title: Cauza T-20/21: Acțiune introdusă la 17 ianuarie 2021 – VI/Comisia

text:
               12.4.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 128/38

      Acțiune introdusă la 17 ianuarie 2021 – VI/Comisia
      (Cauza T-20/21)
      (2021/C 128/45)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: VI (reprezentanți: G. Pandey, D. Rovetta și V. Villante, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei din 7 octombrie 2020 a Oficiului European pentru Selecția Personalului (EPSO), primită de reclamantă la 7 octombrie 2020, prin care s-a respins reclamația reclamantei depusă la 27 mai 2020, inclusiv cererea sa de despăgubire în cuantum de 50 000 de euro;

                  —

                  anularea deciziei comisiei de evaluare a EPSO din 27 februarie 2020 de respingere a cererii reclamantei având ca obiect reexaminarea deciziei comisiei de evaluare de a nu o admite la etapa următoare a concursului;

                  —

                  anularea deciziei comisiei de evaluare a EPSO din 26 iunie 2019 de a nu o înscrie pe reclamantă în lista de rezervă a concursului EPSO/AD/363/18 (AD 7) – Administratori în domeniul vamal;

                  —

                  anularea anunțului de concurs general EPSO/AD/363/18 – Administratori (AD 7) – Administratori în domeniul vamal, publicat la 11 octombrie 2018 (1), și a listei de rezervă în întregime, precum și a numelor candidaților care au fost înscriși în aceasta în urma concursului menționat mai sus;

                  —

                  obligarea pârâtei la plata unei despăgubiri de 70 000 de euro pentru prejudiciile suferite ca urmare a deciziilor nelegale atacate menționate mai sus;

                  —

                  obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamanta invocă cinci motive.

                  1.

                  Primul motiv, întemeiat pe eroarea vădită de apreciere a experienței profesionale a reclamantei – Neexaminarea unei cereri în temeiul articolului 90 alineatul (1) din Statutul funcționarilor – Abuz de putere al comisiei de evaluare și încălcarea articolului 27 din Statutul funcționarilor ca urmare a unei selecții vădit inadecvate a unui membru al comisiei pentru interviul reclamantei – Examinare inadecvată a răspunsurilor furnizate la întrebări de reclamantă – Încălcarea obligației de a efectua o evaluare comparativă și obiectivă a candidaților, precum și a principiilor egalității de tratament și egalității șanselor.

                  2.

                  Al doilea motiv, întemeiat pe examinarea inadecvată a răspunsurilor furnizate de reclamantă la întrebările adresate de un membru al comisiei de evaluare – Încălcarea punctului 1 din anexa I și a punctului 2 din anexa II la anunțul de concurs – Eroare vădită de apreciere a răspunsurilor furnizate de reclamant.

                  3.

                  Al treilea motiv, întemeiat pe încălcarea obligației de motivare și a articolului 296 TFUE.

                  4.

                  Al patrulea motiv, întemeiat pe lipsa de stabilitate a componenței comisiei de evaluare pe parcursul probei orale a concursului – Lipsa unor măsuri de coordonare suficiente puse în aplicare pentru a asigura o evaluare coerentă și obiectivă, egalitatea de șanse și egalitatea de tratament a candidaților.

                  5.

                  Al cincilea motiv, întemeiat pe încălcarea articolelor 1, 2, 3 și 4 din Regulamentul nr. 1 din 1958 (2) – Încălcarea articolelor 1d și 28 din Statutul funcționarilor, precum și a articolului 1 alineatul (1) litera (f) din anexa III la acesta – Încălcarea principiilor egalității de tratament și nediscriminării.

         (1)  JO 2018, C 368A, p. 1.

         (2)  Regulamentul nr. 1 al Consiliului din 15 aprilie 1958 de stabilire a regimului lingvistic al Comunității Economice Europene (JO 1958, 17, p. 385, Ediție specială, 01/vol. 1, p. 3), astfel cum a fost modificat ultima dată prin Regulamentul (UE) nr. 517/2013 al Consiliului din 13 mai 2013 de adaptare a anumitor regulamente și decizii în ceea ce privește libera circulație a mărfurilor, libera circulație a persoanelor, dreptul societăților comerciale, politica în domeniul concurenței, agricultura, siguranța alimentară, politica în domeniul veterinar și fitosanitar, politica în domeniul transporturilor, energia, fiscalitatea, statistica, rețelele transeuropene, sistemul judiciar și drepturile fundamentale, justiția, libertatea și securitatea, mediul, uniunea vamală, relațiile externe, politica externă, de securitate și apărare și instituțiile, având în vedere aderarea Republicii Croația (JO 2013, L 158, p. 1).


title: Cauza T-22/21: Acțiune introdusă la 14 ianuarie 2021 – Equinoccio-Compañía de Comercio Exterior/Comisia

text:
               12.4.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 128/39

      Acțiune introdusă la 14 ianuarie 2021 – Equinoccio-Compañía de Comercio Exterior/Comisia
      (Cauza T-22/21)
      (2021/C 128/46)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Equinoccio-Compañía de Comercio Exterior, SL (Madrid, Spania) (reprezentanți: D. Luff și R. Sciaudone, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  Anularea scrisorii Comisiei Europene din 4 noiembrie 2020 [ref. Ares(2020)6365704] referitoare la lichidarea garanției financiare invocate de Ministerul Științei, Industriei și Tehnologiei din Turcia – Direcția generală Uniune și afaceri externe – Direcția programelor financiare ale Uniunii

                  —

                  obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamanta invocă cinci motive.

                  1.

                  Primul motiv, întemeiat pe încălcarea obligației de diligență, a obligației de imparțialitate, a principiului egalității armelor și a articolului 78 din Regulamentul financiar (1).

                              —

                              Se susține că Comisia nu a controlat decizia de a lichida garanția, adoptată de autoritățile turce. Astfel, Comisia a solicitat autorităților turce să controleze ele înseși această decizie. Acest comportament încalcă articolul 78 din Regulamentul financiar coroborat cu articolele 80, 81 și 82 din Regulamentul delegat (2). Potrivit acestor dispoziții, ordonatorul de credite al Uniunii trebuie să verifice personal documentele.

                  2.

                  Al doilea motiv, întemeiat pe o încălcare a obligației de motivare.

                              —

                              Reclamanta susține că decizia atacată nu i-a furnizat suficiente informații pentru a-i permite să verifice dacă actul în cauză este întemeiat sau dacă este afectat de un viciu care ar putea să îi permită să îi controleze legalitatea actului în fața instanței Uniunii și, pe de altă parte, pentru a-i permite aceleiași instanțe să controleze legalitatea acestuia.

                  3.

                  Al treilea motiv, întemeiat pe încălcarea dreptului de a fi ascultat.

                              —

                              Se susține că reclamanta nu a participat la procedura administrativă pe care a desfășurat-o Comisia pentru a decide dacă să dea sau nu instrucțiuni delegației Uniunii la Ankara să contrasemneze lichidarea garanției.

                  4.

                  Al patrulea motiv, întemeiat pe încălcarea principiului proporționalității.

                              —

                              Reclamanta arată că Comisia a încălcat principiul proporționalității prin faptul că a omis să evalueze comparativ cererea autorității contractante și sumele datorate reclamantei.

                  5.

                  Al cincilea motiv, întemeiat pe o eroare vădită de apreciere a condițiilor de lichidare a garanției.

                              —

                              Se susține că decizia atacată este afectată de o eroare vădită de apreciere a condițiilor, toate legate de pretinsa încălcare a contractului de serviciu, aplicabile lichidării garanției.

         (1)  Regulamentul (UE, Euratom) nr. 966/2012 al Parlamentului European și al Consiliului din 25 octombrie 2012 privind normele financiare aplicabile bugetului general al Uniunii și de abrogare a Regulamentului (CE, Euratom) nr. 1605/2002 al Consiliului (JO 2012, L 298, p. 1).

         (2)  Regulamentul delegat (UE) nr. 1268/2012 al Comisiei din 29 octombrie 2012 privind normele de aplicare a Regulamentului (UE, Euratom) nr. 966/2012 al Parlamentului European și al Consiliului privind normele financiare aplicabile bugetului general al Uniunii (JO 2012, L 362, p. 1).


title: Cauza T-30/21: Acțiune introdusă la 21 ianuarie 2021 – L’Oréal/EUIPO – Debonair Trading Internacional (SO COUTURE)

text:
               12.4.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 128/40

      Acțiune introdusă la 21 ianuarie 2021 – L’Oréal/EUIPO – Debonair Trading Internacional (SO COUTURE)
      (Cauza T-30/21)
      (2021/C 128/47)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

         Părțile

         Reclamantă: L’Oréal (Clichy, Franța) (reprezentanți: M. Treis și E. Strobel, avocați)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Debonair Trading Internacional Lda (Funchal, Portugalia)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Solicitantul mărcii în litigiu: reclamanta.

         Marca în litigiu: cererea de înregistrare a mărcii Uniunii Europene verbale SO COUTURE – cererea de înregistrare nr. 12 194 015.

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de declarare a nulității.

         Decizia atacată: Decizia Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 3 noiembrie 2020 în cauza R 158/2016-5.

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                  obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivul invocat

                  —

                  încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului atunci când a efectuat aprecierea globală și aprecierea riscului de confuzie.


title: Cauza T-49/21: Acțiune introdusă la 21 ianuarie 2021 – PZ/Comisia

text:
               12.4.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 128/41

      Acțiune introdusă la 21 ianuarie 2021 – PZ/Comisia
      (Cauza T-49/21)
      (2021/C 128/48)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamant: PZ (reprezentanți: S. Rodrigues și A. Champetier, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Concluziile

      Reclamantul solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea raportului de evaluare pentru anul 2019 aferent perioadei 1 ianuarie-31 decembrie 2019, comunicat reclamantului la 19 februarie 2020;

                  —

                  precum și, în măsura în care este necesar, anularea deciziei din 23 octombrie 2020 (notificată reclamantului la 30 octombrie 2020) prin care s-a respins plângerea acestuia din 26 iunie 2020 și

                  —

                  obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamantul invocă patru motive.

                  1.

                  Primul motiv, prin intermediul căruia se invocă săvârșirea unor erori de apreciere de către pârâtă.

                  2.

                  Al doilea motiv, prin intermediul căruia se invocă încălcarea de către pârâtă a obligației sale de motivare.

                  3.

                  Al treilea motiv, prin intermediul căruia se invocă încălcarea dreptului său de a fi ascultat.

                  4.

