title: Cauza T-34/17: Acțiune introdusă la 20 ianuarie 2017 – Skyleader/EUIPO – Sky International (SKYLEADER)

text:
               13.3.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 78/37

         Acțiune introdusă la 20 ianuarie 2017 – Skyleader/EUIPO – Sky International (SKYLEADER)
   (Cauza T-34/17)
   (2017/C 078/51)
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Skyleader a.s. (Ústí nad Labem, Republica Cehă) (reprezentant: K. Malmstedt, avocat)

      Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Sky International AG (Zug, Elveția)

      Datele privind procedura în fața EUIPO

      Titularul mărcii în litigiu: reclamanta

      Marca în litigiu: marca figurativă a Uniunii Europene care cuprinde elementul verbal „SKYLEADER” – marca Uniunii Europene nr. 6 347 827

      Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de declarare a nulității

      Decizia atacată: Decizia Camerei a patra de recurs a EUIPO din 21 noiembrie 2016 în cauza R 805/2016-4

      Concluziile

   Reclamantul solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei nr. 11084 C a diviziei de opoziție și a deciziei atacate;

               —

               obligarea EUIPO și a Sky International la plata cheltuielilor de judecată efectuate atât în fața Tribunalului cât și în fața EUIPO.

      Motivele invocate

               —

               încălcarea dreptului UE și a normelor substanțiale de procedură ale dreptului UE;

               —

               încălcarea principiului bunei administrări;

               —

               încălcarea Normei 45 alineatul (5) din Regulamentul nr. 2868/95.


title: Cauza C-154/16: Cerere de decizie preliminară introdusă de Augstākā tiesa (Letonia) la 15 martie 2016 – „Latvijas dzelzceļš” VAS/Valsts ieņēmumu dienests

text:
               30.5.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 191/14

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Augstākā tiesa (Letonia) la 15 martie 2016 – „Latvijas dzelzceļš” VAS/Valsts ieņēmumu dienests
   (Cauza C-154/16)
   (2016/C 191/18)
   Limba de procedură: letona

      Instanța de trimitere

   Augstākā tiesa

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: VAS „Latvijas dzelzceļš”

      Pârâtă: Valsts ieņēmumu dienests

      Întrebările preliminare

               1)

               Articolul 203 alineatul (1) din Regulamentul (CEE) nr. 2913/92 al Consiliului din 12 octombrie 1992 de instituire a Codului vamal comunitar (1) trebuie interpretat în sensul că este aplicabil cu condiția ca la biroul vamal de destinație a regimului de tranzit extern să nu se prezinte toată marfa, inclusiv în cazul în care se dovedește în mod corespunzător distrugerea totală și pierderea irecuperabilă a acesteia?

               2)

               În cazul unui răspuns negativ la prima întrebare, dovedirea în mod corespunzător a distrugerii mărfurilor și, prin urmare, împrejurarea conform căreia nu este posibilă intrarea mărfurilor în circuitul economic al statului membru pot să justifice aplicarea articolului 204 alineatul (1) litera (a) și a articolului 206 din Regulamentul (CEE) nr. 2913/92 al Consiliului din 12 octombrie 1992 de instituire a Codului vamal comunitar, fără să se includă în calculul datoriei vamale cantitatea de marfă distrusă în timpul tranzitului extern?

               3)

               Dacă articolul 203 alineatul (1), articolul 204 alineatul (1) litera (a) și articolul 206 din Regulamentul (CEE) nr. 2913/92 al Consiliului din 12 octombrie 1992 de instituire a Codului vamal comunitar pot fi interpretate în sensul că taxele vamale la import se calculează în funcție de cantitatea de marfă distrusă în timpul tranzitului extern, atunci articolul 2 alineatul (1) litera (d) și articolele 70 și 71 din Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată (2) pot fi interpretate în sensul că, în acest caz, odată cu taxele la import, trebuie să calculeze și taxa pe valoarea adăugată, chiar dacă nu este posibilă intrarea efectivă a mărfurilor în circuitul economic al statului membru?

               4)

               Articolul 96 din Regulamentul (CEE) nr. 2913/92 al Consiliului din 12 octombrie 1992 de instituire a Codului vamal comunitar trebuie interpretat în sensul că principalul obligat este întotdeauna responsabil pentru plata acestei datorii vamale care rezultă din regimul de tranzit extern, indiferent dacă transportatorul a respectat obligațiile impuse de articolul 96 alineatul (2)?

               5)

               Articolul 94 alineatul (1), articolul 96 alineatul (1) și articolul 213 din Regulamentul (CEE) nr. 2913/92 al Consiliului din 12 octombrie 1992 de instituire a Codului vamal comunitar trebuie interpretate în sensul că administrația vamală a statului membru are obligația de a stabili răspunderea solidară a tuturor persoanelor care, într-un caz concret, pot fi considerate responsabile pentru datoria vamală împreună cu principalul obligat, în conformitate cu normele din Codul vamal?

               6)

               În cazul unui răspuns afirmativ la întrebarea precedentă și dacă legislația statului membru leagă obligația de plată a taxei pe valoarea adăugată pentru importul de mărfuri, în general, cu procedura în care se permite punerea mărfurilor în liberă circulație, articolele 201, 202 și 205 din Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată trebuie interpretate în sensul că statul membru are obligația să stabilească răspunderea solidară pentru plata taxei pe valoarea adăugată a tuturor persoanelor care, într-un caz concret, pot fi considerate responsabile pentru datoria vamală în conformitate cu dispozițiile din Regulamentul (CEE) nr. 2913/92 al Consiliului din 12 octombrie 1992 de instituire a Codului vamal comunitar?

               7)

               În cazul unui răspuns afirmativ la cea de a cincea și la cea de a șasea întrebare, articolul 96 alineatul (1) și articolul 213 din Regulamentul (CEE) nr. 2913/92 al Consiliului din 12 octombrie 1992 de instituire a Codului vamal comunitar, precum și articolele 201, 202 și 205 din Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată trebuie interpretate în sensul că, în cazul în care, ca urmare a unei erori, autoritatea vamală a unui stat membru nu a stabilit răspunderea solidară pentru niciuna dintre persoanele responsabile împreună cu principalul obligat pentru datoria vamală, doar această împrejurare ar putea justifica exonerarea principalului obligat de răspunderea pentru datoria vamală?

      (1)  JO L 302, p. 1, Ediție specială 2/vol. 5, p. 58.

      (2)  JO L 347, p. 1, Ediție specială 9/vol. 3, p. 7.


title: Cauzele conexate T-292/14 și T-293/14: Hotărârea Tribunalului din 7 octombrie 2015 – Cipru/OAPI (XAΛΛOYMI și HALLOUMI) [„Marcă comunitară — Cereri de înregistrare a mărcilor comunitare verbale XAΛΛOYMI și HALLOUMI — Motiv absolut de refuz — Lipsa caracterului distinctiv — Caracter descriptiv — Articolul 7 alineatul (1) literele (b) și (c) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009”]

text:
               30.11.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 398/52

         Hotărârea Tribunalului din 7 octombrie 2015 – Cipru/OAPI (XAΛΛOYMI și HALLOUMI)
   (Cauzele conexate T-292/14 și T-293/14) (1)

   ([„Marcă comunitară - Cereri de înregistrare a mărcilor comunitare verbale XAΛΛOYMI și HALLOUMI - Motiv absolut de refuz - Lipsa caracterului distinctiv - Caracter descriptiv - Articolul 7 alineatul (1) literele (b) și (c) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009”])
   (2015/C 398/65)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Republica Cipru (reprezentanți: S. Malynicz, barrister, și V. Marsland, solicitor)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: P. Geroulakos, agent)

      Obiectul

   Două acțiuni formulate împotriva a două decizii ale Camerei a patra de recurs a OAPI din 19 februarie 2014 (cauza R 1849/2013-4 și cauza R 1503/2013-4), privind cererile de înregistrare a semnului verbal XAΛΛOYMI și, respectiv, a semnului verbal HALLOUMI ca mărci comunitare.

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Republica Cipru suportă, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, cheltuielile de judecată efectuate de Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI).

      (1)  JO C 245, 28.7.2014.


title: Cauza C-613/15: Cerere de decizie preliminară introdusă de Juzgado de Primera Instancia n° 5 de Alcobendas (Spania) la 20 noiembrie 2015 – Ibercaja Banco S.A.U./José Cortés González

text:
               8.2.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 48/17

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Juzgado de Primera Instancia no 5 de Alcobendas (Spania) la 20 noiembrie 2015 – Ibercaja Banco S.A.U./José Cortés González
   (Cauza C-613/15)
   (2016/C 048/23)
   Limba de procedură: spaniola

      Instanța de trimitere

   Juzgado de Primera Instancia no 5 de Alcobendas

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Ibercaja Banco S.A.U.

      Pârât: José Cortés González

      Întrebările preliminare

               1)

               Articolul 3 alineatul (1), articolul 4 alineatul (1), articolul 6 alineatul (1) și articolul 7 alineatul (1) din Directiva 93/13/CEE din 5 aprilie 1993 (1) se opun unei norme de drept național, precum articolul 114 din Legea privind contractul de ipotecă, care permite instanței naționale, pentru aprecierea caracterului abuziv al unei clauze prin care se stabilesc dobânzile de întârziere, să verifice doar dacă rata dobânzii convenite este mai mare decât triplul ratei dobânzii legale, și care nu permite să se țină seama de alte împrejurări?

               2)

               Articolul 3 alineatul (1), articolul 4 alineatul (1), articolul 6 alineatul (1) și articolul 7 alineatul (1) din Directiva 93/13/CEE din 5 aprilie 1993 se opun unei norme de drept național, precum articolul 693 din Codul de procedură civilă spaniol, care permite solicitarea rambursării anticipate a împrumutului în întregime pentru neplata a trei rate lunare, fără să se țină seama de alți factori precum durata sau cuantumul împrumutului sau de orice alte cauze relevante aflate în prezență, și care în plus condiționează posibilitatea de evitare a efectelor respectivei exigibilități anticipate de voința creditorului, cu excepția cazurilor de ipotecă instituită asupra locuinței obișnuite a debitorului?

               3)

               A patra dispoziție tranzitorie din Legea nr. 1/2003 încalcă jurisprudența Cofidis (2)?

      (1)  Directiva 93/13/CEE a Consiliului din 5 aprilie 1993 privind clauzele abuzive în contractele încheiate cu consumatorii (JO L 95, p. 29, Ediție specială 15/vol.2, p. 273)

      (2)  Hotărârea C-473/00, EU:C: 2002:705


title: Cauza T-196/17: Acțiune introdusă la 27 martie 2017 – Naftogaz of Ukraine/Comisia

text:
               15.5.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 151/45

         Acțiune introdusă la 27 martie 2017 – Naftogaz of Ukraine/Comisia
   (Cauza T-196/17)
   (2017/C 151/58)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: NJSC Naftogaz of Ukraine (Kiev, Ucraina) (reprezentanți: D. Mjaaland, A. Haga, P. Grzejszczak și M. Krakowiak, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea Deciziei C(2016) 6950 a Comisiei din 28 octombrie 2016 privind reexaminarea derogării acordate Ostseepipeline-Anbindungsleitung de la cerinţele referitoare la accesul terţilor şi la reglementarea tarifelor adoptate potrivit Directivei 2003/55/CE; şi

               —

               obligarea Comisiei Europene la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă patru motive.

