title: Cauza C-157/13: Hotărârea Curții (Camera întâi) din 4 septembrie 2014 (cerere de decizie preliminară formulată de Lietuvos Aukščiausiasis Teismas – Lituania) – Nickel & Goeldner Spedition GmbH/„Kintra” UAB [Trimitere preliminară – Cooperare judiciară în materie civilă – Regulamentul (CE) nr. 1346/2000 – Articolul 3 alineatul (1) – Noțiunea „acțiune care derivă direct din procedurile de insolvenţă şi este strâns legată de acestea” – Regulamentul (CE) nr. 44/2001 – Articolul 1 alineatul (2) litera (b) – Noțiunea „faliment” – Acțiune în plata unei creanțe intentată de lichidator – Creanță născută dintr-un transport internațional de mărfuri – Raporturi între Regulamentele nr. 1346/2000 și nr. 44/2001 și Convenția referitoare la contractul de transport internațional de mărfuri pe șosele (CMR)]

text:
               10.11.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 395/11

      Hotărârea Curții (Camera întâi) din 4 septembrie 2014 (cerere de decizie preliminară formulată de Lietuvos Aukščiausiasis Teismas – Lituania) – Nickel & Goeldner Spedition GmbH/„Kintra” UAB
      (Cauza C-157/13) (1)

      ([Trimitere preliminară - Cooperare judiciară în materie civilă - Regulamentul (CE) nr. 1346/2000 - Articolul 3 alineatul (1) - Noțiunea „acțiune care derivă direct din procedurile de insolvenţă şi este strâns legată de acestea” - Regulamentul (CE) nr. 44/2001 - Articolul 1 alineatul (2) litera (b) - Noțiunea „faliment” - Acțiune în plata unei creanțe intentată de lichidator - Creanță născută dintr-un transport internațional de mărfuri - Raporturi între Regulamentele nr. 1346/2000 și nr. 44/2001 și Convenția referitoare la contractul de transport internațional de mărfuri pe șosele (CMR)])
      (2014/C 395/13)
      Limba de procedură: lituaniana

         Instanța de trimitere

      Lietuvos Aukščiausiasis Teismas

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: Nickel & Goeldner Spedition GmbH

         Pârâtă:„Kintra” UAB

         Dispozitivul

                  1)

                  Articolul 1 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 44/2001 al Consiliului din 22 decembrie 2000 privind competența judiciară, recunoașterea și executarea hotărârilor în materie civilă și comercială trebuie interpretat în sensul că intră în sfera de aplicare a noțiunii „materie civilă și comercială”, în sensul acestei dispoziții, acțiunea în plata unei creanţe întemeiate pe furnizarea de servicii de transport, exercitată de lichidatorul unei întreprinderi aflate în faliment, desemnat în cadrul unei proceduri de insolvență deschise într-un stat membru, și îndreptată împotriva beneficiarului acestor servicii, stabilit în alt stat membru.

                  2)

                  Articolul 71 din Regulamentul nr. 44/2001 trebuie interpretat în sensul că, în ipoteza în care un litigiu intră atât în domeniul de aplicare al acestui regulament, cât și în cel al Convenției referitoare la contractul de transport internațional de mărfuri pe șosele, semnată la Geneva la 19 mai 1956, astfel cum a fost modificată prin Protocolul semnat la Geneva la 5 iulie 1978, un stat membru poate, conform articolului 71 alineatul (1) din regulamentul menționat, să aplice normele de competență judiciară prevăzute la articolul 31 alineatul (1) din convenția menționată.

         (1)  JO C 156, 1.6.2013.


title: Cauza C-585/10: Hotărârea Curții (Camera a opta) din 15 decembrie 2011 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Vestre Landsret — Danemarca) — Niels Møller/Haderslev Kommune [Prevenirea și controlul integrat al poluării — Directiva 96/61/CE — Anexa I, punctul 6.6 litera (c) — Instalații pentru creșterea în sistem intensiv a porcilor cu capacități de peste 750 de locuri pentru scroafe — Includerea sau neincluderea locurilor pentru scrofițe]

text:
               11.2.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 39/6

         Hotărârea Curții (Camera a opta) din 15 decembrie 2011 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Vestre Landsret — Danemarca) — Niels Møller/Haderslev Kommune
   (Cauza C-585/10) (1)

   (Prevenirea și controlul integrat al poluării - Directiva 96/61/CE - Anexa I, punctul 6.6 litera (c) - Instalații pentru creșterea în sistem intensiv a porcilor cu capacități de peste 750 de locuri pentru scroafe - Includerea sau neincluderea locurilor pentru scrofițe)
   2012/C 39/09
   Limba de procedură: daneza

      Instanța de trimitere

   Vestre Landsret

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamant: Niels Møller

      Pârâtă: Haderslev Kommune

      Obiectul

   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Vestre Landsret — Interpretarea punctului 6.6 din anexa I la Directiva 96/61/CE a Consiliului din 24 septembrie 1996 privind prevenirea și controlul integrat al poluării (JO L 257, p. 26, Ediție specială, 15/vol. 3, p. 183) — Instalații pentru creșterea în sistem intensiv a păsărilor domestice sau a porcilor cu capacități de peste 750 de locuri pentru scroafe — Includerea sau neincluderea locurilor pentru scrofițe (femele pubere din specia porcină, care încă nu au fătat)

      Dispozitivul

   Expresia „locuri pentru scroafe” care figurează la punctul 6.6 litera (c) din anexa I la Directiva 96/61/CE a Consiliului din 24 septembrie 1996 privind prevenirea și controlul integrat al poluării, astfel cum a fost modificată prin Regulamentul (CE) nr. 166/2006 al Parlamentului European și al Consiliului din 18 ianuarie 2006, trebuie interpretată în sensul că înglobează locurile pentru scrofițe (femele din specia porcină care au trecut deja printr-o perioadă de călduri, dar care nu au fătat încă).

      (1)  JO C 38, 5.2.2011.


title: Cauza F-64/11: Acțiune introdusă la 24 iunie 2011 — ZZ/Comisia Europeană

text:
               27.8.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 252/57

         Acțiune introdusă la 24 iunie 2011 — ZZ/Comisia Europeană
   (Cauza F-64/11)
   2011/C 252/126
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamant: ZZ (reprezentanți: S. Crosby și S. Santoro, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Obiectul și descrierea litigiului

   Anularea deciziei pârâtei de revocare unilaterală a ofertei de angajare adresată reclamantului, în pofida faptului că reclamantul acceptase deja oferta

      Concluziile reclamantului

               —

               Anularea Deciziei din 4 martie 2011 prin care Comisia Europeană a respins reclamația internă formulată de reclamant împotriva Deciziei HR B2 (2010) 662634 a Comisiei din 5 octombrie 2010;

               —

               acordarea unei despăgubiri pentru prejudiciile suferite de reclamant, care să includă remunerațiile și beneficiile precedente;

               —

               obligarea Comisiei Europene la plata cheltuielilor de judecată.


title: Cauza C-490/08: Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 30 iunie 2009 — Comisia Comunităților Europene/Regatul Belgiei (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Directiva 2005/68/CE — Reasigurare — Netranspunere în termenul prevăzut)

text:
               29.8.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 205/11

         Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 30 iunie 2009 — Comisia Comunităților Europene/Regatul Belgiei
   (Cauza C-490/08) (1)

   (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru - Directiva 2005/68/CE - Reasigurare - Netranspunere în termenul prevăzut)
   2009/C 205/20
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentant: N. Yerrell, agent)

      Pârât: Regatul Belgiei (reprezentant: D. Haven, agent)

      Obiectul

   Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Neadoptarea sau necomunicarea, în termenul prevăzut, a actelor necesare pentru a se conforma Directivei 2005/68/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 16 noiembrie 2005 privind reasigurarea și de modificare a Directivelor 73/239/CEE și 92/49/CEE ale Consiliului, precum și a Directivelor 98/78/CE și 2002/83/CE (JO L 323, p. 1, Ediție specială, 06/vol. 7, p. 224)

      Dispozitivul

               1)

               Prin neadoptarea, în termenul prevăzut, a tuturor actelor cu putere de lege și a actelor administrative necesare pentru a se conforma Directivei 2005/68/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 16 noiembrie 2005 privind reasigurarea și de modificare a Directivelor 73/239/CEE și 92/49/CEE ale Consiliului, precum și a Directivelor 98/78/CE și 2002/83/CE, Regatul Belgiei nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul acestei directive.

