title: Cauza C-279/18: Ordonanța președintelui Curții din 15 noiembrie 2018 (cerere de decizie preliminară formulată de Juzgado de lo Social n° 33 de Barcelona – Spania) – Magdalena Molina Rodríguez/Servicio Público de Empleo Estatal (SEPE)

text:
               11.2.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 54/18

      Ordonanța președintelui Curții din 15 noiembrie 2018 (cerere de decizie preliminară formulată de Juzgado de lo Social no 33 de Barcelona – Spania) – Magdalena Molina Rodríguez/Servicio Público de Empleo Estatal (SEPE)
      (Cauza C-279/18) (1)

      (2019/C 54/29)
      Limba de procedură: spaniola
      Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

         (1)  JO C 259, 23.7.2018.


title: Cauza C-289/18: Ordonanța președintelui Curții din 26 octombrie 2018 (cerere de decizie preliminară formulată de Handelsgericht Wien – Austria) – KAMU Passenger & IT Services GmbH/Türk Hava Yollari A.O. – T.H.Y. Turkish Airlines

text:
               11.2.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 54/18

      Ordonanța președintelui Curții din 26 octombrie 2018 (cerere de decizie preliminară formulată de Handelsgericht Wien – Austria) – KAMU Passenger & IT Services GmbH/Türk Hava Yollari A.O. – T.H.Y. Turkish Airlines
      (Cauza C-289/18) (1)

      (2019/C 54/30)
      Limba de procedură: germana
      Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

         (1)  JO C 285, 13.8.2018.


title: Cauza C-466/18: Ordonanța președintelui Curții din 7 noiembrie 2018 (cerere de decizie preliminară formulată de Landesgericht Linz – Austria) – DS/Porsche Inter Auto GmbH & Co KG

text:
               11.2.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 54/19

      Ordonanța președintelui Curții din 7 noiembrie 2018 (cerere de decizie preliminară formulată de Landesgericht Linz – Austria) – DS/Porsche Inter Auto GmbH & Co KG
      (Cauza C-466/18) (1)

      (2019/C 54/31)
      Limba de procedură: germana
      Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

         (1)  JO C 408, 12.11.2018.


title: Cauza C-526/18: Ordonanța președintelui Camerei a șasea din 23 octombrie 2018 (cerere de decizie preliminară formulată de Förvaltningsrätten i Göteborg – Suedia) – AA/Migrationsverket

text:
               11.2.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 54/19

      Ordonanța președintelui Camerei a șasea din 23 octombrie 2018 (cerere de decizie preliminară formulată de Förvaltningsrätten i Göteborg – Suedia) – AA/Migrationsverket
      (Cauza C-526/18) (1)

      (2019/C 54/32)
      Limba de procedură: suedeza
      Președintele Camerei a șasea a dispus radierea cauzei.

         (1)  JO C 381, 22.10.2018.


title: Cauza C-557/18: Ordonanța președintelui Curții din 8 noiembrie 2018 (cerere de decizie preliminară formulată de Landgericht Hamburg – Germania) – Eurowings GmbH/JJ, KI

text:
               11.2.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 54/19

      Ordonanța președintelui Curții din 8 noiembrie 2018 (cerere de decizie preliminară formulată de Landgericht Hamburg – Germania) – Eurowings GmbH/JJ, KI
      (Cauza C-557/18) (1)

      (2019/C 54/33)
      Limba de procedură: germana
      Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

         (1)  JO C 436, 3.12.2018.


title: Cauza T-350/18: Ordonanța Tribunalului din 28 noiembrie 2018 – Euronet Consulting/Comisia („Contracte de achiziții publice de servicii – Procedură de cerere de ofertă – Respingerea ofertei unui ofertant – Anulare în parte a actului atacat – Decizie de modificare – Dispariția obiectului litigiului – Nepronunțare asupra fondului”)

text:
               11.2.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 54/20

      Ordonanța Tribunalului din 28 noiembrie 2018 – Euronet Consulting/Comisia
      (Cauza T-350/18) (1)

      ((„Contracte de achiziții publice de servicii - Procedură de cerere de ofertă - Respingerea ofertei unui ofertant - Anulare în parte a actului atacat - Decizie de modificare - Dispariția obiectului litigiului - Nepronunțare asupra fondului”))
      (2019/C 54/34)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Euronet Consulting EEIG (Bruxelles, Belgia) (reprezentanți: P. Peeters și R. van Cleemput, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: J. Estrada de Solà, T. Ramopoulos și A. Aresu, agenți)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE având ca obiect anularea deciziei Comisiei, notificate reclamantei prin scrisoarea din 26 martie 2018, de respingere a ofertei prezentate de consorțiul al cărui lider este reclamanta pentru lotul nr. 2 în cadrul cererii de ofertă EuropeAid/138778/DH/SER/MULTI, intitulat „Contract-cadru de servicii referitor la punerea în aplicare a ajutorului extern 2018 (FWC SIEA 2018) 2017/S 128-260026” și de atribuire a contractului altor ofertanți

         Dispozitivul

                  1)

                  Nu mai este necesară pronunțarea asupra fondului.

                  2)

                  Fiecare parte suportă propriile cheltuieli de judecată, inclusiv pe cele aferente procedurii măsurilor provizorii.

         (1)  JO C 259, 23.7.2018.


title: Cauza T-671/18 R: Ordonanța președintelui Tribunalului din 28 noiembrie 2018 – ZU/Comisia („Măsuri provizorii – Funcţie publică – Cerere de suspendare a executării – Lipsa urgenţei”)

text:
               11.2.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 54/20

      Ordonanța președintelui Tribunalului din 28 noiembrie 2018 – ZU/Comisia
      (Cauza T-671/18 R)
      ((„Măsuri provizorii - Funcţie publică - Cerere de suspendare a executării - Lipsa urgenţei”))
      (2019/C 54/35)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamant: ZU (reprezentant: C. Bernard-Glanz, avocat)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: G. Berscheid și R. Striani, agenți)

         Obiectul

      Cerere în temeiul articolelor 278 și 279 TFUE privind suspendarea aplicării Deciziei din 12 octombrie 2018 a Direcției Generale Resurse Umane și Securitate (DG HR) [Ares (2018) 5241886 – 12/10/2018] privind transferul reclamantului și a Deciziei din 29 octombrie 2018 a Direcției Generale Resurse Umane și Securitate (DG HR) a Comisiei [Ares (2018) 5529220 – 29/10/2018], cu privire la întoarcerea sa la sediu

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge cererea privind măsurile provizorii.

                  2)

                  Amână pronunțarea cu privire la cheltuielile de judecată.


title: Cauza T-707/18: Acțiune introdusă la 29 noiembrie 2018 – Tilly-Sabco/Consiliul și Comisia

text:
               11.2.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 54/22

      Acțiune introdusă la 29 noiembrie 2018 – Tilly-Sabco/Consiliul și Comisia
      (Cauza T-707/18)
      (2019/C 54/37)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamantă: Tilly-Sabco (Guerlesquin, Franța) (reprezentanți: R. Milchior și S. Charbonnel, avocați)

         Pârâți: Comisia Europeană, Consiliul Uniunii Europene

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  declararea admisibilității acțiunii în anularea Regulamentului (UE) nr. 2018/1277 al Consiliului din 18 septembrie 2018 de stabilire la zero a restituirilor în sectorul cărnii de pasăre (JO 2018, L 239, p. 1);

            în consecință,

                  —

                  anularea Regulamentului (UE) nr.o2018/1277 al Consiliului din 18 septembrie 2018 de stabilire la zero a restituirilor în sectorul cărnii de pasăre (JO 2018, L 239, p. 1);

                  —

                  constatarea răspunderii cu titlu principal a Consiliului pentru o abatere săvârșită prin adoptarea Regulamentului (UE) nr. 2018/1277 din 18 septembrie 2018, a cărui anulare va fi pronunțată;

                  —

                  constatarea răspunderii cu titlu subsidiar a Comisiei pentru o abatere săvârșită prin faptul că a determinat Consiliul să adopte Regulamentul (UE) nr. 2018/1277 du 18 septembrie 2018, a cărui anulare va fi pronunțată, dacă și numai dacă răspunderea Comisiei nu ar fi reținută în cadrul procedurii care face obiectul cauzei T-437/18;

                  —

                  constatarea răspunderii ca ultim subsidiar a Consiliului și a Comisiei pentru o abatere săvârșită prin adoptarea Regulamentului (UE) nr. 2018/1277 din 18 septembrie 2018, a cărui anulare va fi pronunțată, dacă și numai dacă răspunderea Comisiei nu ar fi reținută în cadrul procedurii care face obiectul cauzei T-437/18;

                  —

                  constatarea faptului că abaterea săvârșită de Consiliu și/sau de Comisie a cauzat un prejudiciu societății Tilly-Sabco;

            în consecință,

                  —

                  cu titlu principal,

                              —

                              constatarea obligației Consiliului de a-i plăti reclamantei suma principală de 3 238 000 de euro, dintre care:

                                          —

                                          2 848 000 de euro echivalent cu restituirile nepercepute pentru vânzările efectuate în perioada 19 iulie – 31 decembrie 2013;

                                          —

                                          390 000 de euro de restituiri aferente beneficiului nerealizat legat de neefectuarea de vânzări în cuantum de 3 550 de tone suplimentare cu destinația țărilor din Orientul Mijlociu în aceeași perioadă;

                              —

                              obligarea Consiliului la plata sumei principale de 3 238 000 de euro,

                                          —

                                          reevaluată prin calcularea de dobânzi compensatorii, începând cu Regulamentul (UE) nr. 689/2013 anulat și până la pronunțarea hotărârii în prezenta procedură, la rata anuală a inflației constatată, pentru perioada în cauză, de Eurostat (Oficiul de Statistică al Uniunii Europene) în statul membru în care are sediul această societate;

                                          —

                                          majorată cu dobânzi moratorii, de la data pronunțării prezentei hotărâri și până la plata integrală, la rata stabilită de Banca Centrală Europeană (BCE) pentru principalele sale operațiuni de refinanțare, majorată cu două puncte procentuale;

                  —

                  cu titlu subsidiar,

                              —

                              constatarea obligației Comisiei de a-i plăti reclamantei suma principală de 3 238 000 de euro, dintre care:

                                          —

                                          2 848 000 de euro echivalent cu restituirile nepercepute pentru vânzările efectuate în perioada 19 iulie – 31 decembrie 2013;

                                          —

                                          390 000 de euro de restituiri aferente beneficiului nerealizat legat de neefectuarea de vânzări în cuantum de 3 550 de tone suplimentare cu destinația țărilor din Orientul Mijlociu în aceeași perioadă;

                              —

                              obligarea Comisiei la plata sumei principale de 3 238 000 de euro,

                                          —

                                          reevaluată prin calcularea de dobânzi compensatorii, începând cu Regulamentul (UE) nr. 689/2013 anulat și până la pronunțarea hotărârii în prezenta procedură, la rata anuală a inflației constatată, pentru perioada în cauză, de Eurostat (Oficiul de Statistică al Uniunii Europene) în statul membru în care are sediul această societate;

