acest stat. Într-un astfel de caz, competența instanței judecătorești sesizate va trebui să fie stabilită în conformitate cu convențiile internaționale aplicabile sau, în lipsa unei asemenea convenții internaționale, în conformitate cu articolul 14 din acest regulament.

         (1)  JO C 28, 25.1.2021.


title: Cauza C-25/21: Cerere de decizie preliminară introdusă de Juzgado de lo Mercantil n° 2 de Madrid (Spania) la 15 ianuarie 2021 – ZA, AZ, BX, CV, DU și ET/Repsol Comercial de Productos Petrolíferos S.A.

text:
               17.5.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 189/5

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Juzgado de lo Mercantil no 2 de Madrid (Spania) la 15 ianuarie 2021 – ZA, AZ, BX, CV, DU și ET/Repsol Comercial de Productos Petrolíferos S.A.
      (Cauza C-25/21)
      (2021/C 189/07)
      Limba de procedură: spaniola

         Instanța de trimitere

      Juzgado de lo Mercantil no 2 de Madrid

         Părțile din procedura principală

         Reclamanți: ZA, AZ, BX, CV, DU și ET

         Pârâtă: Repsol Comercial de Productos Petrolíferos S.A.

         Întrebările preliminare

                  1)

                  În cazul în care reclamantul dovedește că raportul său contractual de aprovizionare exclusivă și de afiliere (în regim de comision sau de vânzare fermă cu preț de referință-revânzare cu reducere) încheiat cu REPSOL intră în domeniul de aplicare teritorial și temporal analizat de autoritatea națională competentă în materie de concurență, trebuie să se considere că raportul contractual este afectat de hotărârea pronunțată de Tribunal de Defensa de la Competencia [Tribunalul pentru Protecția Concurenței, Spania] din 11 iulie 2001 (cauza 490/00 REPSOL) și/sau de decizia Comisión Nacional de la Competencia [Comisia Națională a Concurenței din 30 iulie 2009] (cauza 652/07 REPSOL/CEPSA/BP), condițiile prevăzute la articolul 2 din Regulamentul (CE) nr. 1/2003 (1)
                     în ceea ce privește sarcina probei privind încălcarea fiind considerate îndeplinite în conformitate cu aceste decizii?

                  2)

                  În cazul unui răspuns afirmativ la întrebarea anterioară și dacă se stabilește că, în prezenta cauză, raportul contractual intră sub incidența hotărârii pronunțate de Tribunal de Defensa de la Competencia [Tribunalul pentru Protecția Concurenței, Spania] din 11 iulie 2001 (cauza 490/00 REPSOL) și/sau a deciziei Comisión Nacional de la Competencia [Comisia Națională a Concurenței din 30 iulie 2009 (cauza 652/07REPSOL/CEPSA/BP), consecința necesară trebuie să fie declararea nulității de drept a acordului, în conformitate cu articolul 101 alineatul (2) TFUE?

         (1)  Regulamentul (CE) nr. 1/2003 al Consiliului din 16 decembrie 2002 privind punerea în aplicare a normelor de concurență prevăzute la articolele 81 și 82 din tratat (JO L 1, 4.1.2003, p. 1).


title: Cauza C-47/21: Cerere de decizie preliminară introdusă de Landgericht Ravensburg (Germania) la 28 ianuarie 2021 – F. F., B. A./C. Bank AG, Bank D. K. AG

text:
               17.5.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 189/6

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Landgericht Ravensburg (Germania) la 28 ianuarie 2021 – F. F., B. A./C. Bank AG, Bank D. K. AG
      (Cauza C-47/21)
      (2021/C 189/08)
      Limba de procedură: germana

         Instanța de trimitere

      Landgericht Ravensburg

         Părțile din procedura principală

         Reclamanți: F. F., B. A.

         Pârâte: C. Bank AG, Bank D. K. AG

         Întrebările preliminare

                  1.