               2)

               Obligă Regatul Belgiei la suportarea cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 6, 10.1.2009.


title: Cauza F-84/15: Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera a treia) din 2 martie 2016 – Loescher/Consiliul (Funcție publică — Funcționari — Reprezentant sindical — Punere la dispoziția unei organizații sindicale sau profesionale — Exercițiul de promovare 2014 — Decizie de a nu îl promova pe reclamant — Articolul 45 din statut — Compararea meritelor — Inexistența unei obligații statutare de a prevedea o metodă specifică de comparare a meritelor personalului pus la dispoziția unor organizații sindicale sau profesionale — Luarea în considerare a rapoartelor de evaluare — Aprecierea nivelului responsabilităților exercitate — Elemente de probă — Controlul erorii vădite de apreciere)

text:
               18.4.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 136/49

         Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera a treia) din 2 martie 2016 – Loescher/Consiliul
   (Cauza F-84/15) (1)

   ((Funcție publică - Funcționari - Reprezentant sindical - Punere la dispoziția unei organizații sindicale sau profesionale - Exercițiul de promovare 2014 - Decizie de a nu îl promova pe reclamant - Articolul 45 din statut - Compararea meritelor - Inexistența unei obligații statutare de a prevedea o metodă specifică de comparare a meritelor personalului pus la dispoziția unor organizații sindicale sau profesionale - Luarea în considerare a rapoartelor de evaluare - Aprecierea nivelului responsabilităților exercitate - Elemente de probă - Controlul erorii vădite de apreciere))
   (2016/C 136/69)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: Bernd Loescher (Rhode-Saint-Genèse, Belgia) (reprezentanți: J.-N. Louis și N. de Montigny, avocați)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: M. Bauer și M. Veiga, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare a deciziei de a nu îl promova pe reclamant la gradul următor (AD 12) în cadrul exercițiului de promovare 2014 al Consiliului Uniunii Europene

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Domnul Loescher suportă propriile cheltuieli de judecată și este obligat la suportarea cheltuielilor de judecată efectuate de Consiliul Uniunii Europene.

      (1)  JO C 279, 24.8.2015, p. 60.


title: Cauza F-124/13: Acțiune introdusă la 19 decembrie 2013 — ZZ/Parlamentul European

text:
               22.2.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 52/54

         Acțiune introdusă la 19 decembrie 2013 — ZZ/Parlamentul European
   (Cauza F-124/13)
   2014/C 52/107
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamant: ZZ (reprezentant: C. Bernard-Glanz, avocat)

      Pârât: Parlamentul European

      Obiectul și descrierea litigiului

   Anularea deciziei Autorității împuternicite să facă numiri privind respingerea cererii de asistență formulate de reclamant

      Concluziile reclamantului

               —

               Anularea deciziei atacate și, dacă este cazul, a deciziei de respingere a reclamației;

               —

               obligarea pârâtului să plătească reclamantului suma de 50 000 EUR, drept despăgubire pentru prejudiciul moral suferit, majorată cu dobânda legală calculată până la efectuarea plății integrale;

               —

               obligarea pârâtului să plătească reclamantului o pătrime din cheltuielile medicale efectuate ca urmare a deteriorării stării sale de sănătate, drept despăgubire pentru prejudiciul material suferit, majorată cu dobânda legală calculată până la efectuarea plății integrale;

               —

               obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată.


title: Cauza C-395/09: Hotărârea Curții (Camera a șaptea) din 30 septembrie 2010 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Naczelny Sąd Administracyjny Izba Finansowa Wydział I — Republica Polonă) — Oasis East sp z o.o./Minister Finansów (A șasea directivă TVA — Directiva 2006/112/CE — Aderarea unui nou stat membru — Drept de deducere a taxei achitate în amonte — Reglementare națională prin care se exclude dreptul de deducere a taxei aferente anumitor prestări de servicii — Parteneri comerciali stabiliți pe un teritoriu considerat paradis fiscal — Posibilitatea statelor membre de a menține norme de excludere a dreptului de deducere la momentul intrării în vigoare a celei de A șasea directive TVA)

text:
               20.11.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 317/10

         Hotărârea Curții (Camera a șaptea) din 30 septembrie 2010 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Naczelny Sąd Administracyjny Izba Finansowa Wydział I — Republica Polonă) — Oasis East sp z o.o./Minister Finansów
   (Cauza C-395/09) (1)

   (A șasea directivă TVA - Directiva 2006/112/CE - Aderarea unui nou stat membru - Drept de deducere a taxei achitate în amonte - Reglementare națională prin care se exclude dreptul de deducere a taxei aferente anumitor prestări de servicii - Parteneri comerciali stabiliți pe un teritoriu considerat „paradis fiscal” - Posibilitatea statelor membre de a menține norme de excludere a dreptului de deducere la momentul intrării în vigoare a celei de A șasea directive TVA)
   2010/C 317/19
   Limba de procedură: poloneza

      Instanța de trimitere

   Naczelny Sąd Administracyjny Izba Finansowa Wydział I

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Oasis East sp z o.o.

      Pârât: Minister Finansów

      Obiectul

   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Naczelny Sąd Administracyjny — Interpretarea articolului 17 alineatul (6) din Directiva 77/388/CEE: A șasea directivă a Consiliului din 17 mai 1977 privind armonizarea legislațiilor statelor membre referitoare la impozitele pe cifra de afaceri — sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată: baza unitară de evaluare (JO L 145, p. 1), precum și a articolului 176 din Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată (JO L 347, p. 1, Ediție specială, 09/vol. 3, p. 7) — Reglementare națională, deja în vigoare înainte de aderare, care exclude dreptul de deducere a taxei aferente prestațiilor de servicii pentru care plata se efectuează în favoarea unui subiect de drept care are domiciliul, sediul sau administrația centrală într un teritoriu considerat „paradis fiscal”

      Dispozitivul

   Articolul 17 alineatul (6) din A șasea directivă 77/388/CEE a Consiliului din 17 mai 1977 privind armonizarea legislațiilor statelor membre referitoare la impozitele pe cifra de afaceri — sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată: baza unitară de evaluare, astfel cum a fost modificată prin Directiva 95/7/CE a Consiliului din 10 aprilie 1995, ale cărui dispoziții au fost preluate, în esență, în cuprinsul articolului 176 din Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată, trebuie interpretat în sensul că nu autorizează menținerea unei legislații naționale, aplicabilă în statul membru respectiv la momentul intrării în vigoare a celei de A șasea directive, care exclude în general dreptul de deducere a taxei pe valoarea adăugată achitate în amonte cu ocazia achiziționării serviciilor importate al căror preț este plătit direct sau indirect unei persoane stabilite într un stat sau pe un teritoriu considerat „paradis fiscal” de această legislație.

