title: Cauza C-32/12: Hotărârea Curții (Camera întâi) din 3 octombrie 2013 (cerere de decizie preliminară formulată de Juzgado de Primera Instancia n °2 de Badajoz — Spania) — Soledad Duarte Hueros/Autociba SA, Automóviles Citroen España SA (Directiva 1999/44/CE — Drepturile consumatorului în caz de neconformitate a bunului — Caracter minor al acestei neconformități — Excluderea rezoluțiunii contractului — Competențele instanței naționale)

text:
               23.11.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 344/19

         Hotărârea Curții (Camera întâi) din 3 octombrie 2013 (cerere de decizie preliminară formulată de Juzgado de Primera Instancia no 2 de Badajoz — Spania) — Soledad Duarte Hueros/Autociba SA, Automóviles Citroen España SA
   (Cauza C-32/12) (1)

   (Directiva 1999/44/CE - Drepturile consumatorului în caz de neconformitate a bunului - Caracter minor al acestei neconformități - Excluderea rezoluțiunii contractului - Competențele instanței naționale)
   2013/C 344/32
   Limba de procedură: spaniola

      Instanța de trimitere

   Juzgado de Primera Instancia no 2 de Badajoz

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Soledad Duarte Hueros

      Pârâte: Autociba SA, Automóviles Citroen España SA

      Obiectul

   Cerere de decizie preliminară — Juzgado de Primera Instancia de Badajoz — Interpretarea articolului 3 din Directiva 1999/44/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 25 mai 1999 privind anumite aspecte ale vânzării de bunuri de consum și garanțiile conexe (JO L 171, p. 12, Ediție specială, 13/vol. 26, p. 222) — Drepturile consumatorului — Bun care prezintă un defect minor — Nerepararea bunului menționat — Solicitarea rezoluțiunii vânzării — Inadmisibilitate — Lipsa unei cereri subsidiare privind reducerea adecvată a prețului — Posibilitatea insatnței naționale de a examina din oficiu problema unei reduceri adecvate a prețului

      Dispozitivul

   Directiva 1999/44/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 25 mai 1999 privind anumite aspecte ale vânzării de bunuri de consum și garanțiile conexe trebuie interpretată în sensul că se opune reglementării unui stat membru, precum cea în discuție în litigiul principal, care, în cazul în care un consumator care are dreptul la o reducere adecvată a prețului unui bun stabilit prin contractul de vânzare se limitează să solicite în justiție doar rezoluțiunea acestui contract, iar aceasta nu poate fi obținută din cauza caracterului minor al neconformității bunului, nu permite instanței naționale sesizate să acorde din oficiu o astfel de reducere, chiar și atunci când consumatorul respectiv nu are dreptul nici să își precizeze cererea inițială, nici să introducă o nouă acțiune în acest scop.

      (1)  JO C 98, 31.3.2012.


title: Cauza C-101/11 P: Recurs introdus la 28 februarie 2011 de Herbert Neuman și Andoni Galdeano del Sel împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a șaptea) pronunțate la 16 decembrie 2010 în cauza T-513/09, José Manuel Baena Grupo, S.A./Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI) și Herbert Neuman și Andoni Galdeano de Sel

text:
               30.4.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 130/13

         Recurs introdus la 28 februarie 2011 de Herbert Neuman și Andoni Galdeano del Sel împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a șaptea) pronunțate la 16 decembrie 2010 în cauza T-513/09, José Manuel Baena Grupo, S.A./Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI) și Herbert Neuman și Andoni Galdeano de Sel
   (Cauza C-101/11 P)
   2011/C 130/24
   Limba de procedură: spaniola

      Părțile

      Recurenți: Herbert Neuman și Andoni Galdeano del Sel (reprezentant: S. Míguez Pereira, avocat)

      Celelalte părți în proces: José Manuel Baena Grupo, S.A. și Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI)

      Concluziile recurenților

               —

               Declararea prezentului recurs drept admisibil și întemeiat;

               —

               anularea în întregime a Hotărârii Tribunalului (Camera a șaptea) pronunțate la 16 decembrie 2010 în cauza T-513/09;

               —

               declararea nulității modelului comunitar nr. 000 426 895-0002;

               —

               cu caracter subsidiar, trimiterea cauzei spre rejudecare Tribunalului, în vederea pronunțării unei noi hotărâri cu respectarea normelor legale;

               —

               obligarea titularului desenului industrial a cărui nulitate se solicită, José Manuel Baena Grupo, S.A., la plata cheltuielilor de judecată aferente procedurii desfășurate în primă instanță și, în cazul în care se constituie intervenientă, a cheltuielilor de judecată aferente recursului.

      Motivele și principalele argumente

               (a)

               Încălcarea articolului 25 litera (b) din Regulamentul 6/2002 al Consiliului (1) și a articolelor conexe
               Tribunalul a săvârșit o eroare prin faptul că a declarat că desenul sau modelul în litigiu produce asupra utilizatorului avizat o impresie globală diferită de impresia produsă de desenul sau modelul anterior, invocat în susținerea cererii de declarare a nulității.

               (b)

               Încălcarea articolului 25 litera (e) din Regulamentul 6/2002 al Consiliului și a articolelor conexe
               Tribunalul a săvârșit o omisiune și o eroare în aprecierea și în interpretarea articolului 25 litera (e) din Regulamentul Consiliului.

               (c)

               Eroarea săvârșită de Tribunal constând în lipsa de motivare a hotărârii atacate
               Tribunalul nu a motivat hotărârea menționată și și-a depășit competențele în pronunțarea hotărârii atacate.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 6/2002 al Consiliului din 12 decembrie 2001 privind desenele sau modelele industriale comunitare (JO 2002, L 3, p. 1, Ediție specială, 13/vol. 33, p. 70).


title: Cauza C-30/11: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Tribunalul Suceava (România) la data de 17 ianuarie 2011 — Adrian Ilaș/Direcția Generală a Finanțelor Publice Suceava — Administrația Finanțelor Publice Suceava, Administrația Fondului pentru Mediu

text:
               9.4.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 113/5

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Tribunalul Suceava (România) la data de 17 ianuarie 2011 — Adrian Ilaș/Direcția Generală a Finanțelor Publice Suceava — Administrația Finanțelor Publice Suceava, Administrația Fondului pentru Mediu
   (Cauza C-30/11)
   2011/C 113/09
   Limba de procedură: română

      Instanța de trimitere

   Tribunalul Suceava

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamant: Adrian Ilaș

      Pârâte: Direcția Generală a Finanțelor Publice Suceava — Administrația Finanțelor Publice Suceava, Administrația Fondului pentru Mediu

      Întrebările preliminare

               1.

               Articolul 110 din Tratatul de Funcționare a Uniunii Europene (ex-art. 90 din Tratatul privind Înființarea Comunității Europene) primul paragraf, în temeiul căruia niciun stat membru nu aplică direct sau indirect produselor altor state membre impozite interne de orice natură mai mari decât cele ce se aplică direct sau indirect produselor naționale similare, trebuie interpretat în sensul că interzice unui stat membru instituirea unei taxe prezentând caracteristicile taxei de poluare reglementate prin Ordonanța de Urgentă nr. 50/2008 cu modificările și completările ulterioare, taxă impusă cu ocazia primei înmatriculări în România a autoturismelor de ocazie importate și care anterior au fost înmatriculate în alte state membre în condițiile în care autoturismele de ocazie înmatriculate în România nu sunt supuse unei asemenea taxe în cazul în care fac obiectul unor tranzacții și sunt reînmatriculate?

               2.

               Articolul 110 din Tratatul de Funcționare a Uniunii Europene (ex. art. 90 Tratatul privind Funcționarea Comunității Europene) al doilea paragraf, al cărui scop este eliminarea elementelor de natură să protejeze piața națională și să încalce principiile concurențiale, interzice instituirea unei taxe de poluare pentru autoturisme, taxă care este impusă cu ocazia primei înmatriculări în România a autoturismelor de ocazie importate și care anterior au fost înmatriculate în alte state membre, reținându-se că prin Ordonanța de Urgența nr. 218/2008 sunt exceptate de la obligația de plată a taxei de poluare „autovehiculele M1 cu norma de poluare Euro a căror capacitate cilindrică nu depășește 2 000 mc, precum și toate autovehiculele N1 cu norma de poluare Euro 4, care se înmatriculează pentru prima dată în România sau în alte state membre ale Uniunii Europene în perioada 15 decembrie 2008 — 31 decembrie 2009 inclusiv” respectiv categoria de autoturisme care corespunde caracteristicilor tehnice ale autoturismelor produse în România favorizându-se astfel sectorul național de producție de autoturisme?


title: Cauza T-567/08 P: Ordonanța Tribunalului din 17 decembrie 2009 — Nijs/Curtea de Conturi ( Recurs — Funcție publică — Funcționari — Decizie de a nu-l promova pe recurent în temeiul exercițiului 2005 — Recurs în parte vădit inadmisibil și în parte vădit neîntemeiat )

text:
               13.2.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 37/38

         Ordonanța Tribunalului din 17 decembrie 2009 — Nijs/Curtea de Conturi
   (Cauza T-567/08 P) (1)

   („Recurs - Funcție publică - Funcționari - Decizie de a nu-l promova pe recurent în temeiul exercițiului 2005 - Recurs în parte vădit inadmisibil și în parte vădit neîntemeiat”)
   2010/C 37/52
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Recurent: Bart Nijs (Bereldange, Luxemburg) (reprezentant: F. Rollinger, avocat)

      Cealaltă parte în proces: Curtea de Conturi a Uniunii Europene (reprezentanți: T. Kennedy, J.-M. Stenier și G. Corstens, agenți)

      Obiectul

   Recurs introdus împotriva Hotărârii Tribunalului Funcției Publice a Uniunii Europene (Camera a doua) din 9 octombrie 2008, pronunțată în cauza Nijs/Curtea de Conturi (F-49/06, nepublicată încă în Repertoriu) și prin care se urmărește anularea acestei hotărâri

      Dispozitivul

               1.

               Respinge recursul.

               2.

               Domnul Bart Nijs suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de Curtea de Conturi a Uniunii Europene în cadrul prezentei proceduri.

      (1)  JO C 55, 7.3.2009.


title: Cauza C-316/13: Hotărârea Curții (Camera întâi) din 26 martie 2015 (cerere de decizie preliminară formulată de Cour de cassation – Franța) – Gérard Fenoll/Centre d'aide par le travail „La Jouvene”, Association de parents et d'amis de personnes handicapées mentales (APEI) d’Avignon [Trimitere preliminară — Politica socială — Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene — Articolul 31 alineatul (2) — Directiva 2003/88/CE — Articolul 7 — Noțiunea „lucrător” — Persoană cu handicap — Dreptul la concediul anual plătit — Reglementare națională contrară dreptului Uniunii — Rolul instanței naționale]

text:
               26.5.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 171/3

         Hotărârea Curții (Camera întâi) din 26 martie 2015 (cerere de decizie preliminară formulată de Cour de cassation – Franța) – Gérard Fenoll/Centre d'aide par le travail „La Jouvene”, Association de parents et d'amis de personnes handicapées mentales (APEI) d’Avignon
   (Cauza C-316/13) (1)

   ([Trimitere preliminară - Politica socială - Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene - Articolul 31 alineatul (2) - Directiva 2003/88/CE - Articolul 7 - Noțiunea „lucrător” - Persoană cu handicap - Dreptul la concediul anual plătit - Reglementare națională contrară dreptului Uniunii - Rolul instanței naționale])
   (2015/C 171/03)
   Limba de procedură: franceza

      Instanța de trimitere

   Cour de cassation

      Părțile din procedura principală

      Reclamant: Gérard Fenoll

      Pârâți: Centre d'aide par le travail „La Jouvene”, Association de parents et d'amis de personnes handicapées mentales (APEI) d’Avignon

      Dispozitivul

   Noțiunea „lucrător” în sensul articolului 7 din Directiva 2003/88/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 4 noiembrie 2003 privind anumite aspecte ale organizării timpului de lucru și al articolului 31 alineatul (2) din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene trebuie interpretată în sensul că poate include o persoană admisă într-un centru de asistență prin muncă precum cel în discuție în litigiul principal.