               1.

               Primul motiv, întemeiat pe faptul că decizia Comisiei din anul 2016 este nulă din cauza lipsei de competenţă

                           —

                           Articolul 36 alineatul (9) din Directiva 2009/73/CE nu conferă Comisiei competenţa de a aproba o decizie a autorităţii de reglementare referitoare la modificarea unei derogări acordate în temeiul articolului 36 alineatul (1) care a fost aprobată în prealabil

                           —

                           În subsidiar, în cazul în care Comisia are competenţa de a aproba o asemenea decizie, aceasta are o astfel de competenţă numai în anumite situaţii, precum cele în care a avut loc o schimbare semnificativă a împrejurărilor de la data deciziei de aprobare anterioare. Comisia nu era îndreptăţită să adopte decizia în împrejurările din prezenta cauză.

               2.

               Al doilea motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 36 alineatul (1) din Directiva 2009/73/CE

                           —

                           În subsidiar, în cazul în care Comisia avea competenţa de a adopta decizia în principiu, aceasta ar fi putut să o adopte în mod legal numai dacă ar fi fost îndeplinite criteriile prevăzute la articolul 36 alineatul (1) din Directiva 2009/73/CE.

                           —

                           Decizia a fost adoptată cu încălcarea articolului 36 alineatul (1) litera (a). Decizia nu va întări concurența în furnizarea de gaze naturale și nu va îmbunătăți siguranța alimentării în ţările din Europa Centrală și de Est ale Uniunii Europene și ale Comunității Energiei.

                           —

                           Decizia a fost adoptată cu încălcarea articolului 36 alineatul (1) litera (b). Nu există un risc legat de investiție, întrucât conducta relevantă este operațională din luna iulie 2011.

                           —

                           Decizia a fost adoptată cu încălcarea articolului 36 alineatul (1) litera (e). Decizia afectează concurența și funcționarea efectivă a pieței interne în Uniunea Europeană și în Comunitatea Energiei și poate să consolideze poziția dominantă a PJSC Gazprom și a filialelor acesteia pe piața geografică relevantă și să contribuie la fragmentarea pieței interne după criterii naționale.

               3.

               Al treilea motiv, întemeiat pe nemotivare

                           —

                           Decizia nu este suficient motivată și nu prezintă suficiente probe în susținerea concluziilor Comisiei, cu încălcarea articolului 296 TFUE.

               4.

               Al patrulea motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 216 alineatul (2) TFUE

                           —

                           Potrivit articolului 216 alineatul (2) TFUE, acordurile internaționale încheiate de Uniunea Europeană sunt obligatorii pentru instituțiile Uniunii.

                           —

                           Cu încălcarea articolului 6 din Tratatul de instituire a Comunității Energiei, decizia poate să destabilizeze cadrul de reglementare și de piață care stimulează investițiile în rețelele de gaze, să reducă siguranța aprovizionării și să blocheze dezvoltarea concurenței. Cu încălcarea articolului 18 din Tratatul de instituire a Comunității Energiei, Decizia permite Gazprom să abuzeze de poziția sa dominantă pe piața relevantă.

                           —

                           Cu încălcarea articolului 6 alineatul (1) din Tratatul privind Carta energiei, decizia afectează concurența în sectorul energiei. Cu încălcarea articolului 10 alineatul (1) din Carta energiei, decizia acordă Gazprom un tratament preferențial în calitate de investitor și are un efect negativ asupra investițiilor Naftogaz în sistemul ucrainean de transport al gazelor.

                           —

                           Cu încălcarea articolului 274 din Acordul de asociere dintre Uniunea Europeană și Ucraina, decizia a fost adoptată fără consultarea sau cooperarea Ucrainei.


title: Cauza C-163/11: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen (Belgia) la 4 aprilie 2011 — Annex Customs BVBA/Belgische Staat en KBC Bank NV

text:
               18.6.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 179/11

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen (Belgia) la 4 aprilie 2011 — Annex Customs BVBA/Belgische Staat en KBC Bank NV
   (Cauza C-163/11)
   2011/C 179/21
   Limba de procedură: olandeza

      Instanța de trimitere

   Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Annex Customs BVBA

      Pârâte: Belgische Staat și KBC Bank NV

      Întrebările preliminare

               1.

               Articolul 450c alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CEE) nr. 2454/93 (1) al Comisiei din 2 iulie 1993 de stabilire a unor dispoziții de aplicare a Regulamentului (CEE) nr. 2913/1992 al Consiliului de instituire a Codului vamal comunitar, introdus prin articolul 1 punctul 53 din Regulamentul nr. 2787/2000 (2) al Comisiei din 15 decembrie 2000, trebuie interpretat în sensul că notificarea menționată este valabilă numai dacă conține sumele exacte, pe care garantul trebuie să le plătească, dacă este cazul?

               2.

               Articolul 450c alineatul (2) din Regulamentul (CEE) nr. 2454/93 al Comisiei din 2 iulie 1993 de stabilire a unor dispoziții de aplicare a Regulamentului (CEE) nr. 2913/1992 al Consiliului de instituire a Codului vamal comunitar, introdus prin articolul 1 punctul 53 din Regulamentul nr. 2787/2000 al Comisiei din 15 decembrie 2000, trebuie interpretat în sensul că este eliberat de obligațiile sale garantul care, după ce a primit în termen de trei ani de la data acceptării declarației de tranzit o notificare în sensul articolului 450c alineatul (1) litera (a) din Regulamentul nr. 2454/93, primește o notificare în care sunt menționate alte sume decât cele care i-au fost solicitate ulterior?

      (1)  JO L 253, p. 1, Ediție specială, 02/vol. 7, p. 3.

      (2)  Regulament care modifică Regulamentul (CEE) nr. 2454/93 de stabilire a unor dispoziții de aplicare a Regulamentului (CEE) nr. 2913/92 al Consiliului de instituire a Codului Vamal Comunitar, JO L 330, p. 1, Ediție specială, 02/vol. 13, p. 17.


title: Cauza T-332/04: Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 12 martie 2008 — Sebirán/OAPI — El Coto de Rioja (Coto D'Arcis) ( Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare figurative Coto D'Arcis — Mărci comunitare verbale anterioare EL COTO și COTO DE IMAZ — Motiv relativ de refuz — Risc de confuzie — Lipsa atingerii aduse renumelui — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) și articolul 8 alineatul (5) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 )

text:
               26.4.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 107/23

         Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 12 martie 2008 — Sebirán/OAPI — El Coto de Rioja (Coto D'Arcis)
   (Cauza T-332/04) (1)

   („Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare figurative Coto D'Arcis - Mărci comunitare verbale anterioare EL COTO și COTO DE IMAZ - Motiv relativ de refuz - Risc de confuzie - Lipsa atingerii aduse renumelui - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) și articolul 8 alineatul (5) din Regulamentul (CE) nr. 40/94’)
   (2008/C 107/38)
   Limba de procedură: spaniola
   Părțile

      Reclamantă: Sebirán, SL (Requena, Spania) (reprezentanți: A. Calderón Chavero și T. Villate Consonni, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: J. Laporta Insa, agent)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: El Corto de Rioja, SA (Oyón, Spania) (reprezentanți: inițial M.E. López Camba, puis M.E. López Camba și J. Grimau Muñoz, avocați)
   Obiectul
   Acțiune formulată împotriva deciziei Camerei a doua de recurs a OAPI din 15 iunie 2004 (cauza R 550/2003-2) privind o procedură de opoziție între El Coto de Rioja, SA și Sebirán, SL.
   Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

                  Respinge cererea de anulare parțială formulată de El Coto de Rioja, SA, împotriva deciziei Camerei a doua de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI) din 15 iunie 2004 (cauza R 550/2003-2)

               3)

               Obligă societatea Sebirán, SL să suporte propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de OAPI și jumătate din cele efectuate de El Coto de Rioja.

               4)

               Obligă societatea El Coto de Rioja să suporte jumătate din propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 284, 20.11.2004.


title: Cauza T-278/13: Hotărârea Tribunalului din 30 ianuarie 2015 – Now Wireless/OAPI – Starbucks (HK) (now) [ „Marcă comunitară — Procedură de decădere — Marca comunitară figurativă now — Utilizare serioasă a mărcii — Articolul 51 alineatul (1) litera (a) și articolul 51 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009” ]

text:
               16.3.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 89/19

         Hotărârea Tribunalului din 30 ianuarie 2015 – Now Wireless/OAPI – Starbucks (HK) (now)
   (Cauza T-278/13) (1)

   ([„Marcă comunitară - Procedură de decădere - Marca comunitară figurativă now - Utilizare serioasă a mărcii - Articolul 51 alineatul (1) litera (a) și articolul 51 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009”])
   (2015/C 089/20)
   Limba de procedură: engleza

      Părţile

      Reclamantă: Now Wireless Ltd (Guildford, Regatul Unit) (reprezentant: T. Alkin, barrister)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieţei Interne (mărci, desene şi modele industriale) (reprezentant: D. Walicka, agent)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: Starbucks (HK) Ltd (Hong Kong, China) (reprezentant: P. Kavanagh, solicitor)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a doua de recurs a OAPI din 7 martie 2013 (cauza R 234/2012-2), privind o procedură de decădere între Now Wireless Ltd și Starbucks (HK) Ltd.

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă Now Wireless Ltd la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 207, 20.7.2013.


title: Cauza C-59/07: Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 15 noiembrie 2007 — Comisia Comunităților Europene/Regatul Spaniei (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Directiva 2003/109/CE — Statutul resortisanților țărilor terțe care sunt rezidenți pe termen lung — Netranspunerea în termenul prevăzut)

text:
               12.1.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 8/4

         Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 15 noiembrie 2007 — Comisia Comunităților Europene/Regatul Spaniei
   (Cauza C-59/07) (1)

   (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru - Directiva 2003/109/CE - Statutul resortisanților țărilor terțe care sunt rezidenți pe termen lung - Netranspunerea în termenul prevăzut)
   (2008/C 8/07)
   Limba de procedură: spaniola
   Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: M. Condou-Durande și A. Alcover San Pedro, agenți)

      Pârât: Regatul Spaniei (reprezentant: F. Díez Moreno, agent)
   Obiectul
   Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Neadoptarea, în termenul prevăzut, a actelor necesare pentru a se conforma Directivei 2003/109/CE a Consiliului din 25 noiembrie 2003 privind statutul resortisanților țărilor terțe care sunt rezidenți pe termen lung (JO L 16, p. 44, Ediție specială 19/vol. 6, p. 225)
   Dispozitivul

               1)

               Prin neadoptarea actelor necesare pentru a se conforma Directivei 2003/109/CE a Consiliului din 25 noiembrie 2003 privind statutul resortisanților țărilor terțe care sunt rezidenți pe termen lung, Regatul Spaniei nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul acestei directive.

