title: Cauza C-455/11 P: Hotărârea Curții (Camera a doua) din 5 decembrie 2013 — Solvay SA/Comisia Europeană (Recurs — Înțelegeri — Piața europeană a peroxidului de hidrogen și a perboratului de sodiu — Decizie de constatare a unei încălcări a articolului 81 CE — Durata încălcării — Noțiunile „acord” și „practică concertată” — Comunicare privind cooperarea — Obligația de motivare — Reducerea amenzii)

text:
               15.2.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 45/6

         Hotărârea Curții (Camera a doua) din 5 decembrie 2013 — Solvay SA/Comisia Europeană
   (Cauza C-455/11 P) (1)

   (Recurs - Înțelegeri - Piața europeană a peroxidului de hidrogen și a perboratului de sodiu - Decizie de constatare a unei încălcări a articolului 81 CE - Durata încălcării - Noțiunile „acord” și „practică concertată” - Comunicare privind cooperarea - Obligația de motivare - Reducerea amenzii)
   2014/C 45/10
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Recurentă: Solvay SA (reprezentanți: O. W. Brouwer, advocaat, M. O'Regan, solicitor)

      Cealaltă parte din procedură: Comisia Europeană (reprezentanți: V. Bottka, A. Biolan și J. Bourke, agenți, asistați de M. Gray, BL)

      Obiectul

   Recurs formulat împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a șasea extinsă) din 16 iunie 2011 în cauza Solvay/Comisia (T-186/06) prin care Tribunalul a admis în parte o acțiune având ca obiect, pe de o parte, anularea în parte a Deciziei 2006/903/CE a Comisiei din 3 mai 2006 privind o procedură de aplicare a articolului 81 CE și a articolului 53 din Acordul privind SEE (cazul COMP/F/38.620 — Peroxid de hidrogen și perborat) (JO L 353, p. 54), referitoare la un ansamblu de acorduri și de practici concertate constând în schimburi de informații privind prețurile și volumele de vânzări, în acorduri privind prețurile și reducerea capacităților de producție în SEE, precum și în supravegherea punerii în aplicare a acestor acorduri pe piața europeană a peroxidului de hidrogen și a perboratului de sodiu, precum și, pe de altă parte, anularea sau reducerea amenzii aplicate recurentei — Noțiunile „acord” și „practică concertată”

      Dispozitivul

               1.

               Respinge recursul principal și recursul incident.

               2.

               Obligă Solvay SA la plat cheltuielilor de judecată aferente recursului principal.

               3.

               Obligă Comisia la plata cheltuielilor de judecată aferente recursului incident.

      (1)  JO C 347, 26.11.2011.


title: Cauza C-446/16 P: Ordonanța Curții (Camera a noua) din 7 februarie 2017 – Kohrener Landmolkerei GmbH, DHG Deutsche Heumilchgesellschaft mbH/Comisia Europeană (Recurs — Regulamentul (UE) nr. 1151/2012 — Sisteme din domeniul calității produselor agricole și alimentare — Specialități tradiționale garantate — Depunerea tardivă a actului de opoziție de către autoritățile naționale competente — Articolul 181 din Regulamentul de procedură al Curții — Recurs vădit nefondat)

text:
               24.4.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 129/5

         Ordonanța Curții (Camera a noua) din 7 februarie 2017 – Kohrener Landmolkerei GmbH, DHG Deutsche Heumilchgesellschaft mbH/Comisia Europeană
   (Cauza C-446/16 P) (1)

   ((Recurs - Regulamentul (UE) nr. 1151/2012 - Sisteme din domeniul calității produselor agricole și alimentare - Specialități tradiționale garantate - Depunerea tardivă a actului de opoziție de către autoritățile naționale competente - Articolul 181 din Regulamentul de procedură al Curții - Recurs vădit nefondat))
   (2017/C 129/06)
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Recurente: Kohrener Landmolkerei GmbH, DHG Deutsche Heumilchgesellschaft mbH (reprezentant: A Wagner, avocat)

      Cealaltă parte din procedură: Comisia Europeană (reprezentanți: G. von Rintelen și A. Lewis, agenți)

      Dispozitivul

               1)

               Respinge recursul.

               2)

               Obligă Kohrener Landmolkerei GmbH și DHG Deutsche Heumilchgesellschaft mbH să suporte propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de Comisia Europeană.

      (1)  JO C 410, 7.11.2016.


title: Cauza C-332/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Riigikohus (Estonia) la 2 iunie 2017 – Starman Aktsiaselts/Tarbijakaitseamet

text:
               7.8.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 256/16

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Riigikohus (Estonia) la 2 iunie 2017 – Starman Aktsiaselts/Tarbijakaitseamet
   (Cauza C-332/17)
   (2017/C 256/15)
   Limba de procedură: estona

      Instanța de trimitere

   Riigikohus

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Starman Aktsiaselts

      Pârâtă: Tarbijakaitseamet

      Întrebările preliminare

               1)

               Articolul 21 din Directiva 2011/83/UE (1) a Parlamentului European și a Consiliului din 25 octombrie 2011 trebuie interpretat în sensul că un furnizor poate pune la dispoziție un număr de telefon pentru care se aplică un tarif mai ridicat decât tariful normal atunci când, în legătură cu un contract încheiat, propune consumatorului în mod inteligibil și ușor accesibil, pe lângă numărul de apel la tarif mai ridicat, și un număr în rețeaua fixă la tarif normal?

               2)

               În cazul în care răspunsul la prima întrebare este afirmativ: articolul 21 din Directiva 2011/83/UE se opune ca un consumator care utilizează în mod voluntar un număr de apel la un tarif mai ridicat pentru a contacta furnizorul în legătură cu un contract încheiat, deși furnizorul a comunicat în mod inteligibil și ușor accesibil un număr de apel la tarif normal, să fie obligat să plătească tariful mai ridicat pentru contactarea furnizorului?

               3)

               În cazul în care răspunsul la prima întrebare este afirmativ: limitarea din articolul 21 din Directiva 2011/83 obligă furnizorul ca, pe lângă numărul cu apelare rapidă, să comunice peste tot numărul cu tarif normal din rețeaua fixă și informațiile privind diferențele de preț?

      (1)  Directiva 2011/83/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 25 octombrie 2011 privind drepturile consumatorilor, de modificare a Directivei 93/13/CEE a Consiliului și a Directivei 1999/44/CE a Parlamentului European și a Consiliului și de abrogare a Directivei 85/577/CEE a Consiliului și a Directivei 97/7/CE a Parlamentului European și a Consiliului (JO 2011, L 304, p. 64)


title: Cauza C-168/07: Cerere având ca obiect pronunțarea unei hotărâri preliminare introdusă de Cour d'appel de Bruxelles (Belgia) la 29 martie 2007 — Axa Belgium SA, anterior denumită AXA Royale Belge SA/1. État belge, administration de la TVA, de l'enregistrement et des domaines, 2. État belge, administration de l'inspection spéciale des impôts

text:
               9.6.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 129/8

         Cerere având ca obiect pronunțarea unei hotărâri preliminare introdusă de Cour d'appel de Bruxelles (Belgia) la 29 martie 2007 — Axa Belgium SA, anterior denumită AXA Royale Belge SA/1. État belge, administration de la TVA, de l'enregistrement et des domaines, 2. État belge, administration de l'inspection spéciale des impôts
   (Cauza C-168/07)
   (2007/C 129/13)
   Limba de procedură: franceza
   Instanța de trimitere
   Cour d'appel de Bruxelles
   Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: AXA Belgium SA, anterior denumită AXA Royale Belge SA

      Pârâți: 1. État belge, administration de la TVA, de l'enregistrement et des domaines, 2. État belge, administration de l'inspection spéciale des impôts
   Întrebarea preliminară
   Dispozițiile din A șasea directivă 77/388/CEE a Consiliului din 17 mai 1977 privind armonizarea legislațiilor statelor membre referitoare la impozitele pe cifra de afaceri — Structura și modalitățile de aplicare a sistemului comun de taxă pe valoarea adăugată (1), în special articolul 13 litera A, [alineatul] (1) litera (f) trebuie interpretate în sensul că permit statelor membre acordarea unei scutiri de taxă doar în cazul în care grupurile independente de persoane prestează servicii exclusiv în folosul membrilor lor, nu și în al celor care nu sunt membri?

      (1)  A șasea directivă 77/388/CEE a Consiliului din 17 mai 1977 privind armonizarea legislațiilor statelor membre referitoare la impozitele pe cifra de afaceri — sistemul comun de taxă pe valoarea adăugată: baza unitară de evaluare (JO L 145, p. 1).


title: Cauza C-655/16: Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italia) la 19 decembrie 2016 – Hitachi Rail Italy Investments Srl/Commissione Nazionale per le Società e la Borsa (Consob)

text:
               18.4.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 121/10

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italia) la 19 decembrie 2016 – Hitachi Rail Italy Investments Srl/Commissione Nazionale per le Società e la Borsa (Consob)
   (Cauza C-655/16)
   (2017/C 121/14)
   Limba de procedură: italiana

      Instanța de trimitere

   Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Hitachi Rail Italy Investments Srl

      Pârâtă: Commissione Nazionale per le Società e la Borsa (Consob)

      Întrebarea preliminară

   Se opune corectei aplicări a articolului 5 alineatul (4) al doilea paragraf din Directiva 2004/25/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 21 aprilie 2004 privind ofertele publice de cumpărare (1), în raport cu principiile generale prevăzute la articolul 3 alineatul (1) din aceeași directivă, precum și corectei aplicări a principiilor generale de drept european ale securității juridice, protecției încrederii legitime, proporționalității, caracterului rezonabil, transparenței și nediscriminării o reglementare națională precum cea prevăzută la articolul 106 alineatul 3 litera d) punctul 2) din Decretul legislativ nr. 58 din 24 februarie 1998 (Textul unic al dispozițiilor privind intermedierea financiară, în sensul articolelor 8 și 21 din Legea nr. 52 din 6 februarie 1996), cu modificările ulterioare, și la articolul 47-octies din Decizia Commissione Nazionale per le Società e la Borsa – Consob nr. 11971 din 14 mai 1999 (Regulamentul de punere în aplicare a Decretului legislativ nr. 58 din 24 februarie 1998 privind normele aplicabile emitenților), cu modificările ulterioare, în măsura în care dispozițiile citate autorizează Consob să majoreze oferta publică de cumpărare prevăzută la articolul 106 citat mai sus în cazul în care este îndeplinită condiția să fi „existat o coluziune între ofertant sau persoanele care acționează în mod concertat cu acesta și unul sau mai mulți vânzători”, fără a identifica comportamentele specifice care constituie o astfel de coluziune și, prin urmare, fără a stabili în mod clar condițiile și criteriile în conformitate cu care Consob este autorizată să rectifice prin majorare prețul ofertei publice de cumpărare?

