title: Cauza C-387/14: Cerere de decizie preliminară introdusă de Krajowa Izba Odwoławcza (Polonia) la 14 august 2014 – Esaprojekt sp. z o.o./Województwo Łódzkie

text:
               1.12.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 431/7

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Krajowa Izba Odwoławcza (Polonia) la 14 august 2014 – Esaprojekt sp. z o.o./Województwo Łódzkie
   (Cauza C-387/14)
   (2014/C 431/13)
   Limba de procedură: polona

      Instanța de trimitere

   Krajowa Izba Odwoławcza

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Esaprojekt sp. z o.o.

      Pârât: Województwo Łódzkie

      Întrebările preliminare

               1)

               Dispozițiile articolului 51 coroborat cu principiul egalităţii de tratament și al nediscriminării operatorilor economici și cu principiul transparenței, ambele prevăzute la articolul 2 din Directiva 2004/18/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 31 martie 2004 privind coordonarea procedurilor de atribuire a contractelor de achiziții publice de lucrări, de bunuri și de servicii (denumită în continuare „Directiva 2004/18/CE”) (1), permit ca, în cadrul notelor explicative și complementare privind documentația prezentată, un operator economic să indice alte contracte executate (și anume, alte contracte de furnizare de bunuri) decât cele pe care le-a prezentat în lista privind contractele de furnizare de bunuri anexată la ofertă? În particular, poate face acesta trimitere la contracte executate de alt operator economic dacă nu a menționat în ofertă că se întemeiază pe capacitățile acestuia?

               2)

               În lumina Hotărârii Curții din 10 octombrie 2013 pronunţate în cauza C-336/12, Manova, din care rezultă că „principiul egalității de tratament trebuie interpretat în sensul că nu se opune ca o autoritate contractantă să solicite unui candidat, după expirarea termenului acordat pentru depunerea candidaturilor la un contract de achiziții publice, comunicarea unor documente care descriu situația acestui candidat, precum bilanțul publicat, a căror existență înainte de expirarea termenului stabilit pentru depunerea candidaturii poate fi verificată în mod obiectiv, în măsura în care documentele contractului respectiv nu au impus în mod explicit comunicarea lor sub sancțiunea excluderii candidaturii”, articolul 51 din Directiva 2004/18/CE trebuie interpretat în sensul că prezentarea unei note complementare privind documentația depusă este permisă numai atunci când vizează documente a căror existență poate fi verificată în mod obiectiv înainte de expirarea termenului stabilit pentru depunerea ofertelor sau a cererilor de participare la procedura de atribuire ori în sensul că Curtea a indicat doar una dintre variantele posibile, iar prezentarea unor note complementare este admisibilă și în alte situații, de exemplu, prin prezentarea ulterioară a unor documente care nu existau înainte de expirarea acestui termen, care însă pot confirma în mod obiectiv îndeplinirea condițiilor de participare?

               3)

               În situația în care la întrebarea 2) s-ar răspunde că, prin note complementare, este permisă inclusiv prezentarea altor documente decât cele menționate în Hotărârea Manova, în cauza C-336/12, pot fi astfel prezentate documente care provin de la operatorul economic, de la terți subcontractanți sau de la alți operatori economici, pe capacitățile cărora se întemeiază operatorul economic, dacă nu au fost menționate în ofertă?

               4)

               Dispozițiile articolului 44 coroborat cu articolul 48 alineatul (2) litera (a), precum și cu principiul egalităţii de tratament a operatorilor economici, prevăzut la articolul 2 din Directiva 2004/18/CE, permit operatorului economic să se întemeieze pe capacitățile altui operator economic, menționate la articolul 48 alineatul (3), prin cumularea cunoștințelor și a experienței a doi operatori economici care, luați separat, nu dispun de cunoștințele și de experiența impuse de autoritatea contractantă, în condițiile în care această experiență este indivizibilă (și anume, condiția de participare la procedura de atribuire trebuie îndeplinită integral de către un singur operator economic), iar executarea contractului este de asemenea indivizibilă (reprezintă un întreg)?

               5)

               Dispozițiile articolului 44 coroborat cu articolul 48 alineatul (2) litera (a), precum și cu principiul egalităţii de tratament a operatorilor economici, prevăzut la articolul 2 din Directiva 2004/18/CE, permit operatorului economic să se întemeieze pe experiența unui grup de operatori economici, în sensul că un operator economic, care a executat un contract în calitate de membru al unui grup de operatori economici, se poate întemeia pe executarea unui contract de către acest grup, indiferent de cota sa de participare la executarea respectivului contract, sau acesta se poate întemeia exclusiv pe experiența proprie, dobândită efectiv în cadrul executării părții din contract care i-a fost alocată în cadrul grupului?

               6)

               Articolul 45 alineatul (2) litera (g) din Directiva 2004/18/CE, potrivit căruia, poate fi exclus de la participarea la un contract orice operator economic care s-a făcut grav vinovat de declarații false prin furnizarea informațiilor solicitate sau care nu a furnizat respectivele informații, poate fi interpretat în sensul că poate fi exclus de la participarea la procedură un operator economic, care a furnizat informații false, care au afectat sau ar fi putut să afecteze rezultatul procedurii de atribuire, presupunând că vina pentru respectiva inducere în eroare rezultă exclusiv din faptul că autorității contractante i s-au furnizat informații false care au influențat decizia autorității contractante cu privire la excluderea operatorului economic (sau la respingerea ofertei sale), indiferent dacă operatorul economic a acționat în mod premeditat și într-un anumit scop sau nepremeditat, din imprudență, din neglijență sau fără diligența necesară? Prezumția că un operator economic „s-a făcut grav vinovat de declarații false prin furnizarea informațiilor solicitate […] sau […] nu a furnizat […] informații” este valabilă numai în cazul unui operator economic care a furnizat informații false (care nu corespund realității) sau și în cazul unui operator economic care a furnizat informații corecte, dar într-un mod care viza să convingă autoritatea contractantă că îndeplinește cerințele impuse de aceasta, deși acest aspect nu corespundea realității?

               7)

               Dispozițiile articolului 44 coroborat cu articolul 48 alineatul (2) litera (a), precum și cu principiul egalităţii de tratament a operatorilor economici, prevăzut la articolul 2 din Directiva 2004/18/CE, permit operatorului economic să se întemeieze pe experiența sa, în sensul că acesta se poate întemeia cumulativ pe executarea a două sau mai multe convenții ca și cum acestea ar reprezenta un singur contract, în pofida faptului că autoritatea contractantă nu a prevăzut această posibilitate nici în anunțul de participare, nici în caietul de sarcini?

      (1)  JO L 134, p. 114.


title: Cauza C-136/14: Acțiune introdusă la 21 martie 2014 – Parlamentul European/Consiliul Uniunii Europene

text:
               10.6.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 175/27

         Acțiune introdusă la 21 martie 2014 – Parlamentul European/Consiliul Uniunii Europene
   (Cauza C-136/14)
   2014/C 175/34
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: Parlamentul European (reprezentanți: J. Rodrigues și L. Visaggio, agenți)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene

      Concluziile reclamantului

               —

               Anularea Directivei 2013/64/UE a Consiliului din 17 decembrie 2013 de modificare a Directivelor 91/271/CEE și 1999/74/CE ale Consiliului și a Directivelor 2000/60/CE, 2006/7/CE, 2006/25/CE și 2011/24/UE ale Parlamentului European și ale Consiliului, ca urmare a schimbării statutului Mayotte în raport cu Uniunea Europeană (1);

               —

               obligarea Consiliului Uniunii Europene la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Parlamentul European solicită anularea Directivei 2013/64/UE, pe care Consiliul a adoptat-o în temeiul juridic al articolului 349 TFUE.
   Potrivit Parlamentului, alegerea temeiului juridic efectuată de Consiliu este eronată, pentru motivul că măsurile care fac obiectul directivei atacate intră în sfera atribuțiilor Uniunii pentru diferite politici comune. Prin urmare, aceste măsuri ar fi trebuit să aibă temeiurile juridice sectoriale referitoare la domeniile mediu, agricultură, politică socială și sănătate publică, și anume articolele 43 alineatul (2), 114, 153 alineatul (2), 168 și 192 alineatul (1) TFUE, iar nu să fie adoptate în temeiul articolului 349 TFUE.
   În opinia Parlamentului European, măsurile care nu au ca obiectiv faptul de a răspunde constrângerilor de ordin economic sau social cărora le face față o regiune ultraperiferică prin intermediul unei derogări de la deplina aplicare a dreptului Uniunii în regiunea în cauză nu pot în mod valabil să aibă ca temei juridic articolul 349 TFUE. Astfel, nu ar intra în domeniul de aplicare al acestui articol măsuri care ar urmări doar amânarea aplicării anumitor dispoziții din dreptul Uniunii unei regiuni ultraperiferice.

      (1)  JO L 353, p. 8.


title: Cauza C-484/10: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Tribunal Supremo (Spania) la 7 octombrie 2010 — Asociación para la Calidad de los Forjados (ASCAFOR), Asociación de Importadores y Distribuidores de Acero para la Construcción (ASIDAC)/Administración del Estado, Calidad Siderúrgica SL, Colegio de Ingenieros Técnicos Industriales, Asociación Española de Normalización y Certificación (AENOR), Consejo General de Colegios Oficiales de Aparejadores y Arquitectos Técnicos, Asociación de Investigación de las Industrias de la Construcción (AIDICO) Instituto Tecnológico de la Construcción, Asociación Nacional Española de Fabricantes de Hormigón Preparado (ANEFHOP), Ferrovial Agromán SA, Agrupación de Fabricantes de Cemento de España (OFICEMEN), Asociación de Aceros Corrugados Reglamentarios y su Tecnología y Calidad (ACERTEQ)

text:
               18.12.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 346/32

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Tribunal Supremo (Spania) la 7 octombrie 2010 — Asociación para la Calidad de los Forjados (ASCAFOR), Asociación de Importadores y Distribuidores de Acero para la Construcción (ASIDAC)/Administración del Estado, Calidad Siderúrgica SL, Colegio de Ingenieros Técnicos Industriales, Asociación Española de Normalización y Certificación (AENOR), Consejo General de Colegios Oficiales de Aparejadores y Arquitectos Técnicos, Asociación de Investigación de las Industrias de la Construcción (AIDICO) Instituto Tecnológico de la Construcción, Asociación Nacional Española de Fabricantes de Hormigón Preparado (ANEFHOP), Ferrovial Agromán SA, Agrupación de Fabricantes de Cemento de España (OFICEMEN), Asociación de Aceros Corrugados Reglamentarios y su Tecnología y Calidad (ACERTEQ)
   (Cauza C-484/10)
   ()
   2010/C 346/54
   Limba de procedură: spaniola

      Instanța de trimitere

   Tribunal Supremo

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamante: Asociación para la Calidad de los Forjados (ASCAFOR), Asociación de Importadores y Distribuidores de Acero para la Construcción (ASIDAC)

      Pârâte: Administración del Estado, Calidad Siderúrgica SL, Colegio de Ingenieros Técnicos Industriales, Asociación Española de Normalización y Certificación (AENOR), Consejo General de Colegios Oficiales de Aparejadores y Arquitectos Técnicos, Asociación de Investigación de las Industrias de la Construcción (AIDICO) Instituto Tecnológico de la Construcción, Asociación Nacional Española de Fabricantes de Hormigón Preparado (ANEFHOP), Ferrovial Agromán SA, Agrupación de Fabricantes de Cemento de España (OFICEMEN), Asociación de Aceros Corrugados Reglamentarios y su Tecnología y Calidad (ACERTEQ)

      Întrebarea preliminară

               1.

