title: Cauza C-29/11: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Tribunalul Suceava (România) la data de 17 ianuarie 2011 — Aurora Elena Sfichi/Direcția Generală a Finanțelor Publice Suceava — Administrația Finanțelor Publice Suceava, Administrația Fondului pentru Mediu

text:
               9.4.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 113/5

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Tribunalul Suceava (România) la data de 17 ianuarie 2011 — Aurora Elena Sfichi/Direcția Generală a Finanțelor Publice Suceava — Administrația Finanțelor Publice Suceava, Administrația Fondului pentru Mediu
   (Cauza C-29/11)
   2011/C 113/08
   Limba de procedură: română

      Instanța de trimitere

   Tribunalul Suceava

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Aurora Elena Sfichi

      Pârâte: Direcția Generală a Finanțelor Publice Suceava — Administrația Finanțelor Publice Suceava, Administrația Fondului pentru Mediu

      Întrebările preliminare

               1.

               Articolul 110 din Tratatul de Funcționare a Uniunii Europene (ex-art. 90 din Tratatul privind Înființarea Comunității Europene) primul paragraf, în temeiul căruia niciun stat membru nu aplică direct sau indirect produselor altor state membre impozite interne de orice natură mai mari decât cele ce se aplică direct sau indirect produselor naționale similare, trebuie interpretat în sensul că interzice unui stat membru instituirea unei taxe prezentând caracteristicile taxei de poluare reglementate prin Ordonanța de Urgentă nr. 50/2008 cu modificările și completările ulterioare, taxă impusă cu ocazia primei înmatriculări în România a autoturismelor de ocazie importate și care anterior au fost înmatriculate în alte state membre în condițiile în care autoturismele de ocazie înmatriculate în România nu sunt supuse unei asemenea taxe în cazul în care fac obiectul unor tranzacții și sunt reînmatriculate?

               2.

               Articolul 110 din Tratatul de Funcționare a Uniunii Europene (ex. art. 90 Tratatul privind Funcționarea Comunității Europene) al doilea paragraf, al cărui scop este eliminarea elementelor de natură să protejeze piața națională și să încalce principiile concurențiale, interzice instituirea unei taxe de poluare pentru autoturisme, taxă care este impusă cu ocazia primei înmatriculări în România a autoturismelor de ocazie importate și care anterior au fost înmatriculate în alte state membre, reținându-se că prin Ordonanța de Urgența nr. 218/2008 sunt exceptate de la obligația de plată a taxei de poluare „autovehiculele M1 cu norma de poluare Euro a căror capacitate cilindrică nu depășește 2 000 mc, precum și toate autovehiculele N1 cu norma de poluare Euro 4, care se înmatriculează pentru prima dată în România sau în alte state membre ale Uniunii Europene în perioada 15 decembrie 2008 — 31 decembrie 2009 inclusiv” respectiv categoria de autoturisme care corespunde caracteristicilor tehnice ale autoturismelor produse în România favorizându-se astfel sectorul național de producție de autoturisme?


title: Cauza C-522/12: Hotărârea Curții (Camera a șaptea) din 7 noiembrie 2013 (cerere de decizie preliminară formulată de Bundesarbeitsgericht — Germania) — Tevfik Isbir/DB Services GmbH (Trimitere preliminară — Libera prestare a serviciilor — Detașarea lucrătorilor — Directiva 96/71/CE — Salariul minim — Sume forfetare și contribuția angajatorului la un plan de economii multianual în favoarea salariaților)

text:
               11.1.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 9/14

         Hotărârea Curții (Camera a șaptea) din 7 noiembrie 2013 (cerere de decizie preliminară formulată de Bundesarbeitsgericht — Germania) — Tevfik Isbir/DB Services GmbH
   (Cauza C-522/12) (1)

   (Trimitere preliminară - Libera prestare a serviciilor - Detașarea lucrătorilor - Directiva 96/71/CE - Salariul minim - Sume forfetare și contribuția angajatorului la un plan de economii multianual în favoarea salariaților)
   2014/C 9/21
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Bundesarbeitsgericht

      Părțile din procedura principală

      Reclamant: Tevfik Isbir

      Pârâtă: DB Services GmbH

      Obiectul

   Cerere de decizie preliminară — Bundesarbeitsgericht — Interpretarea art. 3 alin. (1) primul paragraf lit. (c) din Directiva 96/71/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 16 decembrie 1996 privind detașarea lucrătorilor în cadrul prestării de servicii (JO 1997, L 18, p. 1) — Calcularea nivelului salariului minim — Includerea eventuală a contribuției angajatorului la un plan de economii multianual în favoarea salariaților — Situație în care salariații nu pot beneficia de aceste fonduri timp de mai mulți ani

      Dispozitivul

   Articolul 3 alineatul (1) a doua liniuță litera (c) din Directiva 96/71/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 16 decembrie 1996 privind detașarea lucrătorilor în cadrul prestării de servicii trebuie interpretat în sensul că nu se opune integrării în salariul minim a unor elemente de remunerație care nu modifică raportul dintre prestația lucrătorului, pe de o parte, și contraprestația pe care acesta o primește cu titlu de remunerație pentru prestația respectivă, pe de altă parte. Revine instanței de trimitere sarcina să verifice dacă aceasta este situația elementelor de remunerație în discuție în cauza principală.

      (1)  JO C 32, 2.2.2013.


title: Cauza F-5/09: Acțiune introdusă la 26 ianuarie 2009 — Soerensen Ferraresi/Comisia

text:
               16.5.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 113/45

         Acțiune introdusă la 26 ianuarie 2009 — Soerensen Ferraresi/Comisia
   (Cauza F-5/09)
   2009/C 113/93
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Reclamantă: Ayo Soerensen Ferraresi (Milano, Italia) (reprezentant: C. Di Vuolo, avocat)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene

      Obiectul și descrierea litigiului

   Cerere de reparare a prejudiciului suferit de reclamantă din cauza hărțuirii psihologice la care a fost supusă și a deciziei comisiei pentru invaliditate de a o pensiona din oficiu pentru invaliditate.

      Concluziile reclamantei

               —

               Obligarea Comisiei Comunităților Europene la repararea prejudiciului fizic, moral și economic suferit de reclamantă;

               —

               obligarea Comisiei Comunităților Europene la plata cheltuielilor de judecată.


title: Cauza C-80/15: Hotărârea Curții (Camera a zecea) din 28 iulie 2016 (cerere de decizie preliminară formulată de Finanzgericht Baden-Württemberg – Germania) – Robert Fuchs AG/Hauptzollamt Lörrach (Trimitere preliminară — Uniunea vamală — Tariful vamal comun — Regim de admitere temporară cu scutire de taxe — Regulamentul (CEE) nr. 2454/93 — Condiții stabilite pentru scutirea totală de taxe la import — Mijloace de transport destinate circulației aeriene, înmatriculate în afara teritoriului vamal al Uniunii și utilizate de o persoană stabilită în afara acestui teritoriu — Articolul 555 alineatul (1) litera (a) — Utilizare comercială — Noțiune — Utilizare de elicoptere de către o școală de aviație pentru zboruri de instrucție cu plată, pilotate de un instructor și de un elev — Excludere)

text:
               26.9.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 350/5

         Hotărârea Curții (Camera a zecea) din 28 iulie 2016 (cerere de decizie preliminară formulată de Finanzgericht Baden-Württemberg – Germania) – Robert Fuchs AG/Hauptzollamt Lörrach
   (Cauza C-80/15) (1)

   ((Trimitere preliminară - Uniunea vamală - Tariful vamal comun - Regim de admitere temporară cu scutire de taxe - Regulamentul (CEE) nr. 2454/93 - Condiții stabilite pentru scutirea totală de taxe la import - Mijloace de transport destinate circulației aeriene, înmatriculate în afara teritoriului vamal al Uniunii și utilizate de o persoană stabilită în afara acestui teritoriu - Articolul 555 alineatul (1) litera (a) - Utilizare comercială - Noțiune - Utilizare de elicoptere de către o școală de aviație pentru zboruri de instrucție cu plată, pilotate de un instructor și de un elev - Excludere))
   (2016/C 350/06)
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Finanzgericht Baden-Württemberg

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Robert Fuchs AG

      Pârât: Hauptzollamt Lörrach

      Dispozitivul

   Articolul 555 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (CEE) nr. 2454/93 al Comisiei din 2 iulie 1993 de stabilire a unor dispoziții de aplicare a Regulamentului (CEE) nr. 2913/92 al Consiliului de instituire a Codului vamal comunitar, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (CE) nr. 2286/2003 al Comisiei din 18 decembrie 2003, trebuie interpretat în sensul că zborurile cu plată efectuate pentru instrucția de pilotaj al unui elicopter, la bordul căruia se află un elev pilot și un instructor de zbor, nu trebuie considerate ca fiind o utilizare comercială a unui mijloc de transport în sensul acestei dispoziții.

      (1)  JO C 155, 11.5.2015.


title: Cauza C-28/01 P: Recurs introdus la 21 decembrie 2009 de Mehmet Salih Bayramoglu împotriva Ordonanței Tribunalului de Primă Instanță (Camera a doua) pronunțate la 24 septembrie 2009 în cauza T-110/09, Mehmet Salih Bayramoglu/Parlamentul European, Consiliul Uniunii Europene

text:
               27.3.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 80/16

         Recurs introdus la 21 decembrie 2009 de Mehmet Salih Bayramoglu împotriva Ordonanței Tribunalului de Primă Instanță (Camera a doua) pronunțate la 24 septembrie 2009 în cauza T-110/09, Mehmet Salih Bayramoglu/Parlamentul European, Consiliul Uniunii Europene
   (Cauza C-28/01 P)
   2010/C 80/29
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Recurent: Mehmet Salih Bayramoglu (reprezentant: A. Riza QC)

      Celelalte părți în proces: Parlamentul European, Consiliul Uniunii Europene

      Concluziile recurentului

   Recurentul solicită Tribunalului:

               —

               Anularea Deciziei 2004/511/CE a Consiliului (1) pentru motivul că aceasta se întemeiază pe o abținere ilicită de a acționa în sensul de a permite poporului cipriot turc să ia parte la alegerile europene, cu încălcarea articolului 189 din Tratatul CE coroborat cu articolele 5 și 6 din Tratatul privind Uniunea Europeană;

               —

               declararea faptului că cei șase membri ai Parlamentului European notificați de Republica Cipru după 6 iunie 2009, aleși în conformitate cu dispozițiile electorale în vigoare, nu reprezintă poporul cipriot turc conform legii.

      Motivele și principalele argumente

   Recurentul susține că Tribunalul a săvârșit o eroare atunci când a hotărât că acțiunea sa a fost introdusă tardiv. În susținerea acestui argument, recurentul arată că jurisprudența pe care Tribunalul și-a întemeiat decizia nu implica neadoptarea de dispoziții privind garantarea dreptului fundamental de a participa la alegeri al unui întreg popor și nu se referea la o decizie a cărei premisă juridică a fost o abținere de a acționa și de a adopta dispoziții privind alegerile, iar nu pretinsa amânare a dreptului de a organiza astfel de alegeri.
   De asemenea, recurentul arată că este inexactă afirmația potrivit căreia nu a invocat existența unei erori scuzabile sau un caz de forță majoră atunci când a introdus acțiunea.

