title: Cauza C-292/12: Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 12 decembrie 2013 (cerere de decizie preliminară formulată de Tartu Ringkonnakohus — Estonia) — Ragn-Sells AS/Sillamäe Linnavalitsus [Trimitere preliminară — Directiva 2008/98/CE — Gestionarea deșeurilor — Articolul 16 alineatul (3) — Principiul proximității — Regulamentul (CE) nr. 1013/2006 — Transferuri de deșeuri — Deșeuri urbane mixte — Deșeuri industriale și deșeuri provenind din activități de construcție — Procedură de atribuire a unui contract de concesiune de servicii având ca obiect colectarea și transportul deșeurilor generate pe teritoriul unei municipalități — Obligația viitorului concesionar de a transporta deșeurile colectate în instalații de tratare desemnate de autoritatea concedentă — Cele mai apropiate instalații de tratare adecvate]

text:
               22.2.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 52/14

         Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 12 decembrie 2013 (cerere de decizie preliminară formulată de Tartu Ringkonnakohus — Estonia) — Ragn-Sells AS/Sillamäe Linnavalitsus
   (Cauza C-292/12) (1)

   (Trimitere preliminară - Directiva 2008/98/CE - Gestionarea deșeurilor - Articolul 16 alineatul (3) - Principiul proximității - Regulamentul (CE) nr. 1013/2006 - Transferuri de deșeuri - Deșeuri urbane mixte - Deșeuri industriale și deșeuri provenind din activități de construcție - Procedură de atribuire a unui contract de concesiune de servicii având ca obiect colectarea și transportul deșeurilor generate pe teritoriul unei municipalități - Obligația viitorului concesionar de a transporta deșeurile colectate în instalații de tratare desemnate de autoritatea concedentă - Cele mai apropiate instalații de tratare adecvate)
   2014/C 52/22
   Limba de procedură: estona

      Instanța de trimitere

   Tartu Ringkonnakohus

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Ragn-Sells AS

      Pârâtă: Sillamäe Linnavalitsus

      Obiectul

   Cerere de decizie preliminară — Tartu Ringkonnakohus — Interpretarea articolului 102 TFUE, a articolului 106 alineatul (1) TFUE, precum și a articolului 16 alineatul (3) din Directiva 2008/98/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 19 noiembrie 2008 privind deșeurile și de abrogare a anumitor directive (JO L 312, p. 3) — Procedură de atribuire a contractelor de concesiune a serviciilor de transport organizat al deșeurilor municipale — Condiție, prevăzută în documentația privind contractul de concesiune, care impune viitorului concesionar să transporte deșeurilor numai la două centre de gestionare a deșeurilor determinate, aflate pe teritoriul localității respective, în pofida prezenței pe piață a altor prestatori de servicii care îndeplinesc cerințele — Drept exclusiv de a prelucra deșeurile municipale — Abuz de poziție dominantă

      Dispozitivul

               1.

               Dispozițiile Regulamentului (CE) nr. 1013/2006 al Parlamentului European și al Consiliului din 14 iunie 2006 privind transferurile de deșeuri, coroborate cu articolul 16 din Directiva 2008/98/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 19 noiembrie 2008 privind deșeurile și de abrogare a anumitor directive, trebuie interpretate în sensul că:

                           —

                           aceste dispoziții autorizează o colectivitate locală să oblige întreprinderea care are sarcina colectării deșeurilor pe teritoriul său să transporte deșeurile urbane mixte colectate din gospodăriile private, precum și, dacă este cazul, de la alți producători la cea mai apropiată instalație de tratare adecvată, situată în același stat membru ca și această colectivitate;

                           —

                           aceste dispoziții nu autorizează o colectivitate locală să oblige întreprinderea care are sarcina de a colecta deșeurile pe teritoriul său să transporte deșeurile industriale și deșeurile provenind din activități de construcție generate pe teritoriul său la cea mai apropiată instalație de tratare adecvată, situată în același stat membru ca și această colectivitate, având în vedere că aceste deșeuri sunt destinate operațiunilor de valorificare, în cazul în care producătorii deșeurilor menționate sunt obligați fie să le predea respectivei întreprinderi, fie să le livreze direct respectivei instalații.

               2.

               Articolele 49 TFUE și 56 TFUE nu se aplică unei situații precum cea din litigiul principal, ale cărei elemente se limitează în totalitate la interiorul unui singur stat membru.

      (1)  JO C 243, 11.8.2012.


title: Cauza F-67/14: Acțiune introdusă la 17 iulie 2014 – ZZ/Consiliul

text:
               27.10.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 380/26

         Acțiune introdusă la 17 iulie 2014 – ZZ/Consiliul
   (Cauza F-67/14)
   2014/C 380/34
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: ZZ (reprezentant: M. Velardo, avocat)

      Pârât: Consiliul

      Obiectul și descrierea litigiului

   Anularea deciziei de concediere a reclamantului la încheierea stagiului și repararea prejudiciului moral pe care pretinde că l-a suferit

      Concluziile reclamantului

               —

               Anularea deciziei din 25 iunie 2013 a Secretariatului Consiliului și a deciziei AIPN a Consiliului din 8 aprilie 2014, prin care a fost concediat reclamantul;

               —

               obligarea pârâtului la plata unei sume calculate pe baza remunerației sale lunare în calitate de AST 3 (3  500 de euro) înmulțite cu numărul de luni care se vor scurge între 1 iulie 2013 și data pronunțării hotărârii în prezenta cauză în privința daunelor interese;

               —

               obligarea pârâtului la plata sumei de 40  000 de euro pentru prejudiciul moral suferit;

               —

               obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată efectuate de reclamant în procedură.


title: Cauza T-271/06: Ordonanța Tribunalului de Primă Instanță din 6 decembrie 2007 — Microsoft/Comisia Comunităților Europene

text:
               26.1.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 22/51

         Ordonanța Tribunalului de Primă Instanță din 6 decembrie 2007 — Microsoft/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza T-271/06) (1)

   (2008/C 22/96)

      Limba de procedură: engleza

   Președintele Camerei a șaptea a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 294, 2.12.2006.


title: Cauza C-423/12: Hotărârea Curții (Camera a patra) din 16 ianuarie 2014 (cerere de decizie preliminară formulată de Kammarrätten i Stockholm — Migrationsöverdomstolen — Suedia) — Flora May Reyes/Migrationsverket (Trimitere preliminară — Directiva 2004/38/CE — Dreptul la liberă circulație și ședere pe teritoriul statelor membre pentru cetățenii Uniunii și membrii familiilor acestora — Drept de ședere într-un stat membru al unui resortisant al unui stat terț descendent direct al unei persoane care are drept de ședere în acest stat membru — Noțiunea de persoană aflată „în întreținere” )

text:
               22.3.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 85/7

         Hotărârea Curții (Camera a patra) din 16 ianuarie 2014 (cerere de decizie preliminară formulată de Kammarrätten i Stockholm — Migrationsöverdomstolen — Suedia) — Flora May Reyes/Migrationsverket
   (Cauza C-423/12) (1)

   (Trimitere preliminară - Directiva 2004/38/CE - Dreptul la liberă circulație și ședere pe teritoriul statelor membre pentru cetățenii Uniunii și membrii familiilor acestora - Drept de ședere într-un stat membru al unui resortisant al unui stat terț descendent direct al unei persoane care are drept de ședere în acest stat membru - Noțiunea de persoană aflată „în întreținere”)
   2014/C 85/12
   Limba de procedură: suedeza

      Instanța de trimitere

   Kammarrätten i Stockholm — Migrationsöverdomstolen

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Flora May Reyes

      Pârât: Migrationsverket

      Obiectul

   Cerere de decizie preliminară — Kammarrätten i Stockholm — Migrationsöverdomstolen — Interpretarea articolului 2 punctul 2 litera (c) din Directiva 2004/38/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 29 aprilie 2004 privind dreptul la liberă circulație și ședere pe teritoriul statelor membre pentru cetățenii Uniunii și membrii familiilor acestora, de modificare a Regulamentului (CEE) nr. 1612/68 și de abrogare a Directivelor 64/221/CEE, 68/360/CEE, 72/194/CEE, 73/148/CEE, 75/34/CEE, 75/35/CEE, 90/364/CEE, 90/365/CEE și 93/96/CEE (JO L 158, p. 77, Ediție specială, 05/vol. 7, p. 56) — Drept de ședere într-un stat membru al unui resortisant dintr-un stat terț în vârstă de mai mult de 21 de ani, descendent direct al unei persoane care are drept de ședere în acest stat membru — Sintagma [persoană care se află] „în întreținere” — Obligația descendentului direct de a dovedi că a căutat fără succes un loc de muncă, sau că a solicitat susținere financiară din partea autorităților din statul de origine pentru a face față nevoilor sale ori că a încercat să se întrețină prin alte mijloace

      Dispozitivul

               1.

               Articolul 2 punctul 2 litera (c) din Directiva 2004/38/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 29 aprilie 2004 privind dreptul la liberă circulație și ședere pe teritoriul statelor membre pentru cetățenii Uniunii și membrii familiilor acestora, de modificare a Regulamentului (CEE) nr. 1612/68 și de abrogare a Directivelor 64/221/CEE, 68/360/CEE, 72/194/CEE, 73/148/CEE, 75/34/CEE, 75/35/CEE, 90/364/CEE, 90/365/CEE și 93/96/CEE, trebuie interpretat în sensul că nu permite unui stat membru să impună, în împrejurări precum cele din cauza principală, ca, pentru a putea fi considerat în întreținere și pentru a intra astfel sub incidența definiției noțiunii „membru de familie”, prevăzută în această dispoziție, descendentul în linie directă în vârstă de 21 de ani sau mai mult să dovedească faptul că a încercat în van să găsească un loc de muncă sau să primească un ajutor de subzistență din partea autorităților din țara sa de origine și/sau că a încercat prin orice alt mijloc să își asigure subzistența.

               2.

               Articolul 2 punctul 2 litera (c) din Directiva 2004/38 trebuie interpretat în sensul că faptul că un membru de familie, ca urmare a unor circumstanțe personale precum vârsta, calificările profesionale și starea de sănătate, este considerat că are perspective bune pentru a găsi un loc de muncă și, în plus, intenționează să lucreze în statul membru gazdă nu are nicio incidență asupra interpretării condiției de a se afla „în întreținere”, prevăzută în această dispoziție.

      (1)  JO C 355, 17.11.2012.


title: Cauza C-431/10: Acțiune introdusă la 1 septembrie 2010 — Comisia Europeană/Irlanda

text:
               6.11.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 301/15

         Acțiune introdusă la 1 septembrie 2010 — Comisia Europeană/Irlanda
   (Cauza C-431/10)
   ()
   2010/C 301/22
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: M. Condou-Durande, A.-A. Gilly, agenți)

      Pârâtă: Irlanda

      Concluziile reclamantei

               —

               Constatarea faptului că, prin neadoptarea actelor cu putere de lege și a actelor administrative necesare pentru a se conforma Directivei 2005/85/CE (1) a Consiliului din 1 decembrie 2005 privind standardele minime cu privire la procedurile din statele membre de acordare și retragere a statutului de refugiat sau, în orice caz, prin faptul că nu au fost comunicate măsurile de transpunere în dreptul național a dispozițiilor menționate, Irlanda nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul directivei respective;

               —

               obligarea Irlandei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Perioada în care directiva trebuia să fie transpusă a expirat la 1 decembrie 2007. Perioada în care articolul 15 din directivă trebuia să fie transpus a expirat la 1 decembrie 2008.

