title: Cauza T-202/15: Ordonanța Tribunalului din 20 noiembrie 2015 – Zitro IP/OAPI (WORLD OF BINGO) [„Marcă comunitară — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare figurative WORLD OF BINGO — Motiv absolut de refuz — Caracter descriptiv — Articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 — Acțiune vădit nefondată”]

text:
               1.2.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 38/59

         Ordonanța Tribunalului din 20 noiembrie 2015 – Zitro IP/OAPI (WORLD OF BINGO)
   (Cauza T-202/15) (1)

   ([„Marcă comunitară - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare figurative WORLD OF BINGO - Motiv absolut de refuz - Caracter descriptiv - Articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 - Acțiune vădit nefondată”])
   (2016/C 038/79)
   Limba de procedură: spaniola

      Părțile

      Reclamantă: Zitro IP Sàrl (Luxemburg, Luxemburg) (reprezentant: A. Canela Giménez, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentanți: V. Melgar și J. Crespo Carrillo, agenți)

      Obiectul

   Acțiune introdusă împotriva Deciziei Camerei a patra de recurs a OAPI din 23 februarie 2015 (cauza R 1899/2014-4) privind o cerere de înregistrare a semnului figurativ WORLD OF BINGO ca marcă comunitară

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă Zitro IP Sàrl la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 198, 15.6.2015.


title: Cauza C-360/11: Acțiune introdusă la 8 iulie 2011 — Comisia Europeană/Regatul Spaniei

text:
               24.9.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 282/8

         Acțiune introdusă la 8 iulie 2011 — Comisia Europeană/Regatul Spaniei
   (Cauza C-360/11)
   2011/C 282/15
   Limba de procedură: spaniola

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentant: L. Lozano Palacios, agent)

      Pârât: Regatul Spaniei

      Concluziile reclamantei

               —

               Constatarea faptului că, prin aplicarea unei cote TVA reduse:

                           —

                           substanțelor medicinale care pot fi utilizate în mod obișnuit și corespunzător pentru obținerea de medicamente, în conformitate cu articolul 91 primul paragraf alineatul 1 punctul 5 și cu articolul 91 al doilea paragraf alineatul 1 punctul 3 din legea spaniolă privind TVA-ul;

                           —

                           dispozitivelor medicale, materialelor, echipamentelor sau instrumentelor care, privite obiectiv, pot fi utilizate numai pentru prevenirea, diagnosticarea, tratarea, alinarea sau vindecarea unor boli sau afecțiuni umane sau animale, dar care nu sunt „destinate în mod normal alinării sau tratării unor deficiențe, uzului personal și exclusiv al persoanelor cu handicap”, în conformitate cu articolul 91 primul paragraf alineatul 1 punctul 6 al doilea subparagraf din legea spaniolă privind TVA-ul;

                           —

                           aparatelor și aceesoriilor care pot fi afectate în esență sau în principal compensării deficiențelor fizice ale animalelor, în conformitate cu articolul 91 primul paragraf alineatul 1 punctul 6 primul subparagraf din legea spaniolă privind TVA-ul;

                           —

                           aparatelor și aceesoriilor utilizate în esență sau în principal pentru compensarea deficiențelor umane dar care nu sunt destinate uzului personal și exclusiv al „persoanelor cu handicap”, acest termen fiind utilizat în accepțiunea sa obișnuită, și anume într-un sens diferit și mai restrictiv decât termenul „bolnav”, în conformitate cu articolul 91 primul paragraf alineatul 1 punctul 6 primul subparagraf din legea spaniolă privind TVA-ul,

                     Regatul Spaniei nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 98 coroborat cu anexa III la Directiva 2006/112/CE (1) a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată.

               —

               obligarea Regatului Spaniei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Comisia consideră că sistemul de cote reduse prevăzut de articolul 91 primul paragraf alineatul 1, punctele 5 și 6 și de articolul 91 al doilea paragraf alineatul 1 punctul 3 din legea spaniolă privind TVA-ul excede domeniul de aplicare autorizat de Directiva privind TVA-ul, dat fiind că depășește posibilitățile oferite statelor membre de categoriile 3 și 4 din anexa III la directiva menționată. Interpretarea autorităților spaniole este în contradicție cu modul de redactare și cu economia directivei și este contrară jurisprudenței potrivit căreia excepțiile de la normele generale ale sistemului comun al TVA-ului sunt de strictă interpretare.

      (1)  JO L 347, p. 1, Ediție specială, 09/vol. 3, p. 7.


title: Cauza T-389/09: Acțiune introdusă la 22 iunie 2009 — Labate/Comisia

text:
               19.12.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 312/30

         Acțiune introdusă la 22 iunie 2009 — Labate/Comisia
   (Cauza T-389/09)
   2009/C 312/51
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Kay Labate (Tarquinia, Italia) (reprezentant: I. Forrester, QC)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene

      Concluziile reclamantei

               —

               Constatarea unei abțineri de a acționa din partea Comisiei în sensul articolului 232 CE;

               —

               obligarea Comisiei să ia măsurile necesare pentru a se conforma hotărârii Tribunalului;

               —

               acordarea unui caracter prioritar prezentei acțiuni, astfel încât să se evite aglomerarea dosarului cu o cerere separată de soluționare accelerată și de pronunțare a hotărârii în termen de șase săptămâni;

               —

               obligarea la adoptarea oricărei alte măsuri reparatorii considerate oportună;

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată aferente prezentei acțiuni.

      Motivele și principalele argumente

   La 20 februarie 2009, reclamanta a solicitat în mod formal, în temeiul articolului 232 CE, adoptarea de către Comisie a unei decizii prin care să fie recunoscut caracterul profesional al cancerului de plămâni al soțului său decedat, potrivit articolului 73 din Statutul funcționarilor și Reglementării comune privind asigurarea împotriva riscurilor de accident și de boală profesională a funcționarilor Comunităților Europene.
   În lipsa unei astfel de decizii sau a adoptării unei poziții în termenul limită prevăzut, reclamanta solicită să se constate de către Curte că, prin neadoptarea într-un termen rezonabil a unei decizii cu privire la cererea de recunoaștere a bolii profesionale a soțului său, Comisia nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 90 din Statutul Funcționarilor și al articolului 23 din Reglementarea comună privind asigurarea împotriva riscurilor de accident și de boală profesională a funcționarilor Comunităților Europene și, prin urmare, s-a abținut să acționeze în sensul articolului 232 CE.


title: Cauza C-449/09: Ordonanța Curții din 28 octombrie 2010 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Sofiyski gradski sad — Bulgarie) — Canon Kabushiki Kaisha/IPN Bulgaria OOD [Articolul 104 alineatul (3) primul paragraf din Regulamentul de procedură — Mărci — Directiva 89/104/CEE — Dreptul titularului unei mărci de a se opune primei introduceri pe piață în SEE, fără consimțământul său, a unor produse care poartă această marcă]

text:
               19.3.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 89/2

         Ordonanța Curții din 28 octombrie 2010 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Sofiyski gradski sad — Bulgarie) — Canon Kabushiki Kaisha/IPN Bulgaria OOD
   (Cauza C-449/09) (1)

   (Articolul 104 alineatul (3) primul paragraf din Regulamentul de procedură - Mărci - Directiva 89/104/CEE - Dreptul titularului unei mărci de a se opune primei introduceri pe piață în SEE, fără consimțământul său, a unor produse care poartă această marcă)
   2011/C 89/02
   Limba de procedură: bulgara

      Instanța de trimitere

   Sofiyski gradski sad

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Canon Kabushiki Kaisha

      Pârâtă: IPN Bulgaria OOD

      Obiectul

   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Sofiyski gradski sad — Interpretarea articolului 5 coroborat cu articolul 7 din Prima directivă 89/104/CEE a Consiliului din 21 decembrie 1988 de apropiere a legislațiilor statelor membre cu privire la mărci (JO L 40, p. 1, Ediție specială, 17/vol. 1, p. 92) — Import paralel de produse originale fără consimțământul titularului dreptului conferit de marcă — Posibilitatea acestui titular de a se opune utilizării în cadrul comerțului, fără consimțământul său, a unui semn identic cu marca — Inexistența unei epuizări a dreptului titularului

      Dispozitivul

   Articolul 5 din la Prima directivă 89/104/CEE a Consiliului din 21 decembrie 1988 de apropiere a legislațiilor statelor membre cu privire la mărci trebuie interpretat în sensul că titularul unei mărci se poate opune primei introduceri pe piață în Spațiul Economic European, fără consimțământul său, a unor produse originale care poartă această marcă.

      (1)  JO C 100, 17.4.2010.


title: Cauza T-783/14: Acțiune introdusă la 25 noiembrie 2014 – SolarWorld/Comisia

text:
               2.3.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 73/40

      Acțiune introdusă la 25 noiembrie 2014 – SolarWorld/Comisia
      (Cauza T-783/14)
      (2015/C 073/51)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: SolarWorld AG (Bonn, Germania) (reprezentanți: L. Ruessmann, avocat, și J. Beck, Solicitor)

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  declararea acțiunii ca admisibilă și fondată;

                  —

                  anularea actului atacat și

                  —

                  obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată efectuate de reclamantă.

         Motivele și principalele argumente

      Prin acțiunea formulată, reclamanta solicită anularea deciziei Comisiei de a modifica prețul minim de import pentru importurile de module fotovoltaice pe bază de siliciu cristalin și de componente-cheie originare sau expediate din Republica Populară Chineză.
      În susținerea acțiunii, reclamanta invocă un singur motiv, întemeiat pe încălcarea de către Comisie a articolului 8 alineatul (1) din Regulamentul nr. 1225/2009 (1) și a articolului 13 alineatul (1) din Regulamentul nr. 597/2009 (2) al Consiliului prin modificarea prețului minim de import, fără a analiza dacă prețul minim de import modificat era adecvat în vederea eliminării efectelor prejudiciabile ale dumpingului și ale subvenționării.

         (1)  Regulamentul (CE) nr. 1225/2009 al Consiliului din 30 noiembrie 2009 privind protecția împotriva importurilor care fac obiectul unui dumping din partea țărilor care nu sunt membre ale Comunității Europene (JO 2009, L 343, p. 51).

         (2)  Regulamentul (CE) nr. 597/2009 al Consiliului din 11 iunie 2009 privind protecția împotriva importurilor care fac obiectul unor subvenții din partea țărilor care nu sunt membre ale Comunității Europene (JO 2009, L 188, p. 93).


title: Cauza T-250/16 P: Recurs introdus la 23 mai 2016 de Sergio Spadafora împotriva Ordonanței Tribunalului Funcției Publice din 7 aprilie 2016 în cauza F-44/15, Spadafora/Comisia

text:
               11.7.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 251/41

         Recurs introdus la 23 mai 2016 de Sergio Spadafora împotriva Ordonanței Tribunalului Funcției Publice din 7 aprilie 2016 în cauza F-44/15, Spadafora/Comisia
   (Cauza T-250/16 P)
   (2016/C 251/47)
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Recurent: Sergio Spadafora (Bruxelles, Belgia) (reprezentant: G. Belotti, avocat)

      Cealaltă parte din procedură: Comisia Europeană

      Concluziile

   Recurentul solicită Tribunalului:

               —

               anularea ordonanței atacate;

               —

               pronunțarea pe fond asupra acțiunii formulate în primă instanță, prin admiterea tuturor cererilor pe care recurentul le-a formulat deja, inclusiv cererea de reparare a prejudiciului, care urmează să fie determinat ex aequo et bono de Tribunal;

               —

               obligarea celeilalte părți la plata cheltuielilor de judecată aferente celor două proceduri.

