title: Cauza C-636/16: Cerere de decizie preliminară introdusă de Juzgado Contencioso-Administrativo de Pamplona (Spania) la 9 decembrie 2016 – Wilber López Pastuzano/Delegación del Gobierno de Navarra

text:
               13.2.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 46/18

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Juzgado Contencioso-Administrativo de Pamplona (Spania) la 9 decembrie 2016 – Wilber López Pastuzano/Delegación del Gobierno de Navarra
   (Cauza C-636/16)
   (2017/C 046/20)
   Limba de procedură: spaniola

      Instanța de trimitere

   Juzgado Contencioso-Administrativo de Pamplona

      Părțile din procedura principală

      Reclamant: Wilber López Pastuzano

      Pârâtă: Delegación del Gobierno Central en Navarra

      Întrebarea preliminară

   Articolul 12 din Directiva 2003/109/CE a Consiliului (1) din 25 noiembrie 2003 privind statutul resortisanților țărilor terțe care sunt rezidenți pe termen lung trebuie interpretat în sensul că se opune unei legislații naționale precum cea din litigiul principal și jurisprudenței care o interpretează, care nu prevede aplicarea cerințelor de protecție împotriva expulzării unui cetățean străin rezident pe termen lung în raport cu orice decizie administrativă de expulzare, indiferent de natura sau de modalitatea juridică a acesteia, ci limitează domeniul de aplicare al acestor cerințe numai la o anumită modalitate de expulzare?

      (1)  JO 2004, L 16, p. 44, Ediție specială, 19/vol. 6, p. 225.


title: Cauza T-660/13: Acțiune introdusă la 12 decembrie 2013 — Republica Cehă/Comisia Europeană

text:
               15.2.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 45/41

         Acțiune introdusă la 12 decembrie 2013 — Republica Cehă/Comisia Europeană
   (Cauza T-660/13)
   2014/C 45/71
   Limba de procedură: ceha

      Părțile

      Reclamantă: Republica Cehă (reprezentanți: M. Smolek și J. Vláčil, agenți)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea în întregime a Regulamentului delegat (UE) nr. 886/2013 al Comisiei din 15 mai 2013 de completare a Directivei 2010/40/UE a Parlamentului European și a Consiliului în ceea ce privește datele și procedurile pentru furnizarea către utilizatori, în mod gratuit, atunci când este posibil, a unor informații minime universale în materie de trafic referitoare la siguranța rutieră (JO L 247, p. 6);

               —

               obligarea Comisiei Europene la plata cheltuielilor de judecată.

         În subsidiar, reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea articolului 5 alineatul (1), a articolului 9 și a articolului 10 alineatul (1) litera (a) din regulamentul atacat și

               —

               obligarea Comisiei Europene la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă trei motive.

               1.

               Primul motiv este întemeiat pe încălcarea articolului 7 alineatul (1) din Directiva 2010/40/UE (1) coroborat cu articolul 5 alineatul (1) și cu articolul 6 din aceasta.
               În legătură cu acest aspect, reclamanta arată că prin adoptarea regulamentului atacat, Comisia a depășit limitele competenței prevăzute la articolul 7 alineatul (1) din Directiva 2010/40 coroborat cu articolul 5 alineatul (1) și cu articolul 6 din aceasta.

               2.

               Al doilea motiv este întemeiat pe încălcarea articolului 290 TFUE.
               În cadrul acestui motiv, reclamanta arată că prin adoptarea regulamentului atacat, Comisia și-a depășit competența delegată de a adopta acte fără caracter legislativ în temeiul articolului 290 TFUE.

               3.

               Al treilea motiv este întemeiat pe încălcarea articolului 13 alineatul (2) TUE.
               În această privință, reclamanta arată că prin adoptarea regulamentului atacat, Comisia a depășit limitele competențelor care i-au fost conferite de tratate.

      (1)  Directiva 2010/40/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 7 iulie 2010 privind cadrul pentru implementarea sistemelor de transport inteligente în domeniul transportului rutier și pentru interfețele cu alte moduri de transport (JO L 207, p. 1).


title: Cauza F-116/12: Acțiune introdusă la 15 octombrie 2012 — ZZ/Frontex

text:
               8.12.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 379/35

         Acțiune introdusă la 15 octombrie 2012 — ZZ/Frontex
   (Cauza F-116/12)
   2012/C 379/60
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: ZZ (reprezentant: S. Pappas, avocat)

      Pârâtă: Agenția Europeană pentru Gestionarea Cooperării Operative la Frontierele Externe ale Statelor Membre ale Uniunii Europene (Frontex)

      Obiectul și descrierea litigiului

   Anularea raportului de evaluare a reclamantului și cerere de despăgubiri

      Concluziile reclamantului

               —

               Anularea raportului de evaluare a reclamantului pentru anul 2010;

               —

               obligarea pârâtului la plata sumei de 10 000 de euro pentru prejudiciul moral suferit;

               —

               obligarea Frontex la plata cheltuielilor de judecată.


title: Cauza T-482/12: Acțiune introdusă la 29 octombrie 2012 — Internationaler Hilfsfonds/Comisia

text:
               26.1.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 26/53

         Acțiune introdusă la 29 octombrie 2012 — Internationaler Hilfsfonds/Comisia
   (Cauza T-482/12)
   2013/C 26/106
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamant: Internationaler Hilfsfonds eV (Rosbach, Germania) (reprezentant: H.-H. Heyland, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamantul solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei implicite a Comisiei prin care a fost respinsă a doua cerere a reclamantului din 4 octombrie 2012;

               —

               cu titlu subsidiar, anularea în parte a Deciziei Comisiei din 28 august 2012 din cauza nerespectării obligațiilor prevăzute în Hotărârea Tribunalului din 22 mai 2012 pronunțată în cauza T-300/10;

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamantul arată, în esență, că prin decizia adoptată Comisia nu a respectat, în parte, orientările cuprinse în Hotărârea Tribunalului din 22 mai 2012 pronunțată în cauza T-300/10 (Internationaler Hilfsfonds/Comisia, nepublicată încă în Repertoriu).


title: Cauza T-228/10: Ordonanța Tribunalului din 21 martie 2012 — Telefónica/Comisia ( „Acțiune în anulare — Ajutoare de stat — Schemă de ajutoare care permite amortizarea fiscală a fondului comercial financiar în cazul achiziționării unor titluri de participare străine — Decizie prin care schema de ajutoare este declarată incompatibilă cu piața comună și prin care nu se dispune recuperarea ajutoarelor — Act care presupune măsuri de executare — Lipsa afectării individuale — Inadmisibilitate” )

text:
               5.5.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 133/25

         Ordonanța Tribunalului din 21 martie 2012 — Telefónica/Comisia
   (Cauza T-228/10) (1)

   (Acțiune în anulare - Ajutoare de stat - Schemă de ajutoare care permite amortizarea fiscală a fondului comercial financiar în cazul achiziționării unor titluri de participare străine - Decizie prin care schema de ajutoare este declarată incompatibilă cu piața comună și prin care nu se dispune recuperarea ajutoarelor - Act care presupune măsuri de executare - Lipsa afectării individuale - Inadmisibilitate)
   2012/C 133/49
   Limba de procedură: spaniola

      Părțile

      Reclamantă: Telefónica, SA (Madrid, Spania) (reprezentanți: J. Ruiz Calzado, M. Núñez-Müller și J. Domínguez Pérez, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: R. Lyal și C. Urraca Caviedes, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare a articolului 1 alineatul (1) din Decizia 2011/5/CE a Comisiei din 28 octombrie 2009 privind amortizarea fiscală a Fondului comercial financiar în cazul achiziționării unor titluri de participare străine C 45/07 (ex NN 51/07, ex CP 9/07) pusă în aplicare de Spania (JO 2011, L 7, p. 48).

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Obligă Telefónica SA la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 195, 17.7.2010.


title: Cauza T-399/09: Hotărârea Tribunalului din 13 decembrie 2013 — HSE/Comisia [ „Concurență — Înțelegeri — Piața carburii de calciu și de magneziu pentru industriile oțelului și gazului în SEE, cu excepția Irlandei, Spaniei, Portugaliei și a Regatului-Unit — Decizie prin care se constată o încălcare a articolului 81 CE — Stabilirea prețurilor și împărțirea pieței — Imputabilitatea comportamentului ilicit — Prezumție de nevinovăție — Amenzi — Articolul 23 din Regulamentul (CE) nr. 1/2003 — Orientările din 2006 privind calcularea cuantumului amenzilor — Circumstanțe atenuante — Încălcare săvârșită din neglijență — Încălcare autorizată sau încurajată de autoritățile publice” ]

text:
               8.2.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 39/15

         Hotărârea Tribunalului din 13 decembrie 2013 — HSE/Comisia
   (Cauza T-399/09) (1)

   (Concurență - Înțelegeri - Piața carburii de calciu și de magneziu pentru industriile oțelului și gazului în SEE, cu excepția Irlandei, Spaniei, Portugaliei și a Regatului-Unit - Decizie prin care se constată o încălcare a articolului 81 CE - Stabilirea prețurilor și împărțirea pieței - Imputabilitatea comportamentului ilicit - Prezumție de nevinovăție - Amenzi - Articolul 23 din Regulamentul (CE) nr. 1/2003 - Orientările din 2006 privind calcularea cuantumului amenzilor - Circumstanțe atenuante - Încălcare săvârșită din neglijență - Încălcare autorizată sau încurajată de autoritățile publice)
   2014/C 39/25
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Holding Slovenske elektrarne d.o.o. (HSE) (Ljubljana, Slovenia) (reprezentant: F. Urlesberger, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: inițial J. Bourke și N. von Lingen, ulterior N. von Lingen și R. Sauer, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare a Deciziei C(2009) 5791 final a Comisiei din 22 iulie 2009 privind o procedură de aplicare a articolului 81 [CE] și a articolului 53 din Acordul privind SEE (cazul COMP/39.396 — reactivi pe bază de carbură de calciu și de magneziu pentru industriile oțelului și gazului), în măsura în care o privește pe reclamantă, precum și, în subsidiar, cerere de reducere a cuantumului amenzii aplicate reclamantei prin decizia respectivă

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Holding Slovenske elektrarne d.o.o. (HSE) va suporta, în afară de propriile cheltuieli de judecată, și pe cele efectuate de Comisia Europeană.