               2)

               Obligă Regatul Spaniei la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 69, 24.3.2007.


title: Cauza T-277/15: Acțiune introdusă la 13 mai 2015 – Permapore/OAPI – José Joaquim Oliveira II – Jardins & Afins Lda (Terraway)

text:
               27.7.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 245/42

         Acțiune introdusă la 13 mai 2015 – Permapore/OAPI – José Joaquim Oliveira II – Jardins & Afins Lda (Terraway)
   (Cauza T-277/15)
   (2015/C 245/51)
   Limba în care a fost formulată acțiunea: portugheza

      Părțile

      Reclamantă: Permapore Ltd (Nenagh Tipperary, Irlanda) (reprezentant: J. Sales, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: José Joaquim Oliveira II – Jardins & Afins Lda (Grijó, Portugalia)

      Datele privind procedura în fața OAPI

      Solicitantul: reclamanta

      Marca în litigiu: marca comunitară figurativă care cuprinde elementul verbal „Terraway” – cererea de înregistrare a mărcii comunitare nr. 11 988 301

      Procedura care s-a aflat pe rolul OAPI: procedură de opoziție

      Decizia atacată: Decizia Camerei întâi de recurs a OAPI din 5 martie 2015 în cauza R 2496/2014-1

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei adoptate de camera de recurs a OAPI și înlocuirea acesteia cu o altă decizie care se va pronunța sau pronunțarea cu privire la chestiunile de fond sau materiale, fără limitare la chestiunea privind plata în timp util a taxei pentru calea de atac;

      Motivele invocate

               —

               Reclamanta afirmă că a achitat taxa pentru calea de atac prevăzută la articolul 60 din Regulamentul nr. 207/2009 din 20 noiembrie 2014;

               —

               Din punct de vedere material, reclamanta invocă încălcarea articolului 52 alineatul (1) literele (a) și (b), articolul 7 alineatul (1) litera (g) și articolul 54 alineatul (2) in fine din Regulamentul nr. 207/2009.


title: Cauza C-135/16: Cerere de decizie preliminară introdusă de Verwaltungsgericht Frankfurt am Main (Germania) la 7 martie 2016 – Georgsmarienhütte GmbH și alții/Republica Federală Germania

text:
               13.6.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 211/27

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Verwaltungsgericht Frankfurt am Main (Germania) la 7 martie 2016 – Georgsmarienhütte GmbH și alții/Republica Federală Germania
      (Cauza C-135/16)
      (2016/C 211/34)
      Limba de procedură: germana

         Instanța de trimitere

      Verwaltungsgericht Frankfurt am Main

         Părțile din procedura principală

         Reclamante: Georgsmarienhütte GmbH, Stahlwerk Bous GmbH, Schmiedag GmbH, Harz Guss Zorge GmbH

         Pârâtă: Republica Federală Germania

         Întrebarea preliminară

      Decizia Comisiei Europene din 25 noiembrie 2014, (Decizia (UE) 2015/1585 a Comisiei din 25 noiembrie 2014 privind schema de ajutoare de stat SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN) [pusă în aplicare de Germania în sprijinul energiei electrice din surse regenerabile și al utilizatorilor mari consumatori de energie] [notificată cu numărul C(2014) 8786] (1)), încalcă Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene întrucât Comisia a calificat plafonarea suprataxei pentru finanțarea sprijinului acordat energiei produse din surse regenerabile drept ajutor în sensul articolului 107 TFUE?

         (1)  JO 2015, L 250, p. 122.


title: Cauza C-391/10: Hotărârea Curții (Camera a șasea) din 3 februarie 2011 — Comisia Europeană/Regatul Belgiei (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Directiva 2007/36/CE — Exercitarea anumitor drepturi ale acționarilor societăților cotate la bursă — Netranspunere completă în termenul prevăzut)

text:
               2.4.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 103/10

         Hotărârea Curții (Camera a șasea) din 3 februarie 2011 — Comisia Europeană/Regatul Belgiei
   (Cauza C-391/10) (1)

   (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru - Directiva 2007/36/CE - Exercitarea anumitor drepturi ale acționarilor societăților cotate la bursă - Netranspunere completă în termenul prevăzut)
   2011/C 103/16
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: G. Braun și L. de Schietere de Lophem, agenți)

      Pârât: Regatul Belgiei (reprezentanți: M. Jacobs și J.-C. Halleux, agenți)

      Obiectul

   Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Neadoptarea sau necomunicarea, în termenul prevăzut, a dispozițiilor necesare pentru a se conforma Directivei 2007/36/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 11 iulie 2007 privind exercitarea anumitor drepturi ale acționarilor în cadrul societăților comerciale cotate la bursă (JO L 184, p. 17)

      Dispozitivul

               1.

               Prin neadoptarea, în termenul prevăzut, a tuturor actelor cu putere de lege și a actelor administrative necesare pentru a se conforma Directivei 2007/36/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 11 iulie 2007 privind exercitarea anumitor drepturi ale acționarilor în cadrul societăților comerciale cotate la bursă, Regatul Belgiei nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul acestei directive.

               2.

               Obligă Regatul Belgiei la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 274, 9.10.2010.


title: Cauza T-223/16: Hotărârea Tribunalului din 14 iulie 2017 – Massive Bionics/EUIPO – Apple (DriCloud) [„Marcă a Uniunii Europene — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurative DriCloud — Mărcile internaționale verbale anterioare ICLOUD — Risc de confuzie — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 — Depunerea peste termen a unor elemente de probă — Articolul 76 alineatul (2) din Regulamentul nr. 207/2009”]

text:
               28.8.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 283/42

         Hotărârea Tribunalului din 14 iulie 2017 – Massive Bionics/EUIPO – Apple (DriCloud)
   (Cauza T-223/16) (1)

   ([„Marcă a Uniunii Europene - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurative DriCloud - Mărcile internaționale verbale anterioare ICLOUD - Risc de confuzie - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 - Depunerea peste termen a unor elemente de probă - Articolul 76 alineatul (2) din Regulamentul nr. 207/2009”])
   (2017/C 283/63)
   Limba de procedură: engleza

      Părţile

      Reclamantă: Massive Bionics SL (Madrid, Spania) (reprezentant: M. Galindo Martens, avocat)

      Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentant: S. Palmero Cabezas, agent)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO, intervenientă la Tribunal: Apple Inc. (Cupertino, California, Statele Unite) (reprezentanți: J. Olsen, P. Andreottola, solicitors, și G. Tritton, barrister)

      Obiectul

   Acțiunea formulată împotriva deciziei Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 3 martie 2016 (cauza R 339/2015-5) privind o procedură de opoziție între Apple și Massive Bionics.

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă Massive Bionics, SL la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 251, 11.7.2016.


title: Cauza C-389/08: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Grondwettelijk Hof (Belgia) la 8 septembrie 2008 — Base NV, Euphony Benelux NV, Mobistar NV, Uninet International NV, T2 Belgium NV și KPN Belgium NV/Ministerraad, cealaltă parte Belgacom NV

text:
               8.11.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 285/27

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Grondwettelijk Hof (Belgia) la 8 septembrie 2008 — Base NV, Euphony Benelux NV, Mobistar NV, Uninet International NV, T2 Belgium NV și KPN Belgium NV/Ministerraad, cealaltă parte Belgacom NV
   (Cauza C-389/08)
   (2008/C 285/44)
   Limba de procedură: olandeza
   Instanța de trimitere
   Grondwettelijk Hof
   Părțile din acțiunea principală

      Reclamante: Base NV, Euphony Benelux NV, Mobistar NV, Uninet International NV, T2 Belgium NV și KPN Belgium NV

      Pârât: Ministerraad

      Cealaltă parte: Belgacom NV
   Întrebarea preliminară
   Articolul 12 din Directiva 2002/22/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 7 martie 2002 privind serviciul universal și drepturile utilizatorilor cu privire la rețelele și serviciile electronice de comunicații (directiva privind serviciul universal) (1) poate fi interpretat în sensul că permite organului legislativ competent al unui stat membru, care acționează în calitate de autoritate națională de reglementare, să constate, la modul general și pe baza calculului costurilor nete ale furnizorului serviciului universal, care era anterior unicul furnizor, că furnizarea serviciului universal poate reprezenta o îndatorire nejustificată pentru întreprinderile desemnate să furnizeze servicii universale?

      (1)  JO L 108, p. 51, Ediție specială, 13/vol. 35, p. 213.


title: Cauza T-495/15: Acțiune introdusă la 27 august 2015 – Sociedad agraria de transformación no 9982 Montecitrus/OAPI – Spanish Oranges (MOUNTAIN CITRUS SPAIN)

text:
               26.10.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 354/40

         Acțiune introdusă la 27 august 2015 – Sociedad agraria de transformación no 9982 Montecitrus/OAPI – Spanish Oranges (MOUNTAIN CITRUS SPAIN)
   (Cauza T-495/15)
   (2015/C 354/49)
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Sociedad agraria de transformación no 9982 Montecitrus (Pulpí, Spania) (reprezentant: N. Fernández Fernández-Pacheco, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Spanish Oranges, SL (Castellón, Spania)

      Datele privind procedura în fața OAPI

      Titularul mărcii în litigiu: cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

      Marca în litigiu: marca comunitară figurativă care cuprinde elementul verbal „MOUNTAIN CITRUS SPAIN” – Cererea de înregistrare nr. 11 290 293

      Procedura care s-a aflat pe rolul OAPI: procedură de opoziție

      Decizia atacată: Decizia Camerei a patra de recurs a OAPI din 26 iunie 2015 în cauza R 871/2014-4

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei atacate;

               —

               respingerea cererii de înregistrare a mărcii în discuție pentru toate produsele acoperite din clasele 29 și 31;

               —

               obligarea celeilalte părți din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivul invocat

               —

               încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009.


title: Cauza T-102/13: Hotărârea Tribunalului din 11 decembrie 2014 – Heli-Flight/AESA ( „Aviație civilă — Solicitare pentru aprobarea condițiilor de zbor pentru un elicopter de tip Robinson R66 — Decizie de respingere adoptată de AESA — Acțiune în anulare — Întinderea controlului exercitat de comisia de apel — Întinderea controlului exercitat de Tribunal — Acțiune în constatarea abținerii de a acționa — Răspundere extracontractuală” )

text:
               9.2.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 46/46

         Hotărârea Tribunalului din 11 decembrie 2014 – Heli-Flight/AESA
   (Cauza T-102/13) (1)

   ((„Aviație civilă - Solicitare pentru aprobarea condițiilor de zbor pentru un elicopter de tip Robinson R66 - Decizie de respingere adoptată de AESA - Acțiune în anulare - Întinderea controlului exercitat de comisia de apel - Întinderea controlului exercitat de Tribunal - Acțiune în constatarea abținerii de a acționa - Răspundere extracontractuală”))
   (2015/C 046/56)
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Heli-Flight GmbH & Co. KG (Reichelsheim, Germania) (reprezentant: T. Kittner, avocat)

      Pârâtă: Agenția Europeană de Siguranță a Aviației (AESA) (reprezentanți: T. Masing și C. Eckart, avocați)

      Obiectul

   În primul rând, o cerere de anulare a Deciziei AESA din 13 ianuarie 2012 de respingere a solicitării reclamantei pentru aprobarea condițiilor de zbor, formulată pentru un elicopter de tip Robinson R66 (număr de serie 0034), în al doilea rând, o cerere prin care se solicită constatarea abținerii de a acționa a AESA în legătură cu soluționarea solicitărilor reclamantei din 11 iulie 2011 și din 10 ianuarie 2012 referitoare la elicopterul respectiv și, în al treilea rând, o cerere prin care se solicită ca AESA să repare prejudiciul pe care reclamanta consideră că l-a suferit ca urmare a acestei decizii de respingere și a acestei pretinse abțineri de a acționa.