      (1)  JO C 215, 27.7.2013.


title: Cauza C-365/12 P: Recurs introdus la 31 iulie 2012 de Comisia Europeană împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a patra) din 22 mai 2012 în cauza T-344/08, EnBW Energie Baden-Württemberg AG/Comisia Europeană

text:
               22.9.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 287/29

         Recurs introdus la 31 iulie 2012 de Comisia Europeană împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a patra) din 22 mai 2012 în cauza T-344/08, EnBW Energie Baden-Württemberg AG/Comisia Europeană
   (Cauza C-365/12 P)
   2012/C 287/56
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Recurentă: Comisia Europeană (reprezentanți: B. Smulders, P. Costa de Oliveira și A. Antoniadis, agenți)

      Celelalte părți în proces: EnBW Energie Baden-Württemberg AG, Regatul Suediei, Siemens AG, ABB Ltd

      Concluziile recurentei

               —

               Anularea punctului 1 din dispozitivul Hotărârii Tribunalului din 22 mai 2012 în cauza T-344/08;

               —

               respingerea acțiunii în cauza T-344/08, și

               —

               obligarea intimatei la plata cheltuielilor de judecată efectuate în recurs și în procedura în primă instanță.

      Motivele și principalele argumente

   Potrivit Comisiei, Tribunalul nu a recunoscut necesitatea unui interpretări armonioase a Regulamentului (CE) nr. 1049/2001 al Parlamentului European și al Consiliului din 30 mai 2001 privind accesul public la documentele Parlamentului European, ale Consiliului și ale Comisiei (denumit în continuare „Regulamentul privind transparența”) (1), astfel cum a fost fundamentată aceasta în Hotărârile de principiu Comisia/Technische Glaswerke Ilmenau (2), Suedia/API și Comisia (3) și Comisia/Bavarian Lager (4) și confirmată recent în Hotărârile Comisia/Agrofert Holding (5) și Comisia/Éditions Odile Jacob (6) și a acordat, în mod eronat, prioritate dreptului de acces în temeiul Regulamentului privind transparența. Interpretarea dreptului de acces în temeiul Regulamentului privind transparența și al dispozițiilor derogatorii relevante efectuată de Tribunal aduce atingere sistemului dreptului de consultare a dosarului existent în materia înțelegerilor și analizei comparative a intereselor prevăzută în această materie, mai precis, comparației între interesul Comisiei de a-și executa îndatorirea care i-a fost încredințată prin articolul 108 TFUE, pe de o parte, și, interesul întreprinderilor la o protecție eficace a informațiilor pe care le furnizează în cadrul procedurii privind înțelegerile.
   Recurenta consideră că Tribunalul a refuzat pe nedrept să aplice în speță prezumția generală a protecției documentelor în cadrul procedurii administrative, fundamentată în special în Hotărârea Comisia/Technische Glaswerke Ilmenau și confirmată în Hotărârea Comisia/Éditions Odile Jacob. Prin urmare, Tribunalul a încălcat sistemul dreptului de consultare a dosarului, existent în materia înțelegerilor, precum și limitarea utilizării documentelor obținute în cursul anchetei, existentă în această materie, și care justifică o astfel de prezumție generală.
   Potrivit Comisiei, Tribunalul a făcut o greșită interpretare juridică a dispoziției privind excepția întemeiată pe protecția obiectivelor activităților de anchetă de la articolul 4 alineatul (2) a treia liniuță din Regulamentul privind transparența. Acesta a restrâns în mod eronat domeniul de aplicare al dispoziției derogatorii respective la închiderea procedurilor de anchetă specifice. Tribunalul a nesocotit faptul că obiectivele activităților de anchetă vizează nu numai eficacitatea procedurilor de anchetă individuale (și aceasta în orice caz, până la rămânerea definitivă a deciziei de închidere a anchetei), ci și eficacitatea competențelor pe care le are Comisia în materia înțelegerilor (inclusiv, garanțiile de drept public aplicabile în speță).
   Tribunalul ar fi interpretat incorect dispoziția privind excepția întemeiată pe protecția intereselor comerciale de la articolul 4 alineatul (2) prima liniuță din Regulamentul privind transparența. În esență, acesta a restrâns în mod eronat domeniul de aplicare al dispoziției derogatorii respective la protecția secretului comercial. Tribunalul nu a avut în vedere faptul că din domeniul de protecție fac parte și informațiile confidențiale care se pot obține numai în cadrul unei anchete desfășurate împotriva unor întreprinderi specifice și care nu ar fi accesibile terților în altă modalitate.
   Potrivit Comisiei, Tribunalul a interpretat și a aplicat în mod incorect dispoziția privind excepția întemeiată pe protecția procesului decizional al Comisiei de la articolul 4 alineatul (3) a doua liniuță din Regulamentul privind transparența. Acesta a nesocotit faptul că Comisia este abilitată să refuze accesul la un document care conține avize destinate unei utilizări pe plan intern în cadrul deliberărilor și consultărilor preliminare la nivelul instituției respective, deoarece publicarea acestuia poate limita marja de decizie a Comisiei în cazul reluării procedurii. Prin faptul că a apreciat că, în speță, Comisia nu trebuia să refuze accesul la documente interne, Tribunalul nu a avut în vedere faptul că dispozițiile derogatorii prevăzute la articolul 4 din Regulamentul privind transparența se pot aplica și unor documente interne și că, prin urmare, acestora li se poate aplica prezumția generală de protecție recunoscută de Curte.

      (1)  JO L 145, p. 43, Ediție specială, 01/vol. 3, p. 76

      (2)  Hotărârea din 29 iunie 2010 (C-139/07 P, Rep., p. I-5885)

      (3)  Hotărârea din 21 septembrie 2010 (C-514/07 P, C-528/07 P și C-532/07 PC-139/07 P, Rep., p. I-8533)

      (4)  Hotărârea din 29 iunie 2010 (C-28/08 P, Rep., p. I-6055)

      (5)  Hotărârea din 28 iunie 2012 (C-477/10 P, nepublicată încă în Repertoriu)

      (6)  Hotărârea din 28 iunie 2012 (C-404/10 P, nepublicată încă în Repertoriu)


title: Cauza F-56/13: Ordonanța Tribunalului Funcției Publice din 26 februarie 2016 – McArdle/Comisia

text:
               18.4.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 136/49

         Ordonanța Tribunalului Funcției Publice din 26 februarie 2016 – McArdle/Comisia
   (Cauza F-56/13) (1)

   (2016/C 136/71)
   Limba de procedură: franceza
   Președintele Camerei a doua a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 274, 21.9.2013, p. 29.


title: Cauza C-547/07: Ordonanța președintelui Curții din 29 iunie 2009 — Comisia Comunităților Europene/Republica Polonă

text:
               7.11.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 267/52

         Ordonanța președintelui Curții din 29 iunie 2009 — Comisia Comunităților Europene/Republica Polonă
   (Cauza C-547/07) (1)

   2009/C 267/86

      Limba de procedură: polona

   Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 51, 23.2.2008.


title: Cauza C-620/15: Cerere de decizie preliminară introdusă de Cour de cassation (Franța) la 23 noiembrie 2015 – A-Rosa Flussschiff GmbH/Union de recouvrement des cotisations de sécurité sociale et d’allocations familiales d’Alsace (Urssaf), succesoare în drepturi a Bas-Rhin, Sozialversicherungsanstalt des Kantons Graubünden

text:
               8.2.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 48/18

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Cour de cassation (Franța) la 23 noiembrie 2015 – A-Rosa Flussschiff GmbH/Union de recouvrement des cotisations de sécurité sociale et d’allocations familiales d’Alsace (Urssaf), succesoare în drepturi a Bas-Rhin, Sozialversicherungsanstalt des Kantons Graubünden
   (Cauza C-620/15)
   (2016/C 048/24)
   Limba de procedură: franceza

      Instanța de trimitere

   Cour de cassation

      Părțile din procedura principală

      Recurentă: A-Rosa Flussschiff GmbH

      Intimate: Union de recouvrement des cotisations de sécurité sociale et d’allocations familiales d’Alsace (Urssaf), succesoare în drepturi a Urssaf du Bas-Rhin, Sozialversicherungsanstalt des Kantons Graubünden

      Întrebarea preliminară

   Efectul atribuit certificatului E 101 eliberat, în conformitate cu articolul 11 alineatul (1) și cu articolul 12a punctul 1(a) din Regulamentul nr. 574/72/CEE din 21 martie 1972 de stabilire a normelor de aplicare a Regulamentului nr. 1408/71/CEE din 14 iunie 1971 privind aplicarea regimurilor de securitate socială în raport cu lucrătorii salariați, cu lucrătorii care desfășoară activități independente și cu membrii familiilor acestora care se deplasează în cadrul Comunității (1), de instituția desemnată de autoritatea statului membru a cărui legislație de securitate socială urmează să rămână aplicabilă situației lucrătorului salariat se impune, pe de o parte, instituțiilor și autorităților statului gazdă și, pe de altă parte, instanțelor aceluiași stat membru, atunci când se constată că condițiile în care se desfășoară activitatea lucrătorului salariat nu intră în mod vădit în domeniul de aplicare material al normelor derogatorii prevăzute la articolul 14 alineatele (1) și (2) din Regulamentul nr. 1408/71 (2)?

      (1)  JO L 74, p. 1, Ediție specială, 05/vol. 1, p. 74.

      (2)  JO L 149, p. 2, Ediție specială, 05/vol. 1, p. 26.


               25.9.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 334/30

         Acțiune introdusă la 17 iulie 2014 de către Autoritatea AELS de Supraveghere împotriva Islandei
   (Cauza E-12/14)
   (2014/C 334/11)
   La data de 17 iulie 2014, Autoritatea AELS de Supraveghere, reprezentată de Markus Schneider și Catherine Howdle, în calitate de agenți ai Autorității AELS de Supraveghere, Rue Belliard 35, 1040 Bruxelles, Belgia, a introdus o acțiune împotriva Islandei la Curtea de Justiție a AELS.
   Autoritatea AELS de Supraveghere solicită Curții de Justiție a AELS:

               1.

               Să declare că prin faptul că nu a adoptat și/sau notificat Autorității, fără întârziere, în termenul prevăzut, măsurile necesare pentru punerea în aplicare a actului menționat la punctul 6 din capitolul IV din anexa II la Acordul privind Spațiul Economic European (Directiva 2009/125/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 21 octombrie 2009 de instituire a unui cadru pentru stabilirea cerințelor în materie de proiectare ecologică aplicabile produselor cu impact energetic), astfel cum a fost adaptat prin Protocolul 1 la acord, Islanda nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul actului menționat anterior și al articolului 7 din Acordul privind SEE.

               2.

               Să dispună ca Islanda să suporte cheltuielile de judecată.

