title: Cauza C-416/11 P: Recurs introdus la 8 august 2011 de Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord împotriva Ordonanței Tribunalului (Camera a șaptea) din 24 mai 2011 în cauza T-115/10, Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord/Comisia Europeană

text:
               8.10.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 298/17

         Recurs introdus la 8 august 2011 de Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord împotriva Ordonanței Tribunalului (Camera a șaptea) din 24 mai 2011 în cauza T-115/10, Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord/Comisia Europeană
   (Cauza C-416/11 P)
   2011/C 298/31
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Recurent: Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord (reprezentanți: S. Ossowski, agent, D. Wyatt QC, și V. Wakefield, Barrister)

      Cealaltă parte în proces: Comisia Europeană

      Concluziile recurentului:

               —

               anularea ordonanței Tribunalului;

               —

               declararea admisibilității acțiunii în anulare formulate de Regatul Unit și retrimiterea cauzei la Tribunal în vederea examinării pe fond a acestei acțiuni;

               —

               obligarea Comisiei la plata către Regatul Unit a cheltuielilor de judecată efectuate în cadrul prezentei acțiuni și a celor efectuate în primă instanță privind excepția de inadmisibilitate, și

               —

               în rest, soluționarea cererii privind cheltuielile de judecată odată cu fondul.

      Motivele și principalele argumente

               1.

               Regatul Unit a formulat recurs împotriva Ordonanței Tribunalului Uniunii Europene (Camera a șaptea) în cauza T-115/10, Regatul Unit/Comisia, prin care Tribunalul a statuat în sensul inadmisibilității acțiunii Regatului Unit având ca obiect anularea includerii sitului spaniol de importanță comunitară ES6120032 (denumit în continuare „Estrecho Oriental”) în Decizia 2010/45/UE (1) a Comisiei.

               2.

               Tribunalul a considerat că includerea sitului ES6120032 în Decizia 2010/45/UE a Comisiei reprezenta un act pur confirmativ al includerii anterioare a sitului menționat în Decizia 2009/95/CE (2). Prin aceasta, Tribunalul a săvârșit o eroare, întrucât înscrierea sitului ES6120032 în Decizia 2010/45/EU a fost adoptată în temeiul unor fapte noi esențiale, și anume că situl ES6120032:

                           (a)

                           se suprapune și urmărește să includă partea cea mai mare a apelor teritoriale britanice din Gibraltar (denumite în continuare „BGTW”) și

                           (b)

                           se suprapune și urmărește să includă întreaga arie a unui sit preexistent de importanță comunitară al Regatului Unit, cu codul UKGIB0002 și denumit „Southern Waters of Gibraltar” (apele sudice ale Gibraltarului).

               3.

               La momentul primei includeri a sitului ES6120032 în Decizia 2009/95/CE, se pare că doar Spania cunoștea efectiv faptul că situl ES6120032 se suprapune cu situl UKGIB0002 și BGTW. Regatul Unit nu a cunoscut cu siguranță acest fapt și nu exista niciun indiciu că acest fapt era cunoscut de Comisie și de Comitetul Habitate (care au adoptat Decizia 2009/95/CE).

               4.

               La momentul celei de a doua includeri a sitului ES6120032 în Decizia 2010/45/UE, Regatul Unit, Comisia și Comitetul Habitate cunoșteau toate acest fapt deosebit de relevant, astfel cum rezultă din dezbaterea care a precedat adoptarea acestui act.

               5.

               Întrucât, la data adoptării Deciziei 2009/95/CE, aspectul suprapunerii nu era efectiv cunoscut, Tribunalul și-a concentrat atenția pe cunoașterea prezumată, cu alte cuvinte problema dacă această suprapunere ar fi putut fi cunoscută la acel moment. Acesta a hotărât că nici Regatul Unit, nici Comisia nu ar fi putut să cunoască acest fapt la momentul respectiv și, prin urmare, (potrivit raționamentului său) Decizia 2010/45/UE era un „act pur confirmativ” al includerii anterioare.

               6.

               Tribunalul a săvârșit erori de drept grave atunci când a examinat cunoașterea prezumată. În special:

                           (a)

                           a fost în eroare în ceea ce privește identitatea părților a căror cunoaștere prezumată era relevantă din punct de vedere juridic (
                                 primul motiv
                               al prezentului recurs). În special, Tribunalul a interpretat greșit jurisprudența și a ignorat principiile de drept atunci când a examinat cunoașterea prezumată a Comisiei. Regatul Unit susține că numai cunoașterea prezumată a Regatului Unit era relevantă. Cu titlu subsidiar, dacă cunoașterea prezumată a unei alte părți decât Regatul Unit este relevantă, aceasta trebuie să fie aceea a autorului deciziei (și anume Comisia și Comitetul Habitate) și nu doar aceea a Comisiei, și

                           (b)

                           a săvârșit o eroare în ceea ce privește criteriul care trebuie aplicat pentru a stabili ceea ce „ar fi putut” fi cunoscut (
                                 al doilea motiv
                               al prezentului recurs). În special, Tribunalul nu s-a întemeiat corect, sau chiar deloc, pe criteriul corespunzător, și anume că o parte trebuie să cunoască numai ceea ce o persoană prudentă ar trebui să cunoască în mod rezonabil. În plus, Tribunalul a săvârșit o eroare vădită de apreciere a faptelor, considerând că a fost respectat criteriul cunoașterii prezumate.

      (1)  Decizia 2010/45/UE a Comisiei din 22 decembrie 2009 de adoptare, în temeiul Directivei 92/43/CEE a Consiliului, a celei de a treia liste actualizate a siturilor de importanță comunitară pentru regiunea biogeografică mediteraneeană [notificată cu numărul C(2009) 10406] (JO 2010, L 30, p. 322).

      (2)  Decizia 2009/95/CE a Comisiei din 12 decembrie 2008 de adoptare, în temeiul Directivei 92/43/CEE a Consiliului, a unei a doua liste actualizate a siturilor de importanță comunitară pentru regiunea biogeografică mediteraneană [notificată cu numărul C(2008) 8049] (JO 2009, L 43, p. 393).


title: Cauza T-65/15: Hotărârea Tribunalului din 13 iulie 2017 – Talanton/Comisia [„Clauză compromisorie — Contractul Pocemon — Al șaptelea program-cadru pentru activități de cercetare, de dezvoltare tehnologică și demonstrative (2007-2013) — Costuri eligibile — Rambursarea sumelor plătite — Exercitarea abuzivă a unor drepturi contractuale — Principiul bunei-credințe — Încredere legitimă — Sarcina probei — Cerere reconvenţională”]

text:
               28.8.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 283/32

         Hotărârea Tribunalului din 13 iulie 2017 – Talanton/Comisia
   (Cauza T-65/15) (1)

   ([„Clauză compromisorie - Contractul Pocemon - Al șaptelea program-cadru pentru activități de cercetare, de dezvoltare tehnologică și demonstrative (2007-2013) - Costuri eligibile - Rambursarea sumelor plătite - Exercitarea abuzivă a unor drepturi contractuale - Principiul bunei-credințe - Încredere legitimă - Sarcina probei - Cerere reconvenţională”])
   (2017/C 283/47)
   Limba de procedură: greaca

      Părțile

      Reclamantă: Talanton AE – Symvouleftiki-Ekpaideftiki Etaireia Dianomon, Parochis Ypiresion Marketing kai Dioikisis Epicheiriseon (Palaio Faliro, Grecia) (reprezentant: K. Damis, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: R. Lyal, agent, asistat de L. Athanassiou și de G. Gerapetritis, avocați)

      Obiectul

   Pe de o parte, cerere întemeiată pe articolul 272 TFUE prin care se urmărește constatarea faptului că cheltuielile pe care reclamanta le-a declarat în cadrul acordului de grant nr. 216088 privind executarea proiectului „Point-of-care monitoring and diagnostics for autoimmune diseases”, încheiat în cadrul celui de Al șaptelea program-cadru pentru activități de cercetare, de dezvoltare tehnologică și demonstrative (2007-2013), erau eligibile și că cererea Comisiei de rambursare a sumei de 273 289,63 euro, în temeiul acordului de grant menționat, constituia o încălcare a obligațiilor contractuale ale acesteia și, pe de altă parte, cerere reconvențională prin care se urmărește obligarea reclamantei la plata sumei de 253 289,63 euro, majorată cu dobânzi și deducerea plăților ulterioare

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă Talanton AE – Symvouleftiki-Ekpaideftiki Etaireia Dianomon, Parochis Ypiresion Marketing kai Dioikisis Epicheiriseon la rambursarea către Comisia Europeană a sumei de 253 289,63 euro, plătite în cadrul acordului de grant nr. 216088 privind executarea proiectului „Point-of-care monitoring and diagnostics for autoimmune diseases”, majorată cu dobânzi de întârziere în cuantum de 3,55 % începând de la 27 ianuarie 2015, din care se deduce suma de 5 000 de euro plătită Comisiei la 4 mai 2015, care este scăzută mai întâi din dobânzile de întârziere și, ulterior, din cuantumul principal.

               3)

               Obligă Talanton AE – Symvouleftiki-Ekpaideftiki Etaireia Dianomon, Parochis Ypiresion Marketing kai Dioikisis Epicheiriseon la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 138, 27.4.2015.


title: Cauza T-449/14: Acțiune introdusă la 17 iunie 2014 – Nexans France și Nexans/Comisia

text:
               25.8.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 282/49

         Acțiune introdusă la 17 iunie 2014 – Nexans France și Nexans/Comisia
   (Cauza T-449/14)
   2014/C 282/63
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamante: Nexans France (Clichy, Franța) și Nexans SA (Paris, Franța) (reprezentanți: M. Powell, Solicitor, G. Forwood, Barrister, și A. Rogers, Solicitor)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamantele solicită Tribunalului:

               —

               anularea Deciziei C(2014) 2139 a Comisiei din 2 aprilie 2014 privind o procedură de aplicare a articolului 101 TFUE și a articolului 53 din Acordul privind SEE în cazul AT.39610 – Cabluri electrice) (denumită în continuare „decizia”);

               —

               anularea în parte a deciziei atacate în măsura în care concluzionează că Nexans France a participat la o încălcare înainte de 22 februarie 2001;

               —

               reducerea amenzilor aplicate reclamantelor cu un cuantum corespunzător unei durate inferioare și unui coeficient de gravitate redus și

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată efectuate de reclamante.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamantele invocă trei motive.

               1.

               Primul motiv întemeiat pe faptul că, prin ridicarea anumitor date în cursul inspecției inopinate efectuate în incintele Nexans France, Comisia a depășit competențele care îi sunt acordate prin Regulamentul nr. 1/2003 și a încălcat dreptul reclamantelor la confidențialitate.

               2.

               Al doilea motiv întemeiat pe faptul că Comisia a săvârșit o eroare în stabilirea duratei încălcării.

               3.