                                          —

                                          majorată cu dobânzi moratorii, de la data pronunțării prezentei hotărâri și până la plata integrală, la rata stabilită de Banca Centrală Europeană (BCE) pentru principalele sale operațiuni de refinanțare, majorată cu două puncte procentuale;

                              —

                              constatarea faptului că cuantumul pe care Comisia este obligată să îl plătească în temeiul prezentei cauze cu titlu de sumă principală și dobânzi va putea fi redus în limita cuantumului pe care aceasta ar putea fi obligată să îl plătească în cadrul cauzei T-437/18;

                              —

                              obligarea Comisiei la plata despăgubirii pentru prejudiciul moral suferit ca urmare a dublei abateri săvârșite de aceasta într-un cuantum evaluat ex aequo et bono la 20 000 de euro;

                  —

                  ca ultim subsidiar,

                              —

                              constatarea obligației Consiliului și a Comisiei de a-i plăti reclamantei suma principală de 3 238 000 de euro, Tribunalului revenindu-i sarcina de a repartiza sumele între cele două entități dintre care:

                                          —

                                          2 848 000 de euro echivalent cu restituirile nepercepute pentru vânzările efectuate în perioada 19 iulie – 31 decembrie 2013;

                                          —

                                          390 000 de euro de restituiri aferente beneficiului nerealizat legat de neefectuarea de vânzări în cuantum de 3 550 de tone suplimentare cu destinația țărilor din Orientul Mijlociu în aceeași perioadă;

                              —

                              obligarea Consiliului și a Comisiei la plata sumei principale de 3 238 000 de euro, Tribunalului revenindu-i sarcina de a repartiza sumele între cele două entități,

                                          —

                                          cuantumul principal stabilit în ceea ce privește Consiliul, pe de o parte, și Comisia, pe de altă parte, fiind reevaluat prin calcularea de dobânzi compensatorii, începând cu Regulamentul (UE) nr. 689/2013 anulat și până la pronunțarea hotărârii în prezenta procedură, la rata anuală a inflației constatată, pentru perioada în cauză, de Eurostat (Oficiul de Statistică al Uniunii Europene) în statul membru în care are sediul această societate;

                                          —

                                          majorată cu dobânzi moratorii, de la data pronunțării prezentei hotărâri și până la plata integrală, la rata stabilită de Banca Centrală Europeană (BCE) pentru principalele sale operațiuni de refinanțare, majorată cu două puncte procentuale;

                  —

                  obligarea Consiliului și a Comisiei la plata cheltuielilor de judecată aferente prezentei acțiuni, Tribunalul având sarcina să decidă repartizarea eventuală a cheltuielilor de judecată între acestea.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamanta invocă șase motive.

                  1.

                  Primul motiv, întemeiat pe un abuz de procedură sau pe o încălcare a procedurii, întrucât aceasta consideră că procedura prin care se înlocuiește un act anulat nu ar fi fost respectată în speță, din moment ce Comisia era autorul actului anulat, și anume Regulamentul (UE) nr. 689/2013 din 18 iulie 2013 de stabilire a restituirilor la export în sectorul cărnii de pasăre (JO 2013, L 196, p. 13), și Consiliul este cel care a adoptat noul regulament din data de 18 septembrie 2018 în temeiul unor texte diferite.

                  2.

                  Al doilea motiv, întemeiat pe încălcarea regulii paralelismului formelor, prin faptul că noul regulament nu a fost adoptat de Comisie, ci de Consiliu, pe de o parte, iar Comisia ar fi trebuit să fie asistată de Comitetul de gestionare a organizării comune a piețelor agricole, pe de altă parte.

                  3.

                  Al treilea motiv, întemeiat pe lipsa de temei legal a regulamentului atacat, întrucât articolul 43 alineatul (3) TFUE, care ar fi fost considerat singurul temei legal posibil pentru adoptarea regulamentului atacat, nu ar autoriza Consiliul să adopte un asemenea regulament. Prin urmare, nu ar exista un temei juridic care să permită Consiliului să adopte stabilirea restituirilor la export pentru carnea de pasăre.

                  4.

                  Al patrulea motiv, întemeiat pe un abuz de procedură, în măsura în care, pentru a se conforma Hotărârii Curții de Justiție din 20 septembrie 2017, Tilly-Sabco/Comisia, (C-183/16 P, EU:C:2017:704), Comisia ar fi trebuit să adopte ea însăși actul de înlocuire a regulamentului atacat, iar nu să solicite Consiliului adoptarea unui act „în locul său”.

                  5.

                  Al cincilea motiv, întemeiat pe insuficiența sau pe eroarea de motivare, atât pe formă, prin faptul că regulamentul atacat nu ar explica motivul pentru care a trebuit să se solicite Consiliului adoptarea respectivului text și nici motivul și modul în care articolul 43 alineatul (3) TFUE era singurul temei legal care permitea adoptarea acestuia, cât și pe fond pentru stabilirea ratei de restituire, prin faptul că, precum a procedat anterior Comisia, Consiliul s-ar fi abținut de la orice analiză economică.

                  6.

                  Al șaselea motiv, întemeiat pe incoerența regulamentului atacat, întrucât Consiliul ar fi adoptat în mod identic, fără reflecție și analiză, același regulament întemeindu-se pe un temei juridic eronat și nevalid și nu ar fi ținut, așadar, seama de hotărârea Curții de Justiție citată anterior.

            Potrivit reclamantei, anularea acestui nou Regulament (UE) nr.o2018/1277 conferă dreptul de a solicita, cu titlu principal, Consiliului repararea prejudiciului pe care l-ar fi suferit ca urmare a adoptării sale. Cu titlu subsidiar, reclamanta exercită o acțiune în răspundere împotriva Comisiei care se află la originea adoptării acestui nou regulament care trebuie anulat. În sfârșit, cu titlu foarte subsidiar, aceasta solicită Tribunalului să constate răspunderea comună a Consiliului și a Comisiei, considerându-se că cele două entități au săvârșit abateri distincte.


title: Cauza T-714/18: Acțiune introdusă la 4 decembrie 2018 – Adraces/Comisia

text:
               11.2.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 54/25

      Acțiune introdusă la 4 decembrie 2018 – Adraces/Comisia
      (Cauza T-714/18)
      (2019/C 54/38)
      Limba de procedură: portugheza

         Părțile

         Reclamantă: Associação para o Desenvolvimento da Raia Centro Sul – Adraces (Vila Velha de Ródão, Portugalia) (reprezentanți: G. Anastácio, D. Pirra Xarepe, J. Whyte și M. Barros Silva, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  declararea nevalidității deciziei ARES(2018) 4940694 a Comisiei din 26 septembrie 2018 care a pus capăt Convenției-cadru de parteneriat nr. COM/LIS/ED/2018-2020_1 și obligarea Comisiei la restabilirea situației anterioare a reclamantei;

                  —

                  obligarea Comisiei la plata tuturor cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamanta invocă cinci motive.

                  1.

                  Primul motiv, întemeiat pe încălcarea principiului securității juridice, în măsura în care Comisia a reziliat unilateral un contract public, fără să indice niciun temei sau justificare.

                  2.

                  Al doilea motiv, întemeiat pe încălcarea principiului bunei credințe, în măsura în care, prin introducerea în convenția-cadru menționată a unei clauze generale de reziliere potrivit căreia Comisia poate pune capăt respectivei convenții în mod arbitrar, fără niciun temei sau justificare, aceasta a depășit limitele competenței sale și nu a respectat echilibrul de interese care stă la baza oricărui contract, public sau privat.

                  3.

                  Al treilea motiv, întemeiat pe încălcarea principiului respectării drepturilor și a intereselor legitime ale particularilor care leagă administrația în materie de contracte publice, în măsura în care Comisia a reziliat unilateral, în mod pur arbitrar și fără niciun temei, convenția menționată, contrar principiului pacta sunt servanda.

                  4.

                  Al patrulea motiv, întemeiat pe încălcarea principiului bunei administrări, în măsura în care Comisia a reziliat convenția menționată întemeindu-se exclusiv pe un articol de presă, fără a efectua o apreciere suficient de detaliată a prezentei cauze, ceea ce constituie un caz de administrare defectuoasă.

                  5.

                  Al cincilea motiv, întemeiat pe încălcarea principiului proporționalității în măsura în care Comisia a reziliat convenția menționată fără niciun temei sau justificare, ca reacție la condamnarea unui lucrător al reclamantei pentru infracțiuni de falsificare și înșelăciune care nu au nicio legătură cu activitatea acesteia din urmă și nici cu atribuțiile și competența Comisiei.


title: Cauza T-717/18: Acțiune introdusă la 5 decembrie 2018 – B.D./EUIPO – Philicon 97 (PHILIBON)

text:
               11.2.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 54/26

      Acțiune introdusă la 5 decembrie 2018 – B.D./EUIPO – Philicon 97 (PHILIBON)
      (Cauza T-717/18)
      (2019/C 54/39)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

         Părțile

         Reclamantă: B.D. – Boyer Developpement (Moissac, Franța) (reprezentant: E. Junca, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Philicon 97 AD (Plovdiv, Bulgaria)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Titularul mărcii în litigiu: reclamanta din procedura care se află pe rolul Tribunalului

         Marca în litigiu: marca verbală a Uniunii Europene PHILIBON – marca Uniunii Europene nr. 9 690 041

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de declarare a nulității

         Decizia atacată: Decizia Camerei a patra de recurs a EUIPO din 10 octombrie 2018 în cauza R 375/2018-4

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                  anularea deciziei diviziei de anulare din 21 decembrie 2017;

                  —

                  obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele invocate

                  —

                  Camera de recurs a aplicat dispoziţiile Regulamentului 2017/1001, care nu era intrat în vigoare la data la care a fost depusă la EUIPO cererea de declarare a nulităţii. Camera de recurs nu a respectat condiţiile prevăzute la articolul 8 alineatul (5) coroborat cu articolul 53 din Regulamentul nr. 207/2009,

                  —

                  încălcarea articolului 8 alineatul (2) litera (c) din Regulamentul nr. 207/2009.


title: Cauza T-718/18: Acțiune introdusă la 5 decembrie 2018 – Boyer/EUIPO – Philicon 97 (PHILIBON DEPUIS 1957 www.philibon.com)

text:
               11.2.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 54/27

      Acțiune introdusă la 5 decembrie 2018 – Boyer/EUIPO – Philicon 97 (PHILIBON DEPUIS 1957 www.philibon.com)
      (Cauza T-718/18)
      (2019/C 54/40)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Boyer (Moissac, Franța) (reprezentant: E. Junca, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Philicon 97 AD (Plovdiv, Bulgaria)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Titularul mărcii în litigiu: reclamanta

         Marca în litigiu: Marca Uniunii Europene figurativă în culorile albastru, galben și alb – Marca Uniunii Europene nr. 12 501 466