      (1)  Decizia Consiliului din 10 iunie 2004 privind reprezentarea poporului cipriot în Parlamentul European în cazul soluționării problemei cipriote (JO 2004, L 211, p. 22, Ediție specială, 01/vol. 5, p. 125).


title: Cauza T-173/09 R: Ordonanța președintelui Tribunalului de Primă Instanță din 8 iunie 2009 — Z/Comisia ( Măsuri provizorii — Accesul unui terț vizat la o decizie a Comisiei de stabilire a unei amenzi, încă nepublicată — Cerere de măsuri provizorii — Nepronunțare asupra fondului — Lipsa urgenței )

text:
               15.8.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 193/22

         Ordonanța președintelui Tribunalului de Primă Instanță din 8 iunie 2009 — Z/Comisia
   (Cauza T-173/09 R)
   („Măsuri provizorii - Accesul unui terț vizat la o decizie a Comisiei de stabilire a unei amenzi, încă nepublicată - Cerere de măsuri provizorii - Nepronunțare asupra fondului - Lipsa urgenței”)
   2009/C 193/36
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamant: Z (X, Germania) (reprezentanți: C. Grau și N. Jäger, avocați)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: R. Sauer, V. Bottka și A. Bouquet, agenți)

      Obiectul

   Acces la Decizia Comisiei din 28 ianuarie 2009 în procedura de aplicare a articolului 81 CE și a articolului 53 din Acordul SEE (cazul COMP/G/39.406 — furtunuri marine) și eliminarea citării nominale a solicitantului în textul acestei decizii

      Dispozitivul

               1)

               Respinge cererea de măsuri provizorii în măsura în care nu a rămas fără obiect.

               2)

               Prezenta ordonanță anulează și înlocuiește ordonanța din 6 mai 2009.

               3)

               Cererea privind cheltuielile de judecată se soluționează odată cu fondul.


title: Cauza C-252/08: Acțiune introdusă la 12 iunie 2008 — Comisia Comunităților Europene/Republica Malta

text:
               2.8.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 197/15

         Acțiune introdusă la 12 iunie 2008 — Comisia Comunităților Europene/Republica Malta
   (Cauza C-252/08)
   (2008/C 197/26)
   Limba de procedură: engleza
   Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: L. Flynn și A. Alcover San Pedro, agenți)

      Pârâtă: Republica Malta
   Concluziile reclamantei

               —

               Constatarea faptului că, prin aplicarea incorectă a Directivei 2001/80/CE (1) a Parlamentului European și a Consiliului din 23 octombrie 2001 privind limitarea emisiilor în atmosferă a anumitor poluanți provenind de la instalații de ardere de dimensiuni mari (denumită în continuare „directiva”) în ceea ce privește funcționarea instalației Phase One de producere a aburului a centralei electrice de la Delimara și a centralei electrice de la Marsa, Republica Malta nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 4 alineatul (1) coroborat cu partea A a anexei IV, cu partea A a anexei VI și cu partea A a anexei VII, și în temeiul articolului 12 din directivă coroborat cu punctul 2 din partea A a anexei VIII la această directivă;

               —

               obligarea Republicii Malta la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   Comisia susține că instalația Phase One de producere a aburului a centralei electrice de la Delimara nu respectă valorile limită de emisie stabilite prin directivă pentru emisiile de dioxod de sulf, de oxizi de azot și de praf.
   În plus, Comisia susține că atât în ceea ce privește instalația Phase One de producere a aburului a centralei electrice de la Delimara, cât și cea a centralei electrice de la Marsa, Malta nu a respectat cerința privind măsurările permanente ale concentrațiilor de dioxid de sulf, de oxizi de azot și de praf, rezultată de la articolul 12 din directivă și de la punctul 2 din partea A a Anexei VIII la directivă.

      (1)  JO L 309, p. 1, Ediție specială, 15/vol. 7, p. 210.


title: Cauza C-557/10: Acțiune introdusă la 29 noiembrie 2010 — Comisia Europeană/Republica Portugheză

text:
               5.2.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 38/7

         Acțiune introdusă la 29 noiembrie 2010 — Comisia Europeană/Republica Portugheză
   (Cauza C-557/10)
   2011/C 38/08
   Limba de procedură: portugheza

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: H. Støvlbæk și M. França, agenți)

      Pârâtă: Republica Portugheză

      Concluziile reclamantei

               —

               Constatarea faptului că, în ceea ce privește transpunerea primului pachet de măsuri feroviare, Republica Portugheză nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 5 alineatul (3) din Directiva 91/440/CEE a Consiliului din 29 iulie 1991 privind dezvoltarea căilor ferate comunitare (1) (în versiunea modificată conform Directivei 2001/12/CE (2)), al articolului 7 alineatul (3) din Directiva 91/440/CEE și al articolului 6 alineatul (1) din Directiva 2001/14/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 26 februarie 2001 privind alocarea capacităților de infrastructură feroviară, tarifarea utilizării infrastructurii feroviare și certificarea în materie de siguranță (3);

               —

               obligarea Republicii Portugheze la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

         Independența administrativă

   Articolul 5 alineatul (3) din Directiva 91/440 cuprinde o listă de decizii pe care întreprinderile de transport feroviar trebuie să fie în măsură să le adopte fără intervenția statului. Printre astfel de decizii figurează cele privind personalul, activele și achizițiile proprii. Totuși, aceste decizii trebuie să fie adoptate în contextul orientărilor de politică generală stabilite de stat. Cu toate acestea, în Portugalia, în ceea ce privește întreprinderea publică CP, statul nu doar stabilește orientări strategice generale pentru dobândirea și înstrăinarea participațiilor în alte întreprinderi, pe de o parte, ci și impune ca deciziile individuale privind dobândirea sau înstrăinarea participațiilor la capitalul societăților să fie în mod obligatoriu aprobate de guvern, pe de altă parte. Pentru aceste motive, Comisia consideră că Portugalia nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 5 alineatul (3) din Directiva 91/440 (astfel cum a fost modificată).

         Aplicarea de tarife pentru accesul la infrastructura feroviară

   Conform articolului 7 alineatul (3) din Directiva 91/440 (astfel cum a fost modificată) și articolului 6 alineatul (1) din Directiva 2001/14/CE, statele membre vor stabili condițiile pentru a asigura că conturile unui administrator al infrastructurilor feroviare prezintă o situație de echilibru. Cu toate acestea, în Portugalia, tarifele pentru utilizarea infrastructurii, finanțarea publică și veniturile provenite din alte activități comerciale sunt insuficiente pentru a echilibra situația conturilor administratorului infrastructurii feroviare, și anume întreprinderea publică REFER E.P. Pentru aceste motive, Comisia consideră că Portugalia nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 7 alineatul (3) din Directiva 91/440 (astfel cum a fost modificată) și al articolului 6 alineatul (1) din Directiva 2001/14/CE.

      (1)  JO L 237, p. 25, Ediție specială, 07/vol. 2, p. 86.

      (2)  JO L 75, p. 1, Ediție specială, 07/vol. 8, p. 38.

      (3)  JO L 75, p. 29, Ediție specială, 07/vol. 8, p. 66.


title: Cauza T-191/07: Ordonanța Tribunalului de Primă Instanță din 25 martie 2009 — Anheuser-Busch/OAPI — Budějovický Budvar (BUDWEISER) [ Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii verbale comunitare BUDWEISER — Mărci figurative și verbală anterioare internaționale BUDWEISER și Budweiser Budvar — Motive relative de refuz — Articolul 8 alineatul (1) literele (a) și (b) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 — Utilizare serioasă a mărcii anterioare — Articolul 43 alineatele (2) și (3) din Regulamentul nr. 40/94 — Încălcarea dreptului la apărare — Motivare — Articolul 73 din Regulamentul nr. 40/94 — Depunere tardivă de înscrisuri — Putere de apreciere conferită de articolul 74 alineatul (2) din Regulamentul nr. 40/94 ]

text:
               16.5.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 113/34

         Ordonanța Tribunalului de Primă Instanță din 25 martie 2009 — Anheuser-Busch/OAPI — Budějovický Budvar (BUDWEISER)
   (Cauza T-191/07) (1)

   („Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii verbale comunitare BUDWEISER - Mărci figurative și verbală anterioare internaționale BUDWEISER și Budweiser Budvar - Motive relative de refuz - Articolul 8 alineatul (1) literele (a) și (b) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 - Utilizare serioasă a mărcii anterioare - Articolul 43 alineatele (2) și (3) din Regulamentul nr. 40/94 - Încălcarea dreptului la apărare - Motivare - Articolul 73 din Regulamentul nr. 40/94 - Depunere tardivă de înscrisuri - Putere de apreciere conferită de articolul 74 alineatul (2) din Regulamentul nr. 40/94”)
   2009/C 113/69
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamant: Anheuser-Busch, Inc. (Saint Louis, Missouri, Statele Unite) (reprezentanți: V. von Bomhard și A. Renck, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: A. Folliard-Monguiral, agent)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: Budějovický Budvar, národní podnik (České Budějovice, Republica Cehă) (reprezentant: K. Čermák, avocat)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a doua de recurs a OAPI din 20 martie 2007 (cauza R 299/2006-2) privind o procedură de opoziție între Budějovický Budvar, národní podnik și Anheuser-Busch, Inc.

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Anheuser Busch, Inc. suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și cheltuielile de judecată efectuate de OAPI și de Budějovický Budvar, národní podnik.

      (1)  JO C 183, 4.8.2007.


title: Cauza T-302/07: Acțiune introdusă la 6 august 2007 — Motopress/OAPI — Sony Computer Entertainment Europe (BUZZ!)

text:
               6.10.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 235/22

         Acțiune introdusă la 6 august 2007 — Motopress/OAPI — Sony Computer Entertainment Europe (BUZZ!)
   (Cauza T-302/07)
   (2007/C 235/41)
   Limba în care a fost formulată acțiunea: germana
   Părțile

      Reclamantă: Motopress Werbe- und Verlagsgesellschaft mbH (Viena, Austria) (reprezentant: L. Wiltschek, Rechtsanwalt)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte în procedura în fața camerei de recurs: Sony Computer Entertainment Europe Limited
   Concluziile reclamantei

               —

               modificarea deciziei Camerei a doua de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 29 iunie 2007 (recurs R 1468/2006-2), în sensul admiterii opoziției împotriva cererii de înregistrare a mărcii nr. 4 441 044;

               —

               în subsidiar, anularea deciziei atacate și retrimiterea cauzei la Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne;

               —

               obligarea Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne la plata cheltuielilor de judecată efectuate în procedura de recurs și în procedura în fața Tribunalului de Primă Instanță.

         Motivele și principalele argumente

      Persoana care solicită înregistrarea mărcii comunitare: Sony Computer Entertainment Europe Limited.

      Marca comunitară vizată: marca figurativă „BUZZ!” pentru produse și servicii din clasele 9, 16, 28 și 41 (cererea de înregistrare nr. 4 441 044).

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în sprijinul opoziției: reclamanta.

      Marca sau semnul invocat în sprijinul opoziției: marca verbală austriacă „BUZZ!” pentru produse și servicii din clasele 9, 16, 35 și 38.

      Decizia diviziei de opoziție: respinge opoziția.

      Decizia camerei de recurs: respinge recursul.