               Al treilea motiv întemeiat pe faptul că Comisia a săvârșit o eroare vădită de apreciere întrucât nu a ținut seama de faptul că încălcarea invocată nu a fost pusă în aplicare și nu a produs efecte asupra clienților, nu a furnizat motive adecvate și a încălcat principiul egalității de tratament.


title: Cauza T-471/12: Ordonanța Tribunalului din 10 iulie 2017 – Meta Group/Comisia

text:
               28.8.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 283/55

         Ordonanța Tribunalului din 10 iulie 2017 – Meta Group/Comisia
   (Cauza T-471/12) (1)

   (2017/C 283/85)
   Limba de procedură: italiana
   Președintele Camerei a șasea a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 9, 12.1.2013.


title: Cauza C-151/14: Acțiune introdusă la 31 martie 2014 – Comisia Europeană/Republica Letonia

text:
               26.5.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 159/19

         Acțiune introdusă la 31 martie 2014 – Comisia Europeană/Republica Letonia
   (Cauza C-151/14)
   2014/C 159/26
   Limba de procedură: letona

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: I. Rubene şi H. Støvlbæk, agenţi)

      Pârâtă: Republica Letonia

      Concluziile reclamantei

               —

               Constatarea faptului că nu se poate considera că atribuțiile notariale, astfel cum sunt reglementate în prezent în sistemul juridic din Letonia, constituie o exercitare a autorității publice a statului membru, în sensul excepției prevăzute la articolul 51 primul paragraf din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, și, în consecință, declararea faptului că, prin impunerea condiţiei privind cetăţenia pentru numirea ca notar, legislația Republicii Letonia instituie o discriminare pe motiv de cetățenie interzisă de articolul 49 din tratat;

               —

               constatarea faptului că, întrucât a supus numirea ca notar condiţiei privind cetăţenia, Republica Letonia nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 49 din tratat;

               —

               obligarea Republicii Letonia la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Comisia susține că condiția privind cetățenia pentru accesul la profesia de notar este discriminatorie și instituie o restricție disproporționată în ceea ce privește libertatea de stabilire. Prin urmare, Republica Letonia nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 49 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene.
   Comisia susține că, prin natura lor, funcțiile atribuite notarului în legislația Republicii Letonia nu sunt legate de exercitarea autorității publice și că, prin urmare, condiția privind cetățenia pentru accesul la profesia de notar un poate fi justificată prin excepția prevăzută la articolul 51 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene.


title: Cauza C-220/13 P: Recurs introdus la 25 aprilie 2013 de Kalliopi Nikolaou împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a doua) din 20 februarie 2013 în cauza T-241/09, Kalliopi Nikolaou/Curtea de Conturi

text:
               29.6.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 189/10

         Recurs introdus la 25 aprilie 2013 de Kalliopi Nikolaou împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a doua) din 20 februarie 2013 în cauza T-241/09, Kalliopi Nikolaou/Curtea de Conturi
   (Cauza C-220/13 P)
   2013/C 189/19
   Limba de procedură: greaca

      Părțile

      Recurentă: Kalliopi Nikolaou (reprezentanți: V Christianos, avocat)

      Cealaltă parte din procedură: Curtea de Conturi

      Concluziile recurentei

               —

               Anularea hotărârii pronunțate de Tribunalul Uniunii Europene la 20 februarie 2013 în cauza T-241/09 și trimiterea cauzei la Tribunal spre rejudecare;

               —

               obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

               1.

               Recurenta susține că hotărârea pronunțată de Tribunal la 20 februarie 2013 conține aprecieri juridice care încalcă în mod vădit normele de drept al Uniunii și le atacă prin declararea unui recurs.

               2.

               În opinia recurentei, hotărârea atacată trebuie anulată întrucât încalcă drepturi și principii fundamentale consacrate de dreptul Uniunii, având în vedere că Tribunalul a interpretat și aplicat în mod eronat dreptul Uniunii Europene și și-a depășit competența.
               Motivele de recurs sunt, mai concret, următoarele:

                           —

                           în primul rând, încălcarea principiului prezumției de nevinovăție;

                           —

                           în al doilea rând, încălcarea principiului cooperării legale cu Tribunalul Districtual din Luxemburg, în temeiul articolului 4 alineatul (3) TUE;

                           —

                           în al treilea rând, depășirea propriei competențe;

                           —

                           în al patrulea rând, interpretarea și aplicarea eronate ale dreptului Uniunii, în ceea ce privește condițiile răspunderii contractuale și Decizia 99/50 a Curții de Conturi.


title: Cauza C-421/05: Hotărârea Curții (camera a treia) din data de 18 ianuarie 2007 (cerere având ca obiect pronunțarea unei hotărâri preliminare formulată de către Rechtbank van koophandel Brussel — City Motors Groep NV/Citröen NV (Concurență — Acord de distribuție de autovehicule — Exceptare pe categorii — Regulamentul (CE) nr. 1400/2002 — Articolul 3 alineatele (4) și (6) — Reziliere de către furnizor — Dreptul de a recurge la un expert sau la un arbitru ori de a sesiza o instanță națională — Clauză expresă de reziliere — Compatibilitate cu exceptarea pe categorii — Valabilitatea cauzelor de reziliere — Control efectiv)

text:
               10.3.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 56/10

         Hotărârea Curții (camera a treia) din data de 18 ianuarie 2007 (cerere având ca obiect pronunțarea unei hotărâri preliminare formulată de către Rechtbank van koophandel Brussel — City Motors Groep NV/Citröen NV
   (Cauza C-421/05) (1)

   (Concurență - Acord de distribuție de autovehicule - Exceptare pe categorii - Regulamentul (CE) nr. 1400/2002 - Articolul 3 alineatele (4) și (6) - Reziliere de către furnizor - Dreptul de a recurge la un expert sau la un arbitru ori de a sesiza o instanță națională - Clauză expresă de reziliere - Compatibilitate cu exceptarea pe categorii - Valabilitatea cauzelor de reziliere - Control efectiv)
   (2007/C 56/17)
   Limba de procedură: olandeză
   Instanța de trimitere
   Rechtbank van koophandel Brussel
   Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: City Motors Groep NV

      Pârâtă: Citröen NV
   Obiectul
   Cerere având ca obiect pronunțarea unei hotărâri preliminare — Rechtbank van koophandel Brussel — Interpretarea articolului 3 alineatul (6) din Regulamentul (CE) nr. 1400/2002 al Comisiei din 31 iulie 2002 privind aplicarea articolului 81 alineatul (3) din tratat categoriilor de acorduri verticale și practici concertate în sectorul autovehiculelor (JO L 203, p. 30) — Interzicerea introducerii unei clauze rezolutorii exprese într-un contract de concesiune de autovehicule care poate beneficia de exceptare
   Dispozitivul
   Articolul 3 alineatul (6) din Regulamentul (CE) nr. 1400/2002 al Comisiei din 31 iulie 2002 privind aplicarea articolului 81 alineatul (3) din tratat categoriilor de acorduri verticale și practici concertate în sectorul autovehiculelor trebuie interpretat în sensul în care simplul fapt că un acord care intră în sfera de aplicare a acestui regulament prevede o clauză expresă de reziliere ca aceea care face obiectul cererii principale, în temeiul căreia un asemenea acord poate fi reziliat de către furnizor de plin drept și fără notificare prealabilă în cazul încălcării, de către distribuitor, a uneia dintre obligațiile contractuale prevăzute în clauza respectivă, nu are ca efect neaplicarea la acest acord a exceptării pe categorii prevăzute la articolul 2 alineatul (1) din regulamentul menționat.

      (1)  JO C 36, 11.2.2006.


title: Cauza C-311/14 P: Recurs introdus la 1 iulie 2014 de Longevity Health Products, Inc. împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a noua) din 28 aprilie 2014 în cauza T-473/11, Longevity Health Products, Inc./Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

text:
               2.3.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 73/9

      Recurs introdus la 1 iulie 2014 de Longevity Health Products, Inc. împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a noua) din 28 aprilie 2014 în cauza T-473/11, Longevity Health Products, Inc./Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)
      (Cauza C-311/14 P)
      (2015/C 073/12)
      Limba de procedură: germana

         Părțile

         Recurentă: Longevity Health Products, Inc. (reprezentant: J. Korab, avocat)

         Celelalte părți din procedură: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale), Weleda Trademark AG
      Curtea de Justiție a Uniunii Europene (Camera a noua) a respins recursul prin Ordonanța din 20 ianuarie 2015 și a decis ca recurenta să suporte propriile cheltuieli de judecată.


title: Cauza T-164/12 R: Ordonanța președintelui Tribunalului din 29 noiembrie 2012 — Alstom/Comisia ( „Măsuri provizorii — Concurență — Decizie a Comisiei de a transmite documente unei instanțe naționale — Confidențialitate — Dreptul la o protecție jurisdicțională efectivă — Cerere de măsuri provizorii — Fumus boni iuris — Urgență — Evaluare comparativă a intereselor” )

text:
               26.1.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 26/49

         Ordonanța președintelui Tribunalului din 29 noiembrie 2012 — Alstom/Comisia
   (Cauza T-164/12 R)
   (Măsuri provizorii - Concurență - Decizie a Comisiei de a transmite documente unei instanțe naționale - Confidențialitate - Dreptul la o protecție jurisdicțională efectivă - Cerere de măsuri provizorii - Fumus boni iuris - Urgență - Evaluare comparativă a intereselor)
   2013/C 26/99
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Alstom (Levallois-Perret, Franța) (reprezentanți: J. Derenne, avocat, N. Heaton, P. Chaplin și M. Farley, solicitors)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: A. Antoniadis, N. Khan și P. Van Nuffel, agenți)

      Intervenientă în susținerea pârâtei: National Grid Electricity Transmission plc (Londra, Regatul Unit) (reprezentanți: A. Magnus, C. Bryant și E. Coulson, solicitors, J. Turner și D. Beard, QC)

      Obiectul

   Cerere de suspendare a executării Deciziei Comisiei din 26 ianuarie 2012 cuprinsă în scrisorile D/2012/006840 și D/2012/006863 ale directorului general al Direcției Generale Concurență a Comisiei, privind transmiterea anumitor documente către High Court of Justice (England & Wales) [Înalta Curte de Justiție (Anglia și Țara Galilor)] în vederea utilizării acestora ca probe în cadrul unei acțiuni formulate împotriva reclamantei, și o cerere prin care se urmărește dispunerea tratamentului confidențial în cadrul unei proceduri a măsurilor provizorii al secretelor profesionale care sunt cuprinse în răspunsul reclamantei din 30 iunie 2006 cu privire la comunicarea privind obiecțiunile în cauza COMP/F/38.899 — Instalații de comutație cu izolație în gaz

      Dispozitivul

               1.

               Suspendă executarea Deciziei Comisiei din 26 ianuarie 2012 în măsura în care privește transmiterea către High Court of Justice (England & Wales) a versiunii confidențiale a răspunsului formulat de Alstom din 30 iunie 2006 cu privire la comunicarea privind obiecțiunile în cauza COMP/F/38.899 — Instalații de comutație cu izolație în gaz.

               2.

               Respinge în rest cererea de măsuri provizorii.

               3.