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de declarare a nulității

         Decizia atacată: Decizia Camerei a patra de recurs a EUIPO din 10 octombrie 2018 în cauza R 374/2018-4

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                  anularea Deciziei diviziei de anulare din 21 decembrie 2017;

                  —

                  obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivul invocat

                  —

                  Camera de recurs a aplicat dispozițiile Regulamentului 2017/1001, care nu era în vigoare la data cererii de anulare formulate în fața EUIPO. Camera de recurs nu a respectat cerințele impuse de articolul 8 alineatul (5), coroborat cu articolul 53 din Regulamentul 207/2009.


title: Cauza T-721/18: Acțiune introdusă la 7 decembrie 2018 – Apostolopoulou și Apostolopoulou-Chrysanthaki/Comisia

text:
               11.2.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 54/27

      Acțiune introdusă la 7 decembrie 2018 – Apostolopoulou și Apostolopoulou-Chrysanthaki/Comisia
      (Cauza T-721/18)
      (2019/C 54/41)
      Limba de procedură: greaca

         Părțile

         Reclamante: Zoi Apostolopoulou (Atena, Grecia), Anastasia Apostolopoulou-Chrysanthaki (Atena, Grecia) (reprezentant: D. Gkouskos, avocat)

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Concluziile

      Reclamantele solicită Tribunalului:

                  —

                  admiterea acțiunii lor și obligarea pârâtelor împreună și în solidar la plata, în favoarea fiecăreia dintre reclamante, a sumei totale de 500 000 de euro, astfel cum a fost detaliată în cuprinsul acțiunii lor;

                  —

                  obligarea pârâtelor să se abțină în viitor de la orice încălcare a drepturilor reclamantelor;

                  —

                  obligarea primei pârâte la restabilirea onoarei și a reputației reclamantelor prin intermediul unei declarații în fața Efeteio Athinon (Curtea de Apel din Atena), care este în prezent sesizată cu o opoziție formulată de reclamante la 11 septembrie 2017, înregistrată pe rolul general cu numărul 572461/2017 și pe rolul special cu numărul 1898/2017, în cadrul căreia prima dintre pârâte a efectuat declarațiile false și ofensatoare în discuție împotriva reclamantelor;

                  —

                  obligarea pârâtelor la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      Prezenta acțiune a fost introdusă împotriva Comisiei Europene și a Uniunii Europene. Dat fiind că aceasta din urmă este totdeauna reprezentată în fața Curții de instituția căreia îi este imputat actul sau comportamentul atacat, Comisia este unica pârâtă în prezenta cauză.
      În susținerea acțiunii, reclamantele invocă patru motive.

                  1.

                  Primul motiv, întemeiat pe atingerea adusă demnității umane și personalității reclamantelor, în măsura în care Comisia a făcut afirmații defăimătoare în fața Monomeles Protodikeio Athinon (Tribunalul de Mare Instanță în complet de judecător unic din Atena, Grecia), și pe încălcarea principiului bunei administrări în scopul de a obține o executare forțată împotriva reclamantelor.

                  2.

                  Al doilea motiv, întemeiat pe o încălcare a principiului legalității, a bunei credințe și a încrederii legitime, în măsura în care Comisia susține că răspunderea reclamantelor, în calitate de asociate, este angajată și că societatea nu avea personalitate juridică deși era parte în mai multe contracte în condițiile în care, potrivit dreptului elen și actelor constitutive ale societății, reclamatele nu erau personal responsabile pentru obligațiile contractate de societate.

                  3.

                  Al treilea motiv, întemeiat pe încălcarea dreptului la o cale de atac efectivă și a dreptului la o instanță judecătorească imparțială, în măsura în care reclamantele nu era părți la procedurile în cadrul căror au fost emise titlurile executorii.

                  4.

                  Al patrulea motiv, întemeiat pe accelerarea abuzivă și cu rea-credință a procedurii de executare silită împotriva reclamantelor.


title: Cauza T-722/18: Acțiune introdusă la 7 decembrie 2018 – Repsol/EUIPO – Basic (BASIC)

text:
               11.2.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 54/28

      Acțiune introdusă la 7 decembrie 2018 – Repsol/EUIPO – Basic (BASIC)
      (Cauza T-722/18)
      (2019/C 54/42)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Repsol, SA (Madrid, Spania) (reprezentanți: J. Devaureix și J. Erdozain López, avocați)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Basic AG Lebensmittelhandel (München, Germania)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Titularul mărcii în litigiu: reclamanta în fața Tribunalului

         Marca în litigiu: marca Uniunii Europene figurativă BASIC în culorile albastru, roșu, portocaliu și alb – marca Uniunii Europene nr. 5 648 159

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de declarare a nulității

         Decizia atacată: Decizia Camerei a doua de recurs a EUIPO din 22 august 2018 în cauza R 178/2018-2

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  admiterea acțiunii;

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                  obligarea Basic Aktiengesellschaft Lebensmittelhandel și EUIPO la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele invocate

                  —

                  încălcarea articolului 72 alineatul (6) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 al Consiliului;

                  —

                  încălcarea articolului 8 alineatul (4) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 al Consiliului.


title: Cauza T-724/18: Acțiune introdusă la 7 decembrie 2018 – Aurea Biolabs/EUIPO – Avizel (AUREA BIOLABS)

text:
               11.2.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 54/29

      Acțiune introdusă la 7 decembrie 2018 – Aurea Biolabs/EUIPO – Avizel (AUREA BIOLABS)
      (Cauza T-724/18)
      (2019/C 54/43)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Aurea Biolabs Pte Ltd (Cochin, India) (reprezentanți: B. Brandreth, barrister, L. Oommen, solicitor)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Avizel SA (Luxemburg, Luxemburg)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Solicitantul mărcii în litigiu: reclamanta

         Marca în litigiu: marca Uniunii Europene figurativă care cuprinde elementul verbal AUREA BIOLABS – cererea de înregistrare nr. 15 836 737

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție

         Decizia atacată: Decizia Camerei a doua de recurs a EUIPO din 11 septembrie 2018 în cauza R 814/2018-2

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                  obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivul invocat

                  —

                  încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.


title: Cauza T-728/18: Acțiune introdusă la 6 decembrie 2018 – Brand IP Licensing/EUIPO – Facebook (lovebook)

text:
               11.2.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 54/30

      Acțiune introdusă la 6 decembrie 2018 – Brand IP Licensing/EUIPO – Facebook (lovebook)
      (Cauza T-728/18)
      (2019/C 54/44)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Brand IP Licensing Ltd (Road Town, Insulele Virgine Britanice) (reprezentant: J. MacKenzie, solicitor)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Facebook, Inc. (Menlo Park, California, Statele Unite)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Titularul mărcii în litigiu: reclamanta

         Marca în litigiu: Marca Uniunii Europene verbală lovebook – Cererea de înregistrare nr. 9 926 577

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție

         Decizia atacată: Decizia Camerei a doua de recurs a EUIPO din 2 octombrie 2018 în cauza R 2279/2017-2

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                  anularea în totalitate a Deciziei diviziei de opoziție din 24 august 2017;

                  —

                  respingerea opoziției;

                  —

                  obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată în favoarea reclamantei.

         Motivele invocate

                  —

                  încălcarea articolului 8 alineatul (5) din Regulamentul (UE) nr. 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului;

                  —

                  încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.


title: Cauza T-730/18: Acțiune introdusă la 12 decembrie 2018 – DQ și alții/Parlamentul

text:
               11.2.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 54/31

      Acțiune introdusă la 12 decembrie 2018 – DQ și alții/Parlamentul
      (Cauza T-730/18)
      (2019/C 54/45)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamanți: DQ și alți 11 reclamanți (reprezentant: M. Casado García-Hirschfeld, avocat)

         Pârât: Parlamentul European

         Concluziile

      Reclamanții solicită Tribunalului:

                  —

                  declararea prezentei cereri admisibilă și fondată;

            în consecință,

                  —

                  anularea deciziei implicite de respingere a cererii de despăgubire („decizia atacată”) a reclamanților introduse la 13 decembrie 2017 în temeiul articolului 90 alineatul (1) din statut;

                  —

                  pronunțarea anulării, în măsura în care este necesar, a deciziei din 12 septembrie 2018 de respingere a reclamației introduse la 23 mai 2018 în temeiul articolului 90 alineatul (2) din statut;

                  —

                  dispunerea reparării prejudiciului moral cauzat de un ansamblu de acte și de comportamente ale Parlamentului care trebuie să facă obiectul unei aprecieri globale și pe care reclamanții îl estimează ex aequo et bono, sub rezerva reevaluării, la suma de 192 000 de euro;

                  —

                  obligarea Parlamentului la plata dobânzilor compensatorii și a dobânzilor de întârziere ajunse între timp la scadență;

                  —

                  obligarea pârâtului la plata tuturor cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamanții invocă nelegalitățile săvârșite de Parlament în calitatea sa de angajator, în special o încălcare a principiului bunei administrări și a obligației de solicitudine, o atingere adusă demnității lor, o încălcare a dreptului lor la protecția secretului medical și o încălcare a dreptului lor la condiții de muncă care să le respecte sănătatea, siguranța și demnitatea.
      Reclamanții susțin că faptele și comportamentele pe care le-au denunțat constituiau, prima facie, fapte și comportament autentice sau, cel puțin, plauzibile pe baza cărora se putea prezuma existența unor acțiuni de hărțuire morală împotriva lor și solicită angajarea răspunderii Parlamentului European ca urmare în special a pasivității acestuia cu ocazia tratării cererii lor de asistență întemeiate pe articolele 12 și 24 din Statutul funcționarilor Uniunii Europene.


title: Cauza T-732/18: Acțiune introdusă la 14 decembrie 2018 – Dalasa/EUIPO – Charité – Universitätsmedizin Berlin (charantea)

text:
               11.2.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 54/31

      Acțiune introdusă la 14 decembrie 2018 – Dalasa/EUIPO – Charité – Universitätsmedizin Berlin (charantea)
      (Cauza T-732/18)
      (2019/C 54/46)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: germana

         Părțile

         Reclamantă: Dalasa Handelsgesellschaft mbH (Viena, Austria) (reprezentant: I. Hödl, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Charité – Universitätsmedizin Berlin, Gliedkörperschaft Öffentlichen Rechts (Berlin, Germania)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Solicitantul mărcii în litigiu: reclamanta

         Marca în litigiu: marca Uniunii Europene verbale „charantea” – cererea de înregistrare nr. 15 485 956

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție

         Decizia atacată: Decizia Camerei a patra de recurs a EUIPO din 15 octombrie 2018 în cauza R 539/2018-4

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  admiterea acțiunii, reformarea Deciziei atacate a Camerei a patra de recurs din 15 octombrie 2018, R 539/2018-4-privind procedura de opoziție nr. B 2 758 830 (cererea de înregistrare a mărcii Uniunii nr. 15 485 956), respingerea opoziție și admiterea înregistrării mărcii Uniunii;

         în subsidiar

                  —

                  anularea Deciziei atacate a Camerei a patra de recurs din 15 octombrie 2018, R 539/2018-4 privind procedura de opoziție nr. B 2 758 830 (cererea de înregistrare a mărcii Uniunii nr. 15 485 956) și trimiterea cauzei EUIPO spre rejudecare;

                  —

                  în orice caz, obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată; și

                  —

                  obligarea persoanei care a formulat opoziția la plata tuturor cheltuielilor de judecată efectuate în fața diviziei de opoziție și a camerei de recurs.