      (1)  JO L 326, p. 13.


title: Cauza T-212/03: Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 9 septembrie 2008 — MyTravel/Comisia ( Răspundere extracontractuală a Comunității — Concurență — Decizie prin care o concentrare este declarată incompatibilă cu piața comună — Anularea deciziei printr-o hotărâre a Tribunalului — Încălcare suficient de gravă a unei norme de drept având ca obiect acordarea de drepturi particularilor )

text:
               25.10.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 272/15

         Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 9 septembrie 2008 — MyTravel/Comisia
   (Cauza T-212/03) (1)

   („Răspundere extracontractuală a Comunității - Concurență - Decizie prin care o concentrare este declarată incompatibilă cu piața comună - Anularea deciziei printr-o hotărâre a Tribunalului - Încălcare suficient de gravă a unei norme de drept având ca obiect acordarea de drepturi particularilor’)
   (2008/C 272/26)
   Limba de procedură: engleza
   Părțile

      Reclamantă: MyTravel Group plc (Rochdale, Lancashire, Regatul Unit) (reprezentanți: D. Pannik, QC, M. Nicholson și S. Cardell, solicitors, A. Lewis, barrister, și R. Gillis, QC)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: inițial R. Lyal, A. Whelan și P. Hellström, ulterior R. Lyal și F. Arbault, agenți)

      Intervenientă în susținerea pârâtei: Republica Federală Germania (reprezentanți: W.-D. Plessing și M. Lumma, agenți)
   Obiectul
   Acțiune în despăgubiri pentru pretinsul prejudiciu suferit de reclamantă ca urmare a nelegalităților care viciază procedura de control al compatibilității cu piața comună a operațiunii de concentrare dintre reclamantă și First Choice plc.
   Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               MyTravel Group plc suportă propriile cheltuieli de judecată.

               3)

               Comisia suportă propriile cheltuieli de judecată.

               4)

               Republica Federală Germania suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 200, 23.8.2003.


title: Cauza T-721/14: Acțiune introdusă la 13 octombrie 2014 – Belgia/Comisia

text:
               1.12.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 431/42

         Acțiune introdusă la 13 octombrie 2014 – Belgia/Comisia
   (Cauza T-721/14)
   (2014/C 431/66)
   Limba de procedură: neerlandeza

      Părțile

      Reclamant: Regatul Belgiei (reprezentanți: L. Van den Broeck și M. Jacobs, agenți, asistați de P. Vlaemminck și B. Van Vooren, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamantul solicită Tribunalului:

               —

               anularea Recomandării 2014/478/UE a Comisiei din 14 iulie 2014 privind principiile pentru protecția consumatorilor și a utilizatorilor de servicii de jocuri de noroc online și pentru împiedicarea accesului minorilor la jocurile de noroc online;

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamantul invocă cinci motive.

               1.

               Primul motiv este întemeiat pe o încălcare a principiului atribuirii competențelor prevăzut la articolul 5 TUE, întrucât nu a fost menționat temeiul juridic esențial care atribuie Comisiei competența de a adopta măsura atacată.

               2.

               Al doilea motiv este întemeiat pe o încălcare a principiului atribuirii competențelor, întrucât tratatele nu atribuie Comisiei competența de a adopta un act cu efect de armonizare în domeniul jocurilor de noroc.

               3.

               Al treilea motiv este întemeiat pe o încălcare a principiului cooperării loiale prevăzut la articolul 4 alineatul (3) TUE și a echilibrului instituțional prevăzut la articolul 13 alineatul (2) TUE, întrucât Comisia nu a luat în considerare Concluziile Consiliului din 10 decembrie 2010 privind „cadrul pentru jocurile de noroc și pariuri în statele membre ale Uniunii Europene” (Document 16884/10).

               4.

               Al patrulea motiv este întemeiat pe o încălcare a principiului cooperării loiale prevăzut la articolul 4 alineatul (3) TUE în raport cu statele membre.

               5.

               Al cincilea motiv este întemeiat pe o încălcare a articolului 13 alineatul (2) TUE, precum și a articolelor 288 TFUE și 289 TFUE, întrucât, în realitate, măsura atacată reprezintă o directivă disimulată. În plus, reclamantul critică încălcarea de către Comisie a articolului 52 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene prin faptul că aceasta nu a recurs la un act legislativ pentru a limita libertatea de exprimare și de informare consacrată la articolul 11 din Carta drepturilor fundamentale.


title: Cauza C-385/08: Hotărârea Curții (Camera a patra) din 22 decembrie 2010 — Comisia Europeană/Republica Polonă (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Aderarea unor noi state — Autorizații de introducere pe piață a unor medicamente generice corespunzătoare produsului de referință Plavix — Decizii condiționate de autorizare a introducerii pe piață a unor produse farmaceutice — Încălcarea acquis-ului)

text:
               14.5.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 145/2

         Hotărârea Curții (Camera a patra) din 22 decembrie 2010 — Comisia Europeană/Republica Polonă
   (Cauza C-385/08) (1)

   (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru - Aderarea unor noi state - Autorizații de introducere pe piață a unor medicamente generice corespunzătoare produsului de referință Plavix - Decizii condiționate de autorizare a introducerii pe piață a unor produse farmaceutice - Încălcarea acquis-ului)
   2011/C 145/02
   Limba de procedură: polonă

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: M. Šimerdová și K. Herrmann, agenți)

      Pârâtă: Republica Polonă (reprezentanți: M. Dowgielewicz și B. Majczyna, agenți)

      Intervenientă în susținerea pârâtei: Republica Lituania (reprezentanți: D. Kriaučiūnas și R. Mackevičienė, agenți)

      Obiectul

   Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Încălcarea articolului 6 alineatul (1) din Directiva 2001/83/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 6 noiembrie 2001 de instituire a unui cod comunitar cu privire la medicamentele de uz uman (JO L 311, p. 67, Ediție specială, 13/vol. 33, p. 3), coroborat cu articolul 13 alineatul (4) din Regulamentul (CEE) nr. 2309/93 al Consiliului din 22 iulie 1993 de stabilire a procedurilor Comunității privind autorizarea și supravegherea medicamentelor de uz uman și veterinar și de instituire a unei Agenții Europene pentru Evaluarea Medicamentelor (JO L 214, p. 1), precum și cu articolele 89 și 90 din Regulamentul (CE) nr. 726/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 31 martie 2004 de stabilire a procedurilor comunitare privind autorizarea și supravegherea medicamentelor de uz uman și veterinar și de instituire a unei Agenții Europene pentru Medicamente (JO L 136, p. 1, Ediție specială, 13/vol. 44, p. 83) — Autorizații de introducere pe piață a unor medicamente generice corespunzătoare produsului de referință Plavix, cu încălcarea perioadei de protecție de zece ani de care beneficia acesta — Decizii condiționate de autorizare a introducerii pe piață a unor produse farmaceutice, adoptate înainte de data aderării Poloniei la Uniunea Europeană, dar intrate în vigoare numai după această dată — Decizii neconforme dispozițiilor Directivei 2001/83/CE

      Dispozitivul

               1.

               Republica Polonă:

                           —

                           prin menținerea în vigoare a deciziilor ministrului sănătății privind autorizarea introducerii pe piață a unor medicamente generice corespunzătoare produsului de referință Plavix și

                           —

                           prin introducere și menținerea pe piață, după 1 mai 2004, a unor medicamente a căror autorizații de introducere pe piață nu au fost eliberate în conformitate cu articolul 6 alineatul (1) din Directiva 2001/83/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 6 noiembrie 2001 de instituire a unui cod comunitar cu privire la medicamentele de uz uman,

                     nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin, referitor la prima liniuță de mai sus, în temeiul articolului 6 alineatul (1) din Directiva 2001/83 coroborat cu articolul 13 alineatul (4) din Regulamentul (CEE) nr. 2309/93 al Consiliului din 22 iulie 1993 de stabilire a procedurilor Comunității privind autorizarea și supravegherea medicamentelor de uz uman și veterinar și de instituire a unei Agenții Europene pentru Evaluarea Medicamentelor și cu articolele 89 și 90 din Regulamentul (CE) nr. 726/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 31 martie 2004 de stabilire a procedurilor comunitare privind autorizarea și supravegherea medicamentelor de uz uman și veterinar și de instituire a unei Agenții Europene pentru Medicamente și, referitor la a doua liniuță de mai sus, în temeiul articolului 6 alineatul (1) din Directiva 2001/83.

               2.

               Obligă Republica Polonă la plata cheltuielilor de judecată.

               3.

               Republica Lituania suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 313, 6.12.2008.


title: Cauza T-483/13 R: Ordonanța președintelui Tribunalului din 27 noiembrie 2013 — Oikonomopoulos/Comisia ( „Măsuri provizorii — Investigație efectuată de OLAF — Acțiune în despăgubire — Prejudiciu financiar și moral pretins suferit de reclamant — Cerere de măsuri provizorii — Inadmisibilitate — Lipsa urgenței” )

text:
               25.1.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 24/21

         Ordonanța președintelui Tribunalului din 27 noiembrie 2013 — Oikonomopoulos/Comisia
   (Cauza T-483/13 R)
   (Măsuri provizorii - Investigație efectuată de OLAF - Acțiune în despăgubire - Prejudiciu financiar și moral pretins suferit de reclamant - Cerere de măsuri provizorii - Inadmisibilitate - Lipsa urgenței)
   2014/C 24/37
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamant: Athanassios Oikonomopoulos (Atena, Grecia) (reprezentanți: N. Korogiannakis și I. Zarzoura, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: J. Baquero Cruz și A. Sauka, agenți)

      Obiectul

   Cerere de măsuri provizorii introdusă în cadrul unei acțiuni în despăgubire având ca obiect obținerea reparării prejudiciului pe care reclamantul l-ar fi suferit în activitățile sale profesionale și în ceea ce privește reputația sa, ca urmare a anumitor acțiuni pretins nelegale ale Oficiului European de Luptă Antifraudă (OLAF), în cadrul unei investigații efectuate de agenții săi

      Dispozitivul

               1.

               Respinge cererea de măsuri provizorii.

               2.

               Cererea privind cheltuielile de judecată se soluționează odată cu fondul.


title: Cauza T-486/10: Acțiune introdusă la 14 octombrie 2010 — Iberdrola/Comisia

text:
               4.12.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 328/51

         Acțiune introdusă la 14 octombrie 2010 — Iberdrola/Comisia
   (Cauza T-486/10)
   ()
   2010/C 328/80
   Limba de procedură: spaniola

      Părțile

      Reclamantă: Iberdrola, SA (Bilbao, Spania) (reprezentanți: J. Ruiz Calzado și E. Barbier de la Serre, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile reclamantei

               —

               Anularea deciziei, și

               —

               obligarea Comisiei Europene la plata totalității cheltuielilor de judecată efectuate în cadrul prezentei proceduri.