      Motivele și principalele argumente

   Prezentul recurs este îndreptat împotriva Ordonanței Tribunalului Funcției Publice din 7 aprilie 2016, prin care s-a respins ca fiind în parte vădit inadmisibilă și în parte vădit nefondată o acțiune care avea ca obiect, în esență, pe de o parte, anularea deciziei directorului general al Oficiului European de Luptă Antifraudă (OLAF) de a nu reține candidatura recurentului la postul de șef al unității „Serviciul juridic” și, pe de altă parte, obligarea pârâtului la repararea prejudiciului material care rezultă, în opinia sa, din pierderea șansei de a fi selecționat pentru a ocupa acest post.
   În susținerea recursului, recurentul invocă cinci motive.

               1.

               Primul motiv este întemeiat pe anumite vicii ale procedurii desfășurate în fața Tribunalului Funcției Publice, care aduc atingere intereselor recurentului.

                           —

                           Recurentul arată, printre altele, în această privință că ordonanța atacată nu conține nicio argumentație privind caracterul pretins vădit al netemeiniciei acțiunii.

               2.

               Al doilea motiv este întemeiat pe constatări factuale material inexacte în raport cu faptele, astfel cum rezultă din actele dosarului.

                           —

                           Recurentul invocă, printre altele în această privință lipsa de experiență a candidatului desemnat în postul în discuție și aprecierea eronată a cerinței unui echilibru geografic, precum și a egalității meritelor.

               3.

               Al treilea motiv este întemeiat pe încălcarea dreptului Uniunii, în măsura în care, în faza preselecției candidaților, principiile nediscriminării pe motiv de cetățenie și nediscriminării pe motiv de limbă nu au fost aplicate.

               4.

               Al patrulea motiv este întemeiat pe calificarea juridică inexactă a faptelor.

               5.

               Al cincilea motiv este întemeiat pe „calificarea juridică” inexactă a unui capăt de cerere al recurentului, prin care solicita Tribunalului Funcției Publice să declare că anularea deciziei atacate ar determina nevaliditatea procedurii de selecție în discuție începând cu momentul în care s-a produs „nelegalitatea constatată”.


title: Cauza C-115/09: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalen (Germania) la 27 martie 2009 — Bund für Umwelt und Naturschutz Deutschland, Landesverband Nordrhein-Westfalen e.V./Bezirksregierung Arnsberg

text:
               20.6.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 141/26

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalen (Germania) la 27 martie 2009 — Bund für Umwelt und Naturschutz Deutschland, Landesverband Nordrhein-Westfalen e.V./Bezirksregierung Arnsberg
   (Cauza C-115/09)
   2009/C 141/46
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalen

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamante: Bund für Umwelt und Naturschutz Deutschland, Landesverband Nordrhein-Westfalen e.V.

      Pârât: Bezirksregierung Arnsberg

      Cu participarea: Trianel Kohlekraftwerk Lünen GmbH & Co. KG

      Întrebările preliminare

               1)

               Articolul 10a din Directiva 85/337/CEE (1), astfel cum a fost modificată prin Directiva 2003/35/CE (2), impune ca organizațiile neguvernamentale, care doresc să introducă o cale de atac în fața unei instanțe a unui stat membru al cărui drept procedural administrativ prevede invocarea atingerii aduse unui drept, să poată invoca atingerea adusă tuturor dispozițiilor în materie de mediu aplicabile autorizării proiectului, prin urmare inclusiv atingerea adusă dispozițiilor care sunt destinate exclusiv servirii intereselor colectivității iar nu protecției, nici măcar parțiale, a intereselor particularilor?

               2)

               În cazul în care răspunsul la prima întrebare nu este, fără rezerve, afirmativ:
               Articolul 10a din Directiva 85/337/CEE, astfel cum a fost modificată prin Directiva 2003/35/CE, impune ca organizațiile neguvernamentale, care doresc să introducă o cale de atac în fața unei instanțe a unui stat membru al cărui drept procedural administrativ prevede invocarea atingerii aduse unui drept, să poată invoca atingerea adusă acelor dispoziții în materie de mediu aplicabile autorizării proiectului întemeiate direct pe dreptul comunitar sau care transpun în dreptul național dispozițiile dreptului comunitar al mediului, prin urmare inclusiv atingerea adusă dispozițiilor care sunt destinate exclusiv servirii intereselor colectivității iar nu protecției, nici măcar parțiale, a intereselor particularilor?

                           a)

                           În cazul în care răspunsul la cea de a doua întrebare este în principiu afirmativ:
                           Dispozițiile de drept comunitar al mediului trebuie să îndeplinească anumite condiții de fond pentru a putea fi atacate în justiție ?

                           b)

                           În cazul în care răspunsul la cea de a doua întrebare, litera b), este afirmativ:
                           Despre ce condiții de fond (de exemplu efectul direct, scopul protecției, finalitatea) este vorba?

               3)

               În cazul în care răspunsul la prima sau la cea de a doua întrebare este afirmativ:
               Conferă directiva în mod direct organizației neguvernamentale un astfel de drept la o cale de atac în justiție care trece dincolo de normele dreptului național?

      (1)  Directiva 85/337/CEE a Consiliului din 27 iunie 1985 privind evaluarea efectelor anumitor proiecte publice și private asupra mediului (JO L 175, p. 40, Ediție specială, 15/vol. 1, p. 174).

      (2)  Directiva 2003/35/CE a Parlamentului european și a Consiliului din 26 mai 2003 de instituire a participării publicului la elaborarea anumitor planuri și programe privind mediul și de modificare a directivelor 85/337/CEE și 96/61/CE ale Consiliului în ceea ce privește participarea publicului și accesul la justiție (JO L 156, p. 17, Ediție specială, 15/vol. 10, p. 8)


title: Cauza T-253/13: Hotărârea Tribunalului din 12 noiembrie 2015 – Orthogen/OAPI – Arthrex (IRAP) [„Marcă comunitară — Procedură de declarare a nulității — Marca comunitară verbală IRAP — Motiv absolut de refuz — Lipsa caracterului distinctiv — Articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 — Articolul 52 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul nr. 207/2009”]

text:
               11.1.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 7/18

         Hotărârea Tribunalului din 12 noiembrie 2015 – Orthogen/OAPI – Arthrex (IRAP)
   (Cauza T-253/13) (1)

   ([„Marcă comunitară - Procedură de declarare a nulității - Marca comunitară verbală IRAP - Motiv absolut de refuz - Lipsa caracterului distinctiv - Articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 - Articolul 52 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul nr. 207/2009”])
   (2016/C 007/24)
   Limba de procedură: germana

      Părţile

      Reclamantă: Orthogen AG (Düsseldorf, Germania) (reprezentanţi: M. Finger și S. Krüger, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieţei Interne (mărci, desene şi modele industriale) (reprezentanţi: inițial D. Walicka și A. Schifko, agenți)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: Arthrex GmbH (Garching, Germania) (reprezentanţi: R. Greiffenberg și O. Stöckel, avocați)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei întâi de recurs a OAPI din 21 februarie 2013 (cauza R 382/2012-1), privind o procedură de declarare a nulității între Arthrex GmbH și Orthogen AG

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Orthogen AG suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și cheltuielile de judecată efectuate de Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieţei Interne (mărci, desene şi modele industriale) și de Arthrex GmbH.

      (1)  JO C 207, 20.7.2013.


title: Cauza T-118/07: Hotărârea Tribunalului din 18 februarie 2011 — P.P.TV/OAPI — Rentrak (PPT) [ „Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale PPT — Marca națională figurativă anterioară PPTV — Motiv relativ de refuz — Lipsa riscului de confuzie — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 [devenit articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009]” ]

text:
               2.4.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 103/19

         Hotărârea Tribunalului din 18 februarie 2011 — P.P.TV/OAPI — Rentrak (PPT)
   (Cauza T-118/07) (1)

   (Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale PPT - Marca națională figurativă anterioară PPTV - Motiv relativ de refuz - Lipsa riscului de confuzie - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 [devenit articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009])
   2011/C 103/32
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: P.P.TV — Publicidade de Portugal e Televisão, SA (Lisabona, Portugalia) (reprezentanți: I. de Carvalho Simões și J.M. Conceição Pimenta, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentanți: inițial S. Laitinen, ulterior D. Botis, agent)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: Rentrak Corp. (Portland, Orégon, Statele Unite)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei întâi de recurs a OAPI din 17 ianuarie 2007 (cauza R 1040/2005-1) privind o procedură de opoziție între P.P.TV — Publicidade de Portugal e Televisão, SA și Rentrak Corp.

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Obligă P.P.TV — Publicidade de Portugal e Televisão, SA la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 155, 7.7.2007


title: Cauza T-449/13: Acțiune introdusă la 23 august 2013 — CEDC International/OAPI — Fabryka Wódek Polmos Łańcut (WISENT)

text:
               19.10.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 304/22

         Acțiune introdusă la 23 august 2013 — CEDC International/OAPI — Fabryka Wódek Polmos Łańcut (WISENT)
   (Cauza T-449/13)
   2013/C 304/39
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

      Părțile

      Reclamantă: CEDC International sp. z o.o. (Oborniki Wielkopolskie, Polonia) (reprezentant: M. Siciarek, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Fabryka Wódek Polmos Łańcut S.A. (Łańcut, Polonia)

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea Deciziei pronunțate de Camera a patra de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) la 10 iunie 2013 în cauza R 33/2012-4;

               —

               obligarea pârâtului și a celeilalte părți din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs la plata cheltuielilor de judecată aferente procedurii.

      Motivele și principalele argumente

      Marca comunitară înregistrată care a făcut obiectul unei cereri de declarare a nulității: marca figurativă în culorile verde, roșu și auriu reprezentând imaginea unui animal bovin și care conține elementul verbal „WISENT” pentru produse din clasele 32 și 33 — marca comunitară nr. 5 142 039

      Titularul mărcii comunitare: cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

      Partea care solicită declararea nulității mărcii comunitare: reclamanta

      Motivarea cererii de declarare a nulității: motivele erau cele prevăzute la articolul 53 alineatul (1) litera (a) coroborat cu articolul 8 alineatul (1) litera (b) și cu articolul 8 alineatul (5) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 al Consiliului din 26 februarie 2009 privind marca comunitară (1)

      Decizia diviziei de anulare: declară nulă marca comunitară contestată.

      Decizia camerei de recurs: anulează decizia atacată.