               Cererea privind cheltuielile de judecată se soluționează odată cu fondul.


title: Cauza T-488/07: Hotărârea Tribunalului din 15 aprilie 2010 — Cabel Hall Citrus/OAPI — Casur (EGLÉFRUIT) [ „Marcă comunitară — Procedură de declarare a nulității — Marcă comunitară verbală EGLÉFRUIT — Marcă comunitară verbală anterioară UGLI și marcă națională figurativă anterioară UGLI Fruit — but the affliction is only skin deep — Motiv relativ de refuz — Lipsa riscului de confuzie — Articolul 8 alineatul (1) litera (a) și articolul 52 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 (devenite articolul 8 alineatul (1) litera (b) și articolul 53 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009)” ]

text:
               5.6.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 148/26

         Hotărârea Tribunalului din 15 aprilie 2010 — Cabel Hall Citrus/OAPI — Casur (EGLÉFRUIT)
   (Cauza T-488/07) (1)

   („Marcă comunitară - Procedură de declarare a nulității - Marcă comunitară verbală EGLÉFRUIT - Marcă comunitară verbală anterioară UGLI și marcă națională figurativă anterioară UGLI Fruit - but the affliction is only skin deep - Motiv relativ de refuz - Lipsa riscului de confuzie - Articolul 8 alineatul (1) litera (a) și articolul 52 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 (devenite articolul 8 alineatul (1) litera (b) și articolul 53 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009)”)
   2010/C 148/46
   Limba de procedură: l’anglais

      Părțile

      Reclamantă: Cabel Hall Citrus Ltd (George Town, Grand Cayman, Insulele Cayman) (reprezentant: C. Rogers, barrister)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: D. Botis, agent)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: Casur S. Coop. Andaluza (Viator, Spania)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei întâi de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 19 septembrie 2007 (cauza R 293/2007-1), privind o procedură de declarare a nulității între Cabel Hall Citrus Ltd și Casur S. Coop. Andaluza

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Obligă Cabel Hall Citrus Ltd la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 64, 8.03.2008.


title: Cauza T-577/10: Acțiune introdusă la 14 decembrie 2010 — Trenzas y Cables de Acero/Comisia

text:
               19.2.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 55/29

         Acțiune introdusă la 14 decembrie 2010 — Trenzas y Cables de Acero/Comisia
   (Cauza T-577/10)
   2011/C 55/52
   Limba de procedură: spaniola

      Părțile

      Reclamantă: Trenzas y Cables de Acero PSC, SL (Santander, Spania) (reprezentanți: F. González Díaz și A. Tresandi Blanco, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile reclamantei

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea, în temeiul articolului 263 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, a deciziei C(2010) 6676 final a Comisiei Europene din 30 septembrie 2010 de modificare a Deciziei [C(2010) 4387 în cazul COMP/38344 — Oțel pentru precomprimare];

               —

               în subsidiar, anularea, în temeiul articolului 263 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, a articolului 2 din Decizia C(2010) 6676 final a Comisiei Europene, din 30 septembrie 2010, de modificare a Deciziei din 30 iunie 2010 [C(2010) 4387 în cazul COMP/38344 — Oțel pentru precomprimare], în măsura în care acesta presupune o încălcare a principiului nediscriminării prin faptul că nu i-a prelungit reclamantei termenul suplimentar prevăzut pentru plat amenzii și este afectată de nemotivare, și

               —

               în orice caz, obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Motivele și principalele argumente sunt cele invocate în cauza Moreda-Riviere Trefilerías/Comisia (T-575/10).


title: Cauza C-526/06: Cerere având ca obiect pronunțarea unei hotărâri preliminare, depusă de către Hoge Raad der Nederlanden (Țările de Jos) la data de 27 decembrie 2006 — Staatssecretaris van Financiën/Road Air Logistics Customs BV

text:
               24.2.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 42/18

         Cerere având ca obiect pronunțarea unei hotărâri preliminare, depusă de către Hoge Raad der Nederlanden (Țările de Jos) la data de 27 decembrie 2006 — Staatssecretaris van Financiën/Road Air Logistics Customs BV
   (Cauza C-526/06)
   (2007/C 42/30)
   Limba de procedură: olandeza
   Instanța de trimitere
   Hoge Raad der Nederlanden (Țările de Jos)
   Părțile din acțiunea principală

      Reclamant: Staatssecretaris van Financiën

      Pârâtă: Road Air Logistics Customs BV
   Întrebarea preliminară
   Noțiunea „nelegal datorat“, prevăzută în articolul 236 din Codul vamal (1), trebuie să fie interpretată în sensul că aceasta să cuprindă și cazul în care locul în care a luat naștere datoria vamală nu a fost stabilit în conformitate cu dispozițiile corespunzătoare din Regulamentul de aplicare a codului vamal (2)?

      (1)  Regulamentul (CEE) nr. 2913/92 al Consiliului din 12 octombrie 1992 pentru stabilirea codului vamal comunitar (JO L 302, p. 1).

      (2)  Regulamentul (CEE) nr. 2454/93 al Comisiei din 2 iulie 1993 privind unele dispoziţii de aplicare a Regulamentului (CEE) nr. 2913/92 al Consiliului pentru stabilirea codului vamal comunitar (JO L 253, p. 1).


20150731032616902015/C 270/264042010TC27020150817RO01ROINFO_JUDICIAL20150630222211Cauza T-404/10 RENV: Hotărârea Tribunalului din 30 iunie 2015 – National Lottery Commission/OAPI – Mediatek Italia şi De Gregorio (Reprezentarea unei mâini) [„Marcă comunitară – Procedură de declarare a nulității – Marcă comunitară figurativă reprezentând o mână – Articolul 53 alineatul (2) litera (c) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 – Existența unui drept de autor anterior protejat de dreptul național – Sarcina probei – Aplicarea dreptului național de către OAPI”]
 ---documentbreak--- C2702015RO2210120150630RO0026221221Hotărârea Tribunalului din 30 iunie 2015 – National Lottery Commission/OAPI – Mediatek Italia şi De Gregorio (Reprezentarea unei mâini)
   (Cauza T-404/10 RENV) (
         1
      )
   „[„Marcă comunitară — Procedură de declarare a nulității — Marcă comunitară figurativă reprezentând o mână — Articolul 53 alineatul (2) litera (c) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 — Existența unui drept de autor anterior protejat de dreptul național — Sarcina probei — Aplicarea dreptului național de către OAPI”]”2015/C 270/26Limba de procedură: engleza
      Părţile

      Reclamantă: Gambling Commission, fostă National Lottery Commission (Birmingham, Regatul Unit) (reprezentanţi: R. Cardas, avocat şi B. Brandreth, barrister)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieţei Interne (mărci, desene şi modele industriale) (reprezentant: J. Crespo Carrillo, agent)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: Mediatek Italia Srl (Napoli, Italia) şi Giuseppe De Gregorio (Napoli)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei întâi de recurs a OAPI din 9 iunie 2010 (cauza R 1028/2009-1), privind o procedură de declarare a nulității între, pe de o parte, Mediatek Italia Srl și domnul Giuseppe de Gregorio și, pe de altă parte, National Lottery Commission

      Dispozitivul

            1)

            Anulează Decizia Camerei întâi de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene şi modele industriale) (OAPI) din 9 iunie 2010 (cauza R 1028/2009-1).

            2)

            Obligă OAPI la plata cheltuielilor de judecată.

      (
         1
      )	JO C 328, 4.12.2010.


title: Cauze conexate C-328/10 – C-333/10: Ordonanța președintelui Curții din 14 februarie 2012 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia — Sezione Terza — Italia) — Enipower SpA (C-328/10), ENI SpA (C-329/10), Edison Trading SpA (C-330/10), E.On Produzione SpA (C-331/10), Edipower SpA (C-332/10), E.On Energy Trading SpA (C-333/10)/Autorità per l'energia elettrica e il gás (C-328/10-C-333/10), Cassa Conguaglio per il Settore Elettrico (C-329/10) cu participarea: Terna Rete Elettrica Nazionale SpA (C-328/10, C-329/10, C-331/10 și C-332/10), Ministero dello Sviluppo Economico (C-328/10 și C-329/10), Gestore dei Servizi Elettrici SpA (C-331/10)

text:
               28.4.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 126/10

         Ordonanța președintelui Curții din 14 februarie 2012 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia — Sezione Terza — Italia) — Enipower SpA (C-328/10), ENI SpA (C-329/10), Edison Trading SpA (C-330/10), E.On Produzione SpA (C-331/10), Edipower SpA (C-332/10), E.On Energy Trading SpA (C-333/10)/Autorità per l'energia elettrica e il gás (C-328/10-C-333/10), Cassa Conguaglio per il Settore Elettrico (C-329/10) cu participarea: Terna Rete Elettrica Nazionale SpA (C-328/10, C-329/10, C-331/10 și C-332/10), Ministero dello Sviluppo Economico (C-328/10 și C-329/10), Gestore dei Servizi Elettrici SpA (C-331/10)
   (Cauze conexate C-328/10 – C-333/10) (1)

   2012/C 126/20
   Limba de procedură: italiana
   Președintele Curții a dispus radierea cauzelor.

      (1)  JO C 346, 18.12.2010.


title: Cauza C-354/06: Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 27 septembrie 2007 — Comisia Comunităților Europene/Marele Ducat al Luxemburgului (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Protecția mediului — Accesul la justiție)

text:
               8.12.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 297/15

         Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 27 septembrie 2007 — Comisia Comunităților Europene/Marele Ducat al Luxemburgului
   (Cauza C-354/06) (1)

   (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru - Protecția mediului - Accesul la justiție)
   (2007/C 297/22)
   Limba de procedură: franceza
   Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: J. Hottiaux și F. Simonetti, agenți)

      Pârât: Marele Ducat al Luxemburgului (reprezentant: C. Schiltz, agent)
   Obiectul
   Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Neadoptarea, în termenul prevăzut, a tuturor actelor necesare pentru a se conforma Directivei 2003/35/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 26 mai 2003 de instituire a participării publicului la elaborarea anumitor planuri și programe privind mediul și de modificare a Directivelor 85/337/CEE și 96/61/CE ale Consiliului în ceea ce privește participarea publicului și accesul la justiție (JO L 156, p. 17)
   Dispozitivul

               1)

               Prin neadoptarea, în termenul prevăzut, a tuturor actelor cu putere de lege și a actelor administrative necesare pentru a se conforma Directivei 2003/35/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 26 mai 2003 de instituire a participării publicului la elaborarea anumitor planuri și programe privind mediul și de modificare a Directivelor 85/337/CEE și 96/61/CE ale Consiliului în ceea ce privește participarea publicului și accesul la justiție, Marele Ducat al Luxemburgului nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul acestei directive.

               2)

               Obligă Marele Ducat al Luxemburgului la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 249, 14.10.2006.


title: Cauza T-315/09: Acțiune introdusă la 10 august 2009 — Hoelzer/OAPI (SAFELOAD)

text:
               7.11.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 267/66

         Acțiune introdusă la 10 august 2009 — Hoelzer/OAPI (SAFELOAD)
   (Cauza T-315/09)
   2009/C 267/119
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamant: Oliver Hoelzer (Remscheid, Germania) (reprezentanți: G. Rother și J. Vogtmeier, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Concluziile reclamantului

               —

               Anularea Deciziei Camerei a patra de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 3 iunie 2009 (R 1157/2008-4);

               —

               obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată, inclusiv a celor efectuate în cadrul procedurii de recurs.

      Motivele și principalele argumente

      Marca comunitară vizată: marca figurativă „SAFELOAD” pentru bunuri din clasele 6 și 12 (cererea nr. 6 330 831).