               Se poate considera că reglementarea exhaustivă cuprinsă în Anexa nr. 19 la Decretul regal nr. 1247/08 din 18 iulie 2008 coroborată cu articolul 81, privind obținerea recunoașterii oficiale a indicațiilor de calitate este excesivă, disproporționată în raport cu scopul urmărit și implică o limitare nejustificată care îngreunează recunoașterea echivalenței certificatelor și constituie un obstacol sau o restricție în calea comercializării produselor naționale sau importate contrară articolelor 28 CE și 30 CE?


title: Cauza C-80/12: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de First-tier Tribunal (Tax Chamber) (Regatul Unit) la 15 februarie 2012 — Felixstowe Dock and Railway Company Ltd, Savers Health and Beauty Ltd, Walton Container Terminal Ltd, AS Watson card Services (UK) Ltd, Hutchison Whampoa (Europe) Ltd, Kruidvat UK Ltd, Superdrug Stores plc/The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

text:
               23.6.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 184/2

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de First-tier Tribunal (Tax Chamber) (Regatul Unit) la 15 februarie 2012 — Felixstowe Dock and Railway Company Ltd, Savers Health and Beauty Ltd, Walton Container Terminal Ltd, AS Watson card Services (UK) Ltd, Hutchison Whampoa (Europe) Ltd, Kruidvat UK Ltd, Superdrug Stores plc/The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs
   (Cauza C-80/12)
   2012/C 184/02
   Limba de procedură: engleza

      Instanța de trimitere

   First-tier Tribunal (Tax Chamber)

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamante: Felixstowe Dock and Railway Company Ltd, Savers Health and Beauty Ltd, Walton Container Terminal Ltd, AS Watson card Services (UK) Ltd, Hutchison Whampoa (Europe) Ltd, Kruidvat UK Ltd, Superdrug Stores plc

      Pârâți: The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

      Întrebările preliminare

               1.

               În ipoteza în care:

                           1.

                           dispozițiile unui stat membru (precum Regatul Unit) permit unei societăți (denumită în continuare „societatea solicitantă”) să solicite o degrevare în cadrul grupului pentru pierderile înregistrate de o societate care este deținută de un consorțiu (denumită în continuare „societatea din cadrul consorțiului”) cu condiția ca o societate care este membră a aceluiași grup de societăți ca și societatea solicitantă să fie de asemenea membră a consorțiului (denumită în continuare „societatea de legătură”), și

                           2.

                           societatea-mamă a grupului de societăți (nefiind aceasta însăși societatea solicitantă, societatea din cadrul consorțiului sau societatea de legătură) nu este resortisant al Regatului Unit sau al oricărui alt stat membru,

                     articolele 49 TFUE și 54 TFUE se opun condiției ca „societatea de legătură” fie să aibă statutul de rezident în Regatul Unit, fie să desfășoare o activitate comercială în Regatul Unit prin intermediul unui sediu permanent situat în Regatul Unit?

               2.

               În cazul unui răspuns afirmativ la întrebarea 1, Regatul Unit are obligația de a remedia situația societății solicitante (de exemplu, acordând acestei societăți dreptul de a solicita o degrevare pentru pierderile societății din cadrul consorțiului) în cazul în care:

                           1.

                           „societatea de legătură” și-a exercitat libertatea de stabilire, însă societatea din cadrul consorțiului și societățile solicitante nu și-au exercitat niciuna dintre libertățile protejate de dreptul european,

                           2.

                           legătura (legăturile) dintre societatea cedentă și societatea solicitantă constă (constau) în societăți dintre care nu toate au sediul în UE/SEE?


title: Cauza C-468/07 P: Ordonanța Curții din 11 septembrie 2008 — Coats Holdings Ltd, J&P Coats Ltd/Comisia Comunităților Europene (Recurs — Articolul 119 din Regulamentul de procedură — Concurență — Înțelegeri — Amendă — Concluzii prin care se urmărește reducerea cuantumului amenzii stabilite de Tribunal)

text:
               21.3.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 69/11

         Ordonanța Curții din 11 septembrie 2008 — Coats Holdings Ltd, J&P Coats Ltd/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza C-468/07 P) (1)

   (Recurs - Articolul 119 din Regulamentul de procedură - Concurență - Înțelegeri - Amendă - Concluzii prin care se urmărește reducerea cuantumului amenzii stabilite de Tribunal)
   (2009/C 69/17)
   Limba de procedură: engleza
   Părțile

      Recurente: Coats Holdings Ltd, J&P Coats Ltd (reprezentanți: W. Sibree și C. Jeffs, solicitors)

      Cealaltă parte în proces: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: F. Castillo de la Torre și K. Mojzesowicz, agenți)
   Obiectul
   Recurs introdus împotriva Hotărârii Tribunalului de Primă Instanță (Camera a doua) din 12 septembrie 2007, Coats Holdings și J&P Coats/Comisia Comunităților Europene (T-36/05), prin care Tribunalul a anulat în parte Decizia C(2004)4221 final a Comisiei din 26 octombrie 2004 referitoare la o procedură de aplicare a articolului 81 CE (cazul COMP/F-1/38.338 — PO/Needles) privind acorduri de împărțire a piețelor produselor de mercerie și de împărțire a pieței geografice și a stabilit amenda aplicată reclamantelor la 20 de milioane de euro — Cerere de reducere a cuantumului amenzii
   Dispozitivul

               1)

               Respinge recursul.

               2)

               Obligă Coats Holdings Ltd și J&P Coats Ltd la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 297, 8.12.2007.


title: Cauza C-54/13 P: Recurs introdus la 31 ianuarie 2013 de Republica Federală Germania împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a treia) din 21 noiembrie 2012 în cauza T-270/08, Germania/Comisia

text:
               23.3.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 86/14

         Recurs introdus la 31 ianuarie 2013 de Republica Federală Germania împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a treia) din 21 noiembrie 2012 în cauza T-270/08, Germania/Comisia
   (Cauza C-54/13 P)
   2013/C 86/22
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Recurentă: Republica Federală Germania (reprezentanți: T. Henze, agent, C. von Donat și J. Lipinsky, avocați)

      Celelalte părți din procedură: Comisia Europeană, Regatul Spaniei, Regatul Țărilor de Jos, Republica Franceză

      Concluziile recurentei

   Recurenta solicită:

               1.

               anularea, pe de o parte, a Hotărârii Tribunalului pronunțate la 21 noiembrie 2012 în cauza T-270/08, Republica Federală Germania, Regatul Spaniei (intervenient), Republica Franceză (intervenientă) și Regatul Țărilor de Jos (intervenient) împotriva Comisiei Europene referitoare la anularea Deciziei C(2008) 1615 final a Comisiei din 29 aprilie 2008 privind reducerea contribuției financiare din Fondul European de Dezvoltare Regională (FEDR) acordate prin Decizia C(94) 1973 a Comisiei din 5 august 1994 în favoarea programului operațional Berlin-Est (Germania) în cadrul obiectivului nr. 1 (1994-1999) și, pe de altă, anularea deciziei atacate în respectiva cauză;

               2.

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea recursului, recurenta invocă patru motive.

      Primul motiv: Tribunalul a încălcat articolul 24 alineatul (2) din Regulamentul nr. 4253/88 (1), coroborat cu articolul 1 din Regulamentul nr. 2988/95 (2) și principiul competențelor atribuite [articolul 5 CE devenit articolul 5 alineatul (2) TUE, articolul 7 TFUE], prin faptul că a considerat în mod neîntemeiat în hotărârea atacată că simplele erori administrative ale autorităților naționale pot constitui „abateri” care autorizează Comisia să efectueze corecții financiare în conformitate cu articolul 24 alineatul (2) din Regulamentul nr. 4253/88.

      Al doilea motiv: Tribunalul a încălcat de asemenea articolul 24 alineatul (2) din Regulamentul nr. 4253/88 coroborat cu principiul competențelor atribuite [articolul 5 alineatul (2) TUE, articolul 7 TFUE] prin faptul că considerat, în mod neîntemeiat, că Comisia este autorizată să efectueze corecții financiare extrapolate (primul aspect al celui de al doilea motiv de recurs). Or, chiar dacă din articolul 24 alineatul (2) din Regulamentul nr. 4253/88 s-ar putea deduce autorizarea Comisiei de a efectua reduceri prin extrapolare, Tribunalul ar fi săvârșit o eroare de drept confirmând modurile în care a fost pusă în aplicare extrapolarea în speță. Pe de o parte, Comisia nu ar fi trebuit să califice erorile reproșate ca fiind sistemice raportate la întregul program operațional și nici să extrapoleze rata de eroare calculată astfel la întregul program. Pe de altă parte, Comisia nu ar fi trebuit să utilizeze tehnica sondajului la care a recurs pentru a efectua o reducere prin extrapolare la nivelul întregului program (al doilea aspect al celui de al doilea motiv de recurs). Totodată, prin extrapolarea erorilor nereprezentative și prin efectuarea corecțiilor forfetare, Comisia ar fi redus în mod disproporționat participarea financiară la programul operațional (a treilea aspect al celui de al doilea motiv de recurs).

      Al treilea motiv: hotărârea Tribunalului atacată încalcă de asemenea articolul 24 alineatul (2) din Regulamentul nr. 4253/88 și principiul competențelor atribuite, în măsura în care se pare că Tribunalul a considerat în mod eronat că, în speță, Comisia este autorizată să efectueze corecții financiare forfetare (primul aspect al celui de a treilea motiv de recurs). Chiar dacă Comisia ar fi abilitată să efectueze astfel de corecții, Tribunalul a săvârșit totuși o eroare de drept prin faptul că a confirmat corecțiile financiare disporporționate efectuate de Comisie în prezenta speță (al doilea aspect al celui de al motiv al recursului).

      Al patrulea motiv: În sfârșit, Tribunalul a încălcat obligația de motivarea care îi revine potrivit articolului 81 din Regulamentul său de procedură, coroborat cu articolul 36 și cu articolul 53 primul paragraf din Statutul Curții de Justiție a Uniunii Europene, deoarece din motivarea hotărârii atacate nu rezultă că Tribunal ar fi analizat argumentul reclamantei întemeiat pe nelegalitatea corecțiilor financiare forfetare (primul aspect al celui de al doilea motiv al cererii introductive) și nu este posibil să se stabilească pe baza căror considerente Tribunalul a respins acest argument.

      (1)  Regulamentul (CEE) nr. 4253/88 al Consiliului din 19 decembrie 1988 de aplicare a Regulamentului (CEE) nr. 2052/88 în ceea ce privește coordonarea colaborării între diferite fonduri structurale, pe de o parte, și între acestea și cele ale Băncii Europene de Investiții și ale altor instrumente financiare existente, pe de altă parte (JO L 374, p. 1)

      (2)  Regulamentul (CE, Euratom) nr. 2988/95 al Consiliului din 18 decembrie 1995 privind protecția intereselor financiare ale Comunităților Europene (JO L 312, p. 1, Ediție specială, 01/vol. 01, p. 166)


title: Cauza T-561/15: Acțiune introdusă la 24 septembrie 2015 – Universidad Internacional de la Rioja/OAPI – Universidad de la Rioja (UNIVERSIDAD INTERNACIONAL DE LA RIOJA UNiR)

text:
               23.11.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 389/63

         Acțiune introdusă la 24 septembrie 2015 – Universidad Internacional de la Rioja/OAPI – Universidad de la Rioja (UNIVERSIDAD INTERNACIONAL DE LA RIOJA UNiR)
   (Cauza T-561/15)
   (2015/C 389/71)
   Limba în care a fost formulată acțiunea: spaniola

      Părțile

      Reclamantă: Universidad Internacional de la Rioja, SA (Logroño, Spania) (reprezentanți: C. Lema Devesa și A. Porras Fernandez-Toledano, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Universidad de la Rioja (Logroño, Spania)

      Datele privind procedura în fața OAPI

      Solicitantul: reclamanta.