      Motivele invocate: încălcarea articolului 53 alineatul (1) litera (a), a articolului 8 alineatul (1) litera (b) și a articolului 8 alineatul (5) coroborate cu articolul 76 alineatul (1), cu articolul 75 și cu articolul 76 alineatele (1) și (2) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009

      (1)  JO L 78, p. 1.


title: Cauza T-260/04: Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 17aprilie 2008 — Cestas/Comisia Comunităților Europene (Acțiune în anulare — Fondul European de Dezvoltare — Rambursarea sumelor plătite — Notă de debit — Act care nu poate fi supus căilor de atac — Act pregătitor — Inadmisibilitate)

text:
               24.5.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 128/30

         Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 17aprilie 2008 — Cestas/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza T-260/04) (1)

   (Acțiune în anulare - Fondul European de Dezvoltare - Rambursarea sumelor plătite - Notă de debit - Act care nu poate fi supus căilor de atac - Act pregătitor - Inadmisibilitate)
   (2008/C 128/65)
   Limba de procedură: italiana
   Părțile

      Reclamant: Centro di educazione sanitaria e tecnologie appropriate sanitarie (Cestas) (Bologne, Italia) (reprezentanți: initialement N. Amadei și C. Turk, puis N. Amadei și P. Manzini, avocats)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: E. Montaguti și F. Dintilhac, agenți)
   Obiectul
   Cerere de anulare a Deciziei Comisiei (delegația din Republica Guineea) din 21 aprilie 2004, trimisă reclamantei prin scrisoare recomandată, prin care aceasta este somată să plătească suma de 959 543 835 de franci guineeni (397 126,02 euro).
   Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea ca inadmisibilă.

               2)

               Centro di educazione sanitaria e tecnologie appropriate sanitarie (Cestas) suportă trei cincimi din propriile cheltuieli de judecată. Acesta suportă și trei cincimi din cheltuielile de judecată ale Comisiei.

               3)

               Comisia suportă două cincimi din propriile cheltuieli de judecată. Aceasta suportă și două cincimi din cheltuielile de judecată ale Cestas.

      (1)  JO C 217, 28.8.2004.


title: Cauza F-62/07: Acțiune introdusă la 20 iunie 2007 — De Fays/Comisia Comunităților Europene

text:
               25.8.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 199/53

         Acțiune introdusă la 20 iunie 2007 — De Fays/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza F-62/07)
   (2007/C 199/102)
   Limba de procedură: franceza
   Părțile

      Reclamantă: Chantal De Fays (Bruxelles, Belgia) (reprezentanți: P.-P. Gehuchten și Ph. Reyniers, avocats)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene
   Concluziile reclamantei

               —

               anularea deciziei Comisiei din 16 martie 2007 de respingere a acțiunii precontencioase în despăgubire a reclamantei;

               —

               obligarea Comisiei la plata sumei de 25 000 euro;

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   Reclamanta introdusese o reclamație împotriva deciziei autorității împuternicite să facă numiri (AIPN) din 15 septembrie 2006 prin care i se acorda o indemnizație limitată la 500 euro cu titlu de reparație a prejudiciului moral suferit din cauza rapoartelor asupra evoluției carierei (REC) întocmite în privința sa, aferente exercițiilor din anii 2003, 2004 și 2005. Prin decizia atacată, AIPN a respins această reclamație.
   În sprijinul acțiunii sale, reclamanta susține că procedurile de întocmire a respectivelor REC sunt tardive și creează o stare de incertitudine cu privire la evoluția carierei sale. În plus, repetarea în fiecare dintre aceste REC a conținuturilor pretins vătămătoare și inadecvate ar cauza un prejudiciu moral. Comisia nu ar fi respectat obligațiile pe care i le-ar impune principiul protecției demnității persoanei umane, al bunei administrări, al solicitudinii și, prin analogie, prevederile comunitare aplicabile hărțuirii la locul de muncă (1).

      (1)  Directiva 2006/54/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 5 iulie 2006 privind punerea în aplicare a principiului egalității de șanse și al egalității de tratament între bărbați și femei în materie de încadrare în muncă și de muncă (reformă) (JO L 204, p. 23), Directiva 2004/113/CE a Consiliului din 13 decembrie 2004 de aplicare a principiului egalității de tratament între femei și bărbați privind accesul la bunuri și servicii și furnizarea de bunuri și servicii (JO L 373, p. 37), Directiva 2002/73/CE a Parlamentului European şi a Consiliului din 23 septembrie 2002 de modificare a Directivei 76/207/CEE a Consiliului privind punerea în aplicare a principiului egalităţii de tratament între bărbaţi şi femei în ceea ce priveşte accesul la încadrarea în muncă, la formarea şi la promovarea profesională, precum şi condiţiile de muncă (JO L 269, p. 15, Ediţie specială 05/vol. 6, p. 143).


title: Cauza C-407/10: Acțiune introdusă la 16 august 2010 — Comisia Europeană/Republica Estonia

text:
               9.10.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 274/20

         Acțiune introdusă la 16 august 2010 — Comisia Europeană/Republica Estonia
   (Cauza C-407/10)
   ()
   2010/C 274/31
   Limba de procedură: estona

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: A. Sipos și E. Randvere)

      Pârâtă: Republica Estonia

      Concluziile reclamantei

               —

               Constatarea faptului că Republica Estonia a omis să comunice măsurile necesare pentru transpunerea Directivei 2007/47/CE (1) a Parlamentului European și a Consiliului din 5 septembrie 2007 (de modificare a Directivei 90/385/CEE a Consiliului privind apropierea legislațiilor statelor membre referitoare la dispozitivele medicale active implantabile, a Directivei 93/42/CEE a Consiliului privind dispozitivele medicale și a Directivei 98/8/CE privind comercializarea produselor biodestructive);

               —

               obligarea Republicii Estonia la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Termenul pentru transpunerea directivei în ordinea juridică internă a expirat la 21 decembrie 2008.

      (1)  JO L 247, p. 21.


title: Cauza T-296/08: Hotărârea Tribunalului din 28 martie 2012 — Berliner Institut für Vergleichende Sozialforschung/Comisia ( „Contribuție plătită în cadrul programului INTI — Stabilirea cuantumului care trebuie plătit beneficiarului — Erori de apreciere” )

text:
               12.5.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 138/14

         Hotărârea Tribunalului din 28 martie 2012 — Berliner Institut für Vergleichende Sozialforschung/Comisia
   (Cauza T-296/08) (1)

   (Contribuție plătită în cadrul programului INTI - Stabilirea cuantumului care trebuie plătit beneficiarului - Erori de apreciere)
   2012/C 138/24
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamant: Berliner Institut für Vergleichende Sozialforschung eV (Berlin, Germania) (reprezentanți: inițial U. Claus, ulterior S. Reichmann și L. J. Schmidt, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: inițial B. Simon, ulterior S. Grünheid, agenți, asistați de R. Van der Hout, avocat)

      Obiectul

   Cerere de anulare a Deciziei Comisiei din 23 mai 2008 privind nerecunoașterea parțială a costurilor suportate de reclamant în cadrul convenției de finanțare JLS/2004/INTI/077

      Dispozitivul

               1.

               Anulează Decizia Comisiei din 23 mai 2008 privind nerecunoașterea parțială a costurilor suportate de Berliner Institut für Vergleichende Sozialforschung eV în cadrul convenției de finanțare JLS/2004/INTI/077 în ceea ce privește cheltuielile referitoare la pozițiile B 9, B 10, B 37, B 38 și G 5.

               2.

               Berliner Institut für Vergleichende Sozialforschung suportă două treimi din propriile cheltuieli de judecată și două treimi din cheltuielile de judecată efectuate de Comisia Europeană. Comisia suportă o treime din propriile cheltuieli de judecată și o treime din cheltuielile de judecată efectuate de Berliner Institut für Vergleichende Sozialforschung.

      (1)  JO C 247, 27.9.2008.


title: Cauzele conexate T-530/93, T-531/93, T-87/94, T-91/94, T-106/94, T-120/94 și T- 124/94: Ordonanța Tribunalului de Primă Instanță din 23 iulie 2009 — Kat și alții/Comisia

text:
               26.9.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 233/21

         Ordonanța Tribunalului de Primă Instanță din 23 iulie 2009 — Kat și alții/Comisia
   (Cauzele conexate T-530/93, T-531/93, T-87/94, T-91/94, T-106/94, T-120/94 și T- 124/94) (1)

   2009/C 233/38

      Limba de procedură: olandeza

   Președintele Camerei a opta a dispus radierea cauzelor conexate.

      (1)  JO C 334, 9.12.1993.


title: Cauza T-498/15: Ordonanța Tribunalului din 28 martie 2017 – LG Electronics/EUIPO – Cyrus Wellness Consulting (Viewty) („Marcă a Uniunii Europene — Procedură de opoziție — Retragerea cererii de înregistrare — Nepronunțare asupra fondului”)

text:
               6.6.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 178/17

         Ordonanța Tribunalului din 28 martie 2017 – LG Electronics/EUIPO – Cyrus Wellness Consulting (Viewty)
   (Cauza T-498/15) (1)

   ((„Marcă a Uniunii Europene - Procedură de opoziție - Retragerea cererii de înregistrare - Nepronunțare asupra fondului”))
   (2017/C 178/21)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: LG Electronics, Inc. (Seoul, Republica Coreea) (reprezentant: M. Graf, avocat)

      Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentant: L. Rampini, agent)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO, intervenientă la Tribunal: Cyrus Wellness Consulting GmbH (Berlin, Germania) (reprezentanți: A. Wulff și U. Hildebrandt, avocați)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva deciziei Camerei a doua de recurs a EUIPO din 15 iunie 2015 (cauzele conexate R 1935/2014-2 și R 1563/2014-2) privind o procedură de opoziție între Cyrus Wellness Consulting GmbH și LG Electronics, Inc.

      Dispozitivul

               1)

               Constată că nu mai este necesar să se pronunțe asupra fondului acțiunii.

               2)

               Obligă LG Electronics, Inc. să suporte propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO) și de Cyrus Wellness Consulting GmbH.