      (1)  JO L 142, p. 12, Ediție specială, 17/vol. 2, p. 44.


title: Cauza T-142/08: Hotărârea Tribunalului din 12 septembrie 2013 — Italia/Comisia ( „Regim lingvistic — Anunțuri de concursuri generale pentru recrutarea de administratori și de asistenți — Publicare integrală în trei limbi oficiale — Informație privind anunțurile de concursuri generale — Publicare în toate limbile oficiale — Limba probelor — Alegerea celei de a doua limbi dintre trei limbi oficiale” )

text:
               26.10.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 313/15

         Hotărârea Tribunalului din 12 septembrie 2013 — Italia/Comisia
   (Cauza T-142/08) (1)

   (Regim lingvistic - Anunțuri de concursuri generale pentru recrutarea de administratori și de asistenți - Publicare integrală în trei limbi oficiale - Informație privind anunțurile de concursuri generale - Publicare în toate limbile oficiale - Limba probelor - Alegerea celei de a doua limbi dintre trei limbi oficiale)
   2013/C 313/26
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Reclamantă: Republica Italiană (reprezentanți: G. Palmieri, agent, asistat de P. Gentili, avvocato dello Stato)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: J. Currall și G. Gattinara, agenți)

      Intervenient în susținerea reclamantei: Regatul Spaniei (reprezentanți: inițial F. Díez Moreno, ulterior N. Díaz Abad și J. García-Valdecasas Dorrego, abogados del Estado)

      Obiectul

   Anularea anunțurilor de concursuri generale, pe de o parte, EPSO/AD/116/08 și EPSO/AD/117/08, pentru constituirea unei liste de rezervă pentru recrutarea de administratori (AD 8) și de administratori principali (AD 11) în domeniul luptei antifraudă și, pe de altă parte, EPSO/AST/45/08, pentru constituirea unei liste de rezervă pentru recrutarea de asistenți (AST 4) în același domeniu, publicate în versiunile germană, engleză și franceză ale Jurnalului Oficial al Uniunii Europene din 23 ianuarie 2008 (JO C 16 A, p.1 și, respectiv, p. 16)

      Dispozitivul

               1.

               Anulează anunțurile de concursuri generale EPSO/AD/116/08 și EPSO/AD/117/08, pentru constituirea unei liste de rezervă pentru recrutarea de administratori (AD 8) și de administratori principali (AD 11) în domeniul luptei antifraudă, și EPSO/AST/45/08, pentru constituirea unei liste de rezervă pentru recrutarea de asistenți (AST 4) în același domeniu, publicate în versiunile germană, engleză și franceză ale Jurnalului Oficial al Uniunii Europene din 23 ianuarie 2008.

               2.

               Regatul Spaniei, Republica Italiană și Comisia Europeană suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 142, 7.6.2008.


title: Cauza C-153/13: Cerere de decizie preliminară introdusă de Okresný súd Bardejov (Slovacia) la 26 martie 2013 — Pohotovosť s.r.o./Ján Soroka

text:
               22.6.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 178/3

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Okresný súd Bardejov (Slovacia) la 26 martie 2013 — Pohotovosť s.r.o./Ján Soroka
   (Cauza C-153/13)
   2013/C 178/04
   Limba de procedură: slovaca

      Instanța de trimitere

   Okresný súd Bardejov

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Pohotovosť s.r.o.

      Pârât: Ján Soroka

      Întrebările preliminare

               1.

               Directiva 93/13/CEE (1) a Consiliului din 5 aprilie 1993 privind clauzele abuzive în contractele încheiate cu consumatorii (denumită în continuare „Directiva 93/13/CEE”), coroborată cu articolele 47 și 38 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, trebuie să fie interpretată în sensul că se opune legislației unui stat membru, precum cea din cazul în speță, care nu permite unei persoane juridice care are drept scop protecția drepturilor consumatorilor să intervină într-o procedură de executare pentru a asigura protecția unui consumator, împotriva căruia are loc executarea pentru recuperarea unei creanțe care rezultă dintr-un contract încheiat cu un consumator și care nu este reprezentat de un avocat?

               2.

               Legislația Uniunii Europene menționată la prima întrebare trebuie să fie interpretată în sensul că este încălcat dreptul fundamental la protecția jurisdicțională al consumatorului și al intervenientului în sensul articolului 47 din Carta drepturilor fundamentale, în cazul în care nu este permisă, într-o procedură de executare, intervenția unei persoane juridice care are drept scop protecția drepturilor consumatorilor, iar consumatorul nu este reprezentat de un avocat?

      (1)  JO L 95, p. 29, Ediție specială, 15/vol. 2, p. 273.


title: Cauza T-244/12: Hotărârea Tribunalului din 14 mai 2013 — Unister/OAPI (fluege.de) [ „Marcă comunitară — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale fluege.de — Motive absolute de refuz — Caracter descriptiv — Lipsa caracterului distinctiv — Caracter distinctiv dobândit prin utilizare — Articolul 7 alineatul (1) literele (b) și (c) și alineatele (2) și (3) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009” ]

text:
               22.6.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 178/10

         Hotărârea Tribunalului din 14 mai 2013 — Unister/OAPI (fluege.de)
   (Cauza T-244/12) (1)

   (Marcă comunitară - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale fluege.de - Motive absolute de refuz - Caracter descriptiv - Lipsa caracterului distinctiv - Caracter distinctiv dobândit prin utilizare - Articolul 7 alineatul (1) literele (b) și (c) și alineatele (2) și (3) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009)
   2013/C 178/18
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Unister GmbH (Leipzig, Germania) (reprezentanți: H. Hug și A. Kessler-Jensch, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: D. Walicka, agent)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei întâi de recurs a OAPI din 14 martie 2012 (cauza R 2149/2011-1), privind o cerere de înregistrare ca marcă comunitară a semnului verbal fluege.de

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Unister GmbH suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI).

      (1)  JO C 217, 21.7.2012.


title: Cauza T-437/15 R: Ordonanța președintelui Tribunalului din 21 septembrie 2015 – Eden Green Vivai Piante di Verdesca Giuseppe și alții/Comisia („Măsuri provizorii — Agricultură — Protecție împotriva organismelor dăunătoare plantelor — Măsuri de prevenire a introducerii și a răspândirii în Uniunea Europeană a bacteriei Xylella fastidiosa — Cerere de suspendare a executării — Nerespectarea cerințelor de formă — Inadmisibilitate”)

text:
               16.11.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 381/44

         Ordonanța președintelui Tribunalului din 21 septembrie 2015 – Eden Green Vivai Piante di Verdesca Giuseppe și alții/Comisia
   (Cauza T-437/15 R)
   ((„Măsuri provizorii - Agricultură - Protecție împotriva organismelor dăunătoare plantelor - Măsuri de prevenire a introducerii și a răspândirii în Uniunea Europeană a bacteriei Xylella fastidiosa - Cerere de suspendare a executării - Nerespectarea cerințelor de formă - Inadmisibilitate”))
   (2015/C 381/53)
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Reclamanți: Eden Green Vivai Piante di Verdesca Giuseppe (Copertino, Italia) și ceilalți 37 de reclamanți ale căror nume figurează în anexa la ordonanță (reprezentant: G. Manelli, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: D. Bianchi și I. Galindo Martín, agenți)

      Obiectul

   Cerere de suspendare a executării Deciziei de punere în aplicare (UE) 2015/789 a Comisiei din 18 mai 2015 privind măsuri de prevenire a introducerii în Uniune și a răspândirii în interiorul acesteia a Xylella fastidiosa (Wells et al.) (JO L 125, p. 36).

      Dispozitivul

               1)

               Respinge cererea de măsuri provizorii.

               2)

               Cererea privind cheltuielile de judecată se soluționează odată cu fondul.


title: Cauza T-361/09: Ordonanța Tribunalului din 30 iunie 2010 — Centraal bureau voor de statistiek/Comisia

text:
               28.8.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 234/54

         Ordonanța Tribunalului din 30 iunie 2010 — Centraal bureau voor de statistiek/Comisia
   (Cauza T-361/09) (1)

   ()
   2010/C 234/97
   Limba de procedură: olandeza
   Președintele Camerei a opta a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 282, 21.11.2009.


title: Cauza T-91/10: Acțiune introdusă la 19 februarie 2010 — Lucchini/Comisia

text:
               1.5.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 113/61

         Acțiune introdusă la 19 februarie 2010 — Lucchini/Comisia
   (Cauza T-91/10)
   2010/C 113/93
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Reclamantă: Lucchini SpA (Milano, Italia) (reprezentanți: M. Delfino, avocat, J. P. Gunther, avocat, E. Bigi, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile reclamantei

               —

               În principal, anularea Deciziei C(2002) 7492 definitiv a Comisiei (cazul COMP/37.956 — Fier-beton armat), readoptare, astfel cum a fost modificată prin Decizia C(2009) 9912 definitiv;

               —

               cu titlu subsidiar, anularea articolului 2 din Decizia din 30 septembrie 2009, în măsura în care reclamanta a fost obligată la plata sumei de 14,35 milioane euro în solidar cu societatea S. P. S.p.A.;

               —

               cu titlu mai subsidiar, reducerea amenzii aplicate;

               —

               în orice caz, obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Prezenta acțiune este îndreptată împotriva Deciziei din 30 septembrie 2009, astfel cum a fost modificată prin Decizia din 8 decembrie 2009, prin care Comisia a sancționat o încălcare a articolului 65 CECO în temeiul Regulamentului (CE) nr. 1/2003 (1).
   Motivele și principalele argumente sunt similare celor invocate în alte acțiuni introduse împotriva deciziei menționate.
   În special, reclamanta invocă următoarele motive:

               —

               Caracterul incomplet al deciziei, încălcarea normelor de procedură și inexistența, în măsura în care decizia a fost notificată fără anexele sale și, de asemenea, ar fi fost adoptată de colegiu în formă incompletă, precum și notificată din nou tot în formă incompletă, fără textul principal;

               —

               incompetența Comisiei de a contesta o încălcare a articolului 65 din Tratatul CECO ulterior ieșirii din vigoare a acestuia și, așadar, alegerea greșită a temeiului juridic de fond;

               —

               încălcarea dreptului la apărare și încălcarea și aplicarea greșită a dreptului, în măsura în care Comisia nu a redeschis procedura administrativă și și-a atribuit dreptul de a examina legea mai favorabilă aplicabilă în cazul în speță, fără a da posibilitatea reclamantei să își exprime în mod eficient propriul punct de vedere asupra realității și asupra relevanței situației de fapt și ale împrejurărilor invocate.

         Cu titlu subsidiar, reclamanta solicită anularea deciziei pentru lipsă de probe și aplicare greșită a dreptului material, în măsura în care Comisia impută încălcarea pentru întreaga perioadă cuprinsă între 6 decembrie 1989 și 27 iunie 2000 către Luchini, prin intermediul întreprinderii unice Lucchini/Siderpotenza. Reclamanta subliniază autonomia de decizie și de gestionare a Siderpotenza și faptul că, în speță, Comisia nu a fost în măsură să furnizeze probe convingătoare pentru a demonstra că Lucchini este răspunzătoare, din punctul de vedere al elementelor umane și materiale, pentru gestionarea Siderpotenza.
   Cu titlu mai subsidiar, reclamanta invocă aplicarea greșită de către Comisie a normelor privind stabilirea amenzilor, în special a Liniilor directoare din 1998.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 1/2003 al Consiliului din 16 decembrie 2002 privind punerea în aplicare a normelor de concurență prevăzute la articolele 81 și 82 din tratat (JO L 1, 4.1.2003, p. 1, Ediție specială, 08/vol. 1, p. 167).


title: Cauza T-70/12: Acțiune introdusă la 17 februarie 2012 — Divandari/Consiliul

text:
               14.4.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 109/27

         Acțiune introdusă la 17 februarie 2012 — Divandari/Consiliul
   (Cauza T-70/12)
   2012/C 109/56
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamant: Ali Divandari (Teheran, Iran) [reprezentanți: S. Zaiwalla, P. Reddy și F. Zaiwalla, Solicitors, M. Brindle, QC (Queen's Counsel), și R. Blakeley, Barrister]

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene

      Concluziile

   Reclamantul solicită Tribunalului:

               —

               anularea Deciziei 2011/783/PESC a Consiliului (1) și a Regulamentului de punere în aplicare (UE) nr. 1245/2011 al Consiliului (2), în măsura în care aceste acte îl privesc pe reclamant;

               —

               declararea faptului că articolul 19 alineatul (1) litera (b) și articolul 20 alineatul (1) litera (b) din Decizia 2010/413/PESC a Consiliului (3), precum și articolul 16 alineatul (2) din Regulamentul (UE) nr. 961/2010 al Consiliului (4) nu se aplică în privința sa;

               —

               dispunerea ca articolul 60 al doilea paragraf din Statutul Curții de Justiție a Uniunii Europene nu se aplică în privința anulării actelor care îl desemnează pe reclamant, și

               —

               obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamantul invocă șase motive.