      Decizia examinatorului: respinge cererea de înregistrare.

      Decizia camerei de recurs: respinge recursul.

      Motivele invocate: încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 (1) întrucât elementul verbal al mărcii a cărei înregistrare se solicită nu descrie caracteristicile bunurilor care fac obiectul cererii.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 207/2009 al Consiliului din 26 februarie 2009 privind marca comunitară (JO L 78, p. 1).


title: Cauza C-180/16 P: Hotărârea Curții (Camera a șaptea) din 6 iulie 2017 – Toshiba Corporation/Comisia Europeană (Recurs — Concurență — Înțelegeri — Piața proiectelor referitoare la instalații de comutație cu izolație în gaz — Decizie adoptată de Comisia Europeană în urma anulării în parte a deciziei inițiale de către Tribunalul Uniunii Europene — Modificarea amenzilor — Dreptul la apărare — Lipsa adoptării unei noi comunicări privind obiecțiunile — Egalitate de tratament — Întreprindere comună — Calculul cuantumului de plecare — Gradul de contribuție la încălcare — Autoritate de lucru judecat)

text:
               28.8.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 283/6

         Hotărârea Curții (Camera a șaptea) din 6 iulie 2017 – Toshiba Corporation/Comisia Europeană
   (Cauza C-180/16 P) (1)

   ((Recurs - Concurență - Înțelegeri - Piața proiectelor referitoare la instalații de comutație cu izolație în gaz - Decizie adoptată de Comisia Europeană în urma anulării în parte a deciziei inițiale de către Tribunalul Uniunii Europene - Modificarea amenzilor - Dreptul la apărare - Lipsa adoptării unei noi comunicări privind obiecțiunile - Egalitate de tratament - Întreprindere comună - Calculul cuantumului de plecare - Gradul de contribuție la încălcare - Autoritate de lucru judecat))
   (2017/C 283/08)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Recurentă: Toshiba Corporation (reprezentanți: J. F. MacLennan, Solicitor, S. Sakellariou, dikigoros, A. Schulz, Rechtsanwalt și J. Jourdan, avocat)

      Cealaltă parte din procedură: Comisia Europeană (reprezentant: N. Khan, agent)

      Dispozitivul

               1)

               Respinge recursul.

               2)

               Obligă Toshiba Corp. la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 175, 17.5.2016.


title: Cauza C-584/11 P: Ordonanța Curții (Camera a cincea) din 7 mai 2013 — Dow AgroSciences Ltd, Dow AgroSciences LLC, Dow AgroSciences SAS, Dow AgroSciences Export SAS, Dow Agrosciences BV, Dow AgroSciences Hungary kft, Dow AgroSciences Italia Srl, Dow AgroSciences Polska sp. z o.o., Dow AgroSciences Iberica, SA, Dow AgroSciences s.r.o, Dow AgroSciences Danmark A/S, Dow AgroSciences GmbH/Comisia Europeană (Recurs — Produse de protecție a plantelor — Substanța activă trifluralin — Neînscriere în anexa I la Directiva 91/414/CEE — Decizia 1999/468/CE — Articolul 5)

text:
               3.8.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 225/42

         Ordonanța Curții (Camera a cincea) din 7 mai 2013 — Dow AgroSciences Ltd, Dow AgroSciences LLC, Dow AgroSciences SAS, Dow AgroSciences Export SAS, Dow Agrosciences BV, Dow AgroSciences Hungary kft, Dow AgroSciences Italia Srl, Dow AgroSciences Polska sp. z o.o., Dow AgroSciences Iberica, SA, Dow AgroSciences s.r.o, Dow AgroSciences Danmark A/S, Dow AgroSciences GmbH/Comisia Europeană
   (Cauza C-584/11 P) (1)

   (Recurs - Produse de protecție a plantelor - Substanța activă trifluralin - Neînscriere în anexa I la Directiva 91/414/CEE - Decizia 1999/468/CE - Articolul 5)
   2013/C 225/72
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Recurente: Dow AgroSciences Ltd, Dow AgroSciences LLC, Dow AgroSciences SAS, Dow AgroSciences Export SAS, Dow Agrosciences BV, Dow AgroSciences Hungary kft, Dow AgroSciences Italia Srl, Dow AgroSciences Polska sp. z o.o., Dow AgroSciences Iberica, SA, Dow AgroSciences s.r.o, Dow AgroSciences Danmark A/S, Dow AgroSciences GmbH (reprezentanți: K. Van Maldegem și C. Mereu, avocați)

      Cealaltă parte din procedură: Comisia Europeană (reprezentanți: G. von Rintelen și P. Ondrůšek, agenți, asistați de J. Stuyck, advocaat)

      Obiectul

   Recurs formulat împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a treia) pronunțate la 9 septembrie 2011 în cauza Dow AgroSciences și alții/Comisia (T-475/07), prin care s-a respins acțiunea având ca obiect anularea Deciziei 2007/629/CE a Comisiei din 20 septembrie 2007 privind neincluderea trifluralinului în anexa I la Directiva 91/414/CEE a Consiliului și retragerea autorizațiilor pentru produsele de protecție a plantelor care conțin această substanță [notificată cu numărul C(2007) 4282] (JO L 255, p. 42)

      Dispozitivul

               1.

               Respinge recursul.

               2.

               Obligă Dow AgroSciences Ltd, Dow AgroSciences LLC, Dow AgroSciences SAS, Dow AgroSciences Export SAS, Dow Agrosciences BV, Dow AgroSciences Hungary kft, Dow AgroSciences Italia Srl, Dow AgroSciences Polska sp. z o.o., Dow AgroSciences Iberica, SA, Dow AgroSciences s.r.o, Dow AgroSciences Danmark A/S și Dow AgroSciences GmbH la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 25, 28.1.2012.


title: Cauza F-85/07: Ordonanța Tribunalului Funcției Publice (Camera întâi) din 25 februarie 2008 — Anselmo/Consiliul Uniunii Europene (Funcție publică — Funcționari — Recrutare — Numire — Încadrare în grad — Candidați care au reușit la un concurs intern — Fapt nou — Inexistență — Inadmisibilitate vădită)

text:
               12.4.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 92/48

         Ordonanța Tribunalului Funcției Publice (Camera întâi) din 25 februarie 2008 — Anselmo/Consiliul Uniunii Europene
   (Cauza F-85/07) (1)

   (Funcție publică - Funcționari - Recrutare - Numire - Încadrare în grad - Candidați care au reușit la un concurs intern - Fapt nou - Inexistență - Inadmisibilitate vădită)
   (2008/C 92/96)
   Limba de procedură: franceza
   Părțile

      Reclamanți: Ana Anselmo (Bruxelles, Belgia) și alții (reprezentant: S. A. Pappas, avocat)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene
   Obiectul
   Anularea deciziilor AIPN prin care se resping reclamațiile introduse de reclamanți, care au reușit la concursul intern B/277, din cauza unei discriminări care îi are ca obiect pe aceștia, în raport cu funcționarii care beneficiază de procedura de atestare
   Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea ca vădit inadmisibilă.

               2)

               Fiecare parte suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 269, 10.11.2007, p. 71.


title: Cauza T-131/09: Acțiune introdusă la 2 aprilie 2009 — Farmeco/OAPI– Allergan (BOTUMAX)

text:
               6.6.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 129/18

         Acțiune introdusă la 2 aprilie 2009 — Farmeco/OAPI– Allergan (BOTUMAX)
   (Cauza T-131/09)
   2009/C 129/32
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Farmeco SA Dermocosmetics, cu denumirea comercială „Farmeco SA” (Atena, Grecia) (reprezentant: N. Lyberis, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Allergan, Inc. (Irvine, Statele Unite)

      Concluziile reclamantei

               —

               Anularea Deciziei Camerei a patra de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 2 februarie 2009 în cauza R 60/2008-4 în măsura în care cererea de înregistrare a mărcii comunitare avute în vedere a fost respinsă pentru toate produsele din clasele 3 și 5 și pentru anumite produse din clasa 16;

               —

               respingerea recursului formulat de cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs împotriva Deciziei din 26 octombrie 2007 a diviziei de opoziție și admiterea înregistrării mărcii comunitare avute în vedere pentru toate produsele solicitate; și

               —

               obligarea OAPI și a celeilalte părți în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs la plata cheltuielilor de judecată, inclusiv a celor rezultate din procedura de opoziție și din procedura de recurs.

      Motivele și principalele argumente

      Solicitantul mărcii comunitare: reclamanta

      Marca comunitară vizată: marca verbală „BOTUMAX” pentru produse din clasele 3, 5 și 16 — cererea de înregistrare nr. 3 218 237

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în sprijinul opoziției: cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

      Marca sau semnul invocat în sprijinul opoziției: mai multe înregistrări ale mărcii verbale sau ale semnului „BOTOX”, în calitate de marcă comunitară și națională, pentru produse și servicii din clasele 5, 16 și, respectiv, 42

      Decizia diviziei de opoziție: respinge opoziția

      Decizia camerei de recurs: anulează decizia atacată și respinge în parte cererea de înregistrare a mărcii comunitare avute în vedere

      Motivele invocate: încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 40/94 al Consiliului întrucât camera de recurs a apreciat în mod eronat că există un risc de confuzie între mărcile respective cu privire la produse identice sau foarte asemănătoare, în pofida diferențelor existente între percepția vizuală și fonetică a celor două semne; încălcarea articolului 8 alineatul (5) din Regulamentul nr. 40/94 al Consiliului întrucât camera de recurs a considerat în mod eronat că sunt îndeplinite condițiile de aplicare ale articolului menționat.


title: Hotărârea Curții din 23 septembrie 2015 în cauza E-23/14 – Kimek Offshore AS/Autoritatea AELS de Supraveghere (Acțiune în anulare – Ajutoare de stat – Nedeschiderea procedurii oficiale de investigare – Admisibilitate – Interes legal – Statut de parte interesată – Temeri sau dificultăți grave – Măsuri generale – Schemă de ajutoare)

text:
               17.11.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 422/6

         HOTĂRÂREA CURȚII
   din 23 septembrie 2015
   în cauza E-23/14
   Kimek Offshore AS/Autoritatea AELS de Supraveghere
   (Acțiune în anulare – Ajutoare de stat – Nedeschiderea procedurii oficiale de investigare – Admisibilitate – Interes legal – Statut de parte interesată – Temeri sau dificultăți grave – Măsuri generale – Schemă de ajutoare)
   (2016/C 422/05)
   În cauza E-23/14, Kimek Offshore AS/Autoritatea AELS de Supraveghere – CERERE de anulare a Deciziei nr. 225/14/COL a Autorității AELS de supraveghere din 18 iunie 2014 privind compatibilitatea dintre sistemul de contribuții la sistemul de securitate socială diferențiate regional și Acordul privind Spațiul Economic European, Curtea, compusă din Carl Baudenbacher, președinte, Per Christiansen și Páll Hreinsson (judecător-raportor), judecători, a pronunțat, la 23 septembrie 2015, hotărârea al cărei dispozitiv prevede următoarele:
   Prin prezenta, Curtea:

               1.