      (1)  JO C 312, 19.12.2009.


title: Cauzele conexate C-340/14 și C-341/14: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 1 octombrie 2015 (cerere de decizie preliminară formulată de Raad van State – Țările de Jos) – R.L. Trijber, acționând în numele Amstelboats/College van burgemeester en wethouders van Amsterdam (C-340/14), J. Harmsen/Burgemeester van Amsterdam (C-341/14) [Trimitere preliminară — Directiva 2006/123/CE — Servicii în cadrul pieței interne — Navigație de agrement — Local de prostituție la fereastră — Articolul 2 alineatul (2) litera (d) — Domeniu de aplicare — Excludere — Servicii în domeniul transporturilor — Libertatea de stabilire — Regim de autorizare — Articolul 10 alineatul (2) litera (c) — Condiții de acordare a autorizației — Proporționalitate — Condiție lingvistică — Articolul 11 alineatul (1) litera (b) — Durata autorizației — Limitarea numărului de autorizații disponibile — Motiv imperativ de interes general]

text:
               16.11.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 381/8

         Hotărârea Curții (Camera a treia) din 1 octombrie 2015 (cerere de decizie preliminară formulată de Raad van State – Țările de Jos) – R.L. Trijber, acționând în numele Amstelboats/College van burgemeester en wethouders van Amsterdam (C-340/14), J. Harmsen/Burgemeester van Amsterdam (C-341/14)
   (Cauzele conexate C-340/14 și C-341/14) (1)

   ([Trimitere preliminară - Directiva 2006/123/CE - Servicii în cadrul pieței interne - Navigație de agrement - Local de prostituție la fereastră - Articolul 2 alineatul (2) litera (d) - Domeniu de aplicare - Excludere - Servicii în domeniul transporturilor - Libertatea de stabilire - Regim de autorizare - Articolul 10 alineatul (2) litera (c) - Condiții de acordare a autorizației - Proporționalitate - Condiție lingvistică - Articolul 11 alineatul (1) litera (b) - Durata autorizației - Limitarea numărului de autorizații disponibile - Motiv imperativ de interes general])
   (2015/C 381/09)
   Limba de procedură: neerlandeza

      Instanța de trimitere

   Raad van State

      Părțile din procedura principală

      Reclamanți: R.L. Trijber, acționând în numele Amstelboats (C-340/14), J. Harmsen (C-341/14)

      Pârâți: College van burgemeester en wethouders van Amsterdam, Burgemeester van Amsterdam

      Dispozitivul

               1)

               Articolul 2 alineatul (2) litera (d) din Directiva 2006/123/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 12 decembrie 2006 privind serviciile în cadrul pieței interne trebuie interpretat în sensul că, sub rezerva verificărilor care trebuie efectuate de instanța de trimitere, o activitate cum este cea care face obiectul cererii de autorizare din litigiul principal, care constă în a presta, cu titlu oneros, un serviciu de preluare a unor pasageri pe o ambarcațiune pentru a le asigura vizitarea unui oraș pe căi navigabile în scopul organizării unor evenimente, nu constituie un serviciu în „domeniul transportului”, în sensul acestei dispoziții, exclus din domeniul de aplicare al directivei menționate.

               2)

               Articolul 11 alineatul (1) litera (b) din Directiva 2006/123 trebuie interpretat în sensul că se opune acordării de către autoritățile naționale competente a unor autorizații pe durată nelimitată pentru desfășurarea unei activități cum este cea în discuție în litigiul principal, în condițiile în care numărul de autorizații acordate în acest scop de aceleași autorități este limitat din motive imperative de interes general.

               3)

               Articolul 10 alineatul (2) litera (c) din Directiva 2006/123 trebuie interpretat în sensul că nu se opune unei măsuri, cum este cea în discuție în litigiul principal, care subordonează acordarea unei autorizații în vederea desfășurării unei activități precum cea în discuție în cauza C-341/14, constând în deținerea unor localuri de prostituție la fereastră, prin închirierea de camere cu ora, condiției ca prestatorul acestor servicii să fie în măsură să comunice într-o limbă înțeleasă de beneficiarii serviciilor în cauză, în speță prostituate, întrucât această condiție este aptă să garanteze realizarea obiectivului de interes general urmărit, și anume prevenirea infracțiunilor legate de prostituție, și nu depășește ceea ce este necesar pentru atingerea acestui obiectiv, aspect a cărui verificare este de competența instanței de trimitere.

      (1)  JO C 339, 29.9.2014.


title: Cauza C-200/10 P: Hotărârea Curții (Camera a opta) din 5 mai 2011 — Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE/Comisia Europeană (Recurs — Clauză compromisorie — Contract privind sprijinul financiar comunitar acordat unui proiect în cadrul programului „eContent” — Rezilierea contractului de către Comisie — Rambursarea costurilor eligibile — Motivarea hotărârii Tribunalului)

text:
               25.6.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 186/7

         Hotărârea Curții (Camera a opta) din 5 mai 2011 — Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE/Comisia Europeană
   (Cauza C-200/10 P) (1)

   (Recurs - Clauză compromisorie - Contract privind sprijinul financiar comunitar acordat unui proiect în cadrul programului „eContent” - Rezilierea contractului de către Comisie - Rambursarea costurilor eligibile - Motivarea hotărârii Tribunalului)
   2011/C 186/11
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Recurentă: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (reprezentant: N. Korogiannakis, avocat)

      Cealaltă parte în proces: Comisia Europeană (reprezentanți: E. Manhaeve, agent, D. Philippe și M. Gouden, avocați)

      Obiectul

   Recurs formulat împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a patra) din 9 februarie 2010, Evropaïki Dynamiki/Comisia (T-340/07), prin care Tribunalul a respins o acțiune întemeiată pe o clauză compromisorie prin care se urmărea obligarea Comisiei la plata, pe de o parte, a unor sume pretins a fi datorate reclamantei și, pe de altă parte, a unor daune interese în urma rezilierii unui contract privind sprijinul financiar comunitar acordat proiectului „e Content Exposure and Business Opportunities” („EEBO”) (contractul nr. EDC-53007 EEBO/27873), încheiat în cadrul programului comunitar multianual pentru stimularea dezvoltării și utilizării de conținut digital european în rețelele globale și pentru promovarea diversității lingvistice în societatea informațională (Programul „eContent”)

      Dispozitivul

               1.

               Anulează Hotărârea Tribunalului Uniunii Europene din 9 februarie 2010, Evropaïki Dynamiki/Comisia (T-340/07), în măsura în care, prin această hotărâre, Tribunalul a omis să se pronunțe cu privire la concluziile Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE prin care se urmărea, în pofida rezilierii contractului EDC-53007 EEBO/27873, obligarea Comisiei la plata către această societate a sumei de 172 588,62 euro corespunzătoare costurilor nerambursate încă de către Comisie și care fuseseră suportate de către aceasta în cadrul contractului menționat.

               2.

               Trimite cauza spre rejudecare Tribunalului Uniunii Europene pentru a se pronunța cu privire la concluziile menționate ale Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE.

               3.

               Cererea privind cheltuielile de judecată se soluționează odată cu fondul.

      (1)  JO C 179, 3.7.2010.


title: Cauza C-88/14: Acțiune introdusă la 21 februarie 2014 – Comisia Europeană/Parlamentul European, Consiliul Uniunii Europene

text:
               5.5.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 135/24

         Acțiune introdusă la 21 februarie 2014 – Comisia Europeană/Parlamentul European, Consiliul Uniunii Europene
   (Cauza C-88/14)
   2014/C 135/29
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: B. Smulders, B. Martenczuk, G. Wils, Agenți)

      Pârâți: Parlamentul European, Consiliul Uniunii Europene

      Concluziile reclamantei

               —

               anularea articolului 1 punctul 1, precum și a articolului 1 punctul 4 în măsura în care inserează un nou articol 4b, din Regulamentul (UE) nr. 1289/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 11 decembrie 2013 de modificare a Regulamentului (CE) nr. 539/2001 al Consiliului de stabilire a listei țărilor terțe ai căror resortisanți trebuie să dețină viză pentru trecerea frontierelor externe și a listei țărilor terțe ai căror resortisanți sunt exonerați de această obligație (1);

               —

               declararea ca definitive a efectelor dispozițiilor anulate și a oricărei măsuri luate în aplicarea acestora până la înlocuirea respectivelor dispoziții, într-un termen rezonabil, prin acte adoptate în conformitate cu tratatul astfel cum este interpretat prin hotărârea Curții;

               —

               obligarea pârâților la plata cheltuielilor de judecată.

         Cu titlu subsidiar, în ipoteza în care Curtea ar considera că dispozițiile menționate mai sus nu pot fi disociate de restul regulamentului atacat, Comisia solicită Curții:

               —

               anularea în totalitate a Regulamentului (UE) nr. 1289/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 11 decembrie 2013 de modificare a Regulamentului (CE) nr. 539/2001 al Consiliului de stabilire a listei țărilor terțe ai căror resortisanți trebuie să dețină viză pentru trecerea frontierelor externe și a listei țărilor terțe ai căror resortisanți sunt exonerați de această obligație;

               —

               declararea ca definitive a efectelor dispozițiilor anulate și a oricărei măsuri luate în aplicarea acestora până la înlocuirea respectivelor dispoziții, într-un termen rezonabil, prin acte adoptate în conformitate cu tratatul astfel cum este interpretat prin hotărârea Curții;

      Motivele și principalele argumente

   Comisia solicită anularea articolului 1 punctul 1, precum și a articolului 1 punctul 4 în măsura în care inserează un nou articol 4b, din Regulamentul (UE) nr. 1289/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 11 decembrie 2013 de modificare a Regulamentului (CE) nr. 539/2001 al Consiliului de stabilire a listei țărilor terțe ai căror resortisanți trebuie să dețină viză pentru trecerea frontierelor externe și a listei țărilor terțe ai căror resortisanți sunt exonerați de această obligație. Cu titlu subsidiar, în ipoteza în care Curtea ar considera că dispozițiile menționate mai sus nu pot fi disociate de restul regulamentului atacat, Comisia solicită Curții anularea în totalitate a regulamentului menționat.
   Comisia consideră că dispozițiile menționate mai sus sunt incompatibile cu articolele 290 și 291 TFUE în măsura în care prevăd recurgerea la acte delegate, întrucât actele delegate în cauză nu completează și nici nu modifică actul legislativ, ci îl pun în aplicare.

      (1)  JO L 347, p. 74.


title: Cauza C-169/09: Hotărârea Curții (Camera a șaptea) din 25 martie 2010 — Comisia Europeană/Republica Elenă (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Cerințe în materie de proiectare ecologică aplicabile produselor consumatoare de energie — Netranspunere în termenul prevăzut)

text:
               14.8.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 221/13

         Hotărârea Curții (Camera a șaptea) din 25 martie 2010 — Comisia Europeană/Republica Elenă
   (Cauza C-169/09) (1)

   (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru - Cerințe în materie de proiectare ecologică aplicabile produselor consumatoare de energie - Netranspunere în termenul prevăzut)
   2010/C 221/21
   Limba de procedură: greaca

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: S. Schønberg și M. Karanasou Apostolopoulou, agenți)

      Pârâtă: Republica Elenă (reprezentant: N. Dafniou, agent)

      Obiectul

   Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Neadoptarea, în termenul prevăzut, a actelor necesare pentru a se conforma Directivei 2005/32/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 6 iulie 2005 de instituire a unui cadru pentru stabilirea cerințelor în materie de proiectare ecologică aplicabile produselor consumatoare de energie și de modificare a Directivei 92/42/CEE a Consiliului și a Directivelor 96/57/CE și 2000/55/CE ale Parlamentului European și ale Consiliului (JO L 191, p. 29, Ediție specială, 13/vol. 49, p. 104)

      Dispozitivul

               1.

               Prin faptul că nu a adoptat, în termenul prevăzut, actele cu putere de lege și actele administrative necesare pentru a se conforma Directivei 2005/32/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 6 iulie 2005 de instituire a unui cadru pentru stabilirea cerințelor în materie de proiectare ecologică aplicabile produselor consumatoare de energie și de modificare a Directivei 92/42/CEE a Consiliului și a Directivelor 96/57/CE și 2000/55/CE ale Parlamentului European și ale Consiliului, Republica Elenă nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul acestei directive.

               2.

