title: Cauza F-82/11: Acțiune introdusă la 17 august 2011 — ZZ și alții/Parlamentul European

text:
               19.11.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 340/41

         Acțiune introdusă la 17 august 2011 — ZZ și alții/Parlamentul European
   (Cauza F-82/11)
   2011/C 340/85
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: ZZ și alții (reprezentant: M.-A. Lucas, avocat)

      Pârât: Parlamentul European

      Obiectul și descrierea litigiului

   Cerere de constatare a nelegalității alegerilor comitetului pentru personal al Parlamentului și abținerea Parlamentului European de a interveni împotriva diferitelor nelegalități care au afectat procesul electoral.

      Concluziile reclamanților

               —

               Constatarea nelegalității alegerilor comitetului pentru personal al Parlamentului European care s-au derulat în perioada 27 octombrie — 24 noiembrie 2010;

               —

               constatarea nelegalității abținerii Parlamentului European de a interveni împotriva diferitelor nereguli care au afectat procesul electoral;

               —

               anularea deciziei implicite din 20 mai 2011 a Secretarului general al Parlamentului de respingere a reclamației din 20 ianuarie 2011 formulată de reclamanți având ca obiect anularea rezultatelor alegerilor comitetului pentru personal proclamate la 19 noiembrie 2010, precum și a rezultatelor publicate la 23 și 24 noiembrie și 10 decembrie 2010, precum și organizarea de noi alegeri sau cel puțin a unui al doilea tur de scrutin;

               —

               obligarea Parlamentului European la plata cheltuielilor de judecată.


title: Cauza T-309/12: Hotărârea Tribunalului din 16 iulie 2014 – Zweckverband Tierkörperbeseitigung/Comisia ( „Ajutoare de stat — Servicii de eliminare a carcaselor de animale şi a deşeurilor provenite de la abatoare — Menţinerea unei rezerve de capacități în caz de epizootie — Decizie prin care ajutoarele sunt declarate incompatibile cu piaţa internă — Noțiunea de întreprindere — Avantaj — Serviciu de interes economic general — Compensație pentru obligația de serviciu public — Afectarea schimburilor comerciale dintre statele membre și denaturarea concurenței — Ajutoare existente sau ajutoare noi — Necesitatea ajutorului — Subsidiaritate — Încredere legitimă — Securitate juridică — Proporționalitate” )

text:
               1.9.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 292/36

         Hotărârea Tribunalului din 16 iulie 2014 – Zweckverband Tierkörperbeseitigung/Comisia
   (Cauza T-309/12) (1)

   ((„Ajutoare de stat - Servicii de eliminare a carcaselor de animale şi a deşeurilor provenite de la abatoare - Menţinerea unei rezerve de capacități în caz de epizootie - Decizie prin care ajutoarele sunt declarate incompatibile cu piaţa internă - Noțiunea de întreprindere - Avantaj - Serviciu de interes economic general - Compensație pentru obligația de serviciu public - Afectarea schimburilor comerciale dintre statele membre și denaturarea concurenței - Ajutoare existente sau ajutoare noi - Necesitatea ajutorului - Subsidiaritate - Încredere legitimă - Securitate juridică - Proporționalitate”))
   2014/C 292/43
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Zweckverband Tierkörperbeseitigung in Rheinland-Pfalz, im Saarland, im Rheingau-Taunus-Kreis und im Landkreis Limburg-Weilburg (Rivenich, Germania) (reprezentant: A. Kerkmann, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: inițial V. Kreuschitz și T. Maxian Rusche, ulterior T. Maxian Rusche și C. Egerer, agenți)

      Interveniente în susținerea pârâtei: Saria Bio-Industries AG & Co. KG (Selm, Germania), SecAnim GmbH (Lünen, Germania) și Knochen- und Fett-Union GmbH (KFU) (Selm) (reprezentanţi: U. Karpenstein și C. Johann, avocați)

      Obiectul

   Cerere de anulare a Deciziei 2012/485/UE a Comisiei din 25 aprilie 2012 privind ajutorul de stat SA.25051 (C 19/10) (ex NN 23/10) acordat de Germania în favoarea întreprinderii Zweckverband Tierkörperbeseitigung in Rheinland-Pfalz, im Saarland, im Rheingau-Taunus-Kreis und im Landkreis Limburg-Weilburg (JO L 236, p. 1)

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Zweckverband Tierkörperbeseitigung in Rheinland-Pfalz, im Saarland, im Rheingau-Taunus-Kreis und im Landkreis Limburg-Weilburg suportă propriile cheltuieli de judecată aferente procedurii principale, precum și pe cele efectuate de Comisia Europeană.

               3)

               Saria Bio-Industries AG & Co. KG, SecAnim GmbH și Knochen- und Fett-Union GmbH (KFU) suportă propriile cheltuieli de judecată aferente procedurii principale.

               4)

               Zweckverband Tierkörperbeseitigung in Rheinland-Pfalz, im Saarland, im Rheingau-Taunus-Kreis und im Landkreis Limburg-Weilburg suportă cheltuielile de judecată aferente procedurii privind măsurile provizorii.

      (1)  JO C 273, 8.9.2012.


title: Cauza T-376/17: Acțiune introdusă la 14 iunie 2017 – Polonia/Comisia

text:
               14.8.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 269/30

         Acțiune introdusă la 14 iunie 2017 – Polonia/Comisia
   (Cauza T-376/17)
   (2017/C 269/41)
   Limba de procedură: polona

      Părțile

      Reclamantă: Republica Polonă (reprezentant: B. Majczyna, agent)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea Deciziei de punere în aplicare C(2017) 2104 final a Comisiei Europene din 4 aprilie 2017 de prelungire a suspendări plăţilor lunare în favoarea Poloniei în ceea ce priveşte ajutoarele pentru recunoaşterea preliminară a grupurilor de producători din sectorul fructelor şi a legumelor, din cadrul Fondului European de Garantare Agricolă (FEGA),

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă două motive.

               1.

               Primul motiv întemeiat pe încălcarea articolului 41 alineatul (2) al doilea paragraf a doua teză, coroborat cu primul paragraf prima teză şi punctul (b) din Regulamentul 1306/2013 (1) pentru faptul că suspendarea plăţilor lunare a fost prelungită pe baza unor constatări de fapt inexacte şi printr-o interpretare eronată de drept, în timp ce condiţiile unei suspendări a plăţilor lunare nu erau întrunite.

               2.

               Al doilea motiv întemeiat pe încălcarea principiului proporţionalităţii şi a articolului 41 alineatul (3) din Regulamentul nr. 1306/2013 pentru faptul că nivelul de suspendare a plăţilor lunare a fost menţinut la un nivel vădit excesiv în raport cu riscul eventual al pierderilor financiare pentru bugetul Uniunii.

      (1)  Regulamentul (UE) nr. 1306/2013 a Parlamentului European şi a Consiliului din 17 decembrie 2013 privind finanțarea, gestionarea și monitorizarea politicii agricole comune (JO 2013, L 347, p. 549).


title: Cauza T-14/13: Acțiune introdusă la 3 ianuarie 2013 — Seal Trademarks/OAPI — Exel Composites (XCEL)

text:
               23.3.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 86/19

         Acțiune introdusă la 3 ianuarie 2013 — Seal Trademarks/OAPI — Exel Composites (XCEL)
   (Cauza T-14/13)
   2013/C 86/32
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Seal Trademarks Pty Ltd (Queensland, Australia) (reprezentant: E. Armijo Chávarri, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Exel Composites Oyj (Mäntyharju, Finlanda)

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea Deciziei Camerei a doua de recurs din 11 octombrie 2012 sau

               —

               în subsidiar, modificarea acesteia întrucât contravine articolului 42 alineatele (2) și (3) și articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009 (și să oblige în mod expres OAPI la plata cheltuielilor de judecată).

      Motivele și principalele argumente

      Solicitantul mărcii comunitare: reclamanta.

      Marca comunitară vizată: marca verbală „XCEL” pentru produse din clasele 18, 25 și 28 — cererea de înregistrare a mărcii comunitare nr. 3 809 571.

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în procedura opoziției: cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs.

      Marca sau semnul invocat: înregistrarea comunitară nr. 2 996 891, înregistrarea austriacă nr. 149 726 și înregistrarea suedeză nr. 324 307 a mărcii verbale „EXEL” pentru produse din clasele 18 și 28.

      Decizia diviziei de opoziție: admite în parte opoziția.

      Decizia camerei de recurs: respinge calea de atac.

      Motivele invocate: încălcarea articolului 42 alineatele (2) și (3) și a articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009 al Consiliului.


title: Cauza T-574/11: Ordonanța Tribunalului din 12 decembrie 2013 — Unipol Banca/OAPI — Union Investment Privatfonds (unicard)

text:
               15.2.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 45/44

         Ordonanța Tribunalului din 12 decembrie 2013 — Unipol Banca/OAPI — Union Investment Privatfonds (unicard)
   (Cauza T-574/11) (1)

   2014/C 45/75
   Limba de procedură: engleza
   Președintele Camerei a treia a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 6, 7.1.2012.


title: Cauza C-112/11: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Oberlandesgerichts Köln (Germania) la 4 martie 2011 — ebookers.com Deutschland GmbH/Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände — Verbraucherzentrale Bundesverband e.V.

text:
               11.6.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 173/5

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Oberlandesgerichts Köln (Germania) la 4 martie 2011 — ebookers.com Deutschland GmbH/Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände — Verbraucherzentrale Bundesverband e.V.
   (Cauza C-112/11)
   2011/C 173/08
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Oberlandesgericht Köln

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: ebookers.com Deutschland GmbH

      Pârâtă: Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände — Verbraucherzentrale Bundesverband e.V.

      Întrebările preliminare

   Dispoziția articolulului 23 alineatul (1) din regulament (1), în temeiul căruia suplimentele de preț opționale sunt comunicate în mod clar, transparent și lipsit de ambiguitate la începutul oricărui proces de rezervare, iar acceptarea lor de către client se face pe baza alegerii clientului [„opt-in”], include de asemenea prețul unor servicii oferite de un terț, referitoare la călătoria cu avionul (în speță, furnizorul unei asigurări pentru anularea călătoriei), preț pe care intermediarul de călătorii cu avionul îl pretinde pasagerului sub forma unui preț global, împreună cu tariful pentru transportul aerian de pasageri?