                  Al patrulea motiv, prin intermediul căruia se invocă lipsa independenței evaluatorului.


title: Cauza T-52/21: Acțiune introdusă la 25 ianuarie 2021 – ClientEarth/Comisia

text:
               12.4.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 128/41

      Acțiune introdusă la 25 ianuarie 2021 – ClientEarth/Comisia
      (Cauza T-52/21)
      (2021/C 128/49)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: ClientEarth AISBL (Bruxelles, Belgia) (reprezentant: O. Brouwer, avocat)

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea Deciziei implicite a pârâtei din 16 noiembrie 2020, prin care aceasta a refuzat să acorde accesul la anumite documente solicitate privind controlul pescuitului, în temeiul Regulamentului (CE) nr. 1049/2001 (1) și al Regulamentului (CE) nr. 1367/2006 (2);

                  —

                  obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamanta invocă un motiv unic, întemeiat pe aceea că, prin faptul că nu a adresat reclamantei o decizie expresă referitoare la cererea de acces a acesteia din urmă în termenele de soluționare a cererilor de confirmare prevăzute la articolul 8 alineatele (1) și (2) din Regulamentul nr. 1049/2001, pârâta a refuzat implicit accesul în sensul articolului 8 alineatul (3) din același regulament. Reclamanta afirmă că această decizie implicită de refuz nu este motivată și susține, prin urmare, că decizia ar trebui anulată ca urmare a încălcării, de către Comisie, a obligației de motivare care i se impune în temeiul articolului 8 alineatul (1) din Regulamentul nr. 1049/2001, al articolului 41 alineatul (2) litera (c) din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene și al articolului 296 TFUE.

         (1)  Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 al Parlamentului European și al Consiliului din 30 mai 2001 privind accesul public la documentele Parlamentului European, ale Consiliului și ale Comisiei (JO 2001, L 145, p. 43, Ediție specială, 01/vol. 3, p. 76).

         (2)  Regulamentul (CE) nr. 1367/2006 al Parlamentului European și al Consiliului din 6 septembrie 2006 privind aplicarea, pentru instituțiile și organismele comunitare, a dispozițiilor Convenției de la Aarhus privind accesul la informație, participarea publicului la luarea deciziilor și accesul la justiție în domeniul mediului (JO 2006, L 264, p. 13, Ediție specială, 15/vol. 17, p. 126).


title: Cauza T-92/21: Acțiune introdusă la 12 februarie 2021 – Darment/Comisia

text:
               12.4.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 128/43

      Acțiune introdusă la 12 februarie 2021 – Darment/Comisia
      (Cauza T-92/21)
      (2021/C 128/51)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Darment Oy (Helsinki, Finlanda) (reprezentant: C. Ginter, avocat)

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei pârâtei de reducere a cotei alocate reclamantei pentru anul 2021 pentru introducerea pe piață a hidrofluorcarburilor, în legătură cu care reclamanta a fost informată prin sistemul Portalului privind gazele fluorurate cu efect de seră al pârâtei la 15 decembrie 2020 și prin emailul din 12 ianuarie 2021;

                  —

                  obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamanta invocă două motive.

                  1.

                  Primul motiv, întemeiat pe încălcarea de către pârâtă a articolului 266 TFUE, prin impunerea unei sancțiuni reclamantei, deși Curtea a anulat decizia pârâtei prin care s-a constatat că reclamanta și-a depășit în anul 2017 cota care i-a fost alocată pentru introducerea pe piață a hidrofluorcarburilor și prin care i s-a impus o sancțiune.

                  2.

                  Al doilea motiv, întemeiat pe încălcarea de către pârâtă a articolului 25 alineatul (2) din Regulamentul (UE) 517/2014 (1), coroborat cu articolul 42 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, în măsura în care pârâta a continuat să îi impună sancțiunea reclamantei.

         (1)  Regulamentul (UE) nr. 517/2014 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 aprilie 2014 privind gazele fluorurate cu efect de seră și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 842/2006 (JO 2014, L 150, p. 195).


title: Cauza T-103/21: Acțiune introdusă la 19 februarie 2021 – Boshab/Consiliul

text:
               12.4.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 128/44

      Acțiune introdusă la 19 februarie 2021 – Boshab/Consiliul
      (Cauza T-103/21)
      (2021/C 128/52)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamant: Évariste Boshab (Kinshasa, Republica Democratică Congo) (reprezentanți: T. Bontinck, P. De Wolf, A. Guillerme și T. Payan, avocați)

         Pârât: Consiliul Uniunii Europene

         Concluziile

      Reclamantul solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea Deciziei (PESC) 2020/2033 a Consiliului din 10 decembrie 2020, în măsura în care aceasta menține numele reclamantului la poziția nr. 6 din anexa la această decizie;

                  —

                  anularea Regulamentului de punere în aplicare (UE) 2020/2021 al Consiliului din 10 decembrie 2020, în măsura în care acesta menține numele reclamantului la poziția nr. 6 din anexa I la acest regulament;

                  —

                  obligarea Consiliului la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamantul invocă două motive.

                  1.

                  Primul motiv, întemeiat pe încălcarea dreptului său la apărare. Reclamantul prezintă mai multe critici cu privire la încălcarea dreptului la apărare în cursul procedurilor care au determinat Consiliul să adopte și să reînnoiască măsurile restrictive împotriva sa și invocă în special încălcarea dreptului său de a fi ascultat în condiții acceptabile.

                  2.

                  Al doilea motiv, întemeiat pe eroarea vădită de apreciere, în măsura în care Consiliul a reținut implicarea reclamantului în acte care constituie încălcări grave ale drepturilor omului în Republica Democratică Congo. Reclamantul critică contextul reexaminării care a precedat reînnoirea măsurilor restrictive în privința sa și contestă orice implicare actuală în situația de fapt care a stat la baza deciziei de a-l include în lista persoanelor vizate de Decizia 2010/788/PESC a Consiliului din 20 decembrie 2010 privind adoptarea de măsuri restrictive împotriva Republicii Democratice Congo și de abrogare a Poziției comune 2008/369/PESC (JO 2010, L 336, p. 30).


title: Cauza T-104/21: Acțiune introdusă la 19 februarie 2021 – Kande Mupompa/Consiliul

text:
               12.4.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 128/44

      Acțiune introdusă la 19 februarie 2021 – Kande Mupompa/Consiliul
      (Cauza T-104/21)
      (2021/C 128/53)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamant: Alex Kande Mupompa (Kinshasa, Republica Democratică Congo) (reprezentanți: T. Bontinck, P. De Wolf, A. Guillerme și T. Payan, avocați)

         Pârât: Consiliul Uniunii Europene

         Concluziile

      Reclamantul solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea Deciziei (PESC) 2020/2033 a Consiliului din 10 decembrie 2020, în măsura în care numele reclamantului este menţinut la nr. 7 din anexa la această decizie;

                  —

                  anularea Regulamentului de punere în aplicare (UE) 2020/2021 al Consiliului din 10 decembrie 2020, în măsura în care numele reclamantului este menţinut la nr. 7 din anexa la acest regulament,

                  —

                  obligarea Consiliului la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamantul invocă două motive care sunt în esenţă identice sau similare cu cele invocate în cauza T-103/21, Boshab/Consiliul.


title: Cauza T-105/21: Acțiune introdusă la 19 februarie 2021 – Kanyama/Consiliul

text:
               12.4.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 128/45

      Acțiune introdusă la 19 februarie 2021 – Kanyama/Consiliul
      (Cauza T-105/21)
      (2021/C 128/54)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamant: Célestin Kanyama (Kinshasa, Republica Democratică Congo) (reprezentanți: T. Bontinck, P. De Wolf, A. Guillerme și T. Payan, avocați)

         Pârât: Consiliul Uniunii Europene

         Concluziile

      Reclamantul solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea Deciziei (PESC) 2020/2033 a Consiliului din 10 decembrie 2020, în măsura în care numele reclamantului este menţinut la nr. 4 din anexa la această decizie;

                  —

                  anularea Regulamentului de punere în aplicare (UE) 2020/2021 al Consiliului din 10 decembrie 2020, în măsura în care numele reclamantului este menţinut la nr. 4 din anexa la acest regulament,

                  —

                  obligarea Consiliului la plata cheltuielilor de judecată

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamantul invocă două motive care sunt în esenţă identice sau similare cu cele invocate în cauza T-103/21, Boshab/Consiliul.


title: Cauza T-106/21: Acțiune introdusă la 19 februarie 2021 – Kazembe Musonda/Consiliul

text:
               12.4.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 128/45

      Acțiune introdusă la 19 februarie 2021 – Kazembe Musonda/Consiliul
      (Cauza T-106/21)
      (2021/C 128/55)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamant: Jean-Claude Kazembe Musonda (Lubumbashi, Republica Democratică Congo) (reprezentanți: T. Bontinck, P. De Wolf, A. Guillerme și T. Payan, avocați)

         Pârât: Consiliul Uniunii Europene

         Concluziile

      Reclamantul solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea Deciziei (PESC) 2020/2033 a Consiliului din 10 decembrie 2020, în măsura în care numele reclamantului este menţinut la nr. 8 din anexa la această decizie;

                  —

                  anularea Regulamentului de punere în aplicare (UE) 2020/2021 al Consiliului din 10 decembrie 2020, în măsura în care numele reclamantului este menţinut la nr. 8 din anexa la acest regulament,

                  —

                  obligarea Consiliului la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamantul invocă două motive care sunt în esenţă identice sau similare cu cele invocate în cauza T-103/21, Boshab/Consiliul.


title: Cauza T-107/21: Acțiune introdusă la 19 februarie 2021 – Amisi Kumba/Consiliul

text:
               12.4.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 128/46

      Acțiune introdusă la 19 februarie 2021 – Amisi Kumba/Consiliul
      (Cauza T-107/21)
      (2021/C 128/56)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamant: Gabriel Amisi Kumba (Kinshasa, Republica Democratică Congo) (reprezentanți: T. Bontinck, P. De Wolf, A. Guillerme și T. Payan, avocați)

         Pârât: Consiliul Uniunii Europene

         Concluziile

      Reclamantul solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea Deciziei (PESC) 2020/2033 a Consiliului din 10 decembrie 2020, în măsura în care numele reclamantului este menţinut la nr. 2 din anexa la această decizie;

                  —

                  anularea Regulamentului de punere în aplicare (UE) 2020/2021 al Consiliului din 10 decembrie 2020, în măsura în care numele reclamantului este menţinut la nr. 2 din anexa la acest regulament,

                  —

                  obligarea Consiliului la plata cheltuielilor de judecată

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamantul invocă două motive care sunt în esenţă identice sau similare cu cele invocate în cauza T-103/21, Boshab/Consiliul.


title: Cauza T-108/21: Acțiune introdusă la 19 februarie 2021 – Ilunga Luyoyo/Consiliul

text:
               12.4.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 128/46

      Acțiune introdusă la 19 februarie 2021 – Ilunga Luyoyo/Consiliul
      (Cauza T-108/21)
      (2021/C 128/57)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamant: Ferdinand Ilunga Luyoyo (Kinshasa, Republica Democratică Congo) (reprezentanți: T. Bontinck, P. De Wolf, A. Guillerme și T. Payan, avocați)