      Motivele invocate: încălcarea articolului 74 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 (1) datorată neluării în considerare a dovezii privind existența mărcii ce face obiectul opoziției.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 40/94 al Consiliului din 20 decembrie 1993 privind marca comunitară (JO 1994, L 11, p. 1, Ediție specială, 17/vol. 1, p. 146).


title: Cauza F-3/10: Acțiune introdusă la 15 ianuarie 2010 — AB/Comisia Europeană

text:
               17.4.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 100/69

         Acțiune introdusă la 15 ianuarie 2010 — AB/Comisia Europeană
   (Cauza F-3/10)
   2010/C 100/100
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: AB (Bruxelles, Belgia) (reprezentant: S. Pappas)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Obiectul și descrierea litigiului

   Anularea deciziei Delegației CE în Laos din 4 februarie 2009 prin care reclamanta era informată că nu va fi reînnoit contractul său de agent temporar, precum și a deciziei autorității abilitate să încheie contractele de muncă emise ca răspuns la cererea reclamantei

      Concluziile reclamantei

               —

               Anularea deciziei atacate astfel încât reclamanta să fie reintegrată în Direcția Generală RELEX sau în Serviciul european pentru acțiune externă, care va fi instituit de la 1 aprilie 2010;

               —

               obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată.


               2.7.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 217/22

         Cerere înaintată la data de 11 februarie 2015 de Eidsivating lagmannsrett pentru obținerea unui aviz consultativ al Curții de Justiție a AELS în cauza Matja Kumba T. M’bye și alții/Stiftelsen Fossumkollektivet
   (Cauza E-5/15)
   (2015/C 217/08)
   Prin scrisoarea din 11 februarie 2015, Eidsivating lagmannsrett (Curtea de Apel Eidsivating, Norvegia) a înaintat o cerere Curții de Justiție a AELS, înregistrată la grefa Curții la 13 februarie 2015, pentru obținerea unui aviz consultativ în cauza Matja Kumba T. M’bye și alții/Stiftelsen Fossumkollektivet, cu privire la următoarele chestiuni:

               1.

               Un program de lucru mediu săptămânal de 84 de ore (în sistem de rotație „7-7”) în cadrul unui sistem de acordare de asistență în regim de coabitare poate fi considerat drept o încălcare a articolului 6, coroborat cu articolul 22 alineatul (1) litera (a) din Directiva privind timpul de lucru (Directiva 2003/88/CE)?

               2.

               O dispoziție națională în temeiul căreia nu poate fi revocat consimțământul unui angajat de a munci mai mult de 60 de ore pe săptămână, în cadrul unui sistem de acordare de asistență în regim de coabitare, poate fi considerată compatibilă cu drepturile de care beneficiază angajații în temeiul articolului 6 coroborat cu articolul 22 alineatul (1) litera (a) din Directiva privind timpul de lucru?

               3.

               O concediere în urma refuzului unui angajat de a munci mai mult de 48 de ore, într-o perioadă de șapte zile, poate fi considerată o sancțiune sau un „prejudiciu” în sensul articolului 22 alineatul (1) literele (a) și (b) din Directiva privind timpul de lucru?


title: Cauza C-19/12: Hotărârea Curții (Camera a opta) din 7 martie 2013 (cerere de decizie preliminară formulată de Varhoven administrativen sad — Bulgaria) — Efir OOD/Direktor na Direktsia „Obzhalvane i upravlenie na izpalnenieto” Plovdiv (Taxă pe valoarea adăugată — Directiva 2006/112/CE — Articolele 62, 63, 65, 73 și 80 — Constituirea, de către persoane fizice, a unui drept de superficie în favoarea unei societăți în schimbul unor servicii de construcție furnizate de această societate acelor persoane fizice — Contract de schimb — TVA aplicat serviciilor de construcție — Fapt generator — Exigibilitate — Includerea în noțiunea de fapt generator atât a operațiunilor impozabile cât și a operațiunilor scutite — Plata anticipată a întregii contrapartide — Acont — Baza de impozitare a unei operațiuni în cazul contrapartidei constituite din bunuri sau din servicii — Efect direct)

text:
               27.4.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 123/7

         Hotărârea Curții (Camera a opta) din 7 martie 2013 (cerere de decizie preliminară formulată de Varhoven administrativen sad — Bulgaria) — Efir OOD/Direktor na Direktsia „Obzhalvane i upravlenie na izpalnenieto” Plovdiv
   (Cauza C-19/12) (1)

   (Taxă pe valoarea adăugată - Directiva 2006/112/CE - Articolele 62, 63, 65, 73 și 80 - Constituirea, de către persoane fizice, a unui drept de superficie în favoarea unei societăți în schimbul unor servicii de construcție furnizate de această societate acelor persoane fizice - Contract de schimb - TVA aplicat serviciilor de construcție - Fapt generator - Exigibilitate - Includerea în noțiunea de fapt generator atât a operațiunilor impozabile cât și a operațiunilor scutite - Plata anticipată a întregii contrapartide - Acont - Baza de impozitare a unei operațiuni în cazul contrapartidei constituite din bunuri sau din servicii - Efect direct)
   2013/C 123/09
   Limba de procedură: bulgara

      Instanța de trimitere

   Varhoven administrativen sad

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Efir OOD

      Pârât: Direktor na Direktsia „Obzhalvane i upravlenie na izpalnenieto” Plovdiv

      Obiectul

   Cerere de decizie preliminară — Varhoven administrativen sad — Interpretarea art. 62 alin. (1) și (2) din Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată (JO L 347, p. 1, Ediție specială, 09/vol. 3, p. 7) — Intervenția faptului generator — Legislație națională care prevede aplicarea noțiunii de fapt generator atât la operațiunile impozabile, cât și la operațiunile scutite — Constituirea, de către persoane fizice, a unui drept de superficie în favoarea unei societăți în schimbul serviciilor de construcție furnizate de această societate acelor persoane fizice

      Dispozitivul

               1.

               În împrejurări precum cele din cauza principală, atunci când un drept de superficie este constituit în favoarea unei societăți în vederea edificării unei clădiri, în contrapartida serviciilor de construcție a anumitor bunuri imobile care se vor afla în această clădire, pe care societatea respectivă se angajează să le livreze la cheie persoanelor care au constituit acest drept de superficie, articolele 63 și 65 din Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată trebuie interpretate în sensul că nu se opun ca taxa pe valoarea adăugată aplicată acestor servicii de construcție să devină exigibilă din momentul constituirii dreptului de superficie, cu alte cuvinte, înaintea acestei prestări de servicii, de vreme ce, la momentul constituirii dreptului respectiv, toate elementele pertinente ale acestei prestări de servicii viitoare sunt deja cunoscute și, așadar, în special serviciile în discuție sunt determinate cu precizie, iar valoarea dreptului respectiv poate fi exprimată în bani, aspecte care trebuie verificate de instanța de trimitere.
               În împrejurări precum cele din cauza principală, în care operațiunea nu se realizează între persoane între care există legături în sensul articolului 80 din Directiva 2006/112, aspect care trebuie însă verificat de instanța de trimitere, articolele 73 și 80 din această directivă trebuie interpretate în sensul că se opun unei dispoziții naționale precum cea în discuție în litigiul principal, în temeiul căreia, în cazul în care contrapartida unei operațiuni este constituită integral din bunuri sau din servicii, baza de impozitare a operațiunii este valoarea de piață a bunurilor sau a serviciilor furnizate.

               2.

               Articolele 63, 65 și 73 din Directiva 2006/112 au un efect direct.

      (1)  JO C 89, 24.03.2012.


title: Cauza F-92/12: Ordonanța Tribunalului Funcției Publice (Camera a doua) din 28 ianuarie 2013 — Marcuccio/Comisia [Funcție publică — Articolul 34 alineatul (1) din Regulamentul de procedură — Cerere introductivă depusă prin fax în termenul de introducere a acțiunii și semnată prin intermediul unei ștampile care reproduce semnătura unui avocat sau al unui alt mod de reproducere — Tardivitatea acțiunii — Inadmisibilitate vădită]

text:
               9.3.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 71/28

         Ordonanța Tribunalului Funcției Publice (Camera a doua) din 28 ianuarie 2013 — Marcuccio/Comisia
   (Cauza F-92/12)
   (Funcție publică - Articolul 34 alineatul (1) din Regulamentul de procedură - Cerere introductivă depusă prin fax în termenul de introducere a acțiunii și semnată prin intermediul unei ștampile care reproduce semnătura unui avocat sau al unui alt mod de reproducere - Tardivitatea acțiunii - Inadmisibilitate vădită)
   2013/C 71/47
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Reclamant: Luigi Marcuccio (Tricase, Italia) (reprezentant: G. Cipressa, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Obiectul

   Cerere de anulare a deciziei de executare a reținerilor din prestația de invaliditate a reclamantului pentru recuperarea sumei la care a fost obligat cu titlu de cheltuieli de judecată de Tribunalul Funcției Publice

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea ca vădit inadmisibilă.

               2.

               Domnul Marcuccio suportă propriile cheltuieli de judecată.


title: Cauza C-397/08: Acțiune introdusă la 15 septembrie 2008 — Comisia Comunităților Europene/Republica Portugheză

text:
               25.10.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 272/14

         Acțiune introdusă la 15 septembrie 2008 — Comisia Comunităților Europene/Republica Portugheză
   (Cauza C-397/08)
   (2008/C 272/25)
   Limba de procedură: portugheza
   Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: N. Yerrell și M. Telles Romão, agenți)

      Pârâtă: Republica Portugheză
   Concluziile reclamantei

               —

               Constatarea faptului că, prin neadoptarea și nepublicarea actelor cu putere de lege și a actelor administrative necesare pentru a se conforma Directivei 2003/59/CE (1) a Parlamentului European și a Consiliului din 15 iulie 2003 privind calificarea inițială și formarea periodică a conducătorilor auto ai anumitor vehicule rutiere destinate transportului de mărfuri sau de pasageri, de modificare a Regulamentului (CEE) nr. 3820/85 al Consiliului și a Directivei 91/439/CEE a Consiliului și de abrogare a Directivei 76/914/CEE a Consiliului și, în orice caz, prin necomunicarea acestora către Comisie, Republica Portugheză nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul acestei directive;

               —

               obligarea Republicii Portugheze la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   Termenul pentru transpunerea directivei a expirat la 10 septembrie 2006.