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 1008/2008 al Parlamentului European și al Consiliului din 24 septembrie 2008 privind normele comune pentru operarea serviciilor aeriene în Comunitate (JO L 293, p. 3).


title: Cauza T-95/15: Acțiune introdusă la 20 februarie 2015 – Printeos și alții/Comisia

text:
               20.4.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 127/36

         Acțiune introdusă la 20 februarie 2015 – Printeos și alții/Comisia
   (Cauza T-95/15)
   (2015/C 127/49)
   Limba de procedură: spaniola

      Părțile

      Reclamante: Printeos, SA (Alcalá de Henares, Spania), Tompla Sobre Exprés, SL (Alcalá de Henares, Spania), Tompla Scandinavia AB (Stockholm, Suedia), Tompla France SARL (Fleury Mérogis, Franța), Tompla Druckererzeugnisse Vertriebs GmbH (Leonberg, Germania) (reprezentanți: H. Brokelmann, avocat, P. Martínez-Lage Sobredo, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamantele solicită Tribunalului:

               —

               în temeiul articolului 263 TFUE, anularea articolului 2 din Decizia C(2014) 9295 final a Comisiei din 10 decembrie 2014 privind o procedură inițiată în temeiul articolului 101 TFUE și al articolului 53 din Acordul privind SEE (Cazul AT.39780 – Plicuri), în condițiile în care lipsește motivarea obligatorie a calculului amenzilor (îndeosebi în ceea ce privește adaptarea aplicată în temeiul punctului 37 din orientările pentru calcularea amenzilor); sau

               —

               în subsidiar, în cadrul exercitării plenitudinii de jurisdicție care i se recunoaște la articolul 31 din Regulamentul (CE) nr. 1/2003 potrivit articolului 261 TFUE, modificarea articolului 2 din Decizia C(2014) 9295 final a Comisiei din 10 decembrie 2014 privind o procedură inițiată în temeiul articolului 101 TFUE și al articolului 53 din Acordul privind SEE (Cazul AT.39780 – Plicuri), (i) stabilind sancțiunea aplicată TOMPLA la un nivel situat cu cel puțin 55 % sub plafonul legal (articolul 23 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1/2003) – sau, eventual, la procentajul pe care Tribunalul îl consideră adecvat –, pentru a restabili în acest mod echilibrul deciziei în ceea ce privește amenzile aplicate societăților Bong și Hamelin, și (ii) reducând sancțiunea aplicată cu titlu suplimentar cu cel puțin 33 % – sau, eventual, cu procentajul pe care Tribunalul îl consideră adecvat – pentru a lua în considerare amenda aplicată de Comisión Nacional de la Competencia (CNC) prin decizia din 25 martie 2013 în cazul 5/0316/10, Sobres de Papel, și

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată aferente prezentei proceduri.

      Motivele și principalele argumente

   Decizia atacată în cadrul prezentei proceduri stabilește că reclamantele au încălcat articolele 101 TFUE și 53 EEE prin faptul că au participat, între 8 octombrie 2003 și 22 aprilie 2008, la o încălcare unică și continuă a cărei sferă geografică a cuprins Danemarca, la Franța, Germania, Norvegia, Suedia și Regatul Unit în sectorul plicurilor standard pe bază de catalog și al plicurilor speciale, încălcare ce a constat în coordonarea prețurilor, atribuirea clienților și schimbul de informații sensibile din punct de vedere comercial.
   În susținerea acțiunii, reclamantele invocă trei motive.

               1.

               Primul motiv, întemeiat pe încălcarea obligației de motivare, din moment ce Comisia nu a explicat de ce era necesară adaptarea cuantumului de bază al amenzilor în temeiul punctului 37 din orientările pentru calcularea amenzilor, și nici nu a arătat care este procentajul concret al reducerii aplicate fiecărei întreprinderi.

               2.

               Al doilea motiv, întemeiat pe încălcarea principiului egalității de tratament la stabilirea cuantumului amenzii, din moment ce Comisia a adaptat cuantumul de bază al amenzilor în temeiul punctului 37 din orientările pentru calcularea amenzilor.

               3.

               Al treilea motiv, întemeiat pe încălcarea principiilor proporționalității și nediscriminării la stabilirea cuantumului amenzii, din moment ce Comisia nu a luat în considerare amenda aplicată anterior de către autoritatea spaniolă în materie de concurență.


title: Cauza T-257/13: Hotărârea Tribunalului din 25 februarie 2015 – Polonia/Comisia [ „FEOGA — Secțiunea «Garantare»  — FEGA și FEADER — Cheltuieli excluse de la finanțare — Dezvoltare rurală — Cheltuieli efectuate de Polonia — Articolul 7 din Regulamentul (CE) nr. 1258/1999 — Articolul 31 din Regulamentul (CE) nr. 1290/2005 — Eficacitatea controalelor — Obligația de motivare — Principiul subsidiarității” ]

text:
               13.4.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 118/26

         Hotărârea Tribunalului din 25 februarie 2015 – Polonia/Comisia
   (Cauza T-257/13) (1)

   ([„FEOGA - Secțiunea «Garantare» - FEGA și FEADER - Cheltuieli excluse de la finanțare - Dezvoltare rurală - Cheltuieli efectuate de Polonia - Articolul 7 din Regulamentul (CE) nr. 1258/1999 - Articolul 31 din Regulamentul (CE) nr. 1290/2005 - Eficacitatea controalelor - Obligația de motivare - Principiul subsidiarității”])
   (2015/C 118/33)
   Limba de procedură: polona

      Părțile

      Reclamantă: Republica Polonă (reprezentanți: B. Majczyna și D. Krawczyk, agenți)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: P. Rossi și A. Szmytkowska, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare a Deciziei de punere în aplicare 2013/123/UE a Comisiei din 26 februarie 2013 de excludere de la finanțarea de către Uniunea Europeană a anumitor cheltuieli contractate de statele membre în cadrul secțiunii Garantare a Fondului european de orientare și garantare agricolă (FEOGA), în cadrul Fondului european de garantare agricolă (FEGA) și în cadrul Fondului european agricol pentru dezvoltare rurală (FEADR) (JO L 67, p. 20), în ceea ce privește măsura „Pensionare anticipată” pusă în aplicare de Republica Polonă

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă Republica Polonă la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 207, 20.7.2013.


title: Cauza T-589/14: Acțiune introdusă la 8 august 2014 – Musso/Parlamentul

text:
               6.10.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 351/22

         Acțiune introdusă la 8 august 2014 – Musso/Parlamentul
   (Cauza T-589/14)
   2014/C 351/28
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: François Musso (Ajaccio, Franța) (reprezentant: A. Gross, avocat)

      Pârât: Parlamentul European

      Concluziile

   Reclamantul solicită Tribunalului:

               —

               admiterea prezentei acțiuni și declararea temeiniciei acesteia;

               —

               anularea deciziei din 26 iunie 2014:

                           —

                           în principal, în temeiul neregularității de formă pentru lipsa semnăturii președintelui;

                           —

                           sau în temeiul încălcării dreptului la apărare pentru lipsa de publicitate a deciziei din 17 iulie 1996 care servește drept temei pentru decizia din 26 iunie 2014;

                           —

                           sau în temeiul încălcării principiului contradictorialității;

                           —

                           sau în temeiul insuficienței motivelor deciziei din 26 iunie 2014;

                           —

                           sau în temeiul încălcării principiului termenului rezonabil care afectează exercitarea dreptului la apărare;

                           —

                           sau în temeiul încălcării principiului dreptului dobândit;

               —

               constatarea că reclamantul își păstrează toate celelalte drepturi, acțiuni și motive de care se poate prevala;

               —

               obligarea pârâtului la plata tuturor cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamantul invocă șase motive.

               1.

               Primul motiv întemeiat pe o neregularitate de formă a deciziei atacate din 26 iunie 2014, aceasta nefiind semnată de președintele Parlamentului conform Regulamentului de procedură al Parlamentului European.

               2.

               Al doilea motiv întemeiat pe o încălcare a dreptului la apărare al reclamantului, în măsura în care decizia din 17 iulie 1996 care a servit drept temei deciziei atacate din 26 iunie 2014 nu ar fi fost publicată, cu încălcarea articolului 28 din Regulamentul de procedură.

               3.

               Al treilea motiv întemeiat pe o încălcare a principiului contradictorialității.

               4.

               Al patrulea motiv întemeiat pe insuficiența motivelor deciziei atacate.

               5.

               Al cincilea motiv întemeiat pe o încălcare a principiului termenului rezonabil, Parlamentul așteptând opt ani înainte de a lansa procedura de recuperare împotriva reclamantului.

               6.

               Al șaselea motiv întemeiat pe o încălcare a principiului dreptului dobândit, în măsura în care decizia atacată ar pune în discuție drepturile la pensie pe care reclamantul le-ar fi dobândit la 3 august 1994.


title: Cauza T-558/15: Acțiune introdusă la 25 septembrie 2015 – Iran Insurance/Consiliul

text:
               25.1.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 27/58

         Acțiune introdusă la 25 septembrie 2015 – Iran Insurance/Consiliul
   (Cauza T-558/15)
   (2016/C 027/75)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Iran Insurance Company (Téhéran, Iran) (reprezentant: D. Luff, avocat)

      Pârât: Consiliului Uniunii Europene

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               obligarea Consiliului Uniunii Europene la plata către reclamantă a unei indemnizații pentru prejudiciul material și moral suferit ca urmare a măsurilor restrictive pe care Consiliul i le-a aplicat în mod nelegal ca urmare a actelor nelegale ale Consiliului prezentate în continuare: i) Decizia 2010/644/PESC a Consiliului din 25 octombrie 2010 de modificare a Deciziei 2010/413/PESC privind adoptarea de măsuri restrictive împotriva Iranului și de abrogare a Poziției comune 2007/140/PESC (1); ii) Regulamentul (UE) nr. 961/2010 al Consiliului din 25 octombrie 2010 (2); iii) Decizia 2011/783/PESC a Consiliului din 1 decembrie 2011 de modificare a Deciziei 2010/413/PESC privind adoptarea de măsuri restrictive împotriva Iranului (3); iv) Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 1245/2011 al Consiliului din 1 decembrie 2011 de punere în aplicare a Regulamentului (UE) nr. 961/2010 privind măsuri restrictive împotriva Iranului (4); v) Regulamentul (UE) nr. 267/2012 al Consiliului din 23 martie 2012 privind măsuri restrictive împotriva Iranului și de abrogare a Regulamentului (UE) nr. 961/2010 (5);

               —

               acordarea de despăgubiri reclamantei, care să acopere atât prejudiciul moral, cât și pe cel material suferit de reclamantă ca urmare a actelor nelegale ale Consiliului, în cuantum total de i) 84 767,66 lire sterline plus; ii) 4 774 187,07 euro plus; iii) 1 532 688,00 dolari plus; iv) orice alt cuantum care poate fi stabilit în cursul procedurii;

               —

               obligarea Consiliului la plata cheltuielilor de judecată aferente prezentei proceduri.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă următoarele argumente:

               1.

               Aceasta arată că, în temeiul articolului 340 TFUE, victima unui prejudiciu cauzat de o instituție a Uniunii Europene poate solicita respectivei instituții indemnizarea acestuia. Jurisprudența a precizat condițiile pe care o asemenea cerere de despăgubiri trebuie să le îndeplinească. Hotărârea din 25 noiembrie 2014 Safa Nicu Sepahan/Consiliul (T-384/11, Rec, EU:T:2014:986) le rezumă după cum urmează: a) nelegalitatea comportamentului instituției; b) realitatea prejudiciului; și c) existenței unei legături de cauzalitate între comportamentul invocat și prejudiciul pretins.

               2.

               Reclamanta declară că toate cele trei condiții citate anterior sunt îndeplinite în cazul său: Consiliul a săvârșit o „încălcare gravă a unei norme juridice având drept obiect să confere drepturi particularilor, în sensul jurisprudenței”, astfel cum Tribunalul a stabilit în Hotărârea din 6 septembrie 2013, Iran Insurance/Consiliul (T-12/11, EU:T:2013:401); reclamanta a suferit un prejudiciu moral și material considerabil; și acest prejudiciu este consecința directă a sancțiunilor nelegale.

               3.

               Reclamanta indică de asemenea că, astfel cum sunt detaliate în argumentele dezvoltate în cererea introductivă, prejudiciul moral pe care l-a suferit este evaluat la un cuantum de 1 000 000,00 euro și prejudiciul material, care a făcut obiectul unei evaluări de către auditori independenți, se ridică la un cuantum de 84 767,66 de lire sterline plus 3 774 187,07 euro plus 1 532 688,00 dolari, fără a exclude orice cuantum suplimentar care poate fi stabilit în cursul procedurii. În consecință, cererea de despăgubiri a reclamantei se ridică la un cuantum total de 84 767,66 lire sterline plus 4 774 187,07 euro plus 1 532 697,01 dolari plus orice alt cuantum care poate fi stabilit în cursul procedurii.