               anulează Decizia nr. 225/14/COL a Autorității AELS de supraveghere din 18 iunie 2014 privind compatibilitatea dintre sistemul de contribuții la sistemul de securitate socială diferențiate regional și Acordul privind Spațiul Economic European, întrucât a închis investigația preliminară în ceea ce privește secțiunea 1 articolul 4 din Decizia nr. 1482 a Parlamentului Norvegiei din 5 decembrie 2013 privind stabilirea ratelor de impozitare etc. în temeiul legii naționale privind asigurările din 2014;

               2.

               dispune ca Autoritatea AELS de Supraveghere să își plătească propriile cheltuieli de judecată și pe cele ale reclamantului.


title: Cauza C-336/12: Hotărârea Curții (Camera a zecea) din 10 octombrie 2013 (cerere de decizie preliminară formulată de Østre Landsret — Danemarca) — Ministeriet for Forskning, Innovation og Videregående Uddannelser/Manova A/S (Trimitere preliminară — Achiziții publice — Directiva 2004/18/CE — Principiul egalității de tratament — Procedură restrânsă — Anunț de participare — Cerere de includere în dosarul de candidatură a celui mai recent bilanț publicat — Inexistența acestui bilanț în dosarul anumitor candidați — Posibilitatea autorității contractante de a solicita acestor candidați să îi comunice bilanțul respectiv după expirarea termenului stabilit pentru depunerea dosarelor de candidatură)

text:
               23.11.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 344/34

         Hotărârea Curții (Camera a zecea) din 10 octombrie 2013 (cerere de decizie preliminară formulată de Østre Landsret — Danemarca) — Ministeriet for Forskning, Innovation og Videregående Uddannelser/Manova A/S
   (Cauza C-336/12) (1)

   (Trimitere preliminară - Achiziții publice - Directiva 2004/18/CE - Principiul egalității de tratament - Procedură restrânsă - Anunț de participare - Cerere de includere în dosarul de candidatură a celui mai recent bilanț publicat - Inexistența acestui bilanț în dosarul anumitor candidați - Posibilitatea autorității contractante de a solicita acestor candidați să îi comunice bilanțul respectiv după expirarea termenului stabilit pentru depunerea dosarelor de candidatură)
   2013/C 344/59
   Limba de procedură: daneza

      Instanța de trimitere

   Østre Landsret

      Părțile din procedura principală

      Reclamant: Ministeriet for Forskning, Innovation og Videregående Uddannelser

      Pârâtă: Manova A/S

      Obiectul

   Cerere de decizie preliminară — Østre Landsret — Interpretarea anexei II B la Directiva 2004/18/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 31 martie 2004 privind coordonarea procedurilor de atribuire a contractelor de achiziții publice de lucrări, de bunuri și de servicii (JO L 134, p. 114, Ediție specială, 06/vol. 8, p. 116) — Principiul egalității de tratament — Autoritate contractantă care a stabilit drept condiție pentru precalificare depunerea de către candidat a celui mai recent bilanț — Cerere a autorității contractante adresată unor candidați care nu au anexat la cererea lor de precalificare cel mai recent bilanț să îi furnizeze bilanțurile care lipsesc în pofida expirării termenului pentru depunerea cererii de precalificare

      Dispozitivul

   Principiul egalității de tratament trebuie interpretat în sensul că nu se opune ca o autoritate contractantă să solicite unui candidat, după expirarea termenului acordat pentru depunerea candidaturilor la un contract de achiziții publice, comunicarea unor documente care descriu situația acestui candidat, precum bilanțul publicat, a căror existență înainte de expirarea termenului stabilit pentru depunerea candidaturii poate fi verificată în mod obiectiv, în măsura în care documentele contractului respectiv nu au impus în mod explicit comunicarea lor sub sancțiunea excluderii candidaturii. O astfel de solicitare nu trebuie să favorizeze sau să defavorizeze nejustificat candidatul sau candidații cărora le a fost adresată.

      (1)  JO C 287, 22.9.2012.


title: Cauza T-639/15: Acțiune introdusă la 13 noiembrie 2015 – Psara/Parlamentul

text:
               8.2.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 48/53

         Acțiune introdusă la 13 noiembrie 2015 – Psara/Parlamentul
   (Cauza T-639/15)
   (2016/C 048/61)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Maria Psara (Atena, Grecia) (reprezentant: N. Pirc Musar, avocat)

      Pârât: Parlamentul European

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea Deciziei A(2015)8602 C a Parlamentului European din 16 septembrie 2015 prin care s-a respins cererea de confirmare formulată de reclamantă pentru accesul la anumite documente referitoare la informații cu privire la cheltuielile de deplasare ale unor membri ai Parlamentului European, la indemnizațiile de ședere, la cele pentru cheltuieli generale și la cheltuielile cu angajarea colaboratorilor;

               —

               obligarea Parlamentului European la plata cheltuielilor de judecată efectuate de reclamantă, în temeiul articolelor 134 și 140 din Regulamentul de procedură al Tribunalului, inclusiv cele efectuate de eventualii intervenienți.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă cinci motive.

               1.

               Primul motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 4 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 1049/2001 (1) coroborat cu articolul 8 litera (b) din Regulamentul nr. 45/2001 (2), întrucât datele cu caracter personal solicitate nu sunt protejate potrivit legislației Uniunii.

               2.

               Al doilea motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 4 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 1049/2001 coroborat cu articolul 8 litera (b) din Regulamentul nr. 45/2001, întrucât accesul la informațiile solicitate a fost refuzat în pofida îndeplinirii condițiilor necesare pentru divulgare.

               3.

               Al treilea motiv, întemeiat pe încălcarea obligației generale, potrivit articolelor 2 și 4 din Regulamentul nr. 1049/2001 coroborate cu articolul 6 alineatul (3) din Regulamentul nr. 1049/2001, de efectuare a unei examinări pentru fiecare document în parte.

               4.

               Al patrulea motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 4 alineatul (6) din Regulamentul nr. 1049/2001, întrucât refuzul de acordare a unui acces parțial la documentele solicitate nu a fost justificat.

               5.

               Al cincilea motiv, întemeiat pe încălcarea obligației de motivare, astfel cum impun articolul 7 alineatul (1) și articolul 8 alineatul (1) din Regulamentul nr. 1049/2001, întrucât Parlamentul nu a analizat toate argumentele reclamantei.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 al Parlamentului European și al Consiliului din 30 mai 2001 privind accesul public la documentele Parlamentului European, ale Consiliului și ale Comisiei (JO L 145, p. 43, Ediție specială, 01/vol. 3, p. 76).

      (2)  Regulamentul (CE) nr. 45/2001 al Parlamentului European și al Consiliului din 18 decembrie 2000 privind protecția persoanelor fizice cu privire la prelucrarea datelor cu caracter personal de către instituțiile și organele comunitare și privind libera circulație a acestor date (JO L 8, p. 1, Ediție specială, 13/vol. 30, p. 142).


title: Cauza C-503/14: Acțiune introdusă la 11 noiembrie 2014 – Comisia Europeană/Republica Portugheză

text:
               19.1.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 16/20

      Acțiune introdusă la 11 noiembrie 2014 – Comisia Europeană/Republica Portugheză
      (Cauza C-503/14)
      (2015/C 016/30)
      Limba de procedură: portugheza

         Părțile

         Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: G. Braga da Cruz și W. Roels, agenți)

         Pârâtă: Republica Portugheză

         Concluziile reclamantei

                  —

                  Declararea faptului că Republica Portugheză nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul dispozițiilor articolelor 21 TFUE, 45 TFUE și 49 TFUE și ale articolelor 28 și 31 din Acordul privind Spațiul Economic European întrucât a adoptat și a menținut o reglementare, prevăzută la articolele 10 și 38 din Código do imposto sobre o rendimento das pessoas singulares [Codul impozitului pe venitul persoanelor fizice, denumit în continuare „CIRS”], în temeiul căreia un contribuabil 1) care face schimb de participații sociale și care își mută reședința în străinătate sau 2) care cedează activele și pasivele referitoare la o activitate exercitată pe cont propriu în schimbul unor participații sociale ale unei societăți nerezidente, trebuie să includă în primul caz, în legătură cu operațiunile în discuție, toate veniturile care nu sunt incluse în baza impozabilă a ultimului exercițiu financiar în care încă a fost considerat contribuabil rezident, în timp ce, în al doilea caz, nu va beneficia de nicio amânare a impozitării ca o consecință a operațiunii în cauză;

                  —

                  obligarea Republicii Portugheze la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

         Motivele:

                  1.

                  Pe de o parte, în conformitate cu articolul 10 alineatul 9 litera a) din CIRS, în cazul în care acționarul/asociatul nu mai are reședința în Portugalia, plusvaloarea care rezultă dintr-un schimb de participații sociale va fi inclusă în venitul impozabil al anului calendaristic în care a avut loc în mod efectiv mutarea reședinței. Valoarea plusvalorii corespunde, potrivit dispoziției legale menționate, diferenței dintre valoarea reala a participațiilor sociale primite și valoarea de achiziție a celor anterioare. În schimb, în cazul în care acționarul/asociatul își păstrează reședința în Portugalia, valoarea participațiilor sociale primite este valoarea celor pe care le-a cedat, fără a se aduce atingere impozitului aplicat sumelor în numerar care au fost atribuite participațiilor cedate. Cu alte cuvinte, în cazul în care reședința este menținută în Portugalia, schimbul de participații sociale va implica impozitarea imediată a plusvalorii generate numai dacă se efectuează o plată adițională în numerar și în măsura în care va avea loc plata menționată. În cazul în care nu intervine acest tip de plată, impozitarea plusvalorii generate va avea loc numai dacă se produce înstrăinarea definitivă a participațiilor sociale primite și în momentul în care se produce înstrăinarea menționată. În sensul articolului 10 alineatul 10 din CIRS, același regim fiscal este aplicabil dobândirii unor participații, cote sau acțiuni, în cazurile de fuziune sau de scindare cărora li se aplică articolul 74 din Código do imposto sobre o rendimento das pessoas coletivas [Codul impozitului pe profitul persoanelor juridice].

                  2.

                  Pe de altă parte, în temeiul dispozițiilor articolului 38 alineatul 1 litera a) din CIRS, cesiunea către o întreprindere a unor active și pasive referitoare la exercitarea unei activități economice sau profesionale de către o persoană fizică în schimbul unor participații sociale este scutită de plata impozitului, în momentul cesiunii, în cazul în care, printre alte condiții, persoana juridică căreia i se cedează activele și pasivele își are sediul social sau conducerea efectivă în Portugalia. În acest caz, impozitarea va avea loc numai dacă astfel de active și pasive sunt înstrăinate de persoana juridică care le-a primit și numai în momentul în care sunt înstrăinate. Acest tratament fiscal nu se aplică însă în cazul în care sediul social sau conducerea efectivă a persoanei juridice căreia i s-au cedat activele și pasivele este situat în afara Portugaliei. În acest caz, impozitarea plusvalorii generate este imediată.

         Principalele argumente:

                  1.