      (1)  JO C 337, 12.10.2015.


title: Cauza C-478/12: Hotărârea Curții (Camera a opta) din 14 noiembrie 2013 (cerere de decizie preliminară formulată de Landesgericht Feldkirch — Austria) — Armin Maletic, Marianne Maletic/lastminute.com GmbH, TUI Österreich GmbH [Competența judiciară în materie civilă și comercială — Regulamentul (CE) nr. 44/2001 — Articolul 16 alineatul (1) — Contract de călătorie încheiat între un consumator cu domiciliul într-un stat membru și o agenție de turism stabilită în alt stat membru — Prestator de servicii utilizat de agenția de turism stabilit în statul membru în care se află domiciliul consumatorului — Dreptul consumatorului de a formula o acțiune împotriva ambelor întreprinderi la instanța de la locul domiciliului său]

text:
               11.1.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 9/14

         Hotărârea Curții (Camera a opta) din 14 noiembrie 2013 (cerere de decizie preliminară formulată de Landesgericht Feldkirch — Austria) — Armin Maletic, Marianne Maletic/lastminute.com GmbH, TUI Österreich GmbH
   (Cauza C-478/12) (1)

   (Competența judiciară în materie civilă și comercială - Regulamentul (CE) nr. 44/2001 - Articolul 16 alineatul (1) - Contract de călătorie încheiat între un consumator cu domiciliul într-un stat membru și o agenție de turism stabilită în alt stat membru - Prestator de servicii utilizat de agenția de turism stabilit în statul membru în care se află domiciliul consumatorului - Dreptul consumatorului de a formula o acțiune împotriva ambelor întreprinderi la instanța de la locul domiciliului său)
   2014/C 9/20
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Landesgericht Feldkirch

      Părțile din procedura principală

      Reclamanți: Armin Maletic, Marianne Maletic

      Pârâte: lastminute.com GmbH, TUI Österreich GmbH

      Obiectul

   Cerere de decizie preliminară — Landesgericht Feldkirch — Interpretarea articolului 16 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 44/2001 al Consiliului din 22 decembrie 2000 privind competența judiciară, recunoașterea și executarea hotărârilor în materie civilă și comercială (JO 2001, L 12, p. 1, Ediție specială, 19/vol. 3, p. 74) — Competența în materia contractelor încheiate de consumatori — Contract privind pachete de servicii turistice, încheiat între un consumator și o întreprindere — Situație în care întreprinderea își are sediul într-un alt stat membru decât consumatorul și, în vederea executării contractului menționat, recurge la serviciile altei întreprinderi cu sediul în statul membru al consumatorului — Dreptul eventual al consumatorului de a introduce la instanța de la locul domiciliului său o acțiune împotriva acestor două întreprinderi

      Dispozitivul

   Noțiunea „cealaltă parte la contract”, cuprinsă în articolul 16 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 44/2001 al Consiliului din 22 decembrie 2000 privind competența judiciară, recunoașterea și executarea hotărârilor în materie civilă și comercială, trebuie interpretată în sensul că desemnează, în împrejurări precum cele în discuție în litigiul principal, și cocontractantul operatorului cu care consumatorul a încheiat acest contract și care are sediul pe teritoriul statului membru în care se află domiciliul acestui consumator.

      (1)  JO C 26, 26.1.2013.


title: Cauza T-55/13: Acțiune introdusă la 4 februarie 2013 — Formula One Licensing/OAPI — Idea Marketing (F1H2O)

text:
               6.4.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 101/22

         Acțiune introdusă la 4 februarie 2013 — Formula One Licensing/OAPI — Idea Marketing (F1H2O)
   (Cauza T-55/13)
   2013/C 101/49
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Formula One Licensing BV (Rotterdam, Țările de Jos) (reprezentant: B. Klingberg, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Idea Marketing SA (Lausanne, Elveția)

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei Camerei a patra de recurs în cauza R 1247/2011-4;

               —

               obligarea pârâtului la suportarea cheltuielilor de judecată efectuate în procedura desfășurată în fața Oficiului pentru Armonizare;

               —

               obligarea intervenientei la suportarea cheltuielilor de judecată efectuate în procedura desfășurată în fața Oficiului pentru Armonizare.

      Motivele și principalele argumente

      Solicitantul mărcii comunitare: cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

      Marca comunitară vizată: marca verbală „F1H2O”, pentru bunuri și servicii din clasele 9, 25, 38 și 41 — înregistrarea internațională nr. 925 383 care desemnează Uniunea Europeană

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în procedura opoziției: reclamanta

      Marca sau semnul invocat: înregistrarea internațională nr. 732 134, marca înregistrată în Regatul Unit nr. 2277746B, marca comunitară nr. 3 934 387, înregistrarea internațională N 845 571, marca Benelux nr. 749 056, marca înregistrată în Regatul Unit nr. 2277746D, marca comunitară nr. 631 531, marca comunitară nr. 3 429 396, înregistrarea internațională nr. 714 320, înregistrarea internațională nr. 823 226 și marca Benelux nr. 732 601 a mărcii „F1 et al.” pentru bunuri și servicii din clasele 1, 3, 4, 7, 8, 9, 11, 12, 14, 16, 18, 21, 24, 25, 28, 29, 30, 32-36, 38, 39 și 41-43

      Decizia diviziei de opoziție: respinge opoziția

      Decizia camerei de recurs: respinge calea de atac

      Motivele invocate: încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) și alineatul (5) din Regulamentul nr. 207/2009 al Consiliului


title: Cauza T-115/10: Acțiune introdusă la 4 martie 2010 — Regatul Unit/Comisia

text:
               1.5.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 113/75

         Acțiune introdusă la 4 martie 2010 — Regatul Unit/Comisia
   (Cauza T-115/10)
   2010/C 113/109
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamant: Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord (reprezentanți: S. Ossowski, agent, asistat de D.Wyatt, QC și M. Wood, Barrister)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile reclamantului

               —

               Anularea Deciziei 2010/45/UE a Comisiei din 22 decembrie 2009 de adoptare, în temeiul Directivei 92/43/CEE a Consiliului (Directiva Habitate) (1), a celei de a treia liste actualizate a siturilor de importanță comunitară pentru regiunea biogeografică mediteraneeană (2), în măsura în care include situl de importanță comunitară Estrecho Oriental, identificat prin codul ES6120032;

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Prin intermediul prezentei acțiuni, reclamantul contestă validitatea Deciziei 2010/45/UE a Comisiei [notificată cu numărul C(2009) 10406], în măsura includerii sitului de importanță comunitară Estrecho Oriental, și solicită anularea înregistrării sitului de importanță comunitară Estrecho Oriental.
   În susținerea cererii reclamantul invocă următoarele motive.
   În primul rând, reclamantul afirmă că decizia atacată a fost adoptată cu încălcarea Directivei 92/43/CEE, în sensul că înregistrarea sitului spaniol de importanță comunitară Estrecho Oriental a fost incompatibilă cu aceasta, întrucât:

               —

               o suprafață foarte mare a acestui sit este localizată în cadrul apelor teritoriale britanice ale Gibraltarului (BGTW), care intră în cadrul controlului efectiv al Regatului Unit și nu al Spaniei, și

               —

               întrucât se suprapune în totalitate cu situl britanic de importanță comunitară Southern Waters of Gibraltar deja existent.

         În al doilea rând, reclamantul susține că decizia atacată a fost adoptată cu încălcarea principiului securității juridice, prin faptul că înregistrarea sitului de importanță comunitară Estrecho Oriental impune obligații Spaniei în temeiul Directivei 92/43/CEE în ceea ce privește o arie din cadrul unui sit existent de importanță comunitară, cu privire la care Government of Gibraltar are deja obligații identice în temeiul acestei directive. Efectul este de a califica sau de a pune în discuție autoritatea Government of Gibraltar de a transpune directiva în situl de importanță comunitară Southern Waters of Gibraltar și de a aplica legislația din Gibraltar în BGTW, creând o insecuritate juridică pentru Government of Gibraltar și pentru cetățenii Uniunii Europene.
   În al treilea rând, reclamantul susține că decizia atacată a fost adoptată cu încălcarea principiului proporționalității, prin faptul că înregistrarea sitului spaniol de importanță comunitară Estrecho Oriental astfel încât să includă întregul sit britanic de importanță comunitară Southern Waters of Gibraltar și alte arii ale BGTW nu este nici corespunzătoare, nici necesară pentru realizarea obiectivelor de mediu urmărite de Directiva 92/43/CEE.
   În sfârșit, reclamantul afirmă că înregistrarea contestată a sitului de importanță comunitară Estrecho Oriental trebuie anulată în întregime, întrucât anularea parțială a înregistrării ar afecta esența sa și ar necesita modificarea de către Tribunal a înregistrării, recalcularea punctului central al sitului de importanță comunitară și a suprafeței sale și ar impune o evaluare ecologică a eligibilității în ceea ce privește partea rămasă din sit pentru a fi calificată ca un sit de importanță comunitară.

      (1)  Directiva 92/43/CEE a Consiliului din 21 mai 1992 privind conservarea habitatelor naturale și a speciilor de faună și floră sălbatică, JO 1992 L 206, p. 7, Ediție specială, 15/vol. 2, p. 109.

      (2)  JO 2010 L 30, p. 322.


title: Cauza T-286/08: Hotărârea Tribunalului din 16 decembrie 2010 — Fidelio/OAPI (Hallux) [ „Marcă comunitară — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale Hallux — Motiv absolut de refuz — Articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 (devenit articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009)” ]

text:
               12.2.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 46/9

         Hotărârea Tribunalului din 16 decembrie 2010 — Fidelio/OAPI (Hallux)
   (Cauza T-286/08) (1)

   (Marcă comunitară - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale Hallux - Motiv absolut de refuz - Articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 (devenit articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009))
   2011/C 46/13
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Fidelio KG (Linz, Austria) (reprezentant: M. Gail, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: S. Schäffner, agent)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a patra de recurs a OAPI din 21 mai 2008 (cauza R 632/2007-4) privind înregistrarea semnului verbal Hallux ca marcă comunitară

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Obligă Fidelio KG la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 247, 27.9.2008.


title: Cauza T-586/10: Hotărârea Tribunalului din 8 decembrie 2011 — Aktieselskabet af 21. november 2001 /OAPI — Parfums Givenchy (only givenchy) [ „Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare figurative only givenchy — Mărci verbale comunitare și naționale anterioare ONLY — Motiv relativ de refuz — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 — Renume — Articolul 8 alineatul (5) din Regulamentul nr. 207/2009” ]

text:
               28.1.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 25/50

      Hotărârea Tribunalului din 8 decembrie 2011 — Aktieselskabet af 21. november 2001/OAPI — Parfums Givenchy (only givenchy)
      (Cauza T-586/10) (1)

      (Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare figurative only givenchy - Mărci verbale comunitare și naționale anterioare ONLY - Motiv relativ de refuz - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 - Renume - Articolul 8 alineatul (5) din Regulamentul nr. 207/2009)
      (2012/C 25/97)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Aktieselskabet af 21. november 2001 (Brande, Danemarca) (reprezentant: C. Barrett Christiansen, avocat)

         Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: V. Melgar, agent)

         Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI: Parfums Givenchy SA (Levallois-Perret, Franța)

         Obiectul

      Cerere de anulare a Deciziei Camerei a doua de recurs a OAPI din 7 octombrie 2010 (cauza R 1556/2009-2) privind o procedură de opoziție între Aktieselskabet af 21. november 2001 și Parfums Givenchy SA

         Dispozitivul

                  1.

                  Respinge acțiunea.

                  2.

                  Obligă Aktieselskabet af 21. november 2001 la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 80, 12.3.2011.


title: Cauza C-530/08: Acțiune introdusă la 2 decembrie 2008 — Comisia Comunităților Europene/Republica Ungară

text:
               24.1.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 19/21

         Acțiune introdusă la 2 decembrie 2008 — Comisia Comunităților Europene/Republica Ungară
   (Cauza C-530/08)
   (2009/C 19/38)
   Limba de procedură: maghiara
   Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: H. Støvlbæk și B. Béres, agenți)

      Pârâtă: Republica Ungară
   Concluziile reclamantei

               —

               Constatarea faptului că Republica Ungară nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul Directivei 2005/36/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 7 septembrie 2005 privind recunoașterea calificărilor profesionale (1), prin neadoptarea actelor cu putere de lege și a actelor administrative necesare pentru a se conforma prevederilor acestei directive sau, în orice caz, prin necomunicarea acestora Comisiei;

               —

               obligarea Republicii Ungare la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   Termenul pentru transpunerea Directivei 2005/36 a expirat la 20 octombrie 2007.