      Motivele și principalele argumente

   Decizia atacată în prezenta procedură este aceeași ca în cauzele T-484/10, Gas Natural Fenosa SDG/Comisia și T-490/10, Endesa/Comisia.
   Potrivit reclamantei, Comisia a comis o serie de erori de drept și erori vădite de apreciere atunci când a considerat, după efectuarea examinării preliminare prevăzute la articolul 4 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 659/1999 (1), că este justificată compensația acordată serviciului public notificată de Regatul Spaniei, în conformitate cu normele UE cu privire la ajutoarele de stat. Reclamanta invocă cinci motive de anulare.
   Prin intermediul primului motiv de anulare, reclamanta invocă nedeschiderea, de către Comisie, a procedurii oficiale de investigare prevăzute la articolul 4 alineatul (4) din Regulament, cu toate că existau îndoieli serioase în ceea ce privește compatibilitatea ajutorului notificat cu piața internă. În consecință, reclamanta susține încălcarea vădită, de către Comisie, a articolului 108 alineatul (2) TFUE și a articolului 4 alineatul (4) din Regulamentul (CE) nr. 659/1999.
   Prin intermediul celui de al doilea motiv de anulare, care cuprinde două aspecte, reclamanta susține, în cadrul primului aspect al motivului, că au fost săvârșite de către Comisie erori de drept și de apreciere, în măsura în care aceasta a considerat că măsura notificată de Regatul Spaniei corespunde necesității de a compensa costul prestării unui serviciu de interes economic general justificat de motive de siguranță a aprovizionării, deși nici nu există și nici nu este previzibilă existența, pe termen mediu, a unor probleme de siguranță a aprovizionării în Spania; în cadrul celui de al doilea aspect al motivului, reclamanta susține o eroare vădită de apreciere în măsura în care Comisia a considerat că măsura notificată de Regatul Spaniei este compatibilă cu piața internă în temeiul articolului 106 alineatul (2) TFUE și al celei de a treia directive cu privire la energia electrică.
   Prin intermediul celui de al treilea motiv de anulare, reclamanta afirmă că ajutorul de stat autorizat de Comisie este contrar limitelor materiale și temporale stabilite de Regulamentul (CE) nr. 1407/2002 (2) privind ajutorul de stat pentru industria cărbunelui și de Propunerea de Regulament al Consiliului privind ajutorul de stat pentru facilitarea închiderii minelor de cărbune necompetitive.
   Prin intermediul celui de al patrulea motiv, reclamanta susține încălcarea de către Comisie a principiului bunei administrări, care o obligă să examineze în mod diligent, detaliat și imparțial toate elementele pertinente ale cauzei, în măsura în care nu a considerat oportun să obțină toate opiniile necesare pentru a fi pe deplin informată cu privire la toate datele cauzei înainte de a adopta decizia, preferând să adopte măsura notificată în prima etapă.
   Prin intermediul celui de al cincilea motiv, care cuprinde trei aspecte, reclamanta susține încălcarea de către Comisie a principiului consacrat de jurisprudență care interzice Comisiei să declare compatibil cu piața internă un ajutor de stat care încalcă alte dispoziții ale tratatului, în special prin faptul că măsura contravine prevederilor care recunosc principiul liberei circulații a mărfurilor, obiectivelor urmărite de directivele pieței interne a energiei electrice și obiectivelor dezvoltării durabile a Uniunii Europene.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 659/1999 al Consiliului din 22 martie 1999 de stabilire a normelor de aplicare a articolului 93 din Tratatul CE (J0 L 83, p. 1, Ediție specială, 08/vol. 1, p. 41).

      (2)  Regulamentul (CE) nr. 1407/2002 al Consiliului din 23 iulie 2002 privind ajutorul de stat pentru industria cărbunelui (JO L 205, p. 1, Ediție specială, 08/vol. 1, p. 124).


title: Cauza C-474/07: Ordonanța președintelui Curții din 17 decembrie 2008 — Parlamentul European/Comisia Comunităților Europene

text:
               21.3.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 69/30

         Ordonanța președintelui Curții din 17 decembrie 2008 — Parlamentul European/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza C-474/07) (1)

   (2009/C 69/58)

      Limba de procedură: engleza

   Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 297, 8.12.2007.


title: Cauza T-720/13: Acțiune introdusă la 30 decembrie 2013 — Gat Microencapsulation/OAPI — BASF (KARIS)

text:
               8.3.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 71/24

      Acțiune introdusă la 30 decembrie 2013 — Gat Microencapsulation/OAPI — BASF (KARIS)
      (Cauza T-720/13)
      (2014/C 71/45)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Gat Microencapsulation AG (Ebenfurth, Austria) (reprezentanți: S. Soler Lerma și M. C. March Cabrelles, avocați)

         Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: BASF SE (Ludwigshafen am Rhein, Germania)

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate în măsura în care calea de atac introdusă de solicitant/reclamant a fost respinsă;

                  —

                  obligarea OAPI și a intervenientelor la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

         Solicitantul mărcii comunitare: Gat Microencapsulation AG.

         Marca comunitară vizată: marca verbală „KARIS” pentru o listă de produse și servicii din clasele 1, 5 și 35.

         Titularul mărcii sau al semnului invocat în procedura opoziției: BASF SE.

         Marca sau semnul invocat: marca comunitară „CARYX” pentru produse din clasele 1 și 5; marca internațională „CARYX” pentru produse din clasele 1 și 5; mărcile ungară, italiană și Benelux „AKRIS” pentru produse din clasa 5.

         Decizia diviziei de opoziție: respinge cererea de înregistrare a unei mărci comunitare.

         Decizia camerei de recurs: respinge în parte opoziția.

         Motivele invocate: încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009.


title: Cauza F-19/12: Ordonanța Tribunalului Funcției Publice (Camera întâi) din 7 noiembrie 2013 — Marcuccio/Comisia [Funcție publică — Articolul 34 alineatele (1) și (6) din Regulamentul de procedură — Cerere introdusă prin fax în termenul de introducere a acțiunii — Semnătură manuscrisă a avocatului diferită de cea care figurează pe originalul cererii introductive transmis prin poștă — Tardivitatea acțiunii — Inadmisibilitate vădită — Inexistență]

text:
               21.12.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 377/23

         Ordonanța Tribunalului Funcției Publice (Camera întâi) din 7 noiembrie 2013 — Marcuccio/Comisia
   (Cauza F-19/12) (1)

   (Funcție publică - Articolul 34 alineatele (1) și (6) din Regulamentul de procedură - Cerere introdusă prin fax în termenul de introducere a acțiunii - Semnătură manuscrisă a avocatului diferită de cea care figurează pe originalul cererii introductive transmis prin poștă - Tardivitatea acțiunii - Inadmisibilitate vădită - Inexistență)
   2013/C 377/52
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Reclamant: Luigi Marcuccio (Tricase, Italia) (reprezentant: G. Cipressa, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: C. Berardis-Kayer și J. Baquero Cruz, agenți, A. Dal Ferro, avocat)

      Obiectul

   Cerere de anulare a notei Comisiei care conține una sau mai multe decizii privind situația administrativă a reclamantului și cerere de despăgubire

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea ca vădit inadmisibilă.

               2.

               Domnul Marcuccio suportă propriile cheltuieli de judecată și este obligat la suportarea cheltuielilor de judecată efectuate de Comisia Europeană.

      (1)  JO C 138, 12.5.2012, p. 34.


title: Cauza C-379/16 P: Recurs introdus la 7 iulie 2016 de European Dynamics Luxembourg SA, European Dynamics Belgium SA, Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a patra) din 27 aprilie 2016 în cauza T-556/11, European Dynamics Luxembourg SA, European Dynamics Belgium SA, Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE/Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală

text:
               22.8.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 305/20

         Recurs introdus la 7 iulie 2016 de European Dynamics Luxembourg SA, European Dynamics Belgium SA, Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a patra) din 27 aprilie 2016 în cauza T-556/11, European Dynamics Luxembourg SA, European Dynamics Belgium SA, Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE/Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală
   (Cauza C-379/16 P)
   (2016/C 305/29)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Recurente: European Dynamics Luxembourg SA, European Dynamics Belgium SA, Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis (reprezentanți: C.-N. Dede, D. Papadopoulou, avocați)

      Cealaltă parte din procedură: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

      Concluziile recurentelor

   Recurentele solicită Curții:

               —

               anularea hotărârii atacate a Tribunalului în măsura în care acesta a respins motivul nou referitor la acceptarea unei oferte care conține o reducere;

               —

               anularea deciziei de atribuire a EUIPO în măsura în care prin aceasta a fost acceptată cererea de ofertă a IECI, care conține o reducere contrară cerințelor din caietul de sarcini;

               —

               obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată și a altor cheltuieli efectuate de reclamante în cursul procedurii inițiale și în cursul prezentului recurs.

      Motivele și principalele argumente

   Reclamantele își întemeiază recursul pe faptul că Tribunalul a interpretat în mod eronat argumentele pârâtei și a denaturat elementele de probă prezentate de EUIPO în urma ordonanței Tribunalului privind măsurile de cercetare judecătorească, ceea ce EUIPO a confirmat de asemenea în ședință. Aceste probe au demonstrat că oferta prezentată de ofertantul reținut conținea o reducere (propusă în mod ilegal) care a fost luată în considerare cu ocazia evaluării. Prin oferirea unei reduceri, primul ofertant reținut a inclus în oferta sa o variantă în legătură cu prețul propus, contrar caietului de sarcini (astfel cum a fost completat de răspunsurile autorității contractante la întrebările ofertanților). Mai precis, Tribunalul a săvârșit o eroare de drept atunci când a apreciat că EUIPO nu a luat în considerare reducerea care figura în oferta reținută în scopul evaluării financiare, și că în consecință, întrucât o asemenea reducere nu a fost luată în considerare, EUIPO nu a încălcat caietul de sarcini.


title: Cauza T-33/06: Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 8 iulie 2009 — Zenab/Comisia [ Sprijin financiar comunitar — Program de încurajare a dezvoltării, a distribuției și a promovării operelor audiovizuale europene (MEDIA Plus) — Cerere de propuneri — Respingere a propunerii — Pretinsă delegare nelegală a competențelor atribuite Comisiei — Erori vădite de apreciere — Obligația de motivare — Acces la documente — Acțiune în anulare și în despăgubiri ]

text:
               29.8.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 205/32

         Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 8 iulie 2009 — Zenab/Comisia
   (Cauza T-33/06) (1)

   („Sprijin financiar comunitar - Program de încurajare a dezvoltării, a distribuției și a promovării operelor audiovizuale europene (MEDIA Plus) - Cerere de propuneri - Respingere a propunerii - Pretinsă delegare nelegală a competențelor atribuite Comisiei - Erori vădite de apreciere - Obligația de motivare - Acces la documente - Acțiune în anulare și în despăgubiri”)
   2009/C 205/57
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: Zenab SPRL (Bruxelles, Belgia) (reprezentanți: J. Windey și P. De Bandt, avocați)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: J.-P. Keppenne și L. Pignataro-Nolin, agenți)

      Obiectul

   În primul rând, anularea deciziei nr. 648599 a Comisiei din 9 noiembrie 2005 și, în al doilea rând, constatarea răspunderii extracontractuale a Comunității Europene și obligarea Comisiei la plata către reclamantă a sumei de 37 807 euro cu titlu de despăgubiri pentru cheltuielile efectuate în cadrul cererii de propuneri, pentru valoarea prejudiciului moral produs de atingerea adusă reputației și pentru prejudiciul material care rezultă din întârzierea în executarea proiectului EuroVOD, precum și desemnarea unui expert pentru evaluarea acestor prejudicii