      Marca în litigiu: marca comunitară figurativă care cuprinde elementele verbale „UNIVERSIDAD INTERNACIONAL DE LA RIOJA UNiR – cererea de înregistrare nr. 11 738 093.

      Procedura care s-a aflat pe rolul OAPI: procedură de opoziție.

      Decizia atacată: Decizia Camerei a cincea de recurs a OAPI din 22 iunie 2015 în cauza R 1914/2014-5.

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei atacate, în măsura în care s-a refuzat înregistrarea mărcii comunitare nr. 11 738 093 și dispunerea, în consecință, a înregistrării acesteia;

               —

               obligarea OAPI la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele invocate

               —

               decizia atacată nu identifică în mod corespunzător consumatorii medii ai produselor și serviciilor concrete în cauză;

               —

               decizia atacată nu realizează o analiză adecvată a riscului de confuzie.


               16.6.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 176/9

         Cerere înaintată la data de 25 ianuarie 2011 de Statens helsepersonellnemnd pentru obținerea unui aviz consultativ din partea Curții de Justiție a AELS în cazul apelului formulat de A
   (Cauza E-1/11)
   2011/C 176/06

      Statens helsepersonellnemnd (organismul însărcinat cu soluționarea căilor de atac formulate de personalul medical din Norvegia) a înaintat o cerere Curții de Justiție a AELS, printr-o scrisoare din 25 ianuarie 2011, primită de grefa Curții de Justiție la 31 ianuarie 2011, vizând emiterea unui aviz consultativ în cazul apelului formulat de A, cu privire la următoarea chestiune:
   Autoritățile statelor membre, în temeiul Directivei 2005/36/CE sau al altui act normativ al SEE, pot aplica normele naționale – care prevăd dreptul de a refuza o autorizație de practicare a medicinei sau posibilitatea de a elibera o autorizație parțială de practicare a medicinei solicitanților care dețin calificări profesionale insuficiente – în cazul unui solicitant migrant dintr-un alt stat membru care, în mod formal, îndeplinește cerințele prevăzute de Directiva 2005/36/CE pentru a obține recunoașterea reciprocă a calificărilor profesionale (autorizație de practicare a medicinei fără limitări) dacă experiența profesională pe care acesta a dobândit-o în Norvegia a demonstrat un nivel insuficient de calificare profesională?


title: Cauza C-519/13: Cerere de decizie preliminară introdusă de Anotato Dikastirio Kyprou (Cipru) la 27 septembrie 2013 — Alpha Bank Cyprus Ltd/Dau Si Senh și alții

text:
               21.12.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 377/6

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Anotato Dikastirio Kyprou (Cipru) la 27 septembrie 2013 — Alpha Bank Cyprus Ltd/Dau Si Senh și alții
   (Cauza C-519/13)
   2013/C 377/11
   Limba de procedură: greaca

      Instanța de trimitere

   Anotato Dikastirio Kyprou

      Părțile din procedura principală

      Apelantă: Alpha Bank Cyprus Ltd

      Intimați: Dau Si Senh, Alpha Panareti Public Ltd, Susan Towson, Stewart Cresswell, Gillian Cresswell, Julie Gaskell, Peter Gaskell, Richard Wernham, Tracy Wernham, Joanne Zorani și Richard Simpson

      Întrebările preliminare

               1.

               Notificarea formularului tip prevăzută de Regulamentul (CE) nr. 1393/2007 (1) este necesară în toate cazurile sau sunt admise excepții?

               2.

               Dacă această notificare este considerată necesară în toate cazurile, omiterea sa în cazul în speță constituie un motiv de nulitate a notificării în ansamblul său?

               3.

               În cazul unui răspuns negativ, este posibilă, în conformitate cu spiritul Regulamentului (CE) nr. 1393/2007, notificarea la avocatul pârâților care au acceptat să se prezinte la înfățișare cu rezerve, avocat care s-a obligat față de clienți să primească notificarea sau este necesară o nouă notificare conformă procedurii prevăzute de Regulamentul (CE) nr. 1393/2007?

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 1393/2007 al Parlamentului European și al Consiliului din 13 noiembrie 2007 privind notificarea sau comunicarea în statele membre a actelor judiciare și extrajudiciare în materie civilă sau comercială (notificarea sau comunicarea actelor) și abrogarea Regulamentului (CE) nr. 1348/2000 al Consiliului (JO L 324, p. 79).


title: Cauza C-596/12: Hotărârea Curții (Camera a doua) din 13 februarie 2014 — Comisia Europeană/Republica Italiană [Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Concedieri colective — Noțiunea „lucrători” — Excluderea „dirigenti” — Directiva 98/59/CE — Articolul 1 alineatele (1) și (2) — Încălcare]

text:
               29.3.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 93/14

         Hotărârea Curții (Camera a doua) din 13 februarie 2014 — Comisia Europeană/Republica Italiană
   (Cauza C-596/12) (1)

   (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru - Concedieri colective - Noțiunea „lucrători” - Excluderea „dirigenti” - Directiva 98/59/CE - Articolul 1 alineatele (1) și (2) - Încălcare)
   2014/C 93/22
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: J. Enegren și C. Cattabriga, agenți)

      Pârâtă: Republica Italiană (reprezentanți: G. Palmieri, agent, asistată de S. Varone, avvocato dello Stato)

      Obiectul

   Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Încălcarea articolului 1 alineatele (1) și (2) din Directiva 98/59/CE a Consiliului din 20 iulie 1998 privind apropierea legislațiilor statelor membre cu privire la concedierile colective (JO L 225, p. 16, Ediție specială, 05/vol. 5, p. 95.) — Domeniu de aplicare — Noțiunea de lucrători — Includerea managerilor în această noțiune

      Dispozitivul

               1.

               Prin excluderea, prin articolul 4 alineatul 9 din Legea nr. 223 privind normele în materie de șomaj tehnic, de mobilitate, de alocații de șomaj, de punere în aplicare a directivelor comunitare, de plasare a forței de muncă și alte dispoziții privind piața muncii (legge n. 223 — Norme in materia di cassa integrazione, mobilita’, trattamenti di disoccupazione, attuazione di direttive della Comunita’ europea, avviamento al lavoro ed altre disposizioni in materia di mercato del lavoro) din 23 iulie 1991, a categoriei „dirigenti” (manageri) din domeniul de aplicare al procedurii prevăzute la articolul 2 din Directiva 98/59/CE a Consiliului din 20 iulie 1998 privind apropierea legislațiilor statelor membre cu privire la concedierile colective, Republica Italiană nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 1 alineatele (1) și (2) din această directivă.

               2.

               Obligă Republica Italiană la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 71, 9.3.2013.


title: Cauza C-630/11 P: Recurs introdus la 25 noiembrie 2011 de HGA Srl și alții împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a patra) din 20 septembrie 2011 în cauzele conexate T-394/08, T-408/08, T-453/08 și T-454/08, Regione autonoma della Sardegna și alții/Comisia

text:
               21.4.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 118/8

         Recurs introdus la 25 noiembrie 2011 de HGA Srl și alții împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a patra) din 20 septembrie 2011 în cauzele conexate T-394/08, T-408/08, T-453/08 și T-454/08, Regione autonoma della Sardegna și alții/Comisia
   (Cauza C-630/11 P)
   2012/C 118/12
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Recurente: HGA Srl și alții (reprezentanți: G. Dore, F. Ciulli și A. Vinci, avocați)

      Celelalte părți în proces: Comisia Europeană, Regione autonoma della Sardegna, Selene di Alessandra Cannas Sas și alții

      Concluziile recurentelor

               —

               Anularea și/sau reformarea Hotărârii Tribunalului din 20 septembrie 2011 în cauzele conexate T-394/08, T-408/08, T-453/08 și T-454/08;

               —

               anularea Deciziei Comisiei din 3 iulie 2008 [Ajutorul de stat C 1/2004 Italia — SG Grefa (2008) D/204339] privind schema de ajutor de stat „Legea regională nr. 9 din 1998 — utilizarea abuzivă a ajutorului N 272/98”

      Motivele și principalele argumente

   Recurentele invocă șase motive de recurs.
   Prin intermediul primului motiv, acestea invocă în special încălcarea normelor fundamentale de procedură, încălcarea și aplicarea eronată a articolelor 4, 6, 7 și 16 din Regulamentul (CE) nr. 659/99 (1), încălcarea principiului încrederii legitime și a principiului securității juridice și încălcarea articolului 81 din Regulamentul de procedură al Tribunalului. Decizia Comisiei ar fi nelegală, întrucât a fost adoptată după rectificarea calificării ajutorului, fără ca această rectificare să fi fost prevăzută de vreo dispoziție. În plus, deschiderea procedurii în urma rectificării ar fi fost comunicată la trei ani și jumătate după ce Comisia primise toată documentația referitoare la ajutor. Acest motiv ar fi fost invocat în primă instanță, dar Tribunalul ar fi omis să se pronunțe cu privire la acest aspect.
   Al doilea motiv privește încălcarea principiului securității juridice și a principiului protecției încrederii legitime, precum și încălcarea și aplicarea eronată a articolelor 4, 7, 10 și 16 din Regulamentul (CE) nr. 659/99. Decizia Comisiei ar fi fost adoptată cu încălcarea termenelor procedurale prevăzute.
   Al treilea motiv are ca obiect încălcarea articolului 108 TFUE și a articolelor 1, 7, 14 și 16 din Regulamentul (CE) nr. 659/99. În susținerea acestui motiv, recurentele arată că decizia Comisiei este nelegală, întrucât ajutorul nu a fost niciodată modificat de Regione în raport cu prevederile Legii regionale nr. 9/1998.
   Prin intermediul celui de al patrulea motiv se invocă încălcarea și aplicarea eronată a principiului necesității, a principiului efectului stimulativ și a principiului protecției concurenței, precum și încălcarea în consecință a articolelor 7 și 14 din Regulamentul (CE) nr. 659/99, încălcarea și aplicarea eronată a articolului 108 TFUE, o lipsă de motivare, încălcarea articolului 81 din Regulamentul de procedură al Tribunalului. Potrivit recurentelor, decizia Comisiei este nelegală, întrucât, în realitate, ajutorul a avut un efect stimulativ, împrejurare pe care Comisia ar fi trebuit să o verifice inclusiv în cazul prezentării cererii după începerea lucrărilor. Tribunalul nu s-ar fi pronunțat cu privire la acest aspect.
   Al cincilea motiv privește încălcarea principiilor securității juridice și protecției încrederii legitime sub un alt aspect și încălcarea articolului 14 din Regulamentul (CE) nr. 659/99. Hotărârea s-ar întemeia pe presupunerea eronată potrivit căreia instanța comunitară nu ar putea evalua încrederea legitimă indusă beneficiarilor de organele naționale.
   Ultimul motiv privește încălcarea principiului imparțialității și a principiului protecției concurenței. Tribunalul ar fi considerat în mod eronat că Comisia nu a săvârșit nicio inegalitate de tratament prin intermediul deciziei atacate, în care a stabilit obligația de recuperare a ajutorului acordat recurentelor și, în același timp, a stabilit că efectul stimulativ exista în raport cu alte zece întreprinderi care începuseră lucrările după depunerea cererii, deși cererea nu asigura certitudinea obținerii ajutorului.