      (1)  JO L 281, p. 81.

      (2)  Regulamentul (UE) nr. 961/2010 al Consiliului din 25 octombrie 2010 privind măsuri restrictive împotriva Iranului și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 423/2007, JO L 281, p. 1.

      (3)  JO L 319, p. 71.

      (4)  JO L 319, p. 11.

      (5)  JO L 88, p. 1.


title: Cauza C-20/11: Ordonanța președintelui Curții din 15 iunie 2011 — Comisia Europeană/Republica Polonă

text:
               10.9.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 269/39

         Ordonanța președintelui Curții din 15 iunie 2011 — Comisia Europeană/Republica Polonă
   (Cauza C-20/11) (1)

   2011/C 269/82
   Limba de procedură: polona
   Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 80, 12.3.2011.


title: Cauza C-368/12: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Cour administrative d'appel de Nantes (Franța) la 2 august 2012 — Adiamix/Ministre de l'Économie et des Finances

text:
               29.9.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 295/24

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Cour administrative d'appel de Nantes (Franța) la 2 august 2012 — Adiamix/Ministre de l'Économie et des Finances
   (Cauza C-368/12)
   2012/C 295/43
   Limba de procedură: franceza

      Instanța de trimitere

   Cour administrative d'appel de Nantes

      Părțile din acțiunea principală

      Apelantă: Adiamix

      Intimat: Ministre de l'Économie et des Finances

      Întrebarea preliminară

   Este valabilă Decizia 2004/343/CE a Comisiei din 16 decembrie 2003 (1), de care este în mod necesar condiționată legalitatea titlului de plată în litigiu?

      (1)  2004/343/CE: Decizia Comisiei din 16 decembrie 2003 privind regimul de ajutoare pus în aplicare de Franța privind preluarea de întreprinderi în dificultate (JO L 108, p. 38).


title: Cauza T-259/08: Acțiune introdusă la 2 iulie 2008 — Global Digital Disc/Comisia

text:
               25.10.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 272/27

         Acțiune introdusă la 2 iulie 2008 — Global Digital Disc/Comisia
   (Cauza T-259/08)
   (2008/C 272/53)
   Limba de procedură: germana
   Părțile

      Reclamantă: Global Digital Disc GmbH & Co. KG (Ottendorf-Okrilla, Germania) (reprezentant: D. Ehle, Rechtsanwalt)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene
   Concluziile reclamantului

               —

               Obligarea pârâtei la plata către reclamantă a unei despăgubiri în valoare de 8 025 495,25 euro, plus 8 % dobândă calculată începând cu 1 ianuarie 2008;

               —

               Constatarea faptului că pârâta este obligată să repare de asemenea prejudiciul suferit de reclamantă după 1 ianuarie 2008 și prejudiciul viitor, cu dobânzile aferente;

               —

               obligarea Comisiei Comunităților Europene la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   Reclamanta solicită repararea prejudiciului suferit prin neaplicarea de către Comisie a unor taxe antidumping provizorii și definitive la importul de compact-discuri înregistrabile („CD-R”) originare din Republica Populară Chineză, din Hong Kong și din Malaezia și prin închiderea procedurii antidumping referitoare la aceste importuri prin Decizia din 3 noiembrie 2006 (1).
   Reclamanta este o întreprindere cu sediul în Germania, care produce CD-R și DVD-R.
   În motivarea acțiunii sale, reclamanta arată că, din punct de vedere administrativ și normativ, comportamentul pârâtei pe timpul până la încheierea și după încheierea procedurii antidumping referitoare la importul de CD-R originare din Republica Populară Chineză, din Hong Kong și din Malaezia încalcă în mai multe privințe și în mod suficient de grav norme prioritare aplicabile în dreptul antidumping și care acordă drepturi reclamantei. În plus, reclamanta afirmă că aceste încălcări ale legii suficient de grave din partea Comisiei ar fi determinat un prejudiciu considerabil pentru reclamantă. În sfârșit, se arată că între încălcarea gravă a legii și prejudiciile deja produse și cele viitoare există o legătură de cauzalitate directă.

      (1)  Decizia Comisiei din 3 noiembrie 2006 de închidere a procedurii antidumping referitoare la importul de compact-discuri înregistrabile (CD-R) originare din Republica Populară Chineză, din Hong Kong și din Malaezia (JO L 305, p. 15).


title: Cauza C-638/16 PPU: Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 7 martie 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Conseil du Contentieux des Étrangers – Belgia) – X, X/État belge [Trimitere preliminară — Regulamentul (CE) nr. 810/2009 — Articolul 25 alineatul (1) litera (a) — Viză cu valabilitate teritorială limitată — Eliberarea unei vize din motive de ordin umanitar sau datorită anumitor obligații internaționale — Noțiunea „obligații internaționale” — Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene — Convenția europeană pentru apărarea drepturilor omului și a libertăților fundamentale — Convenția de la Geneva — Eliberarea unei vize în ipoteza unui risc dovedit de încălcare a articolelor 4 și/sau 18 din Carta drepturilor fundamentale — Inexistența unei obligații]

text:
               8.5.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 144/13

         Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 7 martie 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Conseil du Contentieux des Étrangers – Belgia) – X, X/État belge
   (Cauza C-638/16 PPU) (1)

   ([Trimitere preliminară - Regulamentul (CE) nr. 810/2009 - Articolul 25 alineatul (1) litera (a) - Viză cu valabilitate teritorială limitată - Eliberarea unei vize din motive de ordin umanitar sau datorită anumitor obligații internaționale - Noțiunea „obligații internaționale” - Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene - Convenția europeană pentru apărarea drepturilor omului și a libertăților fundamentale - Convenția de la Geneva - Eliberarea unei vize în ipoteza unui risc dovedit de încălcare a articolelor 4 și/sau 18 din Carta drepturilor fundamentale - Inexistența unei obligații])
   (2017/C 144/18)
   Limba de procedură: franceza

      Instanța de trimitere

   Conseil du Contentieux des Étrangers

      Părțile din procedura principală

      Reclamanți: X, X

      Pârât: État belge

      Dispozitivul

   Articolul 1 din Regulamentul (CE) nr. 810/2009 al Parlamentului European și al Consiliului din 13 iulie 2009 privind instituirea unui Cod comunitar de vize (Codul de vize), astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (UE) nr. 610/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 26 iunie 2013, trebuie interpretat în sensul că o cerere de viză cu valabilitate teritorială limitată depusă de un resortisant al unei țări terțe din motive de ordin umanitar, în temeiul articolului 25 din acest cod, la reprezentanța statului membru de destinație, situată pe teritoriul unei țări terțe, cu intenția de a introduce, la sosirea sa în acest stat membru, o cerere de protecție internațională și, ulterior, de ședere în statul membru menționat mai mult de 90 de zile în cursul unei perioade de 180 de zile, nu intră în sfera de aplicare a codului menționat, ci, în stadiul actual al dreptului Uniunii Europene, numai în cea a dreptului național.

      (1)  JO C 38, 6.2.2017.


title: Cauza C-94/13 P: Recurs introdus la 26 februarie 2013 de Cooperativa tra i Lavoratori della Piccola Pesca di Pellestrina Soc. coop. rl și ații împotriva Ordonanței Tribunalului (Camera a patra) din 12 decembrie 2012 în cauza T-260/00, Cooperativa San Marco fra Lavoratori della Piccola Pesca — Burano Soc. coop. rl și alții/Comisia Europeană

text:
               4.5.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 129/7

         Recurs introdus la 26 februarie 2013 de Cooperativa tra i Lavoratori della Piccola Pesca di Pellestrina Soc. coop. rl și ații împotriva Ordonanței Tribunalului (Camera a patra) din 12 decembrie 2012 în cauza T-260/00, Cooperativa San Marco fra Lavoratori della Piccola Pesca — Burano Soc. coop. rl și alții/Comisia Europeană
   (Cauza C-94/13 P)
   2013/C 129/13
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Recurenți: Cooperativa tra i Lavoratori della Piccola Pesca di Pellestrina Soc. coop. rl și alții (reprezentanți: A. Vianello, A. Bortoluzzi și A. Veronese, avocați)

      Celelalte părți din procedură: Comisia Europeană, Republica Italiană, Cooperativa Pescatori di San Pietro in Volta Soc. coop. Rl și alții

      Concluziile recurenților

               —

               anularea și/sau modificarea ordonanței atacate, cu obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea recursului, recurenții invocă erori de drept în aplicarea principiilor exprimate de Curtea de Justiție în Hotărârea Comitato Venezia vuole vivere, pe de o parte, în ceea ce privește obligația de motivare a deciziilor Comisiei în materie de ajutoare de stat și, pe de altă parte, în ceea ce privește distribuirea sarcinii probei referitor la condițiile de la articolul 107 alineatul (1) TFUE.
   Prin ordonanța care face obiectul prezentului recurs, Tribunalul nu s-ar fi conformat deciziei Curții din Hotărârea Comitato Venezia vuole vivere din 9 iunie 2011 care stabilește că decizia Comisiei trebuie să conțină în ea însăși toate elementele esențiale pentru punerea sa în aplicare de către autoritățile naționale. Deși decizia nu conținea elementele esențiale pentru punerea sa în aplicare de către autoritățile naționale, Tribunalul nu ar fi constatat nicio carență în metoda adoptată de Comisie în decizia atacată, ceea ce implică o eroare de drept.
   În temeiul principiilor enunțate de Curte în Hotărârea Comitato Venezia vuole vivere, în cadrul recuperării, revine statului membru — iar nu beneficiarului — sarcina de a demonstra de la caz la caz îndeplinirea condițiilor prevăzute la articolul 107 alineatul (1) TFUE. În speță, Comisia a omis să precizeze însă „modalitățile” unei astfel de verificări; în consecință, întrucât nu dispune de elementele esențiale pentru a demonstra, în cadrul recuperării, că avantajele acordate constituie, pentru beneficiari, ajutoare de stat, Republica Italiană ar fi decis — prin Legea nr. 228 din 24 decembrie 2012 (articolul 1 punctul 351 și următoarele) — să răstoarne sarcina probei, contrar celor stabilite în jurisprudența comunitară. Potrivit legiuitorului italian, nu revine în special statului, ci fiecărei întreprinderi beneficiare a ajutoarelor acordate sub formă de exonerare de unele sarcini sociale, să aducă dovada că avantajele în discuție nu denaturează concurența, nici nu afectează schimburile comerciale intracomunitare, în lipsa căreia se prezumă caracterul propriu al avantajului acordat de a denatura concurența și de a afecta schimburile comerciale dintre statele membre. Toate acestea ar fi contrare principiilor enunțate în Hotărârea Comitato Venezia vuole vivere.


title: Cauza C-367/11: Hotărârea Curții (Camera a patra) din 25 octombrie 2012 (cerere de decizie preliminară formulată de Cour de cassation — Belgia) — Déborah Prete/Office national de l'emploi (Libera circulație a persoanelor — Articolul 39 CE — Resortisant al unui stat membru aflat în căutarea unui loc de muncă în alt stat membru — Egalitate de tratament — Alocații de șomaj în favoarea tinerilor aflați în căutarea primului loc de muncă — Acordare supusă condiției de a fi urmat șase ani de studii în statul gazdă)

text:
               22.12.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 399/6