               1.

               Primul motiv întemeiat pe faptul că, contrar a ceea ce afirmă pârâtul, reclamantul nu este președintele Bank Mellat.

               2.

               Al doilea motiv întemeiat pe împrejurarea că condițiile de fond prevăzute în materie de desemnare în Decizia 2010/413/PESC și în Regulamentul nr. 961/2010 nu sunt întrunite în privința reclamantului și/sau că pârâtul a comis o eroare vădită de apreciere atunci când a constatat, cu ocazia reexaminării desemnării reclamantului, că aceste condiții erau îndeplinite.

               3.

               Al treilea motiv întemeiat pe faptul că condițiile de fond în ceea ce privește desemnarea Bank Mellat nu sunt îndeplinite și/sau că pârâtul a comis o eroare vădită de apreciere atunci când a constatat, cu ocazia reexaminării desemnării reclamantului, că aceste condiții erau îndeplinite.

               4.

               Al patrulea motiv întemeiat pe faptul că desemnarea sa prelungită îi încalcă drepturile fundamentale, precum și principiul proporționalității.

               5.

               Al cincilea motiv întemeiat pe împrejurarea că, prin menținerea desemnării sale, pârâtul a încălcat mai multe norme fundamentale de procedură, și anume (1) obligația de a furniza o motivare suficientă și (2) respectarea dreptului la apărare și a dreptului la o protecție jurisdicțională efectivă.

               6.

               Al cincilea motiv întemeiat pe faptul că Tribunalul trebuie să îi admită acțiunea în cazul în care se va admite acțiunea formulată de reclamant în cauza T-497/10, Divandari Bank/Consiliul sau acțiunea formulată de Bank Mellat în cauza T-496/10, Bank Mellat/Consiliul.

      (1)  Decizia 2011/783/PESC a Consiliului din 1 decembrie 2011 de modificare a Deciziei 2010/413/PESC privind adoptarea de măsuri restrictive împotriva Iranului (JO L 319, p. 71).

      (2)  Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 1245/2011 al Consiliului din 1 decembrie 2011 de punere în aplicare a Regulamentului (UE) nr. 961/2010 privind măsuri restrictive împotriva Iranului (JO L 319, p. 11).

      (3)  Decizia Consiliului din 26 juillet 2010 privind adoptarea de măsuri restrictive împotriva Iranului și de abrogare a Poziției comune 2007/140/PESC (JO L 195, p. 39).

      (4)  Regulamentul (UE) nr. 961/2010 al Consiliului din 25 octombrie 2010, privind măsuri restrictive împotriva Iranului și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 423/2007 (JO L 281, p. 1).


title: Cauza T-360/14: Ordonanța Tribunalului din 13 noiembrie 2015 – Švyturys-Utenos Alus/OAPI – Nordbrand Nordhausen (KISS) („Marcă comunitară — Procedură de opoziţie — Retragerea opoziţiei — Nepronunţare asupra fondului”)

text:
               25.1.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 27/55

         Ordonanța Tribunalului din 13 noiembrie 2015 – Švyturys-Utenos Alus/OAPI – Nordbrand Nordhausen (KISS)
   (Cauza T-360/14) (1)

   ((„Marcă comunitară - Procedură de opoziţie - Retragerea opoziţiei - Nepronunţare asupra fondului”))
   (2016/C 027/70)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Švyturys-Utenos Alus UAB (Utena, Lituania) (reprezentanţi: R. Žabolienė şi I. Lukauskienė, avocaţi)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: M. Rajh, agent)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă în faţa Tribunalului: Nordbrand Nordhausen GmbH (Nordhausen, Germania) (reprezentant: C. Düchs, avocat)

      Obiectul

   Acţiune formulată împotriva Deciziei Camerei a patra de recurs a OAPI din 17 martie 2014 (cauza R 1302/2013-4), privind o procedură de opoziţie între Nordbrand Nordhausen GmbH şi Švyturys-Utenos Alus UAB

      Dispozitivul

               1)

               Constată că nu mai este necesar să se pronunțe asupra fondului cauzei.

               2)

               Švyturys-Utenos Alus UAB şi Nordbrand Nordhausen GmbH suportă propriile cheltuieli de judecată, precum şi, fiecare, jumătate din cheltuielile de judecată efectuate de Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieţei Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI).

      (1)  JO C 253, 4.8.2014.


title: Cauza C-49/09: Acțiune introdusă la 2 februarie 2009 – Comisia Comunităților Europene/Republica Polonă

text:
               1.5.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 102/11

         Acțiune introdusă la 2 februarie 2009 – Comisia Comunităților Europene/Republica Polonă
   (Cauza C-49/09)
   2009/C 102/15
   Limba de procedură: polona

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: D. Triantafyllou și K. Herrmann, agenți)

      Pârâtă: Republica Polonă

      Concluziile reclamantei

               —

               Constatarea faptului că, prin aplicarea unei cote reduse de TVA de 7 % livrărilor, importului și achiziției intracomunitare de îmbrăcăminte și accesorii vestimentare pentru sugari și de încălțăminte pentru copii în temeiul articolului 41 alineatul 2 din Legea privind impozitarea mărfurilor și a prestărilor de servicii din 11 mai 2004, coroborat cu pozițiile 45 și 47 din anexa III la această lege, Republica Polonă nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 98 din Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată (1), coroborat cu anexa III la această directivă;

               —

               obligarea Republicii Polone la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În opinia reclamantei, aplicarea, de către Republica Polonă, a unei cote reduse de TVA de 7 % livrărilor, importului și achiziției intracomunitare de îmbrăcăminte și accesorii vestimentare pentru sugari și de încălțăminte pentru copii în temeiul articolului 41 alineatul 2 din Legea privind impozitarea mărfurilor și a prestărilor de servicii din 11 mai 2004, coroborat cu pozițiile 45 și 47 din anexa III la această lege, încalcă articolul 98 din Directiva 2006/112. Aplicarea acestei cote reduse mărfurilor menționate nu se încadrează în niciuna dintre derogările acordate Republicii Polone în temeiul punctului 1 literele (a) și (b) al capitolului 9 din anexa XII la Actul privind condițiile de aderare a Republicii Polonia și în temeiul articolului 128 din Directiva 2006/112.

      (1)  JO L 347, 11.12.2006, p. 1, Ediție specială, 09/vol. 3, p. 7.


title: Cauza T-439/09: Hotărârea Tribunalului din 18 octombrie 2011 — Purvis/Parlamentul ( „Norme privind cheltuielile și indemnizațiile deputaților în Parlamentul European — Sistemul de pensie suplimentară — Refuzul de a acorda o parte din pensia suplimentară facultativă sub forma unei sume forfetare — Excepție de nelegalitate — Drepturi dobândite — Încredere legitimă — Proporționalitate” )

text:
               26.11.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 347/28

         Hotărârea Tribunalului din 18 octombrie 2011 — Purvis/Parlamentul
   (Cauza T-439/09) (1)

   (Norme privind cheltuielile și indemnizațiile deputaților în Parlamentul European - Sistemul de pensie suplimentară - Refuzul de a acorda o parte din pensia suplimentară facultativă sub forma unei sume forfetare - Excepție de nelegalitate - Drepturi dobândite - Încredere legitimă - Proporționalitate)
   2011/C 347/44
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: John Robert Purvis (Saint-Andrews, Regatul Unit) (reprezentanți: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis și É. Marchal, avocați)

      Pârât: Parlamentul European (reprezentanți: inițial H. Krück, A. Pospíšilová Padowska și G. Corstens, ulterior N. Lorenz, A. Pospíšilová Padowska și G. Corstens, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare a deciziei Parlamentului European din 7 august 2009 prin care se refuză reclamantului acordarea unei părți din pensia sa suplimentară facultativă sub forma unei sume forfetare.

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Îl obligă pe domnul John Robert Purvis la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 11, 16.1.2010.


title: Cauza T-389/07: Acțiune introdusă la 15 octombrie 2007 — Earth Products/OAPI — Meynard Designs (EARTH)

text:
               8.12.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 297/45

         Acțiune introdusă la 15 octombrie 2007 — Earth Products/OAPI — Meynard Designs (EARTH)
   (Cauza T-389/07)
   (2007/C 297/91)
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza
   Părțile

      Reclamantă: Earth Products, Inc. (Carlsbad, Statele Unite ale Americii) (reprezentant: M. Graf, lawyer)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Meynard Designs, Inc. (Waltham, Statele Unite ale Americii)
   Concluziile reclamantei

               —

               Anularea deciziei Camerei a doua de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne din 9 august 2007, în măsura în care a fost menținută decizia diviziei de opoziție;

               —

               obligarea pârâtului să suporte propriile cheltuieli de judecată și cheltuielile de judecată efectuate de reclamantă.

         Motivele și principalele argumente

      Persoana care solicită înregistrarea mărcii comunitare: reclamanta.

      Marca comunitară vizată: marca figurativă „EARTH” pentru produse din clasa 25 — cererea nr. 2 907 608.

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în sprijinul opoziției:Meynard Designs, Inc.

      Marca sau semnul invocat în sprijinul opoziției: marca figurativă comunitară și națională „EARTH” pentru produse din clasele 3, 14, 18, 25 și 35.

      Decizia diviziei de opoziție: admite opoziția în totalitate.

      Decizia camerei de recurs: respinge recursul.

      Motivele invocate: încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 40/94 a Consiliului, întrucât mărcile în conflict nu sunt similare din punct de vedere vizual sau fonetic.


title: Cauza C-31/07: Acțiune introdusă la data de 26 ianuarie 2006 — Comisie/Irlanda

text:
               10.3.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 56/25

         Acțiune introdusă la data de 26 ianuarie 2006 — Comisie/Irlanda
   (Cauza C-31/07)
   (2007/C 56/48)
   Limba de procedură: engleza
   Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentant: R. Vidal Puig, agent)

      Pârâtă: Irlanda
   Concluziile reclamantei

               —

               constatarea faptului că, prin neadoptarea actelor cu putere de lege și a actelor administrative necesare pentru a se conforma Directivei 2003/42/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 13 iunie 2003 privind raportarea evenimentelor în aviația civilă (1) sau, în orice caz, prin necomunicarea acestora către Comisie, Irlanda nu și-a îndeplinit obligațiile ce îi reveneau în temeiul acestei directive;

               —

               obligarea Irlandei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motive și argumente principale
   Termenul în care directiva trebuia transpusă a expirat la data de 4 iulie 2005.