         Motivul invocat

                  —

                  încălcarea articolului 8 alineatul (1) din Regulamentul (UE) nr. 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.


title: Cauza T-733/18: Acțiune introdusă la 14 decembrie 2018 – Dalasa/EUIPO – Charité – Universitätsmedizin Berlin (charantea)

text:
               11.2.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 54/32

      Acțiune introdusă la 14 decembrie 2018 – Dalasa/EUIPO – Charité – Universitätsmedizin Berlin (charantea)
      (Cauza T-733/18)
      (2019/C 54/47)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: germana

         Părțile

         Reclamantă: Dalasa Handelsgesellschaft mbH (Viena, Austria) (reprezentant: I. Hödl, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Charité – Universitätsmedizin Berlin, Gliedkörperschaft Öffentlichen Rechts (Berlin, Germania)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Solicitantul mărcii în litigiu: reclamanta

         Marca în litigiu: marca Uniunii Europene figurativă charantea – Cerere de înregistrare nr. 15785801

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție

         Decizia atacată: Decizia Camerei a patra de recurs a EUIPO din 15 octombrie 2018 în cauza R 540/2018-4

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  admiterea acțiunii, modificarea deciziei atacate a Camerei a patra de recurs din 15 octombrie 2018 în cauza R 540/2018-4 privind procedura de opoziție nr. B 2815978 (cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene nr. 15785801), respingerea opoziției și autorizarea înregistrării mărcii Uniunii Europene;
                  în subsidiar

                  —

                  anularea deciziei atacate a Camerei a patra de recurs din 15 octombrie 2018 în cauza R 540/2018-4 privind procedura de opoziție nr. B 2815978 (cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene nr. 15785801) și trimiterea cauzei spre rejudecare în fața EUIPO;

                  —

                  în orice caz, obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată aferente prezentei proceduri;

                  —

                  obligarea părții care a formulat opoziția la plata totalității cheltuielilor de judecată aferente procedurilor în fața diviziei de opoziție și în fața camerei de recurs.

         Motivul invocat

                  —

                  Încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.


title: Cauza T-737/18: Acțiune introdusă la 17 decembrie 2018 – Siberia Oriental/OCSP (Siberia)

text:
               11.2.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 54/33

      Acțiune introdusă la 17 decembrie 2018 – Siberia Oriental/OCSP (Siberia)
      (Cauza T-737/18)
      (2019/C 54/48)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Siberia Oriental BV (‘t Zand, Țările de Jos) (reprezentant: T. Overdijk, avocat)

         Pârât: Oficiul Comunitar pentru Soiuri de Plante (OCSP)

         Datele privind procedura în fața OCSP

         Protecția comunitară a soiului de plante vizat: Protecția comunitară a soiului de plante nr. EU0404 (soiul „Siberia” al Lilium L.)

         Decizia atacată: Decizia Camerei de recurs a OCSP din 15 octombrie 2018 în cauza A 009/2017

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                  obligarea OCSP la schimbarea datei de expirare în Registru cu data de 30 aprilie 2020.

         Motivele invocate

                  —

                  încălcarea normelor fundamentale de procedură;

                  —

                  încălcarea Regulamentului (CE) nr. 2100/94 al Consiliului sau orice normă juridică privind aplicarea acestuia, inclusiv Tratatul Uniunii Europene și Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene.


title: Cauza T-139/17: Ordonanța Tribunalului din 7 decembrie 2018 – Kibelisa/Consiliul

text:
               11.2.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 54/34

      Ordonanța Tribunalului din 7 decembrie 2018 – Kibelisa/Consiliul
      (Cauza T-139/17) (1)

      (2019/C 54/49)
      Limba de procedură: franceza
      Președintele Camerei a noua a dispus radierea cauzei.

         (1)  JO C 129, 24.4.2017.


title: Cauza T-140/17: Ordonanța Tribunalului din 7 decembrie 2018 – Kampete/Consiliul

text:
               11.2.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 54/34

      Ordonanța Tribunalului din 7 decembrie 2018 – Kampete/Consiliul
      (Cauza T-140/17) (1)

      (2019/C 54/50)
      Limba de procedură: franceza
      Președintele Camerei a noua a dispus radierea cauzei.

         (1)  JO C 129, 24.4.2017.


title: Cauza T-141/17: Ordonanța Tribunalului din 7 decembrie 2018 – Amisi Kumba/Consiliul

text:
               11.2.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 54/34

      Ordonanța Tribunalului din 7 decembrie 2018 – Amisi Kumba/Consiliul
      (Cauza T-141/17) (1)

      (2019/C 54/51)
      Limba de procedură: franceza
      Președintele Camerei a noua a dispus radierea cauzei.

         (1)  JO C 129, 24.4.2017.


title: Cauza T-142/17: Ordonanța Tribunalului din 7 decembrie 2018 – Kaimbi/Consiliul

text:
               11.2.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 54/35

      Ordonanța Tribunalului din 7 decembrie 2018 – Kaimbi/Consiliul
      (Cauza T-142/17) (1)

      (2019/C 54/52)
      Limba de procedură: franceza
      Președintele Camerei a noua a dispus radierea cauzei.

         (1)  JO C 129, 24.4.2017.


title: Cauza T-143/17: Ordonanța Tribunalului din 7 decembrie 2018 – Ilunga Luyoyo/Consiliul

text:
               11.2.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 54/35

      Ordonanța Tribunalului din 7 decembrie 2018 – Ilunga Luyoyo/Consiliul
      (Cauza T-143/17) (1)

      (2019/C 54/53)
      Limba de procedură: franceza
      Președintele Camerei a noua a dispus radierea cauzei.

         (1)  JO C 129, 24.4.2017.


title: Cauza T-144/17: Ordonanța Tribunalului din 7 decembrie 2018 – Numbi/Consiliul

text:
               11.2.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 54/35

      Ordonanța Tribunalului din 7 decembrie 2018 – Numbi/Consiliul
      (Cauza T-144/17) (1)

      (2019/C 54/54)
      Limba de procedură: franceza
      Președintele Camerei a noua a dispus radierea cauzei.

         (1)  JO C 129, 24.4.2017.


title: Cauza T-145/17: Ordonanța Tribunalului din 7 decembrie 2018 – Kanyama/Consiliul

text:
               11.2.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 54/35

      Ordonanța Tribunalului din 7 decembrie 2018 – Kanyama/Consiliul
      (Cauza T-145/17) (1)

      (2019/C 54/55)
      Limba de procedură: franceza
      Președintele Camerei a noua a dispus radierea cauzei.

         (1)  JO C 129, 24.4.2017.


title: Cauza C-298/17: Hotărârea Curții (Camera a patra) din 13 decembrie 2018 (cerere de decizie preliminară formulată de Conseil d'État – Franța) – France Télévisions SA/Playmédia, Conseil supérieur de l’audiovisuel (CSA) [Trimitere preliminară – Directiva 2002/22/CE – Rețele și servicii de comunicații electronice – Serviciul universal și drepturile utilizatorilor – Întreprindere care administrează o rețea de comunicații electronice utilizată pentru difuzarea publică a emisiunilor de radio sau de televiziune – Întreprindere care propune vizionarea de programe de televiziune în flux continuu și în direct pe internet – Obligații de difuzare (must carry)]

text:
               18.2.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 65/7

      Hotărârea Curții (Camera a patra) din 13 decembrie 2018 (cerere de decizie preliminară formulată de Conseil d'État – Franța) – France Télévisions SA/Playmédia, Conseil supérieur de l’audiovisuel (CSA)
      (Cauza C-298/17) (1)

      ([Trimitere preliminară - Directiva 2002/22/CE - Rețele și servicii de comunicații electronice - Serviciul universal și drepturile utilizatorilor - Întreprindere care administrează o rețea de comunicații electronice utilizată pentru difuzarea publică a emisiunilor de radio sau de televiziune - Întreprindere care propune vizionarea de programe de televiziune în flux continuu și în direct pe internet - Obligații de difuzare (must carry)])
      (2019/C 65/07)
      Limba de procedură: franceza

         Instanța de trimitere

      Conseil d'État

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: France Télévisions SA

         Pârâte: Playmédia, Conseil supérieur de l’audiovisuel (CSA)

         cu participarea: Ministre de la Culture et de la Communication

         Dispozitivul

                  1)

                  Articolul 31 alineatul (1) din Directiva 2002/22/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 7 martie 2002 privind serviciul universal și drepturile utilizatorilor cu privire la rețelele și serviciile electronice de comunicații (directiva privind serviciul universal), astfel cum a fost modificată prin Directiva 2009/136/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 25 noiembrie 2009, trebuie interpretat în sensul că o întreprindere care propune vizionarea de programe de televiziune în flux continuu și în direct pe internet nu trebuie considerată, numai din acest motiv, o întreprindere care administrează o rețea de comunicații electronice utilizată pentru difuzarea pentru public a canalelor de televiziune și a posturilor de radio.

                  2)

                  Dispozițiile Directivei 2002/22, astfel cum a fost modificată prin Directiva 2009/136, trebuie interpretate în sensul că nu se opun ca un stat membru să impună, într-o situație precum cea în discuție în litigiul principal, o obligație de difuzare (must carry) întreprinderilor care, fără să furnizeze rețele de comunicații electronice, propun vizionarea de programe de televiziune în flux continuu și în direct pe internet.