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă Heli-Flight GmbH & Co. KG la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 123, 27.4.2013.


title: Cauza C-431/16: Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunal Superior de Justicia de Castilla y León (Spania) la 2 august 2016 – Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS) și Tesorería General de la Seguridad Social (TGSS)/José Blanco Marques

text:
               31.10.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 402/17

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunal Superior de Justicia de Castilla y León (Spania) la 2 august 2016 – Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS) și Tesorería General de la Seguridad Social (TGSS)/José Blanco Marques
   (Cauza C-431/16)
   (2016/C 402/20)
   Limba de procedură: spaniola

      Instanța de trimitere

   Tribunal Superior de Justicia de Castilla y León

      Părțile din procedura principală

      Apelante: Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS) și Tesorería General de la Seguridad Social (TGSS)

      Intimat: José Blanco Marques

      Întrebările preliminare

               1)

               Trebuie să se considere că o normă de drept național, precum cea conținută la articolul 6 alineatul 4 din Decretul regal nr. 1646/1972 din 23 iunie 1972, care prevede că suplimentul de 20 % din baza de calcul acordat pensionarilor cu incapacitate permanentă totală în ceea ce privește exercitarea profesiei lor obișnuite, în vârstă de peste 55 de ani, „se suspendă pentru perioada în care angajatul obține un loc de muncă”, constituie o normă pentru prevenirea cumulului în sensul articolelor 12, 46a, 46b și 46c din Regulamentul (CEE) nr. 1408/71 (1) și al articolelor 5, 53, 54 și 55 din Regulamentul (CE) nr. 883/2004 (2), având în vedere faptul că Tribunal Supremo [Curtea Supremă] din Spania a apreciat că incompatibilitatea prevăzută la această normă de drept național nu se aplică numai în ceea ce privește ocuparea unui loc de muncă, ci și referitor la primirea unei pensii pentru limită de vârstă?

               2)

               În cazul unui răspuns afirmativ la întrebarea anterioară, articolul 46a alineatul (3) litera (a) din Regulamentul (CEE) nr. 1408/71 și articolul 53 alineatul (3) litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 883/2004 trebuie interpretate în sensul că o normă pentru prevenirea cumulului între prestația în litigiu și o pensie dintr-un alt stat membru al Uniunii Europene sau din Elveția poate fi aplicată numai în cazul în care există o normă de drept național cu putere de lege care prevede în mod expres incompatibilitatea dintre prestațiile de securitate socială de invaliditate, pentru limită de vârstă sau de urmaș, precum cea în litigiu, și prestațiile sau veniturile dobândite în străinătate de către beneficiar? Sau norma pentru prevenirea cumulului poate fi aplicată în ceea ce privește pensiile din alt stat membru al Uniunii Europene sau din Elveția, în conformitate cu articolul 12 din Regulamentul (CEE) nr. 1408/71 și cu articolul 5 din Regulamentul (CE) nr. 883/2004, în lipsa unei prevederi legale exprese, însă atunci când jurisprudența națională a adoptat o interpretare care presupune incompatibilitatea dintre prestația în litigiu și o pensie pentru limită de vârstă prevăzută de dreptul național spaniol?

               3)

               În cazul în care răspunsul la întrebarea anterioară este în favoarea aplicării normei spaniole pentru prevenirea cumulului (cu extinderea sa pe cale jurisprudențială) în cauza în litigiu, în pofida faptului că nu există o lege expresă care să prevadă prestațiile sau veniturile dobândite în străinătate, trebuie să se considere că suplimentul de 20 % pe care îl primesc în conformitate cu legislația spaniolă privind securitatea socială lucrătorii în privința cărora este recunoscută o incapacitate permanentă totală în ceea ce privește exercitarea profesiei lor obișnuite și care au vârsta de peste 55 de ani, astfel cum s a arătat, constituie o prestație de aceeași natură sau de natură diferită în raport cu o pensie pentru limită de vârstă din sistemul de securitate socială elvețian? Definiția diferitor domenii de securitate socială, prevăzută la articolul 4 alineatul (1) din Regulamentul (CEE) nr. 1408/71 și la articolul 3 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 883/2004 este aplicabilă la nivel comunitar sau trebuie să se respecte definiția prevăzută de legislația națională pentru fiecare prestație concretă? În cazul în care definiția este aplicabilă la nivel comunitar, suplimentul de 20 % din baza de calcul a pensiei de incapacitate permanentă totală care face obiectul prezentei proceduri trebuie considerat ca fiind o prestație de invaliditate sau o prestație de șomaj, având în vedere că suplimentează pensia de incapacitate permanentă totală în ceea ce privește exercitarea profesiei obișnuite, ca urmare a dificultăților pe care le întâmpină persoanele în vârstă de peste 55 de ani în găsirea altui loc de muncă, astfel încât plata acestui supliment se suspendă dacă beneficiarul ocupă un loc de muncă?

               4)

               În cazul în care se consideră că cele două prestații sunt de aceeași natură și având în vedere că [nici] pentru determinarea cuantumului pensiei spaniole de invaliditate, nici a suplimentului la aceasta nu au fost luate în considerare perioadele de contribuție într-un alt stat, trebuie să se înțeleagă că suplimentul de 20 % din baza de calcul a pensiei spaniole pentru incapacitate permanentă totală constituie o prestație în privința căreia se aplică regulile pentru prevenirea cumulului, deoarece cuantumul său trebuie considerat independent de durata perioadelor de asigurare sau de rezidență, în sensul articolului 46b [alineatul (2) litera (a)] din Regulamentul (CEE) nr. 1408/71 și al articolului 54 alineatul (2) litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 883/2004? Se poate aplica norma pentru prevenirea cumulului cu toate că prestația respectivă nu este inclusă în partea D din anexa IV la Regulamentul (CEE) nr. 1408/71 și nici în anexa IX la Regulamentul (CE) nr. 883/2004?

               5)

               În cazul unui răspuns afirmativ la întrebarea anterioară, este aplicabilă regula prevăzută la articolul 46a alineatul (3) litera (d) din Regulamentul (CEE) nr. 1408/71 și la articolul 53 alineatul (3) litera (d) din Regulamentul (CE) nr. 883/2004, conform căreia prestația de securitate socială spaniolă ar putea fi redusă numai „în limita cuantumului prestațiilor datorate în temeiul legislației” celuilalt stat, în acest caz Elveția?

               6)

               În cazul în care se consideră că cele două prestații sunt de natură diferită și având în vedere că nu există nicio dovadă că Elveția aplică vreo regulă pentru prevenirea cumulului, în conformitate cu articolul 46c din Regulamentul (CEE) nr. 1408/71 și cu articolul 55 din Regulamentul (CE) nr. 883/2004, reducerea poate fi aplicată în integralitate în ceea ce privește suplimentul de 20 % din pensia spaniolă pentru incapacitate permanentă totală sau trebuie să facă obiectul diviziunii sau al proratei? În oricare dintre cele două cazuri, trebuie să se aplice pragul care rezultă din cuprinsul articolului 46a alineatul (3) litera (d) din Regulamentul (CEE) nr. 1408/71 și al articolului 53 alineatul (3) litera (d) din Regulamentul (CE) nr. 883/2004, conform căruia prestația de securitate socială din Spania ar putea fi redusă numai „în limita cuantumului prestațiilor datorate în temeiul legislației” celuilalt stat, în acest caz Elveția?

      (1)  Regulamentul (CEE) nr. 1408/71 al Consiliului din 14 iunie 1971 privind aplicarea regimurilor de securitate socială în raport cu lucrătorii salariați, cu lucrătorii care desfășoară activități independente și cu membrii familiilor acestora care se deplasează în cadrul Comunității (JO L 149, p. 2, Ediție specială, 05/vol. 01, p. 26).

      (2)  Regulamentul (CE) nr. 883/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 29 aprilie 2004 privind coordonarea sistemelor de securitate socială (JO L 166, p. 1, Ediție specială, 05/vol. 07, p. 82).


title: Cauza T-234/07: Hotărârea Tribunalului din 15 septembrie 2011 — Koninklijke Grolsch/Comisia ( Concurență — Înțelegeri — Piața olandeză a berii — Decizie prin care se constată o încălcare unică și continuă a articolului 81 CE — Participarea reclamantei la încălcarea constatată — Insuficiența probelor — Nemotivare )

text:
               22.10.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 311/33

         Hotărârea Tribunalului din 15 septembrie 2011 — Koninklijke Grolsch/Comisia
   (Cauza T-234/07) (1)

   (Concurență - Înțelegeri - Piața olandeză a berii - Decizie prin care se constată o încălcare unică și continuă a articolului 81 CE - Participarea reclamantei la încălcarea constatată - Insuficiența probelor - Nemotivare)
   2011/C 311/57
   Limba de procedură: olandeza

      Părțile

      Reclamantă: Koninklijke Grolsch NV (Enschede, Țările de Jos) (reprezentanți: M. Biesheuvel și J. de Pree, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: inițial A. Bouquet, S. Noë și A. Nijenhuis, agenți, ulterior A. Bouquet și S. Noë, asistați de M. Slotboom, avocat)

      Obiectul

   În principal, o cerere de anulare a Deciziei C(2007) 1697 a Comisiei din 18 aprilie 2007 referitoare la practica prevăzută la articolul 81 [CE] (cazul COMP/B-2/37.766 — Piața olandeză a berii), în măsura în care aceasta se referă la reclamantă și, în subsidiar, o cerere de anulare sau de reducere a cuantumului amenzii aplicate reclamantei

      Dispozitivul

               1.