      (1)  JO L 167, p. 23.


title: Cauza C-359/13: Cerere de decizie preliminară introdusă de Centrale Raad van Beroep (Țările de Jos) la 27 iunie 2013 — B. Martens/Minister van Onderwijs, Cultuur en Wetenschap

text:
               21.9.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 274/5

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Centrale Raad van Beroep (Țările de Jos) la 27 iunie 2013 — B. Martens/Minister van Onderwijs, Cultuur en Wetenschap
   (Cauza C-359/13)
   2013/C 274/10
   Limba de procedură: olandeza

      Instanța de trimitere

   Centrale Raad van Beroep

      Părțile din procedura principală

      Reclamant: B. Martens

      Pârât: Minister van Onderwijs, Cultuur en Wetenschap

      Întrebările preliminare

               1A.

               Dreptul Uniunii, în special articolul 45 TFUE și articolul 7 alineatul (2) din Regulamentul nr. 1612/68 (1), trebuie interpretat în sensul că împiedică statul membru al Uniunii Europene Țările de Jos să refuze unui copil major, care are dreptul la întreținere din partea unui lucrător frontalier cu cetățenie olandeză și domiciliul în Belgia, care lucrează cu o fracțiune de normă în Belgia și cu o fracțiune de normă în Țările de Jos, solicitarea de finanțare a studiilor de formare profesională în afara Uniunii Europene, din momentul în care activitatea de lucrător frontalier se încheie, iar lucrătorul respectiv nu mai activează decât în Belgia, pe motiv că acel copil nu îndeplinește cerința de a fi locuit în Țările de Jos cel puțin trei din cei șase ani anteriori înscrierii sale la instituția de învățământ în cauză?

               1B.

               În cazul unui răspuns afirmativ la întrebarea 1A: dreptul Uniunii interzice aprobarea finanțării studiilor — presupunând că celelalte condiții de acordare sunt îndeplinite — pentru o perioadă mai scurtă decât durata studiilor pentru care este acordată?
               În măsura în care, în răspunsurile la întrebările 1A și 1B, Curtea ajunge la concluzia că dispozițiile legislative privind dreptul la libera circulație a lucrătorilor nu interzic refuzul finanțării studiilor doamnei Martens pentru perioada noiembrie 2008-iunie 2011 sau pentru o parte din această perioadă:

               2.

               Articolele 20 TFUE și 21 TFUE trebuie interpretate în sensul că împiedică statul membru al Uniunii Europene Țările de Jos să nu mai prelungească finanțarea studiilor pentru formarea într-o instituție de învățământ din Țările și Teritoriile de peste Mări (TTPM) (Curaçao), pentru care exista un drept în temeiul faptului că tatăl persoanei în cauză activa în Țările de Jos ca lucrător frontalier, pentru motivul că persoana în cauză nu îndeplinește condiția aplicabilă tuturor cetățenilor Uniunii, inclusiv propriilor cetățeni, de a fi locuit în Țările de Jos cel puțin trei din cei șase ani anteriori înscrierii la cursuri?

      (1)  Regulamentul (CEE) nr. 1612/68 al Consiliului din 15 octombrie 1968 privind libera circulație a lucrătorilor în cadrul Comunității (JO L 257, p. 2, Ediție specială, 05/vol. 1, p. 11).


title: Cauza C-495/13: Recurs introdus la 16 septembrie 2013 de GRE Grand River Enterprises Deutschland GmbH împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a treia) din 3 iulie 2013 în cauza T-206/12, GRE Grand River Enterprises Deutschland GmbH/Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

text:
               9.11.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 325/17

         Recurs introdus la 16 septembrie 2013 de GRE Grand River Enterprises Deutschland GmbH împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a treia) din 3 iulie 2013 în cauza T-206/12, GRE Grand River Enterprises Deutschland GmbH/Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)
   (Cauza C-495/13)
   2013/C 325/29
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Recurentă: GRE Grand River Enterprises Deutschland GmbH (reprezentanți: I. Memmler și S. Schulz, avocați)

      Celelalte părți din procedură: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale), Villiger Söhne GmbH

      Concluziile recurentei

   Recurenta solicită Curții:

               —

               anularea Hotărârii Tribunalului din 3 iulie 2013 în cauza T-206/12 și a Deciziei Camerei întâi a Oficiului din 1 martie 2012 (cauza R 411/2011-1);

               —

               obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Prezentul recurs privește hotărârea Tribunalului prin care s-a respins acțiunea reclamantei formulată împotriva Deciziei Camerei întâi de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne din 1 martie 2012, privind o procedură de opoziție între Villiger Söhne GmbH și GRE Grand River Enterprises Deutschland GmbH.
   Recurenta invocă un singur motiv întemeiat pe interpretarea și aplicarea eronată a articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 (1).
   În motivarea recursului, reclamanta arată că:

               Tribunalul a interpretat în mod eronat noțiunea „identitatea produselor”, prin faptul că a asimilat produsul „țigări” cu noțiunea generală „produse din tabac”. Astfel, Tribunalul a extins în mod necorespunzător sfera de protecție a mărcii invocate în opoziție.

               Tribunalul a interpretat în mod eronat noțiunea „similitudinea produselor”, întrucât, la aprecierea similitudinii produselor, nu ar fi trebuit să considere că produsele „țigări” sunt în general similare noțiunii generale „articole pentru fumători”.

               La compararea semnelor, Tribunalul a aplicat eronat regula aprecierii globale, prin faptul că a apreciat în mod global elementele „LIBERTAD” și „LIBERTE” și a înlăturat astfel toate celelalte elemente ale mărcilor.

               În special, dacă ar fi aplicat corect regula aprecierii globale, Tribunalul ar fi trebuit să acorde mai multă importanță unor alte elemente ale mărcilor în conflict, printre care, combinația de culori a mărcii contestate și mențiunea „LA” a mărcii invocate în opoziție.

               În plus, Tribunalul a aplicat în mod eronat principiile stabilite de Curte în materia similitudinii conceptuale, neținând seama în mod suficient de diferitele limbi ale mărcilor.

               În esență, Tribunalul a ajuns astfel la o concluzie eronată.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 207/2009 al Consiliului din 26 februarie 2009 privind marca comunitară (JO L 78, p. 1)


title: Cauza T-26/15 P: Hotărârea Tribunalului din 5 iulie 2016 –Comisia/Hristov („Recurs — Funcţie publică — Numire — Procedură de selecție și de numire a directorului executiv al unei agenții de reglementare — EMA — Preselecție de către un comitet de preselecție — Numire de către consiliul de administrație al EMA — Compunerea comitetului de preselecție — Cumulul funcțiilor de membru al comitetului de preselecție și de membru al consiliului de administrație al EMA — Imparțialitate”)

text:
               29.8.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 314/20

         Hotărârea Tribunalului din 5 iulie 2016 –Comisia/Hristov
   (Cauza T-26/15 P) (1)

   ((„Recurs - Funcţie publică - Numire - Procedură de selecție și de numire a directorului executiv al unei agenții de reglementare - EMA - Preselecție de către un comitet de preselecție - Numire de către consiliul de administrație al EMA - Compunerea comitetului de preselecție - Cumulul funcțiilor de membru al comitetului de preselecție și de membru al consiliului de administrație al EMA - Imparțialitate”))
   (2016/C 314/28)
   Limba de procedură: bulgara

      Părțile

      Recurentă: Comisia Europeană (reprezentanți: inițial J. Currall, N. Nikolova și S. Petrova, ulterior N. Nikolova și S. Petrova, agenți)

      Celelalte părți din procedură: Emil Hristov (Sofia, Bulgaria) (reprezentanți: M. Ekimdzhiev, K. Boncheva și G. Chernicherska, avocați) (reclamantă în primă instanță) și Agenția Europeană pentru Medicamente (EMA) (reprezentanți: inițial J. Currall, N. Nikolova și S. Petrova, ulterior N. Nikolova și S. Petrova, agenți) (pârâtă în primă instanță)

      Obiectul

   Recurs formulat împotriva Hotărârii Tribunalului Funcției Publice a Uniunii Europene (Camera a doua) din 13 noiembrie 2014, Hristov/Comisia și EMA (F 2/12, EU:F:2014:245), și prin care se urmărește anularea în parte acestei hotărâri

      Dispozitivul

               1)

               Anulează în parte Hotărârea Tribunalului Funcției Publice a Uniunii Europene (Camera a doua) din 13 noiembrie 2014, Hristov/Comisia și EMA (F 2/12), în măsura în care prin aceasta se anulează decizia Comisiei Europene din 20 aprilie 2011 prin care aceasta propunea consiliului de administrație al Agenției Europene pentru Medicamente (EMA) o listă de patru candidați recomandați de comitetul de preselecție și confirmați de comitetul consultativ de numiri.

               2)

               Trimite cauza Tribunalului Funcției Publice în vederea pronunțării cu privire la concluziile în anularea deciziei Comisiei din 20 aprilie 2011 prin care aceasta propunea consiliului de administrație al EMA o listă de patru candidați recomandați de comitetul de preselecție și confirmați de comitetul consultativ de numiri, având în vedere susținerile și motivele invocate de domnul Emil Hristov și cu privire la care Tribunalul Funcției Publice nu s a pronunțat.

               3)

               Amână pronunțarea cu privire la cheltuielile de judecată.

      (1)  JO C 118, 13.4.2015.


title: Cauza T-303/07: Acțiune introdusă la 7 august 2007 — Nölle/OAPI — Viña Carta Vieja (Puzzle)

text:
               6.10.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 235/23

         Acțiune introdusă la 7 august 2007 — Nölle/OAPI — Viña Carta Vieja (Puzzle)
   (Cauza T-303/07)
   (2007/C 235/42)
   Limba în care a fost formulată acțiunea: germana
   Părțile

      Reclamant: Jürgen Nölle (Rheinberg, Germania) (reprezentant: J. Reinartz, Rechtsanwalt)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte în procedura în fața camerei de recurs: Viña Carta Vieja, S.A.
   Concluziile reclamantului

               —

               în urma anulării deciziei Camerei a doua de recurs din 5 iunie 2007 în cauza R 911/2006 2, precum și a deciziei diviziei de opoziție din 29 iunie 2006 nr. B 802 340, respingerea în întregime a opoziției formulate de Viña Carta Vieja la 24 februarie 2005 împotriva cererii de înregistrare a mărcii formulate de reclamant la 20 februarie 2004 referitoare la marca verbală „Puzzle”;

               —

               obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată, inclusiv a cheltuielilor efectuate de un intervenient eventual.

         Motivele și principalele argumente

      Persoana care solicită înregistrarea mărcii comunitare: reclamantul.

      Marca comunitară vizată: marca verbală „Puzzle” pentru produse din clasele 16, 32 și 33 (cererea de înregistrare nr. 3 674 561).

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în sprijinul opoziției: Viña Carta Vieja, S.A

      Marca sau semnul invocat în sprijinul opoziției: în special, marca verbală „MONKEY PUZZLE” pentru produse din clasa 33 (marca comunitară nr. 3 238 144).

      Decizia diviziei de opoziție: admite în parte opoziția.