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă Zenab SPRL la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 74, 25.3.2006.


title: Cauza C-32/14: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 1 octombrie 2015 (cerere de decizie preliminară formulată de Fővárosi Törvényszék – Ungaria) – ERSTE Bank Hungary Zrt/Attila Sugár (Trimitere preliminară — Directiva 93/13/CEE — Clauze abuzive în contractele încheiate între un profesionist și un consumator — Contract de împrumut ipotecar — Articolul 7 alineatul (1) — Încetarea utilizării unor clauze abuzive — Mijloace adecvate și eficiente — Recunoaștere de datorie — Act notarial — Aplicarea formulei executorii de către un notar — Titlu executoriu — Obligațiile notarului — Examinări din oficiu ale clauzelor abuzive — Control jurisdicțional — Principiile echivalenței și efectivității)

text:
               16.11.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 381/4

         Hotărârea Curții (Camera a treia) din 1 octombrie 2015 (cerere de decizie preliminară formulată de Fővárosi Törvényszék – Ungaria) – ERSTE Bank Hungary Zrt/Attila Sugár
   (Cauza C-32/14) (1)

   ((Trimitere preliminară - Directiva 93/13/CEE - Clauze abuzive în contractele încheiate între un profesionist și un consumator - Contract de împrumut ipotecar - Articolul 7 alineatul (1) - Încetarea utilizării unor clauze abuzive - Mijloace adecvate și eficiente - Recunoaștere de datorie - Act notarial - Aplicarea formulei executorii de către un notar - Titlu executoriu - Obligațiile notarului - Examinări din oficiu ale clauzelor abuzive - Control jurisdicțional - Principiile echivalenței și efectivității))
   (2015/C 381/04)
   Limba de procedură: maghiara

      Instanța de trimitere

   Fővárosi Törvényszék

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: ERSTE Bank Hungary Zrt

      Pârât: Attila Sugár

      Dispozitivul

   Articolul 6 alineatul (1) și articolul 7 alineatul (1) din Directiva 93/13/CEE a Consiliului din 5 aprilie 1993 privind clauzele abuzive în contractele încheiate cu consumatorii trebuie interpretate în sensul că nu se opun unei legislații naționale cum este cea în discuție în litigiul principal, care permite unui notar care a întocmit, cu respectarea cerințelor de formă, un act autentic referitor la un contract încheiat între un profesionist și un consumator să procedeze la aplicarea formulei executorii pe actul respectiv sau să refuze să procedeze la anularea acestei formule executorii, în condițiile în care nici într-un stadiu, nici în celălalt nu a fost efectuat un control al caracterului abuziv al clauzelor respectivului contract.

      (1)  JO C 102, 7.4.2014.


title: Cauza F-14/15: Acțiune introdusă la 26 ianuarie 2015 – ZZ și alții/Comisia

text:
               16.3.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 89/50

         Acțiune introdusă la 26 ianuarie 2015 – ZZ și alții/Comisia
   (Cauza F-14/15)
   (2015/C 089/63)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamanți: ZZ și alții (reprezentanți: S. Orlandi și T. Martin, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Obiectul și descrierea litigiului

   Anularea deciziilor de stabilire a drepturilor reclamanților la rambursarea cheltuielilor de călătorie anuale în aplicarea articolului 8 din anexa VII la Statutul funcționarilor, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul nr. 1023/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 22 octombrie 2013 de modificare a Statutului funcționarilor și a RAA.

      Concluziile reclamanților

               —

               Declararea nelegalității și a inaplicabilității articolului 8 din anexa VII la Statut;

               —

               anularea deciziilor de stabilire a cuantumului de rambursare a cheltuielilor de călătorie anuale acordat reclamanților pentru anul 2014;

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.


title: Cauza T-727/14: Acțiune introdusă la 10 octombrie 2014 – Universal Protein Supplements Corp. d/b/a Universal Nutrition/OAPI – H. Young Holdings (animal)

text:
               1.12.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 431/44

         Acțiune introdusă la 10 octombrie 2014 – Universal Protein Supplements Corp. d/b/a Universal Nutrition/OAPI – H. Young Holdings (animal)
   (Cauza T-727/14)
   (2014/C 431/68)
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Universal Protein Supplements Corp. d/b/a Universal Nutrition (New Brunswick, Statele Unite) (reprezentant: S. Malynicz, Barrister)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: H. Young Holdings plc (Newbury, Regatul Unit)

      Datele privind procedura în fața OAPI

      Titularul mărcii în litigiu: cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

      Marca în litigiu în cauză: marca comunitară figurativă care cuprinde elementul verbal „animal” – Marca comunitară nr. 2 8 22  807

      Procedura care s-a aflat pe rolul OAPI: procedură de declarare a nulității

      Decizia atacată: Decizia Camerei întâi de recurs a OAPI din 31 iulie 2014 în cauza R 2054/2013-1.

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei atacate;

               —

               obligarea OAPI și a celeilalte părți din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs la plata cheltuielilor de judecată efectuate de reclamantă, pe lângă suportarea propriilor cheltuieli de judecată.

      Motivele invocate

               —

               încălcarea articolului 8 alineatul (4) din Regulamentul nr. 207/2009;

               —

               încălcarea articolului 37 litera (b) subpunctul (ii) din Regulamentul nr. 2868/95;


title: Cauza T-109/09: Hotărârea Tribunalului din 16 decembrie 2011 — Rintisch/OAPI — Valfleuri Pâtes alimentaires (PROTIVITAL) [ „Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale PROTIVITAL — Mărci naționale verbale și figurative anterioare PROTIPLUS, PROTI și PROTIPOWER — Prezentare tardivă a documentelor — Putere de apreciere conferită de articolul 74 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 [devenit articolul 76 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009] — Noțiunea «dispoziție contrară» — Norma 20 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 2868/95 — Norma 50 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 2868/95” ]

text:
               4.2.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 32/20

         Hotărârea Tribunalului din 16 decembrie 2011 — Rintisch/OAPI — Valfleuri Pâtes alimentaires (PROTIVITAL)
   (Cauza T-109/09) (1)

   (Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale PROTIVITAL - Mărci naționale verbale și figurative anterioare PROTIPLUS, PROTI și PROTIPOWER - Prezentare tardivă a documentelor - Putere de apreciere conferită de articolul 74 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 [devenit articolul 76 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009] - Noțiunea «dispoziție contrară» - Norma 20 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 2868/95 - Norma 50 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 2868/95)
   2012/C 32/38
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamant: Bernhard Rintisch (Bottrop, Germania) (reprezentant: A. Dreyer, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: G. Schneider, agent)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: Valfleuri Pâtes alimentaires SA (Wittenheim, Franța) (reprezentant: F. Baujoin, avocat)

      Obiectul

   Acțiune în anulare formulată împotriva Deciziei Camerei a patra de recurs a OAPI din 21 ianuarie 2009 (cauza R 1660/2007-4) privind o procedură de opoziție între Bernhard Rintisch și Valfleuri Pâtes alimentaires SA.

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Îl obligă pe domnul Bernhard Rintisch la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 113, 16.5.2009.


title: Cauza C-434/09: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 5 mai 2011 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Supreme Court of the United Kingdom — Regatul Unit) — Shirley McCarthy/Secretary of State for the Home Department [Libera circulație a persoanelor — Articolul 21 TFUE ﾔ Directiva 2004/38/CE — Noțiunea „destinatar” — Articolul 3 alineatul (1) — Resortisant care nu și a exercitat niciodată dreptul de liberă circulație și care a avut întotdeauna reședința în statul membru a cărui cetățenie o are — Efectul deținerii cetățeniei unui alt stat membru — Situație pur internă]

text:
               25.6.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 186/5

         Hotărârea Curții (Camera a treia) din 5 mai 2011 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Supreme Court of the United Kingdom — Regatul Unit) — Shirley McCarthy/Secretary of State for the Home Department
   (Cauza C-434/09) (1)

   (Libera circulație a persoanelor - Articolul 21 TFUE - Directiva 2004/38/CE - Noțiunea „destinatar” - Articolul 3 alineatul (1) - Resortisant care nu și a exercitat niciodată dreptul de liberă circulație și care a avut întotdeauna reședința în statul membru a cărui cetățenie o are - Efectul deținerii cetățeniei unui alt stat membru - Situație pur internă)
   2011/C 186/08
   Limba de procedură: engleza

      Instanța de trimitere

   Supreme Court of the United Kingdom

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Shirley McCarthy

      Pârât: Secretary of State for the Home Department

      Obiectul

   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Supreme Court of the United Kingdom — Interpretarea articolelor 3 și 16 din Directiva 2004/38/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 29 aprilie 2004 privind dreptul la liberă circulație și ședere pe teritoriul statelor membre pentru cetățenii Uniunii și membrii familiilor acestora (OJ L 158, p. 77, Ediție specială, 05/vol. 07, p. 56) — Noțiunea „destinatar” și „ședere legală” — Resortisant britanic, având și cetățenia irlandeză, care și a petrecut întreaga durată a vieții în Regatul Unit

      Dispozitivul

               1.

               Articolul 3 alineatul (1) din Directiva 2004/38/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 29 aprilie 2004 privind dreptul la liberă circulație și ședere pe teritoriul statelor membre pentru cetățenii Uniunii și membrii familiilor acestora, de modificare a Regulamentului (CEE) nr. 1612/68 și de abrogare a Directivelor 64/221/CEE, 68/360/CEE, 72/194/CEE, 73/148/CEE, 75/34/CEE, 75/35/CEE, 90/364/CEE, 90/365/CEE și 93/96/CEE trebuie interpretat în sensul că această directivă nu este aplicabilă unui cetățean al Uniunii care nu și a exercitat niciodată dreptul de liberă circulație, care a avut întotdeauna reședința într un stat membru a cărui cetățenie o are și care, pe de altă parte, beneficiază și de cetățenia unui alt stat membru.

               2.

               Articolul 21 TFUE nu este aplicabil unui cetățean al Uniunii care nu și a exercitat niciodată dreptul de liberă circulație, care a avut întotdeauna reședința într un stat membru a cărui cetățenie o are și care, pe de altă parte, beneficiază și de cetățenia unui alt stat membru, în măsura în care situația acestui cetățean nu presupune aplicarea unor măsuri dintr un stat membru care ar avea drept efect să îl priveze de beneficiul efectiv al esenței drepturilor conferite de statutul de cetățean al Uniunii sau să împiedice exercitarea dreptului său de liberă circulație și ședere pe teritoriul statelor membre.

      (1)  JO C 11, 16.1.2010.


title: Cauza T-429/15: Hotărârea Tribunalului din 14 iulie 2016 – Monster Energy/EUIPO – Mad Catz Interactive (MAD CATZ) [„Marcă a Uniunii Europene — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurative MAD CATZ — Motiv relativ de refuz — Lipsa unui risc de confuzie — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr.°207/2009”]

text:
               29.8.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 314/22

         Hotărârea Tribunalului din 14 iulie 2016 – Monster Energy/EUIPO – Mad Catz Interactive (MAD CATZ)
   (Cauza T-429/15) (1)

   ([„Marcă a Uniunii Europene - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurative MAD CATZ - Motiv relativ de refuz - Lipsa unui risc de confuzie - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr.o207/2009”])
   (2016/C 314/30)
   Limba de procedură: engleza

      Părţile

      Reclamantă: Monster Energy Company (Corona, California, Statele Unite) (reprezentant: P. Brownlow, solicitor)

      Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO) (reprezentant: A. Schifko, agent)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO: Mad Catz Interactive, Inc. (San Diego, California, Statele Unite)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a patra de recurs a EUIPO din 21 mai 2015 (cauza R 2176/2014-4) referitoare la o procedură de opoziție între Monster Energy Company și Mad Catz Interactive.