      (1)  JO L 83, p.1, Ediție specială, 08/vol. 1, p. 41.


title: Cauza C-145/07: Acțiune introdusă la data de 13 martie 2007 — Comisia Comunităților Europene/Regatul Suediei

text:
               28.4.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 95/33

         Acțiune introdusă la data de 13 martie 2007 — Comisia Comunităților Europene/Regatul Suediei
   (Cauza C-145/07)
   (2007/C 95/64)
   Limba de procedură: suedeza
   Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: K. Simonsson și R. Vidal Puig, agenți)

      Pârât: Regatul Suediei
   Concluziile reclamantei

               —

               constatarea faptului că Regatul Suediei nu a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul Directivei 2003/42/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 13 iunie 2003 (1) privind raportarea evenimentelor în aviația civilă, întrucât nu a adoptat actele cu putere de lege și actele administrative necesare pentru a se conforma directivei menționate sau, în orice caz, nu a informat Comisia cu privire la acestea.

               —

               obligarea Regatul Suediei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motive și argumente principale
   Termenul pentru transpunerea directivei a expirat la data de 4 iulie 2005.

      (1)  JO L 167, p. 23.


title: Cauza T-249/13: Hotărârea Tribunalului din 9 aprilie 2014 – MHCS/OAPI – Ambra (DORATO) [ „Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare figurative DORATO — Mărci figurative anterioare naționale și comunitare reprezentând etichete de gât de sticlă — Motiv relativ de refuz — Risc de confuzie — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 — Norma 50 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 2868/95” ]

text:
               10.6.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 175/41

         Hotărârea Tribunalului din 9 aprilie 2014 – MHCS/OAPI – Ambra (DORATO)
   (Cauza T-249/13) (1)

   ([„Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare figurative DORATO - Mărci figurative anterioare naționale și comunitare reprezentând etichete de gât de sticlă - Motiv relativ de refuz - Risc de confuzie - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 - Norma 50 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 2868/95”])
   2014/C 175/55
   Limba de procedură: engleza

      Părţile

      Reclamantă: MHCS (Épernay, Franța) (reprezentanţi: P. Boutron, N. Moya Fernández și L. É. Balleydier, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieţei Interne (mărci, desene şi modele industriale) (reprezentanţi: P. Bullock, N. Bambara și A. Folliard-Monguiral, agenți)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: Ambra S.A. (Varșovia, Polonia) (reprezentant: M. Kaczan-Parchimowicz, avocat)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva deciziei Camerei a doua de recurs a OAPI din 19 februarie 2013 (cauza R 1877/2011-2), referitoare la o procedură de opoziție între MHCS și Ambra S.A..

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă MHCS la plata cheltuielilor de judecată, inclusiv cheltuielile indispensabile efectuate de Ambra S.A. în cadrul procedurii din fața camerei de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieţei Interne (mărci, desene şi modele industriale) (OAPII).

      (1)  JO C 207, 20.7.2013.


title: Cauza T-17/10: Acțiune introdusă la 19 ianuarie 2010 — Steinberg/Comisia

text:
               27.3.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 80/36

         Acțiune introdusă la 19 ianuarie 2010 — Steinberg/Comisia
   (Cauza T-17/10)
   2010/C 80/60
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamant: Gerald Steinberg (Ierusalim, Israel) (reprezentant: T. Asserson, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile reclamantului

               —

               Anularea deciziei atacate;

               —

               divulgarea, într-un termen de 15 zile, a tuturor documentelor specificate în cerere;

               —

               obligarea la plata cheltuielilor de judecată;

               —

               impunerea oricărei alte măsuri pe care Tribunalul o consideră adecvată.

      Motivele și principalele argumente

   Prin intermediul acțiunii formulate, reclamantul solicită anularea Deciziei Comisiei din 15 mai 2009, care i-a fost notificată la 22 noiembrie 2009, prin care i se respinge în parte cererea, formulată în temeiul Regulamentului nr. 1049/2001 (1), de acces la documentele privind deciziile de finanțare pentru subvenții acordate unor organizații neguvernamentale din Israel și din Palestina în ultimii trei ani în cadrul programelor „Parteneriat pentru pace” (PPP) și „Instrumentul european pentru democrație și drepturile omului” (IEDDO).
   În susținerea acțiunii, reclamantul invocă patru motive.
   În primul rând, reclamantul susține că, prin neacordarea accesului la documentele solicitate, pârâta a încălcat articolul 2 din Regulamentul nr. 1049/2001.
   În al doilea rând, reclamantul susține că prin refuzarea accesului integral la documentele solicitate, pârâta a încălcat articolul 4 din Regulamentul nr. 1049/2001 întrucât cererea sa nu intră în domeniul de aplicare al niciuneia dintre excepțiile prevăzute la acest articol. În plus, reclamantul susține că și în cazul în care excepțiile ar fi aplicabile cererii sale, quod non, ar trebui să se considere că dreptul organizațiilor societății civile de a avea acces la documentele solicitate constituie un „interes public superior care justifică divulgarea”.
   În al treilea rând, reclamanta afirmă că, prin scurgerea unui termen de aproape șase luni pentru a răspunde cererii sale confirmative în pofida faptului că Regulamentul nr. 1049/2001 impune să se răspundă într-un termen de 15 zile lucrătoare, pârâta a încălcat articolul 7 din Regulamentul nr. 1049/2001.
   În al patrulea rând, reclamantul susține că pârâta nu a examinat cererea cu „promptitudine” și, prin urmare, a încălcat articolul 8 din Regulamentul nr. 1049/2001.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 al Parlamentului European și al Consiliului din 30 mai 2001 privind accesul public la documentele Parlamentului European, ale Consiliului și ale Comisiei (JO 2001 L 145, p. 43, Ediție specială, 01/vol. 3, p. 76)


title: Cauza C-309/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Hanseatisches Oberlandesgericht in Bremen (Germania) la 29 mai 2017 – Stadtwerke Delmenhorst GmbH/Manfred Bleckwehl

text:
               25.9.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 318/4

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Hanseatisches Oberlandesgericht in Bremen (Germania) la 29 mai 2017 – Stadtwerke Delmenhorst GmbH/Manfred Bleckwehl
   (Cauza C-309/17)
   (2017/C 318/05)
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Hanseatisches Oberlandesgericht in Bremen

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Stadtwerke Delmenhorst GmbH

      Pârât: Manfred Bleckwehl

      Întrebările preliminare

               1)

               Articolul 3 alineatul (3) coroborat cu literele (b) și (c) din anexa A la Directiva 2003/55/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 26 iunie 2003 privind normele comune pentru piața internă în sectorul gazelor naturale și de abrogare a Directivei 98/30/CE (1) trebuie interpretat în sensul că, în lipsa informării directe și în timp util a consumatorilor de gaze cu privire la condițiile, motivele și amploarea unei modificări tarifare iminente pentru aprovizionarea cu gaz se opune validității unei astfel de modificări tarifare?

               2)

               În cazul unui răspuns afirmativ la această întrebare:
               Articolul 3 alineatul (3) coroborat cu literele (b) și (c) din anexa A la Directiva 2003/55/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 26 iunie 2003 privind normele comune pentru piața internă în sectorul gazelor naturale și de abrogare a Directivei 98/30/CE se aplică începând cu 1 iulie 2004 în mod direct unui furnizor organizat conform dreptului privat (ca GmbH de drept german), întrucât dispozițiile menționate ale acestei directive sunt necondiționate în ceea ce privește conținutul lor și prin urmare aplicabile fără un alt act de transpunere, conferind particularilor drepturi față de o entitate, care în pofida formei juridice private este subordonată statului, care este unicul acționar al întreprinderii?

      (1)  JO 2003, L 176, p. 57, Ediție specială, 12/vol. 2, p. 80.


title: Cauza T-578/10: Acțiune introdusă la 14 decembrie 2010 — Global Steel Wire/Comisia

text:
               19.2.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 55/29

         Acțiune introdusă la 14 decembrie 2010 — Global Steel Wire/Comisia
   (Cauza T-578/10)
   2011/C 55/53
   Limba de procedură: spaniola

      Părțile

      Reclamantă: Global Steel Wire, SA (Cerdanyola del Vallés, Spania) (reprezentanți: F. González Díaz și A. Tresandi Blanco, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile reclamantei

   Reclamante solicită Tribunalului:

               —

               Anularea, în temeiul articolului 263 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, a Deciziei C(2010) 6676 final a Comisiei Europene din 30 septembrie 2010 de modificare a Deciziei C(2010) 4387 final în cazul COMP/38344 — Oțel pentru precomprimare, din 30 iunie 2010;

               —

               în subsidiar, anularea, în temeiul articolului 263 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, a articolului 2 din Decizia C(2010) 6676 final a Comisiei Europene din 30 septembrie 2010 de modificare a Deciziei din 30 iunie 2010 [C(2010) 4387 final) în cazul COMP/38344 — Oțel pentru precomprimare] în măsura în care prin aceasta se încalcă principiul nediscriminării, întrucât nu i s-a acordat reclamantei termenul suplimentar de plată a amenzii, și nu este motivată și

               —

               obligarea Comisiei Europene la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Motivele și principalele argumente sunt cele invocate în cauza T-575/10 Moreda-Riviere Trefilerías/Comisia.


title: Cauza T-293/07 P: Recurs introdus la 3 august 2007 de Alessandro Lofaro împotriva ordonanței pronunțate la 24 mai 2007 de Tribunalul Funcției Publice în cauzele conexate F-27/06 și F-75/06, Lofaro/Comisia Comunităților Europene

text:
               22.9.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 223/16

         Recurs introdus la 3 august 2007 de Alessandro Lofaro împotriva ordonanței pronunțate la 24 mai 2007 de Tribunalul Funcției Publice în cauzele conexate F-27/06 și F-75/06, Lofaro/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza T-293/07 P)
   (2007/C 223/27)
   Limba de procedură: franceza
   Părțile

      Recurent: Alessandro Lofaro (Lisabona, Portugalia) (reprezentant: J.-L. Laffineur, avocat)

      Cealaltă parte în proces: Comisia Comunităților Europene
   Concluziile recurentului

               —

               declararea recursului admisibil și întemeiat și, pe cale de consecință,

               —

               anularea ordonanței Tribunalului Funcției Publice în cauzele F-27/06 și F-75/06, pronunțată la 24 mai 2007;

               —

               judecarea cauzei și admiterea acțiunii inițiale a recurentului.