      (1)  JO C 312, 19.12.2009.


title: Cauza F-99/13: Acțiune introdusă la 4 octombrie 2013 — ZZ/BCE

text:
               14.12.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 367/41

         Acțiune introdusă la 4 octombrie 2013 — ZZ/BCE
   (Cauza F-99/13)
   2013/C 367/73
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamant: ZZ (reprezentanți: L. Levi și M. Vandenbussche, avocați)

      Pârâtă: Banca Centrală Europeană

      Obiectul și descrierea litigiului

   Anularea raportului de notare pentru anul 2012 și a deciziilor luate pe baza acestui raport, precum și acordarea de daune interese pentru prejudiciul moral suferit

      Concluziile reclamantului

               —

               Anularea raportului de notare a reclamantului pentru anul 2012;

               —

               în măsura în care este necesar, anularea Deciziei din 18 aprilie 2013 de respingere a căii de atac administrative și a Deciziei din 23 iulie 2013 de respingere a reclamației;

               —

               anularea oricărei decizii luate pe baza raportului de notare ilegal pentru anul 2012;

               —

               obligarea Băncii Centrale Europene la despăgubirea prejudiciului moral suferit, evaluat ex aequo et bono la 10 000 de euro;

               —

               obligarea Băncii Centrale Europene la plata cheltuielilor de judecată.


title: Cauza T-500/10: Hotărârea Tribunalului din 16 noiembrie 2011 — Dorma/OAPI — Puertas Doorsa (doorsa FÁBRICA DE PUERTAS AUTOMÁTICAS) [ „Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare figurative doorsa FÁBRICA DE PUERTAS AUTOMÁTICAS — Mărci anterioare naționale și internațională verbală și figurative DORMA — Noi documente referitoare la existența renumelui mărcilor anterioare depuse în cadrul procedurii care s-a aflat pe rolul camerei de recurs — Motiv relativ de refuz — Lipsa riscului de confuzie — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr.°207/2009” ]

text:
               7.1.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 6/15

         Hotărârea Tribunalului din 16 noiembrie 2011 — Dorma/OAPI — Puertas Doorsa (doorsa FÁBRICA DE PUERTAS AUTOMÁTICAS)
   (Cauza T-500/10) (1)

   (Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare figurative doorsa FÁBRICA DE PUERTAS AUTOMÁTICAS - Mărci anterioare naționale și internațională verbală și figurative DORMA - Noi documente referitoare la existența renumelui mărcilor anterioare depuse în cadrul procedurii care s-a aflat pe rolul camerei de recurs - Motiv relativ de refuz - Lipsa riscului de confuzie - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr.°207/2009)
   2012/C 6/26
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Dorma GmbH & Co. KG (Ennepetal, Germania) (reprezentant: P. Koch Moreno, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: J. Crespo Carrillo, agent)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: Puertas Doorsa, SL (Petrel, Spania)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a patra de recurs a OAPI din 17 august 2010 (cauza R 542/2009-4) privind o procedură de opoziție între Dorma GmbH & Co. KG și Puertas Doorsa, SL.

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Obligă Dorma GmbH & Co. KG la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 346, 18.12.2010.


title: Cauza C-263/06: Hotărârea Curții (Camera a patra) din 28 februarie 2008 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Corte suprema di cassazione — Italia) — Carboni e derivati Srl/Ministero dell'Economia e delle Finanze, Riunione Adriatica di Sicurtà SpA (Politica comercială comună — Protecție împotriva practicilor de dumping — Taxă antidumping — Fontă brută hematitică originară din Rusia — Decizia nr. 67/94/CECO — Stabilirea valorii în vamă în vederea aplicării unei taxe antidumping variabile — Valoarea de tranzacție — Vânzări succesive la prețuri diferite — Posibilitatea autorității vamale de a lua în considerare prețul unei vânzări de mărfuri anterioare celei pe baza căreia a fost făcută declarația vamală)

text:
               26.4.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 107/2

         Hotărârea Curții (Camera a patra) din 28 februarie 2008 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Corte suprema di cassazione — Italia) — Carboni e derivati Srl/Ministero dell'Economia e delle Finanze, Riunione Adriatica di Sicurtà SpA
   (Cauza C-263/06) (1)

   (Politica comercială comună - Protecție împotriva practicilor de dumping - Taxă antidumping - Fontă brută hematitică originară din Rusia - Decizia nr. 67/94/CECO - Stabilirea valorii în vamă în vederea aplicării unei taxe antidumping variabile - Valoarea de tranzacție - Vânzări succesive la prețuri diferite - Posibilitatea autorității vamale de a lua în considerare prețul unei vânzări de mărfuri anterioare celei pe baza căreia a fost făcută declarația vamală)
   (2008/C 107/03)
   Limba de procedură: italiana
   Instanța de trimitere
   Corte suprema di cassazione
   Părțile din acțiunea principală

      Reclamant: Carboni e derivati Srl

      Pârâți: Ministero dell'Economia e delle Finanze, Riunione Adriatica di Sicurtà SpA
   Obiectul
   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Corte suprema di cassazione — Interpretarea articolului 147 din Regulamentul (CEE) nr. 2454/93 al Comisiei din 2 iulie 1993 de stabilire a unor dispoziții de aplicare a Regulamentului nr. 2913/92 al Consiliului de stabilire a Codului Vamal Comunitar (JO L 253, p. 1, Ediție specială, 02/vol. 7, p. 3), astfel cum a fost modificat de Regulamentul nr. 1762/95 — Bază de calcul pentru stabilirea aplicării taxei antidumping — Posibilitatea autorității vamale de a lua în considerare prețul unei vânzări de mărfuri anterioare celei pe baza căreia a fost făcută declarația vamală — Fontă brută hematitică originară din Rusia
   Dispozitivul
   În conformitate cu articolul 1 alineatul (2) din Decizia nr. 67/94/CECO a Comisiei din 12 ianuarie 1994 de instituire a unei taxe antidumping provizorii asupra importurilor în Comunitate de fontă brută hematitică originară din Brazilia, Polonia, Rusia și Ucraina, autoritățile vamale nu pot determina valoarea în vamă în vederea aplicării taxei antidumping instituite prin această decizie pe baza prețului fixat pentru mărfurile vizate în cadrul unei vânzări anterioare celei pentru care a fost făcută declarația vamală în cazul în care prețul declarat corespunde prețului efectiv plătit sau de plătit de către importator.
   În cazul în care autoritățile vamale sunt îndreptățite să aibă îndoieli asupra veridicității valorii declarate, dacă îndoielile lor se confirmă după ce s-a solicitat furnizarea de informații suplimentare și după ce persoanei interesate i s-a oferit o posibilitate firească de a și prezenta punctul său de vedere cu privire la motivele pe care se întemeiază aceste îndoieli, fără să fi fost posibilă stabilirea prețului plătit sau de plătit în realitate, acestea pot, conform articolului 31 din Regulamentul (CEE) nr. 2913/92 al Consiliului din 12 octombrie 1992 de stabilire a Codului Vamal Comunitar, să calculeze valoarea în vamă în vederea aplicării taxei antidumping instituite prin Decizia nr. 67/94 prin raportare la prețul convenit pentru mărfurile respective în cadrul vânzării anterioare celei mai apropiate de cea pentru care a fost făcută declarația vamală, de a cărei veridicitate acestea nu au niciun motiv obiectiv să se îndoiască.