      Situația de fapt și de drept și motivele invocate:

               —

               prezenta cerere se referă la nerespectarea de către Islanda, până cel târziu la data de 3 septembrie 2013, a avizului motivat emis de Autoritatea AELS de Supraveghere la 3 iulie 2013 referitor la faptul că statul islandez nu a transpus în ordinea sa juridică națională Directiva 2009/125/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 21 octombrie 2009 de instituire a unui cadru pentru stabilirea cerințelor în materie de proiectare ecologică aplicabile produselor cu impact energetic („actul”), conform dispoziției de la punctul 6 din capitolul IV din anexa II la Acordul privind Spațiul Economic European, astfel cum a fost adaptat prin Protocolul 1 la acord.

               —

               Autoritatea AELS de Supraveghere susține că Islanda nu și-a respectat obligațiile care îi revin în temeiul articolului 23 din act și al articolului 7 din Acordul privind SEE, prin faptul că nu a adoptat măsurile necesare pentru a pune în aplicare actul în termenul prevăzut și/sau nu a notificat Autoritatea AELS de Supraveghere cu privire la aceste măsuri.


title: Cauza T-433/11: Acțiune introdusă la 2 august 2011 — Makhlouf/Consiliul

text:
               1.10.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 290/14

         Acțiune introdusă la 2 august 2011 — Makhlouf/Consiliul
   (Cauza T-433/11)
   2011/C 290/19
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: Ehab Makhlouf (Damasc, Siria) (reprezentant: E. Ruchat, avocat)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene

      Concluzii

   Reclamantul solicită Tribunalului:

               —

               declararea acțiunii reclamantului drept admisibilă și fondată;

               —

               anularea Deciziei 2011/273/PESC a Consiliului din 9 mai 2011, precum și a actelor ulterioare de punere în aplicare a acestei decizii (și în special a Deciziei 2011/302/PESC a Consiliului din 23 mai 2011 care prevede menținerea reclamantului pe lista persoanelor vizate de măsurile restrictive prevăzute de Decizia 2011/273/PESC), precum și a Regulamentului (UE) nr. 442/2011 al Consiliului din 9 mai 2011 și a actelor subsecvente de punere în aplicare a acestuia [și anume Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 504/2011 al Consiliului din 23 mai 2011 și rectificativul la acesta], în măsura în care îl privesc pe reclamant;

               —

               obligarea Consiliului Uniunii Europene la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamantul invocă trei motive.

               1.

               Primul motiv se întemeiază pe încălcarea dreptului la apărare și a dreptului la o protecție jurisdicțională efectivă prevăzut la articolele 6 și 13 din Convenția pentru apărarea drepturilor omului și a libertăților fundamentale (denumită în continuare „CEDO”), precum și a articolelor 41 și 47 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene.

               2.

               Al doilea motiv se întemeiază pe încălcarea obligației de motivare, în măsura în care reclamantul impută Consiliului faptul că motivarea furnizată nu îndeplinea obligația care revine instituțiilor Uniunii Europene prevăzută la articolul 6 din CEDO, la articolul 296 TFUE, precum și la articolul 41 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene.

               3.

               Al treilea motiv se întemeiază pe faptul că măsurile atacate restrâng în mod nejustificat și disproporționat drepturile fundamentale ale reclamantului și în special dreptul de proprietate prevăzut la articolul 1 din Protocolul adițional la CEDO și la articolul 17 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, dreptul la respectarea onoarei și a reputației prevăzut la articolele 8 și 10 din CEDO, libertatea de a iniția și de a desfășura o activitate comercială prevăzută la articolele 15 și 16 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene și, în sfârșit, principiul prezumției de vinovăție prevăzut la articolul 6 din CEDO și articolul 48 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene.


title: Cauza C-102/14: Recurs introdus la 4 martie 2014 de Investigación y Desarrollo en Soluciones y Servicios IT, SA împotriva Ordonanţei Tribunalului (Camera a doua) din 13 ianuarie 2014 în cauza T-134/12, Investigación y Desarrollo en Soluciones y Servicios IT/Comisia

text:
               5.5.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 135/25

         Recurs introdus la 4 martie 2014 de Investigación y Desarrollo en Soluciones y Servicios IT, SA împotriva Ordonanţei Tribunalului (Camera a doua) din 13 ianuarie 2014 în cauza T-134/12, Investigación y Desarrollo en Soluciones y Servicios IT/Comisia
   (Cauza C-102/14)
   2014/C 135/30
   Limba de procedură: spaniola

      Părțile

      Recurentă: Investigación y Desarrollo en Soluciones y Servicios IT, S.A. (reprezentant: M. Jiménez Perona, avocat)

      Cealaltă parte din procedură: Comisia Europeană

      Concluziile recurentei:

               —

               Anularea în tot a Ordonanţei Tribunalului (camera a doua) din 13 ianuarie 2014 în cauza T-134/12 cu privire la inadmisibilitatea acţiunii în anulare

               —

               sau, în subsidiar, anularea uneia sau mai multor părţi din ordonanţa menţionată

                           —

                           anularea ordonanţei cu privire la ajutoarele primite de proiectele enunţate pe prima pagină a cererii introductive a acţiunii în anulare şi

                           —

                           anularea ordonanţei cu privire la inadmisibilitatea pretenţiilor de despăgubire pentru proiectul BeyWatch şi

                           —

                           anularea ordonanţei cu privire la inadmisibilitatea pretenţiilor de despăgubire pentru proiectul Indect şi

                           —

                           anularea ordonanţei cu privire la inadmisibilitatea pretenţiilor de despăgubire referitoare la celelalte proiecte

               —

               trimiterea ordonanţei în integralitate Tribunalului în vederea soluţionării pe fond a cauzei

               —

               sau, în subsidiar, trimiterea, la aprecierea Curţii, a uneia sau mai multor părţi Tribunalului în vederea examinării pe fond a acestora

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată aferente prezentei proceduri, precum şi a cheltuielilor de judecată efectuate în cauza T-134/12, care se referă la aceleaşi motive.

      Motivele și principalele argumente

      Eroare de fapt săvârşită de Tribunal în cadrul aprecierii probelor ordonanţei atacate, prin aceea că nu a ţinut seama de unele documente prezentate de reclamantă în cadrul acţiunii formulate. În opinia acestei părţi, Tribunalul a ignorat fapte, omisiuni şi documente de mare importanţă pentru motivarea ordonanţei.

      Eroare de drept săvârşită de Tribunal în cadrul aprecierii probelor ordonanţei atacate, prin aceea că acesta a considerat valabilă numai calea prevăzută la articolul 272 TFUE, iar nu şi calea prevăzută la articolul 263 din acelaşi tratat.

      Eroare de drept săvârşită de Tribunal prin aceea că nu a luat în considerare inducerea în eroare a reclamantei de către Comisie cu privire la faptul că notele de debit constituie un act definitiv în cadrul exercitării competenţelor sale proprii şi, prin urmare, un act supus căilor de atac. Încălcarea de către Tribunal a principiului egalităţii şi nediscriminării, prevăzut la articolul 20 din Cartea drepturilor fundamentale a Uniunii Europene.

      Eroare de drept săvârşită de Tribunal în cadrul aprecierii probelor ordonanţei atacate, prin aceea că nu a ţinut seama de faptele, de omisiunile şi de documentele indicate în primele alineate ale cererii introductive a recursului.

      Eroare de drept săvârşită de Tribunal în cadrul aprecierii nemotivării de către Comisie şi a lipsei oricărui comentariu al acesteia cu privire la o mare parte din susţinerile prezentate de reclamantă în cadrul acţiunii în anulare.

      Eroare de fapt şi eroare de drept săvârşite de Tribunal cu privire la aprecierea probelor ordonanţei atacate referitor la inadmisibilitatea cererii de despăgubire pentru proiectul Bey Watch, care periclitează viabilitatea sa. Recurenta demonstrează pertinenţa invocării răspunderii extracontractuale şi îndeplinirea tuturor cerinţelor impuse de jurisprudenţa comunitară pentru invocarea acestei răspunderi.

      Eroare de drept săvârşită de Tribunal cu privire la aprecierea probelor ordonanţei atacate referitor la inadmisibilitatea cererii de despăgubire pentru proiectul Indect întrucât acesta a considerat că, pentru a invoca răspunderea Comisiei pentru nemotivare, răspunderea contractuală este singura cale de atac în condiţiile în care, potrivit jurisprudenţei comunitare, răspunderea extracontractuală este singura cale posibilă.

      Eroare de fapt şi eroare de drept săvârşite de Tribunal cu privire la aprecierea probelor ordonanţei atacate referitor la inadmisibilitatea cererii de despăgubire pentru celelalte proiecte, prin aceea că Tribunalul şi-a extins competenţa ca şi cum ar fi fost vorba despre o acţiune din oficiu.


title: Cauza F-61/12: Ordonanța Tribunalului Funcției Publice (Camera a treia) din 15 iunie 2016 –Stepien și Animali/Comisia (Funcție publică — Funcționari — Pensii — Transfer al drepturilor de pensie naționale — Propuneri de spor de ani de plată a contribuțiilor la sistemul de pensii — Act care nu lezează — Inadmisibilitate a acțiunii — Cerere de soluționare a cauzei fără dezbateri asupra fondului — Articolul 83 din Regulamentul de procedură)

text:
               7.11.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 410/38

         Ordonanța Tribunalului Funcției Publice (Camera a treia) din 15 iunie 2016 –Stepien și Animali/Comisia
   (Cauza F-61/12) (1)

   ((Funcție publică - Funcționari - Pensii - Transfer al drepturilor de pensie naționale - Propuneri de spor de ani de plată a contribuțiilor la sistemul de pensii - Act care nu lezează - Inadmisibilitate a acțiunii - Cerere de soluționare a cauzei fără dezbateri asupra fondului - Articolul 83 din Regulamentul de procedură))
   (2016/C 410/68)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamanți: Beata Stepien (Bruxelles, Belgia) și Mario Animali (Bruxelles, Belgia) (reprezentanți: inițial D. de Abreu Caldas, A. Coolen, J.-N. Louis, É. Marchal și S. Orlandi, avocați, ulterior D. de Abreu Caldas, J.-N. Louis și S. Orlandi, avocați, apoi J.-N. Louis și S. Orlandi, avocați și în final J.-N. Louis, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: inițial J. Baquero Cruz și D. Martin, agenți, ulterior J. Currall și G. Gattinara, agenți, apoi G. Gattinara, agent, și în final G. Gattinara și F. Simonetti, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare a propunerilor de transfer al drepturilor de pensie dobândite anterior intrării în serviciul Comisiei, în temeiul calculului care ia în considerare noile DGA care au intrat în vigoare ulterior cererilor de transfer ale reclamanților

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Doamna Beata Stepien și domnul Mario Animali suportă propriile cheltuieli de judecată și sunt obligați să suporte cheltuielile de judecată efectuate de Comisia Europeană.