      Decizia camerei de recurs: anulează decizia diviziei de opoziție în măsura în care prin aceasta este admisă opoziția cu privire la produsele din clasa 32.

      Motivele invocate: încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 (1), întrucât nu există risc de confuzie între mărcile aflate în conflict.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 40/94 al Consiliului din 20 decembrie 1993 privind marca comunitară (JO 1994, L 11, p. 1, Ediție specială 17/vol. 1, p. 146).


title: Cauza C-230/14: Cerere de decizie preliminară introdusă de Kúria (Ungaria) la 12 mai 2014 – Weltimmo s.r.o./Nemzeti Adatvédelmi és Információszabadság Hatóság

text:
               28.7.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 245/5

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Kúria (Ungaria) la 12 mai 2014 – Weltimmo s.r.o./Nemzeti Adatvédelmi és Információszabadság Hatóság
   (Cauza C-230/14)
   2014/C 245/07
   Limba de procedură: maghiara

      Instanța de trimitere

   Kúria

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Weltimmo s.r.o.

      Pârâtă: Nemzeti Adatvédelmi és Információszabadság Hatóság

      Întrebările preliminare

               1)

               Articolul 28 alineatul (1) din Directiva 95/46/CE (1) a Parlamentului European și a Consiliului din 24 octombrie 1995 privind protecția persoanelor fizice în ceea ce privește prelucrarea datelor cu caracter personal și libera circulație a acestor date (denumită în continuare „Directiva privind protecția datelor”) trebuie interpretat în sensul că legislația națională a unui stat membru se poate aplica pe teritoriul respectivului stat unui operator de date stabilit exclusiv în alt stat membru, care administrează o pagină de internet de intermedieri și anunțuri imobiliare privind, printre altele, imobile situate pe teritoriul primului stat membru, operatorul respectiv transferând datele cu caracter personal ale proprietarilor imobilelor pe un mijloc (server) de stocare și procesare de date care aparține administratorului paginii de internet și care se află în alt stat membru?

               2)

               Articolul 4 alineatul (1) litera (a) din Directiva privind protecția datelor trebuie interpretat în lumina considerentelor (18)-(20), a articolului 1 alineatul (2) și a articolului 28 alineatul (1) din aceeași directivă, în sensul că Magyar Adatvédelmi és Információszabadság Hatóság (denumită în continuare „Autoritatea pentru protecția datelor”) nu poate aplica legea maghiară privind protecția datelor ca drept național unui administrator al unei pagini de internet de intermedieri imobiliare, stabilit exclusiv în alt stat membru, nici atunci când acesta promovează, printre altele, imobile situate în Ungaria ale căror proprietari au transmis, probabil de pe teritoriul Ungariei, datele referitoare la imobilele lor, pe un mijloc (server) de stocare și prelucrare a datelor care aparține administratorului paginii de internet și care se află în alt stat membru?

               3)

               Este relevant, în scopul interpretării, faptul că serviciul prestat de operatorul de date care administrează pagina de internet se adresează teritoriului altui stat membru?

               4)

               Este relevant, în scopul interpretării, faptul că datele referitoare la imobilele situate pe teritoriul celuilalt stat membru și datele cu caracter personal ale proprietarilor au fost încărcate efectiv de pe teritoriul respectivului stat membru?

               5)

               Este relevant, în scopul interpretării, faptul că datele cu caracter personal referitoare la respectivele imobile reprezintă date cu caracter personal ale cetățenilor unui alt stat membru?

               6)

               Este relevant, în scopul interpretării, faptul că proprietarii întreprinderii cu sediul în Slovacia au domiciliul în Ungaria?

               7)

               Dacă răspunsurile la întrebările anterioare sunt în sensul că autoritatea maghiară pentru protecția datelor poate soluționa procedura, însă nu poate aplica dreptul național, ci este obligată să aplice dreptul statului membru gazdă, articolul 28 alineatul (6) din Directiva privind protecția datelor trebuie interpretat în sensul că autoritatea maghiară pentru protecția datelor poate să exercite doar prerogativele prevăzute la articolul 28 alineatul (3) din Directiva privind protecția datelor, în conformitate cu legislația statului membru gazdă și că, prin urmare, nu este competentă să aplice o amendă?

               8)

               Noțiunea „adatfeldolgozás” [procesare de date], utilizată atât la articolul 4 alineatul (1) litera (a), cât și la articolul 28 alineatul (6) din [versiunea în limba maghiară] a Directivei privind protecția datelor poate fi considerată identică cu noțiunea „adatkezelés” [prelucrare de date], folosită în terminologia directivei?

      (1)  JO L 281, p. 31, Ediție specială, 13/vol. 17, p. 10.


title: Cauza T-257/14: Hotărârea Tribunalului din 6 martie 2015 – Novomatic/OAPI – Berentzen Mally Marketing plus Services (BLACK JACK TM) [„Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare figurative BLACK JACK TM — Mărcile comunitare verbale și figurative anterioare BLACK TRACK — Motiv relativ de refuz — Risc de confuzie — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009”]

text:
               27.4.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 138/48

         Hotărârea Tribunalului din 6 martie 2015 – Novomatic/OAPI – Berentzen Mally Marketing plus Services (BLACK JACK TM)
   (Cauza T-257/14) (1)

   ([„Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare figurative BLACK JACK TM - Mărcile comunitare verbale și figurative anterioare BLACK TRACK - Motiv relativ de refuz - Risc de confuzie - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009”])
   (2015/C 138/62)
   Limba de procedură: germana

      Părţile

      Reclamantă: Novomatic AG (Gumpoldskirchen, Austria) (reprezentant: W. Mosing, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieţei Interne (mărci, desene şi modele industriale) (reprezentanţi: inițial Pohlmann, ulterior S. Hanne, agenți)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI: Berentzen Mally Marketing plus Services GmbH (Meerbusch, Germania)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a patra de recurs a OAPI din 18 februarie 2014 (cauza R 329/2012-4), privind o procedură de opoziție între Berentzen Mally Marketing plus Services GmbH și Novomatic AG

      Dispozitivul

               1)

               Anulează Decizia Camerei a patra de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI) din 18 februarie 2014 (cauza R 329/2012-4).

               2)

               Obligă OAPI la plata cheltuielilor de judecată, inclusiv a cheltuielilor de judecată efectuate în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs.

      (1)  JO C 194, 24.6.2014.


title: Cauza C-131/07: Cerere având ca obiect pronunțarea unei hotărâri preliminare introdusă de Commissione tributaria provinciale di Latina (Italia) la 5 martie 2007 — Michele Ciampi/Agenzia Entrate Ufficio Latina

text:
               26.5.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 117/10

         Cerere având ca obiect pronunțarea unei hotărâri preliminare introdusă de Commissione tributaria provinciale di Latina (Italia) la 5 martie 2007 — Michele Ciampi/Agenzia Entrate Ufficio Latina
   (Cauza C-131/07)
   (2007/C 117/16)
   Limba de procedură: italiana
   Instanța de trimitere
   Commissione tributaria provinciale di Latina
   Părțile din acțiunea principală

      Reclamant: Michele Ciampi

      Pârâtă: Agenzia Entrate Ufficio Latina
   Întrebările preliminare

               1)

               Hotărârea C-207/04 (1) trebuie interpretată în sensul că legiuitorul italian ar fi trebuit să extindă și pentru bărbați limita de vârstă avantajoasă prevăzută pentru femei?

               2)

               În cazul în speță, trebuie să se declare că, bărbaților începând de la vârsta de 50 de ani, trebuie să li se aplice la indemnizațiile reprezentând stimulente pentru încetarea anticipată la cerere a raportului de muncă, o cotă de impozitare egală cu jumătate din cea prevăzută pentru impozitarea T.F.R. (indemnizație la încetarea raportului de muncă)?

               3)

               Având în vedere că sumele plătite de contribuabil cu titlu de Irpef (impozit pe venit datorat de persoanele fizice) nu reprezintă un element al salariului întrucât nu sunt plătite de angajator în temeiul raportului de muncă, și având în vedere că suma plătită de angajator lucrătorului pentru a favoriza încetarea anticipată la cerere a raportului de muncă nu este de natură salarială, este conform dreptului comunitar să se declare că diferența de vârstă, 50 de ani pentru femei și 55 pentru bărbați, încalcă dreptul comunitar, ținând cont că Directiva 79/7 (2) permite statelor membre să mențină limite de vârstă de pensionare diferite?

               4)

               Interpretarea dreptului comunitar (Directiva 76/207/CEE a Consiliului (3) care interzice discriminarea pe criterii de sex) se opune sau nu aplicării reglementării naționale care stă la baza cauzei aflate pe rolul Curții, informând acest judecător național cu privire la conformitatea sau neconformitatea reglementării naționale (art. 17 în prezent 19 alineatul (4-bis) din D.P.R. 917/86)?

      (1)  Rec. 2005, p. I-07453.

      (2)  JO L 6, p. 24.

      (3)  JO L 39, p. 40.


title: Cauza F-5/13: Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera a treia) din 2 iunie 2014 – Da Cunha Almeida/Comisia (Funcție publică — Concurs general — Neînscriere pe lista de rezervă — Test de raționament verbal — Excepție de nelegalitate a anunțului de concurs — Alegerea celei de a doua limbi dintre trei limbi — Principiul nediscriminării)

text:
               15.9.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 315/73

         Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera a treia) din 2 iunie 2014 – Da Cunha Almeida/Comisia
   (Cauza F-5/13) (1)

   ((Funcție publică - Concurs general - Neînscriere pe lista de rezervă - Test de raționament verbal - Excepție de nelegalitate a anunțului de concurs - Alegerea celei de a doua limbi dintre trei limbi - Principiul nediscriminării))
   2014/C 315/122
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamant: Paulo Jorge da Cunha Almeida (Bruxelles, Belgia) (reprezentanți: J. Grayston, solicitor, G. Pandey și M. Gambardella, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: J. Currall și B. Eggers, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare a deciziei de a nu îl include pe reclamant pe lista de rezervă a concursului EPSO/AD/205/10

      Dispozitivul

               1)

               Anulează decizia comisiei de evaluare din cadrul concursului EPSO/AD/205/10 din 9 martie 2012, transmisă prin Oficiul European pentru Selecția Personalului, prin care s-a respins cererea de reexaminare formulată de domnul Da Cunha Almeida în urma excluderii sale de pe lista de rezervă a concursului printr-o decizie din 23 decembrie 2011.

               2)

               Respinge în rest acțiunea.

               3)

               Comisia Europeană suportă propriile cheltuieli de judecată și este obligată la plata cheltuielilor de judecată efectuate de domnul Da Cunha Almeida.

      (1)  JO C 123, 27.4.2013, p. 29.


title: Cauza T-309/14: Acțiune introdusă la 30 aprilie 2014 – Mat Foundries Europe/Comisia

text:
               14.7.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 223/58

         Acțiune introdusă la 30 aprilie 2014 – Mat Foundries Europe/Comisia
   (Cauza T-309/14)
   2014/C 223/60
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Mat Foundries Europe GmbH (Neunkirchen, Germania) (reprezentanți: D. Greinacher, J. Martin și B. Scholtka, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea, în temeiul articolului 263 primul paragraf TFUE, a Deciziei din 18 decembrie 2013 a Comisiei [Ajutor de stat SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN)] (JO 2014, C 37, p. 73, 7.02.2014) de inițiere împotriva Republicii Federale Germania a unei proceduri oficiale de investigare în ceea ce privește sprijinul pentru producția de energie electrică din surse regenerabile și din gaze de mină potrivit Legii germane revizuite privind energia din surse regenerabile (Gesetz für den Vorrang erneuerbarer Energien, denumită în continuare „EEG”) și limitarea suprataxei aferente energiei din surse regenerabile (denumită în continuare „suprataxa EEG”) pentru întreprinderile mari consumatoare de energie, în măsura în care Comisia a calificat schema de compensare specială prevăzută la articolele 40 și 41 din EEG drept ajutor de stat în sensul articolului 107 TFUE;

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată, potrivit articolului 87 alineatul (3) din Regulamentul de procedură al Tribunalului.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă trei motive.