               Obligă Republica Elenă la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 153, 4.7.2009.


title: Cauza C-19/07: Cerere având ca obiect pronunțarea unei hotărâri preliminare formulată de Curtea de casație (Franța) la data de 23 ianuarie 2007 — Paul Chevassus-Marche/Groupe Danone SA, Kro beer brands SA (BKSA), Eaux minérales d'Evian SA (SAEME)

text:
               24.3.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 69/7

         Cerere având ca obiect pronunțarea unei hotărâri preliminare formulată de Curtea de casație (Franța) la data de 23 ianuarie 2007 — Paul Chevassus-Marche/Groupe Danone SA, Kro beer brands SA (BKSA), Eaux minérales d'Evian SA (SAEME)
   (Cauza C-19/07)
   (2007/C 69/14)
   Limba de procedură: franceza
   Instanța de trimitere
   Curtea de casație
   Părțile din acțiunea principală

      Reclamant: Paul Chevassus-Marche

      Pârâte: Groupe Danone SA, Kro beer brands SA (BKSA), Eaux minerales d'Evian SA (SAEME)
   Întrebarea preliminară
   Articolul 7 alineatul (2) din Directiva 86/653/CEE din 18 decembrie 1986 privind coordonarea legislației statelor membre referitoare la agenții comerciali independenți (1) trebuie să fie interpretat în sensul că un agent comercial căruia i s-a încredințat un sector geografic determinat are dreptul la un comision în cazul în care o tranzacție comercială a fost încheiată între un terț și un client care aparține acestui sector, fără ca mandantul să intervină în mod direct sau indirect în această tranzacție?

      (1)  JO L 382, p. 17.


title: Cauza C-337/13: Hotărârea Curții (Camera a șaptea) din 15 mai 2014 (cerere de decizie preliminară formulată de Kúria -Ungaria) – Almos Agrárkülkereskedelmi kft/Nemzeti Adó- és Vámhivatal Közép-magyarországi Regionális Adó Főigazgatósága (Trimitere preliminară — Sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată — Directiva 2006/112/CE — Articolul 90 — Reducerea bazei de impozitare — Întinderea obligațiilor statelor membre — Efect direct)

text:
               7.7.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 212/11

         Hotărârea Curții (Camera a șaptea) din 15 mai 2014 (cerere de decizie preliminară formulată de Kúria -Ungaria) – Almos Agrárkülkereskedelmi kft/Nemzeti Adó- és Vámhivatal Közép-magyarországi Regionális Adó Főigazgatósága
   (Cauza C-337/13) (1)

   ((Trimitere preliminară - Sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată - Directiva 2006/112/CE - Articolul 90 - Reducerea bazei de impozitare - Întinderea obligațiilor statelor membre - Efect direct))
   2014/C 212/11
   Limba de procedură: maghiara

      Instanța de trimitere

   Kúria

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Almos Agrárkülkereskedelmi kft

      Pârâtă: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Közép-magyarországi Regionális Adó Főigazgatósága

      Obiectul

   Cerere de decizie preliminară – Kúria – Interpretarea articolului 90 alineatul (1) din Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată (JO L 347, p.1, Ediție specială 09/vol. 3, p. 7) – Compatibilitate cu directiva a unei legislații naționale care nu prevede posibilitatea rectificării bazei de impozitare în cazul neexecutării unui contract

      Dispozitivul

               1)

               Dispozițiile articolului 90 din Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată trebuie interpretate în sensul că nu se opun nu se opun unei dispoziții naționale care nu prevede reducerea bazei de impozitare în scopuri de taxă pe valoarea adăugată în caz de neplată a prețului dacă este pusă în aplicare derogarea prevăzută la alineatul (2) al articolului menționat. Această dispoziție trebuie să vizeze însă astfel toate situațiile în care, potrivit alineatului (1) al articolului respectiv, ulterior încheierii unei operațiuni, o parte sau totalitatea contraprestației nu a fost colectată de persoana impozabilă, ceea ce revine instanței naționale să verifice.

               2)

               Persoanele impozabile pot invoca în fața instanțelor naționale articolul 90 alineatul (1) din Directiva 2006/112 împotriva statului membru pentru a obține reducerea bazei lor de impozitare în scopuri de taxă pe valoarea adăugată. Deși statele membre pot prevedea că exercitarea dreptului la reducerea unei asemenea baze de impozitare este condiționată de îndeplinirea anumitor formalități care permit să se justifice în special că, ulterior încheierii operațiunii, o parte sau totalitatea contraprestației nu va fi în cele din urmă colectată de persoana impozabilă și că aceasta putea invoca una dintre situațiile prevăzute la articolul 90 alineatul (1) din Directiva 2006/112, măsurile astfel adoptate nu pot depăși ceea ce este necesar pentru această justificare, ceea ce revine instanței naționale să verifice.

      (1)  JO C 304, 19.10.2013.


title: Cauza C-554/08 P: Hotărârea Curții (Camera a patra) din 12 noiembrie 2009 — Le Carbone-Lorraine SA/Comisia Comunităților Europene [Recurs — Concurență — Înțelegeri — Articolul 81 CE și articolul 53 din Acordul privind SEE — Piața produselor pe bază de carbon și de grafit pentru aplicații electrice și mecanice — Articolul 15 alineatul (2) din Regulamentul nr. 17 — Stabilirea cuantumului amenzii — Gravitatea încălcării — Cooperare pe parcursul procedurii administrative — Principiul caracterului personal al pedepselor — Egalitate de tratament — Principiul proporționalității]

text:
               16.1.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 11/5

         Hotărârea Curții (Camera a patra) din 12 noiembrie 2009 — Le Carbone-Lorraine SA/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza C-554/08 P) (1)

   (Recurs - Concurență - Înțelegeri - Articolul 81 CE și articolul 53 din Acordul privind SEE - Piața produselor pe bază de carbon și de grafit pentru aplicații electrice și mecanice - Articolul 15 alineatul (2) din Regulamentul nr. 17 - Stabilirea cuantumului amenzii - Gravitatea încălcării - Cooperare pe parcursul procedurii administrative - Principiul caracterului personal al pedepselor - Egalitate de tratament - Principiul proporționalității)
   2010/C 11/08
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Recurentă: Le Carbone-Lorraine SA (reprezentanți: A. Winckler și H. Kanellopoulos, avocați)

      Cealaltă parte în proces: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: F. Castillo de la Torre și E. Gippini Fournier, agenți)

      Obiectul

   Recurs declarat împotriva Hotărârii Tribunalului de Primă Instanță (Camera a cincea) pronunțate la 8 octombrie 2008 în cauza Carbone-Lorraine/Comisia (T-73/04), prin care Tribunalul a respins acțiunea reclamantei având ca obiect anularea Deciziei 2004/420/CE a Comisiei din 3 decembrie 2003 privind o procedură de aplicare a articolului 81 din Tratatul CE și a articolului 53 din Acordul privind SEE referitoare la o înțelegere pe piața produselor pe bază de carbon și de grafit pentru aplicații electrice și mecanice sau, în subsidiar, anularea ori reducerea amenzii aplicate reclamantei — Încălcarea principiului caracterului personal al pedepselor — Modul de calcul al cuantumului amenzii aplicate — Cooperare strânsă și constantă pe parcursul procedurii administrative — Principiile proporționalității și egalității de tratament

      Dispozitivul

               1.

               Respinge recursul.

               2.

               Obligă Carbone-Lorraine SA la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 44, 21.2.2009.


title: Cauza C-448/14: Cerere de decizie preliminară introdusă de Bayerischer Verwaltungsgerichtshof (Germania) la 26 septembrie 2014 – Davitas GmbH/Stadt Aschaffenburg

text:
               15.12.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 448/8

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Bayerischer Verwaltungsgerichtshof (Germania) la 26 septembrie 2014 – Davitas GmbH/Stadt Aschaffenburg
   (Cauza C-448/14)
   (2014/C 448/10)
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Bayerischer Verwaltungsgerichtshof

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Davitas GmbH

      Pârâtă: Stadt Aschaffenburg

      Cu participarea: Landesanwaltschaft Bayern

      Întrebările preliminare

   Produsul „De Tox Forte” comercializat de reclamantă este un aliment sau un ingredient alimentar care prezintă o structură moleculară nouă în sensul articolului 1 alineatul (2) litera (c) din Regulamentul (CE) nr. 258/97 (1)?
   Pentru a răspunde afirmativ la această întrebare, este suficient în special ca acest produs, care are clinoptilolitul ca ingredient în structura sa moleculară primară, să nu fi fost utilizat ca aliment înainte de 15 mai 1997, sau este necesar în plus ca acest produs să fie fabricat printr-un procedeu care conduce la o structură moleculară nouă sau modificată intenționat și să fie vorba așadar despre o substanță care nu exista înainte în natură în această formă?

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 258/97 al Parlamentului European și al Consiliului din 27 ianuarie 1997 privind alimentele și ingredientele alimentare noi (JO L 43, p. 1, Ediție specială, 13/vol. 20, p. 245)


title: Cauza T-66/12: Hotărârea Tribunalului din 4 iunie 2014 – Sedghi și Azizi/Consiliul ( „Politica externă și de securitate comună — Măsuri restrictive împotriva Iranului cu scopul de a împiedica proliferarea nucleară — Înghețarea fondurilor — Retragerea de pe lista persoanelor și entităților în cauză — Acțiune în anulare — Interesul de a exercita acțiunea — Admisibilitate — Obligație de motivare — Eroare de apreciere” )

text:
               21.7.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 235/13

         Hotărârea Tribunalului din 4 iunie 2014 – Sedghi și Azizi/Consiliul
   (Cauza T-66/12) (1)

   ((„Politica externă și de securitate comună - Măsuri restrictive împotriva Iranului cu scopul de a împiedica proliferarea nucleară - Înghețarea fondurilor - Retragerea de pe lista persoanelor și entităților în cauză - Acțiune în anulare - Interesul de a exercita acțiunea - Admisibilitate - Obligație de motivare - Eroare de apreciere”))
   2014/C 235/17
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamanți: Ali Sedghi (Teheran, Iran) și Ahmad Azizi (Londra, Regatul Unit) (reprezentanți: S. Gadhia, S. Ashley, solicitors, D. Wyatt, QC, și M. Lester, barrister, ulterior S. Ashley, D. Wyatt, M. Lester, A. Irvine și S. Jeffrey, solicitors, și în cele din urmă S. Ashley, D. Wyatt, M. Lester, A. Irvine și S. Millar, solicitor)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: inițial M. Bishop, I. Rodios și B. Driessen, ulterior M. Bishop și I. Rodios, agenți)

      Obiectul

   În principal, cerere de anulare, cu efect imediat, a Deciziei 2011/783/PESC a Consiliului din 1 decembrie 2011 de modificare a Deciziei 2010/413/PESC privind adoptarea de măsuri restrictive împotriva Iranului (JO L 319, p. 71), a Regulamentului de punere în aplicare (UE) nr. 1245/2011 al Consiliului din 1 decembrie 2011 de punere în aplicare a Regulamentului (UE) nr. 961/2010 privind măsuri restrictive împotriva Iranului (JO L 319, p. 11) și a Regulamentului (UE) nr. 267/2012 al Consiliului din 23 martie 2012 privind măsuri restrictive împotriva Iranului și de abrogare a Regulamentului (UE) nr. 961/2010 (JO L 88, p. 1), în măsura în care aceste acte îi privesc pe reclamanți și, cu titlu subsidiar, cerere de declarare a inaplicabilității articolului 19 alineatul (1) litera (b) și a articolului 20 alineatul (1) litera (b) din Decizia 2010/413/PESC a Consiliului din 26 iulie 2010 privind adoptarea de măsuri restrictive împotriva Iranului și de abrogare a Poziției comune 2007/140/PESC (JO L 195, p. 39), a articolului 16 alineatul (2) din Regulamentul (UE) nr. 961/2010 al Consiliului din 25 octombrie 2010 privind măsuri restrictive împotriva Iranului și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 423/2007 (JO L 281, p. 1), precum și a articolului 23 alineatul (2) din Regulamentul nr. 267/2012, în privința domnului Azizi.