      (1)  JO C 224, 16.9.2006.


title: Cauza T-24/13: Hotărârea Tribunalului din 15 iulie 2015 – Cactus/OAPI – Del Rio Rodríguez (CACTUS OF PEACE CACTUS DE LA PAZ) [„Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a unei mărci comunitare figurative CACTUS OF PEACE CACTUS DE LA PAZ — Mărcile comunitare verbală anterioară CACTUS și figurativă anterioară Cactus — Utilizare serioasă a mărcii anterioare — Articolul 42 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 — Articolul 76 alineatele (1) și (2) din Regulamentul nr. 207/2009”]

text:
               14.9.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 302/44

         Hotărârea Tribunalului din 15 iulie 2015 – Cactus/OAPI – Del Rio Rodríguez (CACTUS OF PEACE CACTUS DE LA PAZ)
   (Cauza T-24/13) (1)

   ([„Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a unei mărci comunitare figurative CACTUS OF PEACE CACTUS DE LA PAZ - Mărcile comunitare verbală anterioară CACTUS și figurativă anterioară Cactus - Utilizare serioasă a mărcii anterioare - Articolul 42 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 - Articolul 76 alineatele (1) și (2) din Regulamentul nr. 207/2009”])
   (2015/C 302/56)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Cactus SA (Bertrange, Luxemburg) (reprezentant: K. Manhaeve, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: A. Folliard-Monguiral, agent)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: Isabel Del Rio Rodríguez (Malaga, Spania)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a doua de recurs a OAPI din 19 octombrie 2012 (cauza R 2005/2011-2) privind o procedură de opoziție între Cactus SA și doamna Isabel Del Rio Rodríguez

      Dispozitivul

               1)

               Anulează punctul 1 din dispozitivul Deciziei Camerei a doua de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI) din 19 octombrie 2012 (cauza R 2005/2011-2) în măsura în care vizează respingerea opoziției pentru motivul că serviciile de „vânzare cu amănuntul de plante și de flori naturale, semințe; fructe și legume proaspete” din clasa 35 nu erau acoperite de mărcile anterioare.

               2)

               Anulează punctul 2 din dispozitivul Deciziei Camerei a doua de recurs a OAPI din 19 octombrie 2012, citată mai sus, în măsura în care vizează anularea acelei părți din decizia diviziei de opoziție prin care s-a admis opoziția întemeiată pe „flori și plante naturale; semințe”, produse din clasa 31, precum și punctul 1 din dispozitivul aceleiași decizii, prin care s-a respins opoziția întemeiată pe produsele menționate.

               3)

               Respinge în rest acțiunea.

               4)

               Cactus SA suportă o treime din cheltuielile de judecată efectuate de părți în fața Tribunalului. OAPI suportă două treimi din cheltuielile de judecată menționate.

      (1)  JO C 101, 6.4.2013.


title: Cauza C-157/11: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Tribunale di Napoli (Italia) la 31 martie 2011 — Giuseppe Sibilio/Comune di Afragola

text:
               11.6.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 173/6

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Tribunale di Napoli (Italia) la 31 martie 2011 — Giuseppe Sibilio/Comune di Afragola
   (Cauza C-157/11)
   2011/C 173/11
   Limba de procedură: italiana

      Instanța de trimitere

   Tribunale di Napoli

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamant: Giuseppe Sibilio

      Pârâtă: Comune di Afragola

      Întrebările preliminare

               1.

               Directiva 1999/70/CE (1) poate fi aplicată lucrătorilor utili din punct de vedere social, mai exact respectivii lucrători trebuie considerați în sensul clauzei 3 alineatul (1) ca fiind persoane care au un raport de muncă încheiat direct între angajator și lucrător, în care încetarea raportului de muncă este determinată de condiții obiective, cum ar fi împlinirea termenului, în speță sfârșitul proiectului?

               2.

               Clauza 4 se opune ca un lucrător LSU/LPU să primească o retribuție inferioară celei încasate de un lucrător angajat pe durată nedeterminată care îndeplinește aceleași sarcini și are aceeași vechime în muncă doar pentru simplul fapt că „raportul” său de muncă a început astfel cum s-a descris anterior sau acest fapt constituie un motiv obiectiv apt să justifice un tratament remunerativ mai puțin favorabil?

      (1)  JO L 175, p. 43.


title: Cauza F-57/09: Acțiune introdusă la 2 iunie 2009 — Dionisio Galao/Comitetul Regiunilor

text:
               1.8.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 180/65

         Acțiune introdusă la 2 iunie 2009 — Dionisio Galao/Comitetul Regiunilor
   (Cauza F-57/09)
   2009/C 180/121
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: Ana Maria Dionisio Galao (Bruxelles, Belgia) (reprezentanți: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis și É. Marchal, avocați)

      Pârât: Comitetul Regiunilor

      Obiectul și descrierea litigiului

   Anularea deciziei pârâtului de stabilire a condițiilor de angajare a reclamantei în calitate de agent contractual în temeiul articolului 3 b din RAA, în măsura în care prin aceasta durata contractului este limitată la 3 luni, precum și anularea a două acte adiționale la contractul de angajare a reclamantei în calitate de agent temporar prin care se modifică scadența contractului menționat

      Concluziile reclamantei

               —

               Anularea Deciziei Comitetului Regiunilor din 19 decembrie 2008, în măsura în care prin aceasta se stabilesc condițiile angajare a reclamantei în calitate de agent contractual în temeiul articolului 3 b din RAA, și mai precis, în măsura în care prin aceasta durata contractului este limitată la 3 luni;

               —

               anularea Deciziei Comitetului Regiunilor din 23 octombrie 2008, în măsura în care prin aceasta se modifică, prin intermediul actului adițional nr. 9 la contract, condițiile de angajare a reclamantei în calitate de agent temporar în temeiul articolului 8 litera (b) din RAA și, mai precis, în măsura în care prin aceasta data scadenței contractului este prelungită până la 31 decembrie 2008;

               —

               anularea Deciziei Comitetului Regiunilor din 23 septembrie 2008, în măsura în care prin aceasta se modifică, prin intermediul actului adițional nr. 8 la contract, condițiile de angajare a reclamantei în calitate de agent temporar în temeiul articolului 8 litera (b) din RAA și, mai precis, în măsura în care prin aceasta se modifică data scadenței contractului în sensul prelungirii acesteia de la 30 septembrie 2008 până la 31 decembrie 2008;

               —

               obligarea Comitetului Regiunilor la plata cheltuielilor de judecată.


title: Cauza T-147/06: Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 26 noiembrie 2008 — En Route International/OAPI (FRESHHH) ( Marcă comunitară — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale FRESHHH — Motiv absolut de refuz — Caracter descriptiv — Articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 )

text:
               24.1.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 19/25

         Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 26 noiembrie 2008 — En Route International/OAPI (FRESHHH)
   (Cauza T-147/06) (1)

   („Marcă comunitară - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale FRESHHH - Motiv absolut de refuz - Caracter descriptiv - Articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (CE) nr. 40/94’)
   (2009/C 19/46)
   Limba de procedură: germana
   Părțile

      Reclamantă: En Route International Ltd (Datchet, Regatul Unit) (reprezentant: W. Göpfert, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: R. Pethke, agent)
   Obiectul
   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a patra de recurs a OAPI din 7 martie 2006 (cauza R 352/2005-4) privind înregistrarea ca marcă comunitară a semnului verbal FRESHHH
   Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă En Route International Ltd la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 178, 29.7.2006.


title: Cauza C-289/13 P: Recurs introdus la 27 mai 2013 de Cindu Chemicals BV, Deza, a.s., Koppers Denmark A/S și Koppers UK Ltd împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a șaptea extinsă) din 7 martie 2013 în cauza T-95/10, CINDU Chemicals BV și alții/Agenția Europeană pentru Produse Chimice (ECHA)

text:
               31.8.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 252/17

         Recurs introdus la 27 mai 2013 de Cindu Chemicals BV, Deza, a.s., Koppers Denmark A/S și Koppers UK Ltd împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a șaptea extinsă) din 7 martie 2013 în cauza T-95/10, CINDU Chemicals BV și alții/Agenția Europeană pentru Produse Chimice (ECHA)
   (Cauza C-289/13 P)
   2013/C 252/25
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Recurente: Cindu Chemicals BV, Deza, a.s., Koppers Denmark A/S și Koppers UK Ltd (reprezentant: K. Van Maldegem, avocat)

      Celelalte părți din procedură: Agenția Europeană pentru Produse Chimice (ECHA), Comisia Europeană

      Concluziile recurentelor

   Recurentele solicită Tribunalului:

               —

               Anularea hotărârii pronunțate de Tribunal în cauza T-95/10 și

               —

               anularea Deciziei ED/68/2009 a Agenției Europene pentru Produse Chimice (ECHA) (denumită în continuare „decizia atacată”) prin care se identifică uleiul de antracen (cu conținut scăzut) drept o substanță care urmează să fie inclusă în lista substanțelor candidate conform articolului 59 din Regulamentul (CE) nr. 1907/2006 (denumit în continuare „Regulamentul REACH”) (1) sau

               —

               în subsidiar, trimiterea cauzei spre rejudecare la Tribunal pentru ca acesta să se pronunțe asupra acțiunii în anulare a recurentelor și

               —

               obligarea pârâtei la plata tuturor cheltuielilor de judecată (inclusiv a cheltuielilor de judecată efectuate la Tribunal)

      Motivele și principalele argumente

   Recurentele arată că, prin respingerea cererii lor având ca obiect anularea în parte a deciziei atacate, Tribunalul a încălcat dreptul comunitar. În special, recurentele susțin că Tribunalul a săvârșit mai multe erori în interpretarea cadrului juridic astfel cum este aplicabil situației recurentelor. Acest fapt a condus la săvârșirea de către Tribunal a mai multor erori de drept, îndeosebi:

               —

               constatarea faptului că în cauză existau elemente de fapt științifice și tehnice complexe și că identificarea uleiului de antracen (cu conținut scăzut) ca substanță care posedă proprietăți PBT și vPvB pe baza constituenților săi prezenți în concentrație de cel puțin 0,1 % nu era viciată de o eroare vădită;

               —

               faptul că constituenții nu trebuie să fie identificați individual ca având proprietăți PBT sau vPvB printr-o decizie separată a ECHA adoptată pe baza unei evaluări aprofundate în acest scop;

               —

               faptul că nu au fost încălcate articolul 59 alineatul (3) și anexa XV la Regulamentul REACH deoarece dosarul conform cu anexa XV nu conținea informații cu privire la substanțele de înlocuire și

               —

               faptul că nu s-a încălcat principiul egalității de tratament.

         Pentru aceste motive, recurentele solicită anularea hotărârii Tribunalului pronunțate în cauza T-95/10 și anularea deciziei atacate.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 1907/2006 al Parlamentului European și al Consiliului din 18 decembrie 2006 privind înregistrarea, evaluarea, autorizarea și restricționarea substanțelor chimice (REACH), de înființare a Agenției Europene pentru Produse Chimice, de modificare a Directivei 1999/45/CE și de abrogare a Regulamentului (CEE) nr. 793/93 al Consiliului și a Regulamentului (CE) nr. 1488/94 al Comisiei, precum și a Directivei 76/769/CEE a Consiliului și a Directivelor 91/155/CEE, 93/67/CEE, 93/105/CE și 2000/21/CE ale Comisiei (JO L 396, p. 1, Ediție specială, 13/vol. 60, p. 3).


title: Cauza T-380/06: Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 7 octombrie 2009 — Vischim/Comisia ( Produse de uz fitosanitar — Substanța activă clorotalonil — Modificarea înscrierii în anexa I la Directiva 91/414/CEE — Directiva 2006/76/CE — Retroactivitate — Absența unei perioade tranzitorii — Securitate juridică — Încredere legitimă — Principiul egalității de tratament )

text:
               21.11.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 282/40

         Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 7 octombrie 2009 — Vischim/Comisia
   (Cauza T-380/06) (1)

   („Produse de uz fitosanitar - Substanța activă clorotalonil - Modificarea înscrierii în anexa I la Directiva 91/414/CEE - Directiva 2006/76/CE - Retroactivitate - Absența unei perioade tranzitorii - Securitate juridică - Încredere legitimă - Principiul egalității de tratament”)
   2009/C 282/75
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Vischim Srl (Cesano Maderno, Italia) (reprezentanți: C. Mereu și K. Van Maldegem, avocați)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: L. Parpala și B. Doherty, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare a articolului 2 al doilea paragraf din Directiva 2006/76/CE a Comisiei din 22 septembrie 2006 de modificare a Directivei 91/414/CEE a Consiliului în ceea ce privește specificația substanței active clorotalonil (JO L 263, p. 9, Ediție specială, 03/vol. 75, p. 146),

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Obligă Vischim Srl la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 20, 27.1.2007.


title: Cauza T-310/09: Acțiune introdusă la 4 august 2009 — Fuller & Thaler Asset Management/OAPI (BEHAVIOURAL INDEXING)

text:
               10.10.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 244/13

         Acțiune introdusă la 4 august 2009 — Fuller & Thaler Asset Management/OAPI (BEHAVIOURAL INDEXING)
   (Cauza T-310/09)
   2009/C 244/22
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Fuller & Thaler Asset Management, Inc. (San Mateo, Statele Unite) (reprezentant: S. Malynicz, Barrister)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Concluziile reclamantei

               —

               Anularea Deciziei Marii Camere de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 28 aprilie 2009 în cauza R 323/2008-G; și

               —

               obligarea OAPI la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

      Marca comunitară vizată: marca verbală „BEHAVIOURAL INDEXING” pentru produse și servicii din clasele 9 și 36.

      Decizia examinatorului: respinge cererea de înregistrare a unei mărci comunitare.

      Decizia camerei de recurs: respinge recursul.
   Motivele invocate: încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul nr. 207/2009 al Consiliului întrucât camera de recurs (i) a apreciat în mod eronat semnificația și sintaxa mărcii, precum și capacitatea sau incapacitatea acesteia de a constitui un termen descriptiv nemijlocit și direct pentru produsele și serviciile în cauză; (ii) nu a stabilit în cadrul examinării din oficiu fapte ce demonstrează că marca comunitară în cauză este descriptivă pentru publicul relevant, deși a concluzionat în mod corect că publicul relevant este specializat; și (iii) nu a luat în considerare interesul publicului pe care se întemeiază acest motiv de refuz și nu a făcut dovada faptului că exista, în mediul specializat relevant, un risc rezonabil ca alți comercianți din respectivul mediu, să dorească să utilizeze în viitor marca comunitară în cauză.


title: Cauza T-303/08: Hotărârea Tribunalului din 9 decembrie 2010 — Tresplain Investments/OAPI — Hoo Hing (Golden Elephant Brand) [Marcă comunitară — Procedură de declarare a nulității — Marca comunitară figurativă Golden Elephant Brand — Marca națională figurativă neînregistrată GOLDEN ELEPHANT — Motiv relativ de refuz — Trimitere la legislația națională care reglementează marca anterioară — Regimul acțiunii de common law în utilizare abuzivă a unei denumiri (action for passing off) — Articolul 74 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 [devenit articolul 76 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009] — Articolul 73 din Regulamentul nr. 40/94 (devenit articolul 75 din Regulamentul nr. 207/2009) — Articolul 8 alineatul (4) și articolul 52 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul nr. 40/94 [devenite articolul 8 alineatul (4) și articolul 53 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul nr. 207/2009] — Motive noi — Articolul 48 alineatul (2) din Regulamentul de procedură]

text:
               29.1.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 30/35

         Hotărârea Tribunalului din 9 decembrie 2010 — Tresplain Investments/OAPI — Hoo Hing (Golden Elephant Brand)
   (Cauza T-303/08) (1)

   (Marcă comunitară - Procedură de declarare a nulității - Marca comunitară figurativă Golden Elephant Brand - Marca națională figurativă neînregistrată GOLDEN ELEPHANT - Motiv relativ de refuz - Trimitere la legislația națională care reglementează marca anterioară - Regimul acțiunii de common law în utilizare abuzivă a unei denumiri (action for passing off) - Articolul 74 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 [devenit articolul 76 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009] - Articolul 73 din Regulamentul nr. 40/94 (devenit articolul 75 din Regulamentul nr. 207/2009) - Articolul 8 alineatul (4) și articolul 52 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul nr. 40/94 [devenite articolul 8 alineatul (4) și articolul 53 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul nr. 207/2009] - Motive noi - Articolul 48 alineatul (2) din Regulamentul de procedură)
   2011/C 30/62
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Tresplain Investments Ltd (Tsing Yi, Hong Kong, China) (reprezentant: D. McFarland, barrister)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: J. Novais Gonçalves, agent)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: Hoo Hing Holdings Ltd (Romford, Essex, Regatul Unit) (reprezentant: M. Edenborough, barrister)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei întâi de recurs a OAPI din 7 mai 2008 (cauza R 889/2007-1) privind o procedură de declarare a nulității între Hoo Hing Holdings Ltd și Tresplain Investments Ltd

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Respinge cererile Hoo Hing Holdings Ltd având ca obiect anularea în parte și reformarea Deciziei Camerei întâi de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI) din 7 mai 2008 (cauza R 889/2007-1) privind o procedură în nulitate între Hoo Hing Holdings și Tresplain Investments Ltd.