      (1)  JO C 227, 28/07/2012, p. 38.


title: Cauza T-91/09 P: Recurs introdus la 2 martie 2009 de Carina Skareby împotriva Hotărârii pronunțate la 15 decembrie 2008 de Tribunalul Funcției Publice în cauza F-34/07, Skareby/Comisia

text:
               1.5.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 102/32

         Recurs introdus la 2 martie 2009 de Carina Skareby împotriva Hotărârii pronunțate la 15 decembrie 2008 de Tribunalul Funcției Publice în cauza F-34/07, Skareby/Comisia
   (Cauza T-91/09 P)
   2009/C 102/47
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Recurentă: Carina Skareby (Leuven, Belgia) (reprezentanți: S. Rodrigues și C. Bernard-Glanz, avocați)

      Cealaltă parte în proces: Comisia Comunităților Europene

      Concluziile recurentei

               —

               Declararea prezentului recurs ca fiind admisibil;

               —

               anularea Hotărârii pronunțate la 15 decembrie 2008 de Tribunalul Funcției Publice a Uniunii Europene în cauza F-34/07;

               —

               admiterea concluziilor în anulare și în despăgubire formulate de recurentă la Tribunalul Funcției Publice;

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată efectuate în fața celor două instanțe.

      Motivele și principalele argumente

   Prin prezentul recurs, recurenta solicită anularea Hotărârii Tribunalului Funcției Publice (TFP) din 15 decembrie 2008, pronunțată în cauza Skareby/Comisia, F-34/07, prin care s-a respins acțiunea prin care recurenta solicitase, pe de o parte, anularea raportului de evoluție a carierei întocmit în privința sa pentru anul 2005 și, pe de altă parte, acordarea de daune interese.
   În susținerea recursului său, recurenta invocă trei motive, întemeiate pe o greșită calificare juridică a situației de fapt, pe încălcarea articolului 5 din Dispozițiile generale de punere în aplicare a articolului 43 din Statutul funcționarilor Comunităților europene și pe un viciu de motivare, întrucât TFP a stabilit că nu se poate imputa Comisiei că nu a efectuat evaluarea recurentei pentru perioada cuprinsă între lunile ianuarie și septembrie 2005, deși raportul de evoluție a carierei întocmit în privința recurentei pentru anul 2005 nu reprezenta, cu excepția câtorva cuvinte, decât reluarea aproape identică a raportului de evoluție a carierei întocmit în privința acesteia pentru anul 2004.


title: Cauza C-483/15: Ordonanța președintelui Camerei a noua a Curții din 28 aprilie 2016 (cerere de decizie preliminară formulată de Consiglio di Stato – Italia) – Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato/Albini & Pitigliani SpA

text:
               1.8.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 279/24

         Ordonanța președintelui Camerei a noua a Curții din 28 aprilie 2016 (cerere de decizie preliminară formulată de Consiglio di Stato – Italia) – Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato/Albini & Pitigliani SpA
   (Cauza C-483/15) (1)

   (2016/C 279/34)
   Limba de procedură: italiana
   Președintele Camerei a noua a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 381, 16.11.2015.


title: Cauza T-147/15: Acțiune introdusă la 30 martie 2015 – Republica Cehă/Comisia

text:
               29.6.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 213/38

         Acțiune introdusă la 30 martie 2015 – Republica Cehă/Comisia
   (Cauza T-147/15)
   (2015/C 213/63)
   Limba de procedură: ceha

      Părțile

      Reclamantă: Republica Cehă (reprezentanți: M. Smolek, T. Müller, J. Očková, J. Vláčil, agenți)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

               —

               anularea Deciziei BUDG/B/3/RDL D(15)217973 a Comisiei din 20 ianuarie 2015 de respingere a cererii de scutire de obligația de a pune la dispoziție resurse proprii în cuantum de 5 3 9 76  340 CZK, introdusă în temeiul articolului 17 alineatul (2) din Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1150/2000 al Consiliului (1);

               —

               obligarea Comisiei Europene la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă două motive.

               1.

               Primul motiv întemeiat pe încălcarea articolului 17 alineatele (1) și (2) din Regulamentul nr. 1150/2000 al Consiliului

                           —

                           în această privință, reclamanta arată că, prin adoptarea deciziei atacate, Comisia a încălcat articolul 17 alineatele (1) și (2) din Regulamentul nr. 1150/2000 al Consiliului, întrucât a concluzionat, în mod eronat, că Republica Cehă nu a luat toate măsurile necesare pentru a pune la dispoziția Comisiei un cuantum al resurselor proprii ale Uniunii și întrucât solicită să se pună la dispoziția sa o sumă a cărei colectare s-a dovedit imposibilă din motive care nu sunt imputabile Republicii Cehe.

               2.

               Al doilea motiv întemeiat pe încălcarea articolului 41 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene și a dreptului la apărare al Republicii Cehe

                           —

                           în această privință, reclamanta susține că, prin adoptarea deciziei atacate, Comisia a încălcat articolul 41 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, precum și dreptul la apărare al Republicii Cehe, întrucât nu a permis acesteia să își facă cunoscut punctul de vedere în mod util și efectiv.

      (1)  Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1150/2000 al Consiliului din 22 mai 2000 privind punerea în aplicare a Deciziei 94/728/CE, Euratom referitoare la sistemul resurselor proprii ale Comunității (JO L 130 din 31 mai 2000, p. 1, Ediție specială, 01/vol. 2, p. 184).


title: Cauza C-93/08: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Augstākās tiesas Senāta (Republica Letonia) la 28 februarie 2008 — Schenker SIA/Valsts ieņēmumu dienests

text:
               24.5.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 128/21

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Augstākās tiesas Senāta (Republica Letonia) la 28 februarie 2008 — Schenker SIA/Valsts ieņēmumu dienests
   (Cauza C-93/08)
   (2008/C 128/37)
   Limba de procedură: letona
   Instanța de trimitere
   Augstākās tiesas Senāts
   Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Schenker SIA

      Pârâtă: Valsts ieņēmumu dienests
   Întrebarea preliminară
   Articolul 11 din Regulamentul nr. 1383/2003 (1) trebuie interpretat în sensul că, în cazul în care titularul dreptului de proprietate intelectuală (titularul dreptului) convine cu declarantul sau proprietarul mărfurilor să le abandoneze pentru a fi distruse sau inițiază negocieri cu privire la posibilitatea de a le abandona pentru a fi distruse și, pe durata acestui proces de negociere, autoritățile vamale primesc informația că mărfurile sunt contrafăcute, este exclusă posibilitatea de a aplica declarantului mărfurilor sau proprietarului acestora o sancțiune în temeiul legislației naționale?

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 1383/2003 al Consiliului din 22 iulie 2003 privind intervenția autorităților vamale împotriva mărfurilor suspectate de a aduce atingere anumitor drepturi de proprietate intelectuală, precum și măsurile care trebuie aplicate mărfurilor care aduc atingere anumitor drepturi de proprietate intelectuală (JO L 196, p. 7, Ediție specială, 2/vol. 16, p. 18).


title: Cauza T-826/16: Acțiune introdusă la 28 noiembrie 2016 – Casasnovas Bernad/Comisia

text:
               23.1.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 22/52

         Acțiune introdusă la 28 noiembrie 2016 – Casasnovas Bernad/Comisia
   (Cauza T-826/16)
   (2017/C 022/71)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: Luis Javier Casasnovas Bernad (Santo Domingo, Republica Dominicană) (reprezentanți: S. Orlandi și T. Martin, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamantul solicită Tribunalului:

               —

               să declare și să hotărască:

               —

               anularea deciziei din 27 septembrie 2016 prin care contractul reclamantului a fost reziliat;

               —

               obligarea Comisiei Europene la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamantul invocă patru motive.

               1.

               Primul motiv, întemeiat pe inaplicabilitatea articolului 3 alineatul (3) din decizia Comisiei din 2 martie 2011.

               2.

               Al doilea motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 85 din Regimul aplicabil celorlalți agenți ai Uniunii Europene, întrucât autoritatea abilitată să încheie contractele de muncă („AICM”) ar fi reînnoit contractul reclamantului pentru o perioadă nedeterminată, prevăzând în același timp o clauză de reziliere legată de apariția unui eveniment asimilabil unei încetări.

               3.

               Al treilea motiv, întemeiat pe încălcarea obligației de solicitudine, întrucât, în primul rând, AICM ar fi reziliat contractul reclamantului înainte de a lua o decizie cu privire la reînnoirea concediului său fără plată, în al doilea rând, aceasta ar fi acționat astfel fără a-i face măcar o primă ofertă de reîncadrare și, în al treilea rând, nici nu i-a precizat dacă existau posibilități bugetare de a-l remunera după încheierea concediului său.

               4.

               Al patrulea motiv, întemeiat pe încălcarea articolelor 12b și 40 alineatul (1a) din Statutul funcționarilor Uniunii Europene, care ar fi fost săvârșită de AICM.


title: Cauza T-410/12: Hotărârea Tribunalului din 28 noiembrie 2013 — Vitaminaqua/OAPI — Energy Brands (vitaminaqua) [ „Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare figurative vitaminaqua — Mărci naționale verbale anterioare VITAMINWATER — Marcă comunitară figurativă anterioară GLACEAU vitamin water — Risc de confuzie — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009” ]

text:
               18.1.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 15/15

         Hotărârea Tribunalului din 28 noiembrie 2013 — Vitaminaqua/OAPI — Energy Brands (vitaminaqua)
   (Cauza T-410/12) (1)

   (Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare figurative vitaminaqua - Mărci naționale verbale anterioare VITAMINWATER - Marcă comunitară figurativă anterioară GLACEAU vitamin water - Risc de confuzie - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009)
   2014/C 15/20
   Limba de procedură: maghiara

      Părțile

      Reclamantă: Vitaminaqua Ltd (Londra, Regatul Unit) (reprezentant: A. Krajnyák, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentanți: J. Németh și D. Walicka, agenți)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: Energy Brands, Inc. (Whitestone, Statele Unite) (reprezentanți: S. Malynicz, D. Stone și L. Ritchie, avocați)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva deciziei Camerei întâi de recurs a OAPI din 26 iunie 2012 (cauza R 997/2011-1), referitoare la o procedură de opoziție între Energy Brands Inc. și Vitaminaqua Ltd.

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Obligă Vitaminaqua Ltd la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 355, 17.11.2012.


title: Cauza T-166/17: Acțiune introdusă la 8 martie 2017 – EKETA/Comisia

text:
               15.5.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 151/39

         Acțiune introdusă la 8 martie 2017 – EKETA/Comisia
   (Cauza T-166/17)
   (2017/C 151/50)
   Limba de procedură: greaca

      Părțile

      Reclamantă: Ethniko Kentro Erevnas kai Technologikis Anaptyxis (EKETA) (Tesalonic, Grecia) (reprezentanți: V.Christianos și S. Paliou, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               constatarea faptului că cererea Comisiei Europene către EKETA de a restitui suma de 197 799,52 EUR corespunzătoare plății primite de aceasta pentru proiectul SENSATION, cerere formulată în nota de debit 3241615291/29.11.2016, este nefondată în ceea ce privește suma de 191 039,55 EUR;

               —

               constatarea faptului că suma de 191 039,55 EUR constituie costuri eligibile și că EKETA nu este obligată să restituie respectiva sumă Comisiei Europene și

               —

               obligarea Comisiei Europene la plata cheltuielilor de judecată efectuate de reclamantă.

      Motivele și principalele argumente

               1.

               Prin intermediul prezentei acțiuni, Ethniko Kentro Erevnas kai Technologikis Anaptyxis (EKETA) contestă creanțele pe care Comisia le-a menționat în nota de debit 3241615291/29.11.2016 în ceea ce privește participarea la proiectul SENSATION. Prin nota de debit menționată, Comisia a solicitat ca EKETA să restituie o parte din plata primită pentru proiectul SENSATION, într-un cuantum de 197 799,52 EUR. Cererea a urmat unui control la fața locului efectuat de Comisia Europeană la instalațiile reclamantei.