         Pârât: Consiliul Uniunii Europene

         Concluziile

      Reclamantul solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea Deciziei (PESC) 2020/2033 a Consiliului din 10 decembrie 2020, în măsura în care numele reclamantului este menţinut la nr. 3 din anexa la această decizie;

                  —

                  anularea Regulamentului de punere în aplicare (UE) 2020/2021 al Consiliului din 10 decembrie 2020, în măsura în care numele reclamantului este menţinut la nr. 3 din anexa la acest regulament,

                  —

                  obligarea Consiliului la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamantul invocă două motive care sunt în esenţă identice sau similare cu cele invocate în cauza T-103/21, Boshab/Consiliul.


title: Cauza T-109/21: Acțiune introdusă la 19 februarie 2021 – Mutondo/Consiliul

text:
               12.4.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 128/47

      Acțiune introdusă la 19 februarie 2021 – Mutondo/Consiliul
      (Cauza T-109/21)
      (2021/C 128/58)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamant: Kalev Mutondo (Kinshasa, Republica Democratică Congo) (reprezentanți: T. Bontinck, P. De Wolf, A. Guillerme și T. Payan, avocați)

         Pârât: Consiliul Uniunii Europene

         Concluziile

      Reclamantul solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea Deciziei (PESC) 2020/2033 a Consiliului din 10 decembrie 2020, în măsura în care numele reclamantului este menţinut la nr. 11 din anexa la această decizie;

                  —

                  anularea Regulamentului de punere în aplicare (UE) 2020/2021 al Consiliului din 10 decembrie 2020, în măsura în care numele reclamantului este menţinut la nr. 11 din anexa la acest regulament,

                  —

                  obligarea Consiliului la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamantul invocă două motive care sunt în esenţă identice sau similare cu cele invocate în cauza T-103/21, Boshab/Consiliul.


title: Cauza T-110/21: Acțiune introdusă la 19 februarie 2021 – Kampete/Consiliul

text:
               12.4.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 128/47

      Acțiune introdusă la 19 februarie 2021 – Kampete/Consiliul
      (Cauza T-110/21)
      (2021/C 128/59)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamant: Ilunga Kampete (Kinshasa, Republica Democratică Congo) (reprezentanți: T. Bontinck, P. De Wolf, A. Guillerme și T. Payan, avocați)

         Pârât: Consiliul Uniunii Europene

         Concluziile

      Reclamantul solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea Deciziei (PESC) 2020/2033 a Consiliului din 10 decembrie 2020, în măsura în care numele reclamantului este menţinut la nr. 1 din anexa la această decizie;

                  —

                  anularea Regulamentului de punere în aplicare (UE) 2020/2021 al Consiliului din 10 decembrie 2020, în măsura în care numele reclamantului este menţinut la nr. 1 din anexa la acest regulament,

                  —

                  obligarea Consiliului la plata cheltuielilor de judecată

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamantul invocă două motive care sunt în esenţă identice sau similare cu cele invocate în cauza T-103/21, Boshab/Consiliul.


title: Cauza T-112/21: Acțiune introdusă la 19 februarie 2021 – Numbi/Consiliul

text:
               12.4.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 128/48

      Acțiune introdusă la 19 februarie 2021 – Numbi/Consiliul
      (Cauza T-112/21)
      (2021/C 128/60)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamant: John Numbi (Kinshasa, Republica Democratică Congo) (reprezentanți: T. Bontinck, P. De Wolf, A. Guillerme și T. Payan, avocați)

         Pârât: Consiliul Uniunii Europene

         Concluziile

      Reclamantul solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea Deciziei (PESC) 2020/2033 a Consiliului din 10 decembrie 2020, în măsura în care numele reclamantului este menţinut la nr. 5 din anexa la această decizie;

                  —

                  anularea Regulamentului de punere în aplicare (UE) 2020/2021 al Consiliului din 10 decembrie 2020, în măsura în care numele reclamantului este menţinut la nr. 5 din anexa la acest regulament,

                  —

                  obligarea Consiliului la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamantul invocă două motive care sunt în esenţă identice sau similare cu cele invocate în cauza T-103/21, Boshab/Consiliul.


title: Cauza T-113/21: Acțiune introdusă la 19 februarie 2021 – Team Beverage/EUIPO (Beverage Analytics)

text:
               12.4.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 128/48

      Acțiune introdusă la 19 februarie 2021 – Team Beverage/EUIPO (Beverage Analytics)
      (Cauza T-113/21)
      (2021/C 128/61)
      Limba de procedură: germana

         Părțile

         Reclamantă: Team Beverage AG (Bremen, Germania) (reprezentanți: O. Spieker, A. Schönfleisch și N. Willich, avocați)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Marca în litigiu: marca Uniunii Europene verbală „Beverage Analytics” – cererea de înregistrare nr. 18 101 437

         Decizia atacată: Decizia Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 11 decembrie 2020 în cauza R 727/2020-5

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate în măsura în care aceasta respinge acțiunea reclamantei împotriva deciziei pârâtului din 21 februarie 2020;

                  —

                  obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele invocate

                  —

                  încălcarea articolului 7 alineatul (1) literele (b) și (c) din Regulamentul 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului;

                  —

                  încălcarea articolului 7 alineatul (2) din Regulamentul 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.


title: Cauza T-114/21: Acțiune introdusă la 20 februarie 2021 – Growth Finance Plus/EUIPO (doglover)

text:
               12.4.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 128/49

      Acțiune introdusă la 20 februarie 2021 – Growth Finance Plus/EUIPO (doglover)
      (Cauza T-114/21)
      (2021/C 128/62)
      Limba de procedură: germana

         Părțile

         Reclamantă: Growth Finance Plus AG (Gommiswald, Elveția) (reprezentant: H. Twelmeier, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Marca în litigiu: marca Uniunii Europene verbală „doglover” – cererea de înregistrare nr. 18 107 487

         Decizia atacată: Decizia Camerei întâi de recurs a EUIPO din 26 noiembrie 2020 în cauza R 720/2020-1

         Concluziile

      Reclamantul solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                  obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivul invocat

                  —

                  încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European şi al Consiliului.


title: Cauza T-115/21: Acțiune introdusă la 20 februarie 2021 – Growth Finance Plus/EUIPO (catlover)

text:
               12.4.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 128/50

      Acțiune introdusă la 20 februarie 2021 – Growth Finance Plus/EUIPO (catlover)
      (Cauza T-115/21)
      (2021/C 128/63)
      Limba de procedură: germana

         Părțile

         Reclamantă: Growth Finance Plus AG (Gommiswald, Elveția) (reprezentant: H. Twelmeier, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Marca în litigiu: marca Uniunii Europene verbală „catlover” – cererea de înregistrare nr. 18 107 485

         Decizia atacată: Decizia Camerei întâi de recurs a EUIPO din 26 noiembrie 2020 în cauza R 717/2020-1

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                  obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivul invocat

                  —

                  încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.


title: Cauza T-117/21: Acțiune introdusă la 18 februarie 2021 – Deichmann/EUIPO – Munich (Reprezentarea a două benzi încrucișate pe partea laterală a unui pantof)

text:
               12.4.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 128/50

      Acțiune introdusă la 18 februarie 2021 – Deichmann/EUIPO – Munich (Reprezentarea a două benzi încrucișate pe partea laterală a unui pantof)
      (Cauza T-117/21)
      (2021/C 128/64)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Deichmann SE (Essen, Germania) (reprezentant: C. Onken, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Munich, SL (La Torre de Claramunt, Spania)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Titularul mărcii în litigiu: cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

         Marca în litigiu: marca Uniunii Europene figurativă (Reprezentarea a două benzi încrucișate pe partea laterală a unui pantof) – marca Uniunii Europene nr. 2 923 852.

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de declarare a nulității

         Decizia atacată: Decizia Camerei a patra de recurs a EUIPO din 7 decembrie 2020 în cauza R 2882/2019-4

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                  obligarea EUIPO și a celeilalte părți din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele invocate

                  —

                  încălcarea articolului 94 alineatul (1) prima teză din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului;

                  —

                  încălcarea articolului 94 alineatul (1) a doua teză din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului;

                  —

                  încălcarea articolului 59 alineatul (1) litera (a) coroborat cu articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.


title: Cauza T-118/21: Acțiune introdusă la 22 februarie 2021 – Cilem Records International/EUIPO – KVZ Music (HALIX RECORDS)

text:
               12.4.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 128/51

      Acțiune introdusă la 22 februarie 2021 – Cilem Records International/EUIPO – KVZ Music (HALIX RECORDS)
      (Cauza T-118/21)
      (2021/C 128/65)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: germana

         Părțile

         Reclamantă: Cilem Records International UG (Augsburg, Germania) (reprezentant: E. Hecht, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: KVZ Music Ltd (Sofia, Bulgaria)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Solicitantul: cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs.

         Marca în litigiu: cererea de înregistrare a mărcii Uniunii Europene verbale HALIX RECORDS – cererea de înregistrare nr. 16 288 235.

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție.

         Decizia atacată: Decizia Camerei a patra de recurs a EUIPO din 28 ianuarie 2020 în cauza R 1060/2020-4.

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate din 28 ianuarie 2021 și a deciziei EUIPO din 25 mai 2020 privind marca Uniunii Europene nr. 16288235 și admiterea opoziției formulate de reclamantă la înregistrarea mărcii Uniunii Europene nr. 16288235 din 17 aprilie 2017;

                  —

                  cu titlu subsidiar, anularea deciziei atacate din 28 ianuarie 2021 trimiterea cauzei în fața camerei de recurs în vederea unei noi examinări;

                  —

                  obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivul invocat

                  —

                  încălcarea articolului 8 alineatul (4) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.


title: Cauza T-119/21: Acțiune introdusă la 19 februarie 2021 – Ramazani Shadary/Consiliul

text:
               12.4.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 128/52

      Acțiune introdusă la 19 februarie 2021 – Ramazani Shadary/Consiliul
      (Cauza T-119/21)
      (2021/C 128/66)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamant: Emmanuel Ramazani Shadary (Kinshasa, Republica Democratică Congo) (reprezentanți: T. Bontinck, P. De Wolf, A. Guillerme și T. Payan, avocați)

         Pârât: Consiliul Uniunii Europene

         Concluziile

      Reclamantul solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea Deciziei (PESC) 2020/2033 a Consiliului din 10 decembrie 2020, în măsura în care numele reclamantului este menţinut la nr. 10 din anexa la această decizie;

                  —

                  anularea Regulamentului de punere în aplicare (UE) 2020/2021 al Consiliului din 10 decembrie 2020, în măsura în care numele reclamantului este menţinut la nr. 10 din anexa la acest regulament,

                  —

                  obligarea Consiliului la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamantul invocă două motive care sunt în esenţă identice sau similare cu cele invocate în cauza T-103/21, Boshab/Consiliul.