      Dispozitivul

               1)

               Anulează, în măsura în care privesc pe domnul Ali Sedghi și pe domnul Ahmad Azizi:

                           —

                           Decizia 2011/783/PESC a Consiliului din 1 decembrie 2011 de modificare a Deciziei 2010/413/PESC privind adoptarea de măsuri restrictive împotriva Iranului;

                           —

                           Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 1245/2011 al Consiliului din 1 decembrie 2011 de punere în aplicare a Regulamentului (UE) nr. 961/2010 privind măsuri restrictive împotriva Iranului;

                           —

                           Regulamentul (UE) nr. 267/2012 al Consiliului din 23 martie 2012 privind măsuri restrictive împotriva Iranului și de abrogare a Regulamentului (UE) nr. 961/2010.

               2)

               Constată că nu mai este necesar să se pronunțe în rest.

               3)

               Obligă Consiliul Uniunii Europene la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 109, 14.4.2012.


title: Cauza T-137/13: Acțiune introdusă la 7 martie 2013 — Saferoad RRS/OAPI (MEGARAIL)

text:
               4.5.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 129/27

         Acțiune introdusă la 7 martie 2013 — Saferoad RRS/OAPI (MEGARAIL)
   (Cauza T-137/13)
   2013/C 129/52
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Saferoad RRS GmbH (Weroth, Germania) (reprezentant: C. Czychowski, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei Camerei a patra de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 9 ianuarie 2013 în cauza R 2536/2011-4, precum și a deciziei examinatorului din 23 noiembrie 2011, în măsura în care marca a fost respinsă;

               —

               obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

      Marca comunitară vizată: marca verbală „MEGARAIL” pentru produse și servicii din clasele 6, 19 și 37

      Decizia examinatorului: refuză înregistrarea

      Decizia camerei de recurs: respinge calea de atac

      Motivele invocate:

               —

               încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul nr. 207/2009,

               —

               încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009.


title: Cauza C-70/08: Acțiune introdusă la 20 februarie 2008 — Comisia Comunităților Europene/Marele Ducat al Luxemburgului

text:
               9.5.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 116/9

         Acțiune introdusă la 20 februarie 2008 — Comisia Comunităților Europene/Marele Ducat al Luxemburgului
   (Cauza C-70/08)
   (2008/C 116/16)
   Limba de procedură: franceza
   Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: R. Rozet și J. Enegren, agenți)

      Pârât: Marele Ducat al Luxemburgului
   Concluziile reclamantei

               —

               Constatarea faptului că, prin neadoptarea actelor cu putere de lege și a actelor administrative necesare pentru a se conforma Directivei 2003/72/CE a Consiliului din 22 iulie 2003 de completare a statutului societății cooperative europene în legătură cu participarea lucrătorilor (1) sau prin neasigurarea faptului că partenerii sociali pun în aplicare dispozițiile necesare pe cale de acord sau, în orice caz, prin necomunicarea acestora Comisiei, Marele Ducat al Luxemburgului nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 16 alineatul (1) din această directivă;

               —

               obligarea Marelui Ducat al Luxemburgului la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   Termenul pentru transpunerea Directivei 2003/72/CE a expirat la 18 august 2006.

      (1)  JO L 207, p. 25, Ediție specială 05/vol. 6, p. 207.


title: Cauza C-284/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Amtsgericht Hannover (Germania) la 18 mai 2017 – Simone Künnecke și alții/TUIfly GmbH

text:
               28.8.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 283/20

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Amtsgericht Hannover (Germania) la 18 mai 2017 – Simone Künnecke și alții/TUIfly GmbH
   (Cauza C-284/17)
   (2017/C 283/27)
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Amtsgericht Hannover

      Părțile din procedura principală

      Reclamant: Simone Künnecke, Thomas Küther, Antonia Künnecke, Moritz Künnecke

      Pârâtă: TUIfly GmbH

      Întrebările preliminare

               1)

               Absența pentru motive medicale a unei părți semnificative a personalului însărcinat cu efectuarea zborurilor operatorului efectiv de transport aerian, este o împrejurare excepțională în sensul articolului 5 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 261/2004 (1)? În cazul unui răspuns afirmativ la prima întrebare: care trebuie să fie ponderea persoanelor absente pentru a admite o asemenea împrejurare?

               2)

               În cazul unui răspuns negativ la prima întrebare: absența spontană a unei părți semnificative a personalului însărcinat cu efectuarea zborurilor operatorului efectiv de transport aerian, motivată de o grevă neconformă cu legislația muncii și cu contractul colectiv de muncă („grevă spontană”) este o împrejurare excepțională în sensul articolului 5 alineatul (3) din Regulamentul nr. 261/2004? În cazul unui răspuns afirmativ la a doua întrebare: care trebuie să fie ponderea persoanelor absente pentru a admite o asemenea împrejurare?

               3)

               În cazul unui răspuns afirmativ prima sau la a doua întrebare: împrejurarea excepțională trebuie să fi existat cu privire la zborul anulat sau operatorul efectiv de transport aerian poate să elaboreze un nou plan de zbor pentru motive economice?

               4)

               În cazul unui răspuns afirmativ la prima sau la a doua întrebare: noțiunea de caracter evitabil se raportează la împrejurarea excepțională sau la consecințele producerii împrejurării excepționale?

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 261/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 11 februarie 2004 de stabilire a unor norme comune în materie de compensare și de asistență a pasagerilor în eventualitatea refuzului la îmbarcare și anulării sau întârzierii prelungite a zborurilor și de abrogare a Regulamentului (CEE) nr. 295/91 (JO L 46, p. 1, Ediție specială, 07/vol. 12, p. 218).


title: Cauza T-485/11: Hotărârea Tribunalului din 15 iulie 2015 – Akzo Nobel şi Akcros Chemicals/Comisia („Concurență — Înțelegeri — Piețele europene ale stabilizatorilor termici — Decizie de constatare a unei încălcări a articolului 81 CE și a articolului 53 din Acordul privind SEE — Încălcare comisă de o filială comună — Amenzi — Răspundere solidară a filialei și a societății mamă — Prescripția de zece ani pentru una dintre societățile mamă — Decizie de readoptare — Reducerea cuantumului amenzii pentru una dintre societățile mamă — Imputarea obligației de plată a cuantumului redus unei filiale și altei societăți mamă — Dreptul la apărare”)

text:
               14.9.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 302/40

         Hotărârea Tribunalului din 15 iulie 2015 – Akzo Nobel şi Akcros Chemicals/Comisia
   (Cauza T-485/11) (1)

   ((„Concurență - Înțelegeri - Piețele europene ale stabilizatorilor termici - Decizie de constatare a unei încălcări a articolului 81 CE și a articolului 53 din Acordul privind SEE - Încălcare comisă de o filială comună - Amenzi - Răspundere solidară a filialei și a societății mamă - Prescripția de zece ani pentru una dintre societățile mamă - Decizie de readoptare - Reducerea cuantumului amenzii pentru una dintre societățile mamă - Imputarea obligației de plată a cuantumului redus unei filiale și altei societăți mamă - Dreptul la apărare”))
   (2015/C 302/51)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Akzo Nobel NV (Amsterdam, Ţările de Jos) şi Akcros Chemicals Ltd (Warwickshire, Regatul Unit) (reprezentanţi: C. Swaak şi R. Wesseling, avocaţi)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: iniţial F. Ronkes Agerbeek şi J. Bourke, ulterior F. Ronkes Agerbeek şi P. Van Nuffel, agenţi, asistaţi de J. Holmes, barrister)

      Obiectul

   Cerere de anulare a Deciziei Comisiei din 30 iunie 2011 de modificare a Deciziei C(2009) 8682 final a Comisiei din 11 noiembrie 2009 privind o procedură în temeiul articolului 81 CE și al articolului 53 din Acordul privind SEE (cazul COMP/38589 – Stabilizatori termici) în măsura în care era adresată societăților Akzo Nobel și Akcros Chemicals sau, cu titlu subsidiar, o cerere de reducere a cuantumului amenzilor aplicate

      Dispozitivul

               1)

               Anulează Decizia Comisiei din 30 iunie 2011 de modificare a Deciziei C(2009) 8682 final a Comisiei din 11 noiembrie 2009 privind o procedură în temeiul articolului 81 CE și al articolului 53 din Acordul privind SEE (cazul COMP/38589 – Stabilizatori termici).

               2)

               Obligă Comisia Europeană la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 331, 12.11.2011.


title: Cauza T-491/10: Ordonanța Tribunalului din 12 iulie 2011 — SNCF/OAPI — Infotrafic (infotrafic)

text:
               24.9.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 282/49

         Ordonanța Tribunalului din 12 iulie 2011 — SNCF/OAPI — Infotrafic (infotrafic)
   (Cauza T-491/10) (1)

   2011/C 282/91
   Limba de procedură: franceza
   Președintele Camerei a șaptea a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 13, 15.1.2011.


title: Cauza T-399/10: Acțiune introdusă la 14 septembrie 2010 — ArcelorMittal España/Comisia

text:
               6.11.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 301/53

         Acțiune introdusă la 14 septembrie 2010 — ArcelorMittal España/Comisia
   (Cauza T-399/10)
   ()
   2010/C 301/84
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: ArcelorMittal España, SA (Gozón, Spania) (reprezentanți: A. Creus Carreras și A. Valiente Martin, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile reclamantei

               —

               anularea articolelor 1, 2, 3 și 4 din decizie, în măsura în care o privesc pe reclamantă;

               —

               cu titlu subsidiar, anularea amenzii aplicate ArcelorMittal España, S.A.;

               —

               cu titlu mai subsidiar, reducerea cuantumului amenzii aplicate ArcelorMittal España, S.A.;

               —

               obligarea Comisiei Europene la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Prin cererea formulată, reclamanta solicită anularea articolelor 1, 2, 3 și 4 din Decizia C(2010) 4387 final a Comisiei din 30 iunie 2010 în cazul COMP/38.344 — Oțel de pretensionare, prin care Comisia a constatat că reclamanta, împreună cu alte întreprinderi, au încălcat articolul 101 TFEU și articolul 53 din Acordul privind SEE prin participarea la un acord și/sau la o practică concertată continue în sectorul oțelului de pretensionare la nivel paneuropean și/sau la nivel național/regional. Totodată, reclamanta solicită anularea sau reducerea cuantumului amenzii care i-a fost aplicată.
   În susținerea acțiunii, reclamantul invoca șase motive.
   În primul rând, reclamantul susține că, în măsura în care amenda a fost aplicată de o autoritate administrativă care are atribuții de investigare și în același timp și atribuții de aplicare a sancțiunilor, Comisia a încălcat dreptul fundamental la un tribunal imparțial prevăzut la articolul 6 alineatul (1) din Convenția europeană pentru apărarea drepturilor omului și a libertăților fundamentale (CEDO).
   În al doilea rând, potrivit reclamantei, Comisia a calculat în mod eronat amenda, ceea ce a condus la faptul ca i-a fost aplicată o amendă mai mare.
   În al treilea rând, este eronată constatarea Comisiei în sensul că reclamanta a exercitat o influență decisivă asupra Emesa și Galyca înainte de luna decembrie 1997.
   În al patrulea rând, Comisia a refuzat în mod nelegal să acorde reclamantei o imunitate parțială în temeiul articolului 23 din Comunicarea Comisiei din anul 2002 (1), deși reclamanta a prezentat dovezi concludente cu privire la durata și la gravitatea încălcării, îndeplinind astfel, cerințele impuse prin dispoziția menționată.
   În sfârșit, reclamanta susține că, în mod eronat, Comisia a aplicat „creșterea specifică pentru a garanta caracterul disuasiv” prevăzută la punctul 30 din Orientările Comisiei din anul 2006 (2), care a condus la o majorarea nelegală a amenzii aplicate reclamantei cu 20 %.