               Anulează Decizia C(2007) 1697 a Comisiei din 18 aprilie 2007 referitoare la practica prevăzută la articolul 81 [CE] (cazul COMP/B-2/37.766 — Piața olandeză a berii), în măsura în care aceasta se referă la Koninklijke Grolsch NV.

               2.

               Obligă Comisia Europeană la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 211, 8.9.2007.


title: Cauza T-315/15: Hotărârea Tribunalului din 17 noiembrie 2016 – Vince/EUIPO (ELECTRIC HIGHWAY) [„Marcă a Uniunii Europene — Cerere de înregistrare a mărcii verbale ELECTRIC HIGHWAY a Uniunii Europene — Motive absolute de refuz — Caracter descriptiv — Lipsa caracterului distinctiv — Articolul 7 alineatul (1) literele (b) și (c) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009”]

text:
               9.1.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 6/35

         Hotărârea Tribunalului din 17 noiembrie 2016 – Vince/EUIPO (ELECTRIC HIGHWAY)
   (Cauza T-315/15) (1)

   ([„Marcă a Uniunii Europene - Cerere de înregistrare a mărcii verbale ELECTRIC HIGHWAY a Uniunii Europene - Motive absolute de refuz - Caracter descriptiv - Lipsa caracterului distinctiv - Articolul 7 alineatul (1) literele (b) și (c) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009”])
   (2017/C 006/43)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamant: Dale Vince (Stroud, Regatul Unit) (reprezentant: B. Longstaff, barrister)

      Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentant: S. Bonne, agent)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 3 martie 2015 (cauza R 1442/2014-5) privind o cerere de înregistrare a semnului verbal ELECTRIC HIGHWAY drept marcă a Uniunii Europene

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Domnul Dale Vince este obligat la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 406, 7.12.2015.


title: Cauza T-17/09: Acțiune introdusă la 9 ianuarie 2009 — Evropaïki Dynamiki/Comisia

text:
               4.4.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 82/27

         Acțiune introdusă la 9 ianuarie 2009 — Evropaïki Dynamiki/Comisia
   (Cauza T-17/09)
   (2009/C 82/49)
   Limba de procedură: engleza
   Părțile

      Reclamantă: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Atena, Grecia) (reprezentant: N. Korogiannakis, avocat)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene
   Concluziile reclamantei

               —

               anularea Deciziei Comisiei de respingere a ofertei depuse de reclamantă în cadrul licitației deschise VT/2008/019 EMPL EESSI pentru servicii și produse informatice în cadrul proiectului EESSI („Electronic Exchange of Social Security Information” — schimb electronic de informații privind securitatea socială) (1), comunicată reclamantei prin scrisoarea din 30 octombrie 2008, precum și a tuturor deciziilor ulterioare în legătură cu aceasta, inclusiv a deciziei de atribuire a contractului altui executant de lucrări;

               —

               obligarea Comisiei să plătească reclamantei suma de 883 703,50 euro, pentru repararea prejudiciului suferit în cadrul procedurii de licitație amintite;

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată și a cheltuielilor efectuate în legătură cu prezenta cerere, și în ipoteza în care aceasta este respinsă.

         Motivele și principalele argumente
   În prezenta cauză, reclamanta solicită anularea deciziei pârâtei de respingere a ofertei depuse ca răspuns la licitația deschisă VT/2008/019 EMPL CAD A/17543 pentru servicii și produse informatice în cadrul proiectului EESSI („Electronic Exchange of Social Security Information” — schimb electronic de informații privind securitatea socială) și de atribuire a contractului altui executant de lucrări. Reclamantul solicită totodată repararea pretinsului prejudiciu suferit în cadrul procedurii de licitație.
   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă patru motive.
   În primul rând, susține că ofertantul căruia i-a fost atribuit contractul a beneficiat de un tratament privilegiat din partea Comisiei în cadrul a numeroase alte contracte și că a fost privilegiat în prezenta procedură de licitație. Totodată, reclamanta susține că a fost în mod sistematic discriminată de pârâtă în același context.
   În al doilea rând, potrivit reclamantei, Comisia nu a respectat normele privind criteriile de excludere din cuprinsul specificațiilor cererii de ofertă și a încălcat astfel articolele 93 și 94 din Regulamentul financiar (2) și articolele 133a și 134 din normele de aplicare ale acestuia, precum și articolul 45 din Directiva 2004/18/CE (3).
   În al treilea rând, reclamanta susține că, la evaluarea ofertei sale de către comisia de evaluare, pârâta a comis mai multe erori vădite de apreciere.
   În al patrulea rând, reclamanta afirmă că pârâta a fundamentat evaluarea ofertei reclamantei pe aprecieri generale și arbitrare, nu și-a motivat decizia și în acest cadru, a comis mai multe erori vădite de apreciere.

      (1)  JO 2008/S 111-148213.

      (2)  Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1605/2002 al Consiliului din 25 iunie 2002 privind regulamentul financiar aplicabil bugetului general al Comunităților Europene (JO L 248, p. 1, Ediție specială, 01/vol. 3, p. 198).

      (3)  Directiva 2004/18/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 31 martie 2004 privind coordonarea procedurilor de atribuire a contractelor de achiziții publice de lucrări, de bunuri și de servicii (JO L 134, p. 114, Ediție specială, 06/vol. 3, p. 116).


title: Cauza C-216/10 P: Recurs introdus la 6 mai 2010 de Lufthansa AirPlus Servicekarten GmbH împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a șasea) pronunțate la 3 martie 2010 în cauza T-321/07 — Lufthansa AirPlus Servicekarten GmbH/Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

text:
               3.7.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 179/26

         Recurs introdus la 6 mai 2010 de Lufthansa AirPlus Servicekarten GmbH împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a șasea) pronunțate la 3 martie 2010 în cauza T-321/07 — Lufthansa AirPlus Servicekarten GmbH/Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)
   (Cauza C-216/10 P)
   2010/C 179/42
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Recurentă: Lufthansa AirPlus Servicekarten GmbH (reprezentanți: R. Kunze, G. Würtenberger, Rechtsanwälte)

      Celelalte părți în proces: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale), Applus Servicios Tecnológicos, SL

      Concluziile recurentei

               —

               anularea Hotărârii Tribunalului din 3 martie 2010 pronunțată în cauza T-321/07, Lufthansa AirPlus Servicekarten GmbH/OAPI — Applus Servicios Tecnológicos, SL (denumită în continuare „hotărârea atacată”), prin care Tribunalul a respins acțiunea formulată împotriva Deciziei Camerei a doua de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI) din 7 iunie 2007 de confirmare a deciziei diviziei de opoziție care respinsese opoziția îndreptată împotriva cererii înregistrare a unei mărci comunitare nr. 002 933 356;

               —

               organizarea unei ședințe ulterior finalizării procedurii scrise;

               —

               obligarea intimatelor la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Recurenta solicită anularea hotărârii atacate pentru următoarele motive:

               —

               Tribunalul a confirmat în mod nejustificat aprecierea realizată de camera de recurs în ce privește criteriul riscului de confuzie în temeiul articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul privind marca comunitară (1) (denumit în continuare „RMC”);

               —

               Tribunalul a săvârșit o eroare prin neexaminarea opoziției formulate de recurentă în temeiul articolului 8 alineatul (5) din RMC;

               —

               Tribunalul a încălcat articolul 75 din RMC atunci când a decis că este posibil să nu se examineze în mod exhaustiv de către camera de recurs celelalte argumente ale recurentei, în special cele referitoare la caracterul distinctiv al înregistrării anterioare a mărcii „din rațiuni de economie a procedurii”;

               —

               hotărârea atacată încalcă articolul 76 din RMC;

               —

               Tribunalul a săvârșit o eroare atunci când a declarat că neinformarea de către OAPI a recurentei cu privire la schimbarea titularului cererilor de înregistrare e unei mărci comunitare, privând-o astfel de posibilitatea de a formula observații privitoare la schimbarea părții, nu constituia o încălcare gravă a dreptului reclamantei la o procedură echitabilă;

               —

               Tribunalul a pronunțat obligarea la plata cheltuielilor de judecată fără respectarea dispozițiilor relevante din dreptul Uniunii Europene.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 40/94 al Consiliului din 20 decembrie 1993 privind marca comunitară, JO L 11, p. 1, Ediție specială, 17/vol. 1, p. 146.


title: Cauza C-250/12: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Înalta Curte de Casație și Justiție (România) la data de 22 mai 2012 — Călin Ion Plavoșin/Direcția Generală a Finanțelor Publice Timiș — Serviciul Solutionare Contestații, Activitatea de Inspecție Fiscală — Serviciul de Inspecție Fiscală Timiș

text:
               11.8.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 243/7

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Înalta Curte de Casație și Justiție (România) la data de 22 mai 2012 — Călin Ion Plavoșin/Direcția Generală a Finanțelor Publice Timiș — Serviciul Solutionare Contestații, Activitatea de Inspecție Fiscală — Serviciul de Inspecție Fiscală Timiș
   (Cauza C-250/12)
   2012/C 243/12
   Limba de procedură: româna

      Instanța de trimitere

   Înalta Curte de Casație și Justiție

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamant: Călin Ion Plavoșin

      Pârâte: Direcția Generală a Finanțelor Publice Timiș — Serviciul Soluționare Contestații, Activitatea de Inspecție Fiscală — Serviciul de Inspecție Fiscală Timiș

      Întrebarea preliminară

   În cazul reconsiderării statutului vânzătorului de persoană impozabilă în scopuri de TVA, contrapartida (prețul) livrării bunului imobil fiind stabilită de părți, fără nicio mențiune cu privire la TVA, art. 73 și 78 din Directiva 2006/112/CE (1) a Consiliului Uniunii Europene trebuie interpretate în sensul că baza de impozitare o reprezintă:

               (a)

               contrapartida (prețul) livrării bunului stabilită de părți diminuată cu cota de TVA; sau

               (b)

               contrapartida (prețul) livrării bunului convenită de părți?