title: Cauza T-120/21: Acțiune introdusă la 19 februarie 2021 – Ruhorimbere/Consiliul

text:
               12.4.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 128/52

      Acțiune introdusă la 19 februarie 2021 – Ruhorimbere/Consiliul
      (Cauza T-120/21)
      (2021/C 128/67)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamant: Éric Ruhorimbere (Mbuji-Mayi, Republica Democratică Congo) (reprezentanți: T. Bontinck, P. De Wolf, A. Guillerme și T. Payan, avocați)

         Pârât: Consiliul Uniunii Europene

         Concluziile

      Reclamantul solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea Deciziei (PESC) 2020/2033 a Consiliului din 10 decembrie 2020, în măsura în care numele reclamantului este menţinut la nr. 9 din anexa la această decizie;

                  —

                  anularea Regulamentului de punere în aplicare (UE) 2020/2021 al Consiliului din 10 decembrie 2020, în măsura în care numele reclamantului este menţinut la nr. 9 din anexa la acest regulament,

                  —

                  obligarea Consiliului la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamantul invocă două motive care sunt în esenţă identice sau similare cu cele invocate în cauza T-103/21, Boshab/Consiliul.


title: Cauza C-95/19: Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 24 februarie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Corte suprema di cassazione – Italia) – Agenzia delle Dogane/Silcompa SpA [Trimitere preliminară – Directiva 76/308/CEE – Articolele 6 și 8, precum și articolul 12 alineatele (1)-(3) – Asistența reciprocă în materie de recuperare a anumitor creanțe – Accize exigibile în două state membre pentru aceleași operațiuni – Directiva 92/12/CEE – Articolele 6 și 20 – Punere în consum a unor produse – Falsificarea documentului administrativ de însoțire – Infracțiune sau neregulă comisă pe parcursul circulației unor produse supuse accizelor în regim de suspendare a accizelor – Derogare neregulamentară a unor produse de la un regim de suspendare – „Duplicarea creanței fiscale” referitoare la accize – Control efectuat de instanțele din statul membru în care se află sediul autorității solicitate – Respingere a cererii de asistență prezentate de autoritățile competente ale unui alt stat membru – Condiții]

text:
               19.4.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 138/2

      Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 24 februarie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Corte suprema di cassazione – Italia) – Agenzia delle Dogane/Silcompa SpA
      (Cauza C-95/19) (1)

      (Trimitere preliminară - Directiva 76/308/CEE - Articolele 6 și 8, precum și articolul 12 alineatele (1)-(3) - Asistența reciprocă în materie de recuperare a anumitor creanțe - Accize exigibile în două state membre pentru aceleași operațiuni - Directiva 92/12/CEE - Articolele 6 și 20 - Punere în consum a unor produse - Falsificarea documentului administrativ de însoțire - Infracțiune sau neregulă comisă pe parcursul circulației unor produse supuse accizelor în regim de suspendare a accizelor - Derogare neregulamentară a unor produse de la un regim de suspendare - „Duplicarea creanței fiscale” referitoare la accize - Control efectuat de instanțele din statul membru în care se află sediul autorității solicitate - Respingere a cererii de asistență prezentate de autoritățile competente ale unui alt stat membru - Condiții)
      (2021/C 138/02)
      Limba de procedură: italiana

         Instanța de trimitere

      Corte suprema di cassazione

         Părțile din procedura principală

         Recurentă: Agenzia delle Dogane

         Intimată: Silcompa SpA

         Dispozitivul

      Articolul 12 alineatul (3) din Directiva 76/308/CEE a Consiliului din 15 martie 1976 privind asistența reciprocă în materie de recuperare a creanțelor privind anumite cotizații, drepturi, taxe și alte măsuri, astfel cum a fost modificată prin Directiva 2001/44/CE a Consiliului din 15 iunie 2001, coroborat cu articolul 20 din Directiva 92/12/CEE a Consiliului din 25 februarie 1992 privind regimul general al produselor supuse accizelor și privind deținerea, circulația și monitorizarea acestor produse, astfel cum a fost modificată prin Directiva 92/108/CEE a Consiliului din 14 decembrie 1992, trebuie interpretat în sensul că, în cadrul unei acțiuni în contestarea măsurilor de executare adoptate în statul membru în care se află sediul autorității solicitate, instanța competentă din acest stat membru poate refuza să admită cererea de recuperare a accizelor prezentată de autoritățile competente ale unui alt stat membru, în ceea ce privește produsele care au derogat în mod neregulamentar de la un regim de suspendare, în sensul articolului 6 alineatul (1) din Directiva 92/12, astfel cum a fost modificată prin Directiva 92/108, în cazul în care această cerere se întemeiază pe faptele referitoare la aceleași operațiuni de export care fac deja obiectul unei recuperări a accizelor în statul membru în care se află sediul autorității solicitate.

         (1)  JO C 182, 27.5.2019.


title: Cauza C-389/19 P: Hotărârea Curții (Camera întâi) din 25 februarie 2021 – Comisia Europeană/ Regatul Suediei, Regatul Danemarcei, Republica Finlanda, Parlamentul European, Agenția Europeană pentru Produse Chimice [Recurs – Regulamentul (CE) nr. 1907/2006 – Înregistrarea, evaluarea, autorizarea și restricționarea substanțelor chimice – Decizie a Comisiei Europene de autorizare a anumitor utilizări ale sulfocromatului galben de plumb și ale cromatului molibdat sulfat roșu de plumb, substanțe incluse în anexa XIV la regulamentul menționat – Substanțe care prezintă motive de îngrijorare deosebită – Condiții de autorizare – Examinarea indisponibilității alternativelor]

text:
               19.4.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 138/3

      Hotărârea Curții (Camera întâi) din 25 februarie 2021 – Comisia Europeană/ Regatul Suediei, Regatul Danemarcei, Republica Finlanda, Parlamentul European, Agenția Europeană pentru Produse Chimice
      (Cauza C-389/19 P) (1)

      (Recurs - Regulamentul (CE) nr. 1907/2006 - Înregistrarea, evaluarea, autorizarea și restricționarea substanțelor chimice - Decizie a Comisiei Europene de autorizare a anumitor utilizări ale sulfocromatului galben de plumb și ale cromatului molibdat sulfat roșu de plumb, substanțe incluse în anexa XIV la regulamentul menționat - Substanțe care prezintă motive de îngrijorare deosebită - Condiții de autorizare - Examinarea indisponibilității alternativelor)
      (2021/C 138/03)
      Limba de procedură: suedeza

         Părțile

         Recurentă: Comisia Europeană (reprezentanți: inițial R. Lindenthal, K. Mifsud-Bonnici și G. Tolstoy, ulterior R. Lindenthal și K. Mifsud-Bonnici, agenți, asistați de K. Nordlander, advokat)

         Celelalte părți din procedură: Regatul Suediei (reprezentanți: inițial C. Meyer-Seitz, H. Shev, J. Lundberg, H. Eklinder și A. Falk, ulterior O. Simonsson, C. Meyer-Seitz, M. Salborn Hodgson, R. Shahsavan Eriksson, H. Shev și H. Eklinder, agenți), Regatul Danemarcei (reprezentanți: inițial J. Nymann-Lindegren, M. S. Wolff și P. Z. L. Ngo, ulterior J. Nymann-Lindegren și M. S. Wolff, agenți), Republica Finlanda (reprezentant: S. Hartikainen, agent), Parlamentul European (reprezentanți: A. Neergaard, A. Tamás și C. Biz, agenți), Agenția Europeană pentru Produse Chimice (ECHA) (reprezentanți: inițial M. Heikkilä, W. Broere și C. Schultheiss, ulterior M. Heikkilä, W. Broere și J. Löfgren, agenți)

         Dispozitivul

                  1)

                  Anulează punctul 2 din dispozitivul Hotărârii Tribunalului Uniunii Europene din 7 martie 2019, Suedia/Comisia (T 837/16, EU:T:2019:144).

                  2)

                  Respinge în rest recursul.

                  3)

                  Menține efectele Deciziei de punere în aplicare C(2016) 5644 final a Comisiei din 7 septembrie 2016 de autorizare a anumitor utilizări ale sulfocromatului galben de plumb și ale cromatului molibdat sulfat roșu de plumb în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 1907/2006 al Parlamentului European și al Consiliului până la pronunțarea din nou de către Comisia Europeană cu privire la cererea de autorizare prezentată de DCC Maastricht BV.

                  4)

                  Comisia Europeană, Regatul Suediei, Regatul Danemarcei, Republica Finlanda, Parlamentul European și Agenția Europeană pentru Produse Chimice (ECHA) suportă propriile cheltuieli de judecată aferente procedurii de recurs.

         (1)  JO C 246, 22.7.2019.


title: Cauza C-403/19: Hotărârea Curții (Camera a zecea) din 25 februarie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Conseil d'État – Franța) – Société Générale SA/Ministre de l'Action et des Comptes publics (Trimitere preliminară – Articolul 63 TFUE – Libera circulație a capitalurilor – Impozite pe profit – Convenții bilaterale pentru evitarea dublei impuneri – Impozitarea dividendelor distribuite de o societate nerezidentă supuse deja unei prelevări într-un alt stat membru – Plafonarea creditului fiscal dedus – Dublă impozitare juridică)

text:
               19.4.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 138/4

      Hotărârea Curții (Camera a zecea) din 25 februarie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Conseil d'État – Franța) – Société Générale SA/Ministre de l'Action et des Comptes publics
      (Cauza C-403/19) (1)

      (Trimitere preliminară - Articolul 63 TFUE - Libera circulație a capitalurilor - Impozite pe profit - Convenții bilaterale pentru evitarea dublei impuneri - Impozitarea dividendelor distribuite de o societate nerezidentă supuse deja unei prelevări într-un alt stat membru - Plafonarea creditului fiscal dedus - Dublă impozitare juridică)
      (2021/C 138/04)
      Limba de procedură: franceza

         Instanța de trimitere

      Conseil d'État

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: Société Générale SA

         Pârât: Ministre de l'Action et des Comptes publics

         Dispozitivul

      Articolul 63 TFUE trebuie interpretat în sensul că nu se opune unei reglementări a unui stat membru care, în cadrul unui regim care urmărește compensarea dublei impuneri a dividendelor percepute de o societate supusă impozitului pe profit din acest stat membru în care este stabilită, care au făcut obiectul unei prelevări de către un alt stat membru, acordă unei astfel de societăți un credit fiscal plafonat la cuantumul pe care l-ar primi acest prim stat membru dacă numai aceste dividende ar fi supuse impozitului pe profit, fără compensarea în totalitate a prelevării plătite în acest alt stat membru.