      (1)  JO L 255, p. 22, Ediție specială, 05/vol. 8, p. 3.


title: Cauza C-521/10 P: Recurs introdus la 8 noiembrie 2010 de Grúas Abril Asistencia, S.L. împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a doua) pronunțate la 24 august 2010 în cauza T-386/09, Gruas Abril Asistencia, S.L./Comisia Europeană

text:
               29.1.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 30/18

         Recurs introdus la 8 noiembrie 2010 de Grúas Abril Asistencia, S.L. împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a doua) pronunțate la 24 august 2010 în cauza T-386/09, Gruas Abril Asistencia, S.L./Comisia Europeană
   (Cauza C-521/10 P)
   ()
   2011/C 30/30
   Limba de procedură: spaniola

      Părțile

      Recurentă: Grúas Abril Asistencia, S.L. (reprezentant: R. García García, avocat)

      Cealaltă parte în proces: Comisia Europeană

      Concluziile recurentei

   Admiterea argumentelor formulate și, ulterior îndeplinirii formalităților legale aplicabile, casarea ordonanței de inadmisibilitate și declararea admisibilității acțiunii în anulare întrucât reclamanta avea calitate procesuală activă și soluționarea pe fond în conformitate cu cererea reclamantei

      Motivele și principalele argumente

   Recursul vizează ordonanța pronunțată de Tribunal, prin care se stabilește inadmisibilitatea acțiunii în anulare îndreptate împotriva deciziei Comisiei de a nu iniția procedura de remediere a încălcărilor invocate. Tribunalul susține că un astfel de refuz nu poate fi atacat de către un particular.
   Recurenta consideră că particularii, în calitate de destinatari ai deciziei care face obiectul recursului și care îi privește în mod direct și individual, pot introduce o acțiune în anulare în temeiul articolelor 230 CE și III-365 din Tratatul de instituire a unei Constituții pentru Europa și al jurisprudenței. Reclamanta solicită revocarea ordonanței de inadmisibilitate și, în consecință, declararea admisibilității acțiunii în anulare.


title: Cauza T-424/13: Acțiune introdusă la 7 august 2013 — Jinan Meide Casting/Consiliul

text:
               9.11.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 325/36

         Acțiune introdusă la 7 august 2013 — Jinan Meide Casting/Consiliul
   (Cauza T-424/13)
   2013/C 325/60
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Jinan Meide Casting Co. Ltd (Jinan, China) (reprezentanți: R. Antonini și E. Monard, avocați)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea Regulamentului de punere în aplicare (UE) nr. 430/2013 al Consiliului din 13 mai 2013 de instituire a unei taxe antidumping definitive și de stabilire a perceperii cu titlu definitiv a taxei provizorii instituite la importurile de accesorii turnate filetate pentru tuburi și țevi, din fontă maleabilă, originare din Republica Populară Chineză și din Thailanda și de închidere a procedurii în ceea ce privește Indonezia (JO L 129, p. 1), în măsura în care privește reclamanta și

               —

               obligarea pârâtului să suporte cheltuielile de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă cinci motive.

               1.

               Primul motiv este întemeiat pe omisiunea de a oferi acces/de a divulga reclamantei informații cu privire la stabilirea valorii normale, încălcându-se astfel dreptul la apărare al reclamantei, precum și articolul 6 alineatul (7), articolul 20 alineatul (2) și articolul 20 alineatul (4) din Regulamentul (CE) nr. 1225/2009 al Consiliului din 30 noiembrie 2009 privind protecția împotriva importurilor care fac obiectul unui dumping din partea țărilor care nu sunt membre ale Comunității Europene (JO L 343, p. 51, rectificare în JO 2010, L 7, p. 22).

               2.

               Al doilea motiv este întemeiat pe respingerea unor ajustări solicitate de reclamantă, încălcându-se astfel articolul 2 alineatul (10) din Regulamentul (CE) nr. 1225/2009 al Consiliului și articolul 2.4 din Acordul OMC privind aplicarea articolului VI al Acordului General pentru Tarife și Comerț 1994. Cu titlu subsidiar, reclamanta consideră că Consiliul a încălcat articolul 296 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene.

               3.

               Al treilea motiv este întemeiat pe faptul că stabilirea valorii normale pentru tipurile de produse necorespunzătoare încalcă articolul 2 alineatul (7) litera (a), articolul 2 alineatul (10) și articolul 2 alineatul (10) litera (a), precum și articolul 2 alineatul (11) coroborat cu articolul 2 alineatele (8) și (9), articolul 2 alineatul (7) litera (a) și articolul 9 alineatul (5) din Regulamentul (CE) nr. 1225/2009 al Consiliului, precum și principiul nediscriminării.

               4.

               Al patrulea motiv este întemeiat pe omisiunea de a stabili dacă condițiile economiei de piață se aplică în cazul reclamantei, în termen de trei luni de la inițierea procedurii, încălcându-se astfel articolul 2 alineatul (7) din Regulamentul (CE) nr. 1225/2009 al Consiliului.

               5.

               Al cincilea motiv este întemeiat pe faptul că prejudiciul este stabilit pe baza unor date inexacte privind importurile, încălcându-se astfel articolul 3 alineatul (1), articolul 3 alineatul (2) și articolul 3 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 1225/2009 al Consiliului.


title: Cauza T-359/08: Acțiune introdusă la 3 septembrie 2008 — Regatul Spaniei/Comisia Comunităților Europene

text:
               25.10.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 272/45

         Acțiune introdusă la 3 septembrie 2008 — Regatul Spaniei/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza T-359/08)
   (2008/C 272/89)
   Limba de procedură: spaniola
   Părțile

      Reclamant: Regatul Spaniei (reprezentant: J. Rodríguez Cárcamo)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene
   Concluziile reclamantului

               —

               Neaplicarea Orientărilor pentru determinarea corecțiilor financiare aplicabile cheltuielilor cofinanțate din Fondurile structurale și din Fondul de coeziune în cazul nerespectării normelor privind achizițiile publice, versiunea finală din 29 noiembrie 2007, COCOF 07/0037/03-ES,

               —

               anularea Deciziei Comisiei Comunităților Europene din 25 iunie 2008, C(2008) 3243, prin care se reduce ajutorul acordat din Fondul de coeziune grupului de proiecte nr. 2001.ES.16.C.P.E.045 (Gestiunea reziduurilor în Galicia-2001) (grupul II) și

               —

               obligarea Comisiei Comunităților Europene la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   Prezentul litigiu are ca obiect patru subgrupe de proiecte privind Planul de gestiune a reziduurilor urbane solide în Galicia. Finanțarea comunitară acordată inițial se ridica pentru întregul grup de proiecte la 80 % din costul public subvenționabil.
   Într-o scrisoare trimisă de Comisie reclamantului în aprilie 2006 erau propuse corecții în urma neregularităților identificate în cadrul unui audit anterior. În concluziile acestui document figurau două propuneri de corecții financiare. Prima dintre acestea, privind neregularitatea sancționată în decizia atacată, provine dintr-o diferență de criteriu în clasificarea anumitor contracte. Propunerea de corecție financiară se ridica, din acest motiv, la 59 652,48 euro.
   Intrarea în vigoare, la sfârșitul anului 2007, a unor noi „Orientări pentru determinarea corecțiilor financiare aplicabile cheltuielilor cofinanțate din Fondurile structurale și din Fondul de coeziune în cazul nerespectării normelor privind achizițiile publice” determină o agravare a corecțiilor finale impuse, întrucât criteriile conținute în acest document presupun corecții mai importante decât cele care rezultă din aplicarea Orientărilor în vigoare până la acel moment.
   În susținerea pretențiilor sale, reclamantul invocă, în primul rând și în conformitate cu dispozițiile articolului 241 din Tratatul CE, nelegalitatea Orientărilor din 2007, menționate anterior, în sensul că acestea sunt contrare articolului 7 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 1164/94 al Consiliului din 16 mai 1994 de creare a unui Fond de coeziune și articolului 17 din Regulamentul (CE) nr. 1386/2002 al Comisiei din 29 iulie 2002 de stabilire a normelor de aplicare a Regulamentului (CE) nr. 1164/94, în măsura în care, în primul rând, nu reglementează corecțiile financiare exacte, și anume cele care reprezintă cheltuiala efectiv imputată Fondului în mod nelegal și, în al doilea rând, întrucât stabilind corecțiile pe bază forfetară utilizează drept cuantum de bază pentru calcularea corecției bugetul contractului de achiziție publică, iar nu cheltuiala certificată sau, în lipsa acesteia, prețul contractului.
   Orientările din 2007 încalcă de asemenea:

               —

               principiul general al transparenței, consacrat la articolul 255 din Tratatul CE și în Regulamentul 1049/2001 privind accesul public la documentele instituțiilor, din cauza publicității reduse la care sunt supuse ca urmare a formei în care sunt adoptate și a accesului restrâns la acestea;

               —

               principiul general al securității juridice, prin caracterul lor retroactiv, întrucât se aplică proiectelor aprobate începând cu anul 2000 și

               —

               obligația de motivare.

         În ceea ce privește Decizia din 25 iunie 2008, reclamantul susține că, în afară de faptul că se întemeiază pe o normă nelegală, încalcă articolul 7 alineatul (1) din Regulamentul nr. 1164/94, citat anterior, și articolul 17 din Regulamentul nr. 1386/2002, citat anterior, în măsura în care utilizează drept cuantum de bază pentru calcularea corecției bugetul contractului de achiziție publică, iar nu cheltuiala certificată sau, în lipsa acesteia, prețul contractului.


title: Cauza C-226/12: Hotărârea Curții (Camera întâi) din 16 ianuarie 2014 (cerere de decizie preliminară formulată de Audiencia Provincial de Oviedo — Spania) — Constructora Principado S.A./José Ignacio Menéndez Álvarez (Directiva 93/13/CEE — Contracte încheiate cu consumatorii — Contract de vânzare-cumpărare imobiliară — Clauze abuzive — Criterii de apreciere)

text:
               22.3.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 85/3

         Hotărârea Curții (Camera întâi) din 16 ianuarie 2014 (cerere de decizie preliminară formulată de Audiencia Provincial de Oviedo — Spania) — Constructora Principado S.A./José Ignacio Menéndez Álvarez
   (Cauza C-226/12) (1)

   (Directiva 93/13/CEE - Contracte încheiate cu consumatorii - Contract de vânzare-cumpărare imobiliară - Clauze abuzive - Criterii de apreciere)
   2014/C 85/05
   Limba de procedură: spaniola

      Instanța de trimitere

   Audiencia Provincial de Oviedo

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Constructora Principado S.A.