      (1)  Directiva Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată (JO L 347, p. 1, Ediție specială, 09/vol. 3, p. 7).


title: Cauza C-254/14: Cerere de decizie preliminară introdusă de Općinski sud u Velikoj Gorici (Croaţia) la 26 mai 2014 – VG Vodoopskrba d.o.o. za vodoopskrbu i odvodnju/Đuro Vladika

text:
               4.8.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 253/19

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Općinski sud u Velikoj Gorici (Croaţia) la 26 mai 2014 – VG Vodoopskrba d.o.o. za vodoopskrbu i odvodnju/Đuro Vladika
   (Cauza C-254/14)
   2014/C 253/25
   Limba de procedură: croata

      Instanța de trimitere

   Općinski sud u Velikoj Gorici

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: VG Vodoopskrba d.o.o. za vodoopskrbu i odvodnju

      Pârât: Đuro Vladika

      Întrebare preliminară

   Care sunt principiile pe baza cărora, potrivit dreptului Uniunii Europene, consumatorul plătește pentru apă, altfel spus consumatorul trebuie să plătească numai pentru consumul indicat de contor, în funcție de prețul apei, sau trebuie să suporte și prețul apei care este destinat recuperării costurilor legate de exercitarea activității operatorilor municipali (funcționare, întreținere curentă, gestionarea infrastructurii, costul forței de muncă, etc.)?


title: Cauza T-59/07: Acțiune introdusă la data de 20 februarie 2007 — Polimeri Europa/Comisie

text:
               28.4.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 95/48

         Acțiune introdusă la data de 20 februarie 2007 — Polimeri Europa/Comisie
   (Cauza T-59/07)
   (2007/C 95/97)
   Limba de procedură: italiana
   Părțile

      Reclamantă: Polimeri Europa S.p.A. (Brindisi, Italia) (reprezentanți: M. Siragusa și F. M. Moretti, avvocati)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene
   Concluziile reclamantei

               —

               anularea deciziei în tot sau în parte, cu consecințele aferente asupra cuantumului amenzii;

               —

               în subsidiar, anularea sau reducerea amenzii;

               —

               în orice caz, condamnarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   Prin decizia C(2006) final din 29 noiembrie 2006 în cauza COMP/F/38.638 — Cauciuc butadienă și cauciuc stiren-butadienă în emulsie — (denumită în continuare „decizia“), Comisia a stabilit că societatea POLIMERI EUROPA, împreună cu alte întreprinderi, a încălcat articolul 81 CE și articolul 53 din Acordul privind Spațiul Economic European prin: realizarea unui acord asupra obiectivelor de preț pentru produsele BR/ESBR, împărțirea clienților prin acorduri de neagresiune și schimbul de informații comerciale sensibile.
   În susținerea acțiunii împotriva actului amintit mai sus, POLIMERI EUROPA invocă, în primul rând, abuzuri grave de procedură și încălcarea dreptului său la apărare. În special, reclamanta observă cu privire la Comisie că: (i) a folosit în mod impropriu așa-zisul program de clemență; (ii) a adoptat, în mod nejustificat și inexplicabil, o a doua comunicare a obiecțiilor, denaturând de altfel funcția acesteia; (iii) a atribuit societății POLIMERI EUROPA, pentru prima oară prin decizie, răspunderea exclusivă pentru fapte privind o perioadă în care nu aceasta, ci societatea Syndial S.p.A. administrase activitatea (il business); (iv) a introdus în decizie o cuantificare a pieței nouă și diferită față de cea utilizată anterior.
   În continuare, reclamanta observă că decizia este greșită pe fond pentru: (i) viciu de procedură și motivare insuficientă și contradictorie cu privire la definiția pieței relevante, întrucât Comisia a evaluat împreună sectoarele BR/ESBR — fără a lua în considerare, de altfel, cauciucul natural — și a cuantificat piața în mod nejustificat; (ii) atribuirea greșită către societatea POLIMERI EUROPA a răspunderii pentru fapte datând dintr-o perioadă în care nu aceasta, ci altă societate administra produsele în discuție; (iii) viciu de procedură și motivare insuficientă și contradictorie cu privire la aprecierea faptelor; (iv) viciu de procedură și motivare insuficientă și contradictorie cu privire la probele unei presupus act ilicit pe piața BR.
   În sfârșit, reclamanta susține că sancțiunea care i-a fost aplicată este nelegală pentru: (i) încălcarea obligației de a evalua impactul efectiv al încălcării; (ii) motivare insuficientă și încălcarea principiilor egalității de tratament și proporționalității, cu privire la aplicarea majorării pe motiv de descurajare; (iii) calculul greșit al duratei încălcării, în lumina elementelor de probă disponibile; (iv) motivare greșită și încălcarea principiilor securității juridice și proporționalității în ceea ce privește aplicarea instituției recidivei; (v) neaplicarea circumstanței atenuante privind lipsa implementării presupuselor acorduri sau practici concertate.


title: Cauza T-755/14: Hotărârea Tribunalului din 15 septembrie 2016 – Herbert Smith Freehills/Comisia [„Acces la documente — Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 — Documente referitoare la discuțiile prealabile adoptării Directivei privind apropierea actelor cu putere de lege și a actelor administrative ale statelor membre în ceea ce privește fabricarea, prezentarea și vânzarea produselor din tutun și a produselor conexe — Refuzul accesului — Excepție referitoare la protecția consultanței juridice — Dreptul la apărare — Interes public superior”]

text:
               24.10.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 392/30

         Hotărârea Tribunalului din 15 septembrie 2016 – Herbert Smith Freehills/Comisia
   (Cauza T-755/14) (1)

   ([„Acces la documente - Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 - Documente referitoare la discuțiile prealabile adoptării Directivei privind apropierea actelor cu putere de lege și a actelor administrative ale statelor membre în ceea ce privește fabricarea, prezentarea și vânzarea produselor din tutun și a produselor conexe - Refuzul accesului - Excepție referitoare la protecția consultanței juridice - Dreptul la apărare - Interes public superior”])
   (2016/C 392/36)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Herbert Smith Freehills LLP (Londra, Regatul Unit) (reprezentant: P. Wytinck, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: P. Van Nuffel, J. Baquero Cruz și F. Clotuche Duvieusart, agenți)

      Intervenient în susținerea pârâtei: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanţi: E. Rebasti, J. Herrmann și M. Veiga, agenți)

      Obiectul

   Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE și prin care se urmărește anularea Deciziei Gestdem 2014/2070 a Comisiei din 24 septembrie 2014 prin care se refuză accesul la anumite documente legate de adoptarea Directivei 2014/40/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 3 aprilie 2014 privind apropierea actelor cu putere de lege și a actelor administrative ale statelor membre în ceea ce privește fabricarea, prezentarea și vânzarea produselor din tutun și a produselor conexe și de abrogare a Directivei 2001/37/CE (JO 2014, L 127, p. 1).

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Herbert Smith Freehills LLP suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și cheltuielile de judecată efectuate de Comisia Europeană.

               3)

               Consiliul Uniunii Europene suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 26, 26.1.2015.


title: Cauza T-80/07: Acțiune introdusă la data de 15 martie 2007 — JanSport Apparel/OAPI (BUILT TO RESIST)

text:
               28.4.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 95/55

         Acțiune introdusă la data de 15 martie 2007 — JanSport Apparel/OAPI (BUILT TO RESIST)
   (Cauza T-80/07)
   (2007/C 95/111)
   Limba de procedură: engleza
   Părțile

      Reclamantă: JanSport Apparel Corp. (Wilmington, SUA) (reprezentanți: C. Bercial Arias, C. Casalonga și K. Dimidjian-Lecompte, lawyers)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)
   Concluziile reclamantei

               —

               anularea deciziei contestate a Camerei a doua de recurs din 12 ianuarie 2007 (R 1090/2006-2), prin care s-a refuzat în parte înregistrarea mărcii comunitare BUILT TO RESIST (cererea de înregistrare nr. 2937522) pentru următoarele produse:

                           —

                              hârtie, carton și produse din aceste materiale, necuprinse în alte clase; produse de imprimerie; articole pentru legătorie; afișe și suporturi pentru afișe din hârtie și carton, albume, ilustrate anunțuri, pungi din hârtie sau plastic pentru ambalare, cornete de hârtie, bavete de hârtie, cărți, calendare, etichete cartonate, cataloage, hărți, modele de broderie, gravuri, plicuri, dosare, formulare, felicitări, cărți, reviste, ziare, broșuri, buletine informative și alte publicații tipărite, fotografii, imagini, portrete, cărți poștale, papetărie, plăcuțe de adrese, ștampile cu adresa, bandă adezivă pentru papetărie sau menaj, ilustrate anunțuri semne de carte, mapă de birou, bandă din material plastic pentru ambalare, hârtie, carton și produse obținute din aceste materiale; adezivi (materiale colante) pentru papetărie sau menaj; materiale pentru artiști; pensule; mașini de scris și articole de birou (cu excepția mobilei); materiale de instruire sau învățământ (cu excepția aparatelor); materiale plastice pentru ambalaj (necuprinse în alte clase); caracter tipografice; penare pentru clișeele tipografice, stilouri, hârtie de scris, plicuri, postere, banere de hârtie, agende personale, bloc-notesuri și bibliorafturi, suport de mouse în clasa 16;

                           —

                              piele și imitații din piele și produse din aceste materiale, necuprinse în alte clase, piei de animale; piele netăbăcită; geamantane și genți de voiaj; genți de utilitate generală și genți sport, genți ușoare, rucsacuri, rucsacuri de mici dimensiuni „day pack“, borsete, genți cu cadru, ranițe, huse schiuri, ghiozdane, sacoșe, genți de mână și de umăr, genți de bicicletă, poșete, valize, huse îmbrăcăminte, serviete, portofele, umbrele și umbrele de soare, portvizit, portmonee, curelușe; șei, curele și toate produsele în legătură cu cele menționate anterior și care sunt incluse în clasa 18;

                           —

                              îmbrăcăminte, articole de pus pe cap și încălțăminte în clasa 25; și

               —

               obligarea Oficiului la plata cheltuielilor de judecată efectuate de reclamantă.

         Motivele și principalele argumente

      Marca comunitară vizată: marca verbală națională „BUILT TO RESIST “pentru produse și servicii din clasele 16, 18 și 25 — cerere de înregistrare nr. 293 7522

      Decizia examinatorului: refuzul înregistrării

      Decizia camerei de recurs: respingerea recursului

      Motivele invocate: încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (b) și a articolului 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul nr. 40/94 al Consiliului.
   În primul rând, cu privire la caracterul descriptiv al mărcii verbale solicitate, reclamanta susține că aceasta permite publicului vizat să distingă imediat și fără alte reflecții toate caracteristicile produselor oferite. Simplul fapt că marca verbală contestată este evocatoare pentru produsele solicitate nu este suficient, potrivit reclamantei, pentru a refuza înregistrarea și astfel, protecția conferită în temeiul articolului 7 alineatul (1) litera (c). În plus, reclamanta susține că, în conformitate cu jurisprudența constantă, nu poate fi refuzată înregistrarea unui slogan chiar dacă, în completarea funcției sale principale de marcă, acesta servește concomitent unor scopuri de marketing sau publicitate. Totodată, afirmă reclamantul, faptul că marca verbală a fost înregistrată la nivel național, în Statele Unite, pentru aceleași produse, dovedește că aceasta este aptă să fie percepută de public și, în realitate, de consumatorii vorbitori de limba engleză, ca o indicație a originii sale comerciale.
   În al doilea rând, referitor la caracterul său distinctiv inerent, reclamanta susține că marca verbală are caracter distinctiv cel puțin la nivelul minim necesar, care să permită înregistrarea mărcii.