               3.

               Tresplain Investments suportă, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, cheltuielile de judecată efectuate de OAPI, precum și jumătate din cheltuielile efectuate de Hoo Hing Holdings. Hoo Hing Holdings suportă jumătate din propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 260, 11.10.2008.


title: Cauza T-402/09 P: Recurs introdus la 7 octombrie 2009 de Luigi Marcuccio împotriva Ordonanței pronunțate la 20 iulie 2009 de Tribunalul Funcției Publice în cauza F-86/07, Marcuccio/Comisia

text:
               5.12.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 297/30

         Recurs introdus la 7 octombrie 2009 de Luigi Marcuccio împotriva Ordonanței pronunțate la 20 iulie 2009 de Tribunalul Funcției Publice în cauza F-86/07, Marcuccio/Comisia
   (Cauza T-402/09 P)
   2009/C 297/45
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Recurent: Luigi Marcuccio (Tricase, Italia) (reprezentant: G. Cipressa, avocat)

      Cealaltă parte în proces: Comisia Comunităților Europene

      Concluziile recurentului

               —

               În orice caz: anularea în tot și fără nicio excepție a ordonanței atacate;

               —

               declararea faptului că acțiunea în primă instanță, în cadrul căreia a fost pronunțată ordonanța atacată, era perfect admisibilă în tot și fără nicio excepție;

               —

               în principal: admiterea în tot și fără nicio excepție a concluziilor reclamantului din acțiunea în primă instanță;

               —

               obligarea pârâtei la rambursarea în favoarea recurentului a tuturor cheltuielilor de judecată suportate de acesta din urmă în legătură atât cu judecata în primă instanță, cât și cu prezenta judecată în recurs;

               —

               în subsidiar: trimiterea prezentei cauze spre rejudecare Tribunalului Funcției Publice, în complet diferit.

      Motivele și principalele argumente

   Prezentul recurs este introdus împotriva Ordonanței Tribunalului Funcției Publice (TFP) din 20 iulie 2009, pronunțate în cauza F-86/07. Această ordonanță a respins în parte ca vădit inadmisibilă și în parte ca vădit nefondată o acțiune având ca obiect anularea deciziei prin care Comisia a respins cererea recurentului privind obținerea efectuării unei anchete cu privire la hărțuirea morală pe care acesta ar fi suferit o pe parcursul perioadei în care era detașat la Delegația Comisiei din Angola, precum și obligarea pârâtei la repararea prejudiciului rezultat din hărțuirea morală invocată.
   În susținerea pretențiilor sale, recurentul invocă următoarele motive:

               —

               interpretarea și aplicarea eronată și falsă a noțiunii de anchetă prevăzute la articolul 17 alineatul (2) din reglementarea comună privind acoperirea riscurilor de accidente și de boală profesională ale funcționarilor Comunităților Europene și a noțiunii de anchetă în scopul de a stabili dacă un funcționar al unei instituții a făcut obiectul unei hărțuiri morale;

               —

               eroare de drept prin declararea ca inadmisibilă a cererii de anulare a respingerii cererii de anchetă, inclusiv pentru falsa interpretare a noțiunii de lipsă de obiect a acesteia din urmă;

               —

               eroare de drept prin declararea ca inadmisibilă a cererii de anulare a raportului IDOC, inclusiv pentru lipsa absolută de motivare, pentru nepronunțarea asupra unui punct fundamental al litigiului și pentru aplicarea în mod eronat în speță a noțiunii de act pregătitor.

               —

               interpretarea eronată a noțiunii de hărțuire morală, precum și a obligației de a dovedi hărțuirea morală, care îi revine persoanei hărțuite;

               —

               lipsa absolută a motivării în ceea ce privește afirmațiile invocate în susținerea respingerii cererilor de despăgubire.


title: Cauza C-9/15 P: Recurs introdus la 12 ianuarie 2015 de Andreas Eleftheriou, Eleni Eleftheriou și Lilia Papachristofi împotriva Ordonanţei Tribunalului (Camera întâi) din 10 noiembrie 2014 în cauza T-291/13, Andreas Eleftheriou, Eleni Eleftheriou și Lilia Papachristofi/Comisia Europeană și Banca Centrală Europeană

text:
               26.5.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 171/9

         Recurs introdus la 12 ianuarie 2015 de Andreas Eleftheriou, Eleni Eleftheriou și Lilia Papachristofi împotriva Ordonanţei Tribunalului (Camera întâi) din 10 noiembrie 2014 în cauza T-291/13, Andreas Eleftheriou, Eleni Eleftheriou și Lilia Papachristofi/Comisia Europeană și Banca Centrală Europeană
   (Cauza C-9/15 P)
   (2015/C 171/12)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Recurenți: Andreas Eleftheriou, Eleni Eleftheriou și Lilia Papachristofi (reprezentanți: C. Paschalides, Solicitor, A. Paschalides, avocat, și A. Riza QC)

      Celelalte părți din procedură: Comisia Europeană și Banca Centrală Europeană

      Concluziile recurenților

   Recurenții solicită Tribunalului:

               —

               admiterea recursului, respingerea cererilor pârâților, obligarea acestora la plata cheltuielilor de judecată, atât a celor efectuate în fața Curții, cât și a celor efectuate în fața Tribunalului, și soluționarea cauzei pe fond.

      Motivele și principalele argumente

               1.

               Tribunalul a încălcat dreptul UE în aprecierea mai multor afirmații, după cum urmează.

                           a)

                           Tribunalul s-a întemeiat pe faptul că „atribuțiile încredințate Comisiei […] în cadrul Tratatului MES nu presupun nicio putere decizională proprie și […] că activitățile exercitate de aceste două instituții în cadrul aceluiași tratat nu angajează decât MES” (1), fără a evalua deloc impactul afirmației juridice pe care a acceptat-o arguendo la punctul 48, potrivit căreia Comisia „nu a cedat controlul efectiv al rolului său în procesul decizional în temeiul articolului 136 alineatul (3) [TFUE] conform competențelor care îi sunt recunoscute la articolul 17 [TUE] de a acționa în calitate de instituție UE responsabilă să asigure compatibilitatea cu dreptul Uniunii a actelor încheiate în temeiul Tratatului MES”.

                           b)

                           Se susține că în Hotărârea Pringle (2), pe care s-a întemeiat Tribunalul (3), s-a decis că, deși Comisia și BCE nu angajează decât MES (4), cu toate acestea, Curtea a observat, inter alia
                               (5), la punctul 164 din hotărârea respectivă, că „competențele atribuite Comisiei prin Tratatul MES îi permit, astfel cum prevede articolul 13 alineatele (3) și (4) din acesta, să asigure compatibilitatea cu dreptul Uniunii a protocoalelor de acord încheiate de MES”, iar la punctul 174 că, „în temeiul articolului 13 alineatul (3) din acest tratat, protocolul de acord care este negociat cu statul membru care a solicitat un sprijin pentru stabilitate trebuie să fie pe deplin compatibil cu dreptul Uniunii”.