               2.

               În acest context, reclamanta solicită ca Tribunalul, în temeiul articolului 272 TFUE, să constate că, din cuantumul menționat în nota de debit, suma de 191 039,55 EUR constituie costuri eligibile și că EKETA nu este obligată să restituie această sumă Comisiei.

               3.

               EKETA susține că cuantumul menționat de 191 039,55 EUR este constituit din costuri eligibile de personal, costuri de subcontractare și costuri indirecte, pe care Comisia le-a respins în mod nelegal ca fiind costuri neeligibile. Caracterul eligibil al costurilor reclamantei este confirmat informațiile pe care le-a comunicat Comisiei Europene cu ocazia controlului la fața locului, în corespondența ulterioară, precum și în fața Tribunalului.


title: Cauza C-190/14: Hotărârea Curții (Camera a opta) din 6 noiembrie 2014 – Comisia Europeană/Regatul Danemarcei (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Directiva 2000/60/CE — Politica Uniunii Europene în domeniul apei — Planuri e gestionare a bazinelor hidrografice — Publicare — Lipsa notificării către Comisia Europeană)

text:
               12.1.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 7/11

         Hotărârea Curții (Camera a opta) din 6 noiembrie 2014 – Comisia Europeană/Regatul Danemarcei
   (Cauza C-190/14) (1)

   ((Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru - Directiva 2000/60/CE - Politica Uniunii Europene în domeniul apei - Planuri e gestionare a bazinelor hidrografice - Publicare - Lipsa notificării către Comisia Europeană))
   (2015/C 007/15)
   Limba de procedură: daneza

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: E. Manhaeve și U. Nielsen, agenți)

      Pârât: Regatul Danemarcei (reprezentanți: C. Thorning și M. Wolff, agenți)

      Dispozitivul

               1)

               Întrucât nu a publicat planurile finale de gestionare a bazinelor hidrografice până la 22 decembrie 2009 și a omis să transmită o copie după acestea la Comisie până la 22 martie 2010 și, în orice caz, întrucât nu a informat Comisia în legătură cu aceasta, Regatul Danemarcei nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul Directivei 2000/60/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 23 octombrie 2000 de stabilire a unui cadru de politică comunitară în domeniul apei.

               2)

               Obligă Regatul Danemarcei la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 223, 14.7.2014.


title: Cauza C-32/08: Hotărârea Curții (Camera întâi) din 2 iulie 2009 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Juzgado de lo Mercantil n o 1 de Alicante y n o 1 de Marca Comunitaria — Spania) — Fundación Española para la Innovación de la Artesanía (FEIA)/Cul de Sac Espacio Creativo SL, Acierta Product & Position SA [Regulamentul (CE) nr. 6/2002 — Desene sau modele industriale comunitare — Articolele 14 și 88 — Titularul dreptului la desen sau la model industrial comunitar — Desen sau model industrial neînregistrat — Desen sau model industrial creat în baza unei comenzi]

text:
               29.8.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 205/7

         Hotărârea Curții (Camera întâi) din 2 iulie 2009 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Juzgado de lo Mercantil no 1 de Alicante y no 1 de Marca Comunitaria — Spania) — Fundación Española para la Innovación de la Artesanía (FEIA)/Cul de Sac Espacio Creativo SL, Acierta Product & Position SA
   (Cauza C-32/08) (1)

   (Regulamentul (CE) nr. 6/2002 - Desene sau modele industriale comunitare - Articolele 14 și 88 - Titularul dreptului la desen sau la model industrial comunitar - Desen sau model industrial neînregistrat - Desen sau model industrial creat în baza unei comenzi)
   2009/C 205/11
   Limba de procedură: spaniola

      Instanța de trimitere

   Juzgado de lo Mercantil no 1 de Alicante y no 1 de Marca Comunitaria

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Fundación Española para la Innovación de la Artesanía (FEIA)

      Pârâte: Cul de Sac Espacio Creativo SL, Acierta Product & Position SA

      Obiectul

   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Juzgado de lo Mercantil no 1 de Alicante y no 1 de Marca Comunitaria — Interpretarea articolului 14 alineatele (1) și (3) și a artiolului 88 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 6/2002 al Consiliului din 12 decembrie 2001 privind desenele sau modelele industriale comunitare (JO 2002, L 3, p. 1, Ediție specială, 13/vol. 33, p. 70) — Titularii drepturilor — Drept care aparține angajatorului sau creatorului-autor salariat — Noțiuni

      Dispozitivul

               1)

               Articolul 14 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 6/2002 al Consiliului din 12 decembrie 2001 privind desenele sau modelele industriale comunitare nu se aplică desenului sau modelului industrial comunitar realizat în baza unei comenzi.

               2)

               În împrejurări precum cele în cauză în acțiunea principală, articolul 14 alineatul (1) din Regulamentul nr. 6/2002 trebuie interpretat în sensul că dreptul asupra unui desen sau model industrial comunitar aparține autorului, cu excepția cazului în care a fost transferat succesorului său în drepturi prin intermediul unui contract.

      (1)  JO C 92, 12.04.2008.


title: Cauza C-253/07: Hotărârea Curții (Camera a patra) din 16 octombrie 2008 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de High Court of Justice (Chancery Division — Regatul Unit)) — Canterbury Hockey Club, Canterbury Ladies Hockey Club/Her Majesty's Commissioners of Revenue and Customs (A șasea directivă TVA — Scutiri — Prestări de servicii legate de sport — Prestări de servicii efectuate în favoarea persoanelor care practică sportul — Prestări de servicii efectuate în favoarea unor asociații fără personalitate juridică și a unor persoane juridice — Includere — Condiții)

text:
               6.12.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 313/7

         Hotărârea Curții (Camera a patra) din 16 octombrie 2008 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de High Court of Justice (Chancery Division — Regatul Unit)) — Canterbury Hockey Club, Canterbury Ladies Hockey Club/Her Majesty's Commissioners of Revenue and Customs
   (Cauza C-253/07) (1)

   (A șasea directivă TVA - Scutiri - Prestări de servicii legate de sport - Prestări de servicii efectuate în favoarea persoanelor care practică sportul - Prestări de servicii efectuate în favoarea unor asociații fără personalitate juridică și a unor persoane juridice - Includere - Condiții)
   (2008/C 313/10)
   Limba de procedură: franceza
   Instanța de trimitere
   High Court of Justice (Chancery Division)
   Părțile din acțiunea principală

      Reclamante: Canterbury Hockey Club, Canterbury Ladies Hockey Club

      Pârât: Her Majesty's Commissioners of Revenue and Customs
   Obiectul
   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — High Court of Justice (Chancery Division) — Interpretarea articolului 13 secțiunea A alineatul (1) litera (m) din A șasea directivă 77/388/CEE a Consiliului din 17 mai 1977 privind armonizarea legislațiilor statelor membre referitoare la impozitele pe cifra de afaceri — sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată: baza unitară de evaluare (JO L 145, p. l) — Scutirea anumitor prestări de servicii strâns legate de sport sau de educația fizică — Noțiunea „persoane care practică sportul sau educația fizică” — Domeniu de aplicare ratione personae

   Dispozitivul

               1)

               Articolul 13 secțiunea A alineatul (1) litera (m) din A șasea directivă 77/388/CEE a Consiliului din 17 mai 1977 privind armonizarea legislațiilor statelor membre referitoare la impozitele pe cifra de afaceri — sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată: baza unitară de evaluare trebuie interpretat în sensul că se referă, în cazul persoanelor care practică sportul, și la prestările de servicii efectuate în favoarea unor persoane juridice și a unor asociații fără personalitate juridică, în măsura în care — ceea ce îi revine instanței de trimitere să verifice — aceste prestări sunt strâns legate de sport și esențiale pentru desfășurarea acestei activități, sunt efectuate de organizații fără scop lucrativ, iar beneficiarii efectivi ai prestărilor respective sunt persoane care practică sportul.

               2)

               Expresia „prestarea anumitor servicii strâns legate de sport”, din cuprinsul articolului 13 secțiunea A alineatul (1) litera (m) din A șasea directivă 77/388/CEE, nu autorizează statele membre să limiteze scutirea prevăzută de această dispoziție cu privire la destinatarii prestărilor de servicii în cauză.

      (1)  JO C 183, 4.8.2007.


title: Cauza C-269/08: Ordonanța președintelui Camerei a șaptea a Curții din 5 februarie 2009 — Comisia Comunităților Europene/Republica Malta

text:
               20.6.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 141/34

         Ordonanța președintelui Camerei a șaptea a Curții din 5 februarie 2009 — Comisia Comunităților Europene/Republica Malta
   (Cauza C-269/08) (1)

   2009/C 141/65

      Limba de procedură: malteza

   Președintele Camerei a șaptea a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 197, 2.8.2008.


title: Cauza C-601/14: Acțiune introdusă la 22 decembrie 2014 – Comisia Europeană/Republica Italiană

text:
               16.3.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 89/7

         Acțiune introdusă la 22 decembrie 2014 – Comisia Europeană/Republica Italiană
   (Cauza C-601/14)
   (2015/C 089/08)
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: E. Traversa, F. Moro, agenți)

      Pârâtă: Republica Italiană

      Concluziile reclamantei

               —

               constatarea faptului că, prin neadoptarea tuturor măsurilor necesare pentru a asigura existența unui sistem de despăgubire a victimelor infracționalității violente comise cu intenție pe teritoriul său, Republica Italiană a încălcat obligațiile care îi revin în temeiul articolului 12 alineatul (2) din Directiva 2004/80/CE (1);

               —

               obligarea Republicii Italiene la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Directiva 2004/80 instituie un sistem de cooperare între autoritățile naționale în scopul de a facilita accesul victimelor infracționalității din toată Europa la o despăgubire adecvată în situații transfrontaliere. Regimul funcționează pe baza sistemelor statelor membre în materie de despăgubire a victimelor infracționalității violente comise cu intenție pe teritoriul respectiv. Pentru a garanta buna funcționare a acestui sistem de cooperare, articolul 12 alineatul (2) din directivă impune statelor membre să fie dotate sau să se doteze cu un sistem de despăgubire a victimelor infracționalității violente comise cu intenție pe teritoriile lor care să garanteze o despăgubire justă și adecvată a victimelor. Această obligație trebuie înțeleasă ca raportându-se la orice formă de infracționalitate violentă comisă cu intenție, iar nu la anumite forme ale acesteia.
   Ordinea juridică italiană prevede un sistem național de despăgubire a victimelor infracționalității constituit dintr-o serie de legi speciale privind despăgubirea unor anumite forme de infracționalitate violentă comisă cu intenție, iar nu un sistem general de despăgubire a victimelor tuturor actelor infracționale pe care Codul penal italian le califică drept comise cu intenție și cu violență. Ordinea juridică nu prevede mai precis un sistem de despăgubire pentru infracționalitatea violentă comisă cu intenție care intră sub incidența „delincvenței de drept comun” atunci când nu este acoperită de legi speciale.
   Se impune, în consecință, să se constate că Republica Italiană nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 12 alineatul (2) din Directiva 2004/80/CE.