         Motivele și principalele argumente
   Prin recurs, recurentul pretinde că Tribunalul ar fi săvârșit erori de drept în interpretarea dată articolului 90 alineatul (2) din Statutul funcționarilor și, în particular, în ce privește termenul stabilit pentru introducerea reclamației și data care trebuie luată în considerare pentru expirarea acestui termen. Recurentul arată că interpretarea dată de Tribunal ar aduce atingere principiilor generale de drept comunitar, cum ar fi principiul securității juridice, principiul nediscriminării și cel al proporționalității, precum și drepturilor recurentului. În plus, susține recurentul, Tribunalul nu ar fi răspuns la toate motivele formulate de acesta în acțiuni și, în consecință, ordonanța ar fi afectată de un viciu privind motivarea, care ar fi insuficientă și eronată.


title: Cauza C-465/10: Hotărârea Curții (Camera a patra) din 21 decembrie 2011 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Conseil d'État — Franța) — Ministre de l'Intérieur, de l'Outre-mer, des Collectivités territoriales et de l'immigration/Chambre de commerce et d'industrie de l'Indre [Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Protecția intereselor financiare ale Uniunii Europene — Regulamentul (CE, Euratom) nr. 2988/95 — Articolul 3 — Fonduri structurale — Regulamentul (CEE) nr. 2052/88 — Regulamentul (CEE) nr. 4253/88 — Autoritate contractantă beneficiară a unei subvenții din fondurile structurale — Nerespectarea normelor de atribuire a contractelor de achiziții publice de către beneficiarul unei subvenții FEDR — Temeiul obligației de recuperare a unei subvenții din partea Uniunii în cazul unei abateri — Noțiunea „abatere” — Noțiunea „abatere continuă” — Modalități de recuperare — Termen de prescripție — Termene de prescripție naționale mai lungi — Principiul proporționalității]

text:
               18.2.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 49/10

         Hotărârea Curții (Camera a patra) din 21 decembrie 2011 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Conseil d'État — Franța) — Ministre de l'Intérieur, de l'Outre-mer, des Collectivités territoriales et de l'immigration/Chambre de commerce et d'industrie de l'Indre
   (Cauza C-465/10) (1)

   (Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare - Protecția intereselor financiare ale Uniunii Europene - Regulamentul (CE, Euratom) nr. 2988/95 - Articolul 3 - Fonduri structurale - Regulamentul (CEE) nr. 2052/88 - Regulamentul (CEE) nr. 4253/88 - Autoritate contractantă beneficiară a unei subvenții din fondurile structurale - Nerespectarea normelor de atribuire a contractelor de achiziții publice de către beneficiarul unei subvenții FEDR - Temeiul obligației de recuperare a unei subvenții din partea Uniunii în cazul unei abateri - Noțiunea „abatere” - Noțiunea „abatere continuă” - Modalități de recuperare - Termen de prescripție - Termene de prescripție naționale mai lungi - Principiul proporționalității)
   2012/C 49/15
   Limba de procedură: franceza

      Instanța de trimitere

   Conseil d'État

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamant: Ministre de l'Intérieur, de l'Outre-mer, des Collectivités territoriales et de l'immigration

      Pârâtă: Chambre de commerce et d'industrie de l'Indre

      Obiectul

   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Conseil d'État (Franța) — Interpretarea dispozițiilor Regulamentului (CEE) nr. 2052/88 al Consiliului din 24 iunie 1988 privind misiunile și eficiența fondurilor structurale, precum și coordonarea activităților proprii și operațiunile Băncii Europene de Investiții și celelalte instrumente financiare existente (JO L 185, p. 9), ale Regulamentului (CEE) al Consiliului nr. 4253/88 al Consiliului din 19 decembrie 1988 de aplicare a Regulamentului (CEE) nr. 2052/88 (JO L 374, p. 1), precum și ale Regulamentului (CE, Euratom) nr. 2988/95 al Consiliului din 18 decembrie 1995 privind protecția intereselor financiare ale Comunităților Europene (JO L 312, p. 1) — Nerespectarea normelor de atribuire a contractelor de achiziții publice de către beneficiarul subvențiilor plătite din FEDR și din FNADT — Temeiul obligației de recuperare a unui ajutor comunitar în cazul unei abateri — Modalități de recuperare a unui ajutor plătit în mod nejustificat — Termen de prescripție.

      Dispozitivul

               1.

               În împrejurări precum cele în cauză în acțiunea principală, articolul 23 alineatul (1) a treia liniuță din Regulamentul (CEE) nr. 4253/88 al Consiliului din 19 decembrie 1988 de aplicare a Regulamentului (CEE) nr. 2052/88 privind coordonarea colaborării între diferite fonduri structurale, pe de o parte, și între acestea și cele ale Băncii Europene de Investiții și ale altor instrumente financiare existente, pe de altă parte, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (CEE) nr. 2082/93 al Consiliului din 20 iulie 1993, coroborat cu articolul 7 alineatul (1) din Regulamentul (CEE) nr. 2052/88 al Consiliului din 24 iunie 1988 privind misiunile și eficiența fondurilor structurale, precum și coordonarea activităților proprii și operațiunile Băncii Europene de Investiții și celelalte instrumente financiare existente, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (CEE) nr. 2081/93 al Consiliului din 20 iulie 1993, constituie un temei juridic care permite autorităților naționale, fără a fi necesară o abilitare prevăzută de dreptul național, să recupereze de la beneficiar integralitatea unei subvenții acordate în temeiul Fondului european de dezvoltare regională (FEDR) pentru motivul că, în calitatea sa de „autoritate contractantă”, în sensul Directivei 92/50/CEE a Consiliului din 18 iunie 1992 privind coordonarea procedurilor de atribuire a contractelor de achiziții publice de servicii, astfel cum a fost modificată prin Directiva 93/36/CEE a Consiliului din 14 iunie 1993, beneficiarul menționat nu a respectat prevederile acestei directive în ceea ce privește atribuirea unui contract de achiziții publice de servicii care avea ca obiect realizarea acțiunii în temeiul căreia i a fost acordată acestui beneficiar subvenția respectivă.

               2.

               Nerespectarea de către o autoritate contractantă care beneficiază de o subvenție FEDR a normelor privind atribuirea contractelor de achiziții publice prevăzute de Directiva 92/50, astfel cum a fost modificată prin Directiva 93/36, cu ocazia atribuirii contractului care are ca obiect realizarea acțiunii subvenționate, constituie o „abatere”, în sensul articolului 1 din Regulamentul (CE, Euratom) nr. 2988/95 al Consiliului din 18 decembrie 1995 privind protecția intereselor financiare ale Comunităților Europene, chiar dacă autoritatea națională competentă nu putea să ignore, cu ocazia acordării acestei subvenții, că beneficiarul decisese deja cărui prestator urma să îi încredințeze realizarea acțiunii subvenționate.

               3.

               În împrejurări precum cele din acțiunea principală, în care, în calitatea sa de autoritate contractantă, beneficiarul unei subvenții FEDR nu a respectat normele privind atribuirea contractelor de achiziții publice din Directiva 92/50, astfel cum a fost modificată prin Directiva 93/36, cu ocazia atribuirii unui contract având ca obiect realizarea acțiunii subvenționate:

                           —

                           abaterea în cauză trebuie să fie considerată drept o „abatere continuă”, în sensul articolului 3 alineatul (1) al doilea paragraf din Regulamentul nr. 2988/95, și, prin urmare, termenul de prescripție de patru ani prevăzut de această dispoziție în scopul recuperării subvenției plătite nejustificat acestui beneficiar începe să curgă din ziua în care se încheie executarea contractului de achiziții publice atribuit în mod ilegal;

                           —

                           transmiterea către beneficiarul subvenției a unui raport de control prin care se constată nerespectarea normelor de atribuire a contractelor de achiziții publice și se preconizează că autoritatea națională urmează, în consecință, să solicite rambursarea sumelor plătite constituie un act suficient de precis care are obiect cercetarea sau urmărirea în justiție a „abaterii” în sensul articolului 3 alineatul (1) al treilea paragraf din Regulamentul nr. 2988/95.

               4.

               Principiul proporționalității se opune, în cadrul punerii în aplicare de către statele membre a posibilității oferite de articolul 3 alineatul (3) din Regulamentul nr. 2988/95, aplicării unui termen de prescripție de 30 de ani pentru recuperarea unui avantaj obținut în mod nejustificat din bugetul Uniunii.

      (1)  JO C 346, 18.12.2010.


title: Cauza T-638/13: Acțiune introdusă la 27 noiembrie 2013 — Bimbo/OAPI — Cafe' do Brasil (Caffè KIMBO GOLD MEDAL)

text:
               22.2.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 52/38

         Acțiune introdusă la 27 noiembrie 2013 — Bimbo/OAPI — Cafe' do Brasil (Caffè KIMBO GOLD MEDAL)
   (Cauza T-638/13)
   2014/C 52/73
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Bimbo, SA (Barcelona, Spania) (reprezentant: N. Fernández Fernández-Pacheco, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Cafe' do Brasil SpA (Melito di Napoli, Italia)

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               Anularea în parte a deciziei adoptate de Camera a patra de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) la 25 septembrie 2013 în cauza R 787/2012-4 și

               —

               obligarea celeilalte părți din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs la plata cheltuielilor de judecată, în cazul în care intervine în prezenta procedură.

      Motivele și principalele argumente

      Solicitantul mărcii comunitare: cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs.

      Marca comunitară vizată: marca figurativă constituită din elementele verbale „Caffè KIMBO GOLD MEDAL” în culorile roșu, auriu, alb și negru pentru produse din clasele 30, 32 și 43 — cerere de înregistrare a mărcii comunitare nr. 4 037 909.

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în procedura opoziției: reclamanta.

      Marca sau semnul invocat: marca spaniolă înregistrată cu numărul 291 655 pentru marca verbală „BIMBO” pentru produse din clasa 30 și marca verbală anterioară notorie spaniolă și portugheză „BIMBO”;

      Decizia diviziei de opoziție: admite în parte opoziția.

      Decizia camerei de recurs: respinge calea de atac.

      Motivele invocate: încălcarea articolului 8 alinatele (1), (2) și (5) din Regulamentul privind marca comunitară.


title: Cauza C-585/15: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 9 februarie 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunal de première instance francophone de Bruxelles – Belgia) – Raffinerie Tirlemontoise SA/État belge [Trimitere preliminară — Zahăr — Cotizații la producție — Calcularea pierderii medii — Calcularea cotizațiilor la producție — Regulamentul (CE) nr. 2267/2000 — Validitate — Regulamentul (CE) nr. 1993/2001 — Validitate]

text:
               3.4.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 104/20

         Hotărârea Curții (Camera a treia) din 9 februarie 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunal de première instance francophone de Bruxelles – Belgia) – Raffinerie Tirlemontoise SA/État belge
   (Cauza C-585/15) (1)

   ([Trimitere preliminară - Zahăr - Cotizații la producție - Calcularea pierderii medii - Calcularea cotizațiilor la producție - Regulamentul (CE) nr. 2267/2000 - Validitate - Regulamentul (CE) nr. 1993/2001 - Validitate])
   (2017/C 104/29)
   Limba de procedură: franceza

      Instanța de trimitere

   Tribunal de première instance francophone de Bruxelles

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Raffinerie Tirlemontoise SA

      Pârât: État belge

      Dispozitivul

               1)

               Articolul 33 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 2038/1999 al Consiliului din 13 septembrie 1999 privind organizarea comună a piețelor în sectorul zahărului trebuie interpretat în sensul că, pentru calcularea pierderii medii, trebuie să se împartă valoarea totală a cheltuielilor reale legate de restituirile la export ale produselor care intră în domeniul de aplicare al acestei dispoziții la totalul cantităților exportate din aceste produse, indiferent dacă au fost sau nu au fost plătite efectiv restituiri în raport cu acestea din urmă.

               2)

               Articolul 33 alineatul (2) din regulamentul menționat trebuie interpretat în sensul că, pentru calcularea globală a cotizațiilor la producție, trebuie să se ia în considerare pierderea medie calculată prin împărțirea valorii totale a cheltuielilor reale legate de restituirile la export ale produselor care intră în domeniul de aplicare al acestei dispoziții la totalul cantităților exportate din aceste produse, indiferent dacă au fost sau nu au fost plătite efectiv restituiri în raport cu acestea din urmă.