      (1)  Comunicarea Comisiei privind imunitatea la amenzi și reducerea cuantumului amenzilor în cauzele referitoare la înțelegeri (JO 2002, C 45, p. 3)

      (2)  Orientări privind calcularea amenzilor aplicate în temeiul articolului 23 alineatul (2) litera (a) din Regulamentul (CE) NR. 1/2003 (JO 2006 C 210 p. 2, Ediție specială, 08/vol. 4, p. 264)


title: Cauza T-390/14: Hotărârea Tribunalului din 26 noiembrie 2015 – Établissement Amra/OAPI (KJ KANGOO JUMPS XR) [„Marcă comunitară — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare KJ Kangoo Jumps XR — Motiv absolut de refuz — Lipsa caracterului distinctiv — Articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009”]

text:
               25.1.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 27/46

         Hotărârea Tribunalului din 26 noiembrie 2015 – Établissement Amra/OAPI (KJ KANGOO JUMPS XR)
   (Cauza T-390/14) (1)

   ([„Marcă comunitară - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare KJ Kangoo Jumps XR - Motiv absolut de refuz - Lipsa caracterului distinctiv - Articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009”])
   (2016/C 027/57)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamant: Établissement Amra (Vaduz, Liechtenstein) (reprezentant: S. Rizzo, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: J. Crespo Carrillo, agent)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva deciziei Camerei a doua de recurs a OAPI din 10 martie 2014 (cauza R 1511/2013-2), privind cererea de înregistrare a semnului „de poziție tridimensională”) KJ Kangoo Jumps XR ca marcă comunitară

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă Établissement Amra la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 315, 15.9.2014.


title: Cauza C-365/11: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Tribunal de Pequena Instância Cível de Lisboa (Portugalia) la 8 iulie 2011 — João Nuno Esteves Coelho dos Santos/TAP Portugal

text:
               24.9.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 282/10

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Tribunal de Pequena Instância Cível de Lisboa (Portugalia) la 8 iulie 2011 — João Nuno Esteves Coelho dos Santos/TAP Portugal
   (Cauza C-365/11)
   2011/C 282/18
   Limba de procedură: portugheza

      Instanța de trimitere

   Tribunal de Pequena Instância Cível de Lisboa

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamant: João Nuno Esteves Coelho dos Santos

      Pârâtă: TAP Portugal

      Întrebarea preliminară

   Articolele 5, 6 și 7 din Regulamentul (CE) nr. 261/2004 (1), interpretate de Curte în Hotărârea din 19 noiembrie 2009, Sturgeon și alții (cauzele conexate C 402/07 și C 432/07, Rep., p. I-10923) (2), în sensul că pasagerii zborurilor întârziate pot fi asimilați cu pasagerii zborurilor anulate în raport cu aplicarea dreptului la compensație atunci când suportă, ca urmare a întârzierii unui zbor, o pierdere de timp mai mare de trei ore, trebuie sau nu trebuie interpretate în același mod în cazul unui zbor în cazul căruia plecarea are loc la ora prevăzută de la locul de plecare, însă se produce o întârziere de trei ore și cincizeci și cinci de minute pe aeroportul pe care avionul a făcut escală până la reluarea zborului, întrucât compania aeriană respectivă a decis să efectueze un schimb de aparate din motive operaționale și se dovedește că aparatul care urma să îl înlocuiască pe cel anterior era deja avariat înainte de efectuarea escalei, motiv pentru care a fost necesară o intervenție tehnică, astfel încât durata zborului a inclus întârzierea menționată de trei ore și cincizeci și cinci de minute?

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 261/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 11 februarie 2004 de stabilire a unor norme comune în materie de compensare și de asistență a pasagerilor în eventualitatea refuzului la îmbarcare și anulării sau întârzierii prelungite a zborurilor și de abrogare a Regulamentului (CEE) nr. 295/91 (JO L 46, p. 1, Ediție specială, 07/vol. 12, p. 218).

      (2)  JO C 24, 30.1.2010, p. 4.


title: Cauza C-465/14: Cerere de decizie preliminară introdusă de Centrale Raad van Beroep (Ţările de Jos) la 9 octombrie 2014 – Raad van bestuur van de Sociale verzekeringsbank/F. Wieland şi H. Rothwangl

text:
               15.12.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 448/13

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Centrale Raad van Beroep (Ţările de Jos) la 9 octombrie 2014 – Raad van bestuur van de Sociale verzekeringsbank/F. Wieland şi H. Rothwangl
   (Cauza C-465/14)
   (2014/C 448/17)
   Limba de procedură: neerlandeza

      Instanța de trimitere

   Centrale Raad van Beroep

      Părțile din procedura principală

      Recurent: Raad van bestuur van de Sociale verzekeringsbank

      Intimați: F. Wieland, H. Rothwangl

      Întrebările preliminare

               1)

               Articolul 3 și articolul 94 alineatele (1) și (2) din Regulamentul nr. 1408/71 (1) trebuie interpretate în sensul că se opun ca unui fost navigator maritim, care a făcut parte din echipajul unei nave maritime cu portul de origine într-un stat membru, care nu a avut reședința pe uscat și nu a fost resortisantul niciunui stat membru, să i se refuze (în parte) acordarea unei pensii pentru limită de vârstă după aderarea statului a cărui cetățenie o deține la Uniune (respectiv la predecesoarea legală a Uniunii) sau după intrarea în vigoare a Regulamentului nr. 1408/71 în privința acestui stat, pentru simplul motiv că la data asigurării (pretinse) respectivul fost navigator maritim nu avea cetățenia statului membru (primului stat membru)?

               2)

               Articolele 18 TFUE și 45 TFUE trebuie interpretate în sensul că se opun unei reglementări a unui stat membru, potrivit căreia un navigator maritim, care aparținea echipajului unei nave maritime cu portul de origine în acest stat membru, care nu avea nicio reședință pe uscat și nu era resortisantul niciunui stat membru, era exclus de la asigurarea de pensie pentru limită de vârstă, în timp ce potrivit acestei reglementări un navigator maritim este considerat asigurat dacă este resortisant al statului membru în care se află portul de origine al navei maritime și care în rest se află în aceeași situație, atunci când statul al cărui resortisant este primul navigator maritim, între timp – la data stabilirii pensiei – a aderat la Uniune (o predecesoare legală a acesteia) sau dacă, între timp, Regulamentul nr. 1408/71 a intrat în vigoare în privința acestui stat?

               3)

               Întrebările 1 și 2 vor primi același răspuns în cazul unui (fost) navigator maritim, care la data desfășurării activității avea cetățenia unui stat care ulterior a aderat la Uniune (un predecesor legal al Uniunii), dar care la data aderării sau a intrării în vigoare a Regulamentului nr. 1408/71 în privința statului respectiv și la data invocării dreptului la pensie pentru limită de vârstă nu era resortisant al unui stat membru, dar în cazul căruia se aplica totuși regulamentul menționat, în temeiul articolului 1 din Regulamentul nr. 859/2003 (2)?

      (1)  Regulamentul Consiliului din 14 iunie 1971 privind aplicarea regimurilor de securitate socială în raport cu lucrătorii salariați, cu lucrătorii care desfășoară activități independente și cu membrii familiilor acestora care se deplasează în cadrul Comunității (JO L 149, p. 2, Ediție specială,05/vol. 1, p. 26).

      (2)  Regulamentul (CE) al Consiliului din 14 mai 2003 de extindere a dispozițiilor Regulamentului (CEE) nr. 1408/71 și Regulamentului (CEE) nr. 574/72 la resortisanții unor țări terțe care nu fac obiectul dispozițiilor respective exclusiv pe motive de cetățenie (JO L 124, p. 1, Ediție specială, 05/vol. 6, p. 186).


title: Cauza T-3/13: Acțiune introdusă la 7 ianuarie 2013 — Ronja/Comisia

text:
               16.3.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 79/22

         Acțiune introdusă la 7 ianuarie 2013 — Ronja/Comisia
   (Cauza T-3/13)
   2013/C 79/39
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Ronja s.r.o (Znojmo, Republica Cehă) (reprezentant: E. Engin-Deniz, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               desfășurarea unei proceduri orale;

               —

               anularea deciziei Comisiei în dosarul Gestdem 2012/3329 și acordarea accesului la toate documentele;

               —

               constatarea unei încălcări a dispozițiilor legale de către Comisie, întrucât, din cauza încălcării articolului 13 din Directiva 2001/37CE (1) și a articolului 34 TFUE de către articolul 7a din legea austriacă a tutunului, nu a inițiat împotriva Republicii Austria o procedură în constatarea neîndeplinirii obligațiilor;

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor cu procesul și a cheltuielilor legate de reprezentare.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă, printre altele, următoarele motive:

               1.

               Încălcarea articolului 4 alineatul (2) a doua liniuță din Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 (2)

               În acest context, reclamanta susține, în esență, că, în principal pe baza argumentelor invocate de autoritățile austriece, Comisia a refuzat accesul integral la documentele solicitate (corespondența dintre Republica Austria și Comisie în legătură cu plângerea înregistrată sub nr. 2008/4340 ca urmare a pretinsei neconformități a legii austriece a tutunului cu Directiva 2001/37), fără ca aceste argumente să fi fost analizate pe fond. În opinia reclamantei, nu accesul la documente, ci refuzul accesului a produs efecte negative asupra procedurii de stabilire a răspunderii statului pe care a inițiat-o la Curtea Constituțională austriacă. Reclamanta adaugă că, dimpotrivă, scopul normei de excepție cuprinse la articolul 4 alineatul (2) a doua liniuță din Regulamentul nr. 1049/2001 ar fi impus acordarea accesului la documentele respective.

               2.

               Neinițierea unei proceduri de constatare a neîndeplinirii obligațiilor împotriva Republicii Austria din cauza încălcării articolului 13 din Directiva 2001/37CE și a articolului 34 TFUE de către articolul 7a din legea austriacă a tutunului
               Cu privire la acest aspect, reclamanta susține, printre altele, că în cazul în care ar fi fost inițiată o procedură de constatare a neîndeplinirii obligațiilor, în decizia privind cererea de stabilire a răspunderii statului formulată de reclamantă, Curtea Constituțională austriacă nu a putut concluziona în sensul că Directiva 2001/37 instituie drepturi numai în favoarea consumatorilor, iar nu și în favoarea întreprinderilor.

      (1)  Directiva 2001/37/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 5 iunie 2001 privind apropierea actelor cu putere de lege și a actelor administrative ale statelor membre în materie de fabricare, prezentare și vânzare a produselor din tutun (JO L 194, p. 26, Ediție specială, 15/vol. 7, p. 125).