      (1)  JO L 226, p. 4, Ediție specială, 07/vol. 12, p. 86.


title: Cauza C-631/15: Ordonanța Curții (Camera a zecea) din 21 septembrie 2016 (cerere de decizie preliminară formulată de Juzgado Contencioso-Administrativo n° 1 de Oviedo – Spania) – Carlos Álvarez Santirso/Consejería de Educación, Cultura y Deporte del Principado de Asturias (Trimitere preliminară – Articolul 99 din Regulamentul de procedură al Curții – Directiva 1999/70/CE – Acordul-cadru cu privire la munca pe durată determinată, încheiat între CES, UNICE și CEEP – Clauza 4 – Contracte de muncă pe durată determinată succesive în sectorul public – Învățământ neuniversitar – Reglementare națională – Acordarea unei remunerații suplimentare – Condiție – Obținerea unui rezultat pozitiv în cadrul unui proces de evaluare – Profesori angajați în calitate de agenți temporari – Excludere – Principiul nediscriminării)

text:
               5.12.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 454/14

      Ordonanța Curții (Camera a zecea) din 21 septembrie 2016 (cerere de decizie preliminară formulată de Juzgado Contencioso-Administrativo no 1 de Oviedo – Spania) – Carlos Álvarez Santirso/Consejería de Educación, Cultura y Deporte del Principado de Asturias
      (Cauza C-631/15) (1)

      ((Trimitere preliminară - Articolul 99 din Regulamentul de procedură al Curții - Directiva 1999/70/CE - Acordul-cadru cu privire la munca pe durată determinată, încheiat între CES, UNICE și CEEP - Clauza 4 - Contracte de muncă pe durată determinată succesive în sectorul public - Învățământ neuniversitar - Reglementare națională - Acordarea unei remunerații suplimentare - Condiție - Obținerea unui rezultat pozitiv în cadrul unui proces de evaluare - Profesori angajați în calitate de agenți temporari - Excludere - Principiul nediscriminării))
      (2016/C 454/26)
      Limba de procedură: spaniola

         Instanța de trimitere

      Juzgado Contencioso-Administrativo no 1 de Oviedo

         Părțile din procedura principală

         Reclamant: Carlos Álvarez Santirso

         Pârâtă: Consejería de Educación, Cultura y Deporte del Principado de Asturias

         Dispozitivul

      Clauza 4 punctul 1 din Acordul-cadru cu privire la munca pe durată determinată, încheiat la 18 martie 1999, anexat la Directiva 1999/70/CE a Consiliului din 28 iunie 1999 privind acordul-cadru cu privire la munca pe durată determinată, încheiat între CES, UNICE și CEEP, trebuie interpretată în sensul că se opune unei reglementări naționale precum cea în discuție în litigiul principal, care rezervă, în afara oricărei justificări prin motive obiective, includerea în planul de evaluare a funcției didactice și stimulentul economic care este rezultatul acesteia în cazul unei evaluări pozitive exclusiv profesorilor angajați în cadrul unui raport de muncă pe durată nedeterminată în calitate de funcționari de carieră, excluzând funcționarii angajați în cadrul unui raport de muncă pe durată determinată în calitate de agenți temporari.

         (1)  JO C 68, 22.2.2016.


title: Cauza T-475/10: Ordonanța Tribunalului din 10 mai 2012 — Portugalia/Comisia

text:
               23.6.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 184/20

         Ordonanța Tribunalului din 10 mai 2012 — Portugalia/Comisia
   (Cauza T-475/10) (1)

   2012/C 184/39
   Limba de procedură: portugheza
   Președintele Camerei a cincea a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 328, 4.12.2010.


title: Cauza C-90/16: Cerere de decizie preliminară introdusă de Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) (Regatul Unit) la 15 februarie 2016 – The English Bridge Union Limited/Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

text:
               25.4.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 145/23

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) (Regatul Unit) la 15 februarie 2016 – The English Bridge Union Limited/Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs
   (Cauza C-90/16)
   (2016/C 145/29)
   Limba de procedură: engleza

      Instanța de trimitere

   Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber)

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: The English Bridge Union Limited

      Pârâți: Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

      Întrebările preliminare

               1)

               Care sunt caracteristicile esențiale pe care trebuie să le prezinte o activitate pentru a fi un „sport” în sensul articolului 132 alineatul (1) litera (m) din Directiva 2006/112/CE (1) a Consiliului din 28 noiembrie 2006 (denumită în continuare „Directiva principală TVA”)? În special, o activitate trebuie să aibă o dimensiune fizică semnificativă (sau nu nesemnificativă) care este esenţială pentru rezultatul său ori este suficient să aibă o dimensiune mentală semnificativă care este esenţială pentru rezultatul său?

               2)

               Bridge-ul simultan este un „sport” în sensul articolului 132 alineatul (1) litera (m) din Directiva principală TVA?

      (1)  Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată (JO 2006, L 347, p. 1, Ediție specială, 09/vol. 3, p. 7).


title: Cauza C-503/16: Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunal da Relação de Évora (Portugalia) la 23 septembrie 2016 – Luis Isidro Delgado Mendes/Crédito Agrícola Seguros – Companhia de Seguros de Ramos Reais, SA

text:
               5.12.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 454/19

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunal da Relação de Évora (Portugalia) la 23 septembrie 2016 – Luis Isidro Delgado Mendes/Crédito Agrícola Seguros – Companhia de Seguros de Ramos Reais, SA
      (Cauza C-503/16)
      (2016/C 454/33)
      Limba de procedură: portugheza

         Instanța de trimitere

      Tribunal da Relação de Évora

         Părțile din procedura principală

         Reclamant: Luis Isidro Delgado Mendes

         Pârâtă: Crédito Agrícola Seguros – Companhia de Seguros de Ramos Reais, SA

         Întrebarea preliminară

      În cazul unui accident de circulație care a avut ca rezultat cauzarea de vătămări corporale și de prejudicii materiale unui pieton care a fost lovit în mod intenționat cu autovehiculul aflat în proprietatea sa, care era condus de persoana care l-a furat, este contrar dreptului Uniunii, în special articolului 12 alineatul (3) și articolului 13 alineatul (1) din Directiva 2009/103/CE a Parlamentului European și Consiliului [din 16 septembrie 2009 privind asigurarea de răspundere civilă auto și controlul obligației de asigurare a acestei răspunderi], ca dreptul național să excludă posibilitatea de a acorda pietonului orice despăgubire, ca urmare a faptului că este proprietarul vehiculului și titular al poliței de asigurare?


title: Cauza C-609/13 P: Recurs introdus la 25 noiembrie 2013 de Duravit AG și alții împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a patra) din 16 septembrie 2013 în cauza T-364/10, Duravit AG și alții/Comisia Europeană

text:
               8.3.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 71/4

      Recurs introdus la 25 noiembrie 2013 de Duravit AG și alții împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a patra) din 16 septembrie 2013 în cauza T-364/10, Duravit AG și alții/Comisia Europeană
      (Cauza C-609/13 P)
      (2014/C 71/07)
      Limba de procedură: germana

         Părțile

         Recurente: Duravit AG, Duravit SA, Duravit BeLux SPRL/BVBA (reprezentanți: Dr. U. Soltész, LL.M. și C. von Köckritz, avocați)

         Celelalte părți din procedură: Comisia Europeană, Consiliul Uniunii Europene

         Concluziile recurentelor

                  1.

                  Anularea Hotărârii Tribunalului (Camera a patra) din 16 septembrie 2013 în cauza T-364/10, în măsura în care prin aceasta a fost respinsă acțiunea formulată de recurente;

                  2.

                  anularea în tot, potrivit articolului 263 al patrulea paragraf TFUE, a articolului 1 alineatul (1) și a articolelor 2 și 3 din Decizia C(2010) 4185 final a Comisiei din 23 iunie 2010 în cazul COMP/39.092 — Produse și accesorii pentru baie, în măsura în care privesc pe recurente;

                  3.

                  cu titlu subsidiar (în raport cu al doilea capăt de cerere), anularea amenzii aplicate recurentelor prin decizia menționată sau reducerea acesteia în mod semnificativ;

                  4.

                  cu titlu încă mai subsidiar (în raport cu al doilea și al treilea capăt de cerere), trimiterea cauzei spre rejudecare la Tribunal, pentru ca acesta să se pronunțe în conformitate cu aprecierea în drept din hotărârea Curții;

                  5.

                  în orice caz, obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată efectuate de recurente în procedurile desfășurate la Tribunal și la Curte.

         Motivele și principalele argumente

      Recurentele invocă șase motive de recurs.
      În primul rând, Tribunalul a încălcat articolul 31 din Regulamentul nr. 1/2003, prezumția de nevinovăție și dreptul la un proces echitabil [articolul 47 și articolul 48 alineatul (1) coroborate cu articolul 52 alineatul (3) din Carta drepturilor fundamentale și cu articolul 6 paragraful 1 din Convenția pentru apărarea drepturilor omului și a libertăților fundamentale], întrucât, deși s-a solicitat în mod expres, Tribunalul a refuzat să examineze pe fond decizia atacată, a considerat că există o prezumție de exactitate în privința constatărilor de fapt și drept ale Comisiei și nu a exercitat în mod suficient competența de apreciere în cadrul stabilirii amenzilor.
      În al doilea rând, Tribunalul a încălcat articolul 263 TFUE, dreptul reclamantelor la o cale de atac efectivă [articolul 47 alineatul (1) din Carta drepturilor fundamentale] și principiul egalității armelor, întrucât a exercitat necorespunzător controlul de legalitate, depășind limitele acestuia în defavoarea recurentelor.
      În al treilea rând, Tribunalul a denaturat vădit conținutul dosarului în privința mai multor aspecte, într-un mod care a afectat semnificativ soluționarea cauzei, săvârșind astfel erori de drept, și a încălcat principiile recunoscute în materia administrării probelor.
      În al patrulea rând, Tribunalul a săvârșit erori procedurale și a încălcat articolul 48 alineatul (2) din Regulamentul de procedură, dreptul la apărare al reclamantelor, precum și dreptul acestora la un proces echitabil și principiul egalității armelor, întrucât a utilizat în defavoarea recurentelor probe lipsite de valoare și prezentate tardiv, precum și un argument invocat tardiv de Comisie și a respins în mod eronat în drept, cu o motivare necorespunzătoare, cererile recurentelor privind măsurile de organizare a procedurii.
      În al cincilea rând, Tribunalul a aplicat în mod eronat articolul 101 TFUE și a încălcat obligația de motivare, întrucât a constatat temeinicia stabilirii de către Comisie în sarcina recurentelor a participării acestora la o încălcare unică multiproduse privind robinetele, cabinele de duș și produsele ceramice.
      În al șaselea rând, Tribunalul a aplicat în mod eronat articolul 101 TFUE, întrucât a aplicat un criteriu eronat de apreciere a schimbului de informații potrivit articolului 101 alineatul (1) TFUE, considerând că recurentele aveau obligația de a se distanța de discuțiile purtate între întreprinderile care nu erau concurente, și întrucât a apreciat că pretinsele „încercări de acțiune concertată” în cadrul asociațiilor multiproduse cu ocazia diferitor evenimente a constituit o încălcare consumată a articolului 101 TFUE.


title: Cauza C-639/15 P: Recurs introdus la 1 decembrie 2015 de Gat Microencapsulation GmbH împotriva Hotărârii Tribunalului (fostă Gat Microencapsulation AG) din 30 septembrie 2015 în cauza T-720/13, Gat Microencapsulation/Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

text:
               29.8.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 314/8

         Recurs introdus la 1 decembrie 2015 de Gat Microencapsulation GmbH împotriva Hotărârii Tribunalului (fostă Gat Microencapsulation AG) din 30 septembrie 2015 în cauza T-720/13, Gat Microencapsulation/Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)
   (Cauza C-639/15 P)
   (2016/C 314/12)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Recurentă: Gat Microencapsulation GmbH (fostă Gat Microencapsulation AG) (reprezentanți: S. Soler Lerma, Agent, M. C. March Cabrelles, avocat)

      Cealaltă parte din procedură: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)
   Prin Ordonanța din 26 mai 2016, Curtea de Justiție (Camera a opta) a declarant recursul inadmisibil.


title: Cauza T-215/14: Acțiune introdusă la 8 aprilie 2014  – Gmina Miasto Gdynia și Port Lotniczy Gdynia Kosakowo/Comisia

text:
               10.6.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 175/48

         Acțiune introdusă la 8 aprilie 2014 – Gmina Miasto Gdynia și Port Lotniczy Gdynia Kosakowo/Comisia
   (Cauza T-215/14)
   2014/C 175/67
   Limba de procedură: polona

      Părțile

      Reclamante: Gmina Miasto Gdynia (Gdynia, Polonia)și Port Lotniczy Gdynia Kosakowo sp. z o.o. (Gdynia) (reprezentant: T. Koncewicz, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamantele solicită Tribunalului:

               —

               Anularea deciziei adoptate la 11 februarie 2014 în cazul SA. 35388 prin care Comisia Europeană a dispus ca Polonia să recupereze de la aeroportul Gdynia Kosakowo un ajutor de stat plătit în mod ilegal;

               —

               Obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamantele invocă cinci motive.