         (1)  JO C 270, 12.08.2019.


title: Cauza C-604/19: Hotărârea Curții (Camera întâi) din 25 februarie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Wojewódzki Sąd Administracyjny we Wrocławiu – Polonia) – Gmina Wrocław/Dyrektor Krajowej Informacji Skarbowej [Trimitere preliminară – Fiscalitate – Taxa pe valoarea adăugată (TVA) – Directiva 2006/112/CE – Articolul 2 alineatul (1) litera (a) – Articolul 9 alineatul (1) – Articolul 13 alineatul (1) – Articolul 14 alineatul (1) și alineatul (2) litera (a) – Noțiunea de „livrare de bunuri” – Conversiune prin efectul legii a unui drept de uzufruct perpetuu asupra unui bun imobil în drept de proprietate deplină – Autoritate locală care colectează redevențe pentru conversiune – Noțiunea de „compensație” – Noțiunea de „persoană impozabilă care acționează ca atare” – Excepție – Organisme de drept public care se angajează, în calitate de autorități publice, în activități sau operațiuni]

text:
               19.4.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 138/4

      Hotărârea Curții (Camera întâi) din 25 februarie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Wojewódzki Sąd Administracyjny we Wrocławiu – Polonia) – Gmina Wrocław/Dyrektor Krajowej Informacji Skarbowej
      (Cauza C-604/19) (1)

      (Trimitere preliminară - Fiscalitate - Taxa pe valoarea adăugată (TVA) - Directiva 2006/112/CE - Articolul 2 alineatul (1) litera (a) - Articolul 9 alineatul (1) - Articolul 13 alineatul (1) - Articolul 14 alineatul (1) și alineatul (2) litera (a) - Noțiunea de „livrare de bunuri” - Conversiune prin efectul legii a unui drept de uzufruct perpetuu asupra unui bun imobil în drept de proprietate deplină - Autoritate locală care colectează redevențe pentru conversiune - Noțiunea de „compensație” - Noțiunea de „persoană impozabilă care acționează ca atare” - Excepție - Organisme de drept public care se angajează, în calitate de autorități publice, în activități sau operațiuni)
      (2021/C 138/05)
      Limba de procedură: polona

         Instanța de trimitere

      Wojewódzki Sąd Administracyjny we Wrocławiu

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: Gmina Wrocław

         Pârât: Dyrektor Krajowej Informacji Skarbowej

         Dispozitivul

                  1)

                  Articolul 14 alineatul (2) litera (a) din Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată trebuie interpretat în sensul că conversiunea dreptului de uzufruct perpetuu asupra unui bun imobil în drept de proprietate deplină, prevăzută de o legislație națională, în schimbul plății unei redevențe constituie o livrare de bunuri, în sensul acestei dispoziții.

                  2)

                  Directiva 2006/112 trebuie interpretată în sensul că, la conversiunea dreptului de uzufruct perpetuu asupra unui bun imobil în drept de proprietate deplină, prevăzută de o legislație națională, în schimbul plății unei redevențe către autoritatea locală proprietară a bunului care îi permite să obțină venituri cu caracter de continuitate, această autoritate locală, sub rezerva verificărilor pe care trebuie să le efectueze instanța de trimitere, acționează în calitate de persoană impozabilă, în sensul articolului 9 alineatul (1) din această directivă, iar nu în calitate de autoritate publică, în sensul articolului 13 alineatul (1) din directiva menționată.

         (1)  JO C 383, 11.11.2019.


title: Cauza C-615/19 P: Hotărârea Curții (Camera întâi) din 25 februarie 2021 – John Dalli/Comisia Europeană [Recurs – Acțiune în despăgubire – Răspundere extracontractuală a Uniunii Europene – Comportamente pretins ilegale ale Comisiei Europene și Oficiului European de Luptă Antifraudă (OLAF) – Încetarea funcțiilor unui membru al Comisiei – Norme procedurale care reglementează investigația efectuată de OLAF – Începerea unei investigații – Dreptul de a fi ascultat – Comitetul de supraveghere a OLAF – Prezumția de nevinovăție – Aprecierea prejudiciului invocat]

text:
               19.4.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 138/5

      Hotărârea Curții (Camera întâi) din 25 februarie 2021 – John Dalli/Comisia Europeană
      (Cauza C-615/19 P) (1)

      (Recurs - Acțiune în despăgubire - Răspundere extracontractuală a Uniunii Europene - Comportamente pretins ilegale ale Comisiei Europene și Oficiului European de Luptă Antifraudă (OLAF) - Încetarea funcțiilor unui membru al Comisiei - Norme procedurale care reglementează investigația efectuată de OLAF - Începerea unei investigații - Dreptul de a fi ascultat - Comitetul de supraveghere a OLAF - Prezumția de nevinovăție - Aprecierea prejudiciului invocat)
      (2021/C 138/06)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Recurent: John Dalli (reprezentanți: L. Levi și S. Rodrigues, avocați)

         Cealaltă parte din procedură: Comisia Europeană (reprezentanți: J.-P. Keppenne și J. Baquero Cruz, agenți)

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge recursul.

                  2)

                  Îl obligă pe domnul John Dalli să suporte, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, și pe cele efectuate de Comisia Europeană.

         (1)  JO C 328, 30.9.2019.


title: Cauza C-673/19: Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 24 februarie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Raad van State – Țările de Jos) – M, A, Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid/Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid, T (Trimitere preliminară – Azil și imigrare – Directiva 2008/115/CE – Articolele 3, 4, 6 și 15 – Refugiat aflat în situație de ședere ilegală pe teritoriul unui stat membru – Luare în custodie publică în vederea transferului către un alt stat membru – Statut de refugiat în acest alt stat membru – Principiul nereturnării – Lipsa unei decizii de returnare – Aplicabilitatea Directivei 2008/115)

text:
               19.4.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 138/7

      Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 24 februarie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Raad van State – Țările de Jos) – M, A, Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid/Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid, T
      (Cauza C-673/19) (1)

      (Trimitere preliminară - Azil și imigrare - Directiva 2008/115/CE - Articolele 3, 4, 6 și 15 - Refugiat aflat în situație de ședere ilegală pe teritoriul unui stat membru - Luare în custodie publică în vederea transferului către un alt stat membru - Statut de refugiat în acest alt stat membru - Principiul nereturnării - Lipsa unei decizii de returnare - Aplicabilitatea Directivei 2008/115)
      (2021/C 138/08)
      Limba de procedură: neerlandeza

         Instanța de trimitere

      Raad van State

         Părțile din procedura principală

         Apelanți: M, A, Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid

         Intimați: Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid, T

         Dispozitivul

      Articolele 3, 4, 6 și 15 din Directiva 2008/115/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 16 decembrie 2008 privind standardele și procedurile comune aplicabile în statele membre pentru returnarea resortisanților țărilor terțe aflați în situație de ședere ilegală trebuie interpretate în sensul că nu se opun ca un stat membru să ia în custodie publică un resortisant al unei țări terțe aflat în situație de ședere ilegală pe teritoriul său pentru a proceda la transferul forțat al acestui resortisant către un alt stat membru în care resortisantul respectiv are statutul de refugiat, în cazul în care același resortisant a refuzat să respecte ordinul care i-a fost dat de a se deplasa în acest alt stat membru și nu este posibilă adoptarea împotriva sa a unei decizii de returnare.

         (1)  JO C 423, 16.12.2019.


title: Cauza C-689/19 P: Hotărârea Curții (Camera a zecea) din 25 februarie 2021 – VodafoneZiggo Group BV/Comisia Europeană [Recurs – Rețele și servicii de comunicații electronice – Directiva 2002/21/CE, astfel cum a fost modificată prin Directiva 2009/140/CE – Consolidarea pieței interne a comunicațiilor electronice – Articolul 7 alineatele (3) și (7) – Proiect de măsură pus la dispoziție de autoritatea națională de reglementare – Piața furnizării cu ridicata de acces la un punct fix în Țările de Jos – Putere semnificativă comună pe piață – Observații ale Comisiei Europene comunicate autorității naționale de reglementare – Obligația autorității naționale de reglementare de a ține seama de acestea în cea mai mare măsură posibilă – Conținut – Articolul 263 TFUE – Acțiune în anulare – Admisibilitate – Act atacabil – Articolul 47 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene]

text:
               19.4.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 138/7

      Hotărârea Curții (Camera a zecea) din 25 februarie 2021 – VodafoneZiggo Group BV/Comisia Europeană
      (Cauza C-689/19 P) (1)

      (Recurs - Rețele și servicii de comunicații electronice - Directiva 2002/21/CE, astfel cum a fost modificată prin Directiva 2009/140/CE - Consolidarea pieței interne a comunicațiilor electronice - Articolul 7 alineatele (3) și (7) - Proiect de măsură pus la dispoziție de autoritatea națională de reglementare - Piața furnizării cu ridicata de acces la un punct fix în Țările de Jos - Putere semnificativă comună pe piață - Observații ale Comisiei Europene comunicate autorității naționale de reglementare - Obligația autorității naționale de reglementare de a ține seama de acestea în cea mai mare măsură posibilă - Conținut - Articolul 263 TFUE - Acțiune în anulare - Admisibilitate - Act atacabil - Articolul 47 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene)
      (2021/C 138/09)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Recurentă: VodafoneZiggo Group BV (reprezentanți: W. Knibbeler, A. Pliego Selie și B. A. Verheijen, advocaten)

         Cealaltă parte din procedură: Comisia Europeană (reprezentanți: L. Nicolae și G. Braun, agenți)

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge recursul.