         (1)  JO C 256, 7.8.2017.


title: Cauza C-716/18: Cerere de decizie preliminară introdusă de Curtea de Apel Timişoara (România) la data de 14 noiembrie 2018 – CT / Administraţia Judeţeană a Finanţelor Publice Caraş-Severin – Serviciul Inspecţie Persoane Fizice, Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Timişoara – Serviciul Soluţionare Contestaţii 1

text:
               18.2.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 65/24

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Curtea de Apel Timişoara (România) la data de 14 noiembrie 2018 – CT / Administraţia Judeţeană a Finanţelor Publice Caraş-Severin – Serviciul Inspecţie Persoane Fizice, Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Timişoara – Serviciul Soluţionare Contestaţii 1
      (Cauza C-716/18)
      (2019/C 65/32)
      Limba de procedură: română

         Instanţa de trimitere

      Curtea de Apel Timişoara

         Părţile din acţiunea principală

         Reclamant: CT

         Pârâte: Administraţia Judeţeană a Finanţelor Publice Caraş-Severin – Serviciul Inspecţie Persoane Fizice, Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Timişoara – Serviciul Soluţionare Contestaţii 1

         Întrebările preliminare

                  1)

                  Dacă, în împrejurări precum cele din litigiu, în care o persoană fizică desfășoară activitate economică prin exercitarea mai multor profesii liberale, precum și prin închirierea unui bun imobil, obținând astfel venituri cu caracter de continuitate, dispozițiile articolului 288 alineatul (1) punctul 4 din Directiva 2006/112/CE a Consiliului Uniunii Europene din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată, publicată în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene (JOUE) seria L nr. 347 din 11 decembrie 2006 (1), impun identificarea unei activități profesionale determinate, ca activitate principală, pentru a se verifica dacă închirierea poate fi calificată ca operațiune accesorie la aceasta, iar în caz afirmativ, pe baza căror criterii ar putea fi identificată acea activitate principală, sau trebuie interpretate în sensul că toate activitățile profesionale prin care se realizează activitatea economică a acelei persoane fizice reprezintă „activitate principală”?

                  2)

                  În condițiile în care bunul imobil închiriat de o persoană fizică unui terț nu este destinat și utilizat pentru desfășurarea restului activității economice a acesteia, neputându-se deci stabili legătura dintre acesta și exercitarea diferitelor profesii ale acelei persoane, dispozițiile articolului 288 alineatul (1) punctul 4 din Directiva 2006/112/CE a Consiliului Uniunii Europene din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată, publicată în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene (JOUE) seria L nr. 347 din 11 decembrie 2006, permit calificarea operațiunii de închiriere ca „operațiune accesorie”, cu consecința excluderii acesteia din calculul cifrei de afaceri ce servește drept referință în scopul aplicării regimului special de scutire pentru întreprinderile mici?

                  3)

                  În ipoteza descrisă la cea de a doua întrebare, prezintă relevanță pentru calificarea ca „accesorie” a operațiunii de închiriere faptul că aceasta a fost realizată în beneficiul unui terț, persoană juridică în cadrul căreia persoana fizică are calitatea de asociat și administrator, care are sediul stabilit în acel imobil și care desfășoară activități profesionale de aceeași natură cu persoana fizică în discuție?

         (1)  JO 2006 L 347, p. 1, Ediție specială, 09/vol.3, p. 7


title: Cauza T-701/14: Hotărârea Tribunalului din 12 decembrie 2018 – Niche Generics/Comisia [„Concurență – Înțelegeri – Piața perindoprilului, medicament destinat tratamentului bolilor cardiovasculare, în versiunea sa originală și în versiunile generice – Decizie prin care se constată o încălcare a articolului 101 TFUE – Acord de soluționare amiabilă a unor litigii în materie de brevete – Procedură administrativă – Protecția confidențialității comunicărilor dintre avocați și clienți – Concurență potențială – Restrângere a concurenței prin obiect – Necesitate obiectivă a restrângerii – Condiții de exceptare de la articolul 101 alineatul (3) TFUE – Amenzi – Plafon de 10 % – Imputarea comportamentului ilicit”]

text:
               4.3.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 82/29

      Hotărârea Tribunalului din 12 decembrie 2018 – Niche Generics/Comisia
      (Cauza T-701/14) (1)

      ([„Concurență - Înțelegeri - Piața perindoprilului, medicament destinat tratamentului bolilor cardiovasculare, în versiunea sa originală și în versiunile generice - Decizie prin care se constată o încălcare a articolului 101 TFUE - Acord de soluționare amiabilă a unor litigii în materie de brevete - Procedură administrativă - Protecția confidențialității comunicărilor dintre avocați și clienți - Concurență potențială - Restrângere a concurenței prin obiect - Necesitate obiectivă a restrângerii - Condiții de exceptare de la articolul 101 alineatul (3) TFUE - Amenzi - Plafon de 10 % - Imputarea comportamentului ilicit”])
      (2019/C 82/32)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Niche Generics Ltd (Hitchin, Regatul Unit) (reprezentanți: E. Batchelor, M. Healy, K. Cousins, solicitors și F. Carlin, barrister)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: inițial F. Castilla Contreras, T. Vecchi și B. Mongin, ulterior F. Castilla Contreras, B. Mongin și C. Vollrath, agenți, asistați de S. Kingston, barrister)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE având ca obiect, cu titlu principal, anularea Deciziei C(2014) 4955 final a Comisiei din 9 iulie 2014 privind o procedură de aplicare a articolelor 101 și 102 TFUE [cazul AT.39612 – Perindopril (Servier)], în măsura în care o privește pe reclamantă și, cu titlu subsidiar, anularea sau reducerea cuantumului amenzii care i-a fost aplicată prin decizia menționată

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Obligă Niche Generics Ltd la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 431, 1.12.2014.


title: Cauza T-86/19: Acțiune introdusă la 15 februarie 2019 — Solnova/EUIPO — Canina Pharma (BIO-INSECT Shocker)

text:
               1.4.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 122/30

      Acțiune introdusă la 15 februarie 2019 — Solnova/EUIPO — Canina Pharma (BIO-INSECT Shocker)
      (Cauza T-86/19)
      (2019/C 122/34)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: germana

         Părțile

         Reclamantă: Solnova AG (Zollikon, Elveția) (reprezentant: P. Lee, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Canina Pharma GmbH (Hamm, Germania)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Titularul mărcii în litigiu: cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

         Marca în litigiu: cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene BIO-INSECT Shocker — marca Uniunii Europene nr. 14 837 553

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de anulare

         Decizia atacată: Decizia Camerei a doua de recurs a EUIPO din 11 decembrie 2018 în cauza R 276/2018-2

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                  obligarea celeilalte părți din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs la plata cheltuielilor de judecată, inclusiv a cheltuielilor efectuate în cursul procedurii căii de atac.

         Motivele invocate

                  —

                  încălcarea articolului 7 alineatul (1) literele (b) și (c) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului;

                  —

                  încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (f) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului;

                  —

                  încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (g) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.


title: Cauzele conexate T-101/14 și T-610/15: Ordonanța Tribunalului din 6 februarie 2019 — British Aggregates/Comisia

text:
               1.4.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 122/31

      Ordonanța Tribunalului din 6 februarie 2019 — British Aggregates/Comisia
      (Cauzele conexate T-101/14 și T-610/15) (1)

      (2019/C 122/35)
      Limba de procedură: engleza
      Președintele Camerei a treia a dispus radierea cauzei.

         (1)  JO C 112, 14.4.2014.


title: Cauza T-741/15: Ordonanța Tribunalului din 6 februarie 2019 — British Aggregates și alții/Comisia

text:
               1.4.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 122/31

      Ordonanța Tribunalului din 6 februarie 2019 — British Aggregates și alții/Comisia
      (Cauza T-741/15) (1)

      (2019/C 122/36)
      Limba de procedură: engleza
      Președintele Camerei a treia a dispus radierea cauzei.

         (1)  JO C 68, 22.2.2016.


title: Cauza T-18/18: Ordonanța Tribunalului din 31 ianuarie 2019 — Lillelam/EUIPO — Pfaff (LITTLE LAMB)

text:
               1.4.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 122/32

      Ordonanța Tribunalului din 31 ianuarie 2019 — Lillelam/EUIPO — Pfaff (LITTLE LAMB)
      (Cauza T-18/18) (1)

      (2019/C 122/38)
      Limba de procedură: engleza
      Președintele Camerei a noua a dispus radierea cauzei.

         (1)  JO C 94, 12.3.2018.


title: Cauza T-632/17: Acțiune introdusă la 15 septembrie 2017 – Erdősi Galcsikné/Comisia

text:
               13.11.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 382/51

         Acțiune introdusă la 15 septembrie 2017 – Erdősi Galcsikné/Comisia
   (Cauza T-632/17)
   (2017/C 382/64)
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Éva Erdősi Galcsikné (Budapesta, Ungaria) (reprezentant: D. Lazar, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea Deciziei Comisiei Ares (2017) 2755900 din 1 iunie 2017,

               —

               anularea Deciziei Comisiei C (2017) 5146 final din 17 iulie 2017,

               —

               obligarea Comisiei să acorde reclamantei acces la toate documentele privind procedura EU Pilot nr. 8572/15 [CHAP (2015) 00353], indiferent dacă sunt deja în posesia sa ori dacă nu urmau să îi fie comunicate decât în viitor și

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă două motive.

               1.

               Primul motiv întemeiat pe faptul că divulgarea documentelor în cauză nu ar aduce atingere protecției obiectivelor activității de anchetă.
               Potrivit reclamantei, procedura EU Pilot nr. 8572/15 are drept obiect numeroasele obstacole create de instanțele maghiare în calea dreptului la o instanță imparțială și la un proces echitabil aplicând legislația privind conversia în monedă maghiară a creditelor exprimate în monedă străină. Aceste legi ar încălca separația puterilor, săvârșind o ingerință în sfera privată a cetățenilor. Aceste legi ar constrânge împrumutătorul să suporte pierderile legate de riscul valutar și ar interzice contestarea în justiție a validității contractelor de împrumut.
               Negocierile dintre Comisia Europeană și guvernul maghiar urmărind conformarea ordinii juridice maghiare cu dreptul Uniunii sunt incapabile, în opinia sa, să realizeze acest obiectiv având în vedere independența justiției într-un stat de drept.
               Divulgarea documentelor în cauză nu ar aduce atingere protecției obiectivelor activităților de anchetă, ci dimpotrivă, ar favoriza-o întrucât numai o dezbatere publică poate modifica jurisprudența instanțelor maghiare.

               2.

               Al doilea motiv, întemeiat pe faptul că ar exista un interes public superior în sensul divulgării documentelor în cauză.
               Divulgarea documentelor ar fi de interes public întrucât această divulgare ar permite:

                           —

                           modificarea culturii juridice a judecătorilor maghiari,

                           —

                           o dezbatere publică în Europa privind concepția pe care guvernul maghiar o promovează cu privire la interpretarea drepturilor fundamentale și

                           —

                           inițierea unei dezbateri publice privind concepția pe care Comisia o promovează cu privire la interpretarea articolului 47 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene și a articolului 6 alineatul (1) din Convenția Europeană pentru apărarea drepturilor omului și a libertăților fundamentale.


title: Cauza C-481/16: Hotărârea Curții (Camera a șasea) din 9 noiembrie 2017 – Comisia Europeană/Republica Elenă (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Ajutoare de stat — Ajutor declarat ilegal și incompatibil cu piața internă — Obligație de recuperare — Obligație de informare — Neexecutare — Mijloace de apărare — Imposibilitate absolută de executare)

text:
               8.1.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 5/12

         Hotărârea Curții (Camera a șasea) din 9 noiembrie 2017 – Comisia Europeană/Republica Elenă
   (Cauza C-481/16) (1)

   ((Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru - Ajutoare de stat - Ajutor declarat ilegal și incompatibil cu piața internă - Obligație de recuperare - Obligație de informare - Neexecutare - Mijloace de apărare - Imposibilitate absolută de executare))
   (2018/C 005/15)
   Limba de procedură: greaca

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: A. Bouchagiar și B. Stromsky, agenți)

      Pârâtă: Republica Elenă (reprezentanți: K. Boskovits și V. Karra, agenți)

      Dispozitivul

               1)

               Prin neluarea, în termenele acordate, a tuturor măsurilor necesare pentru executarea Deciziei 2014/539/UE a Comisiei din 27 martie 2014 privind ajutorul de stat SA.34572 (13/C ex 13/NN) acordat de Grecia companiei Larco General Mining & Metallurgical Company S.A. și prin neinformarea Comisiei Europene cu privire la măsurile luate în aplicarea acestei decizii, Republica Elenă nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolelor 3-5 din decizia menționată, precum și al Tratatului FUE.