         Hotărârea Curții (Camera a patra) din 25 octombrie 2012 (cerere de decizie preliminară formulată de Cour de cassation — Belgia) — Déborah Prete/Office national de l'emploi
   (Cauza C-367/11) (1)

   (Libera circulație a persoanelor - Articolul 39 CE - Resortisant al unui stat membru aflat în căutarea unui loc de muncă în alt stat membru - Egalitate de tratament - Alocații de șomaj în favoarea tinerilor aflați în căutarea primului loc de muncă - Acordare supusă condiției de a fi urmat șase ani de studii în statul gazdă)
   2012/C 399/08
   Limba de procedură: franceza

      Instanța de trimitere

   Cour de cassation

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Déborah Prete

      Pârât: Office national de l'emploi

      Obiectul

   Cerere de decizie preliminară — Cour de cassation (Belgia) — Interpretarea articolelor 12 CE, 17 CE, 18 CE și 39 CE (devenite articolele 18 TFUE, 20 TFUE, 21 TFUE și 45 TFUE) — Alocații de șomaj acordate tinerilor aflați în căutarea primului loc de muncă — Acordare subordonată condiției efectuării a cel puțin șase ani de studii într-o instituție de învățământ din statul membru în cauză — Refuzul de a acorda unui resortisant al unui alt stat membru care a efectuat studii secundare în acest alt stat, doar din cauza nerespectării condiției menționate anterior — Elemente care trebuie luate în considerare pentru a aprecia legătura tânărului cu piața muncii naționale

      Dispozitivul

   Articolul 39 CE se opune unei dispoziții naționale precum cea în discuție în acțiunea principală, potrivit căreia dreptul la alocațiile de șomaj de care beneficiază tinerii aflați în căutarea primului loc de muncă este supus condiției ca persoana în cauză să fi urmat cel puțin șase ani de studii într-o instituție de învățământ din statul membru gazdă, în măsura în care condiția menționată se opune luării în considerare a altor elemente reprezentative de natură să stabilească existența unei legături reale între solicitantul alocațiilor și piața geografică a muncii în cauză și depășește, din acest motiv, ceea ce este necesar pentru atingerea obiectivului urmărit de dispoziția menționată și vizând să garanteze existența unei astfel de legături.

      (1)  JO C 282, 24.9.2011.


title: Cauza C-391/14: Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italia) la 18 august 2014 – Api Raffineria di Ancona SpA/Comitato nazionale per la gestione della Direttiva 2003/87/CE şi alţii

text:
               20.10.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 372/7

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italia) la 18 august 2014 – Api Raffineria di Ancona SpA/Comitato nazionale per la gestione della Direttiva 2003/87/CE şi alţii
   (Cauza C-391/14)
   2014/C 372/11
   Limba de procedură: italiana

      Instanța de trimitere

   Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Api Raffineria di Ancona SpA

      Pârâte: Comitato nazionale per la gestione della Direttiva 2003/87/CE, Ministero dell'Ambiente e della Tutela del Territorio e del Mare, Ministero dello Sviluppo Economico

      Întrebările preliminare

               1.

               Decizia 2013/448/UE a Comisiei Europene din 5 septembrie 2013 (1) este invalidă întrucât nu a ținut seama la calcularea cotelor care trebuie alocate cu titlu gratuit de ponderea emisiilor asociate arderii de gaze reziduale – sau de gaze rezultate din procese siderurgice –, nici de cea a emisiilor asociate energiei termice produse prin cogenerare, prin aceasta încălcând articolul 290 TFUE și articolul 10a alineatele (1), (4) și (5) din Directiva 2003/87/CE (2), depășind limitele delegației conferite de această directivă și contravenind scopurilor directivei (stimularea celor mai eficiente tehnologii energetice și protejarea cerințelor dezvoltării economice și ale încadrării în muncă)?

               2.

               Decizia 2013/448/UE a Comisiei Europene din 5 septembrie 2013 este invalidă în lumina articolului 6 TUE întrucât contravine articolului 1 din Protocolul adițional la Convenția pentru apărarea drepturilor omului și a libertăților fundamentale (CEDO), precum și a articolului 17 din această convenție prin faptul că a determinat în mod nejustificat lezarea așteptării legitime a societăților reclamante privind menținerea activului constând in cantitatea de cote alocate în prealabil și care li se cuvin în temeiul prevederilor directivei, prin aceasta determinând privarea de utilitatea economică asociată activului menționat mai sus?

               3.

               De asemenea, Decizia 2013/448/UE a Comisiei Europene din 5 septembrie 2013 este invalidă în măsura în care stabilește factorul de corecție transsectorial, luând în considerare faptul că decizia încalcă articolul 296 al doilea paragraf TFUE și articolul 41 din Carta de la Nisa, întrucât este lipsită de o motivare corespunzătoare?

               4.

               Decizia 2013/448/UE a Comisiei Europene din 5 septembrie 2013 este invalidă în măsura în care stabilește factorul de corecție transsectorial, luând în considerare faptul că decizia încalcă articolul 10a alineatul (5) din Directiva 2003/87/CE și principiul proporționalității consacrat de articolul 5 alineatul (4) TUE și, în plus, este viciată prin lipsa examinării și printr-o eroare de apreciere, având în vedere faptul că la calcularea cantității maxime a cotelor care trebuie alocate cu titlu gratuit (date relevante pentru stabilirea factorului de corecție transsectorial uniform) nu a ținut seama de efectele modificărilor intervenite în ceea ce privește interpretarea noțiunii „instalație de ardere” între prima (2005-2007) și a doua etapă (2008-2012) de punere în aplicare a Directivei 2003/87/CE?

               5.

               Decizia 2013/448/UE a Comisiei Europene din 5 septembrie 2013 este invalidă în măsura în care stabilește factorul de corecție transsectorial, întrucât încalcă articolul 10a alineatul (5) și articolul 9a alineatul (2) din Directiva 2003/87/CE, precum și pentru lipsa examinării și pentru eroare de apreciere, deoarece calcularea cantității maxime a cotelor care trebuie alocate cu titlu gratuit (date relevante pentru stabilirea factorului de corecție transsectorial uniform) a fost efectuată pe baza datelor furnizate de statele membre, care sunt inconsecvente pentru că se bazează pe o interpretare diferită a articolului 9a alineatul (2) din Directiva 2003/87/CE?

               6.

               În sfârșit, Decizia 2013/448/UE a Comisiei Europene din 5 septembrie 2013 este invalidă în măsura în care stabilește factorul de corecție transsectorial, întrucât încalcă normele privind procedura prevăzută la articolul 10a alineatul (1) și la articolul 23 alineatul (3) din Directiva 2003/87/CE?

      (1)  Decizia privind măsurile naționale de punere în aplicare pentru alocarea tranzitorie cu titlu gratuit a cotelor de emisii de gaze cu efect de seră în conformitate cu articolul 11 alineatul (3) din Directiva 2003/87/CE a Parlamentului European și a Consiliului (JO L 240, p. 27).

      (2)  Directiva Parlamentului European și a Consiliului din 13 octombrie 2003 de stabilire a unui sistem de comercializare a cotelor de emisie de gaze cu efect de seră în cadrul Comunității și de modificare a Directivei 96/61/CE a Consiliului (JO L 275, p. 32, Ediție specială,15/vol. 10, p. 78).


title: Cauza T-153/12: Acțiune introdusă la 5 aprilie 2012 — Microsoft/OAPI — Sky IP (SKYDRIVE)

text:
               23.6.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 184/14

         Acțiune introdusă la 5 aprilie 2012 — Microsoft/OAPI — Sky IP (SKYDRIVE)
   (Cauza T-153/12)
   2012/C 184/26
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Microsoft Corp. (Redmond, Statele Unite) (reprezentanți: A. Carboni și J. Colbourn, Solicitors)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Sky IP International Ltd (Isleworth, Regatul Unit)

      Concluziile

               —

               Anularea Deciziei Camerei întâi de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 19 ianuarie 2012 în cauza R 2293/2010-1 și retrimiterea spre examinare la OAPI a cererii de înregistrare în vederea admiterii sale și

               —

               obligarea OAPI și a intervenientei în prezenta procedură la suportarea propriilor cheltuieli de judecată și a cheltuielilor de judecată efectuate de reclamantă în prezenta procedură, precum și în procedura căii de atac desfășurată în fața Camerei întâi de recurs în cauza R 2293/2010-1 și în procedura de opoziție B 1 371 501 desfășurată în fața Diviziei de opoziție.

      Motivele și principalele argumente

      Solicitantul mărcii comunitare: reclamanta.

      Marca comunitară vizată: marca verbală „SKYDRIVE” pentru produse și servicii din clasele 9 și 35 — cererea de înregistrare a unei mărci comunitare nr. 6452411.

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în procedura opoziției: cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs.

      Marca sau semnul invocat: cererea de înregistrare a unei mărci comunitare nr. 3203411 pentru marca verbală „SKY”, între altele pentru produse și servicii din clasele 9, 35, 38 și 42.

      Decizia diviziei de opoziție: admite opoziția.

      Decizia camerei de recurs: respinge calea de atac.

      Motivele invocate: încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009 al Consiliului, întrucât aprecierea camerei de recurs cu privire la riscul de confuzie este eronată. În plus sau cu titlu subsidiar, camera de recurs nu a realizat o apreciele globală adecvată a riscului de confuzie.


title: Cauza F-27/13: Acțiune introdusă la 27 martie 2013 — ZZ/Comisia

text:
               20.7.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 207/56

         Acțiune introdusă la 27 martie 2013 — ZZ/Comisia
   (Cauza F-27/13)
   2013/C 207/93
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: ZZ (reprezentant: É. Boigelot, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Obiectul și descrierea litigiului

   Anularea deciziilor de retrogradare a reclamantului la gradul AD8 în aplicarea articolului 9 alineatul (1) litera (f) din anexa IX la statut, precum și cerere de daune interese pentru prejudiciile moral și material pretins suferite

      Concluziile reclamantului

               —

               Anularea deciziei adoptate la 5 iunie 2012 de către AIPN tripartită în dosarul MS 08/058, potrivit căreia se aplică reclamantului „sancțiunea retrogradării la gradul AD8, prevăzută la articolul 9 alineatul (1) litera (f) din anexa IX la statut”, cu „efect din luna următoare datei semnării acesteia”;

               —

               anularea deciziei din 17 decembrie 2012, comunicată la 18 decembrie 2012, prin care AIPN respinge reclamația introdusă de reclamant la 10 octombrie 2012 sub numărul R/566/12;

               —

               obligarea pârâtei la plata sumei de 20 000 de euro, cu titlu de despăgubire pentru prejudiciul moral și material și pentru afectarea carierei reclamantului, evaluată provizoriu în mod abstract la 1 euro, sub rezerva majorării sau a reducerii acestei sume în cursul procedurii;

               —

               în orice caz, obligarea pârâtei la plata tuturor cheltuielilor de judecată, potrivit articolului 87 alineatul (1) din Regulamentul de procedură al Tribunalului Funcției Publice.


title: Cauza T-271/13: Acțiune introdusă la 22 mai 2013 — Nutrexpa/OAPI — Kraft Foods Italia Intellectual Property (Cuétara MARĺA ORO)

text:
               27.7.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 215/15

         Acțiune introdusă la 22 mai 2013 — Nutrexpa/OAPI — Kraft Foods Italia Intellectual Property (Cuétara MARĺA ORO)
   (Cauza T-271/13)
   2013/C 215/20
   Limba în care a fost formulată acțiunea: spaniola