      (2)  Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 al Parlamentului European și al Consiliului din 30 mai 2001 privind accesul public la documentele Parlamentului European, ale Consiliului și ale Comisiei (JO L 145, p. 43, Ediție specială, 01/vol. 3, p. 76).


title: Cauza C-97/14: Cerere de decizie preliminară introdusă de Gyulai Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Ungaria) la 3 martie 2014 – SMK Kft./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Dél-alföldi Regionális Adó Főigazgatósága, Nemzeti Adó- és Vámhivatal

text:
               12.5.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 142/23

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Gyulai Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Ungaria) la 3 martie 2014 – SMK Kft./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Dél-alföldi Regionális Adó Főigazgatósága, Nemzeti Adó- és Vámhivatal
   (Cauza C-97/14)
   2014/C 142/32
   Limba de procedură: maghiara

      Instanța de trimitere

   Gyulai Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: SMK Kft

      Pârâte: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Dél-alföldi Regionális Adó Főigazgatósága, Nemzeti Adó- és Vámhivatal

      Întrebările preliminare

               1)

               Articolul 55 din Directiva privind TVA-ul (1), în vigoare până la 1 ianuarie 2010, trebuie interpretat în sensul că se referă doar la acele persoane impozabile destinatare ale serviciilor prestate, care nu sunt identificate sau nu sunt obligate să fie identificate în scopuri de TVA în statul membru pe teritoriul căruia sunt prestate efectiv serviciile?

               2)

               În cazul unui răspuns afirmativ la prima întrebare, pentru a stabili locul prestării de servicii, se aplică exclusiv articolul 52 din Directiva privind TVA-ul?

               3)

               În cazul unui răspuns negativ la prima întrebare, articolul 55 din Directiva privind TVA-ul, în vigoare până la 1 ianuarie 2010, trebuie interpretat în sensul că, atunci când o persoană impozabilă destinatară a unor servicii subcontractate dispune sau ar trebui să dispună de un număr de identificare în scopuri de TVA în mai multe state membre, este exclusiv decizia destinatarului ce cod de înregistrare fiscală folosește pentru a beneficia de serviciile prestate (inclusiv în cazul în care persoana impozabilă destinatară a serviciilor prestate este considerată a fi stabilită în statul membru pe teritoriul căruia sunt prestate efectiv serviciile, dar are de asemenea un număr de identificare în scopuri de TVA în alt stat membru)?

               4)

               În ipoteza în care răspunsul la a treia întrebare este în sensul că destinatarul serviciilor prestate are un drept nelimitat de decizie, articolul 55 din Directiva privind TVA-ul trebuie interpretat în sensul că:

                           —

                           se poate considera că, până la 31 decembrie 2009, serviciile au fost prestate sub numărul de identificare în scopuri de TVA indicat de către destinatarul serviciilor respective, dacă acesta are, de asemenea, statutul de persoană impozabilă înregistrată (stabilită) în alt stat membru, iar produsele sunt expediate sau transportate în afara statului membru în care s-a prestat efectiv serviciul?

                           —

                           are efect asupra determinării locului prestării serviciilor faptul că destinatarul prestării este o persoană impozabilă stabilită în alt stat membru, care livrează produsele finite prin expedierea sau transportul acestora în afara statului membru în care s-au prestat serviciile unui cumpărător intermediar care, la rândul său, revinde produsele într-un al treilea stat membru al Uniunii, fără ca destinatarul serviciilor subcontractate să transporte produsele înapoi la sediul său?

               5)

               Dacă destinatarul serviciilor prestate nu are un drept nelimitat de decizie, au influență asupra aplicabilității articolului 55 din Directiva privind TVA-ul, în vigoare până la 1 ianuarie 2010:

                           —

                           circumstanţele în care destinatarul anumitor lucrări efectuate asupra unui bun dobândeşte materiile prime corespunzătoare și le pune la dispoziţia celor care efectuează lucrările;

                           —

                           statul membru din care persoana impozabilă destinatară a serviciilor livrează produsele finite rezultate din lucrările respective și codul de înregistrare fiscală folosit;

                           —

                           faptul că – situație care se regăsește în litigiul principal – produsele finite rezultate din lucrările respective fac obiectul mai multor livrări din cadrul unui lanţ de operațiuni desfășurate în aceeași țară în care sunt efectuate lucrările și că transportul din această ţară către cumpărătorul final se efectuează direct?

      (1)  Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată (JO L 347, p. 1, Ediţie specială, 09/vol. 3, p. 7).


title: Cauza T-175/14: Ordonanța Tribunalului din 9 iunie 2015 – Walter Hundhausen/Comisia [„Ajutoare de stat — Măsuri adoptate de Germania în favoarea energiei electrice produse din surse regenerabile de energie și a unor întreprinderi mari consumatoare de energie electrică — Decizie de deschidere a procedurii prevăzute la articolul 108 alineatul (2) TFUE — Adoptarea deciziei finale ulterior introducerii acțiunii — Nepronunțare asupra fondului”]

text:
               7.9.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 294/52

         Ordonanța Tribunalului din 9 iunie 2015 – Walter Hundhausen/Comisia
   (Cauza T-175/14) (1)

   ([„Ajutoare de stat - Măsuri adoptate de Germania în favoarea energiei electrice produse din surse regenerabile de energie și a unor întreprinderi mari consumatoare de energie electrică - Decizie de deschidere a procedurii prevăzute la articolul 108 alineatul (2) TFUE - Adoptarea deciziei finale ulterior introducerii acțiunii - Nepronunțare asupra fondului”])
   (2015/C 294/63)
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Walter Hundhausen GmbH (Schwerte, Germania) (reprezentanți: H. Höfler, C. Kahle și V. Winkler, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: T. Maxian Rusche și R. Sauer, agenți, asistați de C. Renner, avocat)

      Intervenientă în susținerea pârâtei: Autoritatea de Supraveghere AELS (reprezentanți: inițial X. Lewis, M. Schneider și G. Mathisen, ulterior X. Lewis, M. Schneider, M. Moustakali și C. Perrin, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare în parte a Deciziei C (2013) 4424 final a Comisiei din 18 decembrie 2013 de deschidere a procedurii prevăzute la articolul 108 alineatul (2) TFUE cu privire la măsurile puse în aplicare de Republica Federală Germania în favoarea energiei electrice din surse regenerabile și a marilor consumatori de energie [Ajutorul de stat SA. 33995 (2013/C) (ex 2013/NN)]

      Dispozitivul

               1)

               Constată că nu mai este necesară pronunțarea asupra fondului prezentei acțiuni.

               2)

               Constată că nu mai este necesară pronunțarea asupra cererilor de intervenție prezentate de Flachglas Torgau GmbH și de Saint-Gobain Isover G+H AG, de Kronotex GmbH & Co. KG și de Kronoply GmbH, de Bayer MaterialScience AG, de Sabic Polyolefine GmbH, de Ineos Manufacturing Deutschland GmbH, de Ineos Phenol GmbH și de Ineos Vinyls Deutschland GmbH, precum și de Advansa GmbH, de Akzo Nobel Industrial Chemicals GmbH, de Aurubis AG, de CBW Chemie GmbH, de CFB Chemische Fabrik Brunsbüttel GmbH & Co. KG, de Clariant Produkte (Deutschland) GmbH, de Dralon GmbH, de Hahl Filaments GmbH, de Messer Produktionsgesellschaft mbH Siegen, de Messer Produktionsgesellschaft mbH Salzgitter, de Nabaltec AG, Siltronic AG și de Wacker Chemie AG.

               3)

               Walter Hundhausen GmbH suportă propriile cheltuieli de judecată și pe cele efectuate de Comisia Europeană.

               4)

               Autoritatea de Supraveghere AELS suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 142, 12.5.2014.


title: Cauza T-95/16: Hotărârea Tribunalului din 14 iunie 2017 – Aydin/EUIPO – Kaporal Groupe (ROYAL & CAPORAL) („Marcă a Uniunii Europene — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene verbale ROYAL & CAPORAL — Marca Uniunii Europene verbală anterioară KAPORAL — Motiv relativ de refuz — Risc de confuzie — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009”)

text:
               31.7.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 249/25

         Hotărârea Tribunalului din 14 iunie 2017 – Aydin/EUIPO – Kaporal Groupe (ROYAL & CAPORAL)
   (Cauza T-95/16) (1)

   ((„Marcă a Uniunii Europene - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene verbale ROYAL & CAPORAL - Marca Uniunii Europene verbală anterioară KAPORAL - Motiv relativ de refuz - Risc de confuzie - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009”))
   (2017/C 249/37)
   Limba de procedură: franceza

      Părţile

      Reclamant: Savas Aydin (Pantin, Franța) (reprezentant: F. Watrin, avocat)

      Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO) (reprezentanţi: D. Hanf și S. Pétrequin, agenți)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: Kaporal Groupe (Marseille, Franța) (reprezentant: J. André, avocat)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a doua de recurs a EUIPO din 11 decembrie 2015 (cauza R 867/2015-2), privind o procedură de opoziție între Kaporal Groupe și domnul Aydin.

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acţiunea

               2)

               Îl obligă pe domnul Savas Aydin la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 156 din 2.5.2016


title: Cauza C-311/05 P: Hotărârea Curții (Camera a doua) din 4 octombrie 2007 — Naipes Heraclio Fournier SA/Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale), France Cartes SAS (Recurs — Regulamentul (CE) nr. 40/94 — Marcă comunitară — Mărci figurative conținând reprezentarea unei spade , a unui cavaler de bâte și a unui rege de spade dintr-un joc de cărți — Declararea nulității mărcii)

text:
               8.12.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 297/5

         Hotărârea Curții (Camera a doua) din 4 octombrie 2007 — Naipes Heraclio Fournier SA/Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale), France Cartes SAS
   (Cauza C-311/05 P) (1)

   (Recurs - Regulamentul (CE) nr. 40/94 - Marcă comunitară - Mărci figurative conținând reprezentarea unei „spade’, a unui „cavaler de bâte’ și a unui „rege de spade’ dintr-un joc de cărți - Declararea nulității mărcii)
   (2007/C 297/07)
   Limba de procedură: spaniola
   Părțile

      Recurentă: Naipes Heraclio Fournier SA (reprezentanți: E. Armijo Chávarri și A. Castán Pérez-Gómez, abogados)

      Celelalte părți în proces: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentanți: O. Montalto, I. de Medrano Caballero și O. Mondéjar, agenți), France Cartes SAS (reprezentant: C. de Haas, avocat)
   Obiectul
   Recurs declarat împotriva hotărârii Tribunalului de Primă Instanță (Camera a treia) din 11 mai 2005, Naipes Heraclio Fournier/OAPI (intervenientă: France Cartes SAS) (cauzele conexate T-160/02-T-162/02), prin care Tribunalul a respins acțiunea formulată împotriva a trei decizii ale Camerei a doua de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (OAPI) din 28 februarie 2002 de admitere a unor cereri de declarare a nulității introduse de Société France Cartes SAS împotriva a trei mărci figurative al căror titular este recurenta
   Dispozitivul

               1)

               Respinge recursul.

               2)

               Obligă societatea Naipes Heraclio Fournier SA la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 243, 1.10.2005.


title: Cauza T-521/13: Hotărârea Tribunalului din 7 iulie 2015 – Alpinestars Research/OAPI – Tung Cho și Wang Yu (A ASTER) [„Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare figurative A ASTER — Marca comunitară verbală anterioară A-STARS — Motiv relativ de refuz — Risc de confuzie — Similitudinea semnelor — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009”]

text:
               24.8.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 279/33

         Hotărârea Tribunalului din 7 iulie 2015 – Alpinestars Research/OAPI – Tung Cho și Wang Yu (A ASTER)
   (Cauza T-521/13) (1)

   ([„Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare figurative A ASTER - Marca comunitară verbală anterioară A-STARS - Motiv relativ de refuz - Risc de confuzie - Similitudinea semnelor - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009”])
   (2015/C 279/41)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Alpinestars Research Srl (Coste di Maser, Italia) (reprezentanți: G. Dragotti, R. Valenti și S. Balice, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: V. Melgar, agent)

      Celelalte părți din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI: Kean Tung Cho (Taichung City, Taiwan) și Ling-Yuan Wang Yu (Wuci Township, Taiwan)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a patra de recurs a OAPI din 15 iulie 2013 (cauza R 2309/2012-4), privind o procedură de opoziție între Alpinestars Research Srl, pe de o parte, și Kean Tung Cho și Ling-Yuan Wang Yu, pe de altă parte

      Dispozitivul

               1)

               Anulează Decizia Camerei a patra de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI) din 15 iulie 2013 (cauza R 2309/2012-4).