               2)

               Obligă Republica Elenă la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 383, 17.10.2016.


title: Cauza C-588/17 P: Recurs introdus la 9 octombrie 2017 de Regatul Spaniei împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a șasea) din 20 iulie 2017 în cauza T-143/15, Regatul Spaniei/Comisia Europeană

text:
               8.1.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 5/21

         Recurs introdus la 9 octombrie 2017 de Regatul Spaniei împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a șasea) din 20 iulie 2017 în cauza T-143/15, Regatul Spaniei/Comisia Europeană
   (Cauza C-588/17 P)
   (2018/C 005/29)
   Limba de procedură: spaniola

      Părțile

      Recurent: Regatul Spaniei (reprezentanți: M. J. García-Valdecasas Dorrego, agent)

      Cealaltă parte din procedură: Comisia Europeană

      Concluziile

               —

               Admiterea prezentului recurs și anularea în parte a Hotărârii Tribunalului din 20 iulie 2017, pronunțată în cauza T-143/15, Regatul Spaniei împotriva Comisiei Europene (ECLI:EU:T:2017:534), în măsura în care privește corecția financiară impusă Regatului Spaniei prin care se exclud de la finanțarea de către Uniunea Europeană anumite cheltuieli efectuate de statele membre în cadrul Fondului european de garantare agricolă (FEGA) și al Fondului european agricol pentru dezvoltare rurală (FEADR) (JO 23.1.2015, p. 62-205/75), care corespund noțiunilor de handicapuri naturale și de măsuri de agromediu din cadrul programului de dezvoltare rurală a comunității autonome Castilia și Leon, în ceea ce privește suma care corespunde părții din ajutor pentru zone cu handicapuri naturale, care se ridică la 1 793 798,22 euro;

               —

               anularea prin noua hotărâre pronunțată a Deciziei de punere în aplicare a Comisiei din 16 ianuarie 2015 în măsura în care privește corecția financiară impusă Regatului Spaniei prin care se exclud de la finanțarea de către Uniunea Europeană anumite cheltuieli efectuate de statele membre în cadrul Fondului european de garantare agricolă (FEGA) și al Fondului european agricol pentru dezvoltare rurală (FEADR) (JO 23.1.2015, p. 62-205/75), care corespund noțiunilor de handicapuri naturale și de măsuri de agromediu din cadrul programului de dezvoltare rurală a comunității autonome Castilia și Leon, în ceea ce privește suma care corespunde părții din ajutor pentru zone cu handicapuri naturale, care se ridică la 1 793 798,22 euro.

      Motivele și principalele argumente

               1.

                  O denaturare vădită a faptelor

               Există o denaturare vădită a faptelor în măsura în care (i) după cum a arătat Regatul Spaniei în cererea sa introductivă și a dovedit, s-a ajuns la un acord în fața organului de conciliere cu privire la baza pe care să se aplice corecția financiară și în măsura în care (ii) Regatul Spaniei a demonstrat efectiv modul în care suprafețele furajere care nu dispun de animale pot fi incluse în domeniul de aplicare al măsurilor în litigiu și, prin aceasta, pot fi afectate de corecțiile impuse de Comisie.

               2.

                  O eroare de drept privind întinderea valorii pe care o au acordurile în fața organului de conciliere care implică o încălcare vădită a principiului bunei administrări și al cooperării loiale

               Raționamentul Tribunalului conține o eroare de drept întrucât nu respectă valoarea și eficacitatea acordurilor parțiale dintre Comisie și un stat membru în fața organului de conciliere. În plus, săvârșește o încălcare vădită a principiului bunei administrări și al cooperării loiale prin raționamentul său care legitimează faptul că o administrație poate să nu respecte, în mod unilateral și fără nici un fel de explicație, acordurile pe care le încheie cu un stat membru în cadrul unei proceduri de conciliere care este legal concepută tocmai pentru a permite Comisiei și statelor membre să ajungă la un acord.

               3.

                  O eroare de drept întemeiată pe nemotivarea hotărârii atacate

               Tribunalul nu a statuat cu privire la punctul III.2.3 din recurs care arăta că s-a încălcat articolul 31 alineatul (2) din Regulamentul nr. 1290/2005 (1), precum și principiul proporționalității, dat fiind că baza care se lua în considerare de Comisie pentru aplicarea corecției financiare includea beneficiari ai ajutorului pentru zone cu handicapuri fără suprafețe furajere.

               4.

                  O eroare de drept privind domeniul de aplicare al articolului 31 alineatul (2) din Regulamentul nr. 1290/2005 și al controlului jurisdicțional al principiului proporționalității, precum și o încălcare a principiului bunei administrări a justiției

               Tribunalul nu a efectuat controlul jurisdicțional care îi revine în temeiul articolului 31 alineatul (2) din regulament și în temeiul principiului proporționalității și care constă în a stabili dacă statul și-a îndeplinit sau nu și-a îndeplinit obligația care îi incumbă de a determina dacă Comisia a săvârșit o eroare cu privire la consecințele financiare care trebuie să se deducă din încălcarea menționată. El nici nu a verificat datele prezentate de Regatul Spaniei care demonstrau eroarea Comisiei.
               Raționamentul Tribunalului constituie și o încălcare a principiului bunei administrări a justiției întrucât nu respectă faptul că Regatul Spaniei a stabilit numărul de exploatații supuse obligației de numărare a șeptelului și întrucât s-a îndepărtat de cadrul procesual fixat de părți.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 1290/2005 al Consiliului din 21 iunie 2005 privind finanțarea politicii agricole comune (abrogat) (JO 2005, L 209, p. 1, Ediție specială, 14/vol. 1, p. 193).


title: Cauza C-499/16: Hotărârea Curții (Camera a șasea) din 9 noiembrie 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Naczelny Sąd Administracyjny – Polonia) – AZ/Minister Finansów [Trimitere preliminară — Fiscalitate — Taxa pe valoarea adăugată (TVA) — Directiva 2006/112/CE — Articolul 98 — Posibilitatea statelor membre de a aplica o cotă redusă pentru anumite livrări de bunuri și prestări de servicii — Anexa III punctul 1 — Produse alimentare — Produse de patiserie și prăjituri — Dată de valabilitate minimă sau dată limită de consum — Principiul neutralității fiscale]

text:
               8.1.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 5/12

         Hotărârea Curții (Camera a șasea) din 9 noiembrie 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Naczelny Sąd Administracyjny – Polonia) – AZ/Minister Finansów
   (Cauza C-499/16) (1)

   ([Trimitere preliminară - Fiscalitate - Taxa pe valoarea adăugată (TVA) - Directiva 2006/112/CE - Articolul 98 - Posibilitatea statelor membre de a aplica o cotă redusă pentru anumite livrări de bunuri și prestări de servicii - Anexa III punctul 1 - Produse alimentare - Produse de patiserie și prăjituri - Dată de valabilitate minimă sau dată limită de consum - Principiul neutralității fiscale])
   (2018/C 005/16)
   Limba de procedură: polona

      Instanța de trimitere

   Naczelny Sąd Administracyjny

      Părțile din procedura principală

      Recurentă: AZ

      Intimat: Minister Finansów

      Dispozitivul

   Articolul 98 din Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată trebuie interpretat în sensul că nu se opune – cu condiția ca principiul neutralității fiscale să fie respectat, aspect a cărui verificare revine instanței de trimitere – unei legislații naționale precum cea în discuție în litigiul principal, care condiționează aplicarea cotei reduse de TVA în cazul produselor de patiserie și al prăjiturilor proaspete doar de criteriul „datei de valabilitate minime” sau al „datei limită de consum” a acestora.

      (1)  JO C 22, 23.1.2017.


title: Cauza T-570/15: Ordonanța Tribunalului din 26 octombrie 2017 – Federcaccia della Regione Liguria și alții/Comisia [„Mediu — Conservarea păsărilor sălbatice — Specii care pot face obiectul unor acțiuni de vânătoare — Condiții care trebuie respectate de legislațiile naționale privind vânătoarea — Armonizarea criteriilor de aplicare de la articolul 7 alineatul (4) din Directiva 2009/147 /CE — Perioadă de interzicere a activităților de vânătoare în Liguria”]

text:
               8.1.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 5/42

         Ordonanța Tribunalului din 26 octombrie 2017 – Federcaccia della Regione Liguria și alții/Comisia
   (Cauza T-570/15) (1)

   ([„Mediu - Conservarea păsărilor sălbatice - Specii care pot face obiectul unor acțiuni de vânătoare - Condiții care trebuie respectate de legislațiile naționale privind vânătoarea - Armonizarea criteriilor de aplicare de la articolul 7 alineatul (4) din Directiva 2009/147 /CE - Perioadă de interzicere a activităților de vânătoare în Liguria”])
   (2018/C 005/57)
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Reclamanți: Federcaccia della Regione Liguria (Genova, Italia) și ceilalți 10 reclamanți ale căror nume figurează în anexa la ordonanță (reprezentanți: A. Bruni, P. Balletti și A. Mozzati, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: G. Gattinara și C. Hermes, agenți)

      Obiectul

   Cerere întemeiată pe articolul 265 TFUE prin care se solicită constatarea faptului că Comisia s-ar fi abținut în mod nelegal să actualizeze anumite date cu privire la Italia, cuprinse în documentul referitor la noțiunile-cheie, stabilit de comitetul ORNIS, prevăzut de Directiva 2009/147/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 30 noiembrie 2009 privind conservarea pasărilor sălbatice (JO 2010, L 20, p. 7), o cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE prin care se solicită anularea scrisorii Comisiei din 6 octombrie 2014 în care se arată că prelungirea în Italia a sezonului de vânătoare la anumite specii de păsări nu este în conformitate cu reglementarea europeană și o cerere întemeiată pe articolul 268 TFUE prin care se solicită repararea prejudiciului pe care reclamanții pretind că l-au suferit ca urmare a neactualizării de către Comisie a datelor cu privire la Italia

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă Federcaccia della Regione Liguria și ceilalți 10 reclamanți ale căror nume figurează în anexa la ordonanță la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 381, 16.11.2015.