      Părțile

      Reclamantă: Nutrexpa, SL (Barcelona, Spania) (reprezentanți: J. Grau Mora, M. Ferrándiz Avendaño și Y. Sastre Canet, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Kraft Foods Italia Intellectual Property Srl (Milano, Italia)

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               Anularea deciziei Camerei întâi de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 18 martie 2013 în cauza R 1285/2012-1, prin care s-a respins cererea de înregistrare a mărcii figurative comunitare (figurative) nr. 9 056 045„Cuétara MARÍA ORO” pentru „fructe conservate și uscate; legume conservate, uscate și gătite” (clasa 29) și „fãină și preparate din cereale, pâine, patiserie și cofetărie, înghețată; fursecuri” (clasa 30), care va trebui înregistrată ulterior de OAPI;

               —

               obligarea OAPI la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

      Solicitantul mărcii comunitare: reclamanta

      Marca comunitară vizată: marca figurativă cu elemente verbale „Cuétara MARÍA ORO” pentru produse din clasele 5, 29 și 30 — Cererea de înregistrare a mărcii comunitare nr. 9 056 045

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în procedura opoziției:: Kraft Foods Italia Intellectual Property Srl

      Marca sau semnul invocat: mărci figurative naționale și comunitară cu element verbal „ORO” pentru produse din clasele 29 și 30

      Decizia diviziei de opoziție: admite în parte opoziția

      Decizia camerei de recurs: respinge calea de atac

      Motivele invocate: încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009


               20.3.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 81/12

         Cerere pentru un aviz consultativ al Curții de Justiție a AELS, înaintată de Héraðsdómur Reykjavíkur în data de 5 noiembrie 2013 în cauza Gunnar V. Engilbertsson/Íslandsbanki hf.
   (Cauza E-25/13)
   2014/C 81/11
   Prin scrisoarea din 5 noiembrie 2013, Héraðsdómur Reykjavíkur (instanța districtuală din Reykjavik) a înaintat o cerere Curții de Justiție a AELS, înregistrată la grefa Curții la 12 noiembrie 2013, pentru obținerea unui aviz consultativ în cauza Gunnar V. Engilbertsson/Íslandsbanki hf., cu privire la următoarele întrebări:

               1.

               În cazul în care legislația unui stat membru care este parte la Acordul privind SEE permite ca unele contracte încheiate între consumatori și creditori privind creditele contractate pentru finanțarea achizițiilor imobiliare să conțină dispoziții conform cărora ratele de rambursare vor fi legate de un indice prestabilit, se poate afirma că acest lucru este compatibil cu dispozițiile Directivei 93/13/CEE a Consiliului din 5 aprilie 1993 privind clauzele abuzive în contractele încheiate cu consumatorii?

               2.

               Dacă la prima întrebare se răspunde că legarea de un indice a ratelor de rambursare a creditelor contractate pentru finanțarea achizițiilor imobiliare este compatibilă cu dispozițiile Directivei 93/13/CEE, atunci a doua întrebare este următoarea: se poate afirma că directiva menționată limitează marja de care dispune statul membru al SEE în cauză de a stabili, prin legislație sau prin norme administrative, factorii de natură să producă modificări ale indicelui prestabilit și ale metodelor cu ajutorul cărora se vor măsura aceste modificări?

               3.

               Dacă la a doua întrebare se răspunde că Directiva 93/13/CEE nu limitează marja de care dispune statul membru în cauză, atunci a treia întrebare este: se poate considera că o condiție contractuală a fost negociată individual, în sensul articolului 3 alineatul (1) din directivă atunci când: (a) în contractul pe care consumatorul îl semnează atunci când obține creditul se prevede că obligația consumatorului este legată de indice, iar indicele de bază care va fi utilizat la calcularea modificărilor de preț este precizat în contract și (b) la contract se anexează o schemă de rambursare în care se prezintă plățile estimative, defalcate pe articole, ce urmează a fi efectuate la datele scadente ale creditului, iar în schema de rambursare se precizează că aceste estimări se pot modifica în funcție de indicele stabilit în contract, precum și (c) atât consumatorul, cât și creditorul semnează schema de rambursare în același moment în care consumatorul semnează contractul?

               4.

               Se poate considera că metoda utilizată pentru calcularea modificărilor de preț din contractele de credit pentru finanțarea achizițiilor imobiliare a fost explicată consumatorului cu claritate, în sensul alineatului (2) litera (d) din anexa la Directiva 93/13/CEE, atunci când împrejurările sunt cele descrise la a treia întrebare?

               5.

               Atunci când adoptă articolul 6 alineatul (1) din Directiva 93/13/CEE, se poate spune că un stat care este parte la Acordul privind SEE are posibilitatea de a prevedea în legislația națională fie că toate clauzele contractuale abuzive în sensul articolului 6 alineatul (1) din directivă pot fi declarate clauze fără caracter obligatoriu asupra consumatorului, fie că astfel de clauze nu sunt niciodată obligatorii pentru consumator?


title: Cauza T-606/13: Hotărârea Tribunalului din 18 noiembrie 2015 – Mustang/OAPI – Dubek (Mustang) [„Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare figurative Mustang — Mărci naționale verbală și figurativă anterioare MUSTANG — Lipsa riscului de prejudiciu adus renumelui mărcilor anterioare — Articolul 8 alineatul (5) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009”]

text:
               11.1.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 7/23

         Hotărârea Tribunalului din 18 noiembrie 2015 – Mustang/OAPI – Dubek (Mustang)
   (Cauza T-606/13) (1)

   ([„Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare figurative Mustang - Mărci naționale verbală și figurativă anterioare MUSTANG - Lipsa riscului de prejudiciu adus renumelui mărcilor anterioare - Articolul 8 alineatul (5) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009”])
   (2016/C 007/32)
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Mustang – Bekleidungswerke GmbH & Co. KG (Künzelsau, Germania) (reprezentanți: inițial S. Völker, ulterior C. Roos și S. Speckmann, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentanți: G. Schneider și M. Fischer, agenți)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: Dubek Ltd (Petach Tikva, Israel) (reprezentant: C. Thomas, avocat)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a patra de recurs a OAPI din 13 septembrie 2013 (cauza R 416/2012-4) privind o procedură de opoziție între Mustang – Bekleidungswerke GmbH & Co. KG și Dubek Ltd.

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă Mustang – Bekleidungswerke GmbH & Co. KG la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 39, 8.2.2014.


title: Cauza C-385/14: Cerere de decizie preliminară introdusă de Juzgado Mercantil n ° 9 de Barcelona (Spania) la 12 august 2014 – Youssouf Drame Ba/Catalunya Caixa S.A.

text:
               3.11.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 388/4

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Juzgado Mercantil no 9 de Barcelona (Spania) la 12 august 2014 – Youssouf Drame Ba/Catalunya Caixa S.A.
   (Cauza C-385/14)
   2014/C 388/05
   Limba de procedură: spaniola

      Instanța de trimitere

   Juzgado Mercantil no 9 de Barcelona

      Părțile din procedura principală

      Reclamant: Youssouf Drame Ba

      Pârâtă: Catalunya Caixa S.A.

      Întrebările preliminare

   Dat fiind că sistemul juridic spaniol stabilește la articolul 43 din LEC (1) acest efect suspensiv sau preliminar, prin care consumatorul este obligat să aștepte până la pronunțarea unei hotărâri definitive în procedura colectivă, fără a putea exercita în paralel o acțiune individuală independentă, folosind toate mijloacele legale și fără a se putea disocia de această acțiune colectivă:

               1)

               Se poate aprecia [că ordinea juridică spaniolă reglementează] un mijloc sau un mecanism eficace în conformitate cu articolul 7 alineatul (1) din Directiva 93/13/CE[E] (2)?

               2)

               În ce măsură acest efect suspensiv reprezintă un obstacol pentru consumator și, prin urmare, o încălcare a articolului 7 alineatul (1) din directiva menționată, în ceea ce privește invocarea nulității clauzelor abuzive incluse în contractul încheiat de acesta?

               3)

               Imposibilitatea consumatorului de a se disocia de acțiunea colectivă implică o încălcare a articolului 7 alineatul (3) din Directiva 93/13/CE[E]?

               4)

               Sau, dimpotrivă, trebuie să reținem că prin această suspendare nu se încalcă articolul 7 din Directiva 93/13/CE[E], întrucât drepturile consumatorului sunt protejate integral prin acțiunea colectivă introdusă de o organizație abilitată legal în acest sens, iar legiuitorul spaniol a prevăzut alte mecanisme la fel de adecvate și de eficace în conformitate cu norma comunitară menționată?

      (1)  Ley de Enjuiciamiento Civil (Codul de procedură civilă).

      (2)  Directiva 93/13/CEE a Consiliului din 5 aprilie 1993 privind clauzele abuzive în contractele încheiate cu consumatorii (JO L 95, p. 29, Ediție specială, 15/vol. 2, p. 273).


title: Cauza C-439/16 PPU: Hotărârea Curții (Camera a patra) din 27 octombrie 2016 (cerere de decizie preliminară formulată de Spetsializiran nakazatelen sad – Bulgaria) – procedură penală împotriva Emil Milev (Trimitere preliminară — Procedură preliminară de urgență — Cooperare judiciară în materie penală — Directiva (UE) 2016/343 — Articolele 3 și 6 — Aplicare în timp — Control jurisdicțional al arestării preventive a inculpatului — Reglementare națională care interzice, pe durata fazei contencioase a procedurii, să se verifice dacă există motive verosimile să se presupună că inculpatul a săvârșit o infracțiune — Neconformitate cu articolul 5 paragraful 1 litera c și paragraful 4 din Convenția europeană pentru apărarea dreptului omului și a libertăților fundamentale — Marjă de apreciere lăsată de jurisprudența națională instanțelor naționale pentru a decide dacă aplică sau nu aplică respectiva convenție)

text:
               9.1.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 6/23

         Hotărârea Curții (Camera a patra) din 27 octombrie 2016 (cerere de decizie preliminară formulată de Spetsializiran nakazatelen sad – Bulgaria) – procedură penală împotriva Emil Milev
   (Cauza C-439/16 PPU) (1)

   ((Trimitere preliminară - Procedură preliminară de urgență - Cooperare judiciară în materie penală - Directiva (UE) 2016/343 - Articolele 3 și 6 - Aplicare în timp - Control jurisdicțional al arestării preventive a inculpatului - Reglementare națională care interzice, pe durata fazei contencioase a procedurii, să se verifice dacă există motive verosimile să se presupună că inculpatul a săvârșit o infracțiune - Neconformitate cu articolul 5 paragraful 1 litera c și paragraful 4 din Convenția europeană pentru apărarea dreptului omului și a libertăților fundamentale - Marjă de apreciere lăsată de jurisprudența națională instanțelor naționale pentru a decide dacă aplică sau nu aplică respectiva convenție))
   (2017/C 006/28)
   Limba de procedură: bulgara

      Instanța de trimitere

   Spetsializiran nakazatelen sad

      Partea din procedura penală principală

   Emil Milev

      Dispozitivul

   Avizul dat de Varhoven kasatsionen sad (Curtea Supremă de Casație, Bulgaria) la 7 aprilie 2016, la începutul perioadei de transpunere a Directivei (UE) 2016/343 a Parlamentului European și a Consiliului din 9 martie 2016 privind consolidarea anumitor aspecte ale prezumției de nevinovăție și a dreptului de a fi prezent la proces în cadrul procedurilor penale, și care conferă instanțelor naționale competente să judece o cale de atac formulată împotriva unei decizii de arestare preventivă posibilitatea de a decide dacă, în faza contencioasă a procedurii penale, menținerea unui inculpat în arest preventiv trebuie să fie supusă unui control judecătoresc în cadrul căruia să se verifice și dacă există motive verosimile care permit să se presupună că acesta a săvârșit infracțiunea care îi este imputată nu este de natură să compromită grav, după expirarea termenului de transpunere a acestei directive, obiectivele impuse de aceasta.