               1.

               Primul motiv

                           —

                           Caracterul arbitrar și eroarea vădită de apreciere a faptelor care stau la baza deciziei în litigiu și, prin urmare, depășirea de către Comisie a limitelor puterii sale de apreciere și erorile vădite de apreciere a elementelor de probă.

               2.

               Al doilea motiv

                           —

                           Neluarea în considerare de către Comisie a elementelor și împrejurărilor pertinente pentru aprecierea juridică a investiției de la aeroportul Gdynia Kosakowo.

               3.

               Al treilea motiv

                           —

                           Depășirea de către Comisie a marjei de apreciere care îi revine în sensul jurisprudenței care subliniază obligația care incumbă unei instituții care beneficiază de o putere de apreciere de a explica motivele pentru care anumite elemente de probă și fapte sunt luate în considerare în timp ce altele sunt respinse.

               4.

               Al patrulea motiv

                           —

                           Încălcarea articolului 107 alineatul (1) TFUE coroborat cu un principiu general al dreptului Uniunii – principiul securității juridice și al loialității instituțiilor în privința subiectelor de drept – ca urmare a unei aplicări și a unei interpretări eronate.

               5.

               Al cincilea motiv

                           —

                           Calificarea juridică eronată a faptelor și a elementelor de probă și, prin urmare, încălcarea prin decizia în litigiu a articolului 107 alineatul (1) TFUE întrucât Comisia a considerat că în speță activitățile reclamantelor nu corespundeau condițiilor necesare îndeplinirii criteriului investitorului în economia de piață și că nu se dovedise că un investitor privat ar fi realizat proiectul de investiție, și a concluzionat că investiția de la Gdynia Kosakowo constituia un ajutor de stat ilegal.


title: Cauza T-460/17: Acțiune introdusă la 20 iulie 2017 – Bopp/EUIPO (reprezentarea unui octogon echilateral)

text:
               11.9.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 300/38

         Acțiune introdusă la 20 iulie 2017 – Bopp/EUIPO (reprezentarea unui octogon echilateral)
   (Cauza T-460/17)
   (2017/C 300/47)
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamant: Carsten Bopp (Glashütten, Germania) (reprezentant: F. Pröckl, avocat)

      Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

      Datele privind procedura în fața EUIPO

      Marca în litigiu: semnul constând în reprezentarea unui octogon echilateral – cererea de înregistrare nr. 11 005 196

      Decizia atacată: Decizia Camerei a patra de recurs a EUIPO din 8 mai 2017 în cauza R 1954/2016-4

      Concluziile

   Reclamantul solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei atacate;

               —

               obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele invocate

               —

               încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009;

               —

               încălcarea articolului 75 din Regulamentul nr. 207/2009.


title: Cauza C-485/13: Cerere de decizie preliminară introdusă de Juzgado de Primera Instancia e Instrucción n °2 de Marchena (Spania) la 10 septembrie 2013 — Caixabank SA/José Labella Crespo și alții

text:
               30.11.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 352/5

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Juzgado de Primera Instancia e Instrucción no 2 de Marchena (Spania) la 10 septembrie 2013 — Caixabank SA/José Labella Crespo și alții
   (Cauza C-485/13)
   2013/C 352/09
   Limba de procedură: spaniola

      Instanța de trimitere

   Juzgado de Primera Instancia e Instrucción no 2 de Marchena

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Caixabank SA

      Pârâți: José Labella Crespo, Rosario Márquez Rodríguez, Rafael Gallardo Salvat, Manuela Márquez Rodríguez

      Întrebările preliminare

               1.

               În conformitate cu Directiva 93/13/CEE a Consiliului (1) din 5 aprilie 1993 privind clauzele abuzive în contractele încheiate cu consumatorii, în special cu articolul 6 alineatul (1) din aceasta, și în scopul garantării protecției consumatorilor și utilizatorilor în conformitate cu principiile echivalenței și efectivității, atunci când o instanță națională apreciază existența unei clauze abuzive privind dobânzile de întârziere în contractele de credit ipotecar, trebuie să constate nulitatea clauzei și lipsa efectului obligatoriu al acesteia sau, dimpotrivă, trebuie să modereze respectiva clauză privind dobânzile, acordând un termen executantului sau creditorului pentru a recalcula dobânda?

               2.

               A doua dispoziție tranzitorie din Legea 1/2013 din 14 mai 2013 presupune o limitare clară a protecției intereselor consumatorului prin faptul că impune implicit instanței obligația de a modera o clauză abuzivă privind dobânzi de întârziere, recalculând dobânzile prevăzute și menținând în vigoare clauza abuzivă, în loc să constate nulitatea clauzei și lipsa efectului obligatoriu al acesteia în privința consumatorului?

               3.

               A doua dispoziție tranzitorie din Legea 1/2013 din 14 mai 2013 încalcă Directiva 93/13/CEE a Consiliului din 5 aprilie 1993 privind clauzele abuzive în contractele încheiate cu consumatorii, în special articolul 6 alineatul (1) din aceasta, prin faptul că nu permite aplicarea principiilor echivalenței și efectivității în domeniul protecției consumatorului și evită aplicarea sancțiunii nulității și a lipsei efectului obligatoriu în privința clauzelor abuzive privind dobânzi de întârziere prevăzute în contractele de credit ipotecar încheiate anterior intrării în vigoare a Legii 1/2013 din 14 mai 2013?

      (1)  JO L 95, p. 29, Ediție specială, 15/vol. 2, p. 273.


title: Cauza C-59/09 P: Recurs introdus la 9 decembrie 2008 de Hasbro, Inc. împotriva Hotărârii Tribunalului de Primă Instanță (Camera a șasea) pronunțate la 22 septembrie 2008 în cauza T-472/07, Enercon/OAPI

text:
               7.11.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 267/24

         Recurs introdus la 9 decembrie 2008 de Hasbro, Inc. împotriva Hotărârii Tribunalului de Primă Instanță (Camera a șasea) pronunțate la 22 septembrie 2008 în cauza T-472/07, Enercon/OAPI
   (Cauza C-59/09 P)
   2009/C 267/45
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Recurentă: Hasbro, Inc. (reprezentant: M. Edenborough, Barrister)

      Cealaltă parte în proces: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)
   Prin Ordonanța din 10 iulie 2009, Curtea de Justiție (Camera a cincea) a declarat acțiunea inadmisibilă.


title: Cauza T-710/14: Hotărârea Tribunalului din 15 septembrie 2016 – Herbert Smith Freehills/Consiliul [„Acces la documente — Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 — Documente referitoare la discuțiile prealabile adoptării Directivei privind apropierea actelor cu putere de lege și a actelor administrative ale statelor membre în ceea ce privește fabricarea, prezentarea și vânzarea produselor din tutun și a produselor conexe — Refuzul accesului — Excepție referitoare la protecția consultanței juridice — Dreptul la apărare — Interes public superior”]

text:
               31.10.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 402/39

         Hotărârea Tribunalului din 15 septembrie 2016 – Herbert Smith Freehills/Consiliul
   (Cauza T-710/14) (1)

   ([„Acces la documente - Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 - Documente referitoare la discuțiile prealabile adoptării Directivei privind apropierea actelor cu putere de lege și a actelor administrative ale statelor membre în ceea ce privește fabricarea, prezentarea și vânzarea produselor din tutun și a produselor conexe - Refuzul accesului - Excepție referitoare la protecția consultanței juridice - Dreptul la apărare - Interes public superior”])
   (2016/C 402/43)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Herbert Smith Freehills LLP (Londra, Regatul Unit) (reprezentant: P. Wytinck, avocat)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: E. Rebasti, M. Veiga și J. Herrmann, agenți)

      Intervenientă în susținerea pârâtei: Comisia Europeană (reprezentanți: P. Van Nuffel, J. Baquero Cruz și F. Clotuche-Duvieusart, agenți)

      Obiectul

   Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE și prin care se urmărește anularea Deciziei 18/c/01/14 a Consiliului din 23 iulie 2014, prin care se refuză accesul la anumite documente legate de adoptarea Directivei 2014/40/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 3 aprilie 2014 privind apropierea actelor cu putere de lege și a actelor administrative ale statelor membre în ceea ce privește fabricarea, prezentarea și vânzarea produselor din tutun și a produselor conexe și de abrogare a Directivei 2001/37/CE (JO 2014, L 127, p. 1)

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Herbert Smith Freehills LLP suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și cheltuielile de judecată efectuate de Consiliul Uniunii Europene.

               3)

               Comisia Europeană suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 409, 17.11.2014.


title: Cauza C-302/16: Cerere de decizie preliminară introdusă de Rechtbank Noord-Nederland, sediul din Groningen (Țările de Jos) la 27 mai 2016 – Bas Jacob Adriaan Krijgsman/Surinaamse Luchtvaart Maatschappij NV

text:
               5.9.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 326/9

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Rechtbank Noord-Nederland, sediul din Groningen (Țările de Jos) la 27 mai 2016 – Bas Jacob Adriaan Krijgsman/Surinaamse Luchtvaart Maatschappij NV
   (Cauza C-302/16)
   (2016/C 326/18)
   Limba de procedură: neerlandeza

      Instanța de trimitere

   Rechtbank Noord-Nederland, sediul din Groningen

      Părțile din procedura principală

      Reclamant: Bas Jacob Adriaan Krijgsman

      Pârâtă: Surinaamse Luchtvaart Maatschappij NV

      Întrebarea preliminară

   Care sunt condițiile (de formă și de fond) pe care trebuie să le îndeplinească executarea obligației de informare prevăzute la articolul 5 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul nr. 261/2004 (1), atunci când contractul de transport a fost încheiat prin intermediul unui agent de voiaj sau atunci când rezervarea a fost efectuată pe o pagină de internet?