                  În ceea ce privește primul motiv, Comisia consideră că o astfel de impozitare penalizează persoanele care decid să părăsească teritoriul portughez, dat fiind că stabilește un tratament diferit pentru aceste persoane față de cele care rămân în țară. Comisia apreciază că amânarea impozitării, în cazul unor beneficii care provin dintr-un schimb de participații sociale, nu trebuie rezervată doar pentru situațiile în care contribuabilul continuă să își aibă reședința pe teritoriul portughez, contrar cazurilor în care contribuabilul își transferă reședința într-un alt stat membru sau într-un stat din SEE. În consecință, diferențierea prevăzută în acest sens la articolul 10 din CIRS este incompatibilă cu articolele 21 TFUE, 45 TFUE și 49 TFUE și cu articolele 28 și 31 din Acordul SEE. Pe de altă parte, protejarea creditelor fiscale care rezultă din veniturile pendinte trebuie să fie asigurată în conformitate cu principiul proporționalității consacrat de jurisprudența Curții de Justiție. În prezentul litigiu, Comisia consideră că reglementarea portugheză depășește ceea ce este necesar pentru atingerea obiectivelor urmărite privind eficiența regimului fiscal și că reglementarea menționată trebuie să aplice aceeași regulă indiferent de faptul că persoana fizică își menține sau nu își menține reședința pe teritoriul portughez.

                  2.

                  În ceea ce privește cel de al doilea motiv, Comisia susține că beneficiul prevăzut la articolul 38 din CIRS nu trebuie aplicat, în lumina dispozițiilor articolului 49 TFUE și ale articolului 31 din Acordul SEE, numai în cazurile în care societatea care primește activele își are sediul social sau conducerea efectivă în Portugalia. Comisia apreciază că Portugalia trebuie să aplice aceeași regulă indiferent de faptul că persoana juridică căreia i s-au cedat activele și pasivele își are sediul social sau conducerea efectivă pe teritoriul portughez sau în afara acestuia. Pentru aceleași rațiuni menționate în legătură cu primul motiv, Comisia consideră că articolul 38 din CIRS depășește ceea ce este necesar pentru atingerea obiectivelor urmărite privind eficiența regimului fiscal. În opinia Comisiei, contribuabilii care își exercită dreptul la libertatea de stabilire prin intermediul cesiunii de active și pasive în străinătate în schimbul unor participații sociale ale unei întreprinderi nerezidente nu pot fi supuși unei impozitări anterioare celei care se aplică celor care efectuează astfel de operațiuni cu o întreprindere stabilită în Portugalia.


title: Cauza T-333/16: Acțiune introdusă la 15 iunie 2016 – Colgate-Palmolive/EUIPO (360°)

text:
               16.8.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 296/33

         Acțiune introdusă la 15 iunie 2016 – Colgate-Palmolive/EUIPO (360o)
   (Cauza T-333/16)
   (2016/C 296/43)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Colgate-Palmolive Co. (New York, New York, Statele Unite) (reprezentanți: M. Zintler și A. Stolz, avocați)

      Pârât: Oficiul European pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

      Datele privind procedura în fața EUIPO

      Marca în litigiu: marca figurativă a Uniunii Europene care cuprinde elementul verbal „360o” – cererea de înregistrare nr. 14 042 188

      Decizia atacată: Decizia Camerei a patra de recurs a EUIPO din 14 aprilie 2016 în cauza R 2287/2015-4

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei atacate;

               —

               obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivul invocat

               —

               încălcarea articolului 7 alineatul (1) literele (b) și (c) și a articolului 7 alineatul (3) din Regulamentul nr. 207/2009, precum și a normelor de punere în aplicare a acestuia, astfel cum sunt prevăzute la articolul 65 alineatul (2) din Regulamentul nr. 207/2009.


title: Cauza T-707/15: Ordonanța Tribunalului din 14 septembrie 2016 – Souruh/Consiliul

text:
               7.11.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 410/35

         Ordonanța Tribunalului din 14 septembrie 2016 – Souruh/Consiliul
   (Cauza T-707/15) (1)

   (2016/C 410/60)
   Limba de procedură: franceza
   Președintele Camerei a șaptea a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 59, 15.2.2016.


title: Cauza T-154/07: Acțiune introdusă la 8 mai 2007 — ThyssenKrupp Liften/Comisia Comunităților Europene

text:
               7.7.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 155/35

         Acțiune introdusă la 8 mai 2007 — ThyssenKrupp Liften/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza T-154/07)
   (2007/C 155/64)
   Limba de procedură: olandeza
   Părțile

      Reclamantă: ThyssenKrupp Liften BV (Krimpen aan den IJssel, Țările de Jos) (reprezentanți: O.W. Brouwer și A.C.E. Stoffer, advocaten)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene
   Concluziile reclamantei

               —

               anularea deciziei atacate în măsura în care se referă la reclamantă;

               —

               în subsidiar, reducerea amenzii aplicate reclamantei;

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   Reclamanta contestă Decizia C(2007) 512 final a Comisiei (cauza COMP/E-1/38.823 — PO/Ascensoare și scări rulante).
   În sprijinul acțiunii sale, reclamanta invocă aceleași motive precum cele prezentate în cauza T-144/07, ThyssenKrupp Liften Ascenseurs/Comisie.
   De asemenea, reclamanta susține că, prin majorarea cuantumului de bază al amenzii cu un factor de descurajare de 100 %, Comisia a încălcat articolul 23 alineatul (1) din Regulamentul nr. 1/2003 (1) și Orientările privind metoda de stabilire a amenzilor, întemeiate pe aceste dispoziții (2), precum și principiile proporționalității și egalității. Reclamanta susține și faptul că, în mod contrar articolului 23 alineatul (1) din Regulamentul nr. 1/2003 și Orientărilor privind metoda de stabilire a amenzilor, Comisia a impus o majorare cu 50 % a amenzii din cauza repetării încălcării.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 1/2003 al Comisiei din 16 decembrie 2002 privind punerea în aplicare a normelor de concurenţă prevăzute la articolele 81 și 82 din tratat (JO 2003, L 1, p. 1).

      (2)  Comunicarea Comisiei — Orientări privind metoda de stabilire a amenzilor aplicate în temeiul articolului 15 alineatul (2) din Regulamentul nr. 17 și articolului 65 alineatul (5) din Tratatul CECO (JO 1998, C 9, p. 3).


title: Cauza F-27/09: Acțiune introdusă la 27 martie 2009 — Ingo Hanschmann/Europol

text:
               18.7.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 167/25

         Acțiune introdusă la 27 martie 2009 — Ingo Hanschmann/Europol
   (Cauza F-27/09)
   2009/C 167/46
   Limba de procedură: olandeza

      Părțile

      Reclamant: Ingo Hanschmann (Haga, Țările de Jos) (reprezentant: P. de Casparis, avocat)

      Pârât: Oficiul European de Poliție (Europol)

      Obiectul și descrierea litigiului

   Anularea Deciziei din 12 iunie 2008 prin care reclamantul a fost informat cu privire la imposibilitatea de a i se oferi un post permanent, precum și a Deciziei din 7 ianuarie 2009 de respingere a reclamației introduse împotriva primei decizii.

      Concluziile reclamantului

               —

               Anularea Deciziei din 12 iunie 2008 prin care pârâtul a informat reclamantul că nu a putut să îi propună un post permanent, precum și a Deciziei adoptate cu privire la reclamația din 7 ianuarie 2009 prin care au fost declarate neîntemeiate criticile pe care reclamantul le-a formulat împotriva Deciziei din 12 iunie 2008;

               —

               obligarea Europol la plata cheltuielilor de judecată.


title: Cauza T-213/12: Acțiune introdusă la 23 mai 2012 — Elitaliana/Eulex Kosovo și Starlite Aviation Operations

text:
               7.7.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 200/20

         Acțiune introdusă la 23 mai 2012 — Elitaliana/Eulex Kosovo și Starlite Aviation Operations
   (Cauza T-213/12)
   2012/C 200/40
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Reclamantă: Elitaliana SpA (Roma, Italia) (reprezentant: R. Colagrande, avocat)

      Pârâte: Eulex Kosovo — European Union Rule of Law Mission (Pristina, Republica Kosovo) și Starlite Aviation Operations (Dublin, Irlanda)

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               Anularea măsurilor Eulex — al căror conținut și date sunt necunoscute reclamantei — de atribuire a contractului în procedura de licitație denumită EuropeAid/131516/D/SER/XK — Helicopter Support to the EULEX Mission in Kosovo (PROC/272/11) societății Starlite Aviation Operations, comunicată de Eulex prin scrisoarea din 29.3.2012 (primită la aceeași dată prin e-mail) precum și a oricăror alte acte anterioare, subsecvente și/sau conexe în orice mod și, în special, în măsura necesară, a notei 2012-DAS-0392 din 17.4.2012, prin care Eulex a refuzat reclamantei accesul la înscrisurile referitoare la licitație, solicitat la data de 2.4.2012;

               —

               Obligarea Eulex la repararea prejudiciului (în natură sau prin echivalent) suferit de reclamantă în măsura specificată mai sus la punctele 37 și următoarele;

               —

               Obligarea Eulex la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Prezenta acțiune este îndreptată în principal împotriva măsurilor Eulex de atribuire a contractului în procedura de licitație denumită „EuropeAid/131516/D/SER/XK — Helicopter Support to the EULEX Mission in Kosovo (PROC/272/11)” în favoarea societății Starlite Aviation Operations, precum și a oricăror alte acte anterioare, subsecvente și/sau conexe în orice mod. Reclamanta solicită în această privință repararea prejudiciului cauzat.
   În susținerea acțiunii formulate, reclamanta invocă un singur motiv, întemeiat pe încălcarea și/sau greșita aplicare a Anunțului de participare publicat la data de 18.10.2011 cu referire și la articolele 46 și următoarele din Directiva 18/2004/EC (1); încălcarea principiilor generale de transparență, proporționalitate și egalitate de tratament astfel cum sunt prevăzute de „Ghidul practic referitor la procedurile de atribuire a contractelor pentru acțiunile externe ale UE” (Prag), aplicabile procedurii; precum și încălcarea principiului general al garantării concurenței efective în raport cu standardele prevăzute pentru serviciul care face obiectul achiziției publice.
   Se învederează în această privință că procedura a fost atribuită ofertantului care nu întrunește cerințele tehnice impuse prin Anunț.

      (1)  Directiva 2004/18/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 31 martie 2004 privind coordonarea procedurilor de atribuire a contractelor de achiziții publice de lucrări, de bunuri și de servicii.


title: Cauza C-521/13 P: Ordonanța Curții (Camera a opta) din 11 septembrie 2014 – Think Schuhwerk GmbH/Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (Recurs — Marcă comunitară — Regulamentul (CE) nr. 207/2009 — Articolul 7 alineatul (1) litera (b) — Lipsa caracterului distinctiv — Margini de culoare roșie ale unor șireturi de încălțăminte — Articolul 122 din Regulamentul de procedură al Tribunalului — Recurs în parte vădit inadmisibil și în parte vădit nefondat)

text:
               1.12.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 431/6

         Ordonanța Curții (Camera a opta) din 11 septembrie 2014 – Think Schuhwerk GmbH/Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)
   (Cauza C-521/13 P) (1)

   ((Recurs - Marcă comunitară - Regulamentul (CE) nr. 207/2009 - Articolul 7 alineatul (1) litera (b) - Lipsa caracterului distinctiv - Margini de culoare roșie ale unor șireturi de încălțăminte - Articolul 122 din Regulamentul de procedură al Tribunalului - Recurs în parte vădit inadmisibil și în parte vădit nefondat))
   (2014/C 431/10)
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Recurentă: Think Schuhwerk GmbH (reprezentant: M. Gail, avocat)

      Cealaltă parte din procedură: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: G. Schneider, agent)

      Dispozitivul

               1)

               Respinge recursul.