      (1)  JO C 364, 3.10.2016.


title: Cauza C-301/16 P: Recurs introdus la 26 mai 2016 de Comisia Europeană împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a patra) din 16 martie 2016 în cauza T-586/14, Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd/Comisia Europeană

text:
               25.7.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 270/32

         Recurs introdus la 26 mai 2016 de Comisia Europeană împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a patra) din 16 martie 2016 în cauza T-586/14, Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd/Comisia Europeană
   (Cauza C-301/16 P)
   (2016/C 270/36)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Recurentă: Comisia Europeană (reprezentanți: T. Maxian Rusche, L. Flynn, agenți)

      Cealaltă parte din procedură: Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd

      Concluziile recurentei

   Recurenta solicit Curţii:

               —

               anularea Hotărârii Tribunalului (Camera a patra) din 16 martie 2016, pronunţată în cauza T-586/14 Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd/Comisia, notificată Comisiei la data de 17 martie 2016,

               —

               respingerea primului aspect al primului motiv al acţiunii în primă instanţă ca nefundat;

               —

               trimiterea cauzei spre rejudecare la Tribunal în ceea ce priveşte al doilea aspect al primului motiv şi al doilea, al treilea şi al patrulea motiv al acţiunii formulate în primă instanţă;

               —

               soluţionarea odată cu fondul a cererii privind cheltuielile de judecată efectuate în primă instanţă şi în recurs.

      Motivele și principalele argumente

   Comisia solicită anularea hotărârii atacate cu recurs pentru următoarele motive:
   În primul rând, Tribunalul a interpretat eronat noţiunea „determinate de vechiul sistem de economie planificată,” prevăzută la articolul 2 alineatul (7) litera (c) a treia liniuţă din Regulamentul (CE) nr. 1225/2009 (1) privind protecţia împotriva importurilor care fac obiectul unui dumping din partea ţărilor care nu sunt membre ale Comunităţii Europene. Acest motiv cuprinde cinci aspecte:

               —

               primul aspect: măsurile de punere în aplicare a planului cincinal sunt determinate de vechiul sistem de economie planificată;

               —

               al doilea aspect: susţinerea unor sectoare de activitate strategice („alegerile câştigătoare”) nu constituie un obiectiv legitim într-o economie de piaţă;

               —

               al treilea aspect: într-o economie de piaţă, subvenţiile nu sunt adaptabile, ci legate de o investiţie;

               —

               al patrulea aspect: măsurile examinate nu sunt comparabile cu ajutoarele nelegale şi incompatibile constatate în Uniune

               —

               al cincilea aspect: interpretarea eronată a noţiunii „economie planificată”.

         Al doilea motiv este întemeiat pe faptul că hotărârea atacată este viciată de o lipsă de motivare şi de o motivare contradictorie:
   Al treilea motiv este întemeiat pe faptul că hotărârea este lovită de vicii de formă:

               —

               primul aspect: Tribunalul s-a pronunţat asupra unor aspecte pentru care nu are competenţă (statuând ultra vires), a încălcat principiul potrivit căruia obiectul unui litigiu este determinat de părţi şi a încălcat articolul 21 din Statutul Curţii de Justiţie a Uniunii Europene şi articolele 44 alineatul (1) şi 48 alineatul (2) din Regulamentul de procedură al Tribunalului, astfel cum erau acestea în vigoare la data formulării acţiunii în primă instanţă;

               —

               al doilea aspect: Comisia nu a fost ascultată cu privire la comparabilitatea invocată între ajutoarele menţionate în hotărârile citate la punctul 66 din hotărârea atacată şi măsurile de ajutor care fac obiectul examinării în speţă;

               —

               al treilea aspect: Tribunalul nu s-a pronunţat asupra argumentelor invocate de Comisie cu privire la definiţia noţiunii „economie planificată”.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 1225/2009 al Consiliului din 30 noiembrie 2009 privind protecţia împotriva importurilor care fac obiectul unui dumping din partea ţărilor care nu sunt membre ale Comunităţii Europene (JO L 343, p. 51)


title: Cauza T-241/13: Acțiune introdusă la 25 aprilie 2013 — Republica Elenă/Comisia

text:
               20.7.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 207/38

         Acțiune introdusă la 25 aprilie 2013 — Republica Elenă/Comisia
   (Cauza T-241/13)
   2013/C 207/63
   Limba de procedură: greaca

      Părțile

      Reclamantă: Republica Elenă (reprezentanți: Ι. Chalkias, S. Papaïoannou și A. Vassilopoulou)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               admiterea acțiunii;

               —

               anularea Deciziei de punere în aplicare a Comisiei din 26 februarie 2013 de excludere de la finanțarea de către Uniunea Europeană a anumitor cheltuieli contractate de statele membre în cadrul secțiunii Garantare a Fondului european de orientare și garantare agricolă (FEOGA), în cadrul Fondului european de garantare agricolă (FEGA) și în cadrul Fondului european agricol pentru dezvoltare rurală (FEADR), notificată cu numărul C(2013) 981 și publicată în JO L 67, p. 20, în măsura în care privește Republica Elenă;

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În ceea ce privește rectificările financiare cerute de decizia atacată, Decizia de punere în aplicare a Comisiei din 26 februarie 2013 de excludere de la finanțarea de către Uniunea Europeană a anumitor cheltuieli contractate de statele membre în cadrul secțiunii Garantare a Fondului european de orientare și garantare agricolă (FEOGA), în cadrul Fondului european de garantare agricolă (FEGA) și în cadrul Fondului european agricol pentru dezvoltare rurală (FEADR), notificată cu numărul C(2013) 981 și publicată în JO L 67, p. 20, în măsura în care privește corecțiile financiare aflate în sarcina Republicii Elene care se aplică ajutoarelor prevăzute la articolul 69 din Regulamentul nr. 1782/2003 în sectorul cărnii de vită, al cărnii de oaie și de capră și al tutunului în cursul campaniilor 2006 și 2007, Republica Elenă invocă următoarele motive de anulare:

               Prin intermediul primului motiv de anulare, Republica Elenă susține că rectificarea impusă pentru carențele constatate, în ceea ce privește aplicarea articolului 69 din Regulamentul nr. 1782/2003 (1), este nelegală și trebuie anulată în măsura în care: (a) încalcă dispoziția prevăzută la articolul 69 din Regulamentul nr. 1782/2003, a cărei aplicare de către statele membre este facultativă și care lasă o largă marjă de apreciere în privința determinării beneficiarilor plății suplimentare, a criteriilor de admisibilitate și a termenilor și condițiilor specifice ale efectuării plății suplimentare; (b) neaplicarea articolului 69 din Regulamentul nr. 1782/2003 nu determină rezultatul de a produce un prejudiciu pentru Fond, astfel cum impune articolul 31 din Regulamentul nr. 1290/2005 (2) pentru aplicarea legală a unei corecții financiare.

               Prin intermediul celui de al doilea motiv de anulare, Republica Elenă susține că rectificarea impusă pentru carențele privind controalele-cheie în sectorul tutunului este nelegală și trebuie anulată întrucât: (a) aprecierea Comisiei potrivit căreia controalele la fața locului nu erau conforme Regulamentului nr. 796/2004 (3) se întemeiază pe o interpretare și o aplicare eronată a articolului 23 din acest regulament, pe o apreciere eronată a faptelor și cuprinde o motivare insuficientă și contradictorie; (b) aprecierea Comisiei potrivit căreia controalele-cheie în întreprinderi de transformare nu au avut loc se întemeiază pe o eroare de fapt.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 1782/2003 al Consiliului din 29 septembrie 2003 de stabilire a normelor comune pentru schemele de sprijin direct în cadrul politicii agricole comune și de stabilire a anumitor scheme de sprijin pentru agricultori și de modificare a Regulamentelor (CEE) nr. 2019/93, (CE) nr. 1452/2001, (CE) nr. 1453/2001, (CE) nr. 1454/2001, (CE) nr. 1868/94, (CE) nr. 1251/1999, (CE) nr. 1254/1999, (CE) nr. 1673/2000, (CEE) nr. 2358/71 și (CE) nr. 2529/2001.

      (2)  Regulamentul (CE) nr. 1290/2005 al Consiliului din 21 iunie 2005 privind finanțarea politicii agricole comune.

      (3)  Regulamentul (CE) nr. 796/2004 al Comisiei din 21 aprilie 2004 de stabilire a normelor de aplicare a ecocondiționării, a modulării și a sistemului integrat de gestionare și control, prevăzute de Regulamentul (CE) nr. 1782/2003 al Consiliului din 29 septembrie 2003 de stabilire a normelor comune pentru schemele de sprijin direct în cadrul politicii agricole comune și de stabilire a anumitor scheme de sprijin pentru agricultori.


title: Cauza F-79/13: Hotărârea Tribunalului Funcției Publice din 18 mai 2015 – Gyarmathy/OEDT (Funcție publică — Personalul OEDT — Agent temporar — Neprelungirea contractului de muncă — Hărțuire morală — Cerere de asistență — Investigație administrativă — Hotărâre pronunțată în cauza judecată în lipsă — Examinare a admisibilității cererii introductive — Act care lezează — Inadmisibilitate — Alocarea cheltuielilor de judecată)

text:
               29.6.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 213/42

         Hotărârea Tribunalului Funcției Publice din 18 mai 2015 – Gyarmathy/OEDT
   (Cauza F-79/13) (1)

   ((Funcție publică - Personalul OEDT - Agent temporar - Neprelungirea contractului de muncă - Hărțuire morală - Cerere de asistență - Investigație administrativă - Hotărâre pronunțată în cauza judecată în lipsă - Examinare a admisibilității cererii introductive - Act care lezează - Inadmisibilitate - Alocarea cheltuielilor de judecată))
   (2015/C 213/68)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Valéria Anna Gyarmathy (Györ, Ungaria) (reprezentanți: L. Levi și M. Vandenbussche, avocați)

      Pârât: Observatorul European pentru Droguri și Toxicomanie (OEDT) (reprezentanți: D. Storti și F. Pereyra, agenți, B. Wägenbaur, avocat)

      Obiectul

   Cererea de anulare, pe de o parte, a deciziei de respingere a cererii reclamantei care vizează recunoașterea existenței unei hărțuiri morale din partea superiorului său ierarhic și, pe de altă parte, a deciziei de a nu prelungi contractul său și, în consecință, de a efectua o nouă investigație și de a acorda daune interese pentru prejudiciile material și moral pe care reclamanta pretinde că le-a suferit

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Fiecare parte suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 31, 1.2.2014, p.22.


title: Cauza T-73/13 R: Ordonanța președintelui Tribunalului din 25 aprilie 2013 — InterMune UK și alții/EMA [ „Măsuri provizorii — Acces la documente — Regulamentul (CE) nr 1049/2001 — Documente deținute de EMA care conțin informații furnizate de o întreprindere în cadrul cererii de autorizare a introducerii pe piață a unui medicament — Decizie prin care se acordă unui terț accesul la documente — Cerere de suspendare a executării — Urgență — Fumus boni juris — Evaluare comparativă a intereselor” ]

text:
               29.6.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 189/25