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă Monster Energy Company la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 320, 28.9.2015.


title: Cauza F-39/16: Acțiune introdusă la 4 august 2016 – ZZ/Comisia

text:
               10.10.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 371/29

         Acțiune introdusă la 4 august 2016 – ZZ/Comisia
   (Cauza F-39/16)
   (2016/C 371/31)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: ZZ (reprezentant: M. Velardo, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Obiectul și descrierea litigiului

   Anularea deciziei de a nu o admite pe reclamantă la probele de selecție ale concursului EPSO/AD/309/15 (AD11) – Medici pentru sediile din Luxemburg și Ispra și obligarea pârâtei la plata de daune interese pentru prejudiciul moral pretins suferit în cuantum de 10 000 de euro

      Concluziile reclamantei

               —

               Anularea deciziei juriului concursului EPSO/AD/309/15 (AD11) – Medici pentru sediile din Luxemburg și Ispra (Domeniu: Medici Luxemburg), comunicată la 28 septembrie 2015, de a nu o admite pe reclamantă la probele de selecție organizate la centrul de evaluare al Oficiului European pentru Selecția Personalului (EPSO);

               —

               obligarea pârâtei la plata sumei de 10 000 de euro pentru prejudiciul moral suferit de reclamantă;

               —

               obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată.


title: Cauza T-182/15: Acțiune introdusă la 13 aprilie 2015 – Sopra Steria Group/Parlamentul

text:
               10.8.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 262/29

         Acțiune introdusă la 13 aprilie 2015 – Sopra Steria Group/Parlamentul
   (Cauza T-182/15)
   (2015/C 262/39)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Sopra Steria Group SA (Annecy-le-Vieux, Franța) (reprezentanți: A. Verlinden, R. Martens și J. Joossen, avocați)

      Pârât: Parlamentul European

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziilor Parlamentului European adoptate la o dată necunoscută, notificate prin scrisorile din 13 februarie 2015, prin care IBI IUS a fost exclusă pentru lotul 2, iar STEEL a fost exclusă pentru lotul 3 în procedura de achiziții publice PE/ITEC-ITS14;

               —

               declararea nulității contractului(contractelor) încheiate cu alți ofertanți ca urmare a acestor decizii de excludere;

               —

               obligarea Parlamentului European la plata cheltuielilor de judecată, inclusiv cheltuielile pentru consiliere juridică, suportate de reclamantă.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă un motiv întemeiat pe încălcarea de către Parlamentul European a principiilor transparenței, proporționalității și egalității de tratament, astfel cum sunt prevăzute la articolul 102 alineatul (1) din Regulamentul financiar, pe încălcarea criteriilor de excludere, astfel cum sunt prevăzute la articolul 107 alineatul (1) literele (a) și (b) din Regulamentul financiar, pe încălcarea articolului 158 alineatul (3) din Normele de aplicare, pe încălcarea de către Parlamentul European a propriului caiet de sarcini pentru ITS14, ceea ce determină astfel nulitatea deciziilor adoptate la o dată necunoscută, notificate prin scrisorile din 13 februarie 2015, prin care IBI IUS a fost exclusă pentru lotul 2, iar STEEL a fost exclusă pentru lotul 3 al ITS14.
   În prima parte a unicului motiv invocat, reclamanta susține că Parlamentul European nu a aplicat corect propriul caiet de sarcini pentru ITS14 și cerința procedurală generală a patere legem quam ipse fecisti și a încălcat articolul 107 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul financiar prin excluderea reclamantei și, în consecință, a consorțiilor IBI IUS pentru lotul 2 și STEEL pentru lotul 3 al ITS14, ca urmare a unei pretinse (și neprobate) omisiuni de a furniza informații Parlamentului European.
   În cea de a doua parte a unicului motiv invocat (cerere subsidiară), reclamanta susține că Parlamentul European a încălcat principiile transparenței, proporționalității și egalității de tratament (nediscriminării), astfel cum sunt prevăzute la articolul 102 alineatul (1) din Regulamentul financiar, prin excluderea reclamantei și, în consecință, a consorțiilor IBI IUS pentru lotul 2 și STEEL pentru lotul 3 al ITS14, ca urmare a unei pretinse (și neprobate) omisiuni de a furniza informații Parlamentului European.


title: Cauza F-63/09: Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera a doua) din 13 decembrie 2012 — Donati/BCE (Funcție publică — Personalul BCE — Plângere pentru hărțuire morală — Anchetă administrativă — Acces la dosarul anchetei — Transmitere a dosarului persoanelor acuzate în plângere — Obligație de confidențialitate — Respectarea dreptului la apărare)

text:
               16.2.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 46/25

         Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera a doua) din 13 decembrie 2012 — Donati/BCE
   (Cauza F-63/09) (1)

   (Funcție publică - Personalul BCE - Plângere pentru hărțuire morală - Anchetă administrativă - Acces la dosarul anchetei - Transmitere a dosarului persoanelor acuzate în plângere - Obligație de confidențialitate - Respectarea dreptului la apărare)
   2013/C 46/45
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: Paola Donati (Frankfurt am Main, Germania) (reprezentanți: L. Levi și M. Vandenbussche, avocați)

      Pârâtă: Banca Centrală Europeană (reprezentanți: F. Feyerbacher și N. Urban, agenți, B. Wägenbaur, avocat)

      Obiectul

   Funcție publică — Anularea deciziei BCE de a nu investiga afirmațiile privind o pretinsă hărțuire morală suferită de reclamantă, precum și repararea prejudiciului moral suferit

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Doamna Donati suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și cheltuielile de judecată efectuate de Banca Centrală Europeană.

      (1)  JO C 205, 29.8.2009, p. 50.


title: Cauza T-360/11: Hotărârea Tribunalului din 10 aprilie 2013 — Fercal — Consultadoria e Serviços/OAPI — Parfums Rochas (PATRIZIA ROCHA) [ „Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale PATRIZIA ROCHA — Marcă națională verbală anterioară ROCHAS — Refuz al înregistrării de către divizia de opoziție — Inadmisibilitatea căii de atac formulate în fața camerei de recurs — Articolul 60 din Regulamentul (CE) nr. 207/2009” ]

text:
               25.5.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 147/18

         Hotărârea Tribunalului din 10 aprilie 2013 — Fercal — Consultadoria e Serviços/OAPI — Parfums Rochas (PATRIZIA ROCHA)
   (Cauza T-360/11) (1)

   (Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale PATRIZIA ROCHA - Marcă națională verbală anterioară ROCHAS - Refuz al înregistrării de către divizia de opoziție - Inadmisibilitatea căii de atac formulate în fața camerei de recurs - Articolul 60 din Regulamentul (CE) nr. 207/2009)
   2013/C 147/31
   Limba de procedură: portugheza

      Părțile

      Reclamantă: Fercal — Consultadoria e Serviços, Lda (Lisabona, Portugalia) (reprezentant: A. J. Rodrigues, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: V. Melgar, agent)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: Parfums Rochas SAS (Paris, Franța)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva deciziei Camerei a doua de recurs a OHMI din 8 aprilie 2011 (cauza R 2355/2010-2) privind o procedură de opoziție între Parfums Rochas SAS și Fercal — Consultadoria e Serviços, Lda

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Obligă Fercal — Consultadoria e Serviços, Lda la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 298, 8.10.2011.


title: Cauza C-83/16: Ordonanța Curții (Camera a șaptea) din 2 martie 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Administrativen sad Sofia-grad – Bulgaria) – „Heta Asset Resolution Bulgaria” OOD/Nachalnik na Mitnitsa Stolichna [Trimitere preliminară — Articolul 53 alineatul (2) și articolul 99 din Regulamentul de procedură al Curții — Codul vamal — Declarație de export ulterioară — Noțiunea „justificări suficiente” — Aprecierea caracterului suficient al justificărilor]

text:
               29.5.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 168/17

         Ordonanța Curții (Camera a șaptea) din 2 martie 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Administrativen sad Sofia-grad – Bulgaria) – „Heta Asset Resolution Bulgaria” OOD/Nachalnik na Mitnitsa Stolichna
   (Cauza C-83/16) (1)

   ([Trimitere preliminară - Articolul 53 alineatul (2) și articolul 99 din Regulamentul de procedură al Curții - Codul vamal - Declarație de export ulterioară - Noțiunea „justificări suficiente” - Aprecierea caracterului suficient al justificărilor])
   (2017/C 168/21)
   Limba de procedură: bulgara

      Instanța de trimitere

   Administrativen sad Sofia-grad

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: „Heta Asset Resolution Bulgaria” OOD

      Pârât: Nachalnik na Mitnitsa Stolichna

      Dispozitivul

               1)

               Dispozițiile coroborate ale articolului 161 alineatul (5) din Regulamentul (CEE) nr. 2913/92 al Consiliului din 12 octombrie 1992 de instituire a Codului vamal comunitar și ale articolului 788 din Regulamentul (CEE) nr. 2454/93 al Comisiei din 2 iulie 1993 de stabilire a unor dispoziții de aplicare a Regulamentului (CEE) nr. 2913/92, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (UE) nr. 430/2010 al Comisiei din 20 mai 2010, trebuie interpretate în sensul că vânzătorul stabilit pe teritoriul vamal al Uniunii Europene este considerat exportator, în sensul acestei prime dispoziții, în cazul în care, în urma încheierii unui contract de vânzare a mărfurilor în discuție, proprietatea asupra acestora este transferată unui cumpărător stabilit în afara acestui teritoriu vamal.

               2)

               Articolul 795 alineatul (1) al treilea paragraf litera (b) din Regulamentul nr. 2454/93, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul nr. 430/2010, trebuie interpretat în sensul că autoritățile vamale ale statelor membre au posibilitatea de a solicita justificări în plus față de contractul de vânzare a unei ambarcațiuni de agrement unei persoane stabilite într-un stat terț și de radierea acestei ambarcațiuni din registrele navale ale statului membru respectiv, cu condiția ca o astfel de cerință să fie conformă principiului proporționalității.

               3)

               Articolul 795 din Regulamentul nr. 2454/93, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul nr. 430/2010, trebuie interpretat în sensul că autoritatea vamală care trebuie să accepte declarația de export ulterioară în sensul acestei dispoziții nu este ținută, în împrejurări precum cele în discuție în litigiul principal, de aprecierea, de către o altă autoritate vamală, a caracterului suficient al dovezilor în sensul articolului 796 da alineatul (4) din regulamentul menționat.