               1.

               Primul motiv întemeiat pe încălcarea articolului 107 TFUE
               Potrivit reclamantei, Comisia a calificat în mod eronat drept ajutor de stat sprijinul pentru producția de energie electrică din surse regenerabile prin intermediul sistemului de suprataxare și schema de compensare specială având ca obiect limitarea suprataxei EEG și, prin urmare, nu ar fi trebuit să inițieze procedura oficială de investigare.

                           —

                           Reclamanta arată în acest context că, în cadrul evaluării preliminare a aspectului dacă schema de compensare specială constituie ajutor, Comisia a săvârșit o eroare vădită de apreciere, deoarece, ca excepție de la principiul suprataxei EEG, schema de compensare specială nu ar oferi niciun avantaj de care întreprinderile mari consumatoare de energie, nu ar fi beneficiat în condiții normale de piață.

                           —

                           Reclamanta susține în continuare că nu ar fi afectată nicio resursă statală. Dat fiind că veniturile provenite din suprataxa EEG nu constituie resurse statale, nici schema excepțională prevăzută pentru întreprinderile mari consumatoare de energie nu ar afecta resurse statale.

                           —

                           Reclamanta arată de asemenea că schema de compensare specială nu denaturează nici concurența. Acesta doar stabilește condițiile de concurență care ar exista fără suprataxa EEG.

               2.

               Al doilea motiv întemeiat pe încălcarea principiului încrederii legitime
               Reclamanta susține deopotrivă că, prin adoptarea deciziei atacate, Comisia ar fi încălcat și principiul încrederii legitime. Reglementarea germană de sprijinire a energiei din surse regenerabile ar fi făcut deja obiectul unei investigații aprofundate în conformitate cu legislația privind ajutoarele de stat. În urma acestei investigații, Comisia ar fi concluzionat în 2002 că respectiva reglementare nu implica un transfer de resurse statale. Dat fiind că EEG din 2012 nu conține, din acest punct de vedere, nicio modificare substanțială în raport cu situația juridică anterioară, operatorii economici în cauză nu ar trebui să se aștepte la o nouă investigație, ci la menținerea reglementării existente.

               3.

               Al treilea motiv întemeiat pe un abuz de putere
               În sfârșit, reclamanta consideră că Comisia a abuzat de puterea de apreciere care îi este conferită de articolele 107 TFUE și 108 TFUE. Prin inițierea procedurii de investigare Comisia ar urmări în principal obiectivul fundamental de armonizare a ajutorului pentru producerea de energie electrică din surse regenerabile. Acest obiectiv fundamental ar figura deopotrivă în noul proiect de Linii directoare privind ajutoarele de stat pentru protecția mediului și pentru energie, în care Comisia ar stabili pentru prima oară norme detaliate pentru sprijinirea energiei electrice din surse regenerabile. Or, pentru a realiza o armonizare, Comisia ar trebui să urmeze procedura de apropiere a legislațiilor prevăzută în acest scop la articolele 116 TFUE și 117 TFUE.


title: Cauza T-90/03: Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 11 iulie 2007 — Fédération des industries condimentaires de France și alții/Comisia Comunităților Europene ( Răspundere extracontractuală — Incompatibilitate cu normele Organizației Mondiale a Comerțului (OMC) a interdicției comunitare de a importa carne care conﾛine substanțe cu efect hormonal — Introducerea de către Statele Unite ale Americii a unei suprataxe la import pentru produse de origine comunitară în temeiul unei autorizații a OMC — Încheierea de către Comisie a unei proceduri de examinare a obstacolelor în calea comerțului — Acțiune în despăgubiri a asociațiilor de exportatori comunitari afectați de suprataxă )

text:
               25.8.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 199/27

         Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 11 iulie 2007 — Fédération des industries condimentaires de France și alții/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza T-90/03) (1)

   („Răspundere extracontractuală - Incompatibilitate cu normele Organizației Mondiale a Comerțului (OMC) a interdicției comunitare de a importa carne care conține substanțe cu efect hormonal - Introducerea de către Statele Unite ale Americii a unei suprataxe la import pentru produse de origine comunitară în temeiul unei autorizații a OMC - Încheierea de către Comisie a unei proceduri de examinare a obstacolelor în calea comerțului - Acțiune în despăgubiri a asociațiilor de exportatori comunitari afectați de suprataxă’)
   (2007/C 199/50)
   Limba de procedură: franceza
   Părțile

      Reclamanți: Fédération des industries condimentaires de France (FICF) (Paris, Franța), Confédération générale des producteurs de lait de brebis et des industriels de Roquefort (Millau, Franța), Comité économique agricole régional fruits et légumes de Bretagne (Cerafel) (Morlaix, Franța) și Comité interprofessionnel des palmipèdes à foie gras (CIFOG) (Paris, Franța) (reprezentanți: inițial M. Jacquot și O. Prost, ulterior O. Prost, K. Lentz, E. Berthelot și M. Baudin, avocats)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: P. Kuijper, C. Brown și G. Boudot, agenți)

      Intervenient în sprijinul pârâtei: Regatul Spaniei (reprezentanți: inițial E. Braquehais Conesa, ulterior J. Rodriguez Cárcamo, agenți)
   Obiectul
   Acțiune în despăgubirea prejudiciului pe care reclamanții pretind că l-au suferit ca urmare a ilegalităților de care ar fi fost afectată acțiunea întreprinsă de către Comisie ca răspuns la măsurile de retorsiune comercială adoptate de Statele Unite ale Americii în cauza cunoscută sub numele „carne de vită cu hormoni”.
   Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Reclamanții suportă în solidar propriile cheltuieli de judecată și cele efectuate de către Comisie.

               3)

               Regatul Spaniei suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 112, 10.5.2003.


title: Cauza T-241/09: Hotărârea Tribunalului din 20 februarie 2013 — Nikolaou/Curtea de Conturi ( „Răspundere extracontractuală — Curtea de Conturi — Desfășurarea unor anchete interne — Date cu caracter personal — Nelegalitate — Legătură de cauzalitate — Prescripție” )

text:
               6.4.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 101/16

         Hotărârea Tribunalului din 20 februarie 2013 — Nikolaou/Curtea de Conturi
   (Cauza T-241/09) (1)

   (Răspundere extracontractuală - Curtea de Conturi - Desfășurarea unor anchete interne - Date cu caracter personal - Nelegalitate - Legătură de cauzalitate - Prescripție)
   2013/C 101/34
   Limba de procedură: greaca

      Părțile

      Reclamantă: Kalliopi Nikolaou (Grecia) (reprezentanți: V. Christianos și G. Douka, avocați)

      Pârâtă: Curtea de Conturi a Uniunii Europene (reprezentanți: T. Kennedy și J.-M. Stenier, agenți, asistați de P. Tridimas)

      Obiectul

   Acțiune în despăgubire care are ca obiect repararea prejudiciului pretins suferit de reclamantă în urma neregulilor și a încălcărilor dreptului Uniunii pe care le-ar fi săvârșit Curtea de Conturi în contextul unei anchete interne.

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               O obligă pe doamna Kalliopi Nikolaou la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 205, 29.8.2009.


title: Cauza C-40/06: Ordonanța Curții (camera a cincea) din data de 9 ianuarie 2007 (cerere având ca obiect pronunțarea unei hotărâri preliminare formulată de către Finanzgericht München — Germania) — Juers Pharma Import-Export GmbH/Oberfinanzdirektion Nürnberg (Articolul 104 alineatul (3) primul paragraf din regulamentul de procedură — Tariful Vamal Comun — Nomenclatura Combinată — Clasificare tarifară — Capsule conținând în principal melatonină — Medicamente)

text:
               10.3.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 56/12

         Ordonanța Curții (camera a cincea) din data de 9 ianuarie 2007 (cerere având ca obiect pronunțarea unei hotărâri preliminare formulată de către Finanzgericht München — Germania) — Juers Pharma Import-Export GmbH/Oberfinanzdirektion Nürnberg
   (Cauza C-40/06) (1)

   (Articolul 104 alineatul (3) primul paragraf din regulamentul de procedură - Tariful Vamal Comun - Nomenclatura Combinată - Clasificare tarifară - Capsule conținând în principal melatonină - Medicamente)
   (2007/C 56/21)
   Limba de procedură: germana
   Instanța de trimitere
   Finanzgericht München
   Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Juers Pharma Import-Export GmbH

      Pârâtă: Oberfinanzdirektion Nürnberg
   Obiectul
   Cerere având ca obiect pronunțarea unei hotărâri preliminare — Finanzgericht München — Interpretarea Regulamentului (CE) nr. 1789/2003 al Comisiei din 11 septembrie 2003 pentru modificarea anexei I a Regulamentului (CEE) nr. 2658/87 al Consiliului privind Nomenclatura tarifară și statistică și Tariful Vamal Comun (JO L 281, p. 1) — Pozițiile 3004 (medicamente) și 2106 (preparate alimentare) din Nomenclatura Combinată — Clasificarea capsulelor de melatonină prezentate ca supliment dietetic, dar putând fi eliberate de către farmacii numai pe bază de rețetă medicală — Twinlab Melatonin Caps
   Dispozitivul
   Nomenclatura Combinată ce este inclusă în anexa I a Regulamentului (CEE) nr. 2658/87 al Consiliului din 23 iulie 1987 privind Nomenclatura tarifară și statistică și Tariful Vamal Comun, așa cum a fost modificată prin Regulamentul (CE) nr. 1789/2003 al Comisiei din 11 septembrie 2003, trebuie interpretată în sensul că acele capsule conținând în principal melatonină, precum cele avute în vedere în acțiunea principală, se încadrează la poziția tarifară 3004.