               2)

               Obligă Think Schuhwerk GmbH la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 344, 23.11.2013.


title: Cauza T-49/07: Acțiune introdusă la data de 20 februarie 2007 — Fahas/Consiliu

text:
               28.4.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 95/43

         Acțiune introdusă la data de 20 februarie 2007 — Fahas/Consiliu
   (Cauza T-49/07)
   (2007/C 95/90)
   Limba de procedură: germana
   Părțile

      Reclamantă: Sofiane Fahas (Milkendorf, Germania) (reprezentant: F. Zillmer, Rechtsanwalt)

      Pârâtă: Consiliul Uniunii Europene
   Concluziile reclamantei

               —

               anularea parțială a Deciziei 2002/848/CE din 28 octombrie 2002 de punere în aplicare a articolului 2 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 2580/2001, și care abrogă Decizia 2002/460/CE de stabilire de către Consiliu a unei liste actualizate de persoane, grupări și entități cărora le sunt aplicabile dispozițiile regulamentului precum și anularea tuturor deciziile adoptate de Consiliul Uniunii Europene între timp până la Decizia 2006/1008/CE din 21 decembrie 2006 inclusiv, care este în prezent în vigoare; în măsura în care acestea îl privesc pe reclamant;

               —

               declararea faptului că toate deciziile amintite mai sus până la Decizia 2006/1008/CE din 21 decembrie 2006 inclusiv sunt inaplicabile în privința reclamantului;

               —

               obligarea Consiliului Uniunii Europene la plata de daune-interese pentru prejudiciul suferit de reclamant, al căror cuantum este lăsat la aprecierea Tribunalului, dar care nu poate fi mai mic de 2 000 euro;

               —

               obligarea Consiliului la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   Reclamantul atacă Decizia 2006/1008/CE (1) și toate deciziile adoptate anterior până la Decizia 2002/848/CE (2), în măsura în care numele său figurează expres în textele atacate.
   În motivarea cererii, reclamantul susține, în particular, că i-au fost încălcate dreptul la apărare precum și dreptul la o protecție jurisdicțională efectivă. De asemenea, Decizia 2006/1008/CE nu este motivată și încalcă astfel articol 253 CE.

      (1)  Decizia 2006/1008/CE a Consiliului din 21 decembrie 2006 de punere în aplicare a articolului 2 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 2580/2001 privind măsuri restrictive specifice îndreptate împotriva anumitor persoane și entităţi în vederea combaterii terorismului (JO L 379, p. 123).

      (2)  Decizia 2002/484/CE a Consiliului din 28 octombrie 2002 de punere în aplicare a articolului 2 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 2580/2001 privind măsuri restrictive specifice îndreptate împotriva anumitor persoane și entităţi în vederea combaterii terorismului și de modificare a deciziei 2002/460/CE (JO L 295, p. 12).


title: Cauza T-525/09: Hotărârea Tribunalului din 8 septembrie 2011 — MIP Metro/OAPI — Metronia (METRONIA) [ Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare figurative METRONIA — Marcă națională figurativă anterioară METRO — Motiv relativ de refuz — Risc de confuzie — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 ]

text:
               15.10.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 305/6

         Hotărârea Tribunalului din 8 septembrie 2011 — MIP Metro/OAPI — Metronia (METRONIA)
   (Cauza T-525/09) (1)

   (Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare figurative METRONIA - Marcă națională figurativă anterioară METRO - Motiv relativ de refuz - Risc de confuzie - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009)
   2011/C 305/07
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: MIP Metro Group Intellectual Property GmbH & Co. KG (Düsseldorf, Germania) (reprezentanți: J.-C. Plate și R. Kaase, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: D. Botis, agent)

      Cealaltă parte) în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: Metronia, SA (Madrid, Spania)

      Obiectul

   Cerere de anulare a Deciziei Camerei întâi de recurs a OAPI din 8 octombrie 2009 (cauza R 1315/2006-1) referitoare la o procedură de opoziție între MIP Metro Group Intellectual Property GmbH & Co. KG și Metronia, SA.

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Obligă MIP Metro Group Intellectual Property GmbH & Co. KG la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 80, 27.3.2010


title: Cauza T-103/14: Acțiune introdusă la 17 februarie 2014 – Frucona Košice/Comisia

text:
               14.4.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 112/53

         Acțiune introdusă la 17 februarie 2014 – Frucona Košice/Comisia
   (Cauza T-103/14)
   2014/C 112/69
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Frucona Košice a.s. (Košice, Slovacia) (reprezentanți: K. Lasok, QC, B. Hartnett, Barrister, O. Geiss, lawyer și J. Holmes, Barrister)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea Deciziei Comisiei C (2013) 6261 din 16 octombrie 2013 privind ajutorul de Stat nr.SA.18211 (C 25/2005) (ex NN 21/2005) adresate Republicii Slovace; și

               —

               obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată efectuate de reclamantă.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă patru motive.

               1.

               Primul motiv întemeiat pe faptul că decizia atacată a fost adoptată cu încălcarea dreptului la apărare.

               2.

               Al doilea motiv întemeiat pe faptul că Comisia a săvârșit o eroare de drept în considerentul 83 al deciziei atacate.

               3.

               Al treilea motiv întemeiat pe faptul că Comisia a săvârșit o eroare de fapt și de drept concluzionând că ar fi fost mult mai avantajos pentru autoritățile fiscale slovace să inițieze procedura falimentului (considerentele 88-119 ale deciziei atacate).

               4.

               Al patrulea motiv, întemeiat pe faptul că Comisia a săvârșit o eroare concluzionând că procedura de executare fiscală ar fi condus la un venit mai mare decât procedura concordatului.


title: Cauza C-274/12 P: Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 19 decembrie 2013 — Telefónica SA/Comisia Europeană (Recurs — Acțiune în anulare — Articolul 263 al patrulea paragraf TFUE — Dreptul la o cale de atac — Calitate procesuală activă — Persoane fizice sau juridice — Act care le privește individual — Act normativ care nu presupune măsuri de executare — Decizie prin care o schemă de ajutoare de stat este declarată incompatibilă cu piața comună — Dreptul la protecție jurisdicțională efectivă)

text:
               22.2.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 52/12

         Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 19 decembrie 2013 — Telefónica SA/Comisia Europeană
   (Cauza C-274/12 P) (1)

   (Recurs - Acțiune în anulare - Articolul 263 al patrulea paragraf TFUE - Dreptul la o cale de atac - Calitate procesuală activă - Persoane fizice sau juridice - Act care le privește individual - Act normativ care nu presupune măsuri de executare - Decizie prin care o schemă de ajutoare de stat este declarată incompatibilă cu piața comună - Dreptul la protecție jurisdicțională efectivă)
   2014/C 52/19
   Limba de procedură: spaniola

      Părțile

      Recurentă: Telefónica SA (reprezentanți: J. Ruiz Calzado și J. Domínguez Pérez, abogados, precum și M. Núñez Müller, Rechtsanwalt)

      Cealaltă parte din procedură: Comisia Europeană (reprezentanți: P. Němečková și C. Urraca Caviedes, agenți)

      Obiectul

   Recurs declarat împotriva Ordonanței Tribunalului (Camera a opta) din 21 martie 2012, Telefónica/Comisia (T-228/10), prin care Tribunalul a respins ca inadmisibilă o cerere în anularea articolului 1 alineatul (1) din Decizia 2011/5/CE a Comisiei din 28 octombrie 2009 privind amortizarea fiscală a Fondului comercial financiar în cazul achiziționării unor titluri de participare străine C 45/07 (ex NN 51/07, ex CP 9/07) pusă în aplicare de Spania (JO 2011, L 7, p. 48).

      Dispozitivul

               1.

               Respinge recursul.

               2.

               Obligă Telefónica SA la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 227, 28.7.2012..


title: Cauza C-516/16: Cerere de decizie preliminară introdusă de Bundesverwaltungsgericht (Austria) la 3 octombrie 2016 – Erzeugerorganisation Tiefkühlgemüse e. Gen/Agrarmarkt Austria

text:
               12.12.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 462/10

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Bundesverwaltungsgericht (Austria) la 3 octombrie 2016 – Erzeugerorganisation Tiefkühlgemüse e. Gen/Agrarmarkt Austria
   (Cauza C-516/16)
   (2016/C 462/13)
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Bundesverwaltungsgericht

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Erzeugerorganisation Tiefkühlgemüse e. Gen

      Pârâtă: Agrarmarkt Austria

      Întrebările preliminare

               I.1.

               Potrivit articolelor 65, 66 și 69 din Regulamentul (CE) nr. 1580/2007 (1) al Comisiei din 21 decembrie 2007 de stabilire a normelor de aplicare a Regulamentelor (CE) nr. 2200/96, (CE) nr. 2201/96 și (CE) nr. 1182/2007 ale Consiliului în sectorul fructelor și legumelor, precum și (începând cu 23 iunie 2011) potrivit articolelor 64, 65 și 68 din Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 543/2011 (2) al Comisiei din 7 iunie 2011 de stabilire a normelor de aplicare a Regulamentului (CE) nr. 1234/2007 al Consiliului în ceea ce privește sectorul fructelor și legumelor și sectorul fructelor și legumelor prelucrate, decizia privind aprobarea programul operațional și a cuantumurilor fondurilor sau o modificare a acestei decizii, precum și decizia privind „cuantumul ajutorului aprobat” nu trebuie adoptate sub forma unei simple comunicări, ci în mod formal (cel puțin provizoriu) sub forma unei decizii cu caracter obligatoriu care poate fi contestată de către solicitant în mod anticipat, independent de contestarea deciziei finale (potrivit articolului 70 din Regulamentul nr. 1580/2007 respectiv a articolului 69 din Regulamentul nr. 543/2011) referitoare la cererea privind plata (cuantumului final al) ajutorului?

               I.2.

               Dispozițiile dreptului Uniunii menționate la întrebarea preliminară I.1. trebuie interpretate în sensul că, la adoptarea acestor decizii (în dispozitivul deciziei), trebuie să se stabilească în mod obligatoriu și valoarea producției comercializate?

               I.3.

               Dreptul Uniunii, în special articolele 69 și 70 din Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 543/2011 al Comisiei din 7 iunie 2011 de stabilire a normelor de aplicare a Regulamentului (CE) nr. 1234/2007 al Consiliului în ceea ce privește sectorul fructelor și legumelor și sectorul fructelor și legumelor prelucrate trebuie interpretat în sensul că o instanță sesizată cu o cale de atac introdusă împotriva unei decizii administrative, prin care, în cazul unei tranșe anuale a unui programului operațional, s-a soluționat o cerere de ajutor financiar acordat în cadrul unui program operațional, în conformitate cu articolul 103 g alineatul (5) din Regulamentul (CE) nr. 1234/2007 al Consiliului din 22 octombrie 2007 de instituire a unei organizări comune a piețelor agricole și privind dispoziții specifice referitoare la anumite produse agricole (Regulamentul unic OCP), astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (CE) nr. 361/2008 al Consiliului din 14 aprilie 2008 de modificare a Regulamentului (CE) nr. 1234/2007 al Consiliului din 22 octombrie 2007 de instituire a unei organizări comune a piețelor agricole și privind dispoziții specifice referitoare la anumite produse agricole (Regulamentul unic OCP) este împiedicată să examineze legalitatea calculului valorii producției comercializate ca bază pentru plafonul superior al cuantumului ajutorului, din cauza unei decizii definitive anterioare privind aprobarea programului operațional și al cuantumurilor fondurilor, precum și a unei decizii privind „cuantumul ajutorului aprobat”?