                  2)

                  Obligă VodafoneZiggo Group BV la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 372, 4.11.2019.


title: Cauza C-712/19: Hotărârea Curții (Camera a șaptea) din 25 februarie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunal Supremo – Spania) – Novo Banco SA/Junta de Andalucía [Trimitere preliminară – Libertatea de stabilire – Libera circulație a capitalurilor – Fiscalitate – Impozit pe depozitele clienților deținute de instituțiile de credit – Deduceri fiscale acordate numai instituțiilor care au sediul social sau agenții pe teritoriul comunității autonome Andaluzia – Deduceri fiscale acordate numai pentru investiții referitoare la proiecte realizate în această comunitate autonomă – Sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată (TVA) – Directiva 2006/112/CE – Articolul 401 – Interdicția perceperii altor impozite naționale care au caracterul de impozite pe cifra de afaceri – Noțiunea de „taxă pe cifra de afaceri” – Caracteristicile esențiale ale TVA-ului – Lipsă]

text:
               19.4.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 138/8

      Hotărârea Curții (Camera a șaptea) din 25 februarie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunal Supremo – Spania) – Novo Banco SA/Junta de Andalucía
      (Cauza C-712/19) (1)

      (Trimitere preliminară - Libertatea de stabilire - Libera circulație a capitalurilor - Fiscalitate - Impozit pe depozitele clienților deținute de instituțiile de credit - Deduceri fiscale acordate numai instituțiilor care au sediul social sau agenții pe teritoriul comunității autonome Andaluzia - Deduceri fiscale acordate numai pentru investiții referitoare la proiecte realizate în această comunitate autonomă - Sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată (TVA) - Directiva 2006/112/CE - Articolul 401 - Interdicția perceperii altor impozite naționale care au caracterul de impozite pe cifra de afaceri - Noțiunea de „taxă pe cifra de afaceri” - Caracteristicile esențiale ale TVA-ului - Lipsă)
      (2021/C 138/10)
      Limba de procedură: spaniola

         Instanța de trimitere

      Tribunal Supremo

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: Novo Banco SA

         Pârâtă: Junta de Andalucía

         Dispozitivul

                  1)

                  Libertatea de stabilire consacrată la articolul 49 TFUE trebuie interpretată în sensul că, în ceea ce privește deducerile aplicate asupra cuantumului brut al unui impozit pe depozitele efectuate de clienții instituțiilor de credit având sediul central sau agenții situate pe teritoriul unei regiuni a unui stat membru,

                              —

                              se opune unei deduceri de 200 000 de euro aplicate asupra cuantumului brut al acestui impozit în favoarea instituțiilor de credit al căror sediu social este situat pe teritoriul regiunii respective;

                              —

                              nu se opune unor deduceri aplicate asupra cuantumului brut al impozitului menționat, de 5 000 de euro pentru fiecare agenție stabilită pe teritoriul regiunii menționate, acest cuantum fiind majorat la 7 500 de euro pentru orice agenție situată într-o comună cu mai puțin de 2 000 de locuitori, cu excepția cazului în care deducerile menționate determină, în situația de fapt, o discriminare întemeiată pe locul sediului instituțiilor de credit în cauză care nu ar fi justificată, aspect a cărui verificare este de competența instanței de trimitere.

                        Articolul 63 alineatul (1) TFUE trebuie interpretat în sensul că, în ceea ce privește un impozit pe depozitele efectuate de clienții instituțiilor de credit care au sediul central sau agenții situate pe teritoriul unei regiuni a unui stat membru, acesta se opune unor deduceri din cuantumul brut al impozitului respectiv egale cu creditele, împrumuturile și investițiile destinate unor proiecte realizate în această regiune, în măsura în care deducerile respective urmăresc un obiectiv de natură pur economică.

                  2)

                  Articolul 401 din Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată trebuie interpretat în sensul că nu se opune unei legislații naționale care instituie un impozit datorat de instituțiile de credit ca urmare a deținerii de depozite ale clienților, a cărui bază impozabilă corespunde mediei aritmetice a soldului trimestrial al acestor depozite și care nu poate fi transferat de contribuabil asupra unor terți.

         (1)  JO C 423, 16.12.2019.


title: Cauza C-772/19: Hotărârea Curții (Camera a noua) din 25 februarie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Verwaltungsgerichtshof – Austria) – Bartosch Airport Supply Services GmbH/Zollamt Wien (Trimitere preliminară – Tariful vamal comun – Nomenclatura combinată – Clasificarea tarifară – Pozițiile tarifare 8701 și 8705 – Interpretare – Remorcher pentru avioane)

text:
               19.4.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 138/9

      Hotărârea Curții (Camera a noua) din 25 februarie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Verwaltungsgerichtshof – Austria) – Bartosch Airport Supply Services GmbH/Zollamt Wien
      (Cauza C-772/19) (1)

      (Trimitere preliminară - Tariful vamal comun - Nomenclatura combinată - Clasificarea tarifară - Pozițiile tarifare 8701 și 8705 - Interpretare - Remorcher pentru avioane)
      (2021/C 138/11)
      Limba de procedură: germana

         Instanța de trimitere

      Verwaltungsgerichtshof

         Părțile din procedura principală

         Recurentă: Bartosch Airport Supply Services GmbH

         Autoritate intimată: Zollamt Wien

         Dispozitivul

      Nomenclatura combinată, care figurează în anexa I la Regulamentul (CEE) nr. 2658/87 al Consiliului din 23 iulie 1987 privind Nomenclatura tarifară și statistică și Tariful vamal comun, în versiunea care rezultă din Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2016/1821 al Comisiei din 6 octombrie 2016, trebuie interpretată în sensul că poziția 8705 din această nomenclatură nu acoperă autovehiculele concepute pentru a remorca și a împinge aeronave, denumite „remorchere pentru avioane”, acestea încadrându-se la poziția 8701 din nomenclatura menționată.

         (1)  JO C 27, 27.1.2020.


title: Cauza C-804/19: Hotărârea Curții (Camera întâi) din 25 februarie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Landesgericht Salzburg – Austria) – BU/Markt24 GmbH [Trimitere preliminară – Competența judiciară, recunoașterea și executarea hotărârilor în materie civilă și comercială – Regulamentul (UE) nr. 1215/2012 – Competența în materia contractelor individuale de muncă – Dispozițiile secțiunii 5 din capitolul II – Aplicabilitate – Contract încheiat într-un stat membru pentru un loc de muncă la o societate stabilită în alt stat membru – Lipsa desfășurării unei activități pe întreaga durată a contractului – Excludere de la aplicare a normelor naționale de competență – Articolul 21 alineatul (1) litera (b) punctul (i) – Noțiunea de „loc în care sau din care angajatul își desfășoară în mod obișnuit activitatea” – Contract de muncă – Locul de executare a contractului – Obligații ale angajatului față de angajator]

text:
               19.4.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 138/10

      Hotărârea Curții (Camera întâi) din 25 februarie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Landesgericht Salzburg – Austria) – BU/Markt24 GmbH
      (Cauza C-804/19) (1)

      (Trimitere preliminară - Competența judiciară, recunoașterea și executarea hotărârilor în materie civilă și comercială - Regulamentul (UE) nr. 1215/2012 - Competența în materia contractelor individuale de muncă - Dispozițiile secțiunii 5 din capitolul II - Aplicabilitate - Contract încheiat într-un stat membru pentru un loc de muncă la o societate stabilită în alt stat membru - Lipsa desfășurării unei activități pe întreaga durată a contractului - Excludere de la aplicare a normelor naționale de competență - Articolul 21 alineatul (1) litera (b) punctul (i) - Noțiunea de „loc în care sau din care angajatul își desfășoară în mod obișnuit activitatea” - Contract de muncă - Locul de executare a contractului - Obligații ale angajatului față de angajator)
      (2021/C 138/12)
      Limba de procedură: germana

         Instanța de trimitere

      Landesgericht Salzburg

         Părțile din procedura principală

         Reclamant: BU

         Pârâtă: Markt24 GmbH

         Dispozitivul

                  1)

                  Dispozițiile care figurează în secțiunea 5 din capitolul II din Regulamentul (UE) nr. 1215/2012 al Parlamentului European și al Consiliului din 12 decembrie 2012 privind competența judiciară, recunoașterea și executarea hotărârilor în materie civilă și comercială, intitulată „Competența în materia contractelor individuale de muncă”, trebuie interpretate în sensul că ele se aplică unei acțiuni în justiție a unui angajat cu domiciliul într-un stat membru împotriva angajatorului care are domiciliul în alt stat membru în cazul în care contractul de muncă a fost negociat și încheiat în statul membru în care angajatul avea domiciliul și prevedea că locul de desfășurare a activității se situa în statul membru al angajatorului, chiar dacă această activitate nu a fost desfășurată dintr-un motiv imputabil angajatorului.

                  2)

                  Dispozițiile care figurează în secțiunea 5 din capitolul II din Regulamentul nr. 1215/2012 trebuie interpretate în sensul că se opun aplicării normelor naționale de competență în privința unei acțiuni precum cea menționată la punctul 1 din dispozitivul prezentei hotărâri, indiferent dacă aceste norme se dovedesc a fi mai avantajoase pentru angajat.

                  3)

                  Articolul 21 alineatul (1) litera (b) punctul (i) din Regulamentul nr. 1215/2012 trebuie interpretat în sensul că o acțiune precum cea menționată la punctul 1 din dispozitivul prezentei hotărâri poate fi introdusă la instanța de la locul în care sau din care angajatul trebuia, conform contractului de muncă, să își îndeplinească cea mai mare parte a obligațiilor sale față de angajator, fără a se aduce atingere articolului 7 punctul 5 din acest regulament.

         (1)  JO C 45, 10.2.2020.


title: Cauza C-857/19: Hotărârea Curții (Camera a opta) din 25 februarie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Najvyšší súd Slovenskej republiky – Slovacia) – Slovak Telekom a.s./Protimonopolný úrad Slovenskej republiky [Trimitere preliminară – Concurență – Articolul 102 TFUE – Abuz de poziție dominantă – Repartizarea competențelor între Comisia Europeană și autoritățile naționale de concurență – Regulamentul (CE) nr. 1/2003 – Articolul 11 alineatul (6) – Privarea autorităților naționale de concurență de competența lor – Principiul ne bis in idem – Articolul 50 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene]

text:
               19.4.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 138/11

      Hotărârea Curții (Camera a opta) din 25 februarie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Najvyšší súd Slovenskej republiky – Slovacia) – Slovak Telekom a.s./Protimonopolný úrad Slovenskej republiky
      (Cauza C-857/19) (1)

      (Trimitere preliminară - Concurență - Articolul 102 TFUE - Abuz de poziție dominantă - Repartizarea competențelor între Comisia Europeană și autoritățile naționale de concurență - Regulamentul (CE) nr. 1/2003 - Articolul 11 alineatul (6) - Privarea autorităților naționale de concurență de competența lor - Principiul ne bis in idem - Articolul 50 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene)
      (2021/C 138/13)
      Limba de procedură: slovaca

         Instanța de trimitere

      Najvyšší súd Slovenskej republiky

         Părțile din procedura principală

         Recurentă: Slovak Telekom a.s.

         Intimat: Protimonopolný úrad Slovenskej republiky

         Dispozitivul

                  1)

                  Articolul 11 alineatul (6) prima teză din Regulamentul nr. 1/2003 al Consiliului din 16 decembrie 2002 privind punerea în aplicare a normelor de concurență prevăzute la articolele [101 și 102 TFUE] trebuie interpretat în sensul că autoritățile de concurență ale statelor membre sunt private de competența lor de a aplica articolele 101 și 102 TFUE atunci când Comisia Europeană inițiază o procedură în vederea adoptării unei decizii de constatare a unei încălcări a acestor dispoziții, în măsura în care acest act formal privește aceleași încălcări presupuse ale articolelor 101 și 102 TFUE, săvârșite de aceeași întreprindere sau de aceleași întreprinderi pe aceeași piață sau pe aceleași piețe de produse și pe aceeași piață sau pe aceleași piețe geografice în aceeași perioadă sau în aceleași perioade precum cele vizate de procedura sau de procedurile inițiate anterior de aceste autorități.