      Pârât: José Ignacio Menéndez Álvarez

      Obiectul

   Cerere de decizie preliminară — Audiencia Provincial de Oviedo — Interpretarea articolului 3 alineatul (1) din Directiva 93/13/CEE a Consiliului din 5 aprilie 1993 privind clauzele abuzive în contractele încheiate cu consumatorii (JO L 95, p. 29, Ediție specială, 15/vol. 2, p. 273) — Noțiunea de dezechilibru semnificativ — Criterii care trebuie luate în considerare.

      Dispozitivul

   Articolul 3 alineatul (1) din Directiva 93/13/CEE a Consiliului din 5 aprilie 1993 privind clauzele abuzive în contractele încheiate cu consumatorii trebuie interpretat în sensul că:

               —

               existența unui „dezechilibru semnificativ” nu necesită în mod necesar ca costurile puse în sarcina consumatorului printr-o clauză contractuală să aibă în privința acestuia o incidență economică semnificativă în raport cu valoarea operațiunii în cauză, ci poate să rezulte din simplul fapt al unei atingeri suficient de grave aduse situației juridice în care este plasat acest consumator, în calitate de parte la contract, în temeiul dispozițiilor naționale aplicabile, fie sub forma unei restrângeri a conținutului drepturilor de care, potrivit acestor dispoziții, consumatorul beneficiază în temeiul contractului, fie sub forma unei piedici în exercitarea acestora sau a punerii în sarcina sa a unei obligații suplimentare, neprevăzută de normele naționale;

               —

               instanța de trimitere trebuie, în scopul aprecierii existenței eventuale a unui dezechilibru semnificativ, să țină seama de natura bunului sau a serviciului care face obiectul contractului, raportându-se la toate circumstanțele care au însoțit încheierea acestui contract, precum și la toate celelalte clauze ale acestuia.

      (1)  JO C 227, 28.7.2012.


title: Cauza C-172/16: Cerere de decizie preliminară introdusă de Amtsgericht Düsseldorf (Germania) la 25 martie 2016 – Ljiljana Kammerer și Frank Kammerer/Swiss International Air Lines AG

text:
               13.6.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 211/31

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Amtsgericht Düsseldorf (Germania) la 25 martie 2016 – Ljiljana Kammerer și Frank Kammerer/Swiss International Air Lines AG
      (Cauza C-172/16)
      (2016/C 211/40)
      Limba de procedură: germana

         Instanța de trimitere

      Amtsgericht Düsseldorf

         Părțile din procedura principală

         Reclamanți: Ljiljana Kammerer și Frank Kammerer

         Pârâtă: Swiss International Air Lines AG

         Întrebarea preliminară

      Acordul dintre Confederația Elvețiană și Comunitatea Europeană privind transportul aerian din 21 iunie 1999, în versiunea rezultată din Decizia nr. 2/2010 a Comitetului pentru transport aerian Comunitate/Elveția din 26 noiembrie 2010, trebuie interpretat în sensul că Regulamentul (CE) nr. 261/2004 (1) se aplică, în conformitate cu articolul 3 alineatul (1) litera (a) din acesta, și pasagerilor care intenționează să ajungă în Elveția prin intermediul unui zbor dintr-o țară terță?

         (1)  Regulamentul (CE) nr. 261/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 11 februarie 2004 de stabilire a unor norme comune în materie de compensare și de asistență a pasagerilor în eventualitatea refuzului la îmbarcare și anulării sau întârzierii prelungite a zborurilor și de abrogare a Regulamentului (CEE) nr. 295/91 (JO L 46, p. 1, Ediție specială, 07/vol. 12, p. 218).


title: Cauza C-306/14: Cerere de decizie preliminară introdusă de Varhoven administrativen sad (Bulgaria) la 25 iunie 2014 – Direktor na Agentsia „Mitnitsi” / „Biovet” AD

text:
               8.9.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 303/26

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Varhoven administrativen sad (Bulgaria) la 25 iunie 2014 – Direktor na Agentsia „Mitnitsi”/„Biovet” AD
   (Cauza C-306/14)
   2014/C 303/33
   Limba de procedură: bulgara

      Instanța de trimitere

   Varhoven administrativen sad

      Părțile din procedura principală

      Recurent: Direktor na Agentsia „Mitnitsi”

      Intimat:„Biovet AD”

      Întrebările preliminare

               1)

               Ce semnificație are termenul „proces de prelucrare” în cadrul articolului 27 alineatul (2) litera (d) din Directiva 92/83/CEE (1) a Consiliului din 19 octombrie 1992 privind armonizarea structurilor accizelor la alcool și băuturi alcoolice, iar această noțiune include curățarea și/sau dezinfecția ca procese pentru atingerea anumitor nivele de curățenie impuse de bunele practici de fabricație a medicamentelor?

               2)

               Articolul 27 alineatul (2) litera (d) din Directiva 92/83 permite ca, după ce statele membre au reglementat scutirea de la plata accizei armonizate a alcoolului, cu condiția ca acesta să fie utilizat într-un proces de prelucrare și produsul final să nu conțină alcool, să se introducă o normă potrivit căreia, în scopul aplicării acestei scutiri, să se considere că alcoolul utilizat pentru curățare nu este utilizat în cadrul procesului de prelucrare?

               3)

               Având în vedere principiul securității juridice și principiul încrederii legitime, se poate introduce o ficțiune cum este cea stabilită la articolul 22 alineatul 7 ZADS, cu efect imediat (și anume fără a prevedea o perioadă corespunzătoare pentru adaptarea comportamentului operatorilor economici), care să restrângă, în cadrul unei scutiri introduse de statul membru în mod discreționar, rambursarea accizelor către persoanele impozabile pentru alcoolul utilizat ca produs de curățenie?

      (1)  JO L 316, p. 21.


title: Cauza T-460/11: Acțiune introdusă la 19 august 2011 — Scandic Distilleries/OAPI — Bürgerbräu, August Röhm & Söhne (BÜRGER)

text:
               12.11.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 331/24

         Acțiune introdusă la 19 august 2011 — Scandic Distilleries/OAPI — Bürgerbräu, August Röhm & Söhne (BÜRGER)
   (Cauza T-460/11)
   2011/C 331/46
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Scandic Distilleries SA (Bihor, România) (reprezentant: Á. László, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Bürgerbräu, August Röhm & Söhne KG (Bad Reichenhall, Germania)

      Concluziile

               —

               Modificarea Deciziei Camerei a doua de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 25 mai 2011 în cauza R 1962/2010-2 și înregistrarea mărcii solicitate ca marcă comunitară pentru toate produsele și serviciile vizate;

               —

               obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

      Solicitantul mărcii comunitare: reclamanta.

      Marca comunitară vizată: marca figurativă „BÜRGER ORIGINAL PREMIUM PILS TRADITIONAL BREWED QUALITY REGISTERED TRADEMARK SIEBENBURGEN”, pentru produse și servicii din clasele 32 și 35 — cererea de înregistrare nr. 8359663.

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în procedura opoziției: cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs.

      Marca sau semnul invocat: marca comunitară verbală înregistrată sub nr. 1234061 pentru produse și servicii din clasele 21, 32 și 42.

      Decizia diviziei de opoziție: admite opoziția în parte.

      Decizia camerei de recurs: respinge calea de atac.

      Motivele invocate: încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009 al Consiliului, întrucât Camera de recurs a considerat în mod incorect că există un risc de confuzie.


title: Cauza T-20/07: Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 17 iunie 2009 –Portugalia/Comisia [ FEOGA — Secțiunea Garantare — Cheltuieli excluse de la finanțarea comunitară — Culturi arabile — Grâu dur — Termen de 24 de luni — Prima comunicare prevăzută la articolul 8 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 1663/95 — Controale la fața locului — Detectare de la distanță — Eficacitatea controalelor — Rezultatele verificărilor — Măsuri corective care trebuiesc adoptate de statul membru în cauză — Existența unui prejudiciu financiar pentru FEOGA ]

text:
               1.8.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 180/45

         Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 17 iunie 2009 –Portugalia/Comisia
   (Cauza T-20/07) (1)

   („FEOGA - Secțiunea Garantare - Cheltuieli excluse de la finanțarea comunitară - Culturi arabile - Grâu dur - Termen de 24 de luni - Prima comunicare prevăzută la articolul 8 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 1663/95 - Controale la fața locului - Detectare de la distanță - Eficacitatea controalelor - Rezultatele verificărilor - Măsuri corective care trebuiesc adoptate de statul membru în cauză - Existența unui prejudiciu financiar pentru FEOGA”)
   2009/C 180/82
   Limba de procedură: portugheza

      Părțile

      Reclamantă: Republica Portugheză (reprezentanți: L. Fernandes, P. Barros da Costa, agenți, assistés de M. Figueiredo, avocat)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: P. Guerra e Andrade și F. Jimeno Fernández, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare în parte a Deciziei C (2006) 5993 final a Comisiei din 14 decembrie 2006 (JO 2006, L 355, p. 96), de excludere de la finanțarea comunitară a anumitor cheltuieli efectuate de statele membre în temeiul Fondului European de Orientare și Garantare Agricolă (FEOGA) secțiunea Garantare, în măsura în care exclude în privința Republicii Portugheze anumite cheltuieli efectuate în sectorul culturilor arabile (grâu dur)

      Dispozitivul

               1)

               Anulează Decizia C (2006) 5993 final a Comisiei din 14 decembrie 2006 care exclude de la finanțarea comunitară anumite cheltuieli efectuate de statele membre în temeiul Fondului European de Orientare și Garantare Agricolă (FEOGA), secțiunea Garantare, în măsura în care exclude în privința Republicii Portugheze anumite cheltuieli efectuate de în sectorul culturilor arabile (grâu dur) în cursul campaniei din 2003.

               2)

               Respinge acțiunea pentru restul capetelor de cerere.