      (1)  JO C 136, 18.4.2016.


title: Cauza C-646/13: Ordonanța Curții (Camera a noua) din 22 aprilie 2015 (cerere de decizie preliminară formulată de Curtea de Apel Galați – România) – Casa Judeţeană de Pensii Brăila/E.S. [Trimitere preliminară — Articolul 99 din Regulamentul de procedură al Curții — Securitatea socială a lucrătorilor migranți — Regulamentul (CE) nr. 883/2004 — Articolul 8 alineatul (1) — Aplicabilitatea convențiilor de securitate socială între state membre — Refugiat repatriat originar dintr-un stat membru — Realizarea unor perioade de muncă pe teritoriul unui alt stat membru — Cerere de acordare a unei prestații pentru limită de vârstă — Refuz]

text:
               29.6.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 213/11

         Ordonanța Curții (Camera a noua) din 22 aprilie 2015 (cerere de decizie preliminară formulată de Curtea de Apel Galați – România) – Casa Judeţeană de Pensii Brăila/E.S.
   (Cauza C-646/13) (1)

   ([Trimitere preliminară - Articolul 99 din Regulamentul de procedură al Curții - Securitatea socială a lucrătorilor migranți - Regulamentul (CE) nr. 883/2004 - Articolul 8 alineatul (1) - Aplicabilitatea convențiilor de securitate socială între state membre - Refugiat repatriat originar dintr-un stat membru - Realizarea unor perioade de muncă pe teritoriul unui alt stat membru - Cerere de acordare a unei prestații pentru limită de vârstă - Refuz])
   (2015/C 213/16)
   Limba de procedură: româna

      Instanța de trimitere

   Curtea de Apel Galați

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Casa Judeţeană de Pensii Brăila

      Pârâtă: E.S.

      Dispozitivul

   Articolul 8 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 883/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 29 aprilie 2004 privind coordonarea sistemelor de securitate socială, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (CE) nr. 988/2009 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 septembrie 2009, trebuie interpretat în sensul că un acord bilateral privind prestațiile de securitate socială ale resortisanților unuia dintre statele semnatare care au avut calitatea de refugiați politici pe teritoriul celuilalt stat semnatar, încheiat la o dată la care unul dintre cele două state semnatare nu aderase încă la Uniunea Europeană și care nu figurează în anexa II la acest regulament, nu rămâne aplicabil situației unor refugiați politici repatriați în statul lor de origine înainte de încheierea acordului bilateral și de intrarea în vigoare a regulamentului menționat.

      (1)  JO C 39, 8.2.2014.


               27.9.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 247/1

         (2008/C 247/01)
   Ultima publicație a Curții de Justiție în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

         JO C 236, 13.9.2008

   Publicații anterioare

      JO C 223, 30.8.2008

      JO C 209, 15.8.2008

      JO C 197, 2.8.2008

      JO C 183, 19.7.2008

      JO C 171, 5.7.2008

      JO C 158, 21.6.2008

   Aceste texte sunt disponibile pe:

               EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Cauza C-326/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Raad van State (Țările de Jos) la 31 mai 2017 – Directie van de Dienst Wegverkeer (RDW) și alții, cealaltă parte din procedură: Z

text:
               4.9.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 293/16

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Raad van State (Țările de Jos) la 31 mai 2017 – Directie van de Dienst Wegverkeer (RDW) și alții, cealaltă parte din procedură: Z
   (Cauza C-326/17)
   (2017/C 293/19)
   Limba de procedură: neerlandeza

      Instanța de trimitere

   Raad van State

      Părțile din procedura principală

      Recurenți: Directie van de Dienst Wegverkeer (RDW), X, Y

      Cealaltă parte din procedură: Z

      Întrebările preliminare

               1)

               Directiva 1999/37/CE (1) a Consiliului din 29 aprilie 1999 privind documentele de înmatriculare pentru vehicule este aplicabilă autovehiculelor care existau deja înainte de 29 aprilie 2009, data de la care statele membre trebuiau să aplice actele cu putere de lege și normele administrative necesare pentru transpunerea Directivei 2007/46/CE (2) a Parlamentului European și a Consiliului din 5 septembrie 2007 de stabilire a unui cadru pentru omologarea autovehiculelor și remorcilor acestora, precum și a sistemelor, componentelor și unităților tehnice separate destinate vehiculelor respective?

               2)

               Un autovehicul care este compus, pe de o parte, din componente esențiale care au fost produse anterior aplicării Directivei 2007/46/CE […] și, pe de altă parte, din componente esențiale care au fost adăugate abia ulterior aplicării acestei directive este un autovehicul care exista deja înainte de aplicarea directivei ori un asemenea autovehicul trebuie considerat ca fiind fabricat abia după aplicarea directivei?

               3)

               Având în vedere articolul 3 alineatul (2) din Directiva 1999/37/CE […] obligația de recunoaștere în sensul articolului 4 din această directivă este valabilă în mod absolut dacă în certificatul de înmatriculare nu au fost înscrise date la anumite coduri comunitare (care trebuie indicate în mod imperativ conform anexelor la directivă), în măsura în care aceste date pot fi ușor determinate?

               4)

               Un stat membru poate, conform articolului 4 din Directiva 1999/37 […], să recunoască un certificat de înmatriculare al unui alt stat membru, însă să supună totuși vehiculul unei verificări tehnice în sensul articolului 24 alineatul (6) din Directiva 2007/46 […], iar dacă vehiculul nu corespunde cerințelor tehnice ale statului membru, să se respingă astfel emiterea certificatului de înmatriculare?

      (1)  JO 1999, L 138, p. 57, Ediție specială, 07/vol. 7, p. 74.

      (2)  JO 2007, L 263, p. 1.


title: Cauza C-392/13: Cerere de decizie preliminară introdusă de Juzgado de lo Social de Barcelona (Spania) la 9 iulie 2013 — Andrés Rabal Cañas/Nexea Gestión Documental S.A., Fondo de Garantía Salarial

text:
               7.9.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 260/36

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Juzgado de lo Social de Barcelona (Spania) la 9 iulie 2013 — Andrés Rabal Cañas/Nexea Gestión Documental S.A., Fondo de Garantía Salarial
   (Cauza C-392/13)
   2013/C 260/65
   Limba de procedură: spaniola

      Instanța de trimitere

   Juzgado de lo Social de Barcelona

      Părțile din procedura principală

      Reclamant: Andrés Rabal Cañas

      Pârâți: Nexea Gestión Documental S.A., Fondo de Garantía Salarial

      Întrebările preliminare

               1.

               Noțiunea „concediere colectivă” prevăzută la articolul 1 alineatul (1) litera (a) din Directiva 98/59 (1), care cuprinde în domeniul său de aplicare toate „concedierile efectuate de un angajator dintr-unul sau mai multe motive, fără legătură cu persoana lucrătorului”, în funcție de pragul numeric stabilit, trebuie interpretată — având în vedere dimensiunea sa comunitară — în sensul că împiedică sau se opune ca norma națională de transpunere să restrângă domeniul de aplicare al acestei noțiuni doar la un anumit tip de încetare, care corespunde unor „motive economice, tehnice, organizatorice sau legate de producție”, astfel cum prevede articolul 51 alineatul 1 din Statutul lucrătorilor?

               2.

               În vederea calculării numărului de concedieri care pot fi luate în calcul pentru a stabili posibila aplicabilitate a „concedierii colective”, astfel cum este definită la articolul 1 alineatul (1) din Directiva 98/59, fie ca o „concediere efectuată de un angajator” [litera (a)], fie ca „încetarea contractului de muncă care se produce la inițiativa angajatorului dintr-unul sau mai multe motive, fără legătură cu persoana lucrătorului, cu condiția existenței a cel puțin cinci concedieri” [la litera (b)], trebuie luate în calcul cazurile de încetare individuală din motivul expirării contractelor pe durată determinată (expirarea duratei sau realizarea lucrării sau a serviciului) precum cele prevăzute la articolul 49 alineatul 1 litera c) din Statutul lucrătorilor?

               3.

               Noțiunea „concedieri colective efectuate în cadrul contractelor de muncă încheiate pe perioade de timp limitate sau pentru sarcini specifice” în sensul normei de neaplicare prevăzute la articolul 1 alineatul (2) litera (a) din Directiva 98/59 se definește exclusiv prin criteriul strict cantitativ de la articolul 1 alineatul (1) litera (a) sau este necesar, în plus, ca motivul de încetare colectivă să rezulte din același context de încadrare în muncă colectivă pentru aceeași durată, serviciu sau lucrare?

               4.

               Noțiunea „unitate”, ca „noțiune de drept comunitar” esențială pentru definirea a ceea ce trebuie să se înțeleagă prin „concediere colectivă” în contextul articolului 1 alineatul (1) din Directiva 98/59 și având în vedere caracterul de normă minimă al directivei în sensul articolului 5 din aceasta, admite o interpretare care să permită ca norma de transpunere în reglementarea internă a statului membru, în cazul Spaniei articolul 51 alineatul 1 din Statutul lucrătorilor, să raporteze domeniul de calcul al pragului numeric exclusiv la ansamblul „întreprinderii”, cu excluderea acelor situații în care — dacă „unitatea” ar fi fost considerată element de referință — ar fi fost depășit pragul numeric prevăzut de dispoziția menționată?

      (1)  Directiva 98/59/CE a Consiliului din 20 iulie 1998 privind apropierea legislațiilor statelor membre cu privire la concedierile colective (JO L 225, p. 16, Ediție specială, 05/vol. 5, p. 95).


title: Cauza F-130/15: Acțiune introdusă la 1 octombrie 2015 – ZZ/BCE

text:
               18.1.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 16/52

         Acțiune introdusă la 1 octombrie 2015 – ZZ/BCE
   (Cauza F-130/15)
   (2016/C 016/62)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: ZZ (reprezentanți: L. Levi și A. Tymen, avocați)

      Pârâtă: Banca Centrală Europeană (BCE)

      Obiectul și descrierea litigiului

   Anularea deciziei Comitetul executiv al BCE de a nu acorda reclamantului o majorare suplimentară de salariu pentru anul 2015 în cadrul procedurii de revizuire anuală a salariilor și cererea de daune interese pentru prejudiciile material și moral pe care pretinde că l-a suferit

      Concluziile reclamantului

               —

               Anularea deciziei Comitetul executiv al BCE, adoptată la 24 februarie 2015 și comunicată personalului la 13 martie 2015 de a nu acorda reclamantului majorarea suplimentară a salariului pentru anul 2015;

               —

               anularea deciziei de respingere a căii de atac speciale datate 10 iulie 2014 și primită la 20 iulie 2014;

               —

               dacă este necesar, anularea deciziei șefului departamentului competent de a nu îl fi considerat și nici propus pe reclamant pentru o majorare suplimentară de salariu, comunicată implicit prin decizia Comitetului executiv din 24 februarie 2015 și prin decizia de respingere a căii de atac speciale din 10 iulie 2015;

               —

               dispunerea reparării prejudiciului material produs reclamantului care constă în pierderea unei șanse de a obține o majorare suplimentară de salariu în 2015 evaluată la 49 102 euro sau, cu titlu subsidiar, anularea procedurii care a condus la adoptarea deciziei din 24 februarie 2015 și la organizarea de către BCE a unei noi proceduri pentru acordarea majorărilor suplimentare de salariu pentru anul 2015;

               —

               dispunerea compensării prejudiciului moral al reclamantului evaluat ex aequo et bono la 10 000 de euro;

               —

               obligarea Băncii Centrale Europene la plata tuturor cheltuielilor de judecată.


title: Cauza C-422/12 P: Recurs introdus la 17 septembrie 2012 de Industrias Alen SA de CV împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a patra) din 10 iulie 2012 în cauza T-135/11, Clorox/Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) — Industrias Alen (Cloralex)

text:
               8.12.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 379/14

         Recurs introdus la 17 septembrie 2012 de Industrias Alen SA de CV împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a patra) din 10 iulie 2012 în cauza T-135/11, Clorox/Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) — Industrias Alen (Cloralex)
   (Cauza C-422/12 P)
   2012/C 379/24
   Limba de procedură: spaniola

      Părțile

      Recurentă: Industrias Alen SA de CV (reprezentant: A. Padial Martinez, avocat)

      Celelalte părți din procedură: The Clorox Company și Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Concluziile recurentei

               —

               Anularea Hotărârii Tribunalului (Camera a patra) din 10 iulie 2012, în cauza T-135/11;

               —

               menținerea Deciziei Camerei a patra de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 16 decembrie 2010 și, în consecință, respingerea opoziției formulate de THE CLOROX COMPANY;

               —

               obligarea THE CLOROX COMPANY la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

               —

               Încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 al Consiliului din 20 decembrie 1993 (1) privind marca comunitară.