                           c)

                           Afirmația „o cerere de despăgubire formulată împotriva Uniunii și întemeiată pe simpla nelegalitate a unui act sau a unui comportament care nu a fost adoptat de o instituție a Uniunii sau de agenții săi trebuie respinsă ca inadmisibilă” (6) a fost aplicată fără o evaluare a argumentelor din replica recurenților, conform cărora „[…] BCE [ar fi] acționat în calitate de [instituție UE], întrucât MES nu putea să exercite în mod legal un control efectiv al puterii coercitive în temeiul dreptului UE pentru a permite și/sau a face și/sau a acționa în virtutea amenințării. Puterea coercitivă menționată este acordată exclusiv […] în controlul efectiv al BCE, care nu poate fi cedat în temeiul dreptului Uniunii.”

                           d)

                           „[C]omportamentul care se pretinde că se află la originea prejudiciului invocat este o abținere de a acționa din partea Comisiei cu ocazia semnării protocolului de acord […]. Cu toate acestea, semnarea protocolului de acord a intervenit după reducerea valorii depozitului reclamanților […]. Astfel, această reducere a avut loc la intrarea în vigoare a [măsurilor din 29 martie 2013]. În consecință, nu se poate considera că reclamanții au reușit să dovedească cu certitudinea necesară că prejudiciul pe care apreciază că l-a suferit a fost efectiv cauzat de inacțiunea reproșată Comisiei” (7). Această afirmație ignoră modul în care recurenții și-au expus cauza, menționat la punctul 41 din ordonanță, și anume: „[c]ondițiile referitoare la [FAF] acordată [Republicii Cipru] la 26 aprilie 2013și modul în care acestea au fost solicitate de Comisie și de BCE sunt cele care au cauzat reclamanților prejudiciul pentru care urmărește să obțină o despăgubire în temeiul articolelor 268 și 340 TFUE”. Modul în care acestea au fost impuse a implicat neasigurarea de către Comisie a conformității condiționalității cu dreptul UE și amenințarea BCE de a înceta furnizarea de euro către Cipru, care au constituit o succesiune de acte/abțineri de a acționa începând de la 15 martie 2013 și terminând cu respectarea condiționării la 29 martie 2013.

                           e)

                           Conținutul protocolului de acord a fost contestat pentru motivul că acesta făcea referire la o respectare prealabilă a condiționării prealabile, care, ex hypotesi, a intervenit anterior reducerii valorii depozitelor recurenților, aspect pe care Tribunalul nu l-a apreciat ca parte integrantă a unei conduite.

                           f)

                           „[Î]n cazurile în care comportamentul care se pretinde că se află la originea prejudiciului invocat constă într-o abținere de a acționa, este necesar în mod special să existe certitudinea că prejudiciul menționat a fost cauzat efectiv de inacțiunile reproșate și că nu a putut fi provocat de comportamente distincte de cele reproșate instituției pârâte”: Ordonanța Portela/Comisia (8). Cu alte cuvinte, „chiar și în cazul în care” (9) Comisia a acționat conform obligației sale de a asigura faptul că condițiile sunt conforme cu dreptul UE, acest lucru nu ar fi schimbat nimic, întrucât „semnarea protocolului de acord a intervenit după reducerea valorii depozitului reclamanților la BoC” (10). Tribunalul a omis din nou să aprecieze argumentele pe care s-au întemeiat recurenții: a se vedea, inter alia, literele (d) și (e) de mai sus.

                           g)

                           În plus și cu titlu subsidiar, Tribunalul a săvârșit o eroare de fapt considerând că protocolul de acord a fost semnat după reducerea valorii depozitelor în toate cazurile. În cazul BoC, reducerea definitivă a valorii nu a intervenit decât după semnarea protocolului de acord la 26 aprilie 2013, și anume la sfârșitul lunii iunie 2013.

               2.

               În cazul în care CJE recunoaște faptul că pârâții au avut capacitatea juridică de a acționa în calitate de instituții ale UE, rezultă că decizia Tribunalului cu privire la al doilea capăt de cerere [privind anularea], menționat la punctele 55-60 din ordonanță, ar fi a fortiori inoperant.

      (1)  Punctul 45 din ordonanță.

      (2)  Hotărârea C-370/12 (EU:C:2012:756).

      (3)  Punctul 45 din ordonanță.

      (4)  Punctul 45 din Ordonanța din 10 noiembrie 2014.

      (5)  A se vedea de asemenea punctele 112 și 163.

      (6)  Punctul 43 din ordonanță și Ordonanța din 4 iulie 2013, Diadikasia Symvouloi Epicheiriseon/Comisia și alții (C-520/12 P, EU:C:2013:457)

      (7)  Punctul 54 din ordonanță.

      (8)  Ordonanța din 17 decembrie 2008, Portela/Comisia (T-137/07, EU:T:2008:589, punctul 80).

      (9)  Hotărârea din 25 iunie 1997, Perillo/Comisia (T-7/96, Rec, EU:T:1997:94).

      (10)  Punctul 54 din ordonanță.


title: Cauza T-401/09: Ordonanța Tribunalului din 6 iulie 2010 — Marcuccio/Curtea de Justiție ( „Acțiune în anulare — Respingere de către Curtea de Justiție a unei cereri de despăgubiri — Acțiune în despăgubiri — Comunicare a unui recurs fostului reprezentant al reclamantului — Lipsă a prejudiciului — Acțiune în parte vădit inadmisibilă și în parte vădit lipsită de orice temei juridic” )

text:
               28.8.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 234/37

         Ordonanța Tribunalului din 6 iulie 2010 — Marcuccio/Curtea de Justiție
   (Cauza T-401/09) (1)

   (Acțiune în anulare - Respingere de către Curtea de Justiție a unei cereri de despăgubiri - Acțiune în despăgubiri - Comunicare a unui recurs fostului reprezentant al reclamantului - Lipsă a prejudiciului - Acțiune în parte vădit inadmisibilă și în parte vădit lipsită de orice temei juridic)
   2010/C 234/67
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Reclamant: Luigi Marcuccio (Tricase, Italia) (reprezentant: G. Cipressa, avocat)

      Pârâtă: Curtea de Justiție a Uniunii Europene (reprezentant: A. Placco, agent)

      Obiectul

   Pe de o parte, acțiune în anularea pretinselor decizii ale Curții de Justiție de respingere a cererii de despăgubire pentru prejudiciul ce rezultă dintr-o pretinsă neregularitate săvârșită la comunicarea către domnul Luigi Marcuccio a recursului în cauza T-20/09 P și, pe de altă parte, acțiune în despăgubiri

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Îl obligă pe domnul Luigi Marcuccio la plata cheltuielilor de judecată.

               3.

               Nu mai este necesar să se pronunțe asupra fondului cererii de intervenție a Comisiei Europene.