               3)

               Regulamentul (CE) nr. 2267/2000 al Comisiei din 12 octombrie 2000 de stabilire, pentru anul de comercializare 1999/2000, a valorilor cotizațiilor la producție și a coeficientului cotizației suplimentare în sectorul zahărului și Regulamentul (CE) nr. 1993/2001 al Comisiei din 11 octombrie 2001 de stabilire, pentru anul de comercializare 2000/2001, a valorilor cotizațiilor la producție în sectorul zahărului sunt nevalide.

      (1)  JO C 38, 1.2.2016.


title: Cauza C-592/16: Cerere de decizie preliminară introdusă de Cour d’appel de Mons (Belgia) la 23 noiembrie 2016 – Cabinet d’Orthopédie Stainier SPRL/État belge

text:
               6.2.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 38/12

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Cour d’appel de Mons (Belgia) la 23 noiembrie 2016 – Cabinet d’Orthopédie Stainier SPRL/État belge
   (Cauza C-592/16)
   (2017/C 038/16)
   Limba de procedură: franceza

      Instanța de trimitere

   Cour d’appel de Mons

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Cabinet d’Orthopédie Stainier SPRL

      Pârât: État belge

      Întrebările preliminare

   Este compatibil cu normele de întocmire a bilanțului prevăzute de A patra directivă a Consiliului din 25 iulie 1978 privind conturile anuale ale anumitor forme de societăți comerciale (Directiva 78/660/CEE, JO L 222, 14 august 1978, p. 11, Ediţie specială, 17/vol. 1, p. 21), norme potrivit cărora:

               —

               conturile anuale trebuie să ofere o imagine fidelă a patrimoniului, a situației financiare, precum și a rezultatelor societății [articolul 2 alineatul (3) din directivă];

               —

               provizioanele pentru riscuri și cheltuieli sunt destinate acoperirii pierderilor sau datoriilor a căror natură este clar definită și care, la data închiderii bilanțului, sunt fie probabile, fie sigure, dar în privința cărora nu sunt determinate valoarea sau data la care urmează să survină [articolul 20 alineatul (1) din directivă];

               —

               evaluarea trebuie efectuată cu respectarea principiului prudenței, în special:

                           —

                           pot fi incluse doar beneficiile realizate la data închiderii bilanțului;

                           —

                           trebuie să se țină cont de toate riscurile previzibile și pierderile potențiale apărute în cursul exercițiului financiar în cauză sau în cursul exercițiului anterior, chiar dacă astfel de riscuri sau pierderi devin evidente între data închiderii bilanțului și data întocmirii acestuia [articolul 31 alineatul (1) litera (c) punctele (aa) și (bb) din directivă];

               —

               trebuie să se țină cont de veniturile și cheltuielile aferente exercițiului la care se raportează conturile, indiferent de data încasării sau a plății veniturilor sau a cheltuielilor în cauză [articolul 31 alineatul (1) litera (d) din directivă];

               —

               elementele posturilor de activ și de pasiv trebuie evaluate separat [articolul 31 alineatul (1) litera (e) din directivă],

         faptul ca o societate emitentă a unei opțiuni pe acțiune să poată contabiliza ca venit prețul cesiunii opțiunii respective în cursul exercițiului contabil în care se ridică opțiunea respectivă sau la expirarea duratei de valabilitate a acesteia pentru a ține seama de riscul pe care și l asumă emitentul opțiunii în urma angajamentului asumat, [iar nu] în cursul exercițiului în care se realizează opțiunea și prețul acesteia este dobândit în mod definitiv, riscul asumat de emitentul opțiunii fiind evaluat separat prin contabilizarea unui provizion?


title: Cauza T-256/12: Ordonanța Tribunalului din 19 martie 2015 – Hautau/Comisia

text:
               1.6.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 178/24

         Ordonanța Tribunalului din 19 martie 2015 – Hautau/Comisia
   (Cauza T-256/12) (1)

   (2015/C 178/24)
   Limba de procedură: germana
   Președintele Camerei a treia a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 227, 28.7.2012.


title: Cauza C-245/11: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Asylgerichtshof (Austria) la 23 mai 2011 — K

text:
               10.9.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 269/21

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Asylgerichtshof (Austria) la 23 mai 2011 — K
   (Cauza C-245/11)
   2011/C 269/40
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Asylgerichtshof

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamant: K

      Pârâtă: Bundesasylamt

      Întrebările preliminare

               1.

               Articolul 15 din Regulamentul nr. 343/2003 Regulamentul nr. 343/2003 (1) trebuie interpretat în sensul că un stat membru care nu este responsabil conform criteriilor prevăzute la articolele 6-14 din acest regulament devine în mod obligatoriu responsabil pentru instruirea procedurii unei solicitante de azil în cazul prezenței pe teritoriul statului membru a nurorii acesteia grav bolnave și care este în pericol ca urmare a unor împrejurări de ordin cultural, sau în cazul prezenței nepoților minori, dependenți în urma îmbolnăvirii nurorii, în condițiile în care solicitanta de azil este și de acord și în măsură să își susțină nora sau nepoții? Acest lucru este valabil chiar dacă nu există o cerere formulată de statul membru responsabil conform articolului 15 alineatul (1) a doua teză din Regulamentul nr. 343/2003?

               2.

               Articolul 3 alineatul (2) din Regulamentul nr. 343/2003 trebuie interpretat în sensul că în cazul situației prezentate la punctul 1 rezultă o responsabilitate obligatorie a statului membru neresponsabil, dacă responsabilitatea prevăzută în mod normal de dispozițiile Regulamentului nr. 343/2003 reprezintă o încălcare a articolului 3 sau a articolului 8 din CEDO (articolul 4 sau 7 din Carta drepturilor fundamentale a UE)? În acest caz, la interpretarea și aplicarea în subsidiar a articolului 3 sau a articolului 8 CEDO (articolul 4 sau 7 din Carta drepturilor fundamentale a UE) se pot aplica noțiuni care derogă de la jurisprudența Curții Europene a Drepturilor Omului, și anume accepțiuni mai cuprinzătoare ale noțiunilor „tratament inuman” și „familie”?

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 343/2003 al Consiliului din 18 februarie 2003 de stabilire a criteriilor și mecanismelor de determinare a statului membru responsabil de examinarea unei cereri de azil prezentate într-unul dintre statele membre de către un resortisant al unei țări terțe (JO L 50 din 23.02.2003, p. 1, Ediție specială, 19/vol. 6, p. 56).


title: Cauza T-99/15: Hotărârea Tribunalului din 26 mai 2016 – Sfera Joven/EUIPO – Las banderas del Mediterráneo (NOOSFERA) [„Marcă a Uniunii Europene — Procedură de opoziție — Marca verbală a Uniunii Europene NOOSFERA — Mărcile naționale verbale și figurative anterioare SFERA, Sfera colours și sfera CENTROS — Motiv relativ de refuz — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009”]

text:
               11.7.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 251/26

         Hotărârea Tribunalului din 26 mai 2016 – Sfera Joven/EUIPO – Las banderas del Mediterráneo (NOOSFERA)
   (Cauza T-99/15) (1)

   ([„Marcă a Uniunii Europene - Procedură de opoziție - Marca verbală a Uniunii Europene NOOSFERA - Mărcile naționale verbale și figurative anterioare SFERA, Sfera colours și sfera CENTROS - Motiv relativ de refuz - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009”])
   (2016/C 251/29)
   Limba de procedură: spaniola

      Părţile

      Reclamantă: Sfera Joven, SA (Madrid, Spania) (reprezentant: J. L. Rivas Zurdo, avocat)

      Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO) (reprezentanţi: A. Muñiz Rodríguez și A. Schifko, agenți)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO: Las banderas del Mediterráneo, SL (Cox, Spania)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a patra de recurs a EUIPO din 12 decembrie 2014 (cauza R 158/2014-4), privind o procedură de opoziție între Sfera Joven și Las banderas del Mediterráneo

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă Sfera Joven, SA la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 155, 11.5.2015.


title: Cauza C-163/11: Ordonanța președintelui Curții din 2 martie 2012 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen — Belgia) — Anex Customs BVBA/Belgische Staat, KBC Bank NV

text:
               26.5.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 151/26

         Ordonanța președintelui Curții din 2 martie 2012 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen — Belgia) — Anex Customs BVBA/Belgische Staat, KBC Bank NV
   (Cauza C-163/11) (1)

   2012/C 151/41
   Limba de procedură: olandeza
   Președintele Curții a a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 179, 18.6.2011.


title: Cauza T-143/17 R: Ordonanța președintelui Tribunalului din 23 martie 2017 – Ilunga Luyoyo/Consiliul („Măsuri provizorii — Măsuri restrictive — Republica Democratică Congo — Cerere de suspendare a executării — Lipsa urgenței”)

text:
               6.6.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 178/25

         Ordonanța președintelui Tribunalului din 23 martie 2017 – Ilunga Luyoyo/Consiliul
   (Cauza T-143/17 R)
   ((„Măsuri provizorii - Măsuri restrictive - Republica Democratică Congo - Cerere de suspendare a executării - Lipsa urgenței”))
   (2017/C 178/36)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: Ferdinand Ilunga Luyoyo (Kasa-Vubu, Republica Democratică Congo) (reprezentanți: O. Okito și A. Ouannès, avocați)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene

      Obiectul

   Cerere întemeiată pe articolele 278 și 279 TFUE prin care se solicită suspendarea executării Regulamentului (UE) 2016/2230 al Consiliului din 12 decembrie 2016 de modificare a Regulamentului (CE) nr. 1183/2005 de instituire a anumitor măsuri speciale împotriva persoanelor ale căror acțiuni încalcă embargoul asupra armelor impus Republicii Democratice Congo (JO 2016, L 336 I, p.1).

      Dispozitivul

               1)

               Respinge cererea de măsuri provizorii.