                  Cu privire la prezumția de legalitate prevăzută la articolul 247 secțiunea 6 alineatul (2) a treia teză și la articolul 247 secțiunea 12 alineatul (1) a treia teză din Legea de punere în aplicare a Codului civil (denumită în continuare „EGBGB”):

                              a)

                              Articolul 247 secțiunea 6 alineatul (2) a treia teză și articolul 247 secțiunea 12 alineatul (1) a treia teză din EGBGB, în măsura în care declară clauze contractuale contrare cerințelor articolului 10 alineatul (2) litera (p) din Directiva 2008/48/CE (1) ca îndeplinind cerințele prevăzute la articolul 247 secțiunea 6 alineatul (2) prima și a doua teză din EGBGB și ca îndeplinind cerințele prevăzute la articolul 247 secțiunea 12 alineatul (1) a doua teză punctul 2 litera b) din EGBGB, sunt incompatibile cu articolul 10 alineatul (2) litera (p) din Directiva 2008/48/CE și cu articolul 14 alineatul (1) din această directivă?
                              În cazul unui răspuns afirmativ:

                              b)

                              Din dreptul Uniunii, în special din articolul 10 alineatul (2) litera (p) și din articolul 14 alineatul (1) din Directiva 2008/48/CE, rezultă că articolul 247 secțiunea 6 alineatul (2) a treia teză și articolul 247 secțiunea 12 alineatul (1) a treia teză din EGBGB nu sunt aplicabile în măsura în care declară clauze contractuale contrare cerințelor articolului 10 alineatul (2) litera (p) din Directiva 2008/48/CE ca îndeplinind cerințele prevăzute la articolul 247 secțiunea 6 alineatul (2) prima și a doua teză din EGBGB și ca îndeplinind cerințele prevăzute la articolul 247 secțiunea 12 alineatul (1) a doua teză punctul 2 litera b) din EGBGB?
                              Independent de răspunsul dat la întrebările II.1.a) și II.1.b):

                  2.

                  Cu privire la informațiile obligatorii în conformitate cu articolul 10 alineatul (2) din Directiva 2008/48/CE:

                              a)

                              Articolul 10 alineatul (2) litera (p) din Directiva 2008/48/CE trebuie interpretat în sensul că cuantumul dobânzii plătibile pe zi, care trebuie menționat în contractul de credit, trebuie să poată fi calculat pe baza ratei dobânzii aferente creditului, indicate în contract?

                              b)

                              Cu privire la articolul 10 alineatul (2) litera (r) CE 2008/48/CE:

                                          aa)

                                          Această reglementare trebuie interpretată în sensul că informațiile cuprinse în contractul de credit referitoare la compensația datorată în cazul rambursării anticipate a împrumutului trebuie să fie suficient de precise pentru a permite consumatorului să calculeze, cel puțin cu aproximație, cuantumul compensației datorate?
                                          (În cazul unui răspuns afirmativ la întrebarea anterioară)

                                          bb)

                                          Articolul 10 alineatul (2) litera (r) și articolul 14 alineatul (1) a doua teză din Directiva 2008/48/CE se opun unei reglementări naționale potrivit căreia, în cazul unor informații incomplete în sensul articolului 10 alineatul (2) litera (r) din Directiva 2008/48/CE, termenul de retragere începe totuși să curgă la data încheierii contractului, fiind eliminat doar dreptul creditorului la compensație pentru rambursarea anticipată a creditului?

                              c)

                              Articolul 10 alineatul (2) litera (l) din Directiva 2008/48/CE trebuie interpretat în sensul că rata dobânzii de întârziere aplicabilă la data încheierii contractului de credit trebuie comunicată ca valoare absolută sau, cel puțin, trebuie indicată ca valoare absolută rata dobânzii de referință aplicabilă (în speță, rata dobânzii de bază în conformitate cu articolul 247 din BGB [Codul civil]), din care este stabilită, prin adăugare, rata dobânzii de întârziere aplicabilă (în speță, de cinci puncte procentuale, în conformitate cu articolul 288 alineatul (1) a doua teză din BGB), iar consumatorului trebuie să i se precizeze rata de referință (rata dobânzii de bază) și variabilitatea acesteia?