title: Cauza T-205/12: Hotărârea Tribunalului din 3 iulie 2013 — GRE/OAPI — Villiger Söhne (LIBERTE american blend pe fond albastru) [ „Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare figurative LIBERTE american blend — Marca comunitară figurativă anterioară La LIBERTAD — Motiv relativ de refuz — Risc de confuzie — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009” ]

text:
               10.8.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 233/7

         Hotărârea Tribunalului din 3 iulie 2013 — GRE/OAPI — Villiger Söhne (LIBERTE american blend pe fond albastru)
   (Cauza T-205/12) (1)

   (Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare figurative LIBERTE american blend - Marca comunitară figurativă anterioară La LIBERTAD - Motiv relativ de refuz - Risc de confuzie - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009)
   2013/C 233/12
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: GRE Grand River Enterprises Deutschland GmbH (Kloster Lehnin, Germania) (reprezentanți: I. Memmler și S. Schulz, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: D. Walicka, agent)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: Villiger Söhne GmbH (Waldshut-Tiengen, Germania) (reprezentanți: B. Pikolin și H. McKenzie, avocați)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva deciziei Camerei întâi de recurs a OAPI din 1 martie 2012 (cauza R 387/2011-1) privind o procedură de opoziție între Villiger Söhne GmbH și GRE Grand River Enterprises Deutschland GmbH

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Obligă GRE Grand River Enterprises Deutschland GmbH la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 209, 14.7.2012.


title: Cauza C-322/09 P: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 18 noiembrie 2010 — NDSHT Nya Destination Stockholm Hotell & Teaterpaket AB/Comisia Europeană [Recurs — Ajutor de stat — Plângere din partea unui concurent — Admisibilitate — Regulamentul (CE) nr. 659/1999 — Articolele 4, 10, 13 și 20 — Decizia Comisiei de a nu continua examinarea plângerii — Calificarea măsurilor de către Comisie în parte ca nefiind ajutoare de stat și în parte ca fiind ajutoare existente compatibile cu piața comună — Articolul 230 CE — Noțiunea act atacabil ]

text:
               15.1.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 13/14

         Hotărârea Curții (Camera a treia) din 18 noiembrie 2010 — NDSHT Nya Destination Stockholm Hotell & Teaterpaket AB/Comisia Europeană
   (Cauza C-322/09 P) (1)

   (Recurs - Ajutor de stat - Plângere din partea unui concurent - Admisibilitate - Regulamentul (CE) nr. 659/1999 - Articolele 4, 10, 13 și 20 - Decizia Comisiei de a nu continua examinarea plângerii - Calificarea măsurilor de către Comisie în parte ca nefiind ajutoare de stat și în parte ca fiind ajutoare existente compatibile cu piața comună - Articolul 230 CE - Noțiunea „act atacabil”)
   2011/C 13/22
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Recurentă: NDSHT Nya Destination Stockholm Hotell & Teaterpaket AB (reprezentanți: M. Merola și L. Armati, avocați)

      Cealaltă parte în proces: Comisia Europeană (reprezentanți: L. Flynn și T. Scharf, agenți)

      Obiectul

   Recurs declarat împotriva Hotărârii Tribunalului de Primă Instanță (Camera întâi) din 9 iunie 2009, NDSHT/Comisia (T-152/06), prin care Tribunalul a declarat inadmisibilă o acțiune în anularea deciziei Comisiei, cuprinsă în scrisorile din 24 martie și din 28 aprilie 2006, de a nu iniția procedura prevăzută la articolul 88 alineatul (2) din Tratatul CE ca urmare a plângerii recurentei privind pretinsele ajutoare acordate în favoarea Stockholm Visitors Board AB de către autoritățile suedeze, sub forma a diferite tipuri de subsidii acordate de orașul Stockholm — Act care poate fi supus căilor de atac

      Dispozitivul

               1.

               Anulează Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță al Comunităților Europene din 9 iunie 2009, NDSHT/Comisia (T-152/06).

               2.

               Respinge excepția de inadmisibilitate invocată de Comisia Comunităților Europene în fața Tribunalului de Primă Instanță al Comunităților Europene.

               3.

               Trimite cauza la Tribunalul Uniunii Europene pentru a se pronunța asupra concluziilor formulate de NDSHT Nya Destination Stockholm Hotell & Teaterpaket AB de anulare a deciziei Comisiei Comunităților Europene, cuprinsă în scrisorile din 24 martie și din 28 aprilie 2006, de a nu continua examinarea plângerii acestei societăți privind ajutoare de stat pretins ilegale acordate de orașul Stockholm în favoarea Stockholm Visitors Board AB.

               4.

               Cererea privind cheltuielile de judecată se soluționează odată cu fondul.

      (1)  JO C 233, 26.6.2009, p. 12.


title: Cauza T-419/07: Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 1 iulie 2009 — Okalux/OAPI [ Marcă comunitară — Procedură de decădere — Marcă comunitară verbală OKATECH — Revocare parțială — Termen de introducere a acțiunii — Articolele 57 și 77a din Regulamentul (CE) nr. 40/94 [devenite articolele 58 și 80 din Regulamentul (CE) nr. 207/2009] — Principiile protecției încrederii legitime și securității juridice — Dreptul de a fi ascultat ]

text:
               15.8.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 193/20

         Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 1 iulie 2009 — Okalux/OAPI
   (Cauza T-419/07) (1)

   („Marcă comunitară - Procedură de decădere - Marcă comunitară verbală OKATECH - Revocare parțială - Termen de introducere a acțiunii - Articolele 57 și 77a din Regulamentul (CE) nr. 40/94 [devenite articolele 58 și 80 din Regulamentul (CE) nr. 207/2009] - Principiile protecției încrederii legitime și securității juridice - Dreptul de a fi ascultat”)
   2009/C 193/29
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Okalux GmbH (Marktheidenfeld, Germania) (reprezentant: M. Beckensträter, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: S. Schäffner, agent)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: Messe Düsseldorf GmbH (Düsseldorf, Germania) (reprezentanți: inițial I. Friedhoff, ulterior S. von Petersdorff-Campen, avocați)

      Obiectul

   Acțiune introdusă împotriva Deciziei din 3 septembrie 2007 a Camerei a doua de recurs a OAPI (cauza R 766/2007-2) privind o procedură de decădere între Messe Düsseldorf GmbH și Okalux GmbH.

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă Okalux GmbH la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 8, 12.1.2008.


title: Cauza T-215/12: Acțiune introdusă la 22 mai 2012 — MPM-Quality și EUTECH/OAPI — Elton hodinářská (MANUFACTURE PRIM 1949)

text:
               8.9.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 273/10

         Acțiune introdusă la 22 mai 2012 — MPM-Quality și EUTECH/OAPI — Elton hodinářská (MANUFACTURE PRIM 1949)
   (Cauza T-215/12)
   2012/C 273/18
   Limba în care a fost formulată acțiunea: ceha

      Părțile

      Reclamante: MPM-QUALITY v.o.s. (Frýdek-Místek, Republica Cehă) și EUTECH akciová společnost (Šternberk, Republica Cehă) (reprezentant: M. Kyjovský, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Elton hodinářská, a.s.

      Concluziile

   Reclamantele solicită Tribunalului:

               —

               Anularea Deciziei Camerei a patra de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 5 martie 2012 în cauza R 826/2010-4;

               —

               obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

      Marca comunitară înregistrată care a făcut obiectul unei cereri de declarare a nulității: marca complexă „MANUFACTURE PRIM 1949” nr. 3531662 pentru produse și servicii din clasele 9, 14 și 35

      Titularul mărcii comunitare: Elton hodinářská, a.s.

      Partea care solicită declararea nulității mărcii comunitare: reclamantele

      Motivarea cererii de declarare a nulității: cerere formulată în temeiul articolului 51 alineatul (1) litera (b) coroborat cu articolul 8 alineatul (1) literele (a) și (b) și cu articolul 8 alineatul (5) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 al Consiliului, precum și în temeiul articolului 52 alineatul (1) litera (b) din regulamentul menționat

      Decizia diviziei de anulare: respinge cererea

      Decizia camerei de recurs: respinge calea de atac

      Motivele invocate: Reclamantele susțin că camera de recurs a încălcat articolul 8 alineatul (1) literele (a) și (b), articolul 8 alineatul (5) și articolul 52 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 al Consiliului (denumit în continuare „regulamentul”) întrucât:

               —

               s-a întemeiat pe o interpretare eronată a sarcinii probei în sensul articolului 54 și al articolului 165 alineatul (4) din regulament;

               —

               a aplicat în mod eronat jurisprudența Curții de Justiție;

               —

               nu a luat în considerare exploatarea importantă, notorietatea și utilizarea mărcii internaționale care sunt importante pentru percepția semnului PRIM de către consumatorii relevanți;

               —

               a aplicat în mod eronat articolul 55 în raport cu articolul 41 din regulament prin faptul că a afirmat că drepturile anterioare asupra semnului trebuie să aparțină aceluiași proprietar;

               —

               nu a luat în considerare faptele și elementele de probă prezentate de reclamante, nu a recunoscut semnificația acestor elemente de probă și nu a examinat deloc o parte dintre aceste elemente de probă (de exemplu, contractele de licență);

               —

               nu a ținut seama de faptul că mărci similare care conțin cuvântul „PRIM” sunt înregistrate deja în Uniunea Europeană.


title: Cauza F-111/15: Acțiune introdusă la 31 iulie 2015 – ZZ/Comisia

text:
               26.10.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 354/55

         Acțiune introdusă la 31 iulie 2015 – ZZ/Comisia
   (Cauza F-111/15)
   (2015/C 354/66)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: ZZ (reprezentanți: J.-N. Louis și N. Montigny, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Obiectul și descrierea litigiului

   Anularea deciziei Comisiei de a refuza reclamantului și soției acestuia rambursarea cheltuielilor privind trei facturi pentru intervenții medicale și tratamente legate de cancer, de care suferă aceasta.