               2)

               Cererea privind cheltuielile de judecată se soluționează odată cu fondul.


title: Cauza C-480/10: Acțiune introdusă la 5 octombrie 2010 — Comisia Europeană/Regatul Suediei

text:
               4.12.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 328/24

         Acțiune introdusă la 5 octombrie 2010 — Comisia Europeană/Regatul Suediei
   (Cauza C-480/10)
   ()
   2010/C 328/41
   Limba de procedură: suedeza

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: R. Lyal și K. Simonsson, agenți)

      Pârât: Regatul Suediei

      Concluziile reclamantei

               —

               Declararea faptului că limitând, în practică, regimul grupurilor TVA la furnizorii de servicii financiare și de asigurări, Regatul Suediei nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul Directivei 2006/112/CE din 28 noiembrie 2006 cu privire la sistemul comun pe valoarea adăugată, și

               —

               obligarea Regatului Suediei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Dispozițiile suedeze cu privire la grupurile TVA sunt contrare articolului 11 din Directiva TVA, în măsura în care aplicarea dispozițiilor în cauză este limitată la întreprinderile care își desfășoară activitatea în sectorul financiar. În opinia Comisiei, regimurile naționale ale grupurilor TVA trebuie să se aplice tuturor întreprinderilor stabilite în statul membru care aplică acel regim, indiferent de tipul de activitate pe care o desfășoară întreprinderea.
   Sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată este un sistem uniform. Prin urmare, stabilirea unui regim special în interiorul acestui sistem trebuie, în principiu, să se facă într-un astfel de mod încât regimul să fie general aplicabil.
   Nimic din cuprinsul articolului 11 din Directiva TVA nu indică faptul că un stat membru poate limita aplicarea unui regim privind grupurile TVA la anumite întreprinderi care își desfășoară activitatea într-un anumit sector.
   Finalitatea articolului 11 din Directiva TVA sugerează astfel că o asemenea dispoziție trebuie interpretată în sensul că se aplică tuturor întreprinderilor din toate sectoarele.
   În plus, dispozițiile suedeze privind grupurile TVA sunt incompatibile cu principiul de drept al Uniunii privind egalitatea de tratament.


title: Cauza T-272/07: Acțiune introdusă la 19 iulie 2007 — Surcotton/Consiliul Uniunii Europene și Comisia Comunităților Europene

text:
               22.9.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 223/14

         Acțiune introdusă la 19 iulie 2007 — Surcotton/Consiliul Uniunii Europene și Comisia Comunităților Europene
   (Cauza T-272/07)
   (2007/C 223/23)
   Limba de procedură: spaniola
   Părțile

      Reclamantă: Surcotton, SA (Cordoba, Spania) (reprezentant: L. Ortiz Blanco, abogado)

      Pârâte: Consiliul Uniunii Europene și Comisia Comunităților Europene
   Concluziile reclamantei

               —

               pronunțarea unei hotărâri prin care, în aprecierea prezentei acțiuni în despăgubiri, în temeiul prevederilor articolului 288 CE, să se declare dreptul reclamantei de a fi despăgubită financiar de către Consiliu și Comisie, în solidar, cu suma totală un milion șapte sute treizeci și patru de mii douăzeci și șapte euro (1 734 027 EUR) și

               —

               obligarea instituțiilor pârâte la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   Motivele și principalele argumente sunt cele invocate deja în cauza T-217/07, Las Palmeras/Consiliul și Comisia.


title: Cauza F-104/12: Acțiune introdusă la 27 septembrie 2012 — ZZ/Europol

text:
               26.1.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 26/70

         Acțiune introdusă la 27 septembrie 2012 — ZZ/Europol
   (Cauza F-104/12)
   2013/C 26/142
   Limba de procedură: olandeza

      Părțile

      Reclamant: ZZ (reprezentanți: W.J. Dammingh și N. D. Dane, avocați)

      Pârât: Oficiul European de Poliție (Europol)

      Obiectul și descrierea litigiului

   Anularea deciziei Europol, adoptată pentru punerea în executare a Hotărârii Tribunalului Funcției Publice din 29 iunie 2010, pronunțată în cauza Hanschmann/Europol, F-27/09, prin care Europol a acordat reclamantului o sumă forfetară pentru compensarea prejudiciului cauzat acestuia prin decizia anulată prin hotărârea menționată.

      Concluziile reclamantului

               —

               Anularea Deciziei din 28 noiembrie 2011 prin care pârâtul, pentru executarea în totalitate a unei hotărâri anterioare a Tribunalului Funcției Publice, a acordat reclamantului suma de 13 000 euro pentru compensarea prejudiciului pe care reclamantul l-a suferit, precum și a Deciziei din 29 iunie 2012 prin care reclamația introdusă de reclamant împotriva Deciziei din 28 noiembrie 2011 a fost respinsă;

               —

               obligarea Europol la plata cheltuielilor de judecată, inclusiv a onorariului reprezentanților.


title: Cauza T-385/15: Acțiune introdusă la 15 iulie 2015 – Loops/OAPI (Forma unei periuţe de dinţi)

text:
               14.9.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 302/65

         Acțiune introdusă la 15 iulie 2015 – Loops/OAPI (Forma unei periuţe de dinţi)
   (Cauza T-385/15)
   (2015/C 302/81)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Loops, LLC (Ferndale, Statele Unite) (reprezentant: T. Schmidpeter, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI)

      Datele privind procedura în fața OAPI

      Marca în litigiu: înregistrarea internațională care desemnează Uniunea Europeană a unei mărci tridimensionale (forma unei periuţe de dinţi) – cererea de înregistrare nr. 187189

      Decizia atacată: Decizia Camerei a doua de recurs a OAPI din 30 aprilie 2015 în cauza R 1917/2014-2

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei atacate;

               —

               admiterea publicării înregistrării internaţionale nr. 187189 pentru clasele solicitate;

               —

               obligarea OAPI la plata cheltuielilor de judecată, inclusiv a cheltuielilor de judecată efectuate în cadrul căii de atac.

      Motivul invocat

               —

               încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (b) Regulamentul nr. 207/2009.


title: Cauza C-143/14: Cerere de decizie preliminară introdusă de Finanzgericht Berlin-Brandenburg (Germania) la 26 martie 2014 – TMK Europe GmbH/Hauptzollamt Frankfurt (Oder)

text:
               21.7.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 235/2

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Finanzgericht Berlin-Brandenburg (Germania) la 26 martie 2014 – TMK Europe GmbH/Hauptzollamt Frankfurt (Oder)
   (Cauza C-143/14)
   2014/C 235/02
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Finanzgericht Berlin-Brandenburg

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: TMK Europe GmbH

      Pârât: Hauptzollamt Frankfurt (Oder)

      Întrebarea preliminară

   Regulamentul (CE) nr. 2320/97 (1) al Consiliului din 17 noiembrie 1997 de instituire a unor taxe antidumping definitive la importul anumitor tuburi și țevi obținute fără sudură, din fier sau din oțel nealiat, originare din Ungaria, Polonia, Rusia, Republica Cehă, România și din Republica Slovacă, de abrogare a Regulamentului (CEE) nr. 1189/93 și de finalizare a procedurii referitoare la importurile originare din Republica Croația este nevalid, întrucât, fără a respecta condițiile privind stabilirea existenței unui prejudiciu prevăzute la articolul 3 alineatul (7) din Regulamentul (CE) nr. 384/96 (2) al Consiliului din 22 decembrie 1996 privind protecţia împotriva importurilor care fac obiectul unui dumping din partea ţărilor care nu sunt membre ale Comunităţii Europene, Comisia a admis existența unui prejudiciu, și întrucât nu s-a ținut seama de faptul că, în temeiul articolului 14 alineatul (3) din Regulamentul nr. 17 al Consiliului din 6 februarie 1962, Primul regulament de punere în aplicare a articolelor 81 CE și 82 CE, Comisia a adoptat decizia nepublicată din 25 noiembrie 1994 (cazul IV/35.304) de declanșare a unei investigații referitoare la posibila existență a unor practici anticoncurențiale privind tuburi de oțel cu carbon, practici susceptibile de a constitui o încălcare a articolului 53 din Acordul privind Spațiul Economic European din 2 mai 1992, precum și a articolului 81 CE?

      (1)  . JO L 322, p. 1

      (2)  JO L 56, p. 1, Ediție specială, 11/vol. 12, p. 223


title: Cauza T-316/16: Acțiune introdusă la 21 iunie 2016 – Moravia Consulting/EUIPO – Citizen Systems Europe (SDC-554S)

text:
               8.8.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 287/30

         Acțiune introdusă la 21 iunie 2016 – Moravia Consulting/EUIPO – Citizen Systems Europe (SDC-554S)
   (Cauza T-316/16)
   (2016/C 287/36)
   Limba în care a fost formulată acțiunea: ceha

      Părțile

      Reclamantă: Moravia Consulting spol. s r. o. (Brno, Republica Cehă) (reprezentant: M. Kyjovský, avocat)

      Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Citizen Systems Europe GmbH (Stuttgart, Germania)

      Datele privind procedura în fața EUIPO

      Solicitantul: cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

      Marca în litigiu: marca verbală a Uniunii Europene „SDC-554S” – Cererea de înregistrare nr. 12 780 581

      Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție

      Decizia atacată: Decizia Camerei a doua de recurs a EUIPO din 1 aprilie 2016 în cauza R 1575/2015-2

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei atacate;

               —

               obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele invocate

               —

               încălcarea articolului 8 alineatul (4) din Regulamentul nr. 207/2009;

               —

               încălcarea articolului 52 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009;

               —

               încălcarea articolului 76 alineatul (1) din Regulamentul nr. 207/2009;

               —

               încălcarea normei 50 alineatul (1) din Regulamentul nr. 2868/95.


title: Cauza T-487/07: Ordonanța Tribunalului de Primă Instanță din 20 octombrie 2008 — Imperial Chemical Industries/OAPI (FACTORY FINISH) ( Incident de procedură — Marcă comunitară — Reprezentare de către un avocat )

text:
               20.12.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 327/27

         Ordonanța Tribunalului de Primă Instanță din 20 octombrie 2008 — Imperial Chemical Industries/OAPI (FACTORY FINISH)
   (Cauza T-487/07) (1)

   („Incident de procedură - Marcă comunitară - Reprezentare de către un avocat’)
   (2008/C 327/50)
   Limba de procedură: engleza
   Părțile

      Reclamantă: Imperial Chemical Industries plc (Londra, Regatul Unit) (reprezentant: S. Malynicz, barrister)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: D. Botis, agent)
   Obiectul
   Cerere în temeiul articolului 114 din Regulamentul de procedură al Tribunalului prin care se solicită să i se recunoască domnului W. Johnson calitatea de reprezentant al reclamantei în prezenta cauză
   Dispozitivul

               1)

               Respinge cererea prin care se solicită Tribunalului să îi recunoască domnului W. Johnson calitatea de reprezentant al Imperial Chemical Industries plc.

               2)

               Cererea privind cheltuielile de judecată se soluționează odată cu fondul.

      (1)  JO C 51, 23.2.2008.


title: Cauza T-710/16: Acțiune introdusă la 6 octombrie 2016 – La Patrouille/EUIPO – Alpha Industries (AEROBATIX)

text:
               12.12.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 462/27

         Acțiune introdusă la 6 octombrie 2016 – La Patrouille/EUIPO – Alpha Industries (AEROBATIX)
   (Cauza T-710/16)
   (2016/C 462/35)
   Limba în care a fost formulată acțiunea: franceza

      Părțile

      Reclamantă: La Patrouille (Pantin, Franța) (reprezentant: A. Lakits-Josse, avocat)

      Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Alpha Industries, Inc. (Chantilly, Virginia, Statele Unite)

      Datele privind procedura în fața EUIPO

      Solicitantul mărcii în litigiu: reclamanta

      Marca în litigiu vizată: marca figurativă a Uniunii Europene care cuprinde elementul verbal „AEROBATIX” – Cererea de înregistrare nr. 13 285 952

      Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție

      Decizia atacată: Decizia Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 25 iulie 2016 în cauza R 2344/2015-5

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei atacate în măsura în care prin aceasta s-a respins cererea de înregistrare a mărcii solicitate pentru produsele „îmbrăcăminte, încălțăminte, articole care servesc la acoperirea capului” și autorizarea înregistrării mărcii solicitate pentru aceste produse;

               —

               obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele invocate

               —

               Lipsa riscului de confuzie;

               —

               pentru a reține riscul de confuzie, Camera de recurs s-a întemeiat în principal pe presupuse asemănări intelectuale, deși acestea nu apar imediat ca fiind evidente pentru consumator;

               —

               Camera de recurs a ignorat importanța elementului verbal AEROBATIX care, privit în asociere cu elementul figurativ, este suficient pentru a înlătura orice risc de confuzie.


title: Cauza T-83/11: Acțiune introdusă la 11 februarie 2011 — Antrax It/OAPI — Heating Company (Radiatoare de încălzire)

text:
               9.4.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 113/16

         Acțiune introdusă la 11 februarie 2011 — Antrax It/OAPI — Heating Company (Radiatoare de încălzire)
   (Cauza T-83/11)
   2011/C 113/33
   Limba în care a fost formulată acțiunea: italiana

      Părțile

      Reclamantă: Antrax It Srl (Resana, Italia) (reprezentant: L. Gazzola, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Heating Company BVBA (The) (Dilsen, Belgia)

      Concluziile reclamantei

               —

               Anularea Deciziei Camerei a treia de recurs a OAPI din 2 noiembrie 2010, în măsura în care s-a declarat nulitatea modelului comunitar nr. 000593959-0001;

               —

               anularea Deciziei Camerei a treia de recurs a OAPI din 2 noiembrie 2010, în măsura în care Antrax It s.r.l. a fost obligată la plata cheltuielilor de judecată efectuate de The Heating Company BVBA în cadrul procedurii în fața OAPI;

               —

               obligarea OAPI și a The Heating Company BVBA la plata, în favoarea Antrax It s.r.l., a tuturor cheltuielilor de judecată efectuate în cadrul prezentei proceduri, precum și a oricărei alte sume prevăzute de lege;

               —

               obligarea The Heating Company BVBA la plata, în favoarea Antrax It s.r.l., a tuturor cheltuielilor de judecată efectuate în cadrul procedurii în fața OAPI, precum și a oricărei alte sume prevăzute de lege.