      (1)  Directiva 2004/80/CE a Consiliului din 29 aprilie 2004 privind despăgubirea victimelor infracționalității (JO L 261, p. 15, Ediție specială, 19/vol. 7, p. 31).


title: Cauza C-453/11 P: Ordonanța Curții (Camera a opta) din 14 mai 2012 — Timehouse GmbH/Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (Recurs — Marcă comunitară — Marcă tridimensională care reprezintă un ceas de mână — Refuzul înregistrării — Lipsa caracterului distinctiv)

text:
               6.10.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 303/4

         Ordonanța Curții (Camera a opta) din 14 mai 2012 — Timehouse GmbH/Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)
   (Cauza C-453/11 P) (1)

   (Recurs - Marcă comunitară - Marcă tridimensională care reprezintă un ceas de mână - Refuzul înregistrării - Lipsa caracterului distinctiv)
   2012/C 303/07
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Recurentă: Timehouse GmbH (reprezentant: V. Knies, avocat)

      Cealaltă parte în proces: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: K. Klüpfel, agent)

      Obiectul

   Recurs formulat împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a treia) din 6 iulie 2011, Timehouse/OAPI (Forma unui ceas de mână cu margini dantelate) (T-235/10), prin care Tribunalul a respins o acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei întâi de recurs a OAPI din 11 martie 2010 (cauza R 0942/2009-1) privind cererea de înregistrare ca marcă comunitară a unui semn tridimensional care constă în forma unui ceas de mână — Lipsa caracterului distinctiv

      Dispozitivul

               1.

               Respinge recursul.

               2.

               Obligă Timehouse GmbH la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 340, 19.11.2011.


title: Cauza F-26/08: Acțiune introdusă la 25 februarie 2008 — Buendía Sierra/Comisia Comunităților Europene

text:
               9.5.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 116/34

         Acțiune introdusă la 25 februarie 2008 — Buendía Sierra/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza F-26/08)
   (2008/C 116/67)
   Limba de procedură: franceza
   Părțile

      Reclamant: José Luis Buendía Sierra (Bruxelles, Belgia) (reprezentant: M. van der Woude, avocat)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene
   Obiectul și descrierea litigiului
   Anularea deciziei din 17 aprilie 2007 în măsura în care prin aceasta se atribuie reclamantului un singur punct de prioritate suplimentar în cadrul exercițiului de promovare 2003 dintr-un total de două puncte de prioritate și un număr total de 21 de puncte și se refuză implicit promovarea sa în cadrul exercițiului de promovare 2003 și obligarea pârâtei la plata unei despăgubiri
   Concluziile reclamantului

               —

               Anularea deciziei din 17 aprilie 2007 în măsura în care prin aceasta se atribuie reclamantului un singur punct de prioritate suplimentar în cadrul exercițiului de promovare 2003 dintr-un total de două puncte de prioritate și un număr total de 21 de puncte și se refuză implicit promovarea sa în cadrul exercițiului de promovare 2003;

               —

               obligarea pârâtei la plata unei despăgubiri de 5 000 de euro;

               —

               obligarea Comisiei Comunităților Europene la plata cheltuielilor de judecată.


               22.9.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 223/3

         (2007/C 223/02)
   Ultima publicație a Curții de Justiție în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

         JO C 211, 8.9.2007

   Publicații anterioare

      JO C 183, 4.8.2007

      JO C 170, 21.7.2007

      JO C 155, 7.7.2007

      JO C 140, 23.6.2007

      JO C 129, 9.6.2007

      JO C 117, 26.5.2007

   Aceste texte sunt disponibile pe:

               EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Cauza T-206/11: Acțiune introdusă la 4 aprilie 2011 — COMPLEX/OAPI — Kajometal (KX)

text:
               2.7.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 194/14

         Acțiune introdusă la 4 aprilie 2011 — COMPLEX/OAPI — Kajometal (KX)
   (Cauza T-206/11)
   2011/C 194/22
   Limba în care a fost formulată acțiunea: polona

      Părțile

      Reclamantă: COMPLEX S.A. (Łódź, Polonia) (reprezentant: R. Rumpel, consilier juridic)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Kajometal s.r.o. (Dolny Kubin, Slovacia)

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               declararea acțiunii ca fiind întemeiată;

               —

               anularea Deciziei R 864/2010-2 a Camerei a doua de recurs a OAPI din 21 ianuarie 2011;

               —

               înlocuirea deciziei atacate printr-o altă decizie prin care să se refuze înregistrarea mărcii KX nr. 61225405;

               —

               obligarea OAPI la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

      Solicitantul mărcii comunitare: Kajometal s.r.o.

      Marca comunitară vizată: marca verbală KX pentru produse din clasa 7.

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în procedura opoziției: COMPLEX S.A.

      Marca sau semnul invocat: marca comunitară verbală nr. 3 588 241 CX, înregistrată pentru produse din clasa 7, marca comunitară grafică nr. 3 979 32 CX PRECISION BEARINGS, înregistrată pentru produse din clasa 7.

      Decizia diviziei de opoziție: respingerea opoziției.

      Decizia camerei de recurs: respingerea căii de atac.

      Motivele invocate: greșita aplicare a articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009 (1) întrucât există un risc de confuzie între mărcile în conflict.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 207/2009 al Consiliului din 26 februarie 2009 privind marca comunitară (JO L 78, 24.3.2009, p. 1).


title: Cauza T-552/08: Ordonanța Tribunalului din 4 martie 2010 — Comisia/Domótica

text:
               1.5.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 113/78

         Ordonanța Tribunalului din 4 martie 2010 — Comisia/Domótica
   (Cauza T-552/08) (1)

   2010/C 113/114

      Limba de procedură: portugheza

   Președintele Camerei întâi a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 55, 7.3.2009.


title: Cauza C-481/06: Hotărârea Curții (Camera a opta) din 18 decembrie 2007 — Comisia Comunităților Europene/Republica Elenă (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Contracte de achiziții publice — Încălcarea articolului 6 alineatul (3) din Directiva 93/36/CE — Principii generale ale tratatului — Principiul egalității de tratament și obligația de transparență — Reglementare națională care permite să se recurgă la procedura de negociere pentru contractele de achiziții publice de bunuri având ca obiect anumite materiale medicale)

text:
               23.2.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 51/24

         Hotărârea Curții (Camera a opta) din 18 decembrie 2007 — Comisia Comunităților Europene/Republica Elenă
   (Cauza C-481/06) (1)

   (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru - Contracte de achiziții publice - Încălcarea articolului 6 alineatul (3) din Directiva 93/36/CE - Principii generale ale tratatului - Principiul egalității de tratament și obligația de transparență - Reglementare națională care permite să se recurgă la procedura de negociere pentru contractele de achiziții publice de bunuri având ca obiect anumite materiale medicale)
   (2008/C 51/38)
   Limba de procedură: greaca
   Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: M. Patakia și X. Lewis, agenți)

      Pârâtă: Republica Elenă (reprezentanți: S. Chala și D. Tsagkaraki, agenți)
   Obiectul
   Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Încălcarea articolului 6 alineatul (3) din Directiva 93/36/CEE a Consiliului din 14 iunie 1993 privind coordonarea procedurilor de atribuire a contractelor de achiziții publice de bunuri (JO L 199, p. 1), precum și a obligației de a garanta o concurență efectivă și loială — Dispoziție națională care clasifică în categorii toate substanțele de uz medical și care stabilește un preț maxim determinat pentru fiecare categorie — Dispoziție care reprezintă un cadru de reglementare care permite să se recurgă la procedura de negociere pentru contractele de achiziții publice de bunuri având ca obiect grupe întregi de produse de această natură, caracterizate prin imposibilitatea de a realiza o comparație
   Dispozitivul

               1)

               Prin menținerea în vigoare a articolului 7 alineatul 2 din Legea 2955/2001 privind „Aprovizionarea spitalelor și altor unități de sănătate din sistemele regionale de sănătate și de asigurări de sănătate și alte dispoziții”, precum și a dispozițiilor de punere în aplicare a ordinelor ministeriale comune DY6a/oik.38611 și DY6a/oik.38609 din 12 aprilie 2005, Republica Elenă nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 6 alineatul (3) din Directiva 93/36/CEE a Consiliului din 14 iunie 1993 privind coordonarea procedurilor de atribuire a contractelor de achiziții publice de bunuri, astfel cum a fost modificată prin Directiva 2001/78/CE a Comisiei din 13 septembrie 2001, precum și al principiilor generale ale tratatului, în special egalitatea de tratament și obligația de transparență.

               2)

               Obligă Republica Elenă la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 326, 30.12.2006.


title: Cauza C-273/07: Acțiune introdusă la 7 iunie 2007 — Comisia Comunităților Europene/Marele Ducat al Luxemburgului

text:
               8.9.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 211/14

         Acțiune introdusă la 7 iunie 2007 — Comisia Comunităților Europene/Marele Ducat al Luxemburgului
   (Cauza C-273/07)
   (2007/C 211/26)
   Limba de procedură: franceza
   Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: B. Stromsky și D. Kukovec, agenți)

      Pârât: Marele Ducat al Luxemburgului
   Concluziile reclamantei

               1.

               constatarea faptului că, întrucât nu a adoptat actele cu putere de lege și actele administrative necesare pentru a se conforma Directivei 2005/51/CE a Comisiei din 7 septembrie 2005 de modificare a anexei XX la Directiva 2004/17/CE și a anexei VIII la Directiva 2004/18/CE ale Parlamentului European și ale Consiliului privind contractele de achiziții publice (1), Marele Ducat al Luxemburgului nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 3 din această directivă;
               În subsidiar:

                           constatarea faptului că, întrucât nu a comunicat Comisiei actele cu putere de lege și actele administrative necesare pentru a se conforma Directivei 2005/51/CE a Comisiei din 7 septembrie 2005 de modificare a anexei XX la Directiva 2004/17/CE și a anexei VIII la Directiva 2004/18/CE ale Parlamentului European și ale Consiliului privind contractele de achiziții publice, Marele Ducat al Luxemburgului nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 3 din această directivă;

               2.

               obligarea Marelui Ducat al Luxemburgului la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   Termenul pentru transpunerea Directivei 2005/51/CE a expirat la 31 ianuarie 2006.

      (1)  JO L 257, p. 127.


title: Cauza T-615/13: Hotărârea Tribunalului din 20 ianuarie 2015 – Aic/OAPI – ACV Manufacturing (Schimbătoare de căldură) („Desen sau model industrial comunitar – Procedură de declarare a nulității – Desen sau model industrial comunitar înregistrat care reprezintă un schimbător de căldură – Motiv de nulitate – Lipsa vizibilității piesei unui produs complex – Articolul 4 alineatul (2) și articolul 25 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 6/2002”)

text:
               2.3.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 73/26

      Hotărârea Tribunalului din 20 ianuarie 2015 – Aic/OAPI – ACV Manufacturing (Schimbătoare de căldură)
      (Cauza T-615/13) (1)

      („Desen sau model industrial comunitar - Procedură de declarare a nulității - Desen sau model industrial comunitar înregistrat care reprezintă un schimbător de căldură - Motiv de nulitate - Lipsa vizibilității piesei unui produs complex - Articolul 4 alineatul (2) și articolul 25 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 6/2002”)
      (2015/C 073/34)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Aic S.A. (Gdynia, Polonia) (reprezentant: J. Radłowski, consilier juridic)

         Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: A. Folliard-Monguiral, agent)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: ACV Manufacturing (Seneffe, Belgia)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a treia de recurs a OAPI din 10 septembrie 2013 (cauza R 291/2012-3) privind o procedură de declarare a nulității între ACV Manufacturing și Aic S.A.