                              d)

                              Articolul 10 alineatul (2) litera (t) din Directiva 2008/48/CE trebuie interpretat în sensul că textul contractului de credit trebuie să conțină condițiile de formă esențiale în ceea ce privește accesul la o procedură extrajudiciară de contestare și la o cale de atac?
                              În cazul unui răspuns afirmativ la cel puțin una dintre întrebările II.2 a), II.2 b), II.2 c) și II.2 d):

                              e)

                              Articolul 14 alineatul (1) a doua teză litera b) din Directiva 2008/48/CE trebuie interpretat în sensul că termenul de retragere începe să curgă numai atunci când informațiile prevăzute la articolul 10 alineatul (2) din Directiva 2008/48/CE au fost comunicate integral și exact?
                              În cazul unui răspuns negativ:

                              f)

                              Care sunt criteriile determinante pentru a declanșa curgerea termenului de retragere în pofida unor informații incomplete sau incorecte?
                              În cazul unui răspuns afirmativ la întrebarea II.1.a) și/sau la cel puțin una dintre întrebările II.2.a), II.2.b), II.2.c) și II.2.d):

                  3.

                  În ceea ce privește decăderea din dreptul de retragere prevăzut la articolul 14 alineatul (1) prima teză din Directiva 2008/48/CE:

                              a)

                              Dreptul de retragere prevăzut la articolul 14 alineatul (1) prima teză din Directiva 2008/48/CE este supus decăderii?
                              În cazul unui răspuns afirmativ:

                              b)

                              Decăderea constituie o limitare în timp a dreptului de retragere, care trebuie reglementată printr-o lege adoptată de parlament?
                              În cazul unui răspuns negativ:

                              c)

                              O decădere implică, din punct de vedere subiectiv, faptul că consumatorul a avut cunoștință despre menținerea dreptului său de retragere sau, cel puțin, este răspunzător pentru necunoașterea acesteia în sensul unei neglijențe grave?
                              În cazul unui răspuns negativ:

                              d)

                              Posibilitatea creditorului de a transmite ulterior persoanei creditate informațiile prevăzute la articolul 14 alineatul (1) a doua teză litera b) din Directiva 2008/48/CE, declanșând astfel curgerea termenului de retragere, se opune aplicării cu bună-credință a normelor de decădere?
                              În cazul unui răspuns negativ:

                              e)

                              Acest lucru este compatibil cu principiile consacrate ale dreptului internațional care sunt obligatorii pentru instanța germană în temeiul Legii fundamentale?
                              În cazul unui răspuns afirmativ:

                              f)

                              Cum ar trebui să soluționeze practicienii din domeniul dreptului german un conflict între cerințele imperative ale dreptului internațional și cerințele Curții de Justiție a Uniunii Europene?

                  4.

                  În ceea ce privește exercitarea abuzivă a dreptului de retragere al consumatorului prevăzut la articolul 14 alineatul (1) prima teză din Directiva 2008/48/CE:

                              a)

                              Exercitarea dreptului de retragere prevăzut la articolul 14 alineatul (1) prima teză din Directiva 2008/48/CE poate constitui un abuz de drept?
                              În cazul unui răspuns afirmativ:

                              b)

                              Admiterea unei exercitări abuzive a dreptului de retragere constituie o limitare în timp a dreptului de retragere, care trebuie reglementată printr-o lege adoptată de parlament?
                              În cazul unui răspuns negativ:

                              c)

                              Admiterea unei exercitări abuzive a dreptului de retragere implică, din punct de vedere subiectiv, faptul că consumatorul a avut cunoștință despre menținerea dreptului său de retragere sau, cel puțin, că este răspunzător pentru necunoașterea sa în sensul unei neglijențe grave?
                              În cazul unui răspuns negativ:

                              d)

                              Potrivit principiului bunei-credințe, posibilitatea creditorului de a transmite ulterior persoanei creditate informațiile prevăzute la articolul 14 alineatul (1) a doua teză litera b) din Directiva 2008/48/CE, declanșând astfel curgerea termenului de retragere, se opune admiterii unei exercitări abuzive a dreptului de retragere?
                              În cazul unui răspuns negativ:

                              e)

                              Acest lucru este compatibil cu principiile consacrate ale dreptului internațional care sunt obligatorii pentru instanța germană în temeiul Legii fundamentale?
                              În cazul unui răspuns afirmativ:

                              f)

                              Cum trebuie să soluționeze practicienii din domeniul dreptului german un conflict între cerințele imperative ale dreptului internațional și cerințele Curții de Justiție a Uniunii Europene?

                  5.