               I.4.

               În cazul unui răspuns negativ la întrebările preliminare I.1., I.2. sau I.3.: Regulamentul (CE) nr. 1234/2007 al Consiliului din 22 octombrie 2007 de instituire a unei organizări comune a piețelor agricole și privind dispoziții specifice referitoare la anumite produse agricole (Regulamentul unic OCP), în special anexa I partea IX („Fructe și legume”, în special „codul NC ex 0709 […] Alte legume, proaspete sau refrigerate, […]”) și partea X („Produse din fructe și legume procesate”, „codul NC ex 0710 Legume […] congelate”) trebuie interpretate în sensul că produsele din legume rezultate în urma tuturor proceselor efectuate după recoltare și compuse din curățare, tăiere, opărire și congelare nu trebuie calificate drept produse în sensul anexei I partea IX, ci ca produse în sensul anexei I partea X?

               I.5.

               În cazul unui răspuns afirmativ la întrebarea preliminară I.4.: Noțiunea „valoarea producției comercializate”, utilizată la articolul 103d alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1234/2007 al Consiliului din 22 octombrie 2007 de instituire a unei organizări comune a piețelor agricole și privind dispoziții specifice referitoare la anumite produse agricole (Regulamentul unic OCP), astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (CE) nr. 361/2008 al Consiliului din 14 aprilie 2008 de modificare a Regulamentului (CE) nr. 1234/2007 de instituire a unei organizări comune a piețelor agricole și privind dispoziții specifice referitoare la anumite produse agricole (Regulamentul unic OCP), trebuie interpretată în sensul că această valoare trebuie calculată prin determinarea producției excluzând etapa prelucrării, mai precis prin scăderea din aceasta a valorii procesului care constă în transformarea legumelor recoltate, curățate, tăiate și opărite în legume congelate?

               I.6.

               Articolul 51 alineatul (7) din Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 543/2011 al Comisiei din 7 iunie 2011 de stabilire a normelor de aplicare a Regulamentului (CE) nr. 1234/2007 al Consiliului în ceea ce privește sectorul fructelor și legumelor și sectorul fructelor și legumelor prelucrate trebuie interpretat în sensul că în ceea ce privește modalitățile de calcul al valorii producției comercializate, o organizație de producători care a depus un program operațional pentru anii 2010 – 2014, aprobat anterior datei de 20 ianuarie 2010, dar care a fost aprobat ulterior (la 13 decembrie 2013) cu modificări, în sensul utilizării unui alt mod de calcul al valorii producției comercializate, poate invoca „legislația aplicabilă în anul 2008” și după această modificare a programului operațional (așadar, pentru ajutorul care trebuie achitat în anul 2014)?

               I.7.

               În cazul unui răspuns afirmativ la întrebările preliminare I.5. și I.6.: Articolul 52 alineatul (6) litera (a) și articolul 21 alineatul (1) litera (i) din Regulamentul (CE) nr. 1580/2007 al Comisiei din 21 decembrie 2007 de stabilire a normelor de aplicare a Regulamentelor (CE) nr. 2200/96, (CE) nr. 2201/96 și (CE) nr. 1182/2007 ale Consiliului în sectorul fructelor și legumelor sunt nevalide în măsura în care calculul valorii producției comercializate include și operațiunile de prelucrare a legumelor recoltate, prin care acestea sunt transformate în alte „produse enumerate în anexa I la Tratatul CE”?

               I.8.

               În cazul unui răspuns negativ la întrebarea preliminară I.6. (și indiferent de răspunsul la restul întrebărilor): Articolul 50 alineatul (3) litera (d) din Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 543/2011 al Comisiei din 7 iunie 2011 de stabilire a normelor de aplicare a Regulamentului (CE) nr. 1234/2007 al Consiliului în ceea ce privește sectorul fructelor și legumelor și sectorul fructelor și legumelor prelucrate este nevalid?

               II.1.

               Articolul 103c din Regulamentul (CE) nr. 1234/2007 al Consiliului din 22 octombrie 2007 de instituire a unei organizări comune a piețelor agricole și privind dispoziții specifice referitoare la anumite produse agricole (Regulamentul unic OCP) astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (CE) nr. 361/2008 al Consiliului din 14 aprilie 2008 de modificare a Regulamentului (CE) nr. 1234/2007 de instituire a unei organizări comune a piețelor agricole și privind dispoziții specifice referitoare la anumite produse agricole (Regulamentul unic OCP) trebuie interpretat în sensul că, în cadrul programelor operaționale în sectorul fructelor și în cel al legumelor, se permite numai promovarea producției de produse care pot fi clasificate în sensul anexei I partea IX, dar nu și promovarea unor investiții în procesarea unor asemenea produse?

               II.2.

               În cazul unui răspuns negativ la întrebarea preliminară II.1.: În ce condiții și în ce măsură articolul 103c din Regulamentul (CE) nr. 1234/2007 al Consiliului din 22 octombrie 2007 de instituire a unei organizări comune a piețelor agricole și privind dispoziții specifice referitoare la anumite produse agricole (Regulamentul unic OCP), astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (CE) nr. 361/2008 al Consiliului din 14 aprilie 2008 de modificare a Regulamentului (CE) nr. 1234/2007 de instituire a unei organizări comune a piețelor agricole și privind dispoziții specifice referitoare la anumite produse agricole (Regulamentul unic OCP) permite o astfel de promovare a investițiilor în domeniul prelucrării?

               II.3.

               Articolul 60 alineatul (7) din Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 543/2011 al Comisiei din 7 iunie 2011 de stabilire a normelor de aplicare a Regulamentului (CE) nr. 1234/2007 al Consiliului în ceea ce privește sectorul fructelor și legumelor și sectorul fructelor și legumelor prelucrate este nevalid?

               III.1.

               Anexa IV, punctul 23 la Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 543/2011 al Comisiei din 7 iunie 2011 de stabilire a normelor de aplicare a Regulamentului (CE) nr. 1234/2007 al Consiliului în ceea ce privește sectorul fructelor și legumelor și sectorul fructelor și legumelor prelucrate trebuie interpretată în sensul că singurul motiv pentru care nu se aprobă ajutorul este poziționarea pe teren străin?

               III.2.

               În cazul unui răspuns afirmativ la întrebarea III.1.: Anexa IX punctul 23 la Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 543/2011 al Comisiei din 7 iunie 2011 de stabilire a normelor de aplicare a Regulamentului (CE) nr. 1234/2007 al Consiliului în ceea ce privește sectorul fructelor și legumelor și sectorul fructelor și legumelor prelucrate este nevalidă?

               III.3.

               În cazul unui răspuns afirmativ la întrebarea III.1. și al unui răspuns negativ la întrebarea III.2.: Reglementarea prevăzută la anexa IX, punctul 23 la Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 543/2011 al Comisiei este o dispoziție clară și neechivocă în măsura în care nu protejează încrederea legitimă a unui operator economic, în pofida faptului că autoritățile naționale au cunoscut situația și i-au garantat sau aprobat schema de ajutor pentru activități desfășurate pe teren străin, dar care țin de exploatația sa?

               IV.

               În situația în care Curtea nu limitează, în beneficiul persoanei interesate, efectele hotărârii (în sensul articolului 264 al doilea paragraf TFUE) care o prejudiciază prin introducerea unei noi interpretări a dreptului Uniunii sau prin anularea unui act juridic al Uniunii care era considerat valid, această persoană nu poate să invoce în fața unei instanțe naționale, într-un caz individual, principiul securității juridice, chiar dacă s-a făcut dovada bunei sale credințe?

      (1)  JO L 350, p. 1

      (2)  JO L 157, p. 1


title: Cauzele conexate C-401/15-C-403/15: Hotărârea Curții (Camera a doua) din 15 decembrie 2016 (cereri de decizie preliminară formulate de Cour administrative – Luxemburg) – Noémie Depesme, Saïd Kerrou (C-401/15), Adrien Kauffmann (C-402/15), Maxime Lefort (C-403/15)/Ministre de l'Enseignement supérieur et de la recherche (Trimitere preliminară — Libera circulație a persoanelor — Drepturile lucrătorilor — Egalitate de tratament — Avantaje sociale — Ajutor financiar pentru urmarea studiilor superioare — Condiţie de filiaţie — Noţiunea „copil” — Copil al soțului sau al partenerului înregistrat — Contribuție la întreținerea acestui copil)

text:
               13.2.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 46/6

         Hotărârea Curții (Camera a doua) din 15 decembrie 2016 (cereri de decizie preliminară formulate de Cour administrative – Luxemburg) – Noémie Depesme, Saïd Kerrou (C-401/15), Adrien Kauffmann (C-402/15), Maxime Lefort (C-403/15)/Ministre de l'Enseignement supérieur et de la recherche
   (Cauzele conexate C-401/15-C-403/15) (1)

   ((Trimitere preliminară - Libera circulație a persoanelor - Drepturile lucrătorilor - Egalitate de tratament - Avantaje sociale - Ajutor financiar pentru urmarea studiilor superioare - Condiţie de filiaţie - Noţiunea „copil” - Copil al soțului sau al partenerului înregistrat - Contribuție la întreținerea acestui copil))
   (2017/C 046/07)
   Limba de procedură: franceza

      Instanța de trimitere

   Cour administrative

      Părțile din procedura principală

      Reclamanți: Noémie Depesme, Saïd Kerrou (C-401/15), Adrien Kauffmann (C-402/15), Maxime Lefort (C-403/15)

      Pârât: Ministre de l'Enseignement supérieur et de la recherche

      Dispozitivul

   Articolul 45 TFUE și articolul 7 alineatul (2) din Regulamentul (UE) nr. 492/2011 al Parlamentului European și al Consiliului din 5 aprilie 2011 privind libera circulație a lucrătorilor în cadrul Uniunii trebuie interpretate în sensul că prin copil al unui lucrător frontalier, care poate beneficia indirect de avantajele sociale vizate la această din urmă dispoziție, precum finanţarea studiilor acordată de un stat membru copiilor lucrătorilor care îşi desfăşoară sau care şi-au desfăşurat activitatea în acest stat, trebuie să se înţeleagă nu numai copilul care are o legătură de filiaţie cu acest lucrător, ci și copilul soţului sau al partenerului înregistrat al lucrătorului menţionat, atunci când acesta din urmă contribuie la întreținerea copilului respectiv. Această din urmă cerință rezultă dintr-o situație de fapt, a cărei apreciere este în sarcina administrației și, dacă este cazul, a instanțelor naționale, fără a fi necesar ca acestea să determine motivele contribuției respective și nici să cuantifice întinderea sa exactă.

      (1)  JO C 302, 14.9.2015.