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Obligă Aic S.A. la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 24, 25.1.2014.


title: Cauza C-264/12: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Tribunal do Trabalho do Porto (Portugalia) la 29 mai 2012 — Sindicato Nacional dos Profissionais de Seguros e Afins/Fidelidade Mundial — Companhia de Seguros, SA

text:
               14.7.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 209/5

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Tribunal do Trabalho do Porto (Portugalia) la 29 mai 2012 — Sindicato Nacional dos Profissionais de Seguros e Afins/Fidelidade Mundial — Companhia de Seguros, SA
   (Cauza C-264/12)
   2012/C 209/09
   Limba de procedură: portugheza

      Instanța de trimitere

   Tribunal do Trabalho do Porto

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamant: Sindicato Nacional dos Profissionais de Seguros e Afins

      Pârâtă: Fidelidade Mundial — Companhia de Seguros, SA

      Întrebările preliminare

               1.

               Principiul egalității de tratament, din care rezultă interdicția discriminării, trebuie interpretat în sensul că este aplicabil lucrătorilor din sectorul public?

               2.

               Decizia statului de a nu plăti remunerațiile datorate anterior cu titlu de indemnizații speciale pentru concediu și pentru Crăciun, adoptată în temeiul Legii privind bugetul de stat pentru 2012 și aplicată exclusiv lucrătorilor care își exercită atribuțiile în sectorul de stat sau în sectorul economic public, este contrară principiului interdicției oricărei discriminări, având drept rezultat o discriminare pe motivul naturii publice a raportului de muncă?

               3.

               Dreptul la condiții de muncă care să respecte demnitatea, prevăzut la articolul 31 alineatul (1) menționat din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, trebuie interpretat în sensul că implică interdicția de a reduce remunerațiile, fără acordul lucrătorului, în cazul în care contractul nu se modifică?

               4.

               Dreptul la condiții de muncă care să respecte demnitatea, prevăzut la articolul 31 alineatul (1) menționat din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, trebuie interpretat în sensul că include dreptul la o remunerație echitabilă care să asigure lucrătorilor și familiilor acestora un nivel de trai satisfăcător?

               5.

               Atunci când suspendarea plății indemnizațiilor speciale pentru concediu și pentru Crăciun nu constituie unica măsură posibilă, necesară și fundamentală pentru efortul de redresare a finanțelor publice într-o situație de criză economico-financiară gravă a țării, o astfel de suspendare este contrară dreptului prevăzut la articolul 31 alineatul (1) din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, întrucât pune în pericol nivelul de trai și angajamentele de natură financiară pe care lucrătorii și familiile lor și le-au asumat întrucât nu aveau în vedere reducerea remunerațiilor lor anuale care corespundeau celor două indemnizații speciale?

               6.

               Reducerea salariilor impusă în acest mod de statul portughez, constând în suspendarea plății celor două indemnizații speciale, întrucât nu era nici prevăzută și nici previzibilă pentru lucrători, este contrară dreptului la muncă în condiții care respectă demnitatea?

               7.

               Legea privind bugetul de stat pentru 2012 menționată, prin faptul că prevede că nu se poate deroga de la regimul de suspendare a plății indemnizațiilor speciale pentru concediu și pentru Crăciun în temeiul convențiilor colective și că regimul amintit prevalează asupra acestora, este contrară dreptului la negociere colectivă?


title: Cauza T-551/12: Acțiune introdusă la 27 decembrie 2012 — Coppenrath-Verlag/OAPI — Sembella (Rebella)

text:
               23.2.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 55/20

         Acțiune introdusă la 27 decembrie 2012 — Coppenrath-Verlag/OAPI — Sembella (Rebella)
   (Cauza T-551/12)
   2013/C 55/35
   Limba în care a fost formulată acțiunea: germana

      Părțile

      Reclamantă: Coppenrath-Verlag GmbH & Co. KG (Münster, Germania) (reprezentant D. Pohl, Rechtsanwalt)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Sembella GmbH (Timelkam, Austria)

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea Deciziei Camerei a doua de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (OAPI) din 5 octombrie 2012 în cauza R 1681/2011-2;

               —

               obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată efectuate în prezenta procedură și în procedura în fața OAPI

      Motivele și principalele argumente

      Solicitantul mărcii comunitare: reclamanta

      Marca comunitară vizată: marca verbală „Rebella” pentru produse din clasele 20 și 24 — cererea de înregistrare nr. 8 498 735

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în procedura opoziției: Sembella GmbH

      Marca sau semnul invocat: marca verbală „Sembella” pentru produse din clasele 17, 20 și 22

      Decizia diviziei de opoziție: admite în parte opoziția

      Decizia camerei de recurs: respinge calea de atac și respingerea cererii de înregistrare

      Motivele invocate: încălcarea articolului 42 alineatul (2) din Regulamentul nr. 207/2009, precum și încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009


title: Cauza F-139/14: Ordonanța Tribunalului Funcției Publice (Camera a treia) din 22 iunie 2015 – van Ourdenaarden/Parlamentul (Funcție publică — Funcționari — Concediu anual — Reportare limitată la 12 zile — Compensare — Fișă de pensie — Necontestare în termen — Inexistența unor fapte noi și materiale — Articolul 81 din Regulamentul de procedură — Acțiune vădit inadmisibilă)

text:
               3.8.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 254/25

         Ordonanța Tribunalului Funcției Publice (Camera a treia) din 22 iunie 2015 – van Ourdenaarden/Parlamentul
   (Cauza F-139/14) (1)

   ((Funcție publică - Funcționari - Concediu anual - Reportare limitată la 12 zile - Compensare - Fișă de pensie - Necontestare în termen - Inexistența unor fapte noi și materiale - Articolul 81 din Regulamentul de procedură - Acțiune vădit inadmisibilă))
   (2015/C 254/28)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: Annetje Elisabeth van Ourdenaarden (Grevenmacher, Luxemburg) (reprezentant: F. Moyse, avocat)

      Pârât: Parlamentul European (reprezentanți: M. Ecker și N. Chemaï, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare a deciziei de a nu reporta în anul 2013 zilele de concediu neefectuate de reclamantă în 2012 ca urmare a concediului medical și cerere de daune interese pentru prejudiciile material și moral pretins suferite

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea ca vădit inadmisibilă.

               2)

               Doamna van Oudenaarden și Parlamentul European suportă fiecare propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 89, 16.3.2015, p. 46.


title: Cauza C-302/13: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 23 octombrie 2014 (cerere de decizie preliminară formulată de Augstākās tiesas Senāts – Letonia) – AS flyLAL-Lithuanian Airlines, în lichidare/VAS Starptautiskā lidosta Riga, AS Air Baltic Corporation [Trimitere preliminară — Regulamentul (CE) nr. 44/2001 — Articolul 31 — Cerere de recunoaștere și de executare a unei hotărâri prin care se dispun măsuri provizorii sau de conservare — Articolul 1 alineatul (1) — Domeniu de aplicare — Materie civilă și comercială — Noțiune — Cerere de reparare a prejudiciului care rezultă din pretinsele încălcări ale dreptului concurenței al Uniunii Europene — Reduceri aplicate tarifelor de aeroport — Articolul 22 punctul 2 — Competențe exclusive — Noțiune — Litigiu în materie de societăți și de persoane juridice — Hotărâre de acordare a reducerilor — Articolul 34 punctul 1 — Motive de refuz al recunoașterii — Ordinea publică a statului solicitat]

text:
               8.12.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 439/7

         Hotărârea Curții (Camera a treia) din 23 octombrie 2014 (cerere de decizie preliminară formulată de Augstākās tiesas Senāts – Letonia) – AS flyLAL-Lithuanian Airlines, în lichidare/VAS Starptautiskā lidosta Riga, AS Air Baltic Corporation
   (Cauza C-302/13) (1)

   ([Trimitere preliminară - Regulamentul (CE) nr. 44/2001 - Articolul 31 - Cerere de recunoaștere și de executare a unei hotărâri prin care se dispun măsuri provizorii sau de conservare - Articolul 1 alineatul (1) - Domeniu de aplicare - Materie civilă și comercială - Noțiune - Cerere de reparare a prejudiciului care rezultă din pretinsele încălcări ale dreptului concurenței al Uniunii Europene - Reduceri aplicate tarifelor de aeroport - Articolul 22 punctul 2 - Competențe exclusive - Noțiune - Litigiu în materie de societăți și de persoane juridice - Hotărâre de acordare a reducerilor - Articolul 34 punctul 1 - Motive de refuz al recunoașterii - Ordinea publică a statului solicitat])
   (2014/C 439/09)
   Limba de procedură: letona

      Instanța de trimitere

   Augstākās tiesas Senāts

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: AS flyLAL-Lithuanian Airlines, în lichidare

      Pârâte: VAS Starptautiskā lidosta Riga, AS Air Baltic Corporation

      Dispozitivul

               1)

               Articolul 1 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 44/2001 al Consiliului din 22 decembrie 2000 privind competența judiciară, recunoașterea și executarea hotărârilor în materie civilă și comercială trebuie interpretat în sensul că o acțiune precum cea în discuție în litigiul principal, care are ca obiect repararea prejudiciului care rezultă din pretinse încălcări ale dreptului concurenței al Uniunii, este cuprinsă în sfera noțiunii „materie civilă și comercială”, în sensul acestei dispoziții, și intră, pe cale de consecință, în domeniul de aplicare al acestui regulament.

               2)

               Articolul 22 punctul 2 din Regulamentul nr. 44/2001 trebuie interpretat în sensul că o acțiune precum cea în discuție în litigiul principal, care are ca obiect repararea prejudiciului care rezultă din pretinse încălcări ale dreptului concurenței al Uniunii, nu constituie o procedură care are ca obiect valabilitatea deciziilor organelor unor societăți în sensul acestei dispoziții.

               3)

               Articolul 34 punctul 1 din Regulamentul nr. 44/2001 trebuie interpretat în sensul că nici modalitățile de stabilire a cuantumului sumelor care constituie obiectul măsurilor provizorii și de conservare, pronunțate printr-o hotărâre a cărei recunoaștere și executare sunt solicitate, atunci când este posibil să se urmărească parcursul raționamentului care a condus la stabilirea cuantumului sumelor respective și în condițiile în care existau căi de atac și acestea au fost exercitate pentru contestarea unor astfel de modalități de calcul, nici simpla invocare a unor consecințe economice grave nu constituie motive care să dovedească încălcarea ordinii publice a statului membru solicitat și care să permită să se refuze recunoașterea și executarea în acest stat membru a unei asemenea hotărâri pronunțate într-un alt stat membru.

      (1)  JO C 226, 3.8.2013.