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 261/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 11 februarie 2004 de stabilire a unor norme comune în materie de compensare și de asistență a pasagerilor în eventualitatea refuzului la îmbarcare și anulării sau întârzierii prelungite a zborurilor și de abrogare a Regulamentului (CEE) nr. 295/91 (JO 2004, L 46, p. 1, Ediție specială, 07/vol. 12, p. 218).


title: Cauza C-146/11: Hotărârea Curții (Camera a doua) din 12 iulie 2012 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Riigikohus — Estonia) — AS Pimix, în stare de insolvență/Maksu- ja Tolliameti Lõuna maksu- ja tollikeskus, Põllumajandusministeerium (Aderarea unor noi state membre — Stabilirea taxei asupra stocurilor excedentare de produse agricole — Trimitere, într o prevedere din legislația națională, la o prevedere dintr un regulament al Uniunii care nu a fost publicat conform cerințelor legale în JO în limba statului membru în cauză)

text:
               22.9.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 287/12

         Hotărârea Curții (Camera a doua) din 12 iulie 2012 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Riigikohus — Estonia) — AS Pimix, în stare de insolvență/Maksu- ja Tolliameti Lõuna maksu- ja tollikeskus, Põllumajandusministeerium
   (Cauza C-146/11) (1)

   (Aderarea unor noi state membre - Stabilirea taxei asupra stocurilor excedentare de produse agricole - Trimitere, într o prevedere din legislația națională, la o prevedere dintr un regulament al Uniunii care nu a fost publicat conform cerințelor legale în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene în limba statului membru în cauză)
   2012/C 287/19
   Limba de procedură: estona

      Instanța de trimitere

   Riigikohus

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: AS Pimix, în stare de insolvență

      Pârâtă: Maksu- ja Tolliameti Lõuna maksu- ja tollikeskus, Põllumajandusministeerium

      Obiectul

   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Riigikohus — Interpretarea articolului 288 al doilea paragraf TFUE, a articolului 297 al doilea paragraf TFUE și a Regulamentul (CE) nr. 1972/2003 din 10 noiembrie 2003 privind măsurile tranzitorii care urmează să fie adoptate în ceea ce privește schimburile de produse agricole în contextul aderării Republicii Cehe, Estoniei, Ciprului, Letoniei, Lituaniei, Ungariei, Maltei, Poloniei, Sloveniei și Slovaciei, JO L 293, p. 3, Ediție specială 03/vol. 50, p. 100, precum și a Hotărârilor Curții în cauzele C 161/06, C 560/07 și C 140/08 — Aderarea unor noi state membre — Stabilirea taxei pe stocuri excedentare de produse agricole — Trimiterea, într o prevedere din legislația națională, la o dispoziție dintr un regulament al Uniunii Europene care nu a fost publicat în mod legal în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene în limba statului membre în cauză la data prevăzută pentru stabilirea stocului excedentar — Aplicarea sau neaplicarea regulamentului în sensul jurisprudenței Curții

      Dispozitivul

   Articolul 58 din Actul privind condițiile de aderare a Republicii Cehe, Republicii Estonia, Republicii Cipru, Republicii Letonia, Republicii Lituania, Republicii Ungare, Republicii Malta, Republicii Polone, Republicii Slovenia și Republicii Slovace și adaptările Tratatelor care stau la baza Uniunii Europene trebuie interpretat în sensul că se opune în Estonia aplicării împotriva unor particulari a unor prevederi din Regulamentul (CE) nr. 1972/2003 al Comisiei din 10 noiembrie 2003 privind măsurile tranzitorii care urmează să fie adoptate în ceea ce privește schimburile de produse agricole în contextul aderării Republicii Cehe, Estoniei, Ciprului, Letoniei, Lituaniei, Ungariei, Maltei, Poloniei, Sloveniei și Slovaciei care la 1 mai 2004 nu erau nici publicate în limba estonă în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene, nici preluate în dreptul național al acestui stat membru, deși acești particulari au avut posibilitatea să le cunoască prin alte mijloace.

      (1)  JO C 160, 25.5.2011.


title: Cauza C-476/11: Hotărârea Curții (Camera a doua) din 26 septembrie 2013 (cerere de decizie preliminară formulată de Vestre Landsret — Danemarca) — HK Danmark, acționând în numele doamnei Glennie Kristensen/Experian A/S [Principiul nediscriminării pe motive de vârstă — Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene — Articolul 21 alineatul (1) — Directiva 2000/78/CE — Articolul 6 alineatele (1) și (2) — Sistem de pensii ocupaționale — Cuantumul progresiv al contribuțiilor în funcție de vârstă]

text:
               23.11.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 344/12

         Hotărârea Curții (Camera a doua) din 26 septembrie 2013 (cerere de decizie preliminară formulată de Vestre Landsret — Danemarca) — HK Danmark, acționând în numele doamnei Glennie Kristensen/Experian A/S
   (Cauza C-476/11) (1)

   (Principiul nediscriminării pe motive de vârstă - Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene - Articolul 21 alineatul (1) - Directiva 2000/78/CE - Articolul 6 alineatele (1) și (2) - Sistem de pensii ocupaționale - Cuantumul progresiv al contribuțiilor în funcție de vârstă)
   2013/C 344/18
   Limba de procedură: daneza

      Instanța de trimitere

   Vestre Landsret

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: HK Danmark, acționând în numele doamnei Glennie Kristensen

      Pârâtă: Experian A/S

      Cu participarea: Beskæftigelsesministeriet

      Obiectul

   Cerere de decizie preliminară — Vestre Landsret — Interpretarea articolului 6 alineatul (2) din Directiva 2000/78/CE a Consiliului din 27 noiembrie 2000 de creare a unui cadru general în favoarea egalității de tratament în ceea ce privește încadrarea în muncă și ocuparea forței de muncă (JO L 303, p. 16, Ediție specială, 05/vol. 6, p. 7). — Justificarea unui tratament diferențiat pe motive de vârstă — Stabilirea, pentru regimurile profesionale de securitate socială, a unor limite de vârstă pentru aderare sau admitere la prestațiile de pensie sau invaliditate — Scutirea generală a regimurilor profesionale de securitate socială cu condiția evitării discriminărilor întemeiate pe sex sau scutire doar pentru afilierea la regimurile de securitate socială — Regim juridic național în temeiul căruia un angajator poate plăti, ca element al remunerației, contribuții de pensie diferențiate în funcție de vârsta angajatului

      Dispozitivul

               1.

               Principiul nediscriminării pe motive de vârstă consacrat la articolul 21 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene și concretizat de Directiva 2000/78/CE a Consiliului din 27 noiembrie 2000 de creare a unui cadru general în favoarea egalității de tratament în ceea ce privește încadrarea în muncă și ocuparea forței de muncă, mai precis de articolul 2 și de articolul 6 alineatul (1) din această directivă, trebuie interpretate în sensul că nu se opun unui sistem de pensii ocupaționale în temeiul căruia un angajator plătește, ca element al remunerației, contribuții la pensie progresive în funcție de vârstă, cu condiția ca tratamentul diferențiat pe motive de vârstă care rezultă din aceasta să fie adecvat și necesar pentru atingerea unui obiectiv legitim, ceea ce revine instanței naționale să verifice.

      (1)  JO C 340, 19.11.2011.


title: Cauza C-138/12: Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 11 aprilie 2013 (cerere de decizie preliminară formulată de Administrativen sad — Varna — Bulgaria) — Rusedespred OOD/Direktor na Direktsia „Obzhalvane I upravlenie na izpalnenieto” — Varna pri Tsentralno upravlenie na Natsionalnata agentsia za prihodite (Fiscalitate — TVA — Directiva 2006/112/CE — Articolul 203 — Principiul neutralității fiscale — Rambursarea către un furnizor a taxei plătite, în cazul refuzului dreptului de deducere opus destinatarului unei operațiuni scutite)

text:
               1.6.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 156/13

         Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 11 aprilie 2013 (cerere de decizie preliminară formulată de Administrativen sad — Varna — Bulgaria) — Rusedespred OOD/Direktor na Direktsia „Obzhalvane I upravlenie na izpalnenieto” — Varna pri Tsentralno upravlenie na Natsionalnata agentsia za prihodite
   (Cauza C-138/12) (1)

   (Fiscalitate - TVA - Directiva 2006/112/CE - Articolul 203 - Principiul neutralității fiscale - Rambursarea către un furnizor a taxei plătite, în cazul refuzului dreptului de deducere opus destinatarului unei operațiuni scutite)
   2013/C 156/20
   Limba de procedură: bulgara

      Instanța de trimitere

   Administrativen sad — Varna

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Rusedespred OOD

      Pârât: Direktor na Direktsia „Obzhalvane I upravlenie na izpalnenieto” — Varna pri Tsentralno upravlenie na Natsionalnata agentsia za prihodite

      Obiectul

   Cerere de decizie preliminară — Administrativen sad — Varna — Interpretarea articolului 203 din Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată (JO L 347, p. 1, Ediție specială, 09/vol. 3, p. 7) — Principiile neutralității, efectivității și egalității de tratament — Drept de deducere a taxei plătite în amonte — Drept al furnizorului unei livrări de a solicita rambursarea taxei plătite și nedatorate atunci când dreptul de deducere a taxei i a fost refuzat destinatarului livrării pentru motivul că respectiva livrare este scutită de taxă potrivit legislației naționale

      Dispozitivul

               1.

               Principiul neutralității taxei pe valoarea adăugată, astfel cum este concretizat prin jurisprudența referitoare la articolul 203 din Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată, trebuie interpretat în sensul că se opune ca, în temeiul unei dispoziții naționale care are ca scop transpunerea articolului menționat, administrația fiscală să refuze furnizorului unei prestații scutite rambursarea taxei pe valoarea adăugată facturată în mod eronat clientului său, pentru motivul că acest furnizor nu a efectuat o rectificare a facturii greșite, în timp ce administrația i a refuzat definitiv acestui client dreptul de deducere a taxei pe valoarea adăugată respective, refuzul definitiv având drept consecință faptul că regimul de rectificare prevăzut de legea națională nu mai este aplicabil.

               2.

               Principiul neutralității taxei pe valoarea adăugată, astfel cum este concretizat prin jurisprudența referitoare la articolul 203 din Directiva 2006/112, poate fi invocat de o persoană impozabilă pentru a se opune unei dispoziții din dreptul național care condiționează rambursarea taxei pe valoarea adăugată facturată în mod eronat de rectificarea facturii greșite, în timp ce dreptul de deducere a respectivei taxe pe valoarea adăugată a fost definitiv refuzat, acest refuz definitiv având drept consecință faptul că regimul de rectificare prevăzut de legea națională nu mai este aplicabil.

      (1)  JO C 151, 26.5.2012.


title: Cauza C-358/12: Hotărârea Curții (Camera a zecea) din 10 iulie 2014 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia – Italia) – Consorzio Stabile Libor Lavori Pubblici/Comune di Milano (Trimitere preliminară — Achiziţii publice — Contracte care nu ating pragul prevăzut de Directiva 2004/18/CE — Articolele 49 TFUE și 56 TFUE — Principiul proporționalității — Condiții de excludere de la o procedură de atribuire — Criterii calitative de selecție referitoare la situația personală a ofertantului — Obligații privind plata contribuțiilor la asigurările sociale — Noțiunea „încălcare gravă”  — Diferență între sumele datorate și sumele plătite care depășește 100 de euro și 5 % din sumele datorate)

text:
               15.9.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 315/4

         Hotărârea Curții (Camera a zecea) din 10 iulie 2014 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia – Italia) – Consorzio Stabile Libor Lavori Pubblici/Comune di Milano
   (Cauza C-358/12) (1)

   ((Trimitere preliminară - Achiziţii publice - Contracte care nu ating pragul prevăzut de Directiva 2004/18/CE - Articolele 49 TFUE și 56 TFUE - Principiul proporționalității - Condiții de excludere de la o procedură de atribuire - Criterii calitative de selecție referitoare la situația personală a ofertantului - Obligații privind plata contribuțiilor la asigurările sociale - Noțiunea „încălcare gravă” - Diferență între sumele datorate și sumele plătite care depășește 100 de euro și 5 % din sumele datorate))
   2014/C 315/05
   Limba de procedură: italiana

      Instanța de trimitere

   Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia

      Părțile din procedura principală

      Reclamant: Consorzio Stabile Libor Lavori Pubblici

      Pârâtă: Comune di Milano
   cu participarea: Pascolo Srl,

      Dispozitivul

   Articolele 49 TFUE și 56 TFUE, precum și principiul proporționalității trebuie interpretate în sensul că nu se opun unei reglementări naționale care, în ceea ce privește contractele de achiziții publice de lucrări a căror valoare este mai mică decât pragul definit la articolul 7 litera (c) din Directiva 2004/18/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 31 martie 2004 privind coordonarea procedurilor de atribuire a contractelor de achiziții publice de lucrări, de bunuri și de servicii, astfel cum a fost modificată prin Regulamentul (CE) nr. 1177/2009 al Comisiei din 30 noiembrie 2009, impun autorităților contractante obligația de a exclude de la procedura de atribuire a unui astfel de contract un ofertant responsabil de săvârșirea unei încălcări privind plata contribuțiilor la asigurările sociale, în cazul în care diferența dintre sumele datorate și cele plătite are o valoare care depășește în același timp 100 de euro și 5 % din sumele datorate.