title: Cauza T-419/16: Hotărârea Tribunalului din 16 noiembrie 2017 – Carrera Brands/EUIPO – Autec (Carrera) [„Marcă a Uniunii Europene — Procedură de decădere — Marca Uniunii Europene verbală Carrera — Articolul 56 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 [devenit articolul 63 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (UE) 2017/1001] — Admisibilitate a cererii de decădere — Acord de necontestare — Decizii ale instanțelor naționale — Abuz de drept — Norma 20 alineatul (7) litera (c) din Regulamentul (CE) nr. 2868/95 [devenită articolul 71 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul delegat (UE) 2017/1430] — Cerere de suspendare a procedurii în fața EUIPO”]

text:
               8.1.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 5/33

         Hotărârea Tribunalului din 16 noiembrie 2017 – Carrera Brands/EUIPO – Autec (Carrera)
   (Cauza T-419/16) (1)

   ([„Marcă a Uniunii Europene - Procedură de decădere - Marca Uniunii Europene verbală Carrera - Articolul 56 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 [devenit articolul 63 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (UE) 2017/1001] - Admisibilitate a cererii de decădere - Acord de necontestare - Decizii ale instanțelor naționale - Abuz de drept - Norma 20 alineatul (7) litera (c) din Regulamentul (CE) nr. 2868/95 [devenită articolul 71 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul delegat (UE) 2017/1430] - Cerere de suspendare a procedurii în fața EUIPO”])
   (2018/C 005/43)
   Limba de procedură: germana

      Părţile

      Reclamantă: Carrera Brands Ltd (Hong Kong, China) (reprezentant: C. Markowsky, avocat)

      Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentant: A. Schifko, agent)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO, intervenientă la Tribunal: Autec AG (Nürnberg, Germania) (reprezentant: C. Früchtl, avocat)

      Obiectul

   Acțiune introdusă împotriva Deciziei Camerei a patra de recurs a EUIPO din 6 iunie 2016 (cauza R 278/2015-4) privind o procedură de decădere între Autec și Carrera Brands

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă Carrera Brands Ltd la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 343, 19.9.2016.


title: Cauza C-552/16: Hotărârea Curții (Camera a șasea) din 9 noiembrie 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Administrativen sad Sofia-grad – Bulgaria) – „Wind Inovation 1” EOOD, în lichidare/Direktor na Direktsia „Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika” – Sofia [Trimitere preliminară — Fiscalitate — Sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată — Directiva 2006/112/CE — Dizolvarea unei societăți, care atrage după sine radierea acesteia din registrul taxei pe valoarea adăugată (TVA) — Obligația de a calcula TVA-ul pentru activele existente și de a plăti statului TVA-ul calculat — Păstrarea sau modificarea legii existente la data aderării la Uniunea Europeană — Articolul 176 al doilea paragraf — Efect asupra dreptului de deducere — Articolul 168]

text:
               8.1.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 5/13

         Hotărârea Curții (Camera a șasea) din 9 noiembrie 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Administrativen sad Sofia-grad – Bulgaria) – „Wind Inovation 1” EOOD, în lichidare/Direktor na Direktsia „Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika” – Sofia
   (Cauza C-552/16) (1)

   ([Trimitere preliminară - Fiscalitate - Sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată - Directiva 2006/112/CE - Dizolvarea unei societăți, care atrage după sine radierea acesteia din registrul taxei pe valoarea adăugată (TVA) - Obligația de a calcula TVA-ul pentru activele existente și de a plăti statului TVA-ul calculat - Păstrarea sau modificarea legii existente la data aderării la Uniunea Europeană - Articolul 176 al doilea paragraf - Efect asupra dreptului de deducere - Articolul 168])
   (2018/C 005/17)
   Limba de procedură: bulgara

      Instanța de trimitere

   Administrativen sad Sofia-grad

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă:„Wind Inovation 1” EOOD, în lichidare

      Pârât: Direktor na Direktsia „Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika” – Sofia

      Dispozitivul

               1)

               Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată trebuie interpretată în sensul că nu se opune unei reglementări naționale în temeiul căreia radierea obligatorie din registrul taxei pe valoarea adăugată (TVA) a unei societăți a cărei dizolvare a fost dispusă printr-o hotărâre judecătorească atrage după sine obligația de a calcula TVA-ul datorat sau achitat în amonte pentru activele existente la data dizolvării societății respective și de a-l plăti statului, cu condiția ca aceasta să nu mai efectueze operațiuni economice începând de la data dizolvării.

               2)

               Directiva 2006/112, în special articolul 168 din aceasta, trebuie interpretată în sensul că se opune unei reglementări naționale precum cea în discuție în litigiul principal, în temeiul căreia radierea obligatorie din registrul de TVA a unei societăți a cărei dizolvare a fost dispusă prin hotărâre judecătorească atrage după sine, chiar și atunci când societatea respectivă continuă să efectueze operațiuni economice în timpul lichidării sale, obligația de a calcula TVA-ul datorat sau achitat în amonte pentru activele existente la data dizolvării și de a-l plăti statului și care condiționează astfel dreptul de deducere de respectarea acestei obligații.

      (1)  JO C 22, 23.1.2017.


title: Cauza T-456/16: Hotărârea Tribunalului din 16 noiembrie 2017 – Galletas Gullón/EUIPO – Hug (GULLON DARVIDA) [„Marcă a Uniunii Europene — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a marcii Uniunii Europene verbale GULLON DARVIDA — Mărcile verbale anterioare internațională și naționale DAR VIDA — Prezentarea unor documente pentru prima dată în fața camerei de recurs — Putere de apreciere conferită de articolul 76 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 [în prezent articolul 95 alineatul (2) din Regulamentul (UE) 2017/1001] — Articolul 19 alineatul (1) și articolul 20 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 2868/95 [în prezent articolul 7 alineatul (1) și articolul 8 alineatele (1) și (7) din Regulamentul delegat (UE) 2017/1430] — Articolul 50 alineatul (1) din Regulamentul nr. 2868/95 — Motiv relativ de refuz — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009 [în prezent articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul 2017/1001] — Risc de confuzie”]

text:
               8.1.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 5/33

         Hotărârea Tribunalului din 16 noiembrie 2017 – Galletas Gullón/EUIPO – Hug (GULLON DARVIDA)
   (Cauza T-456/16) (1)

   ([„Marcă a Uniunii Europene - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a marcii Uniunii Europene verbale GULLON DARVIDA - Mărcile verbale anterioare internațională și naționale DAR VIDA - Prezentarea unor documente pentru prima dată în fața camerei de recurs - Putere de apreciere conferită de articolul 76 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 [în prezent articolul 95 alineatul (2) din Regulamentul (UE) 2017/1001] - Articolul 19 alineatul (1) și articolul 20 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 2868/95 [în prezent articolul 7 alineatul (1) și articolul 8 alineatele (1) și (7) din Regulamentul delegat (UE) 2017/1430] - Articolul 50 alineatul (1) din Regulamentul nr. 2868/95 - Motiv relativ de refuz - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009 [în prezent articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul 2017/1001] - Risc de confuzie”])
   (2018/C 005/44)
   Limba de procedură: engleza

      Părţile

      Reclamantă: Galletas Gullón, SA (Aguilar de Campoo, Spania) (reprezentant: I. Escudero Pérez, avocat)

      Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentant: E. Zaera Cuadrado, agent)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO, intervenientă la Tribunal: Hug AG (Malters, Elveția) (reprezentanţi: A. Renck și J. Schmitt, avocați)

      Obiectul

   Acțiune introdusă împotriva Deciziei Camerei a patra de recurs a EUIPO din 13 iunie 2016 (cauza R 773/2015-4), privind o procedură de opoziție între Hug și Galletas Gullón.

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Galletas Gullón, SA va suporta propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO) și de Hug AG.

      (1)  JO C 383, 17.10.2016


title: Cauza C-641/16: Hotărârea Curții (Camera întâi) din 9 noiembrie 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Cour de cassation – Franța) – Tünkers France, Tünkers Maschinenbau GmbH/Expert France [Trimitere preliminară — Proceduri de insolvență — Regulamentul (CE) nr. 1346/2000 — Instanța competentă — Acțiune în concurență neloială introdusă în cadrul unei proceduri de insolvență — Acțiune formulată de o societate cu sediul în alt stat membru împotriva cesionarului unei ramuri de activitate a societății supuse procedurii de insolvență — Acțiune străină de procedura de insolvență sau acțiune care derivă direct din această procedură și este strâns legată de aceasta]

text:
               8.1.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 5/14

         Hotărârea Curții (Camera întâi) din 9 noiembrie 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Cour de cassation – Franța) – Tünkers France, Tünkers Maschinenbau GmbH/Expert France
   (Cauza C-641/16) (1)

   ([Trimitere preliminară - Proceduri de insolvență - Regulamentul (CE) nr. 1346/2000 - Instanța competentă - Acțiune în concurență neloială introdusă în cadrul unei proceduri de insolvență - Acțiune formulată de o societate cu sediul în alt stat membru împotriva cesionarului unei ramuri de activitate a societății supuse procedurii de insolvență - Acțiune străină de procedura de insolvență sau acțiune care derivă direct din această procedură și este strâns legată de aceasta])
   (2018/C 005/18)
   Limba de procedură: franceza

      Instanța de trimitere

   Cour de cassation

      Părțile din procedura principală

      Recurente: Tünkers France, Tünkers Maschinenbau GmbH

      Intimată: Expert France

      Dispozitivul

   Articolul 3 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 1346/2000 al Consiliului din 29 mai 2000 privind procedurile de insolvență trebuie interpretat în sensul că nu intră în competența instanței care a deschis procedura de insolvență o acțiune în răspundere pentru concurență neloială prin care se reproșează cesionarului unei ramuri de activitate dobândite în cadrul unei proceduri de insolvență că s-a prezentat pe nedrept ca asigurând distribuția exclusivă a articolelor fabricate de debitor.