      (1)  JO C 86, 8.4.2006.


title: Cauza F-153/15: Acțiune introdusă la 28 decembrie 2015 – ZZ și alții/SEAE

text:
               29.3.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 111/44

         Acțiune introdusă la 28 decembrie 2015 – ZZ și alții/SEAE
   (Cauza F-153/15)
   (2016/C 111/55)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamanți: ZZ și alții (reprezentanți: N. de Montigny și J.-N. Louis, avocați)

      Pârât: Serviciul European de Acțiune Externă (SEAE)

      Obiectul și descrierea litigiului

   Anularea deciziei SEAE, cuprinsă în fișele de remunerație ale reclamanților, în măsura în care constituie prima aplicare a reducerii de la 25 % la 20 % a indemnizației pentru condiții de viață, în aplicarea unei decizii a directorului general administrativ

      Concluziile reclamanților

               —

               Declararea inaplicabilității în cazul reclamanților a deciziei directorului general administrativ al SEAE din 23 februarie 2015;

               —

               în consecință, anularea fișei lor de remunerație din martie 2015 și a celor întocmite ulterior, în măsura în care aplică o ICV de 20 %;

               —

               obligarea SEAE la plata cheltuielilor de judecată.


title: Cauza T-139/13: Acțiune introdusă la 8 martie 2013 — Eltek/OAPI Eltec Elektronik (ELTEK)

text:
               25.5.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 147/21

         Acțiune introdusă la 8 martie 2013 — Eltek/OAPI Eltec Elektronik (ELTEK)
   (Cauza T-139/13)
   2013/C 147/38
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Eltek SpA (Casale Monferrato, Italia) (reprezentanți: G. Floridia și R. Floridia, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Eltec Elektronik AG (Mainz, Germania)

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               Anularea Deciziei Camerei întâi de recurs din 7 ianuarie 2013 astfel cum a fost rectificată prin Rectificarea din 22 ianuarie 2013), modificată și primită la 10 ianuarie 2013 în cauza R 511/2012-1, privind procedura de opoziție nr. B 992 851 și cererea de înregistrare a mărcii comunitare nr. 4 368 064, pentru motivul că toate cerințele privind validitatea înregistrării pentru fiecare produs sunt îndeplinite în totalitate;

               —

               obligarea OAPI la plata cheltuielilor de judecată aferente procedurii în fața Tribunalului, și obligarea persoanei care a formulat opoziția la plata cheltuielilor de judecată aferente procedurii în fața diviziei de opoziție și în fața camerei de recurs.

      Motivele și principalele argumente

      Solicitantul mărcii comunitare: reclamanta.

      Marca comunitară vizată: marca verbală „ELTEK” pentru produse din clasa 9 — Cererea de înregistrare a unei mărci comunitare nr. 4 368 064.

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în procedura opoziției: cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs.

      Marca sau semnul invocat: marca germană și internațională „ELTEK”, care desemnează Benelux, Spania, Franța, Italia, Austria și Portugalia pentru produse și servicii din clasele 9, 37, 38, 41 și 42.

      Decizia diviziei de opoziție: respinge opoziția în parte.

      Decizia camerei de recurs: declară admisibilă calea de atac și respinge cererea de înregistrare a unei mărci comunitare pentru anumite produse din clasa 9.

      Motivele invocate: încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 al Consiliului.


title: Cauza T-92/05: Ordonanța Tribunalului de Primă Instanță din 6 decembrie 2006 — movingpeople.net/OAPI — Schäfer (movingpeople.net) ( Marcă comunitară — Marca comunitară figurativă movingpeople.net — Opoziția titularului mărcii naționale verbale MOVING PEOPLE — Refuz parțial de înregistrare — Achiziționarea de către solicitant a mărcii anterioare — Lipsa necesității de a se pronunța )

text:
               10.3.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 56/28

         Ordonanța Tribunalului de Primă Instanță din 6 decembrie 2006 — movingpeople.net/OAPI — Schäfer (movingpeople.net)
   (Cauza T-92/05) (1)

   („Marcă comunitară - Marca comunitară figurativă movingpeople.net - Opoziția titularului mărcii naționale verbale MOVING PEOPLE - Refuz parțial de înregistrare - Achiziționarea de către solicitant a mărcii anterioare - Lipsa necesității de a se pronunța“)
   (2007/C 56/55)
   Limba de procedură: engleza
   Părțile

      Reclamant: movingpeople.net International BV (Helmond, Olanda) (reprezentanți: G. van Roeyen și T. Berendsen, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: S. Laitinen, agent)

      Cealaltă parte în cadrul procedurii în fața camerei de recurs a OAPI, intervenientă în fața Tribunalului: Groß Schlamin (Schashagen, Germania) (reprezentant: D. Rohmeyer, avocat)
   Obiectul
   Acțiune în anulare formulată împotriva deciziei primei camere de recurs a OAPI din 20 decembrie 2004 (cauza R 410/2004-1) privind procedura de opoziție între Thomas Schäfer și movingpeople.net International BV.
   Dispozitivul

               1)

               Nu este necesar să se pronunțe asupra acțiunii.

               2)

               Reclamantul suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele ale pârâtului.

               3)

               Intervenientul suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 115, 14.5.2005.


title: Cauza C-114/16: Cerere de decizie preliminară introdusă de Kúria (Ungaria) la 26 februarie 2016 – Damien Zöldség, Gyümölcs Kereskedelmi és Tanácsadó Kft./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatóság

text:
               13.6.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 211/25

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Kúria (Ungaria) la 26 februarie 2016 – Damien Zöldség, Gyümölcs Kereskedelmi és Tanácsadó Kft./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatóság
      (Cauza C-114/16)
      (2016/C 211/31)
      Limba de procedură: maghiara

         Instanța de trimitere

      Kúria

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: Damien Zöldség, Gyümölcs Kereskedelmi és Tanácsadó Kft.

         Pârâtă: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatóság

         Întrebarea preliminară

      Dispozițiile articolelor 167, 168, 178 și 179 din Directiva privind TVA-ul (1) trebuie interpretate în sensul că administrația fiscală are obligația să recunoască, cu ocazia unei inspecții fiscale, dreptul de deducere al persoanei impozabile în situația în care, cu toate că în declarația persoanei impozabile nu figurează taxa aferentă intrărilor, aceasta deține facturi conforme cu directiva respectivă și solicită, în cursul inspecției, să i se recunoască dreptul de deducere?

         (1)  Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată (JO L 347, p. 1, Ediţie specială, 09/vol. 3, p. 7).


title: Cauza T-777/14: Hotărârea Tribunalului din 28 aprilie 2016 – Fon Wireless/EUIPO – Henniger (Neofon) [„Marcă a Uniunii Europene – Procedură de opoziție – Cerere de înregistrare a mărcii verbale a Uniunii Europene Neofon – Marca națională verbală anterioară FON – Motiv relativ de refuz – Risc de confuzie – Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009”]

text:
               13.6.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 211/47

      Hotărârea Tribunalului din 28 aprilie 2016 – Fon Wireless/EUIPO – Henniger (Neofon)
      (Cauza T-777/14) (1)

      ([„Marcă a Uniunii Europene - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii verbale a Uniunii Europene Neofon - Marca națională verbală anterioară FON - Motiv relativ de refuz - Risc de confuzie - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009”])
      (2016/C 211/58)
      Limba de procedură: germana

         Părţile

         Reclamantă: Fon Wireless Ltd (Londra, Regatul Unit) (reprezentanţi: J. B. Devaureix şi L. Montoya Terán, avocaţi)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO) (reprezentant: D. Walicka, agent)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO, intervenientă la Tribunal: Andreas Henniger (Starnberg, Germania) (reprezentant: T. von Groll Schacht, avocat)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a patra de recurs a EUIPO din 15 septembrie 2014 (cauza R 2519/2013-4) privind o procedură de opoziție între Fon Wireless Ltd și Andreas Henniger

         Dispozitivul

                  1)

                  Anulează Decizia Camerei a patra de recurs a Oficiului Uniunii Europene pentru Proprietatea Intelectuală (EUIPO) din 15 septembrie 2014 (cauza R 2519/2013-4).

                  2)

                  EUIPO suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de Fon Wireless Ltd.

                  3)

                  Domnul Andreas Henniger suportă propriile cheltuieli de judecată.

         (1)  JO C 26, 26.1.2015.


title: Cauza C-390/16: Cerere de decizie preliminară introdusă de Szombathelyi Törvényszék (Republica Ungară) la 13 iulie 2016 – Procedură penală împotriva lui Dániel Bertold Lada

text:
               26.9.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 350/15

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Szombathelyi Törvényszék (Republica Ungară) la 13 iulie 2016 – Procedură penală împotriva lui Dániel Bertold Lada
   (Cauza C-390/16)
   (2016/C 350/19)
   Limba de procedură: maghiara

      Instanța de trimitere

   Szombathelyi Törvényszék

      Partea din procedura principală

   Lada Dániel Bertold

      Întrebările preliminare

               1)

               Articolele 67 și 82 din Tratatul privind Funcționarea Uniunii Europene (denumit în continuare „TFUE”) trebuie interpretate în sensul că se opun inițierii unei proceduri penale sau a altor proceduri naționale, reglementate de legislația națională, care vizează „recunoașterea” sau modificarea într-un stat membru a eficacității unei hotărâri străine – și în urma cărora această hotărâre a unei instanțe străine se consideră ca fiind pronunțată de către o instanță națională – cu privire la un inculpat a cărui cauză penală a fost deja soluționată definitiv și irevocabil prin intermediul hotărârii pronunțate în străinătate de către o instanță națională a altui stat membru al Uniunii Europene?

               2)

               Este compatibilă cu principiul „non bis in idem”, prevăzut la articolul 50 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene și la articolul 54 din Convenția de punere în aplicare a Acordului Schengen – în lumina Deciziei-cadru 2008/675/JAI a Consiliului din 24 iulie 2008 (1) – o procedură reglementată într-un stat membru al Uniunii, concret, aceea prevăzută la articolele 46-48 din Legea maghiară nr. XXXVIII din 1996 „pentru recunoașterea eficacității” în Ungaria [a hotărârilor de condamnare pronunțate în alte state] în ceea ce privește un proces penal soluționat printr-o hotărâre definitivă (în raport cu aceeași persoană și cu aceleași fapte) într-un alt stat membru, chiar dacă, în realitate, această procedură nu are scopul de a executa hotărârea respectivă, ci de a stabili temeiul juridic pentru ca aceasta să fie luată în considerare în cadrul proceselor penale derulate în viitor?

      (1)  Decizia-cadru 2008/675/JAI a Consiliului din 24 iulie 2008 privind luarea în considerare a condamnărilor în statele membre ale Uniunii Europene în cadrul unui nou proces penal (JO 2008 L 220, p. 32).


title: Cauza T-211/16: Acțiune introdusă la 4 mai 2016 - Caviro Distillerie și alții/Comisia

text:
               18.7.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 260/41

         Acțiune introdusă la 4 mai 2016 - Caviro Distillerie și alții/Comisia
   (Cauza T-211/16)
   (2016/C 260/52)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamante: Caviro Distillerie Srl (Faenza, Italia), Distillerie Bonollo SpA (Formigine, Italia), Distillerie Mazzari SpA (Sant’Agata sul Santerion, Italia), Industria Chimica Valenzana (ICV) SpA (Borgoricco, Italia) (reprezentanți: R. MacLean, solicitor, și A. Bochon, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamantele solicită Tribunalului:

               —

               declararea admisibilității acțiunii;

               —

               anularea articolului 1 din Decizia de punere în aplicare (UE) 2016/176 a Comisiei din 9 februarie 2016 de încheiere a procedurii antidumping privind importurile de acid tartric originar din Republica Populară Chineză și produs de societatea Hangzhou Bioking Biochemical Engineering Co. Ltd în temeiul unor erori vădite de apreciere de fapt și de drept care afectează măsura și în temeiul încălcării articolului 3 alineatele (2), (3) și (5) și a articolului 17 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 1225/2009 al Consiliului din 30 noiembrie 2009 privind protecția împotriva importurilor care fac obiectul unui dumping din partea țărilor care nu sunt membre ale Comunității Europene;

               —

               obligarea pârâtei și a oricăror intervenienți la plata cheltuielilor de judecată aferente procedurii.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamantele invocă două motive.

               1.