         Ordonanța președintelui Tribunalului din 25 aprilie 2013 — InterMune UK și alții/EMA
   (Cauza T-73/13 R)
   (Măsuri provizorii - Acces la documente - Regulamentul (CE) nr 1049/2001 - Documente deținute de EMA care conțin informații furnizate de o întreprindere în cadrul cererii de autorizare a introducerii pe piață a unui medicament - Decizie prin care se acordă unui terț accesul la documente - Cerere de suspendare a executării - Urgență - Fumus boni juris - Evaluare comparativă a intereselor)
   2013/C 189/52
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamante: UK Ltd (Londra, Regatul Unit), InterMune, Inc. (Brisbane, California, Statele Unite) și InterMune International AG (Muttenz, Elveția) (reprezentanți: I. Dodds-Smith, A. Williams, solicitors, T. de la Mare, QC, și F. Campbell, barrister)

      Pârâtă: Agenția Europeană pentru Medicamente (EMA) (reprezentanți: T. Jablonski, N. Rampal Olmedo și A. Spina, agenți)

      Obiectul

   Cerere prin care se urmărește, în esență, obținerea suspendării executării Deciziei EMA/24685/2013 a EMA din 15 ianuarie 2013 prin care s-a acordat unui terț, în temeiul Regulamentului (CE) nr. 1049/2001 al Parlamentului European și al Consiliului din 30 mai 2001 privind accesul public la documentele Parlamentului European, ale Consiliului și ale Comisiei (JO L 145, p. 43, Ediție specială, 01/vol. 3, p. 76), accesul la anumite documente care conțin informații furnizate de reclamante în cadrul unei cereri de autorizare a introducerii pe piață a medicamentului „Esbriet”, în măsura în care privește informații care nu sunt încă în domeniul public

      Dispozitivul

               1.

               Suspendă executarea Deciziei EMA/24685/2013 a Agenției Europene pentru Medicamente (EMA) din 15 ianuarie 2013 prin care s-a acordat unui terț, în temeiul Regulamentului (CE) nr. 1049/2001 al Parlamentului European și al Consiliului din 30 mai 2001 privind accesul public la documentele Parlamentului European, ale Consiliului și ale Comisiei, accesul la documentele „2.4 Sumar detaliat non-clinic”, „2.5 Sumar detaliat clinic”, „2.6 Sumar non-clinic” și „2.7 Sumar clinic”, furnizate în cadrul unei cereri de autorizare a introducerii pe piață a medicamentului Esbriet, în măsura în care aceste documente conțin informații care nu sunt încă accesibile publicului.

               2.

               Somează EMA să se abțină de la divulgarea unei versiuni a documentelor prevăzute la punctul 1 din prezentul dispozitiv, mai detaliată decât versiunea cenzurată a acestor documente, astfel cum a fost aceasta comunicată EMA de către InterMune UK Ltd, InterMune, Inc. și InterMune International AG la 8 octombrie 2012.

               3.

               Cererea privind cheltuielile de judecată se soluționează odată cu fondul.


title: Cauza F-133/12: Ordonanța Tribunalului Funcției Publice (Camera a doua) din 12 decembrie 2013 — Marcuccio/Comisia (Funcție publică — Funcționari — Răspundere extracontractuală a Uniunii — Despăgubire pentru prejudiciul care rezultă din trimiterea de către instituție avocatului reclamantului a unei scrisori privind cheltuielile de judecată stabilite în sarcina reclamantului — Acțiune în parte vădit inadmisibilă și în parte vădit nefondată — Articolul 94 din Regulamentul de procedură)

text:
               8.3.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 71/35

      Ordonanța Tribunalului Funcției Publice (Camera a doua) din 12 decembrie 2013 — Marcuccio/Comisia
      (Cauza F-133/12)
      (Funcție publică - Funcționari - Răspundere extracontractuală a Uniunii - Despăgubire pentru prejudiciul care rezultă din trimiterea de către instituție avocatului reclamantului a unei scrisori privind cheltuielile de judecată stabilite în sarcina reclamantului - Acțiune în parte vădit inadmisibilă și în parte vădit nefondată - Articolul 94 din Regulamentul de procedură)
      (2014/C 71/70)
      Limba de procedură: italiana

         Părțile

         Reclamant: Luigi Marcuccio (Tricase, Italia) (reprezentant: G. Cipressa, avocat)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: C. Berardis-Kayser și G. Gattinara, agenți, asistați de A. Dal Ferro, avocat)

         Obiectul

      Cerere de anulare a deciziei de respingere a cererii reclamantului de obținere a unei despăgubiri pentru trimiterea de către pârâtă a unei scrisori referitoare la reclamant avocatului său, precum și o cerere de despăgubiri

         Dispozitivul

                  1.

                  Respinge acțiunea ca fiind în parte vădit inadmisibilă și în parte vădit nefondată.

                  2.

                  Domnul Marcuccio suportă propriile cheltuieli de judecată și este obligat la suportarea cheltuielilor de judecată efectuate de Comisia Europeană.

                  3.

                  Îl obligă pe domnul Marcuccio la plata către Tribunal a sumei de 2 000 de euro.


title: Cauza C-115/11: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Sąd Apelacyjny w Warszawie (Republica Polonă) la 2 martie 2011 — Format Urządzenia i Montaże Przemysłowe/Zakładowi Ubezpieczeń Społecznych I Oddział w Warszawie

text:
               21.5.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 152/13

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Sąd Apelacyjny w Warszawie (Republica Polonă) la 2 martie 2011 — Format Urządzenia i Montaże Przemysłowe/Zakładowi Ubezpieczeń Społecznych I Oddział w Warszawie
   (Cauza C-115/11)
   2011/C 152/23
   Limba de procedură: polona

      Instanța de trimitere

   Sąd Apelacyjny w Warszawie

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Format Urządzenia i Montaże Przemysłowe

      Pârât: Zakładowi Ubezpieczeń Społecznych I Oddział w Warszawie

      Întrebările preliminare

               1.

               Faptul că din domeniul personal de aplicare al articolului 14 alineatul (2) prima teză din Regulamentul (CEE) nr. 1408/71 al Consiliului din 14 iunie 1971 privind aplicarea regimurilor de securitate socială în raport cu lucrătorii salariați, cu lucrătorii care desfășoară activități independente și cu membrii familiilor acestora care se deplasează în cadrul Comunității (1) face parte o „persoană care desfășoară în mod obișnuit o activitate salariată pe teritoriul a două sau mai multe state membre” — în privința căreia la litera (b) a acestei dispoziții se precizează că este vorba despre o persoană care nu intră sub incidența literei (a) — înseamnă că lucrătorul salariat angajat potrivit unui contract de muncă de un singur angajator

                           a)

                           este asimilat unei astfel de persoane, în cazul în care prin natura postului, desfășoară o activitate în mai multe state membre în același timp (simultan), chiar și pentru perioade scurte, și în acest context traversează frecvent frontierele statelor,

                     și

                           b)

                           este asimilat unei astfel de persoane și în cazul în care, în cadrul unui singur contract de muncă, acesta este obligat să desfășoare activitatea în mod permanent (în mod obișnuit) în mai multe state membre, printre altele, și în statul pe teritoriul căruia are reședința, sau în mai multe state membre, altele decât acela în care are reședința, indiferent de durata perioadelor succesive de executare a obligațiilor în diferitele statele membre și a întreruperilor care apar între acestea — sau există o limită în timp?

               2.

               În cazul în care Curtea răspunde afirmativ la ipoteza prezentată mai sus la punctul (b), este posibilă aplicarea articolului 14 alineatul (2) litera (b) punctul (ii) din Regulamentul nr. 1408/71 în situația în care obligația izvorâtă dintr-un contract de muncă încheiat între salariat și un singur angajator de a desfășura activitatea în mod permanent în mai multe state membre cuprinde executarea obligațiilor în statul membru în care lucrătorul are reședința, chiar dacă o astfel de situație — prestarea muncii în acest stat — pare să fie exclusă la momentul semnării contractului de muncă, iar în cazul unui răspuns negativ, se poate aplica articolul 14 alineatul (2) litera (b) punctul (i) din Regulamentul nr. 1408/71?

      (1)  JO L 149, p. 2, Ediție specială, 05/vol. 1, p. 26


title: Cauza T-117/07: Acțiune introdusă la 18 aprilie 2007 — Areva și alții/Comisia Comunităților Europene

text:
               23.6.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 140/28

         Acțiune introdusă la 18 aprilie 2007 — Areva și alții/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza T-117/07)
   (2007/C 140/49)
   Limba de procedură: franceza
   Părțile

      Reclamante: AREVA SA, AREVA T&D HOLDING SA, AREVA T&D SA (Paris, Franța) și AREVA T&D AG (Oberentfelden, Elveția) (reprezentanți: A. Schild, Rechtsanwältin și J.-M. Cot, avocat)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene
   Concluziile reclamantelor

               —

               anularea articolului 1 al Deciziei Comisiei din 24 ianuarie 2007 în măsura în care, pe de o parte, acesta stabilește răspunderea solidară a AREVA T&D SA și ALSTOM SA pentru practicile anticoncurențiale puse în aplicare între 7 decembrie 1992 și 8 ianuarie 2004 și, pe de altă parte, stabilește răspunderea solidară a AREVA T&D SA, AREVA T&D AG, AREVA T&D HOLDING SA și AREVA SA pentru practicile anticoncurențiale puse în aplicare între 9 ianuarie 2004 și 11 mai 2004;

               —

               în subsidiar, anularea sau reducerea substanțială a cuantumului amenzii ce a fost aplicată AREVA T&D SA, AREVA T&D AG, AREVA T&D HOLDING SA și AREVA SA;