               —

               Eroare a Tribunalului în compararea semnelor CLOROX și CLORALEX.

               —

               Eroare a Tribunalului în evaluarea riscului de confuzie.

               —

               Existența simultană în Registrul OAPI a termenului CLOR în clasele 3 și 5.

               —

               Acorduri pentru existența simultană a mărcilor încheiate de părți în privința mărcilor CLOROX/CLORALEX în alte țări.

      (1)  JO 1994, L 11, p. 1, Ediție specială, 17/vol. 1, p. 146.


title: Cauza F-72/15: Acțiune introdusă la 4 mai 2015 – ZZ/Comisia

text:
               24.8.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 279/55

         Acțiune introdusă la 4 mai 2015 – ZZ/Comisia
   (Cauza F-72/15)
   (2015/C 279/70)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: ZZ (reprezentanți: S. Orlandi și T. Martin, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Obiectul și descrierea litigiului

   Anularea propunerii de transfer al drepturilor de pensie ale reclamantului în sistemul de pensii al Uniunii, care aplică noile dispoziții generale de aplicare a articolului 11 alineatul (2) din anexa VIII la statut din 3 martie 2011

      Concluziile reclamantului

               —

               Declararea nelegalității și, în consecință, a inaplicabilității articolului 9 din dispozițiile generale de aplicare a articolului 11 alineatul (2) din anexa VIII la statut;

               —

               anularea deciziei din 26 mai 2014, acceptată la 11 iulie 2014, de bonificare a drepturilor de pensie dobândite de reclamant înainte de angajarea în muncă, în cadrul transferului acestora în sistemul de pensii al instituțiilor Uniunii Europene, în temeiul dispozițiilor generale de aplicare a articolului 11 alineatul (2) din anexa VIII la statut din 3 martie 2011;

               —

               obligarea Comisiei Europene la plata cheltuielilor de judecată.


title: Rectificarea comunicării din Jurnalul Oficial privind cauza C-561/16 (JO C 22, 23.1.2017)

text:
               6.3.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 70/32

         Rectificarea comunicării din Jurnalul Oficial privind cauza C-561/16
   (
         Jurnalul Oficial al Uniunii Europene C 22din 23 ianuarie 2017
      )
   (2017/C 070/42)
   Comunicarea privind cauza C-561/16, Saras Energía, se va citi după cum urmează:
   „Instanța de trimitere:

   Tribunal Supremo

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Saras Energía S.A.

      Pârâtă: Administración del Estado

      Celelalte părți din procedură: Endesa SA, Endesa Energía SA, Endesa Energía XXI SLU, Viesgo Infraestructuras Energéticas SL, Hidroeléctrica del Cantábrico SAU, Nexus Energía SA, Nexus Renovables SLU, Engie España SL, Villar Mir Energía SL, Energya VM Gestión de Energía y Estaciones de Servicio de Guipúzcoa SA.

      Întrebările preliminare

               1.

               O reglementare a unui stat membru care stabilește o schemă națională de obligații în ceea ce privește eficiența energetică, a cărei [formă de] concretizare principală constă într-o contribuție financiară anuală la un fond național pentru eficiență energetică creat în temeiul dispozițiilor articolului 20 alineatul (4) din Directiva 2012/27/UE (1) este compatibilă cu articolul 7 alineatele (1) și (9) din aceasta?

               2.

               O reglementare națională care prevede posibilitatea îndeplinirii obligațiilor de economisire a energiei prin recunoașterea economiilor realizate ca o alternativă la contribuția financiară la un fond național pentru eficiență energetică este compatibilă cu articolul 7 alineatul (1) și cu articolul 20 alineatul (6) din Directiva 2012/27/UE?

               3.

               În cazul unui răspuns afirmativ la întrebarea anterioară, reglementarea unei astfel de posibilități alternative de îndeplinire a obligațiilor de economisire a energiei, în situația în care existența sa efectivă depinde de aspectul dacă guvernul stabilește această posibilitate în mod discreționar pe cale normativă, este compatibilă cu articolul 7 alineatul (1) și cu articolul 20 alineatul (6) din directivă?
               Și, în același sens, o astfel de reglementare este compatibilă în cazul în care guvernul nu stabilește această posibilitate alternativă?

               4.

               O schemă națională care supune numai întreprinderile furnizoare de gaze naturale și energie electrică și comercianții angro de produse petroliere și gaze petroliere lichefiate obligațiilor de economisire a energiei, iar nu și distribuitorii de gaze naturale și energie electrică și comercianții cu amănuntul de produse petroliere și gaze petroliere lichefiate este compatibilă cu articolul 7 alineatele (1) și (4) din directivă?

               5.

               În cazul unui răspuns afirmativ la întrebarea anterioară, supunerea întreprinderilor furnizoare de gaze naturale și energie electrică, precum și a comercianților angro de produse petroliere și gaze petroliere lichefiate la aceste obligații, fără a stabili motivele pentru care distribuitorii de gaze naturale și energie electrică și comercianții cu amănuntul de produse petroliere și gaze petroliere lichefiate nu au aceleași obligații, este compatibilă cu alineatele menționate la articolul 7?”

      (1)  Directiva 2012/27/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 25 octombrie 2012 privind eficiența energetică, de modificare a Directivelor 2009/125/CE și 2010/30/UE și de abrogare a Directivelor 2004/8/CE și 2006/32/CE (JO L 315, 14.11.2012, p. 1).


title: Cauza C-164/15 P: Recurs introdus la 9 aprilie 2015 de Comisia Europeană împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a noua) din 5 februarie 2015 în cauza T-473/12, Aer Lingus Ltd./Comisia Europeană

text:
               22.6.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 205/19

         Recurs introdus la 9 aprilie 2015 de Comisia Europeană împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a noua) din 5 februarie 2015 în cauza T-473/12, Aer Lingus Ltd./Comisia Europeană
   (Cauza C-164/15 P)
   (2015/C 205/27)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Recurentă: Comisia Europeană (reprezentanți: L. Flynn, D. Grespan, T. Maxian Rusche, B. Stromsky, agenți)

      Cealaltă parte din procedură: Aer Lingus Ltd., Ireland

      Concluziile recurentei

   Recurenta solicit Curții:

               —

               anularea Hotărârii Tribunalului (Camera a noua) din 5 februarie 2015 în cauza T-473/12, Aer Lingus Ltd./Comisia, în măsura în care a anulat Decizia 2013/199/UE a Comisiei din 25 iulie 2012 privind ajutorul de stat SA.29064 (11/C, ex 11/NN) – Rate diferențiate ale taxei pe transportul aerian aplicate de Irlanda (1), întrucât prin această decizie se ordonă recuperarea ajutorului de la beneficiari, într-o valoare stabilită la opt euro per pasager în considerentul (70) al deciziei menționate;

               —

               respingerea acțiunii în anulare formulate împotriva Deciziei 2013/199/UE a Comisiei din 25 iulie 2012 privind ajutorul de stat SA.29064 (11/C, ex 11/NN) – Rate diferențiate ale taxei pe transportul aerian aplicate de Irlanda;

               —

               obligarea reclamantei în primă instanță la plata cheltuielilor de judecată;
               cu titlu subsidiar:

                           —

                           trimiterea cauzei Tribunalului spre rejudecare;

                           —

                           soluționarea odată cu fondul a cererii privind cheltuielile de judecată aferente procedurii în primă instanță și procedurii de recurs.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii formulate, recurenta invocă un motiv de recurs unic.
   Recurenta susține că prin crearea unei noi metode de analiză economică pentru a stabili valorile care trebuie recuperate de la beneficiarii unui ajutor de stat care constă într-o măsură fiscală care prevede o rată redusă în raport cu rata normală Tribunalul a încălcat articolul 108 TFUE alineatul (3) și articolul 14 din Regulamentul nr. 659/1999 (2).

      (1)  JO L 119, p. 30.

      (2)  Regulamentul (CE) nr. 659/1999 al Consiliului din 22 martie 1999 de stabilire a normelor de aplicare a articolului 93 din Tratatul CE (JO L 83, p. 1, Ediție specială, 08/vol. 1, p. 41).


title: Cauza F-47/07: Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera a doua) din 10 septembrie 2009 — Behmer/Parlamentul (Promovare — Exercițiul de promovare 2005 — Decizie privind politica de promovare și de programare a carierelor — Procedura de atribuire a punctelor de promovare în cadrul Parlamentului European — Ilegalitatea instrucțiunilor care reglementează această procedură — Consultarea Comitetului pentru statutul funcționarilor — Analiză comparativă a meritelor — Discriminare împotriva reprezentanților personalului)

text:
               30.1.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 24/70

         Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera a doua) din 10 septembrie 2009 — Behmer/Parlamentul
   (Cauza F-47/07) (1)

   (Promovare - Exercițiul de promovare 2005 - Decizie privind politica de promovare și de programare a carierelor - Procedura de atribuire a punctelor de promovare în cadrul Parlamentului European - Ilegalitatea instrucțiunilor care reglementează această procedură - Consultarea Comitetului pentru statutul funcționarilor - Analiză comparativă a meritelor - Discriminare împotriva reprezentanților personalului)
   2010/C 24/126
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: Joachim Behmer (Bruxelles, Belgia) (reprezentanți: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis, É. Marchal, avocați)

      Pârât: Parlamentul European (reprezentanți: C. Burgos și R. Ignătescu, agenți)

      Obiectul

   Pe de o parte, anularea deciziei AIPN a Parlamentului de a nu îl promova pe reclamant la gradul A*13 în cadrul exercițiului de promovare 2005 și, pe de altă parte, declararea ilegalității deciziei Biroului Parlamentului privind „politica de promovare și de programare a carierelor” din 6 iulie 2005 și a „măsurilor de aplicare privind atribuirea de puncte de merit și promovarea” din 25 iulie 2005

      Dispozitivul

               1.

               Respinge recursul

               2.

               Fiecare parte suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 170, 21.7.2007, p. 43.