                  2)

                  Principiul ne bis in idem, astfel cum este consacrat la articolul 50 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, trebuie interpretat în sensul că se aplică încălcărilor dreptului concurenței, precum abuzul de poziție dominantă vizat la articolul 102 TFUE, și interzice ca o întreprindere să fie condamnată sau urmărită din nou pentru un comportament anticoncurențial pentru care a fost sancționată sau cu privire la care a fost declarată ca nefiind răspunzătoare printr-o decizie anterioară care nu mai poate fi atacată. În schimb, acest principiu nu este aplicabil atunci când o întreprindere este investigată și sancționată în mod separat și independent de o autoritate de concurență a unui stat membru și de Comisia Europeană pentru încălcări ale articolului 102 TFUE referitoare la piețe de produse sau piețe geografice distincte sau atunci când o autoritate de concurență a unui stat membru a fost privată de competența sa în temeiul articolului 11 alineatul (6) prima teză din Regulamentul nr. 1/2003.

         (1)  JO C 36, 3.2.2020.


title: Cauza C-940/19: Hotărârea Curții (Camera întâi) din 25 februarie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Conseil d'État – Franța) – Les Chirurgiens-Dentistes de France și alții/Ministre des Solidarités et de la Santé, Ministre de l’Enseignement supérieur, de la Recherche et de l’Innovation, Premier ministre [Trimitere preliminară – Recunoașterea calificărilor profesionale – Directiva 2005/36/CE – Articolul 4f alineatul (6) – Reglementare națională – Admiterea posibilității unui acces parțial la una dintre profesiile care intră sub incidența mecanismului recunoașterii automate a calificărilor profesionale]

text:
               19.4.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 138/12

      Hotărârea Curții (Camera întâi) din 25 februarie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Conseil d'État – Franța) – Les Chirurgiens-Dentistes de France și alții/Ministre des Solidarités et de la Santé, Ministre de l’Enseignement supérieur, de la Recherche et de l’Innovation, Premier ministre
      (Cauza C-940/19) (1)

      (Trimitere preliminară - Recunoașterea calificărilor profesionale - Directiva 2005/36/CE - Articolul 4f alineatul (6) - Reglementare națională - Admiterea posibilității unui acces parțial la una dintre profesiile care intră sub incidența mecanismului recunoașterii automate a calificărilor profesionale)
      (2021/C 138/14)
      Limba de procedură: franceza

         Instanța de trimitere

      Conseil d'État

         Părțile din procedura principală

         Reclamanți: Les chirurgiens-dentistes de France, fostă confédération nationale des syndicats dentaires, Confédération des syndicats médicaux français, Fédération des syndicats pharmaceutiques de France, Syndicat des biologistes, Syndicat des laboratoires de biologie clinique, Syndicat des médecins libéraux, Union dentaire, Conseil national de l’ordre des chirurgiens-dentistes, Conseil national de l’ordre des masseurs-kinésithérapeutes, Conseil national de l’ordre des infirmiers

         Pârâți: Ministre des Solidarités et de la Santé, Ministre de l’Enseignement supérieur, de la Recherche et de l’Innovation, Premier ministre

         Dispozitivul

      Articolul 4f alineatul (6) din Directiva 2005/36/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 7 septembrie 2005 privind recunoașterea calificărilor profesionale, astfel cum a fost modificată prin Directiva 2013/55/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 20 noiembrie 2013, trebuie interpretat în sensul că nu se opune unei legislații care admite posibilitatea unui acces parțial la una dintre profesiile care intră sub incidența mecanismului recunoașterii automate a calificărilor profesionale prevăzut de dispozițiile titlului III capitolul III din această directivă, astfel cum a fost modificată.

         (1)  JO C 77, 9.3.2020.


title: Cauza C-129/20: Hotărârea Curții (Camera a opta) din 25 februarie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Cour de cassation du Grand-Duché de Luxembourg – Luxemburg) – XI/Caisse pour l'avenir des enfants (Trimitere preliminară – Politica socială – Directiva 2010/18/UE – Acordul-cadru revizuit privind concediul pentru creșterea copilului – Reglementare națională care condiționează acordarea dreptului la concediu pentru creșterea copilului de ocuparea unui loc de muncă și de afilierea obligatorie pe acest temei a lucrătorului la regimul de securitate socială corespunzător la data nașterii copilului)

text:
               19.4.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 138/12

      Hotărârea Curții (Camera a opta) din 25 februarie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Cour de cassation du Grand-Duché de Luxembourg – Luxemburg) – XI/Caisse pour l'avenir des enfants
      (Cauza C-129/20) (1)

      (Trimitere preliminară - Politica socială - Directiva 2010/18/UE - Acordul-cadru revizuit privind concediul pentru creșterea copilului - Reglementare națională care condiționează acordarea dreptului la concediu pentru creșterea copilului de ocuparea unui loc de muncă și de afilierea obligatorie pe acest temei a lucrătorului la regimul de securitate socială corespunzător la data nașterii copilului)
      (2021/C 138/15)
      Limba de procedură: franceza

         Instanța de trimitere

      Cour de cassation du Grand-Duché de Luxembourg

         Părțile din procedura principală

         Reclamant: XI

         Pârâtă: Caisse pour l'avenir des enfants

         Dispozitivul

      Clauza 1 punctele 1 și 2 și clauza 2 punctul 1, precum și clauza 3 punctul 1 litera (b) din Acordul-cadru privind concediul pentru creșterea copilului (revizuit) din 18 iunie 2009 care figurează în anexa la Directiva 2010/18/UE a Consiliului din 18 martie 2010 de punere în aplicare a Acordului-cadru revizuit privind concediul pentru creșterea copilului încheiat de BUSINESSEUROPE, UEAPME, CEEP și CES și de abrogare a Directivei 96/34/CE trebuie interpretate în sensul că nu se opun unei reglementări naționale care condiționează acordarea unui drept la concediu pentru creșterea copilului de ocuparea neîntreruptă de către părintele în cauză a unui loc de muncă pentru o perioadă de cel puțin douăsprezece luni imediat înainte de începerea concediului pentru creșterea copilului. În schimb, aceste clauze se opun unei reglementări naționale care condiționează acordarea unui drept la concediu pentru creșterea copilului de statutul de lucrător al părintelui la momentul nașterii sau al adopției copilului său.

         (1)  JO C 191, 8.6.2020.


title: Cauza C-108/19: Ordonanța Curții (Camera a zecea) din 14 ianuarie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Curtea de Apel Bucureşti – România) – Krakvet sp. z o.o. sp.k./Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Bucureşti, Administraţia Fiscală pentru Contribuabili Nerezidenţi [„Trimitere preliminară – Articolul 99 din Regulamentul de procedură al Curții – Sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată (TVA) – Directiva 2006/112/CE – Articolul 33 – Stabilirea locului efectuării operațiunilor taxabile – Livrarea de bunuri cu transport – Livrarea de bunuri expediate sau transportate de furnizor sau în numele acestuia – Vânzare prin intermediul unui site internet – Contract de transport de bunuri încheiat de client cu o societate sugerată de furnizor”]

text:
               19.4.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 138/13

      Ordonanța Curții (Camera a zecea) din 14 ianuarie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Curtea de Apel Bucureşti – România) – Krakvet sp. z o.o. sp.k./Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Bucureşti, Administraţia Fiscală pentru Contribuabili Nerezidenţi
      (Cauza C-108/19) (1)

      („Trimitere preliminară - Articolul 99 din Regulamentul de procedură al Curții - Sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată (TVA) - Directiva 2006/112/CE - Articolul 33 - Stabilirea locului efectuării operațiunilor taxabile - Livrarea de bunuri cu transport - Livrarea de bunuri expediate sau transportate de furnizor sau în numele acestuia - Vânzare prin intermediul unui site internet - Contract de transport de bunuri încheiat de client cu o societate sugerată de furnizor”)
      (2021/C 138/16)
      Limba de procedură: româna

         Instanța de trimitere

      Curtea de Apel Bucureşti

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: Krakvet sp. z o.o. sp.k.

         Pârâte: Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Bucureşti, Administraţia Fiscală pentru Contribuabili Nerezidenţi

         Dispozitivul

      Articolul 33 din Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată trebuie interpretat în sensul că, referitor la bunuri vândute prin intermediul unui site internet de către un furnizor stabilit într-un stat membru unor clienți care se află în alt stat membru, atunci când, în scopul livrării acestor bunuri, clienții respectivi, în conformitate cu opțiunile de expediere propuse de acest furnizor, aleg o societate sugerată de acest site cu care încheie un contract distinct de cel care îi leagă de furnizorul menționat pentru cumpărarea bunurilor amintite, acestea din urmă trebuie considerate ca fiind transportate „de furnizor sau în numele acestuia”, în sensul articolului 33 menționat, atunci când rolul aceluiași furnizor este preponderent în ceea ce privește inițiativa, precum și organizarea etapelor esențiale ale transportului acelorași bunuri, aspect a cărui verificare revine în sarcina instanței de trimitere, ținând seama de ansamblul împrejurărilor relevante ale litigiului principal.

         (1)  JO C 172, 20.5.2019.


title: Cauza C-706/19 P: Ordonanța Curții (Camera a noua) din 20 ianuarie 2021 – CCPL – Consorzio Cooperative di Produzione e Lavoro SC, Coopbox group SpA, Coopbox Eastern s.r.o./Comisia Europeană (Recurs – Articolul 181 din Regulamentul de procedură al Curții – Concurență – Înțelegeri – Piața ambalajelor alimentare pentru vânzarea cu amănuntul – Recurs îndreptat împotriva motivării – Recurs vădit inadmisibil)

text:
               19.4.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 138/14

      Ordonanța Curții (Camera a noua) din 20 ianuarie 2021 – CCPL – Consorzio Cooperative di Produzione e Lavoro SC, Coopbox group SpA, Coopbox Eastern s.r.o./Comisia Europeană
      (Cauza C-706/19 P) (1)

      (Recurs - Articolul 181 din Regulamentul de procedură al Curții - Concurență - Înțelegeri - Piața ambalajelor alimentare pentru vânzarea cu amănuntul - Recurs îndreptat împotriva motivării - Recurs vădit inadmisibil)
      (2021/C 138/17)
      Limba de procedură: italiana

         Părțile

         Recurente: CCPL – Consorzio Cooperative di Produzione e Lavoro SC, Coopbox group SpA, Coopbox Eastern s.r.o. (reprezentanți: inițial S. Bariatti, E. Cucchiara și A. Cutrupi, avvocati, ulterior E. Cucchiara, avvocato)

         Cealaltă parte din procedură: Comisia Europeană (reprezentanți: inițial P. Rossi și T. Vecchi, ulterior P. Rossi, G. Conte și C. Sjödin, agenți)

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge recursul ca fiind vădit inadmisibil.

                  2)

                  Obligă CCPL – Consorzio Cooperative di Produzione e Lavoro SC, Coopbox group SpA şi Coopbox Eastern s.r.o. să suporte, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, pe cele efectuate de Comisia Europeană.