      (1)  JO C 311, 13.10.2012.


title: Cauza C-482/09: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Court of Appeal England   Wales) (Civil Division) (Regatul Unit) la 30 noiembrie 2009 — Budějovický Budvar, národní podnik/Anheuser-Busch, Inc.

text:
               30.1.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 24/42

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Court of Appeal England & Wales) (Civil Division) (Regatul Unit) la 30 noiembrie 2009 — Budějovický Budvar, národní podnik/Anheuser-Busch, Inc.
   (Cauza C-482/09)
   2010/C 24/72
   Limba de procedură: engleza

      Instanța de trimitere

   Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Budějovický Budvar, národní podnik

      Pârâtă: Anheuser-Busch, Inc.

      Întrebările preliminare

               1.

               Ce se înțelege prin „tolerat” în sensul articolului 9 alineatul (1) din Directiva 89/104/CEE (1) și în special:

                           (a)

                           Noțiunea „tolerat” este o noțiune de drept comunitar sau instanțele naționale sunt libere să aplice dispozițiile de drept național în ceea ce privește toleranța (inclusiv cu privire la durată sau la utilizarea îndelungată, cu bună-credință și simultană)?

                           (b)

                           Dacă „tolerat” este o noțiune de drept comunitar, se poate considera că titularul unei mărci a tolerat utilizarea îndelungată, bine stabilită și cu bună-credință a unei mărci identice de către un terț, în cazul în care a avut cunoștință de multă vreme de această utilizare, dar nu a putut să o împiedice?

                           (c)

                           În orice caz, este necesar ca titularul unei mărci să își fi înregistrat marca înainte de a putea să înceapă să „tolereze” utilizarea de către un terț (i) a unei mărci identice sau (ii) a unei mărci similare susceptibilă să determine un risc de confuzie?

               2.

               Când începe perioada „de cinci ani consecutivi” și, mai ales, poate aceasta să înceapă (și, în acest caz, poate să expire) înainte ca titularul mărcii anterioare să obțină înregistrarea efectivă a mărcii sale și, în caz afirmativ, care sunt condițiile necesare pentru ca acest termen să înceapă să curgă?

               3.

               Articolul 4 alineatul (1) litera (a) din Directiva 89/104/CEE a Consiliului se aplică în sensul că titularul unei mărci anterioare are câștig de cauză, chiar și în cazul utilizării îndelungate cu bună-credință a două mărci identice pentru produse identice, astfel încât garanția provenienței mărcii anterioare nu înseamnă că marca desemnează doar produsele titularului mărcii anterioare cu excluderea celuilalt titular, ci dimpotrivă, că desemnează produsele acestuia sau ale celuilalt titular?

      (1)  Prima directivă a Consiliului 89/104/CEE din 21 decembrie 1988 de apropiere a legislațiilor statelor membre cu privire la mărci (JO L 40, p. 1, Ediție specială, 17/vol. 1, p. 92).


title: Cauza T-283/12: Acțiune introdusă la 22 iunie 2012 — FIS’D/Comisia

text:
               11.8.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 243/32

         Acțiune introdusă la 22 iunie 2012 — FIS’D/Comisia
   (Cauza T-283/12)
   2012/C 243/57
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Reclamantă: FIS’D — Formazione integrata superiore del design (Catanzaro, Italia) (reprezentanți: S. Baratti și A. Sodano, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei atacate;

               —

               admiterea cererilor de luare a unor măsuri de organizare a procedurii și/sau de cercetare judecătorească formulate;

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Prezenta acțiune este îndreptată împotriva Deciziei Comisiei Europene din 12 aprilie 2012, Ref. Ares(2012)446225, prin care s-a respins contestația administrativă depusă de reclamantă în temeiul articolului 22 din Regulamentul (CE) nr. 58/2003 al Consiliului din 19 decembrie 2002 împotriva deciziei Agenției Executive pentru Educație, Audiovizual și Cultură din 13 ianuarie 2011„Termination of the Framework Partnership Agreement 2011-0181, Erasmus Mundus Masters Course in City Regeneration”, prin care s-a dispus încetarea anticipată a Acordului-cadru de parteneriat 2011-0181, încheiat în cadrul programului Erasmus Mundus 2009-2013.
   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă trei motive.

               1.

               Primul motiv, întemeiat pe încălcarea dispozițiilor legale sub forma unei erori vădite de apreciere și a nemotivării:

                           —

                           Potrivit reclamantei, Comisia nu a demonstrat că, în cadrul examinării având ca obiect modificarea proiectului reCity Erasmus Mundus Master Course prezentată de Università degli Studi „Mediterranea” di Reggio Calabria la 21 decembrie 2011 în numele unui consorțiu diferit de cel inițial, Agenția Executivă pentru Educație, Audiovizual și Cultură a încălcat în mod vădit secțiunile II. A.1 și II. B.4 din Administrative and Financial Handbook, care constituie parte integrantă din Specific Grant Agreement anexat la Framework Partnership Agreement și articolul II.12.3 din Framework Partnership Agreement.

               2.

               Al doilea motiv, întemeiat pe încălcarea dispozițiilor legale sub forma unei erori vădite de apreciere:

                           —

                           În această privință se precizează că nu s-a demonstrat de către Comisie că, prin aprobarea extinderii Specific Grant Agreement pentru subvenționarea masteratului în curs pe baza noului proiect prezentat de Università degli Studi „Mediterranea” di Reggio Calabria la 21 decembrie 2011, care urma să fie realizat de un consorțiu diferit de cel inițial, decizia Agenției Executive pentru Educație, Audiovizual și Cultură era viciată de o încălcare vădită a articolelor I.3 și II.12.3 din Framework Partnership Agreement, de abuz de putere și, în special, de denaturare, de lipsa unei condiții esențiale, de un caracter ilogic și contradictoriu și de nemotivare.

               3.

               Al treilea motiv, întemeiat pe încălcarea dispozițiilor legale sub forma unei erori vădite de apreciere și a nemotivării:

                           —

                           Cu privire la acest aspect se precizează că nu s-a demonstrat de către Comisie că, prin dispunerea încetării Framework Partnership Agreement și prin aprobarea extinderii Specific Grant Agreement pentru un proiect diferit, în ceea ce privește consorțiul și conținutul, de cel care fusese prezentat în cadrul procedurii de selecție, decizia Agenției Executive pentru Educație, Audiovizual și Cultură este viciată de încălcarea și de aplicarea eronată a anexei I la Framework Partnership Agreement, de abuz de putere și, în special, de denaturare, de lipsa unei condiții esențiale, de lipsă de logică, de încălcarea principiului general al bunei administrări și a principiilor aferente acestuia — al bunei credințe, al transparenței, al imparțialității și al proporționalității — precum și a principiului încrederii legitime.


title: Cauza C-159/08 P: Ordonanța Curții din 25 martie 2009 — Isabella Scippacercola, Ioannis Terezakis/Comisia Comunităților Europene (Recurs — Abuz de poziție dominantă — Taxe pretins excesive aplicate de operatorul aeroportului internațional din Atena — Respingerea plângerii — Lipsa interesului comunitar)

text:
               29.8.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 205/15

         Ordonanța Curții din 25 martie 2009 — Isabella Scippacercola, Ioannis Terezakis/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza C-159/08 P) (1)

   (Recurs - Abuz de poziție dominantă - Taxe pretins excesive aplicate de operatorul aeroportului internațional din Atena - Respingerea plângerii - Lipsa interesului comunitar)
   2009/C 205/26
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Recurenți: Isabella Scippacercola, Ioannis Terezakis (reprezentant: B. Lombart, avocat)

      Cealaltă parte în proces: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: T. Christoforou, V. Di Bucci și F. Ronkes Agerbeek, agenți)

      Obiectul

   Recurs declarat împotriva Hotărârii Tribunalului de Primă Instanță (Camera a cincea) din 16 ianuarie 2008, Isabella Scippacercola și Ioannis Terezakis/Comisia (T-306/05), prin care Tribunalul a respins cererea de anulare a Deciziei din 2 mai 2005 a Comisiei privind clasarea plângerii introduse de recurenți privind un pretins abuz de poziție dominantă din partea aeroportului internațional Atena — Spata (Grecia), care ar aplica taxe excesive pasagerilor

      Dispozitivul

               1)

               Respinge recursul.

               2)

               Obligă pe doamna Scippacercola și pe domnul Terezakis la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 171, 5.7.2008.


title: Cauza T-313/05: Ordonanța Tribunalului de Primă Instanță din 27 noiembrie 2007 — Microsoft/Comisia Comunităților Europene

text:
               8.3.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 64/63

         Ordonanța Tribunalului de Primă Instanță din 27 noiembrie 2007 — Microsoft/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza T-313/05) (1)

   (2008/C 64/103)

      Limba de procedură: engleza

   Președintele Camerei a patra a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 257, 15.10.2005.


title: Cauza T-387/09: Acțiune introdusă la 26 septembrie 2009 — Applied Microengineering/Comisia

text:
               19.12.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 312/30

         Acțiune introdusă la 26 septembrie 2009 — Applied Microengineering/Comisia
   (Cauza T-387/09)
   2009/C 312/50
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Applied Microengineering Ltd (Didcot, Regatul Unit) (reprezentanți: P. Walravens și J. De Wachter, lawyers)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene

      Concluziile reclamantei

               —

               Anularea Deciziei Comisiei din 16 iulie 2009 privind recuperarea sumei de 258 560,61 EUR plus dobânzi de întârziere;