               3)

               Fiecare parte suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 95, 28.4.2007.


title: Cauza T-630/13: Hotărârea Tribunalului din 26 septembrie 2014 – DK Recycling und Roheisen/Comisia („Mediu – Directiva 2003/87/CE – Sistem de comercializare a cotelor de emisie de gaze cu efect de seră – Norme tranzitorii privind alocarea armonizată a cotelor de emisie cu titlu gratuit începând cu anul 2013 – Decizia 2011/278/UE – Măsuri naționale de punere în aplicare prezentate de Germania – Clauză privind situații extreme – Libertatea de a desfășura o activitate comercială – Dreptul de proprietate – Proporționalitate”)

text:
               10.11.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 395/48

      Hotărârea Tribunalului din 26 septembrie 2014 – DK Recycling und Roheisen/Comisia
      (Cauza T-630/13) (1)

      ((„Mediu - Directiva 2003/87/CE - Sistem de comercializare a cotelor de emisie de gaze cu efect de seră - Norme tranzitorii privind alocarea armonizată a cotelor de emisie cu titlu gratuit începând cu anul 2013 - Decizia 2011/278/UE - Măsuri naționale de punere în aplicare prezentate de Germania - Clauză privind situații extreme - Libertatea de a desfășura o activitate comercială - Dreptul de proprietate - Proporționalitate”))
      (2014/C 395/60)
      Limba de procedură: germana

         Părțile

         Reclamantă: DK Recycling und Roheisen GmbH (Duisburg, Germania) (reprezentant: S. Altenschmidt, avocat)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: E. White, C. Hermes și K. Herrmann, agenți)

         Obiectul

      Cerere de anulare a articolului 1 alineatul (1) din Decizia 2013/448/UE a Comisiei din 5 septembrie 2013 privind măsurile naționale de punere în aplicare pentru alocarea tranzitorie cu titlu gratuit a cotelor de emisii de gaze cu efect de seră în conformitate cu articolul 11 alineatul (3) din Directiva 2003/87/CE a Parlamentului European și a Consiliului (JO L 240, p. 27), în măsura în care prin acesta sunt respinse includerea instalațiilor cu identificatorii DE000000000001320 și DE-new-14220-0045 în lista de instalații prevăzută la articolul 11 alineatul (1) din Directiva 2003/87/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 13 octombrie 2003 de stabilire a unui sistem de comercializare a cotelor de emisie de gaze cu efect de seră în cadrul Comunității și de modificare a Directivei 96/61/CE a Consiliului (JO L 275, p. 32), precum și cantitățile anuale preliminare corespunzătoare de cote de emisii alocate cu titlu gratuit acestor instalații

         Dispozitivul

                  1)

                  Anulează articolul 1 alineatul (1) din Decizia 2013/448/UE a Comisiei din 5 septembrie 2013 privind măsurile naționale de punere în aplicare pentru alocarea tranzitorie cu titlu gratuit a cotelor de emisii de gaze cu efect de seră în conformitate cu articolul 11 alineatul (3) din Directiva 2003/87/CE a Parlamentului European și a Consiliului, în măsura în care prin acesta este respinsă alocarea cotelor de emisie cu titlu gratuit în privința instalațiilor enumerate la punctul D din anexa I la această decizie pe baza unei subinstalații a emisiilor de proces pentru producerea zincului în furnal și procesele aferente.

                  2)

                  Respinge în rest acțiunea.

                  3)

                  Fiecare parte suportă propriile cheltuieli de judecată.

         (1)  JO C 31, 1.2.2014.


title: Cauza T-34/06: Ordonanța Tribunalului din 1 septembrie 2010 — Universal/Comisia

text:
               23.10.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 288/65

      Ordonanța Tribunalului din 1 septembrie 2010 — Universal/Comisia
      (Cauza T-34/06) (1)

      ()
      (2010/C 288/117)
      Limba de procedură: engleza
      Președintele Camerei a treia a dispus radierea cauzei.

         (1)  JO C 60, 11.3.2006.


title: Cauza C-376/13: Hotărârea Curții (Camera a noua) din 23 aprilie 2015 – Comisia Europeană/Republica Bulgaria (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Rețele și servicii de comunicații electronice — Directivele 2002/20/CE, 2002/21/CE și 2002/77/CE — Anunțuri de depunere de cereri — Drepturi de utilizare a frecvențelor radio de televiziune terestră digitală — Cereri de candidaturi — Criterii de selecție a ofertanților — Proporționalitate — Drepturi speciale)

text:
               22.6.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 205/3

         Hotărârea Curții (Camera a noua) din 23 aprilie 2015 – Comisia Europeană/Republica Bulgaria
   (Cauza C-376/13) (1)

   ((Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru - Rețele și servicii de comunicații electronice - Directivele 2002/20/CE, 2002/21/CE și 2002/77/CE - Anunțuri de depunere de cereri - Drepturi de utilizare a frecvențelor radio de televiziune terestră digitală - Cereri de candidaturi - Criterii de selecție a ofertanților - Proporționalitate - Drepturi speciale))
   (2015/C 205/04)
   Limba de procedură: bulgara

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: G. Braun, L Malferrari şi G. Koleva, agenţi)

      Pârâtă: Republica Bulgaria (reprezentanți: D. Drambozova, E. Petranova şi J. Atanasov, agenţi)

      Dispozitivul

               1)

               Limitând, în temeiul punctului 5a alineatele 1 și 2 din dispozițiile tranzitorii și finale din Legea privind comunicațiile electronice ((Zakon za elektronnite saobshteniya) la două numărul de întreprinderi cărora li se poate atribui un drept de utilizare a frecvențelor din spectrul radioelectric de radiodifuziune terestră digitală și cărora li se eliberează o autorizație de a furniza servicii de comunicații electronice corespunzătoare, Republica Bulgaria nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 2 alineatul (1) din Directiva 2002/77/CE a Comisiei din 16 septembrie 2002 privind concurența pe piețele de rețele și servicii de comunicații electronice.

               2)

               Interzicând, în temeiul articolului 47a alineatele 1 și 2 și al articolului 48 alineatul 3 din Legea privind comunicațiile electronice, furnizorilor de conținut de televiziune ale căror programe nu sunt difuzate în Bulgaria și persoanelor care au legături cu aceștia, participarea la cererile de candidaturi pentru atribuirea drepturilor de utilizare a frecvențelor din spectrul radioelectric de radiodifuziune terestră digitală și furnizarea serviciilor corespunzătoare, Republica Bulgaria nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 7 alineatul (3) din Directiva 2002/20/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 7 martie 2002 privind autorizarea rețelelor și serviciilor de comunicații electronice (Directiva privind autorizarea), astfel cum a fost modificată prin Directiva 2009/140/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 25 noiembrie 2009, al articolului 9 alineatul (1) din Directiva 2002/21/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 7 martie 2002 privind un cadru de reglementare comun pentru rețelele și serviciile de comunicații electronice (Directivă-cadru), astfel cum a fost modificată prin Directiva 2009/140, precum și al articolului 2 alineatul (2) și al articolului 4 alineatul (2) din Directiva 2002/77.

               3)

               Interzicând, în temeiul articolului 48 alineatul (5) din Legea privind comunicațiile electronice, adjudecatarilor drepturilor de utilizare a frecvențelor din spectrul radioelectric de radiodifuziune terestră digitală să creeze rețele de comunicații electronice pentru difuzarea de programe de radio și de televiziune, Republica Bulgaria nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 7 alineatul (3) din Directiva 2002/20, astfel cum a fost modificată prin Directiva 2009/140, precum și al articolului 2 alineatul (2) și al articolului 4 alineatul (2) din Directiva 2002/77.

               4)

               Obligă Republica Bulgaria la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 252, 31.8.2013.


title: Cauza C-162/09: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) (Regatul Unit) la 8 mai 2009 — Secretary of State for Work and Pensions/Taous Lassal

text:
               4.7.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 153/29

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) (Regatul Unit) la 8 mai 2009 — Secretary of State for Work and Pensions/Taous Lassal
   (Cauza C-162/09)
   2009/C 153/55
   Limba de procedură: engleza

      Instanța de trimitere

   Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamant: Secretary of State for Work and Pensions

      Pârâtă: Taous Lassal

      Întrebarea preliminară

   În condițiile în care (i) un cetățean al Uniunii a intrat în Regatul Unit în septembrie 1999 ca lucrător și a rămas în acest stat în această calitate până în februarie 2005, (ii) ulterior a părăsit Regatul Unit întorcându-se timp de 10 luni în statul membru al cărui cetățean este, (iii) iar în decembrie 2005 s-a întors din nou în Regatul Unit unde a locuit fără întrerupere până în noiembrie 2006 când a depus o cerere de asistență socială:
   articolul 16 alineatul (1) din Directiva 2004/38 a Parlamentului European și a Consiliului din 29 aprilie 2004 trebuie interpretat în sensul că acordă acestui cetățean al Uniunii dreptul de ședere permanentă în temeiul faptului că a locuit în mod legal, conform unor instrumente de drept comunitar anterioare care acordă dreptul de ședere lucrătorilor, o perioadă neîntreruptă de cinci ani încheiată înainte de 30 aprilie 2006 (data la care statele membre trebuiau să transpună directiva)?


title: Cauzele conexate C-128/09-C-131/09, C-134/09 și C-135/09: Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 18 octombrie 2011 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Conseil d'État — Belgia) — Antoine Boxus, Willy Roua (C-128/09), Guido Durlet și alții (C-129/09), Paul Fastrez, Henriette Fastrez (C-130/09), Philippe Daras (C-131/09), Association des riverains et habitants des communes proches de l’aéroport BSCA (Brussels South Charleroi Airport) (ARACh) (C-134/09 și C-135/09), Bernard Page (C-134/09), Léon L’Hoir, Nadine Dartois (C-135/09)/Région wallonne (Evaluarea efectelor anumitor proiecte asupra mediului — Directiva 85/337/CEE — Domeniu de aplicare — Noțiunea „act legislativ special de drept intern” — Convenția de la Aarhus — Accesul la justiție în probleme de mediu — Domeniul de aplicare al dreptului la o cale de atac împotriva unui act legislativ)

text:
               10.12.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 362/2

         Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 18 octombrie 2011 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Conseil d'État — Belgia) — Antoine Boxus, Willy Roua (C-128/09), Guido Durlet și alții (C-129/09), Paul Fastrez, Henriette Fastrez (C-130/09), Philippe Daras (C-131/09), Association des riverains et habitants des communes proches de l’aéroport BSCA (Brussels South Charleroi Airport) (ARACh) (C-134/09 și C-135/09), Bernard Page (C-134/09), Léon L’Hoir, Nadine Dartois (C-135/09)/Région wallonne
   (Cauzele conexate C-128/09-C-131/09, C-134/09 și C-135/09) (1)

   (Evaluarea efectelor anumitor proiecte asupra mediului - Directiva 85/337/CEE - Domeniu de aplicare - Noțiunea „act legislativ special de drept intern” - Convenția de la Aarhus - Accesul la justiție în probleme de mediu - Domeniul de aplicare al dreptului la o cale de atac împotriva unui act legislativ)
   2011/C 362/02
   Limba de procedură: franceza

      Instanța de trimitere

   Conseil d'État

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamanți: Antoine Boxus, Willy Roua (C-128/09), Guido Durlet și alții (C-129/09), Paul Fastrez, Henriette Fastrez (C-130/09), Philippe Daras (C-131/09), Association des riverains et habitants des communes proches de l’aéroport BSCA (Brussels South Charleroi Airport) (ARACh) (C-134/09 și C-135/09), Bernard Page (C-134/09), Léon L’Hoir, Nadine Dartois (C-135/09)

      Pârâtă: Région wallonne

      Cu participarea: Société régionale wallonne du transport (SRWT) (C-128/09 și C-129/09), Infrabel SA (C-130/09 și C-131/09), Société wallonne des aéroports (SOWEAR) (C-135/09)

      Obiectul

   Cererea de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Conseil d'État (Belgia) — Interpretarea articolelor 1, 5, 6, 7, 8 și 10a din Directiva 85/337/CEE a Consiliului din 27 iunie 1985 privind evaluarea efectelor anumitor proiecte publice și private asupra mediului (JO L 175, p. 40, Ediție specială, 15/vol. 1, p. 174), astfel cum a fost modificată prin Directiva 97/11/CE a Consiliului din 3 martie 1997 (JO L 73, p. 5, Ediție specială, 15/vol. 3, p. 254) și prin Directiva 2003/35/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 26 mai 2003 de instituire a participării publicului la elaborarea anumitor planuri și programe privind mediul și de modificare a directivelor 85/337/CEE și 96/61/CE (JO L 56, p. 17, Ediție specială, 15/vol. 10, p. 8) — Interpretarea articolelor 6 și 9 din Convenția de la Aarhus privind accesul la informație, participarea publicului la luarea deciziei și accesul la justiție în probleme de mediu, încheiată la 25 iunie 1998 și aprobată de Comunitatea Europeană prin Decizia 2005/370/CE a Consiliului din 17 februarie 2005 (JO L 124, p. 1, Ediție specială, 15/vol. 14, p. 201) — Recunoașterea ca acte legislative naționale specifice a anumitor permise „ratificate” prin decret pentru care există motive imperative de interes general? — Inexistența unui drept deplin la o cale de atac împotriva unei decizii de autorizare a unor proiecte care pot avea efecte importante asupra mediului — Caracter facultativ sau obligatoriu al existenței unui astfel de drept — Lucrări de amenajare a unor infrastructuri și de extindere a pistei aeroportului Liège-Bierset

      Dispozitivul

               1.