      Concluziile reclamantului

               —

               Anularea deciziei prin care se refuză deconturile 67, 68 și 72 referitoare la îngrijirile medicale acordate soției reclamantului;

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.


title: Cauza T-202/07: Acțiune introdusă la 6 iunie 2007 — Agencja Wydawnicza Technopol/OAPI (555)

text:
               4.8.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 183/36

         Acțiune introdusă la 6 iunie 2007 — Agencja Wydawnicza Technopol/OAPI (555)
   (Cauza T-202/07)
   (2007/C 183/70)
   Limba de procedură: poloneza
   Părțile

      Reclamantă: Agencja Wydawnicza „Technopol” Sp. z o.o. (reprezentant: D. Rzążewska, radca prawny)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)
   Concluziile reclamantei

               —

               anularea în tot a deciziei Camerei a patra de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 22 martie 2007, cauza R 1278/2006-4;

               —

               obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      Marca comunitară vizată: marca verbală „555” pentru produse din clasa 16

      Decizia examinatorului: refuză înregistrarea

      Decizia camerei de recurs: respinge recursul

      Motivele invocate: aplicarea greșită a articolului 7 alineatul (1) literele (b) și (c) din Regulamentul nr. 40/94 privind marca comunitară (1), având în vedere că semnul „555” nu este nici descriptiv și nici lipsit de caracter distinctiv pentru produsele indicate

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 40/94 al Consiliului din 20 decembrie 1993, JO L 11, p. 1, Ediție specială, 17/vol. 1, p. 146.


title: Cauza T-357/15 P: Recurs introdus la 7 iulie 2015 de Maria Luisa Garcia Minguez împotriva Ordonanței din 28 aprilie 2015 a Tribunalului Funcției Publice în cauza F-72/14, Garcia Minguez/Comisia

text:
               24.8.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 279/49

         Recurs introdus la 7 iulie 2015 de Maria Luisa Garcia Minguez împotriva Ordonanței din 28 aprilie 2015 a Tribunalului Funcției Publice în cauza F-72/14, Garcia Minguez/Comisia
   (Cauza T-357/15 P)
   (2015/C 279/62)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Recurentă: Maria Luisa Garcia Minguez (Bruxelles, Belgia) (reprezentanți: L. Ortiz Blanco și Á. Givaja Sanz, avocați)

      Cealaltă parte din procedură: Comisia Europeană

      Concluziile

   Recurenta solicită Tribunalului:

               —

               anularea Ordonanței Tribunalului Funcției Publice a Uniunii Europene din 28 aprilie 2015 în cauza F-72/14;

               —

               pronunțarea în litigiul F-72/14 și anularea deciziei Comisiei de a nu o admite pe recurentă la concursul intern COM/3/AD9/13;

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea recursului, recurenta invocă trei motive.

               1.

               Primul motiv, întemeiat pe o eroare de drept în interpretarea noțiunilor „Comisie” și „instituție” care figurează în anunțul de concurs și la articolele 27 și 29 din Statutul funcționarilor. Recurenta arată că Agenția Executivă pentru Educație, Audiovizual și Cultură (EACEA) ar trebui considerată ca făcând parte din Comisie în scopul determinării persoanelor eligibile la un concurs intern.

               2.

               Al doilea motiv, întemeiat pe o eroare de drept în interpretarea principiilor egalității de tratament și nediscriminării, precum și a articolelor 27 și 29 din Statutul funcționarilor. Recurenta arată că este nelegal să se admită participarea la un concurs intern a agenților care lucrează în mod direct pentru o instituție, inclusiv a celor care sunt detașați la o agenție executivă, și să se excludă în același timp participarea celorlalți agenți care lucrează pentru aceeași agenție.

               3.

               Al treilea motiv, invocat cu titlu subsidiar, întemeiat pe încălcarea obligației de a răspunde la un motiv al cererii introductive, pe o lipsă de motivare și pe o eroare de drept în interpretarea principiilor egalității de tratament și nediscriminării, precum și a actelor proprii ale instituțiilor. Recurenta arată că situația sa specială – a exercitat, cu acordul Comisiei, funcția de șef de unitate a două unități care figurează în organigrama Comisiei – justifică admiterea participării sale la concursul intern în cauză.


title: Cauza T-214/11: Acțiune introdusă la 11 aprilie 2011 — ClientEarth și PAN Europe/EFSA

text:
               18.6.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 179/18

         Acțiune introdusă la 11 aprilie 2011 — ClientEarth și PAN Europe/EFSA
   (Cauza T-214/11)
   2011/C 179/32
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamante: ClientEarth (Londra, Regatul Unit) și Pesticides Action Network Europe (PAN Europe) (Bruxelles, Belgia) (reprezentant: P. Kirch, avocat)

      Pârâtă: Autoritatea Europeană pentru Siguranța Alimentară (EFSA)

      Concluziile reclamantelor

               —

               Constatarea încălcării de către pârâtă a Convenției de la Aarhus privind accesul la informație, participarea publicului la luarea deciziilor și accesul la justiție în domeniul mediului;

               —

               constatarea încălcării de către pârâtă a Regulamentului (CE) nr. 1367/2006 (1);

               —

               constatarea încălcării de către pârâtă a Regulamentului (CE) nr. 1049/2001 (2);

               —

               anularea răspunsului negativ prin care pârâta a refuzat accesul la documentele solicitate și

               —

               obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată efectuate de reclamante, inclusiv a cheltuielilor efectuate de eventualii intervenienți.

      Motivele și principalele argumente

   Prin acțiunea formulată, reclamantele solicită, în temeiul articolului 263 TFUE, anularea răspunsului negativ dat de Autoritatea Europeană pentru Siguranța Alimentară la cererea acestora de a avea acces la documente, fiindu-le astfel refuzat accesul la proiectele intermediare și la avizul științific al Comitetului director pentru pesticide (PSC) și al grupului științific privind produsele fitosanitare și reziduurile acestora (PPR) din cadrul EFSA referitoare la Orientările cu privire la prezentarea documentației științifice de specialitate pentru aprobarea substanțelor active din pesticide în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 1107/2009 (3).
   În susținerea acțiunii, reclamantele invocă patru motive.

               1.

               Potrivit primului motiv, decizia atacată încalcă articolul 8 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1049/2001, întrucât nu a răspuns în termenul prevăzut la cererea de confirmare a reclamantelor și nu a oferit o motivare amănunțită în această privință.

               2.

               Potrivit celui de al doilea motiv, decizia atacată încalcă articolul 4 alineatele (1), (2), (3) și (4) din Convenția de la Aarhus privind accesul la informație, participarea publicului la luarea deciziilor și accesul la justiție în domeniul mediului, întrucât reclamantelor nu li s-a acordat accesul la proiectele solicitate și la avizul științific cu privire la Orientările EFSA. Decizia atacată încalcă de asemenea Regulamentul (CE) nr. 1367/2006, întrucât nu a interpretat în mod restrictiv excepțiile prevăzute la articolul 4 din Regulamentul (CE) nr. 1049/2001.

               3.

               Potrivit celui de al treilea motiv, decizia atacată încalcă articolul 4 alineatul (3) al doilea paragraf din Regulamentul (CE) nr. 1049/2001, întrucât nu a demonstrat că divulgarea documentelor solicitate ar fi adus o atingere gravă procesului decizional intern al EFSA, în special după ce decizia a fost adoptată.

               4.

               Potrivit celui de al patrulea motiv, decizia atacată încalcă articolul 4 alineatul (3) al doilea paragraf din Regulamentul (CE) nr. 1049/2001, întrucât nu a apreciat dacă un interes public superior justifica divulgarea și nu a furnizat o motivare detaliată pentru un astfel de refuz.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 1367/2006 al Parlamentului European și al Consiliului din 6 septembrie 2006 privind aplicarea, pentru instituțiile și organismele comunitare, a dispozițiilor Convenției de la Aarhus privind accesul la informație, participarea publicului la luarea deciziilor și accesul la justiție în domeniul mediului (JO L 264, p. 13, Ediție specială, 15/vol. 17, p. 126).

      (2)  Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 al Parlamentului European și al Consiliului din 30 mai 2001 privind accesul public la documentele Parlamentului European, ale Consiliului și ale Comisiei (JO L 145, p. 43, Ediție specială, 01/vol. 3, p. 76).

      (3)  Regulamentul (CE) nr. 1107/2009 al Parlamentului European și al Consiliului din 21 octombrie 2009 privind introducerea pe piață a produselor fitosanitare și de abrogare a Directivelor 79/117/CEE și 91/414/CEE ale Consiliului (JO L 309, p. 1).


title: Cauza C-228/11: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Landgericht Düsseldorf (Germania) la 16 mai 2011 — Melzer/MF Global UK Ltd

text:
               16.7.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 211/17

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Landgericht Düsseldorf (Germania) la 16 mai 2011 — Melzer/MF Global UK Ltd
   (Cauza C-228/11)
   2011/C 211/33
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Landgericht Düsseldorf

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamant: Melzer

      Pârâtă: MF Global UK Ltd

      Întrebare preliminară

   Este admisibil un criteriu alternativ de determinare a locului faptei pentru a stabili locul unde s-a produs fapta prejudiciabilă, în cadrul competenței delictuale prevăzute la articolul 5 punctul 3 din Regulamentul nr. 44/2001 (1), în cazul unei participări transfrontaliere a mai multor persoane la o faptă ilicită?

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 44/2001 al Consiliului din 22 decembrie 2000 privind competența judiciară, recunoașterea și executarea hotărârilor în materie civilă și comercială (JO 2001 L 12, p. 1, Ediție specială, 19/vol. 3, p. 74)


title: Cauza C-364/13: Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 18 decembrie 2014 (cerere de decizie preliminară formulată de High Court of Justice (Chancery Division) – Regatul Unit) – International Stem Cell Corporation/Comptroller General of Patents, Designs and Trade Marks ( „Trimitere preliminară — Directiva 98/44/CE — Articolul 6 alineatul (2) litera (c) — Protecția juridică a invențiilor biotehnologice — Activare prin partenogeneză a ovocitelor — Producere de celule stem embrionare umane — Brevetare — Excluderea «utilizărilor embrionilor umani în scopuri industriale sau comerciale»  — Noțiunile «embrion uman» și «organism de natură să declanșeze procesul de dezvoltare a unei ființe umane» ” )

text:
               23.2.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 65/7

         Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 18 decembrie 2014 (cerere de decizie preliminară formulată de High Court of Justice (Chancery Division) – Regatul Unit) – International Stem Cell Corporation/Comptroller General of Patents, Designs and Trade Marks
   (Cauza C-364/13) (1)

   ((„Trimitere preliminară - Directiva 98/44/CE - Articolul 6 alineatul (2) litera (c) - Protecția juridică a invențiilor biotehnologice - Activare prin partenogeneză a ovocitelor - Producere de celule stem embrionare umane - Brevetare - Excluderea «utilizărilor embrionilor umani în scopuri industriale sau comerciale» - Noțiunile «embrion uman» și «organism de natură să declanșeze procesul de dezvoltare a unei ființe umane»”))
   (2015/C 065/10)
   Limba de procedură: engleza

      Instanța de trimitere

   High Court of Justice (Chancery Division)

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: International Stem Cell Corporation

      Pârât: Comptroller General of Patents, Designs and Trade Marks

      Dispozitivul

   Articolul 6 alineatul (2) litera (c) din Directiva 98/44/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 6 iulie 1998 privind protecția juridică a invențiilor biotehnologice trebuie interpretat în sensul că un ovul uman nefecundat care, prin partenogeneză, a fost stimulat să se dividă și să se dezvolte nu constituie un „embrion uman”, în sensul acestei dispoziții, dacă, în lumina cunoștințelor actuale ale științei, nu dispune, ca atare, de capacitatea intrinsecă de a evolua într-o ființă umană, aspect a cărui verificare este de competența instanței naționale.

      (1)  JO C 260, 7.9.2013