               Primul motiv prin care se susține că decizia atacată trebuie să fie anulată întrucât pârâta a săvârșit o eroare vădită de apreciere și de analiză a faptelor atunci când a selectat un eșantion nereprezentativ de producători din Uniune în scopul evaluării prejudiciului și, astfel, a încălcat de asemenea articolul 3 alineatele (2), (3) și (5) și articolul 17 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 1225/2009 al Consiliului din 30 noiembrie 2009 privind protecția împotriva importurilor care fac obiectul unui dumping din partea țărilor care nu sunt membre ale Comunității Europene, prin supoziția eronată că criteriul celor mai mari volume de vânzări din Uniune echivalează cu obţinerea unui eşantion suficient de reprezentativ. .

               2.

               Al doilea motiv prin care se susține că decizia atacată trebuie să fie anulată întrucât pârâta a săvârșit erori vădite de apreciere și de analiză a faptelor în evaluarea impactului importurilor care fac obiectul unui dumping asupra situației economice a industriei Uniunii și, astfel, a încălcat de asemenea articolul 3 alineatele (2), (3) și (5) și articolul 17 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 1225/2009 al Consiliului din 30 noiembrie 2009 privind protecția împotriva importurilor care fac obiectul unui dumping din partea țărilor care nu sunt membre ale Comunității Europene.


title: Cauza C-443/12: Cerere de decizie preliminară introdusă de High Court of Justice (Chancery Division) (Regatul Unit) la 3 octombrie 2012 — Actavis Group PTC EHF, Actavis UK Ltd/Sanofi

text:
               15.12.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 389/5

         Cerere de decizie preliminară introdusă de High Court of Justice (Chancery Division) (Regatul Unit) la 3 octombrie 2012 — Actavis Group PTC EHF, Actavis UK Ltd/Sanofi
   (Cauza C-443/12)
   2012/C 389/07
   Limba de procedură: engleza

      Instanța de trimitere

   High Court of Justice (Chancery Division)

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamante: Actavis Group PTC EHF, Actavis UK Ltd

      Pârâtă: Sanofi

      Intervenientă: Sanofi Pharma Bristol-Myers Squibb SNC

      Întrebările preliminare

               1.

               Care sunt criteriile în funcție de care se stabilește dacă „produsul este protejat de un brevet de bază în vigoare” în sensul articolui 3 litera (a) din Regulamentul nr. 469/2009/CE (1) (denumit în continuare „regulamentul”)?

               2.

               În cazul în care mai multe produse sunt protejate de un brevet de bază în vigoare, regulamentul menționat și în special articolul 3 litera (c) din acesta se opune ca titularului brevetului să i se acorde câte un certificat pentru fiecare dintre produsele protejate?

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 469/2009 al Parlamentului European și al Consiliului din 6 mai 2009 privind certificatul suplimentar de protecție pentru medicamente (JO L 152, p. 1).


title: Cauza C-85/07: Hotărârea Curții (Camera a opta) din 18 decembrie 2007 — Comisia Comunităților Europene/Republica Italiană (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Directiva 2000/60/CE — Articolul 5 alineatul (1) și articolul 15 alineatul (2) — Politica comunitară în domeniul apei — District hidrografic — Raport de sinteză și analize — Comunicare — Absență)

text:
               23.2.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 51/25

         Hotărârea Curții (Camera a opta) din 18 decembrie 2007 — Comisia Comunităților Europene/Republica Italiană
   (Cauza C-85/07) (1)

   (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru - Directiva 2000/60/CE - Articolul 5 alineatul (1) și articolul 15 alineatul (2) - Politica comunitară în domeniul apei - District hidrografic - Raport de sinteză și analize - Comunicare - Absență)
   (2008/C 51/41)
   Limba de procedură: italiana
   Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: S. Pardo Quintillán și D. Recchia, agenți)

      Pârâtă: Republica Italiană (reprezentanți: M. I. Braguglia, agent, și M. G. Fiengo, avocat)
   Obiectul
   Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Încălcarea articolului 5 alineatul (1) și a articolului 15 alineatul (2) din Directiva 2000/60/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 23 octombrie 2000 de stabilire a unui cadru de politică comunitară în domeniul apei (JO L 327, p. 1, Ediție specială, 15/vol. 6, p. 193) — Neprezentarea rapoartelor de sinteză privind analizele necesare în temeiul articolului 5 în ceea ce privește anumite districte hidrografice — Nerealizarea analizelor și studiilor prevăzute la articolul 5 alineatul (1) din directivă
   Dispozitivul

               1)

               În ceea ce privește districtul hidrografic pilot Serchio și o parte din districtele hidrografice ale Alpilor Orientali, precum și Apeninilor de Nord, Centrali și de Sud, prin faptul că nu a prezentat un raport de sinteză privind analizele necesare în temeiul articolului 5 alineatul (1) din Directiva 2000/60/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 23 octombrie 2000 de stabilire a unui cadru de politică comunitară în domeniul apei, după cum se prevede la articolul 15 alineatul (2) din directivă, și prin faptul că nu a efectuat analizele și studiul prevăzute la articolul 5 alineatul (1) din această directivă, Republica Italiană nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 5 alineatul (1) și al articolului 15 alineatul (2) din directivă.

               2)

               Obligă Republica Italiană la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 95, 28.4.2007.


title: Cauza T-108/11 P: Hotărârea Tribunalului din 4 decembrie 2013 — ETF/Michel ( „Recurs — Funcție publică — Agenți temporari — Contract pe durată nedeterminată — Decizie de reziliere — Competența Tribunalului Funcției Publice — Articolele 2 și 47 din RAA — Obligația de solicitudine — Noțiunea de interes al serviciului — Interdicția de a se pronunța ultra petita — Drept la apărare” )

text:
               25.1.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 24/19

         Hotărârea Tribunalului din 4 decembrie 2013 — ETF/Michel
   (Cauza T-108/11 P) (1)

   (Recurs - Funcție publică - Agenți temporari - Contract pe durată nedeterminată - Decizie de reziliere - Competența Tribunalului Funcției Publice - Articolele 2 și 47 din RAA - Obligația de solicitudine - Noțiunea de interes al serviciului - Interdicția de a se pronunța ultra petita - Drept la apărare)
   2014/C 24/32
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Recurentă: Fundația Europeană de Formare (ETF) (reprezentant: L. Levi, avocat)

      Cealaltă parte din procedură: Gustave Michel, succesor în drepturi al lui Monique Vandeuren (reprezentant: N. Lhoëst, avocat)

      Interveniente în susținerea recurentei: Comisia Europeană (reprezentanți: J. Currall și D. Martin, agenți), Centrul de Traduceri pentru Organismele Uniunii Europene (CdT) (reprezentanți: J. Rikkert și M. Garnier, agenți), Agenția Europeană pentru Produse Chimice (ECHA) (reprezentant: M. Heikkilä, agent), Agenția Europeană pentru Medicamente (EMEA) (reprezentanți: inițial V. Salvatore, ulterior T. Jabłoński, agenți), Agenția Europeană de Mediu (AEM) (reprezentant: O. Cornu, agent), Agenția Europeană de Siguranță a Aviației (AESA) (reprezentant: P. Goudou, agent) și Autoritatea Europeană pentru Siguranța Alimentară (EFSA) (reprezentant: D. Detken, agent)

      Obiectul

   Recurs formulat împotriva Hotărârii Tribunalului Funcției Publice a Uniunii Europene (Camera a doua) din 9 decembrie 2010, Vandeuren/ETF (F-88/08, nepublicată încă în Repertoriu), prin care se urmărește anularea acestei hotărâri

      Dispozitivul

               1.

               Anulează Hotărârea Tribunalului Funcției Publice a Uniunii Europene (Camera a doua) din 9 decembrie 2010, Vandeuren/ETF (F-88/08), în măsura în care a anulat decizia Fundației Europene de Formare (ETF) din 23 octombrie 2007 privind rezilierea contractului de agent temporar pe durată nedeterminată al doamnei Monique Vandeuren și, în consecință, a respins cererea sa de reparare a prejudiciului material suferit ca fiind prematură.

               2.

               Respinge în rest cererea.

               3.

               Trimite cauza spre rejudecare la Tribunalul Funcției Publice.

               4.

               Cererea privind cheltuielile de judecată se soluționează odată cu fondul.

      (1)  JO C 139, 7.5.2011.


title: Cauza C-236/11: Acțiune introdusă la 17 mai 2011 — Comisia Europeană/Republica Italiană

text:
               13.8.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 238/4

         Acțiune introdusă la 17 mai 2011 — Comisia Europeană/Republica Italiană
   (Cauza C-236/11)
   2011/C 238/06
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: C. Soulay și D. Recchia, agenți)

      Pârâtă: Republica Italiană

      Concluziile reclamantei

               —

               Constatarea faptului că, prin aplicarea regimului special conceput pentru agențiile de turism și atunci când serviciul turistic este vândut unei alte persoane decât călătorul, Republica Italiană nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolelor 306-310 din Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată (1);

               —

               obligarea Republicii Italiene la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Comisia consideră că aplicarea de către Republica Italiană a regimului special pentru agențiile de turism, în măsura în care nu se limitează la serviciile prestate călătorilor, astfel cum prevede directiva, ci se extinde și la operațiunile realizate între agenții de turism, încalcă reglementările în materia TVA-ului.

      (1)  JO L 347, p. 1, Ediție specială, 09/vol. 3, p. 7.


title: Cauza T-149/12: Acțiune introdusă la 2 aprilie 2012 — Investrónica/OAPI — Olympus Imaging (MICRO)

text:
               30.6.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 194/21

         Acțiune introdusă la 2 aprilie 2012 — Investrónica/OAPI — Olympus Imaging (MICRO)
   (Cauza T-149/12)
   2012/C 194/35
   Limba în care a fost formulată acțiunea: spaniola

      Părțile

      Reclamantă: Investrónica, SA (Madrid, Spania) (reprezentanți: E. Seijo Veiguela și J. L. Rivas Zurdo, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Olympus Imaging Corp. (Tokyo, Japonia)

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea Deciziei Camerei a patra de recurs a OAPI din 31 ianuarie 2012 în cauza R 347/2011-4, declarând că, în temeiul articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009 privind marca comunitară (RMC), calea de atac prezentată OAPI de solicitanta mărcii comunitare ar fi trebuit respinsă și decizia diviziei de opoziție de respingere în totalitate a înregistrării mărcii comunitare mixte nr. 7 014 392„MICRO” ar fi trebuit confirmată;

               —

               obligarea părților adverse din prezenta acțiune la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

      Solicitantul mărcii comunitare: Olympus Imaging Corporation.

      Marca comunitară vizată: marca figurativă „MICRO”, în alb și negru, pentru produse din clasa 9 (cererea de înregistrare nr. 7 014 392).

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în procedura opoziției: reclamanta.

      Marca sau semnul invocat: marca spaniolă figurativă „micro”, în albastru deschis și albastru închis, pentru produse și servicii din clasele 9, 38 și 42 (marca înregistrată nr. 2736947).

      Decizia diviziei de opoziție: admite opoziția și respinge cererea de înregistrare.

      Decizia camerei de recurs: admite calea de atac și anulează decizia atacată de respingere a înregistrării mărcii solicitate.

      Motivele invocate: aplicarea incorectă a articolului 8 alineatul (1) litera (b) din RMC întrucât ar exista un risc de confuzie între semnele în conflict.