               Articolul 1 alineatul (5) din Directiva 85/337/CEE a Consiliului din 27 iunie 1985 privind evaluarea efectelor anumitor proiecte publice și private asupra mediului, astfel cum a fost modificată prin Directiva 2003/35/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 26 mai 2003, trebuie interpretat în sensul că nu sunt excluse din domeniul de aplicare al directivei menționate decât proiectele adoptate în detaliu printr-un act legislativ special, astfel încât obiectivele aceleiași directive să fie realizate prin procedura legislativă. Revine instanței naționale sarcina să verifice că aceste două condiții au fost îndeplinite, ținând seama atât de conținutul actului legislativ, cât și de ansamblul procedurii legislative care a condus la adoptarea sa și în special de actele pregătitoare și de dezbaterile parlamentare. În această privință, un act legislativ care numai ar „ratifica” pur și simplu un act administrativ preexistent, limitându-se să constate existența unor motive imperative de interes general, fără inițierea prealabilă a unei proceduri legislative pe fond care să permită îndeplinirea condițiilor menționate, nu poate fi considerat un act legislativ special în sensul acestei dispoziții și nu este suficient pentru a exclude un proiect din domeniul de aplicare al Directivei 85/337, astfel cum a fost modificată prin Directiva 2003/35.

               2.

               Articolul 9 alineatul (2) din Convenția privind accesul la informații, participarea publicului la luarea deciziilor și accesul la justiție în probleme de mediu, încheiată la 25 iunie 1998 și aprobată în numele Comunității Europene prin Decizia 2005/370/CE a Consiliului din 17 februarie 2005, și articolul 10a din Directiva 85/337, astfel cum a fost modificată prin Directiva 2003/35, trebuie interpretate în sensul că:

                           —

                           atunci când un proiect care intră în domeniul de aplicare al acestor dispoziții este adoptat printr-un act legislativ, problema dacă acest act legislativ îndeplinește condițiile prevăzute la articolul 1 alineatul (5) din directiva menționată trebuie să poată fi supusă, potrivit normelor naționale de procedură, unei instanțe sau unui organism independent și imparțial stabilit prin lege;

                           —

                           în ipoteza în care nicio cale de atac cu o natură și cu un domeniu de aplicare care au fost amintite mai sus nu ar fi posibilă împotriva unui asemenea act, revine oricărei instanțe naționale sesizate în cadrul competenței sale sarcina de a exercita controlul descris la liniuța precedentă și să deducă eventual consecințele acestuia, lăsând fără aplicare acest act legislativ.

      (1)  JO C 153, 4.7.2009.


title: Cauza T-220/10: Acțiune introdusă la 18 mai 2010 — Comisia/EU Research Projects

text:
               31.7.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 209/40

         Acțiune introdusă la 18 mai 2010 — Comisia/EU Research Projects
   (Cauza T-220/10)
   ()
   2010/C 209/62
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: N. Bambara, agent și C. Erkelens, avocat)

      Pârâtă: EU Research Projects Ltd (Hungerford, Regatul Unit)

      Concluziile reclamantei

               —

               Obligarea pârâtei să ramburseze Comisiei suma principală de 102 039,32 EUR majorată cu dobânzi de întârziere calculate la o rată de 4,80 % aplicată de la 28 decembrie 2006 până la data efectuării plății sumei datorate; și

               —

               obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată, inclusiv a celor suportate de Comisie.

      Motivele și principalele argumente

   Comisia a formulat această acțiune în temeiul articolului 272 TFUE pentru a solicita rambursarea sumei pretins plătită în plus pârâtei, și anume suma de 102 039,32 EUR majorată cu o dobândă de 4,80 % aplicată de la 28 decembrie 2006, data la care suma era datorată.
   În cadrul celui de Al cincilea program cadru al Comunității Europene pentru activități de cercetare, dezvoltare tehnologică și demonstrative (1998–2002), Comisia a semnat, printre alții, cu pârâta un „contract pentru proiecte de cercetare și de dezvoltare tehnologică”, identificat cu numărul IST-2001-34850. Suma invocată de reclamantă în temeiul contractului respectiv este echivalentă cu diferența dintre suma plătită în avans pârâtei și totalul costurilor eligibile acceptate de reclamantă, în conformitate cu dispozițiile pertinente din contract, drept consecință a cererii pârâtei de a se retrage din proiect și ca urmare a nerespectării de către aceasta a obligațiilor contractuale pertinente.
   În susținerea acțiunii, Comisia invocă un singur motiv: Comisia afirmă că pârâta a încălcat obligațiile contractuale prin nerambursarea către Comisie a diferenței dintre contribuția financiară pe care acesta din urmă o datora pârâtei și valoarea totală a sumelor deja plătite pârâtei în avans. Contribuția financiară datorată pârâtei este mai mică decât suma totală plătită de reclamantă prin intermediul unei plăți în avans. În plus, conform dreptului belgian, care constituie legea aplicabilă contractului, poate fi solicitată rambursarea sumelor care au fost plătite fără a fi datorate. Prin urmare, Comisia susține că pârâta are obligația de a plăti suma datorată.


title: Cauza T-236/09: Hotărârea Tribunalului din 15 martie 2012 — Evropaïki Dynamiki/Comisia ( „Achiziții publice de servicii — Procedură de cerere de ofertă — Prestarea de servicii externe de dezvoltare, de studiu și de suport al sistemelor de informații — Respingerea ofertelor unui ofertant — Obligația de motivare — Égalitate de tratament — Transparență — Eroare vădită de apreciere — Răspundere extracontractuală” )

text:
               28.4.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 126/13

         Hotărârea Tribunalului din 15 martie 2012 — Evropaïki Dynamiki/Comisia
   (Cauza T-236/09) (1)

   (Achiziții publice de servicii - Procedură de cerere de ofertă - Prestarea de servicii externe de dezvoltare, de studiu și de suport al sistemelor de informații - Respingerea ofertelor unui ofertant - Obligația de motivare - Égalitate de tratament - Transparență - Eroare vădită de apreciere - Răspundere extracontractuală)
   2012/C 126/26
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Atena, Grecia) (reprezentanți: N. Korogiannakis și M. Dermitzakis, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: inițial N. Bambara, ulterior E. Manhaeve, agenți, asistați de P. Wytinck și B. Hoorelbeke, avocați)

      Obiectul

   Pe de o parte, o cerere de anulare a Deciziilor Comisiei din 27 martie 2009 de respingere a ofertelor prezentate de reclamantă pentru lotul 1, intitulat „Servicii ale unor experți în dezvoltare in situ (intra-muros)” și, respectiv, pentru lotul 2, intitulat „Proiecte de dezvoltare ex situ (extra-muros)”, în cadrul procedurii de cerere de ofertă RTD-R4-2007-001 privind prestarea de servicii externe de dezvoltare, de studiu și de suport al sistemelor de informații pentru Comisie (JO 2007, S 238), precum și a deciziilor de atribuire a acestor loturi altor ofertanți și, pe de altă parte, o cerere de daune interese

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Obligă Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE la suportarea propriilor cheltuieli de judecată, precum și a celor efectuate de Comisia Europeană.

      (1)  JO C 193, 15.8.2009.


title: Cauza T-693/16 P: Recurs introdus la 28 septembrie 2016 de HG împotriva Hotărârii din 19 iulie 2016 a Tribunalului Funcției Publice în cauza F-149/15, HG/Comisia

text:
               28.11.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 441/27

      Recurs introdus la 28 septembrie 2016 de HG împotriva Hotărârii din 19 iulie 2016 a Tribunalului Funcției Publice în cauza F-149/15, HG/Comisia
      (Cauza T-693/16 P)
      (2016/C 441/32)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Recurent: HG (Bruxelles, Belgia) (reprezentant: L. Levi, avocat)

         Cealaltă parte din procedură: Comisia Europeană

         Concluziile

      Recurentul solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea Hotărârii Tribunalului Funcției Publice a Uniunii Europene din 19 iulie 2016 în cauza F-149/15;

                  —

                  în consecință, admiterea concluziilor reclamantului în primă instanță și, prin urmare,

                              —

                              anularea deciziei CMS 13-005 a AIPN tripartite în măsura în care prevede suspendarea avansării în treaptă pentru o durată de 18 luni și repararea unui prejudiciu fixat prin decizie la 108 596,35 euro;

                              —

                              în măsura în care este necesar, anularea deciziei de respingere a reclamației recurentului;

                              —

                              cu titlu subsidiar, reducerea sancțiunii financiare cuprinse în decizia CMS 13-005;

                              —

                              obligarea pârâtei la repararea prejudiciului moral și adus reputației recurentului, evaluat la 20 000 de euro;

                              —

                              obligarea pârâtei la suportarea tuturor cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea recursului, recurentul invocă patru motive.

                  1.

                  Primul motiv, privind răspunderea financiară a recurentului și întemeiat pe încălcarea obligației de motivare, în măsura în care Tribunalul Funcției Publice (TFP) nu s-ar fi pronunțat cu privire la unul dintre motivele formulate de recurent, referitor la încălcarea principiului proporționalității. Pe de altă parte, acesta ar fi săvârșit mai multe erori de drept și ar fi denaturat elemente din dosar.

                  2.

                  Al doilea motiv, întemeiat pe viciile de procedură legate de actele pregătitoare pentru adoptarea deciziei în litigiu și pe încălcarea dreptului la apărare al recurentului, precum și pe încălcarea obligației de motivare și pe erorile de drept pe care le-ar fi săvârșit TFP.

                  3.

                  Al treilea motiv întemeiat pe încălcarea obligației de motivare de către Comisie și de către TFP.

                  4.

                  Al patrulea motiv întemeiat pe eroarea de drept și de fapt pe care TFP ar fi săvârșit-o cu privire la primul motiv reținut împotriva recurentului. Pe de altă parte, TFP și-ar fi încălcat obligația de motivare.