               2)

               Obligă OAPI la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 352, 30.11.2013.


title: Cauza T-599/14: Acțiune introdusă la 11 august 2014 – Souruh/Consiliul

text:
               13.10.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 361/19

         Acțiune introdusă la 11 august 2014 – Souruh/Consiliul
   (Cauza T-599/14)
   2014/C 361/28
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: Souruh SA (Damasc, Siria) (reprezentanți: E. Ruchat și C. Cornet d’Elzius, avocați)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               declararea acțiunii reclamantei admisibilă și fondată;

               —

               în consecință, obligarea Uniunii Europene la repararea întregului prejudiciu suferit de reclamantă, în cuantum de 10  000 de euro;

               —

               obligarea Consiliului Uniunii Europene la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă trei motive care sunt în esență identice sau similare cu cele invocate în cauza T-592/14, Makhlouf/Consiliul.


title: Cauza T-172/12: Acțiune introdusă la 13 aprilie 2012 — Brauerei Beck/OAPI — Aldi (Be Light)

text:
               30.6.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 194/23

         Acțiune introdusă la 13 aprilie 2012 — Brauerei Beck/OAPI — Aldi (Be Light)
   (Cauza T-172/12)
   2012/C 194/40
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Brauerei Beck GmbH & Co. KG (Bremen, Germania) (reprezentanți: G. Hasselblatt și V. Töbelmann, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Aldi GmbH & Co. KG (Mülheim an der Ruhr, Germania)

      Concluziile

               —

               Anularea Deciziei Camerei întâi de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 19 ianuarie 2012 în cauza R 2258/2010-1;

               —

               obligarea pârâtului la suportarea propriilor cheltuieli de judecată și a cheltuielilor de judecată efectuate de reclamantă;

               —

               obligarea celeilalte părți în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs la suportarea propriilor cheltuieli de judecată, în cazul în care intervine în procedura desfășurată în fața Tribunalului.

      Motivele și principalele argumente

      Solicitantul mărcii comunitare: cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs.

      Marca comunitară vizată: marca figurativă „Be Light” pentru produse din clasele 29, 30 și 32 — cererea de înregistrare a unei mărci comunitare nr. 7165351.

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în procedura opoziției: reclamanta.

      Marca sau semnul invocat: cererea de înregistrare a unei mărci comunitare nr. 135285 a mărcii verbale „BECK’s” pentru produse din clasa 32.

      Decizia diviziei de opoziție: admite opoziția cu privire la toate produsele în litigiu din clasa 32 și admite înregistrarea mărcii contestate pentru celelalte produse.

      Decizia camerei de recurs: anulează decizia diviziei de opoziție.

      Motivele invocate: încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) și alineatul (5) din Regulamentul nr. 207/2009 al Consiliului.


title: Cauza T-520/15 P: Ordonanța Tribunalului din 25 aprilie 2016 - Mikulik/Consiliul („Recurs — Funcție publică — Funcționari — Recrutare — Concediere la finalul perioadei de stagiu — Recurs în parte vădit inadmisibil și în parte vădit nefondat”)

text:
               20.6.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 222/22

         Ordonanța Tribunalului din 25 aprilie 2016 - Mikulik/Consiliul
   (Cauza T-520/15 P) (1)

   ((„Recurs - Funcție publică - Funcționari - Recrutare - Concediere la finalul perioadei de stagiu - Recurs în parte vădit inadmisibil și în parte vădit nefondat”))
   (2016/C 222/27)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Recurent: Filip Mikulik (Praga, Republica Cehă) (reprezentant: M. Velardo, avocat)

      Cealaltă parte din procedură: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: M. Bauer și M. Veiga, agenți)

      Obiectul

   Recurs declarat împotriva Hotărârii Tribunalului Funcției Publice a Uniunii Europene (judecător unic) din 25 iunie 2015, Mikulik/Conseil (F-67/14, EU:F:2015:65), și având ca obiect anularea acestei hotărâri

      Dispozitivul

               1)

               Respinge recursul.

               2)

               Îl obligă pe domnul Filip Mikulik la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 354, 26.10.2015.


title: Cauzele conexate C-561/08 P și C-4/09 P: Ordonanța Curții din 23 octombrie 2009 — Comisia Comunităților Europene/Gerasimos Potamianos (C-561/08 P), Gerasimos Potamianos/Comisia Comunităților Europene (C-4/09 P) (Recurs — Funcție publică — Agent temporar — Nereînnoirea unui contract cu durată determinată — Act cauzator de prejudiciu)

text:
               27.2.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 51/15

         Ordonanța Curții din 23 octombrie 2009 — Comisia Comunităților Europene/Gerasimos Potamianos (C-561/08 P), Gerasimos Potamianos/Comisia Comunităților Europene (C-4/09 P)
   (Cauzele conexate C-561/08 P și C-4/09 P) (1)

   (Recurs - Funcție publică - Agent temporar - Nereînnoirea unui contract cu durată determinată - Act cauzator de prejudiciu)
   2010/C 51/23
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Recurenți: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: J. Curral și D. Martin, agenți) (C-561/08 P), Gerasimos Potamianos (reprezentant: J.-N. Louis, avocat) (C-4/09 P)
   Celelalte părți în proces: Gerasimos Potamianos (reprezentanți: J.-N. Louis, avocat) (C-4/09 P), Comisia Comunităților Europene (représentants: J. Curral și D. Martin, agenți) (C-561/08 P)

      Obiectul

   Recurs fomulat împotriva Hotărârii Tribunalului de Primă Instanță (Camera a șaptea) din 15 octombrie 2007, Potamianos/Comisia (T-160/04), prin care Tribunalul a considerat că este admisibilă acțiunea formulată de domnul Potamianos împotriva comunicării de către directorul general al DG „Cercetare” a informației potrivit căreia contractul de agent temporar al acestuia nu ar fi reînnoit după expirare — Noțiunea de „act cauzator de prejudiciu” — Divergență de interpretare între Curte, pe de o parte, și Tribunalul de Primă Instanță și Tribunalul Funcției Publice, pe de altă parte

      Dispozitivul

               1.

               Respinge recursurile.

               2.

               Fiecare parte suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 44, 21.2.2009.

      JO C 82, 4.4.2009.


title: Cauza C-86/13: Ordonanța președintelui Curții din 10 iulie 2014 – Comisia Europeană/Consiliul Uniunii Europene: interveniente: Parlementul European, Republica Federală Germania și Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord

text:
               15.9.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 315/45

         Ordonanța președintelui Curții din 10 iulie 2014 – Comisia Europeană/Consiliul Uniunii Europene: interveniente: Parlementul European, Republica Federală Germania și Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord
   (Cauza C-86/13) (1)

   2014/C 315/74
   Limba de procedură: franceza
   Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 123, 27.4.2013.


title: Cauza T-344/05: Hotărârea Tribunalului din 9 septembrie 2011 — Grecia/Comisia ( FEOGA — Secțiunea Garantare — Cheltuieli excluse de la finanțarea comunitară — Carne de vită și mânzat — Plată de extensificare — Culturi arabile — Fructe și legume — Ajutor pentru prelucrarea anumitor citrice — Condiții pentru aplicarea unei corecții financiare forfetare de 100 % — Proporționalitate )

text:
               22.10.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 311/31

         Hotărârea Tribunalului din 9 septembrie 2011 — Grecia/Comisia
   (Cauza T-344/05) (1)

   (FEOGA - Secțiunea «Garantare» - Cheltuieli excluse de la finanțarea comunitară - Carne de vită și mânzat - Plată de extensificare - Culturi arabile - Fructe și legume - Ajutor pentru prelucrarea anumitor citrice - Condiții pentru aplicarea unei corecții financiare forfetare de 100 % - Proporționalitate)
   2011/C 311/52
   Limba de procedură: greaca

      Părțile

      Reclamantă: Republica Elenă (reprezentanți: I. Chalkias și E. Svolopoulou, agenți)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: H. Tserepa-Lacombe și L. Visaggio, agenți, asistați de N. Korogiannakis, avocat)

      Obiectul

   Cerere de anulare în parte a Deciziei 2005/555/CE a Comisiei din 15 iulie 2005 de excludere de la finanțarea comunitară a anumitor cheltuieli efectuate de statele membre din Fondul european de orientare și garantare agricolă (FEOGA), secțiunea „Garantare” (JO L 188, p. 36), în măsura în care prin aceasta se exclud anumite cheltuieli efectuate de Republica Elenă în sectoarele cărnii de vită și de mânzat, al culturilor arabile și al fructelor și legumelor

      Dispozitivul

               1.

               Anulează Decizia 2005/555/CE a Comisiei din 15 iulie 2005 de excludere de la finanțarea comunitară a anumitor cheltuieli efectuate de statele membre din Fondul european de orientare și garantare agricolă (FEOGA), secțiunea „Garantare”, în măsura în care prin aceasta se exclud de la finanțarea comunitară cheltuielile efectuate de Republica Elenă cu titlu de plată de extensificare făcută pentru anii 2000 și 2001.

               2.

               Respinge în rest acțiunea.

               3.

               Republica Elenă suportă două treimi din propriile cheltuieli și două treimi din cheltuielile efectuate de Comisia Europeană.

               4.

               Comisia Europeană suportă o treime din propriile cheltuieli și o treime din cheltuielile efectuate de Republica Elenă.

      (1)  JO C 281, 12.11.2005.


title: Cauza C-27/13: Ordonanța Curții (Marea Cameră) din 4 aprilie 2014 (cerere de decizie preliminară formulată de Schleswig-Holsteinisches Oberlandesgericht – Germania) – Flughafen Lübeck GmbH/Air Berlin plc & Co. Luftverkehrs KG (Articolul 99 din Regulamentul de procedură — Ajutoare de stat — Articolele 107 TFUE și 108 TFUE — Avantaje acordate de o întreprindere publică care exploatează un aeroport unei societăți de transport aerian low cost — Decizie de deschidere a procedurii oficiale de investigare — Obligație a instanțelor statelor membre de a se conforma aprecierii Comisiei din această decizie referitoare la existența unui ajutor)

text:
               11.8.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 261/3

         Ordonanța Curții (Marea Cameră) din 4 aprilie 2014 (cerere de decizie preliminară formulată de Schleswig-Holsteinisches Oberlandesgericht – Germania) – Flughafen Lübeck GmbH/Air Berlin plc & Co. Luftverkehrs KG
   (Cauza C-27/13) (1)

   ((Articolul 99 din Regulamentul de procedură - Ajutoare de stat - Articolele 107 TFUE și 108 TFUE - Avantaje acordate de o întreprindere publică care exploatează un aeroport unei societăți de transport aerian low cost - Decizie de deschidere a procedurii oficiale de investigare - Obligație a instanțelor statelor membre de a se conforma aprecierii Comisiei din această decizie referitoare la existența unui ajutor))
   2014/C 261/04
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Schleswig-Holsteinisches Oberlandesgericht

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Flughafen Lübeck GmbH

      Pârâtă: Air Berlin plc & Co. Luftverkehrs KG

      Dispozitivul

               1)

               Atunci când Comisia Europeană deschide, în temeiul articolului 108 alineatul (3) a treia teză TFUE, procedura oficială de investigare prevăzută la alineatul (2) al articolului menționat în legătură cu o măsură care nu a fost notificată în cursul punerii în aplicare, o instanță națională, sesizată cu o cerere având ca obiect încetarea punerii în aplicare acestei măsuri și recuperarea sumelor deja plătite, este obligată să adopte toate măsurile necesare care se impun în cazul unei eventuale încălcări a obligației de suspendare a punerii în aplicare a respectivei măsuri.
               În acest scop, instanța națională poate decide fie să suspende punerea în aplicare a măsurii în cauză și să dispună recuperarea sumelor deja plătite, fie să dispună măsuri provizorii pentru a salvgarda, pe de o parte, dobânzile părților interesate și, pe de altă parte, efectul util al deciziei Comisiei de deschidere a procedurii oficiale de investigare.