20150731009616612015/C 270/182362015CJC27020150817RO01ROINFO_JUDICIAL20150521151511Cauza C-236/15: Cerere de decizie preliminară introdusă de Curtea de Apel Constanţa (România) la data de 21 mai 2015 – Dinu Antoci/Instituția Prefectului – Județul Constanța – Serviciul Public Comunitar Regim Permise de Conducere și Înmatriculare a Vehiculelor
 ---documentbreak--- C2702015RO1510120150521RO0018151151Cerere de decizie preliminară introdusă de Curtea de Apel Constanţa (România) la data de 21 mai 2015 – Dinu Antoci/Instituția Prefectului – Județul Constanța – Serviciul Public Comunitar Regim Permise de Conducere și Înmatriculare a Vehiculelor
   (Cauza C-236/15)2015/C 270/18Limba de procedură: română
      Instanţa de trimitere

   Curtea de Apel Constanţa

      Părţile din acţiunea principală

      Recurent: Dinu Antoci

      Intimată: Instituția Prefectului – Județul Constanța – Serviciul Public Comunitar Regim Permise de Conducere și Înmatriculare a Vehiculelor

      Întrebarea preliminară

   Dacă se opune articolul 110 din Tratatul [privind funcționarea] Uniunii Europene la stabilirea, conform articolului 4 litera a) din OUG nr. 9/2013, a obligației de a plăti timbrul de mediu pentru autovehiculele de ocazie provenite din spațiul comunitar cu ocazia înscrierii în evidențele autorității competente, potrivit legii, a dobândirii dreptului de proprietate asupra unui autovehicul de către primul proprietar din România și atribuirea unui certificat de înmatriculare și a numărului de înmatriculare.


title: Autorizație pentru ajutoarele de stat acordate în conformitate cu articolele 107 și 108 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene — Cazuri în care Comisia nu ridică obiecţii  Text cu relevanță pentru SEE, cu excepția produselor prevăzute în anexa 1 la tratat

text:
               23.1.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 24/9

         Autorizație pentru ajutoarele de stat acordate în conformitate cu articolele 107 și 108 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene
   Cazuri în care Comisia nu ridică obiecţii
   (Text cu relevanță pentru SEE, cu excepția produselor prevăzute în anexa 1 la tratat)
   (2015/C 024/02)

               Data adoptării deciziei

               11.11.2014

               Ajutorul nr.

               SA.37726 (2013/N)

               Stat membru

               Germania

               Regiune

               —

               —

               Titlu (şi/sau numele beneficiarului)

               Bund: Modell- und Demonstrationsvorhaben im Bereich Tierschutz im weiteren Sinne

               Temei legal

                           a)

                           Richtlinie über die Förderung von Modellvorhaben „Demonstrationsbetriebe im Bereich Tierschutz”

                           b)

                           § § 23 und 44 Bundeshaushaltsordnung (BHO)

                           c)

                           § § 48, 49, 49a Verwaltungsverfahrensgesetz (VwVfG)

                           d)

                           Richtlinie für Zuwendungsanträge auf Ausgabenbasis – AZA

               Tipul măsurii

               Schemă

               —

               Obiectiv

               Asistență tehnică (AGRI), Investiţii în exploataţii agricole

               Forma de ajutor

               Subvenţie directă

               Buget

               Buget global: EUR 12 (în milioane)
               Buget anual: EUR 4 (în milioane)

               Valoare

               100 %

               Durată (perioadă)

               pâna la 31.12.2018

               Sectoare economice

               Creşterea animalelor, Creşterea bovinelor de lapte, Creşterea altor bovine, Creşterea ovinelor şi caprinelor, Creşterea porcinelor, Creşterea păsărilor, Creşterea altor animale

               Numele şi adresa autorităţii de acordare a ajutorului

                           Bundesanstalt für Landwirtschaft und Ernährung

                           Deichmanns Aue 29, 53179 Bonn

               Alte informaţii

               —

         Textul deciziei în limba (limbile) originală (originale), din care au fost înlăturate toate informaţiile confidenţiale, poate fi consultat pe site-ul:
   http://ec.europa.eu/competition/elojade/isef/index.cfm


title: Cauza F-84/07: Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera a treia) din 24 iunie 2008 — Islamaj/Comisia Comunităților Europene (Funcție publică — Funcționari — Foști agenți temporari remunerați din creditele alocate pentru cercetare — Promovare — Suprimarea punctelor de promovare — Trecerea unui funcționar de la partea cercetare la partea funcționare a bugetului general)

text:
               11.10.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 260/20

         Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera a treia) din 24 iunie 2008 — Islamaj/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza F-84/07) (1)

   (Funcție publică - Funcționari - Foști agenți temporari remunerați din creditele alocate pentru cercetare - Promovare - Suprimarea punctelor de „promovare’ - Trecerea unui funcționar de la partea cercetare la partea funcționare a bugetului general)
   (2008/C 260/36)
   Limba de procedură: franceza
   Părțile

      Reclamant: Agim Islamaj (Grimbergen, Belgia) (reprezentanți: G. S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis și É. Marchal, avocats)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: C. Berardis-Kayser și L. Lozano Palacios, ulterior C. Berardis-Kayser și K. Herrmann, în calitate de agenți)
   Obiectul
   Anularea deciziei Comisiei de a suprima cele 38,5 puncte de promovare acumulate de reclamant în calitate de agent temporar — Declararea nelegalității articolului 2 din Decizia Comisiei privind procedura de promovare a funcționarilor remunerați din creditele alocate pentru cercetare în bugetul general
   Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Domnul Islamaj suportă două treimi din propriile cheltuieli de judecată.

               3)

               Comisia Comunităților Europene suportă, pe lângă propriile sale cheltuieli, o treime din cheltuielile de judecată efectuate de domnul Islamaj.

      (1)  JO C 235, 6.10.2007, p. 33.


title: Cauza C-275/14: Cerere de decizie preliminară introdusă de Naczelny Sąd Administracyjny (Polonia) la 5 iunie 2014 – Jednostka Innowacyjno-Wdrożeniowa Petrol S.C. Paczuski Maciej i Puławski Ryszard/Minister Finansów

text:
               26.5.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 171/6

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Naczelny Sąd Administracyjny (Polonia) la 5 iunie 2014 – Jednostka Innowacyjno-Wdrożeniowa Petrol S.C. Paczuski Maciej i Puławski Ryszard/Minister Finansów
   (Cauza C-275/14)
   (2015/C 171/09)
   Limba de procedură: polona

      Instanța de trimitere

   Naczelny Sąd Administracyjny

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Jednostka Innowacyjno-Wdrożeniowa Petrol S.C. Paczuski Maciej i Puławski Ryszard

      Pârât: Minister Finansów
   Prin ordonanța din 5 februarie 2015, Curtea declară că articolul 2 alineatul (3) al doilea paragraf din Directiva 2003/96/CE a Consiliului din 27 octombrie 2003 privind restructurarea cadrului comunitar de impozitare a produselor energetice și a electricității (1), trebuie interpretat în sensul că se opune unei legislații naționale, precum cea în discuție în litigiul principal, prin care se aplică o acciză pe aditivii clasificați la codul 3811 din Nomenclatura combinată care figurează în anexa I la Regulamentul (CEE) nr. 2658/87 al Consiliului din 23 iulie 1987 privind Nomenclatura tarifară și statistică și Tariful vamal comun, astfel cum a fost modificată prin Regulamentul (CE) nr. 1031/2008 al Comisiei din 19 septembrie 2008, la o altă cotă decât cea aplicată carburantului la care sunt adăugați.
   Articolul 2 alineatul (3) al doilea paragraf din Directiva 2003/96 trebuie interpretat în sensul că poate fi invocat de un particular împotriva administrației naționale competente în cadrul unui litigiu în fața instanțelor judecătorești naționale în vederea înlăturării aplicării unei reglementări naționale care ar fi incompatibilă cu această dispoziție.

      (1)  JO L 283, p. 51, Ediție specială, 09/vol. 2, p. 98.


title: Cauza F-21/06: Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera a doua) din 28 iunie 2007 — da Silva/Comisia Comunităților Europene (Funcționari — Numirea în grad — Post de director publicat înainte de 1 mai 2004 — Modificarea statutului — Articolul 2 și articolul 5 alineatul (5) din Anexa XIII la Statutul funcționarilor — Încadrarea în grad potrivit noilor dispoziții mai puțin favorabile — Principiu potrivit căruia fiecare funcționar are dreptul la carieră)

text:
               4.8.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 183/42

         Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera a doua) din 28 iunie 2007 — da Silva/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza F-21/06) (1)

   (Funcționari - Numirea în grad - Post de director publicat înainte de 1 mai 2004 - Modificarea statutului - Articolul 2 și articolul 5 alineatul (5) din Anexa XIII la Statutul funcționarilor - Încadrarea în grad potrivit noilor dispoziții mai puțin favorabile - Principiu potrivit căruia fiecare funcționar are dreptul la carieră)
   (2007/C 183/81)
   Limba de procedură: franceza
   Părțile

      Reclamant: Joao Da Silva (Bruxelles, Belgia) (reprezentanți: G. Vandersanden și L. Levi, avocats)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: J. Currall, H. Kraemer și K. Herrmann, agenți)
   Intervenient în interesul pârâtei: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: M. Arpio Santacruz și I. Sulce, agenți)
   Obiectul
   Pe de o parte, anularea deciziei Comisiei din 18 mai 2005 de numire a reclamantului în calitate de director, în măsura în care aceasta stabilește încadrarea acestuia în gradul A*14 în loc de gradul A2 indicat în anunțul pentru ocuparea unui post vacant publicat în 2003, și pe de altă parte, reîncadrarea reclamantului în gradul A*15 (fost A2) precum și reconstituirea carierei sale cu efect retroactiv.
   Dispozitivul

               1)

               Anulează decizia Comisiei Comunităților Europene din 18 mai 2005, în măsura în care stabilește încadrarea domnului da Silva în calitate de director în gradul A*14, treapta 2.

               2)

               Comisia Comunităților Europene suportă cheltuielile de judecată ale domnului da Silva precum și propriile cheltuieli de judecată.

               3)

               Consiliul Uniunii Europene suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 108, 6.5.2006, pagina 31.


title: Cauza T-69/10: Hotărârea Tribunalului din 9 decembrie 2014 – IRO/Comisia [ „Concurență — Înțelegeri — Piața fier-betonului în bare sau în rulouri — Decizie prin care se constată o încălcare a articolului 65 CO, după expirarea Tratatului CECO, în temeiul Regulamentului (CE) nr. 1/2003 — Stabilirea prețurilor și a termenelor de plată — Limitarea sau controlul producției sau vânzărilor — Încălcarea unor norme fundamentale de procedură — Temei juridic — Investigarea cazului — Definiția pieței — Încălcarea articolului 65 CO — Amenzi — Circumstanțe atenuante — Proporționalitate” ]

text:
               2.2.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 34/21

         Hotărârea Tribunalului din 9 decembrie 2014 – IRO/Comisia
   (Cauza T-69/10) (1)

   ([„Concurență - Înțelegeri - Piața fier-betonului în bare sau în rulouri - Decizie prin care se constată o încălcare a articolului 65 CO, după expirarea Tratatului CECO, în temeiul Regulamentului (CE) nr. 1/2003 - Stabilirea prețurilor și a termenelor de plată - Limitarea sau controlul producției sau vânzărilor - Încălcarea unor norme fundamentale de procedură - Temei juridic - Investigarea cazului - Definiția pieței - Încălcarea articolului 65 CO - Amenzi - Circumstanțe atenuante - Proporționalitate”])
   (2015/C 034/23)
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Reclamantă: Industrie Riunite Odolesi SpA (Odolo, Italia) (reprezentanți: A. Giardina și P. Tomassi, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: inițial R. Sauer și B. Gencarelli, ulterior R. Sauer, R. Striani și T. Vecchi, agenți, asistați de P. Manzini, avocat)

      Obiectul

   Cerere de anulare a Deciziei C(2009) 7492 final a Comisiei din 30 septembrie 2009 privind o procedură inițiată în temeiul articolului 65 CO (cazul COMP/37.956 – Fier-beton, readoptare), astfel cum a fost modificată prin Decizia C(2009) 9912 final a Comisiei din 8 decembrie 2009, prin care Comisia a aplicat reclamantei o amendă de 3,58 milioane de euro pentru încălcarea articolului 65 alineatul (1) CO

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă Industrie Riunite Odolesi SpA (IRO) la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 100, 17.4.2010.