                  Independent de răspunsul dat la întrebările formulate anterior:

                              a)

                              Este compatibilă cu dreptul Uniunii, în special cu dreptul de retragere prevăzut la articolul 14 alineatul (1) prima teză din Directiva 2008/48/CE, situația în care, în temeiul dreptului național, în cadrul unui contract de credit legat de un contract de vânzare-cumpărare, după exercitarea validă a dreptului de retragere al consumatorului în conformitate cu articolul 14 alineatul (1) prima teză din Directiva 2008/48/CE:

                                          aa)

                                          dreptul consumatorului la rambursarea de către creditor a ratelor împrumutului plătite devine exigibil numai atunci când, la rândul său, a restituit creditorului bunul cumpărat sau a făcut dovada faptului că a expediat bunul creditorului?

                                          bb)

                                          o acțiune a consumatorului având ca obiect rambursarea de către creditor a ratelor împrumutului plătite după restituirea obiectului vânzării trebuie respinsă ca nefondată în cazul în care creditorul nu a fost pus în întârziere în ceea ce privește acceptarea obiectului vânzării?
                                          În cazul unui răspuns negativ:

                              b)

                              Din dreptul Uniunii rezultă că reglementările naționale descrise la literele a) aa) și/sau a) bb) sunt inaplicabile?
                              Independent de răspunsul dat la întrebările II.1)-5) formulate anterior:

                  6.

                  Articolul 348a alineatul (2) punctul 1 din Codul de procedură civilă, în măsura în care această dispoziție se referă de asemenea la adoptarea de ordonanțe de trimitere în temeiul articolului 267 al doilea paragraf TFUE, este incompatibil cu competența instanțelor naționale de a formula cereri de decizie preliminară în temeiul articolului 267 al doilea paragraf TFUE și, prin urmare, nu trebuie aplicat în ceea ce privește adoptarea de ordonanțe de trimitere?

         (1)  Directiva 2008/48/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 23 aprilie 2008 privind contractele de credit pentru consumatori și de abrogare a Directivei 87/102/CEE a Consiliului (JO 2008, L 133, p. 66).


title: Cauza C-62/21: Cerere de decizie preliminară introdusă de Bundesgerichtshof (Germania) la 2 februarie 2021 – Leinfelder Uhren München GmbH & Co. KG/E. Leinfelder GmbH, TL, SW, WL

text:
               17.5.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 189/9

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Bundesgerichtshof (Germania) la 2 februarie 2021 – Leinfelder Uhren München GmbH & Co. KG/E. Leinfelder GmbH, TL, SW, WL
      (Cauza C-62/21)
      (2021/C 189/09)
      Limba de procedură: germana

         Instanța de trimitere

      Bundesgerichtshof

         Părțile din procedura principală

         Recurentă-reclamantă: Leinfelder Uhren München GmbH & Co. KG

         Intimați-pârâți: E. Leinfelder GmbH, TL, SW, WL

         Întrebările preliminare

                  1)

                  Împrejurarea, reglementată la articolul 56 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul nr. 207/2009 (1) și la articolul 63 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul 2017/1001 (2), că o cerere de decădere din drepturile asupra unei mărci a Uniunii Europene, pentru neutilizarea acesteia, poate fi formulată de către orice persoană fizică sau juridică, precum și de către orice grup de interes care are capacitatea de a sta în justiție, determină invaliditatea unui acord contractual prin care un terț se angajează față de titularul unei mărci a Uniunii Europene să nu introducă nicio cerere de decădere la Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală?

                  2)

                  Împrejurarea, reglementată la articolul 56 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul nr. 207/2009 și la articolul 63 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul 2017/1001, că o cerere de decădere din drepturile conferite de o marcă a Uniunii Europene, pentru neutilizarea acesteia, poate fi formulată de către orice persoană fizică sau juridică, precum și de către orice grup de interes care are capacitatea de a sta în justiție, are ca efect faptul că, în procedura de decădere de pe rolul Oficiului Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală, nu trebuie să se țină seama de o hotărâre definitivă a unei instanțe judecătorești dintr-un stat membru care obligă pârâtul să își retragă cererea de decădere pentru neutilizare, introdusă de el însuși sau de o persoană mandatată de el?

         (1)  Regulamentul (CE) nr. 207/2009 al Consiliului din 26 februarie 2009 privind marca comunitară (versiune codificată) (JO 2009, L 78, p. 1).

         (2)  Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European şi al Consiliului din 14 iunie 2017 privind marca Uniunii Europene (text codificat) (JO 2017, L 154, p. 1).