         (1)  JO C 383, 11.11.2019.


title: Cauza C-769/19: Ordonanța Curții (Camera a zecea) din 14 ianuarie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Spetsializiran nakazatelen sad – Bulgaria) – Procedură penală privind pe UC, TD (Trimitere preliminară – Articolul 99 din Regulamentul de procedură al Curții – Cooperare judiciară în materie penală – Directiva 2012/13/UE – Dreptul la informare în cadrul procedurilor penale – Articolul 6 – Dreptul la informare al persoanelor suspectate sau acuzate cu privire la drepturile lor – Articolul 47 al doilea paragraf din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene – Soluționarea unei cauze într-un termen rezonabil – Legislație națională care prevede închiderea procedurii judiciare în cazul unor vicii de formă ale actului de acuzare constatate de instanță – Restituirea cauzei la procuror în vederea întocmirii unui nou act de acuzare – Admisibilitate)

text:
               19.4.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 138/14

      Ordonanța Curții (Camera a zecea) din 14 ianuarie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Spetsializiran nakazatelen sad – Bulgaria) – Procedură penală privind pe UC, TD
      (Cauza C-769/19) (1)

      (Trimitere preliminară - Articolul 99 din Regulamentul de procedură al Curții - Cooperare judiciară în materie penală - Directiva 2012/13/UE - Dreptul la informare în cadrul procedurilor penale - Articolul 6 - Dreptul la informare al persoanelor suspectate sau acuzate cu privire la drepturile lor - Articolul 47 al doilea paragraf din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene - Soluționarea unei cauze într-un termen rezonabil - Legislație națională care prevede închiderea procedurii judiciare în cazul unor vicii de formă ale actului de acuzare constatate de instanță - Restituirea cauzei la procuror în vederea întocmirii unui nou act de acuzare - Admisibilitate)
      (2021/C 138/18)
      Limba de procedură: bulgara

         Instanța de trimitere

      Spetsializiran nakazatelen sad

         Părțile din procedura penală principală

      UC, TD

         cu participarea: Spetsializirana prokuratura

         Dispozitivul

      Articolul 6 alineatele (1), (3) și (4) din Directiva 2012/13/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 22 mai 2012 privind dreptul la informare în cadrul procedurilor penale, articolul 47 al doilea paragraf din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, precum și principiul supremației dreptului Uniunii și dreptul la respectarea demnității umane trebuie interpretate în sensul că nu se opun unei legislații naționale care, în ipoteza unui rechizitoriu afectat de vicii care constau în aceea că conținutul său este neclar, incomplet sau contradictoriu, nu permite în niciun caz procurorului să remedieze aceste vicii prin îndreptarea neregularității lor în ședința preliminară în cursul căreia au fost constatate și obligă instanța să închidă procedura jurisdicțională, precum și să restituie cauza la procuror în vederea întocmirii unui nou rechizitoriu.

         (1)  JO C 27, 27.1.2020.


title: Cauza C-892/19 P: Ordonanța Curții (Camera a zecea) din 14 ianuarie 2021 – Camelia Manéa/Centrul de Traduceri pentru Organismele Uniunii Europene (Recurs – Articolul 181 din Regulamentul de procedură al Curții – Funcție publică – Agent temporar – Contract pe perioadă determinată – Decizie de a nu prelungi contractul – Retragerea deciziei și adoptarea unei noi decizii de neprelungire a contractului cu efect de la data primei decizii – Acțiune în anulare și în despăgubiri – Recurs în parte vădit inadmisibil și în parte vădit nefondat)

text:
               19.4.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 138/15

      Ordonanța Curții (Camera a zecea) din 14 ianuarie 2021 – Camelia Manéa/Centrul de Traduceri pentru Organismele Uniunii Europene
      (Cauza C-892/19 P) (1)

      (Recurs - Articolul 181 din Regulamentul de procedură al Curții - Funcție publică - Agent temporar - Contract pe perioadă determinată - Decizie de a nu prelungi contractul - Retragerea deciziei și adoptarea unei noi decizii de neprelungire a contractului cu efect de la data primei decizii - Acțiune în anulare și în despăgubiri - Recurs în parte vădit inadmisibil și în parte vădit nefondat)
      (2021/C 138/19)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Recurentă: Camelia Manéa (reprezentant: M.-A. Lucas, avocat)

         Cealaltă parte din procedură: Centrul de Traduceri pentru Organismele Uniunii Europene (reprezentanți: M. Garnier și J. Rikkert, agenți, asistați de B. Wägenbaur, avocat)

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge recursul ca fiind în parte vădit inadmisibil și în parte vădit nefondat.

                  2)

                  O obligă pe doamna Camelia Manéa la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 161, 11.5.2020.


title: Cauza C-105/20: Ordonanța Curții (Camera a șasea) din 21 ianuarie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunal du travail de Nivelles – Belgia) – UF/Partena, Assurances sociales pour travailleurs indépendants ASBL, Institut national d’assurances sociales pour travailleurs indépendants (Inasti), Union Nationale des Mutualités Libres (Partenamut) (UNMLibres) [Trimitere preliminară – Articolul 56 alineatul (2) și articolul 94 din Regulamentul de procedură al Curții – Decizie de trimitere – Lipsa de precizări cu privire la motivele care justifică necesitatea unui răspuns la întrebările preliminare pentru soluționarea unui litigiu principal – Inadmisibilitate vădită a cererii de decizie preliminară]

text:
               19.4.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 138/16

      Ordonanța Curții (Camera a șasea) din 21 ianuarie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunal du travail de Nivelles – Belgia) – UF/Partena, Assurances sociales pour travailleurs indépendants ASBL, Institut national d’assurances sociales pour travailleurs indépendants (Inasti), Union Nationale des Mutualités Libres (Partenamut) (UNMLibres)
      (Cauza C-105/20) (1)

      (Trimitere preliminară - Articolul 56 alineatul (2) și articolul 94 din Regulamentul de procedură al Curții - Decizie de trimitere - Lipsa de precizări cu privire la motivele care justifică necesitatea unui răspuns la întrebările preliminare pentru soluționarea unui litigiu principal - Inadmisibilitate vădită a cererii de decizie preliminară)
      (2021/C 138/20)
      Limba de procedură: franceza

         Instanța de trimitere

      Tribunal du travail de Nivelles

         Părțile din procedura principală

         Reclamant: UF

         Pârâte: Partena, Assurances sociales pour travailleurs indépendants ASBL, Institut national d’assurances sociales pour travailleurs indépendants (Inasti), Union Nationale des Mutualités Libres (Partenamut) (UNMLibres)

         Dispozitivul

      Cererea de decizie preliminară formulată de tribunal du travail de Nivelles (Tribunalul pentru Litigii de Muncă din Nivelles, Belgia), prin decizia din 3 februarie 2020, este vădit inadmisibilă.

         (1)  JO C 175, 25.5.2020.


title: Cauza C-455/20: Cerere de decizie preliminară introdusă de Sofiyski rayonen sad (Bulgaria) la 23 septembrie 2020 – Ţ.M.Ţ., T.M.M.

text:
               19.4.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 138/16

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Sofiyski rayonen sad (Bulgaria) la 23 septembrie 2020 – Ţ.M.Ţ., T.M.M.
      (Cauza C-455/20)
      (2021/C 138/21)
      Limba de procedură: bulgara

         Instanța de trimitere

      Sofiyski rayonen sad

         Părțile din procedura principală

         Reclamanți: Ţ.M.Ţ., T.M.M.
      Prin Ordonanța din 27 ianuarie 2021, Curtea (Camera a șasea) a dispus radierea cauzei din registru.


title: Cauza C-3/21: Cerere de decizie preliminară introdusă de High Court (Irlanda) la 4 ianuarie 2021 – FS/Chief Appeals Officer, Social Welfare Appeals Office, Minister for Employment Affairs, Minister for Social Protection

text:
               19.4.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 138/18

      Cerere de decizie preliminară introdusă de High Court (Irlanda) la 4 ianuarie 2021 – FS/Chief Appeals Officer, Social Welfare Appeals Office, Minister for Employment Affairs, Minister for Social Protection
      (Cauza C-3/21)
      (2021/C 138/23)
      Limba de procedură: engleza

         Instanța de trimitere

      High Court (Irlanda)

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: FS

         Pârâți: Chief Appeals Officer, Social Welfare Appeals Office, Minister for Employment Affairs, Minister for Social Protection

         Întrebările preliminare

                  1)

                  Noțiunea de „revendicare” în sensul articolului 81 din Regulamentul nr. 883/2004 (1) include situația de a beneficia permanent de o prestație plătită periodic de un prim stat membru (în cazul în care prestația ar fi în mod normal datorată de un al doilea stat membru) de fiecare dată când o astfel de prestație este plătită, chiar și ulterior solicitării inițiale și deciziei inițiale din partea primului stat membru de a acorda prestația?

                  2)

                  În cazul unui răspuns afirmativ la prima întrebare, în împrejurările în care o cerere de prestații sociale este depusă în mod eronat în statul membru de origine, în condițiile în care ar fi trebuit depusă într-un al doilea stat membru, obligația care revine celui de al doilea stat membru în temeiul articolului 81 din Regulamentul nr. 883/2004 (în mod specific, obligația de a trata cererea adresată statului membru de origine ca fiind admisibilă în al doilea stat membru) trebuie interpretată ca fiind total independentă de obligația solicitantului de a furniza informații corecte cu privire la domiciliul său potrivit articolului 76 alineatul (4) din Regulamentul nr. 883/2004, astfel încât o cerere depusă în mod eronat în statul membru de origine trebuie să fie acceptată ca admisibilă de al doilea stat membru în sensul articolului 81, în pofida faptului că solicitantul omite să pună la dispoziție informațiile corecte cu privire la domiciliul său în conformitate cu articolul 76 alineatul (4), în termenul de depunere a unei revendicări prevăzut în legislația celui de al doilea stat membru?

                  3)

                  Din principiul efectivității prevăzut de dreptul Uniunii rezultă că, în împrejurări precum cele din prezenta procedură [în special în împrejurări în care resortisantul Uniunii care își exercită drepturile de liberă circulație își încalcă obligația care îi revine în temeiul articolului 76 alineatul (4) de a informa autoritățile de securitate socială din statul membru de origine cu privire la schimbarea țării sale de reședință], accesul la drepturile conferite de dreptul Uniunii este lipsit de efect util prin aplicarea unei dispoziții din legislația națională a statului membru în care se exercită dreptul la liberă circulație potrivit căreia, în vederea obținerii retroactivității cererilor de alocații familiale, un resortisant al Uniunii trebuie să solicite o astfel de prestație în al doilea stat membru într-un termen de 12 luni prevăzut în ordinea juridică internă a acestui din urmă stat membru?

         (1)  Regulamentul (CE) nr. 883/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 29 aprilie 2004 privind coordonarea sistemelor de securitate socială (JO 2004, L 166, p. 1, Ediție specială, 05/vol. 7, p. 82).