               2)

               O instanță națională nu poate, într-o situație precum cea din cauza principală, să suspende judecarea cauzei până la încheierea procedurii oficiale de investigare.

      (1)  JO C 171, 15.6.2013.


title: Cauza C-385/16 P: Recurs introdus la 11 iulie 2016 de Sharif University of Technology împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a șaptea) din 28 aprilie 2016 în cauza T-52/15, Sharif University of Technology/Consiliul Uniunii Europene

text:
               12.9.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 335/41

         Recurs introdus la 11 iulie 2016 de Sharif University of Technology împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a șaptea) din 28 aprilie 2016 în cauza T-52/15, Sharif University of Technology/Consiliul Uniunii Europene
   (Cauza C-385/16 P)
   (2016/C 335/56)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Recurentă: Sharif University of Technology (reprezentant: M. Happold, Barrister)

      Cealaltă parte din procedură: Consiliul Uniunii Europene

      Concluziile recurentei

   Recurenta solicită Curţii:

               —

               anularea Hotărârii Tribunalului (Camera a şaptea) din 28 aprilie 2016 pronunţate în cauza T-52/15, Sharif University of Technology/Consiliul Uniunii Europene;

               —

               admiterea concluziilor formulate de recurentă în procedura care s-a aflat pe rolul Tribunalului şi

               —

               obligarea Consiliului la plata cheltuielilor de judecată efectuate în cadrul celor două proceduri.

      Motivele și principalele argumente

   Recurenta solicită Curţii de Justiţie anularea Hotărârii Tribunalului, anularea actelor în cauză [anexele la Decizia 2014/776/PESC a Consiliului (1) şi la Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 1202/2014 al Consiliului (2), şi anexa II la Decizia 2010/413/PESC a Consiliului (3) şi anexa IX la Regulamentul (UE) nr. 267/2012 al Consiliului (4) (astfel cum au fost modificate prin articolul 1 din Decizia 2014/776/PESC şi prin articolul 1 din Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 1202/2014)] în măsura în care acestea desemnează recurenta drept entitate care face obiectul măsurilor restrictive în temeiul articolului 23 alineatul (2) din Regulamentul (UE) nr. 267/2012 al Consiliului, acordarea de despăgubiri pentru prejudiciul adus reputaţiei sale prin intermediul actelor Consiliului şi obligarea Consiliului la plata cheltuielilor de judecată efectuate în procedura în primă instanţă şi în recurs.
   Recurenta invocă următoarele două motive de drept în susţinerea cererii sale, şi anume că Hotărârea Tribunalului este viciată de o eroare în drept şi că hotărârea ar trebui să fie anulată de Curtea de Justiţie şi să reţină cauza spre soluţionare:
   În primul rând, Tribunalul în mod eronat nu s-a pronunţat asupra nerespectării de către Consiliul Uniunii a unei cerinţe fundamentale de procedură şi/sau a săvârşit o eroare vădită de apreciere atunci când a adoptat decizia de a include SUT în listă deoarece nu a parcurs procesul decizional pe care era obligat să îl parcurgă.
   În al doilea rând, Tribunalul a interpretat în mod greşit criteriul legal privind „susţinerea” guvernului iranian la articolul 20 alineatul (1) litera (c) din Decizia 2010/413/PESC a Consiliului (cu modificările ulterioare) şi la articolul 23 alineatul (2) litera (d) din Regulamentul (UE) nr. 267/2012 din 23 martie 2012 (cu modificările ulterioare), invocată de Consiliu pentru a justifica desemnarea recurentei ca făcând obiectul măsurilor restrictive astfel încât a concluzionat în mod eronat că dovada prezentată de Consiliu susţinea includerea recurentei.

      (1)  Decizia 2014/776/PESC a Consiliului din 7 noiembrie 2014 de modificare a Deciziei 2010/413/PESC privind adoptarea de măsuri restrictive împotriva Iranului (JO L 325, p. 19).

      (2)  Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 1202/2014 al Consiliului din 7 noiembrie 2014 privind punerea în aplicare a Regulamentului (UE) nr. 267/2012 privind măsuri restrictive împotriva Iranului (JO L 325, p. 3).

      (3)  Decizia Consiliului din 26 iulie 2010 privind adoptarea de măsuri restrictive împotriva Iranului și de abrogare a Poziției comune 2007/140/PESC (JO L 195, p. 39).

      (4)  Regulamentul (UE) nr. 267/2012 al Consiliului din 23 martie 2012 privind măsuri restrictive împotriva Iranului și de abrogare a Regulamentului (UE) nr. 961/2010 (JO L 88, p. 1).


title: Cauza C-360/09: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Amtsgericht Bonn (Germania) la 9 septembrie 2009 — Pfleiderer AG/Bundeskartellamt

text:
               5.12.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 297/18

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Amtsgericht Bonn (Germania) la 9 septembrie 2009 — Pfleiderer AG/Bundeskartellamt
   (Cauza C-360/09)
   2009/C 297/23
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Amtsgericht Bonn

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Pfleiderer AG

      Pârât: Bundeskartellamt

      Întrebarea preliminară

   Dispozițiile de drept comunitar în materie de înțelegeri — în special articolele 11 și 12 din Regulamentul nr. 1/2003 (1), precum și articolul 10 alineatul (2) CE coroborat cu articolul 3 alineatul (1) litera (g) CE — trebuie interpretate în sensul că persoanelor prejudiciate printr-o înțelegere nu trebuie, în scopul valorificării drepturilor acestora în materie civilă, să li se acorde acces la cererile de clemență și la informațiile și documentele comunicate voluntar în acest context de către candidații la clemență unei autorități de concurență a unui stat membru în aplicarea unui program național de clemență în cadrul unei proceduri de amendă care urmărește (și) impunerea respectării articolului 81 CE?

      (1)  JO L 1, p. 1, Ediție specială, 08/vol. 1, p. 167.


title: Cauza C-402/15: Cerere de decizie preliminară introdusă de Cour administrative (Luxemburg) la 24 iulie 2015 – Adrien Kauffmann/Ministre de l'Enseignement supérieur et de la recherche

text:
               14.9.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 302/28

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Cour administrative (Luxemburg) la 24 iulie 2015 – Adrien Kauffmann/Ministre de l'Enseignement supérieur et de la recherche
   (Cauza C-402/15)
   (2015/C 302/36)
   Limba de procedură: franceza

      Instanța de trimitere

   Cour administrative

      Părțile din procedura principală

      Reclamant: Adrien Kauffmann

      Pârât: Ministre de l'Enseignement supérieur et de la recherche

      Întrebările preliminare

   Pentru a răspunde în mod util cerințelor privind nediscriminarea în lumina articolului 7 alineatul (2) din Regulamentul (UE) nr. 492/2011 al Parlamentului European și al Consiliului din 5 aprilie 2011 (1) privind libera circulație a lucrătorilor în cadrul Uniunii coroborat cu articolul 45 alineatul (2) TFUE, în contextul luării în considerare a gradului real de legătură a unui student nerezident, solicitant al ajutorului financiar pentru studii superioare, cu societatea și cu piața forței de muncă din Luxemburg, stat membru în care un lucrător frontalier a fost angajat sau și-a desfășurat activitatea în conformitate cu articolul 2 bis din Legea din 22 iunie 2000 privind ajutorul financiar al statului pentru studii superioare, astfel cum a fost adăugat prin Legea din 19 iulie 2013 ca o consecinţă directă a Hotărârii CJUE din 20 iunie 2013 (cauza C-20/12) (2)

               —

               condiţia impusă studentului în cauză de a fi „copilul” lucrătorului frontalier respectiv trebuie calificată ca fiind echivalentă cu condiţia impusă acestuia de a fi „descendentul direct de gradul I a cărui filiație este stabilită în mod legal în raport cu părintele său” şi trebuie să se pună accentul pe raportul de filiație stabilit între student și lucrătorul frontalier, presupus a se afla la baza legăturii menționate anterior, sau

               —

               trebuie să se pună accentul pe faptul că lucrătorul frontalier „continuă să asigure întreținerea studentului” fără să existe în mod obligatoriu un raport juridic de filiație între acesta şi student, în special prin crearea unei legături suficiente de conviețuire de natură să îl unească cu unul dintre părinții studentului, în raport cu care s-a stabilit în mod legal un raport de filiație?

               —

               din perspectiva celei de a doua interpretări, există anumite criterii de conţinut la care trebuie să răspundă contribuția, prin ipoteză neobligatorie, a lucrătorului frontalier, în cazul în care aceasta nu este exclusivă, ci paralelă cu contribuția unuia dintre părinţi sau a ambilor părinți care au un raport juridic de filiaţie cu studentul și cărora, în consecinţă, le revine, în principiu, obligația legală de întreținere a studentului?

      (1)  JO L 141, p. 1.

      (2)  EU:C:2013:411.


title: Cauza T-155/07: Acțiune introdusă la 4 mai 2007 — Euro-Information/OAPI (CYBERBOURSE)

text:
               23.6.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 140/42

         Acțiune introdusă la 4 mai 2007 — Euro-Information/OAPI (CYBERBOURSE)
   (Cauza T-155/07)
   (2007/C 140/68)
   Limba în care a fost formulată acțiunea: franceza
   Părțile

      Reclamantă: Européenne de traitement de l'Information (Euro-Information) (Strasbourg, Franța) (reprezentanți: P. Greffe și J. Schouman, avocats)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)
   Concluziile reclamantei

               —

               anularea deciziei Camerei întâi de recurs a OAPI din 28 februarie 2007, notificată la 8 martie 2007, cauza R 1046/2006-1, în măsura în care a refuzat înregistrarea cererii sale privind marca comunitară CYBERBOURSE nr. 4 114 682 pentru o parte dintre produsele și serviciile solicitate din clasele 9, 36 și 38;

               —

               înregistrarea cererii privind marca comunitară CYBERBOURSE nr. 4 114 682 pentru toate produsele și serviciile solicitate.

         Motivele și principalele argumente

      Marca comunitară vizată: marca verbală „CYBERBOURSE” pentru produse și servicii din clasele 9, 36 și 38 (cererea nr. 4 114 682).

      Decizia examinatorului: refuză înregistrarea.

      Decizia camerei de recurs: refuză recursul.

      Motivele invocate: reclamanta susține că, contrar celor constatate de camera de recurs a OAPI în decizia atacată, marca sa ar fi arbitrară și ar avea caracterul suficient de distinctiv cerut de Regulamentul nr. 40/94 (1) al Consiliului în raport cu produsele și serviciile solicitate.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 40/94 al Consiliului din 20 decembrie 1993 privind marca comunitară (JO 1994, L 11, p. 1).