      Motivele și principalele argumente

      Marca comunitară înregistrată care a făcut obiectul unei cereri de declarare a nulității: modelul comunitar nr. 000593959-0001 (radiatoare de încălzire)

      Titularul mărcii comunitare: reclamanta

      Partea care solicită declararea nulității mărcii comunitare: The Heating Company BVBA

      Dreptul asupra mărcii al părții care solicită declararea nulității: Modelul comunitar contestat încalcă cerințele prevăzute la articolele 4-9 din Regulamentul privind desenele sau modelele comunitare (RDM), având în vedere că acesta nu prezintă un caracter distinctiv în raport cu modelul german nr. 5 cuprins în depozitul multiplu nr. 401 10481.8, publicat la cererea formulată de The Heating BVBA și valabil în Franța, în Italia și în Benelux, ca model internațional nr. DM/060899

      Decizia diviziei de anulare: declararea nulității modelului comunitar

      Decizia camerei de recurs: anularea deciziei atacate și declararea nulității modelului comunitar

      Motivele invocate: existența caracterului individual al modelului comunitar nr. 000593959-0001


title: Cauza T-268/15: Acțiune introdusă la 22 mai 2015 – Apcoa Parking Holdings/OAPI (PARKWAY)

text:
               27.7.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 245/41

         Acțiune introdusă la 22 mai 2015 – Apcoa Parking Holdings/OAPI (PARKWAY)
   (Cauza T-268/15)
   (2015/C 245/49)
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: APCOA Parking Holdings GmbH (Stuttgart, Germania) (reprezentant: A. Lohmann, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI)

      Datele privind procedura în fața OAPI

      Marca în litigiu: marca comunitară figurativă care cuprinde elementul verbal „PARKWAY” – cererea de înregistrare nr. 12 567 021

      Decizia atacată: Decizia Camerei a patra de recurs a OAPI din 25 martie 2015 în cauza R 2063/2014-4

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei atacate;

               —

               obligarea OAPI la plata cheltuielilor de judecată, inclusiv a cheltuielilor efectuate în cursul procedurii în fața camerei de recurs.

      Motivele invocate

               —

               încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009;

               —

               încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul nr. 207/2009.


title: Cauza T-773/15: Acțiune introdusă la 23 decembrie 2015 – BBY Solutions/OAPI – Worldwide Sales Corporation España (BEST BUY)

text:
               29.2.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 78/31

         Acțiune introdusă la 23 decembrie 2015 – BBY Solutions/OAPI – Worldwide Sales Corporation España (BEST BUY)
   (Cauza T-773/15)
   (2016/C 078/42)
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

      Părțile

      Reclamantă: BBY Solutions, Inc. (Minneapolis, Statele Unite) (reprezentant: A. Poulter, Solicitor)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Worldwide Sales Corporation España, SL (Sant Vicenç dels Horts, Spania)

      Datele privind procedura în fața OAPI

      Solicitantul: reclamanta

      Marca în litigiu: marca comunitară figurativă care cuprinde elementul verbal „BEST BUY” – cererea de înregistrare a mărcii comunitare nr. 6 065 403

      Procedura care s-a aflat pe rolul OAPI: procedură de opoziție

      Decizia atacată: Decizia Camerei a doua de recurs a OAPI din 8/10/2015 în cauzele conexate R 733/2015-2 și R 780/2015-2

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea Deciziei Camerei a doua de recurs din 8/10/2015 în cauzele R 733/2015-2 și R 780/2015-2, în măsura în care a admis opoziția;

               —

               anularea Deciziei Diviziei de opoziție din 23 februarie 2015 în opoziția nr. B 1312208, în măsura în care a admis opoziția;

               —

               admiterea cererii de înregistrare a mărcii comunitare nr. 006 065 403,

               —

               obligarea OAPI la plata cheltuielilor de judecată proprii, precum și la suportarea cheltuielilor de judecată ale reclamantei.

      Motivele invocate

               —

               Camera de recurs a încălcat articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009 întrucât a evaluat în mod eronat elementele dominante și distinctive ale mărcilor;

               —

               Camera de recurs a încălcat articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009 întrucât a evaluat în mod eronat impresia generală creată de mărci;

               —

               Camera de recurs a încălcat articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009 întrucât a evaluat în mod eronat identitatea sau similitudinea bunurilor și a serviciilor acoperite de mărci; și

               —

               Camera de recurs a încălcat articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009 întrucât a concluzionat în mod eronat că există o posibilitate de confuzie între mărcile anterioare ale persoanei care a formulat opoziția și mărcile reclamantei.


title: Cauza T-401/12: Hotărârea Tribunalului din 11 iunie 2014 – Klingel/OAPI – Develey (JUNGBORN) [ „Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Înregistrare internațională care desemnează Comunitatea Europeană — Marca verbală JUNGBORN — Marca națională verbală anterioară BORN — Motiv relativ de refuz — Risc de confuzie — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009” ]

text:
               28.7.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 245/11

         Hotărârea Tribunalului din 11 iunie 2014 – Klingel/OAPI – Develey (JUNGBORN)
   (Cauza T-401/12) (1)

   ([„Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Înregistrare internațională care desemnează Comunitatea Europeană - Marca verbală JUNGBORN - Marca națională verbală anterioară BORN - Motiv relativ de refuz - Risc de confuzie - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009”])
   2014/C 245/14
   Limba de procedură: germana

      Părţile

      Reclamantă: Robert Klingel OHG (Pforzheim, Germania) (reprezentant: T. Zeiher, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieţei Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: D. Walicka, agent)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: Develey Holding GmbH & Co. Beteiligungs KG (Unterhaching, Germania) (reprezentanți: R. Kunz-Hallstein și H. Kunz-Hallstein, avocați)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a patra de recurs a OAPI din 9 iulie 2012 (cauza R 936/2011-4) privind o procedură de opoziție între Develey Holding GmbH & Co. Beteiligungs KG și Robert Klingel OHG

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă Robert Klingel OHG la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 331, 27.10.2012.


title: Cauza T-367/10: Hotărârea Tribunalului din 27 februarie 2013 — Bloufin Touna Ellas Naftiki Etaireia și alții/Comisia ( „Pescuit — Conservarea resurselor piscicole — Redresarea stocurilor de ton roșu — Măsuri de interzicere a activităților de pescuit ale navelor cu plasă pungă care arborează pavilionul Franței sau al Greciei — Acțiune în anulare — Act normativ care nu presupune măsuri de executare — Afectare directă — Admisibilitate — Rata de utilizare a cotelor per stat și per navă — Capacitatea reală de captură” )

text:
               13.4.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 108/21

         Hotărârea Tribunalului din 27 februarie 2013 — Bloufin Touna Ellas Naftiki Etaireia și alții/Comisia
   (Cauza T-367/10) (1)

   (Pescuit - Conservarea resurselor piscicole - Redresarea stocurilor de ton roșu - Măsuri de interzicere a activităților de pescuit ale navelor cu plasă pungă care arborează pavilionul Franței sau al Greciei - Acțiune în anulare - Act normativ care nu presupune măsuri de executare - Afectare directă - Admisibilitate - Rata de utilizare a cotelor per stat și per navă - Capacitatea reală de captură)
   2013/C 108/56
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamanți: Bloufin Touna Ellas Naftiki Etaireia (Atena, Grecia); Chrisderic (Saint-Cyprien, Franța); și André Sébastien Fortassier (Grau-d’Agde, Franța) (reprezentanți: inițial V. Akritidis și E. Petritsi, avocați, ulterior V. Akritidis și F. Crespo, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: K. Banks, A. Bouquet și D. Nardi, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare a Regulamentului (UE) nr. 498/2010 al Comisiei din 9 iunie 2010 de interzicere a activităților de pescuit ale navelor cu plasă pungă care arborează pavilionul Franței sau Greciei sau sunt înmatriculate în Franța sau Grecia și care pescuiesc ton roșu în Oceanul Atlantic, la est de meridianul de 45° longitudine vestică, și în Marea Mediterană (JO L 142, p. 1)

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Obligă Bloufin Touna Ellas Naftiki Etaireia, Chrisderic și pe André Sébastien Fortassier la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 301, 6.11.2010.


title: Cauza F-125/10: Ordonanța Tribunalului Funcției Publice (Camera întâi) din 29 iunie 2011 — Schuerewegen/Parlamentul European (Funcție publică — Funcționari — Măsură de îndepărtare de la locul de muncă — Retragerea legitimației de serviciu — Retragerea dreptului de acces la rețeaua informatică — Reclamație administrativă prealabilă — Transmitere pe cale electronică — Luarea la cunoștință efectivă de către administrație — Tardivitate — Inadmisibilitate vădită)

text:
               6.8.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 232/42

         Ordonanța Tribunalului Funcției Publice (Camera întâi) din 29 iunie 2011 — Schuerewegen/Parlamentul European
   (Cauza F-125/10) (1)

   (Funcție publică - Funcționari - Măsură de îndepărtare de la locul de muncă - Retragerea legitimației de serviciu - Retragerea dreptului de acces la rețeaua informatică - Reclamație administrativă prealabilă - Transmitere pe cale electronică - Luarea la cunoștință efectivă de către administrație - Tardivitate - Inadmisibilitate vădită)
   2011/C 232/77
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: Daniel Schuerewegen (Marienthal, Luxemburg) (reprezentanți: P. Nelissen Grade și G. Leblanc, avocați)

      Pârât: Parlamentul European (reprezentanți: O. Caisou-Rousseau și E. Despotopoulou, agenți)

      Obiectul

   Cererea de anulare a deciziei AIPN prin care reclamantul a fost îndepărtat de la locul său de muncă și prin care i-a fost retrasă legitimația sa de serviciu, precum și a actelor subsecvente acestei decizii și cererea de daune interese

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea ca vădit inadmisibilă.

               2.

               Domnul Schuerewegen suportă toate cheltuielile de judecată.

      (1)  JO C 30, 29.1.2011, p. 68.