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   Prin prezenta acțiune, reclamantele solicită anularea parțială a Deciziei C (2006) 6762 final a Comisiei din 24 ianuarie 2007 privind o procedură de aplicare a articolului 81 CE și a articolului 53 din Acordul SEE (cauza COMP/F/38.899 — Instalații de comutație cu izolație în gaz), referitoare la o înțelegere în domeniul proiectelor privind instalații de comutație cu izolație în gaz având ca obiect trucarea cererilor de ofertă privind aceste proiecte, stabilirea prețurilor minime ale ofertelor, atribuirea de cote și de proiecte și schimbul de informații. În subsidiar, reclamantele solicită reducerea cuantumului amenzii ce le-a fost aplicată prin decizia atacată.
   În susținerea capetelor de cerere, reclamantele invocă șapte motive.
   Primul motiv este întemeiat pe încălcarea de către Comisie a obligației de motivare, prevăzută de articolul 253 CE, în sensul că motivarea ar fi contradictorie și insuficientă în ce privește elementele referitoare în special la stabilirea practicilor anticoncurențiale, sancționarea în solidar cu ALSTOM SA și majorarea cuantumului de bază al amenzii aplicate, motivată de rolul AREVA T&D SA de conducător al încălcării.
   Prin cel de-al doilea motiv, Comisia este criticată de reclamante pentru încălcarea articolului 81 CE și, în mod specific, a regulilor juridice referitoare la stabilirea răspunderii pentru o încălcare, stabilind că AREVA T&D SA, AREVA T&D AG sunt răspunzătoare pentru practici anticoncurențiale anterioare cesiunii lor de către ALSTOM SA, deși considerase că aceste societăți nu erau independente față de ALSTOM SA înaintea cesiunii lor.
   Al treilea motiv invocat de reclamante este întemeiat pe încălcarea articolului 81 CE, deoarece Comisia ar fi stabilit în sarcina AREVA SA și AREVA T&D HOLDING SA practici anticoncurențiale atribuite filialelor lor directe sau indirecte AREVA T&D SA și AREVA T&D AG deși, potrivit reclamantelor, aceasta nu ar fi demonstrat că AREVA SA și AREVA T&D HOLDING SA controlau în mod efectiv aceste filiale pe durata perioadei încălcării.
   Al patrulea motiv și al cincilea motiv sunt întemeiate pe încălcarea articolelor 7 CE și 81 CE, în special a regulilor referitoare la răspunderea solidară pentru încălcare. Reclamantele susțin că AREVA T&D SA și ALSTOM SA nu ar putea fi sancționate în solidar de Comisie, deoarece acestea nu formează o unitate economică, iar o asemenea sancțiune solidară ar constitui o delegare ilicită a prerogativei de sancționare a Comisiei, precum și o încălcare a principiilor generale privind egalitatea de tratament, securitatea juridică și protecția jurisdicțională efectivă.
   Prin cel de-al șaselea lor motiv, părțile critică decizia atacată pentru aplicarea greșită a noțiunii de conducător și, în consecință, pentru încălcarea articolului 81 CE, precum și a Liniilor directoare privind metoda de stabilire a amenzilor (1) și a mai multor principii generale de drept.
   Prin ultimul lor motiv, reclamantele susțin că, în privința întinderii cooperării reclamantelor în cadrul procedurii de investigație, Comisia ar fi săvârșit o eroare de apreciere, încălcând articolul 81 și liniile directoare referitoare la cooperare cuprinse în Comunicarea Comisiei privind imunitatea la amendă și reducerea amenzilor în cazurile cartelurilor (2).

      (1)  JO C 9, 14.1.1998, p. 3.

      (2)  JO C 45, 19.2.2002, p. 3.


title: Cauza T-162/13: Hotărârea Tribunalului din 9 iunie 2016 – Magic Mountain Kletterhallen și alții/Comisia [„Ajutoare de stat — Ajutoare pentru construirea și exploatarea unor centre de cățărare ale Deutscher Alpenverein eV — Decizie prin care ajutoarele sunt declarate compatibile cu piața internă — Scheme de ajutoare — Analiză economică aprofundată — Disfuncționalitate a pieței — Obiectiv legitim de interes general — Articolul 108 alineatele (2) și (3) TFUE — Dificultăți serioase”]

text:
               25.7.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 270/37

         Hotărârea Tribunalului din 9 iunie 2016 – Magic Mountain Kletterhallen și alții/Comisia
   (Cauza T-162/13) (1)

   ([„Ajutoare de stat - Ajutoare pentru construirea și exploatarea unor centre de cățărare ale Deutscher Alpenverein eV - Decizie prin care ajutoarele sunt declarate compatibile cu piața internă - Scheme de ajutoare - Analiză economică aprofundată - Disfuncționalitate a pieței - Obiectiv legitim de interes general - Articolul 108 alineatele (2) și (3) TFUE - Dificultăți serioase”])
   (2016/C 270/40)
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamante: Magic Mountain Kletterhallen GmbH (Berlin, Germania), Kletterhallenverband Klever eV (Leipzig, Germania), Neoliet Beheer BV (Son, Țările de Jos) și Pedriza BV (Haarlem, Țările de Jos) (reprezentanți: inițial M. von Oppen, A. Gerdung și R. Dreblow, ulterior M. von Oppen, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: T. Maxian Rusche și R. Sauer, agenți)

      Interveniente în susținerea pârâtei: Deutscher Alpenverein eV (München, Germania) și Deutscher Alpenverein, Sektion Berlin eV (Berlin, Germania) (reprezentant: R. Geulen, avocat)

      Obiectul

   Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE și prin care se solicită anularea Deciziei C(2012) 8761 final a Comisiei din 5 decembrie 2012 privind ajutorul de stat SA.33952 (2012/NN) – Germania – Centre de cățărare ale Deutscher Alpenverein

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Magic Mountain Kletterhallen GmbH, Kletterhallenverband Klever eV, Neoliet Beheer BV și Pedriza BV suportă în solidar cheltuielile de judecată efectuate de Comisia Europeană, precum și propriile cheltuieli de judecată.

               3)

               Deutscher Alpenverein eV și Deutscher Alpenverein, Sektion Berlin eV suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 147, 25.5.2013.


title: Cauza T-384/06: Hotărârea Tribunalului din 24 martie 2011 — IBP et International Building Products France/Comisia ( „Concurență — Înțelegeri — Sectorul fitingurilor din cupru și din aliaj de cupru — Decizie prin care se constată o încălcare a articolului 81 CE — Durata participării la încălcare — Amenzi — Circumstanțe agravante” )

text:
               14.5.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 145/22

         Hotărârea Tribunalului din 24 martie 2011 — IBP et International Building Products France/Comisia
   (Cauza T-384/06) (1)

   (Concurență - Înțelegeri - Sectorul fitingurilor din cupru și din aliaj de cupru - Decizie prin care se constată o încălcare a articolului 81 CE - Durata participării la încălcare - Amenzi - Circumstanțe agravante)
   2011/C 145/33
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamante: IBP Ltd (Tipton, Regatul Unit) și International Building Products France SA (Sartrouville, Franța) (reprezentanți: M. Clough, QC și A. Aldred, solicitor)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: F. Castillo de la Torre și V. Bottka, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare parțială a Deciziei C(2006) 4180 a Comisiei din 20 septembrie 2006 privind o procedură în temeiul articolului 81 [CE] și al articolului 53 din Acordul privind SEE (Cazul COMP/F-1/38.121 — Fitinguri), precum și, cu titlu subsidiar, o cerere de reducere a cuantumului amenzii aplicate reclamantelor prin decizia menționată

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               IBP Ltd și International Building Products France SA suportă propriile cheltuieli de judecată și 80 % din cheltuielile de judecată efectuate de Comisia Europeană. Acestea suportă de asemenea propriile cheltuieli de judecată și cheltuielile de judecată efectuate de Comisie aferente procedurii privind măsurile provizorii.

               3.

               Comisia suportă 20 % din propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 20, 27.1.2007.


title: Cauza T-644/14: Hotărârea Tribunalului din 20 iulie 2017 – ADR Center/Comisia [„Sprijin financiar — Programul general «Drepturi fundamentale şi cetăţenie» pentru perioada 2007-2013 — Programul specific «Justiţie civilă» — Acțiune în anulare — Decizie care constituie titlu executoriu — Articolul 299 TFUE — Competența autorului actului — Principiul bunei administrări — Cerere prin care se urmărește dispunerea de către Comisie a plății sumei restante datorate în temeiul unor convenții de subvenționare — Recalificare parțială a acțiunii — Clauză compromisorie — Competența Tribunalului — Costuri eligibile”]

text:
               4.9.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 293/29

         Hotărârea Tribunalului din 20 iulie 2017 – ADR Center/Comisia
   (Cauza T-644/14) (1)

   ([„Sprijin financiar - Programul general «Drepturi fundamentale şi cetăţenie» pentru perioada 2007-2013 - Programul specific «Justiţie civilă» - Acțiune în anulare - Decizie care constituie titlu executoriu - Articolul 299 TFUE - Competența autorului actului - Principiul bunei administrări - Cerere prin care se urmărește dispunerea de către Comisie a plății sumei restante datorate în temeiul unor convenții de subvenționare - Recalificare parțială a acțiunii - Clauză compromisorie - Competența Tribunalului - Costuri eligibile”])
   (2017/C 293/32)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: ADR Center SpA (Roma, Italia) (reprezentanți: inițial L. Tantalo, ulterior A. Guillerme, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: inițial J. Estrada de Solà și L. Cappelletti, ulterior J. Estrada de Solà și S. Delaude, agenți)

      Obiectul

   Pe de o parte, cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE prin care se solicită anularea Deciziei C (2014) 4485 final a Comisiei din 27 iunie 2014 privind recuperarea unei părți a sprijinului financiar plătit reclamantei în executarea celor trei convenții de subvenționare încheiate în cadrul programului specific „Justiţie civilă” și, pe de altă parte, cerere întemeiată pe articolul 272 TFUE prin care se solicită obținerea obligării Comisiei la plata sumei restante datorate în temeiul celor trei convenții de subvenționare în valoare de 49 172,52 euro, precum și daune interese

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               ADR Center SpA suportă cheltuielile de judecată efectuate de către Comisia Europeană, inclusiv cheltuielile acestei instituții aferente procedurii măsurilor provizorii, și jumătate din propriile cheltuieli de judecată, inclusiv în ceea ce privește propriile cheltuieli aferente procedurii măsurilor provizorii.

               3)

               Comisia suportă jumătate din cheltuielile de judecată efectuate de către ADR Center, inclusiv jumătate din cheltuielile acesteia din urmă aferente procedurii măsurilor provizorii.

      (1)  JO C 388, 3.11.2014.


title: Cauza C-389/10 P: Hotărârea Curții (Camera a doua) din 8 decembrie 2011 — KME Germany AG, fostă KM Europa Metal AG, KME France SAS, fostă Tréfimétaux SA, KME Italy SpA, fostă Europa Metalli SpA/Comisia Europeană (Recurs — Concurență — Înțelegeri — Piața tuburilor sanitare din cupru — Amenzi — Dimensiunea pieței, durata încălcării și cooperarea care pot fi luate în considerare — Cale de atac judiciară efectivă)

text:
               4.2.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 32/10

         Hotărârea Curții (Camera a doua) din 8 decembrie 2011 — KME Germany AG, fostă KM Europa Metal AG, KME France SAS, fostă Tréfimétaux SA, KME Italy SpA, fostă Europa Metalli SpA/Comisia Europeană
   (Cauza C-389/10 P) (1)

   (Recurs - Concurență - Înțelegeri - Piața tuburilor sanitare din cupru - Amenzi - Dimensiunea pieței, durata încălcării și cooperarea care pot fi luate în considerare - Cale de atac judiciară efectivă)
   2012/C 32/16
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Recurente: KME Germany AG, fostă KM Europa Metal AG, KME France SAS, fostă Tréfimétaux SA, KME Italy SpA, fostă Europa Metalli SpA (reprezentanți: M. Siragusa, avvocato, A. Winckler, avocat, G. Rizza, avvocato, T. Graf, advokat, M. Piergiovanni, avvocato)

      Cealaltă parte în proces: Comisia Europeană (reprezentanți: E. Gippini Fournier și S. Noë, agenți, C. Thomas, solicitor)

      Obiectul

   Recurs formulat împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a opta) din 19 mai 2010, KME Germany și alții/Comisia (T-25/05), prin care Tribunalul a respins cererea referitoare la reducerea amenzii aplicate recurentelor prin Decizia 2006/485/CE a Comisiei din 3 septembrie 2004 privind o procedură de aplicare a articolului 81 din Tratatul CE și a articolului 53 din Acordul privind SEE (Cazul COMP/E-1/38.069 — Tuburi sanitare din cupru) [notificată sub numărul C(2004) 2826], care privește un sistem de atribuire a volumelor de producție și a părților de piață, precum și de stabilire a unor obiective și a unei majorări a prețului pe piața europeană a tuburilor sanitare din cupru

      Dispozitivul

               1.

               Respinge recursul.

               2.

               Obligă KME Germany AG, KME France SAS și KME Italy SpA la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 274, 9.10.2010.