20150731064616842015/C 270/61292015TFPC27020150817RO01ROINFO_JUDICIAL20150709454512Cauza F-29/15: Ordonanța Tribunalului Funcției Publice din 9 iulie 2015 – Vecchio/Entreprise commune ECSEL
 ---documentbreak--- C2702015RO4520120150709RO0061452451Ordonanța Tribunalului Funcției Publice din 9 iulie 2015 – Vecchio/Entreprise commune ECSEL
   (Cauza F-29/15) (
         1
      )2015/C 270/61Limba de procedură: greacaPreședintele Camerei întâi a dispus radierea cauzei.
   (
         1
      )	JO C 146, 4.5.2015, p. 50.


title: Cauza C-4/14: Hotărârea Curții (Camera întâi) din 9 septembrie 2015 (cerere de decizie preliminară formulată de Korkein oikeus – Finlanda) – Christophe Bohez/Ingrid Wiertz [Trimitere preliminară — Cooperare judiciară în materie civilă — Regulamentul (CE) nr. 44/2001 — Articolul 1 alineatul (2) și articolul 49 — Competența judiciară și executarea hotărârilor în materie civilă și comercială — Materii excluse — Dreptul familiei — Regulamentul (CE) nr. 2201/2003 — Articolul 47 alineatul (1) — Competența, recunoașterea și executarea hotărârilor judecătorești în materia răspunderii părintești — Decizie privind dreptul de vizită prin care se impune o penalitate cu titlu cominatoriu — Executarea penalității cu titlu cominatoriu]

text:
               3.11.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 363/6

         Hotărârea Curții (Camera întâi) din 9 septembrie 2015 (cerere de decizie preliminară formulată de Korkein oikeus – Finlanda) – Christophe Bohez/Ingrid Wiertz
   (Cauza C-4/14) (1)

   ([Trimitere preliminară - Cooperare judiciară în materie civilă - Regulamentul (CE) nr. 44/2001 - Articolul 1 alineatul (2) și articolul 49 - Competența judiciară și executarea hotărârilor în materie civilă și comercială - Materii excluse - Dreptul familiei - Regulamentul (CE) nr. 2201/2003 - Articolul 47 alineatul (1) - Competența, recunoașterea și executarea hotărârilor judecătorești în materia răspunderii părintești - Decizie privind dreptul de vizită prin care se impune o penalitate cu titlu cominatoriu - Executarea penalității cu titlu cominatoriu])
   (2015/C 363/07)
   Limba de procedură: finlandeza

      Instanța de trimitere

   Korkein oikeus

      Părțile din procedura principală

      Reclamant: Christophe Bohez

      Pârâtă: Ingrid Wiertz

      Dispozitivul

               1)

               Articolul 1 din Regulamentul (CE) nr. 44/2001 al Consiliului din 22 decembrie 2000 privind competența judiciară, recunoașterea și executarea hotărârilor în materie civilă și comercială trebuie interpretat în sensul că acest regulament nu se aplică în privința executării într-un stat membru a unei penalități cu titlu cominatoriu dispuse printr-o hotărâre judecătorească pronunțată într-un alt stat membru privind încredințarea și dreptul de vizită în scopul de a asigura respectarea acestui drept de vizită de către titularul dreptului de încredințare.

               2)

               Recuperarea unei penalități cu titlu cominatoriu, dispusă de instanța din statul membru de origine care s-a pronunțat pe fond cu privire la dreptul de vizită în scopul de a asigura eficiența acestui drept, are același regim de executare precum decizia privind dreptul de vizită pe care îl garantează respectiva penalitate și, în acest temei, respectiva penalitate trebuie să fie declarată executorie potrivit normelor definite de Regulamentul (CE) nr. 2201/2003 al Consiliului privind competența, recunoașterea și executarea hotărârilor judecătorești în materie matrimonială și în materia răspunderii părintești, de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 1347/2000.

               3)

               În cadrul Regulamentului nr. 2201/2003, hotărârile judecătorești străine prin care se dispune plata unei penalități cu titlu cominatoriu sunt executorii în statul membru solicitat numai dacă suma ce urmează să fie plătită a fost stabilită în mod definitiv de instanțele din statul membru de origine.

      (1)  JO C 71, 8.3.2014.


title: Cauza T-105/14: Hotărârea Tribunalului din 3 decembrie 2015 – TrekStor/OAPI – Scanlab (iDrive) [„Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale iDrive — Marca germană verbală anterioară IDRIVE — Motiv relativ de refuz — Risc de confuzie — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009”]

text:
               25.1.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 27/43

         Hotărârea Tribunalului din 3 decembrie 2015 – TrekStor/OAPI – Scanlab (iDrive)
   (Cauza T-105/14) (1)

   ([„Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale iDrive - Marca germană verbală anterioară IDRIVE - Motiv relativ de refuz - Risc de confuzie - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009”])
   (2016/C 027/51)
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: TrekStor Ltd (Hong-Kong, Hong-Kong, China) (reprezentanți: M. Alber și O. Spieker, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: D. Walicka, agent)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: Scanlab AG (Puchheim, Germania) (reprezentanți: P. Rath, W. Festl-Wietek, avocați)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei întâi de recurs a OAPI din 2 decembrie 2013 (cauza R 2330/2012-1), privind o procedură de opoziție între Scanlab AG și TrekStor Ltd

      Dispozitivul

               1)

               Respinge cererea de suspendare a procedurii depusă de TrekStor Ltd.

               2)

               Respinge acțiunea.

               3)

               Obligă TrekStor la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 112, 14.4.2014.


title: Cauza T-238/13: Ordonanța Tribunalului din 7 iulie 2014 – Delipapier/Comisia ( „Acțiune în anulare — Mediu — Directiva 94/62/CE — Ambalaje și deșeuri de ambalaje — Directiva 2013/2/UE — Role, tuburi și cilindri în jurul cărora este înfășurat un material flexibil — Lipsa afectării directe — Inadmisibilitate” )

text:
               15.9.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 315/57

         Ordonanța Tribunalului din 7 iulie 2014 – Delipapier/Comisia
   (Cauza T-238/13) (1)

   ((„Acțiune în anulare - Mediu - Directiva 94/62/CE - Ambalaje și deșeuri de ambalaje - Directiva 2013/2/UE - Role, tuburi și cilindri în jurul cărora este înfășurat un material flexibil - Lipsa afectării directe - Inadmisibilitate”))
   2014/C 315/96
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: Delipapier (Frouard, Franța) (reprezentanți: J.-M. Leprêtre și N. Chahid-Nouraï, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: A. Alcover San Pedro și J.-F. Brakeland, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare în parte a Directivei 2013/2/UE a Comisiei din 7 februarie 2013 de modificare a anexei I la Directiva 94/62/CE a Parlamentului European și a Consiliului privind ambalajele și deșeurile de ambalaje (JO L 37, p. 10), în măsura în care Comisia înscrie rolele, tuburile și cilindrii în jurul cărora este înfășurat un material flexibil, cu excepția celor destinați a fi părți ale unor echipamente de producție și care nu se utilizează cu scopul de a prezenta un produs ca unitate de vânzare, pe lista exemplelor de produse care ilustrează aplicarea criteriilor care precizează noțiunea „ambalaj”

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea ca inadmisibilă.

               2)

               Constată că nu este necesar să se pronunțe asupra cererii de intervenție formulate de Sphère France SAS și de Schweitzer SAS.

               3)

               Obligă Delipapier la suportarea propriilor cheltuieli de judecată, precum și a celor efectuate de Comisia Europeană.

      (1)  JO C 171, 15.6.2013.


title: Cauza F-26/13: Acțiune introdusă la 27 martie 2013 — ZZ/OAPI

text:
               20.7.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 207/56

         Acțiune introdusă la 27 martie 2013 — ZZ/OAPI
   (Cauza F-26/13)
   2013/C 207/92
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamant: ZZ (reprezentant: H. Tettenborn, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Obiectul și descrierea litigiului

   Anularea raportului de evaluare a reclamantului pentru perioada cuprinsă între 1 octombrie 2010 și 30 septembrie 2011 și solicitarea plății de despăgubiri

      Concluziile reclamantului

               —

               Anularea raportului de evaluare întocmit pentru reclamant cu privire la perioada cuprinsă între 1 octombrie 2010 și 30 septembrie 2011;

               —

               obligarea OAPI la plata către reclamant a unei despăgubiri corespunzătoare, al cărei cuantum — de cel puțin 500 de euro — este lăsat la aprecierea Tribunalului, pentru prejudiciile morale și nemateriale suferite ca urmare a raportului de evaluare atacat;

               —

               obligarea OAPI la plata cheltuielilor de judecată.


title: Cauza T-413/11: Hotărârea Tribunalului din 15 ianuarie 2013 — Welte-Wenu/OAPI — Comisia (EUROPEAN DRIVESHAFT SERVICES) [ „Marcă comunitară — Procedură de declarare a nulității — Marca comunitară figurativă EUROPEAN DRIVESHAFT SERVICES — Motiv absolut de refuz — Imitarea unei embleme a unei organizații internaționale interguvernamentale — Articolul 7 alineatul (1) litera (h) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 — Articolul 6 ter din Convenția de la Paris — Conținutul cererii de declarare a nulității — Admisibilitatea elementelor noi — Articolul 56 alineatul (2) și articolul 76 din Regulamentul nr. 207/2009 — Norma 37 litera (b) punctul (iv) din Regulamentul (CE) nr. 2868/95 — Competența camerei de recurs în cazul unei căi de atac limitate la o parte a deciziei diviziei de anulare” ]

text:
               23.2.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 55/11

         Hotărârea Tribunalului din 15 ianuarie 2013 — Welte-Wenu/OAPI — Comisia (EUROPEAN DRIVESHAFT SERVICES)
   (Cauza T-413/11) (1)

   (Marcă comunitară - Procedură de declarare a nulității - Marca comunitară figurativă EUROPEAN DRIVESHAFT SERVICES - Motiv absolut de refuz - Imitarea unei embleme a unei organizații internaționale interguvernamentale - Articolul 7 alineatul (1) litera (h) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 - Articolul 6 ter din Convenția de la Paris - Conținutul cererii de declarare a nulității - Admisibilitatea elementelor noi - Articolul 56 alineatul (2) și articolul 76 din Regulamentul nr. 207/2009 - Norma 37 litera (b) punctul (iv) din Regulamentul (CE) nr. 2868/95 - Competența camerei de recurs în cazul unei căi de atac limitate la o parte a deciziei diviziei de anulare)
   2013/C 55/17
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Welte-Wenu GmbH (Neu-Ulm, Germania) (reprezentant: T. Kahl, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: G. Schneider, agent)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: Comisia Europeană (reprezentanți: J. Samnadda și F. W. Bulst, agenți)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei întâi de recurs a OAPI din 12 mai 2011 (cauza R 1590/2010-1), privind o procedură de declarare a nulității între Comisia Europeană și Welte-Wenu GmbH

      Dispozitivul

               1.

               Anulează punctul 3 al dispozitivului Deciziei Camerei întâi de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI) din 12 mai 2011 (cauza R 1590/2010-1), privind o procedură de declarare a nulității între Comisia Europeană și Welte-Wenu GmbH, în măsura în care se menționează că Welte-Wenu suportă cheltuielile de judecată efectuate în procedura de declarare a nulității și le include în suma globală de 2 500 de euro pe care Welte-Wenu trebuie să o ramburseze Comisiei Europene.

               2.

               Respinge în rest acțiunea.

               3.

               Welte-Wenu suportă propriile cheltuielile de judecată, precum și cheltuielile de judecată efectuate de OAPI. Comisia suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 298, 8.10.2011.