      (1)  JO C 70, 6.3.2017.


title: Cauza C-98/15: Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 9 noiembrie 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Juzgado de lo Social n° 33 de Barcelona – Spania) – María Begoña Espadas Recio/Servicio Público de Empleo Estatal (SPEE) (Trimitere preliminară — Directiva 97/81/CE — Acordul-cadru cu privire la munca pe fracțiune de normă, încheiat de UCIPE, CEIP și CES — Clauza 4 — Lucrători de sex masculin și lucrători de sex feminin — Egalitatea de tratament în domeniul securității sociale — Directiva 79/7/CEE — Articolul 4 — Lucrător pe fracțiune de normă de tip vertical — Prestație de șomaj — Reglementare națională care exclude perioadele de contribuție din zilele nelucrate în scopul stabilirii duratei prestației)

text:
               8.1.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 5/2

         Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 9 noiembrie 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Juzgado de lo Social no 33 de Barcelona – Spania) – María Begoña Espadas Recio/Servicio Público de Empleo Estatal (SPEE)
   (Cauza C-98/15) (1)

   ((Trimitere preliminară - Directiva 97/81/CE - Acordul-cadru cu privire la munca pe fracțiune de normă, încheiat de UCIPE, CEIP și CES - Clauza 4 - Lucrători de sex masculin și lucrători de sex feminin - Egalitatea de tratament în domeniul securității sociale - Directiva 79/7/CEE - Articolul 4 - Lucrător pe fracțiune de normă de tip vertical - Prestație de șomaj - Reglementare națională care exclude perioadele de contribuție din zilele nelucrate în scopul stabilirii duratei prestației))
   (2018/C 005/02)
   Limba de procedură: spaniola

      Instanța de trimitere

   Juzgado de lo Social no 33 de Barcelona

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: María Begoña Espadas Recio

      Pârâtă: Servicio Público de Empleo Estatal (SPEE)

      Dispozitivul

               1)

               Clauza 4 punctul 1 din Acordul-cadru cu privire la munca pe fracțiune de normă încheiat la 6 iunie 1997, anexat la Directiva 97/81/CE a Consiliului din 15 decembrie 1997 privind acordul-cadru cu privire la munca pe fracțiune de normă, încheiat de UCIPE, CEIP și CES, nu se aplică în cazul unei prestații de șomaj de tip contributiv precum cea în discuție în litigiul principal.

               2)

               Articolul 4 alineatul (1) din Directiva 79/7/CEE a Consiliului din 19 decembrie 1978 privind aplicarea treptată a principiului egalității de tratament între bărbați și femei în domeniul securității sociale trebuie interpretat în sensul că se opune legislației unui stat membru care, în ceea ce privește munca pe fracțiune de normă verticală, exclude luarea în considerare a zilelor nelucrate din calculul zilelor pentru care s-au plătit contribuții și care reduce astfel perioada în care se plătește prestația de șomaj, în condițiile în care se constată că majoritatea lucrătorilor pe fracțiune de normă verticală sunt femei, asupra cărora astfel de măsuri naționale au efecte negative.

      (1)  JO C 171, 26.5.2015.


title: Cauza T-458/16: Hotărârea Tribunalului din 16 noiembrie 2017 – Acquafarm/Comisia („Răspundere extracontractuală — Pescuit — Program operațional finanțat de Uniune — Reglementare a Uniunii care interzice importul de crustacee care provin din Australia — Încălcare suficient de gravă a unei norme de drept care conferă drepturi particularilor — Abținere de a acționa — Încredere legitimă”)

text:
               8.1.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 5/34

         Hotărârea Tribunalului din 16 noiembrie 2017 – Acquafarm/Comisia
   (Cauza T-458/16) (1)

   ((„Răspundere extracontractuală - Pescuit - Program operațional finanțat de Uniune - Reglementare a Uniunii care interzice importul de crustacee care provin din Australia - Încălcare suficient de gravă a unei norme de drept care conferă drepturi particularilor - Abținere de a acționa - Încredere legitimă”))
   (2018/C 005/45)
   Limba de procedură: spaniola

      Părțile

      Reclamantă: Acquafarm, SL (Huelva, Spania) (reprezentant: A. Pérez Moreno, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: P. Arenas, I. Galindo Martín și F. Moro, agenți)

      Obiectul

   Cerere întemeiată pe articolul 268 TFUE prin care se urmărește repararea prejudiciului pe care reclamanta pretinde că l-ar fi suferit ca urmare a imposibilității de a finaliza un proiect de acvacultură care viza crustacee ce provin din Australia și care a beneficiat de o cofinanțare în temeiul Regulamentului (CE) nr. 1198/2006 al Consiliului din 27 iulie 2006 privind Fondul European pentru Pescuit (JO 2006, L 223, p. 1, Ediție specială, 04/vol. 9, p. 224), din cauza interzicerii importului crustaceelor menționate în conformitate cu prevederile Regulamentului (CE) nr. 1251/2008 al Comisiei din 12 decembrie 2008 de punere în aplicare a Directivei 2006/88/CE a Consiliului în ceea ce privește condițiile și cerințele de certificare pentru introducerea pe piață și importul în Comunitate de animale de acvacultură și produse obținute din aceste animale și de stabilire a unei liste a speciilor-vectori (JO 2008, L 337, p. 41)

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Acquafarm, SL suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de Comisia Europeană.

      (1)  JO C 419, 14.11.2016.


title: Cauza T-833/16: Ordonanța Tribunalului din 23 octombrie 2017 – Karp/Parlamentul [„Acțiune în anulare și în despăgubire — Funcție publică — Agenți contractuali — Încadrare — Articolul 90 alineatul (2) din statut — Act nesupus căilor de atac — Act pregătitor — Reclamație prematur formulată — Neregularitate a procedurii precontencioase — Inadmisibilitate”]

text:
               8.1.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 5/43

         Ordonanța Tribunalului din 23 octombrie 2017 – Karp/Parlamentul
   (Cauza T-833/16) (1)

   ([„Acțiune în anulare și în despăgubire - Funcție publică - Agenți contractuali - Încadrare - Articolul 90 alineatul (2) din statut - Act nesupus căilor de atac - Act pregătitor - Reclamație prematur formulată - Neregularitate a procedurii precontencioase - Inadmisibilitate”])
   (2018/C 005/58)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamant: Kevin Karp (Bruxelles, Belgia) (reprezentanți: N. Lambers și R. Ben Ammar, avocați)

      Pârât: Parlamentul European (reprezentanți: Í. Ní Riagáin Düro și M. Windisch, agenți)

      Obiectul

   Cerere întemeiată pe articolul 270 TFUE și având ca obiect, pe de o parte, anularea deciziilor Parlamentului privind încadrarea reclamantului în grupa de funcții I gradul 1 în cadrul contractului de asistent parlamentar acreditat încheiat la 25 februarie 2015 și în grupa de funcții II gradul 4 treapta 1 în cadrul contractului de angajare încheiat la 12 mai 2016 și, pe de altă parte, repararea prejudiciului pe care reclamantul pretinde că l-ar fi suferit din cauza acestor încadrări

      Dispozitivul

               1)

               Respinge cererea de procedură accelerată ca vădit inadmisibilă.

               2)

               Respinge acțiunea ca vădit inadmisibilă.

               3)

               Îl obligă pe domnul Kevin Karp la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 46, 13.2.2017.


title: Cauza T-555/16: Hotărârea Tribunalului din 17 noiembrie 2017 – Teeäär/BCE („Funcție publică — Personalul BCE — Asistență pentru tranziția profesională — Necompetența autorului actului cauzator de prejudicii — Norme de bună administrare în materie de gestionare a personalului — Prejudiciu material și prejudiciu moral”)

text:
               8.1.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 5/35

         Hotărârea Tribunalului din 17 noiembrie 2017 – Teeäär/BCE
   (Cauza T-555/16) (1)

   ((„Funcție publică - Personalul BCE - Asistență pentru tranziția profesională - Necompetența autorului actului cauzator de prejudicii - Norme de bună administrare în materie de gestionare a personalului - Prejudiciu material și prejudiciu moral”))
   (2018/C 005/46)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamant: Raivo Teeäär (Tallinn, Estonia) (reprezentanți: inițial L. Levi și M. Vandenbussche, ulterior L. Levi, avocați)

      Pârâtă: Banca centrală europeană (BCE) (reprezentanți: F. Malfrère și K. Kaiser, agenți, asistați de B. Wägenbaur, avocat)

      Obiectul

   Cerere întemeiată pe articolul 270 TFUE prin care se urmărește, pe de o parte, anularea deciziei BCE din 18 august 2014 de respingere a cererii reclamantului de a beneficia de asistență pentru tranziția profesională și, pe de altă parte, obținerea reparării prejudiciului material și a prejudiciului moral pe care reclamantul pretinde că l-a suferit.

      Dispozitivul

               1)

               Anulează decizia Băncii Centrale Europene (BCE) din 18 august 2014 de respingere a cererii domnului Raivo Teeäär de a beneficia de asistența pentru tranziția profesională oferită de această instituție.

               2)

               Respinge în rest acțiunea.

               3)

               Obligă BCE la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 279, 24.8.2015 (cauză înregistrată inițial în fața Tribunalului Funcției Publice a Uniunii Europene sub numărul F-86/15 și transferată Tribunalului Uniunii Europene la 1.9.2016).


title: Cauza T-619/17: Acțiune introdusă la 9 septembrie 2017 – de la Fuente Martín și alții/SRB

text:
               8.1.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 5/44

         Acțiune introdusă la 9 septembrie 2017 – de la Fuente Martín și alții/SRB
   (Cauza T-619/17)
   (2018/C 005/59)
   Limba de procedură: spaniola

      Părțile

      Reclamanți: Juan Antonio de la Fuente Martín (Madrid, Spania) și alți 525 de reclamanți (reprezentanți: M. Durán Muñoz și M. Duran Campos, abogados)

      Pârât: Comitetul Unic de Rezoluție

      Concluziile

   Reclamanții solicită Tribunalului:

               —

               anularea, prin lipsirea de efecte și prin revocare, a deciziei adoptate de Comitetul Unic de Rezoluție (SRB) reunit în sesiune executivă extinsă la 7 iunie 2017 (SRB/EES/2017/08), publicată în mod parțial și incomplet la 12 iulie 2017, prin care SRB a adoptat dispozitivul de rezoluție cu privire la Banco Popular Español S. A. și acordarea către acționar și către titularii instrumentelor de fonduri proprii a acțiunilor și a instrumentelor lor respective și, în consecință, repunerea lor în toate drepturile;

               —

               cu titlu subsidiar, constatarea faptului că decizia SRB a produs daune și prejudicii acționarilor și titularilor de titluri ai Banco Popular Español S. A. pentru care SRB trebuie să-i despăgubească în conformitate cu articolul 84 din Regulamentul nr. 806/2014 din 15 iulie 2014 și, în consecință, obligarea Uniunii Europene la despăgubirea reclamanților cu o sumă echivalentă cu valoarea acțiunilor și a instrumentelor fondurilor proprii ai căror titulari erau aceștia în ziua anterioară adoptării deciziei atacate sau, dacă este cazul, cu titlu subsidiar, despăgubirea lor cu o sumă echivalentă cu valoarea economică pe care ar fi păstrat-o dacă instituția financiară ar fi fost supusă unei proceduri normale de insolvabilitate cu ocazia adoptării deciziei atacate.

      Motivele și principalele argumente

   Motivele și principalele argumente sunt similare celor invocate în cauzele T-478/17, Mutualidad de la Abogacía și Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos/SRB, T-481/17, Fundación Tatiana Pérez de Guzmán el Bueno și SFL/SRB, T-482/17, Comercial Vascongada Recalde/Commission și SRB, T-483/17, García Suárez și alții/Comisia și SRB, T-484/17, Fidesban și alții/SRB, T-497/17, Sánchez del Valle și Calatrava Real State 2015/Comisia și SRB și T-498/17, Álvarez de Linera Granda/Comisia și SRB.