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În prezenta cauză, reclamanta solicită anularea Deciziei C (2009) 5797 a Comisiei din 16 iulie 2009 privind recuperarea unei sume plus dobânzi de întârziere datorate de reclamantă în cadrul proiectelor IST 1999-11823 FOND MST („Formation of a New Design House for MST”) și IST 2000-28229 ANAB („Assessment of a New Anodic Bonder”), finanțate prin programul specific de acțiuni comunitare de cercetare, dezvoltare tehnologică și de demonstrare în domeniul societății informaționale (1998-2002).
   În susținerea pretențiilor, reclamanta invocă șapte argumente.
   În primul rând, aceasta susține că, prin nerealizarea unei proceduri de audit integrale și adecvate, Comisia a încălcat norme fundamentale de procedură. Reclamanta afirmă că nu a fost informată de către Comisie cu privire la începerea și la încheierea procedurii de audit și că nu i-au fost luate în considerare obiecțiile formulate. Reclamanta mai susține că au fost încălcate dreptul său la apărare, principiul bunei administrări și obligația de diligență.
   În al doilea rând, reclamanta arată că acțiunea Comisei este prescrisă cel puțin în ceea ce privește plățile efectuate cu mai mult de cinci ani înainte de începerea oficială a procedurii de audit.
   În al treilea rând, reclamanta precizează că, aplicând interpretarea eronată a auditorului referitoare la normele privind costurile eligibile, Comisia a comis o eroare vădită de evaluare.
   În al patrulea rând, reclamanta susține că, acceptând pentru lucrători norme pe oră sub venitul minim, Comisia a încălcat drepturi sociale fundamentale și dreptul la o plată corectă.
   În al cincilea rând, reclamanta invocă încălcarea de către Comisie a principiului protecției încrederii legitime în sensul că metoda de lucru privind costurile de muncă medii, astfel cum au fost propuse de reclamantă, era legală și că „salariile țintă” ar fi considerate o practică acceptabilă pentru contractant.
   În al șaselea rând, aceasta susține că obligația de motivare a fost omisă de către Comisie întrucât aceasta s-a întemeiat în totalitate pe raportul de audit, fără să ia în considerare comentariile reclamantei sau cererea de redeschidere a procedurii de audit.
   În sfârșit, reclamanta argumentează că au fost încălcate principiul bunei administrări și obligația de diligență prin trimiterea de scrisori la o altă adresă și prin neexaminarea argumentelor invocate de reclamantă.


title: Cauza F-30/14: Acțiune introdusă la 28 martie 2014 – ZZ/Comisia

text:
               10.6.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 175/56

         Acțiune introdusă la 28 martie 2014 – ZZ/Comisia
   (Cauza F-30/14)
   2014/C 175/81
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: ZZ (reprezentant: V. Wellens, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Obiectul și descrierea litigiului

   Anularea deciziei de aplicare în privința reclamantului a sancțiunii disciplinare a retrogradării

      Concluziile reclamantului

               —

               Anularea deciziei de aplicare în privința reclamantului a retrogradării întrucât nu a declarat Comisiei că primea, pe lângă alocațiile familiale pentru creșterea copiilor în temeiul articolului 67 alineatul (2) din Statutul funcționarilor, o alocație națională de aceeași natură;

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.


title: Cauza T-207/11: Hotărârea Tribunalului din 9 martie 2012 — EyeSense/OAPI — Osypka Medical (ISENSE) [ „Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale ISENSE — Marcă națională verbală anterioară EyeSense — Motiv relativ de refuz — Risc de confuzie — Similitudinea semnelor — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009” ]

text:
               28.4.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 126/15

         Hotărârea Tribunalului din 9 martie 2012 — EyeSense/OAPI — Osypka Medical (ISENSE)
   (Cauza T-207/11) (1)

   (Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale ISENSE - Marcă națională verbală anterioară EyeSense - Motiv relativ de refuz - Risc de confuzie - Similitudinea semnelor - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009)
   2012/C 126/31
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: EyeSense AG (Basel, Elveția) (reprezentant: N. Aicher, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: R. Manea, agent)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI: Osypka Medical GmbH (Berlin, Germania)

      Obiectul

   Acțiune împotriva Deciziei Camerei a patra de recurs a OAPI din 4 februarie 2011 (cauza R 1098/2010-4) privind o procedură de opoziție între EyeSense AG și Osypka Medical GmbH.

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Obligă EyeSense AG la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 194, 2.7.2011.


title: Cauza C-139/13: Acțiune introdusă la 19 martie 2013 — Comisia Europeană/Regatul Belgiei

text:
               1.6.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 156/22

         Acțiune introdusă la 19 martie 2013 — Comisia Europeană/Regatul Belgiei
   (Cauza C-139/13)
   2013/C 156/34
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: D. Maidani și G. Wils, agenți)

      Pârât: Regatul Belgiei

      Concluziile reclamantei

               —

               constatarea faptului că, întrucât nu a aplicat până la 28 iunie 2009, termen prevăzut la articolul 6 din Regulamentul (CE) nr. 2252/2004 (1), specificațiile tehnice privind emiterea de pașapoarte biometrice cuprinzând amprentele digitale, în conformitate cu dispozițiile cuprinse în Decizia C(2006) 2909 a Comisiei din 28 iunie 2006, Regatul Belgiei nu și-a îndeplinit obligațiile care îi reveneau în temeiul regulamentului menționat,

               —

               obligarea Regatului Belgiei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Prin intermediul acțiunii formulate, Comisia reproșează Regatului Belgiei neadoptarea măsurilor necesare pentru asigurarea emiterii de pașapoarte biometrice care includ amprentele digitale în termenul prevăzut de Regulamentul (CE) nr. 2252/2004.

      (1)  Regulamentul Consiliului din 13 decembrie 2004 privind standardele pentru elementele de securitate și elementele biometrice integrate în pașapoarte și în documente de călătorie emise de statele membre (JO L 385, p. 1, Ediție specială, 01/vol. 5, p. 155).


title: Cauza T-366/12: Hotărârea Tribunalului din 15 mai 2014 – Katjes Fassin/OAPI (Yoghurt-Gums) ( „Marcă comunitară — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare figurative Yoghurt-Gums — Motive absolute de refuz — Caracter distinctiv — Caracter descriptiv — Articolul 7 alineatul (1) literele (b) și (c) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009” )

text:
               30.6.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 202/21

         Hotărârea Tribunalului din 15 mai 2014 – Katjes Fassin/OAPI (Yoghurt-Gums)
   (Cauza T-366/12) (1)

   ((„Marcă comunitară - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare figurative Yoghurt-Gums - Motive absolute de refuz - Caracter distinctiv - Caracter descriptiv - Articolul 7 alineatul (1) literele (b) și (c) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009”))
   2014/C 202/26
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Katjes Fassin GmbH & Co. KG (Emmerich am Rhein, Germania) (reprezentant: T. Schmitz, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: D. Walicka, agent)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a patra de recurs a OAPI din 11 iunie 2012 (cauza R 523/2012-4) privind înregistrarea semnului figurativ Yoghurt-Gums ca marcă comunitară

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă Katjes Fassin GmbH & Co. KG la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 319, 20.10.2012.


title: Cauza C-579/08 P: Ordonanța Curții (Camera a șaptea) din 15 ianuarie 2010 — Messer Group GmbH/Air Products and Chemicals Inc., Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) [Recurs — Articolul 119 din Regulamentul de procedură — Marcă comunitară — Regulamentul (CE) nr. 40/94 — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) — Mărci verbale Ferromix, Inomix și Alumix — Mărci anterioare FERROMAXX, INOMAXX și ALUMAXX — Opoziția titularului — Public relevant — Grad de similitudine — Caracter slab distinctiv al mărcii anterioare — Risc de confuzie]

text:
               17.4.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 100/12

         Ordonanța Curții (Camera a șaptea) din 15 ianuarie 2010 — Messer Group GmbH/Air Products and Chemicals Inc., Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)
   (Cauza C-579/08 P) (1)

   (Recurs - Articolul 119 din Regulamentul de procedură - Marcă comunitară - Regulamentul (CE) nr. 40/94 - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) - Mărci verbale Ferromix, Inomix și Alumix - Mărci anterioare FERROMAXX, INOMAXX și ALUMAXX - Opoziția titularului - Public relevant - Grad de similitudine - Caracter slab distinctiv al mărcii anterioare - Risc de confuzie)
   2010/C 100/18
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Recurent: Messer Group GmbH (reprezentanți: W. Graf v. Schwerin și J. Schmidt, avocați)

      Celelalte părți în proces: Air Products and Chemicals Inc. (reprezentant: S. Heurung, avocat), Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI) (reprezentant: D. Botis, agent)

      Obiectul

   Recurs declarat împotriva Hotărârii Tribunalului de Primă Instanță (Camera întâi) din 15 octombrie 2008, Air Products and Chemicals/OAPI (T-305/06-307/06), prin care Tribunalul a anulat deciziile Camerei a doua de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (OAPI) din 12 septembrie 2006 prin care s-au respins acțiunile introduse de titularii mărcilor verbale comunitare „FERROMAXX”, „INOMAXX” și „ALUMAXX” pentru produse din clasa 1 împotriva deciziilor diviziei de anulare prin care s-a respins în parte opoziția formulată împotriva cererilor de înregistrare a mărcilor verbale „FERROMIX”, „INOMIX” și „ALUMIX” pentru produse din clasele 1 și 4

      Dispozitivul

               1.

               Respinge recursul principal și recursul incident.

               2.

               Obligă Messer Group GmbH să suporte propriile cheltuieli de judecată, precum și cheltuielile de judecată efectuate de Air Products and Chemicals Inc.

               3.

               Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI) suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 55, 7.3.2009.


title: Cauza C-106/10: Hotărârea Curții (Camera a șaptea) din 28 iulie 2011 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Supremo Tribunal Administrativo — Portugalia) — Lidl & Companhia/Fazenda Pública ( Fiscalitate — Directiva 2006/112/CE — TVA — Bază de impozitare — Taxă datorată pentru fabricarea, montarea, admiterea sau importarea vehiculelor )

text:
               8.10.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 298/7

         Hotărârea Curții (Camera a șaptea) din 28 iulie 2011 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Supremo Tribunal Administrativo — Portugalia) — Lidl & Companhia/Fazenda Pública
   (Cauza C-106/10) (1)

   (Fiscalitate - Directiva 2006/112/CE - TVA - Bază de impozitare - Taxă datorată pentru fabricarea, montarea, admiterea sau importarea vehiculelor)
   2011/C 298/10
   Limba de procedură: portugheza

      Instanța de trimitere

   Supremo Tribunal Administrativo

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Lidl & Companhia

      Pârâtă: Fazenda Pública

      Cu participarea: Ministério Público

      Obiectul

   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Supremo Tribunal Administrativo -– Interpretarea articolului 73 și a articolului 78 primul paragraf litera (a), coroborat cu articolul 79 primul paragraf litera (c) din Directiva 2006/112/CE Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată (JO L 347, p. 1, Ediție specială, 09/vol. 3, p. 7) — Includerea, în baza de impozitare a TVA, a valorii „imposto sobre veículos” portughez — Taxe pe vehiculele noi datorate pentru fabricarea, asamblarea, montarea, admiterea sau importarea vehiculelor — Taxă de plată o singură dată, de către operatorul sau vânzătorul vehiculului, cu ocazia introducerii acestuia pe piața portugheză

      Dispozitivul

   O taxă precum taxa pe vehicule (imposto sobre veículos) în cauză în acțiunea principală, al cărei fapt generator are o legătură directă cu livrarea unui vehicul care intră în domeniul de aplicare al acestei taxe și care este achitată de furnizorul acestui vehicul, este cuprinsă în noțiunea „impozite, drepturi, prelevări și taxe”, în sensul articolului 78 primul paragraf litera (a) din Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată, și trebuie inclusă, în temeiul acestei dispoziții, în baza de impozitare a TVA ului aplicat livrării vehiculului menționat.

      (1)  JO C 113, 1.5.2010.