      (1)  JO C 297, 5.12.2009.


title: Cauza F-92/15: Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera a treia) din 12 mai 2016 - Guittet/Comisia (Funcție publică — Fost funcționar — Securitate socială — Accident — Articolul 73 din statut — Încheierea procedurii — Stabilirea gradului de invaliditate permanentă parțială — Despăgubire suplimentară față de suma plătită în caz de invaliditate permanentă parțială — Executarea unei hotărâri de anulare — Surditate incurabilă și totală)

text:
               20.6.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 222/37

         Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera a treia) din 12 mai 2016 - Guittet/Comisia
   (Cauza F-92/15) (1)

   ((Funcție publică - Fost funcționar - Securitate socială - Accident - Articolul 73 din statut - Încheierea procedurii - Stabilirea gradului de invaliditate permanentă parțială - Despăgubire suplimentară față de suma plătită în caz de invaliditate permanentă parțială - Executarea unei hotărâri de anulare - Surditate incurabilă și totală))
   (2016/C 222/48)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: Christian Guittet (Cannes, Franța) (reprezentanți: L. Levi și A. Tymen, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: T. S. Bohr, agent, C. Mélotte, avocat)

      Obiectul

   Cerere de anulare, pe de o parte, a deciziei de reevaluare a gradului de invaliditate permanentă parțială a reclamantului și, pe de altă parte, a deciziei prin care s-a respins în parte reclamația reclamantului și cerere de reparare a prejudiciului material și moral pretins suferit

      Dispozitivul

               1)

               Anulează Decizia din 6 octombrie 2014 prin care s-a încheiat procedura inițiată în temeiul articolului 73 din Statutul funcționarilor Uniunii Europene în urma accidentului din 8 decembrie 2013 al cărui victimă a fost domnul Christian Guittet, în măsura în care aceasta a stabilit la 65 % gradul de invaliditate permanentă parțială recunoscut acestuia în temeiul articolului 12 din Reglementarea comună instituțiilor Uniunii Europene privind asigurarea împotriva riscurilor de accident și de boală profesională, în versiunea în vigoare anterior datei de 1 ianuarie 2006.

               2)

               Obligă Comisia Europeană la plata către domnul Guittet a sumei de 5 000 de euro.

               3)

               Respinge în rest acțiunea.

               4)

               Comisia Europeană suportă propriile cheltuieli de judecată și este obligată să suporte cheltuielile de judecată efectuate de domnul Guittet.

      (1)  JO C 294, 7.9.2015, p. 83.


title: Cauza T-174/12: Acțiune introdusă la 17 aprilie 2012 — Syrian Lebanese Commercial Bank/Consiliul

text:
               23.6.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 184/18

         Acțiune introdusă la 17 aprilie 2012 — Syrian Lebanese Commercial Bank/Consiliul
   (Cauza T-174/12)
   2012/C 184/33
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: Syrian Lebanese Commercial Bank S. A. L. (Beirut, Liban) (reprezentanți: P. Vanderveeren, L. Defalque și T. Bontinck, avocați)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea articolului 1 din Regulamentul de punere în aplicare nr. 55/2012 al Consiliului din 23 ianuarie 2012 și a punctului 27 din anexa la acest regulament, în măsura în care reclamanta este adăugată în anexa II la Regulamentul nr. 36/2012 al Consiliului din 18 ianuarie 2012;

               —

               anularea articolului 1 din Decizia de punere în aplicare 2012/37/PESC și a punctului 27 din anexa la această decizie în măsura în care reclamanta a fost adăugată în anexa II la Decizia 2011/273;

               —

               anularea, în măsura în care este necesar, a scrisorii decizie a Consiliului din 24 ianuarie 2012;

               —

               obligarea Consiliului la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă patru motive.

               1.

               Primul motiv întemeiat pe o eroare vădită de apreciere în ceea ce privește implicarea reclamantei în finanțarea regimului sirian, întrucât Consiliul nu a adus nici înainte, nici după adoptarea actelor atacate, dovada participării reclamantei la finanțarea regimului menționat.

               2.

               Al doilea motiv întemeiat pe o încălcare a dreptului la apărare, a dreptului la un proces echitabil și la o protecție jurisdicțională efectivă prin lipsa caracterului contradictoriu al procedurii de adoptare a actelor atacate și prin refuzul implicit al Consiliului de a prezenta probele care justifică natura și întinderea sancțiunii.

               3.

               Al treilea motiv întemeiat pe lipsa unei motivări suficiente și precise, Consiliul limitându se să expună considerații vagi și generale, fără a indica motivele specifice și concrete pentru care consideră că reclamanta trebuie să facă obiectul unor măsuri restrictive.

               4.

               Al patrulea motiv întemeiat pe insuficiențele care însoțesc adoptarea actelor atacate, în măsura în care Consiliul ar fi omis să menționeze în acestea drepturile și principiile fundamentale pe care dreptul Uniunii le recunoaște destinatarilor acestor acte și în măsura în care aceste acte ar fi fost adoptate în temeiul articolului 215 TFUE pe care reclamanta îl consideră lipsit de orice garanții democratice.


title: Cauza T-224/10: Acțiune introdusă la 17 mai 2010 — Association Belge des Consommateurs Tests-Achats/Comisia

text:
               31.7.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 209/41

         Acțiune introdusă la 17 mai 2010 — Association Belge des Consommateurs Tests-Achats/Comisia
   (Cauza T-224/10)
   ()
   2010/C 209/63
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Association Belge des Consommateurs Test-Achats ASBL/Belgische Verbruikersunie Test-Aankoop VZW (Bruxelles, Belgia) (reprezentanți: F. Filipo și A. Fratini, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile reclamantelor

               —

               Anularea Deciziilor Comisiei C(2009) 9059 și C(2009) 8954, ambele din 12 noiembrie 2009, în cazul COMP/M.5549 — EDF/SEGEBEL și

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Prin prezenta acțiune, reclamanta solicită, în conformitate cu articolul 263 TFUE, anularea deciziilor atacate în măsura în care Comisia a decis să nu trimită parțial concentrarea dintre Electricité de France S.A. și Segebel către autoritatea de concurență belgiană în temeiul articolului 9 din Regulamentul (CE) nr. 139/2004 (1) [Regulamentul (CE) privind concentrările economice] și a declarat concentrarea, în temeiul articolului 6 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul privind concentrările economice, ca fiind compatibilă cu piața comună sub rezerva respectării unor angajamente, fără a iniția procedura în temeiul articolului 6 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul privind concentrările economice.
   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă următoarele motive:

               Prin intermediul primului motiv, reclamanta susține că deciziile atacate nu cuprind o motivare corespunzătoare, încalcă articolul 6 alineatul (2) din Regulamentul privind concentrările economice și sunt afectate de erori vădite de apreciere, în măsura în care Comisia nu a luat în considerare în mod corespunzător relația concurențială dintre entitatea rezultată în urma concentrării economice și operatorul preexistent GDF Suez.

               Prin intermediul celui de al doilea motiv, reclamanta susține că dreptul său procedural de participare în cadrul procedurii a fost încălcat de Comisie.

               Prin intermediul celui de al treilea motiv, reclamanta afirmă că, fără să inițieze procedura în temeiul articolului 6 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul privind concentrările economice, Comisia nu a avut elementele imperative și decisive în baza cărora să concluzioneze în sensul că operațiunea nu ar ridica îndoieli grave în ceea ce privește compatibilitatea acesteia cu piața comună. În plus, reclamanta susține că, întrucât Comisia nu a avut elemente suficiente pentru a stabili dacă a fost autoritatea cea mai potrivită să examineze operațiunea notificată, aceste vicii afectează și decizia de a nu trimite cazul autorității de concurență belgiene.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 139/2004 al Consiliului din 20 ianuarie 2004 privind controlul concentrărilor economice între întreprinderi, JO L 24, p. 1, Ediție specială, 08/vol. 1, p. 201.


title: Cauza C-353/10: Ordonanța președintelui Curții din 22 noiembrie 2010 — Comisia Europeană/Republica Elenă

text:
               19.3.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 89/13

         Ordonanța președintelui Curții din 22 noiembrie 2010 — Comisia Europeană/Republica Elenă
   (Cauza C-353/10) (1)

   2011/C 89/28
   Limba de procedură: greaca
   Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 246, 11.9.2010.


title: Cauza C-266/09: Hotărârea Curții (Camera a patra) din 16 decembrie 2010 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de College van Beroep voor het Bedrijfsleven — Țările de Jos) — Stichting Natuur en Milieu, Vereniging Milieudefensie, Vereniging Goede Waar & Co./College voor de toelating van gewasbeschermingsmiddelen en biociden, fost College voor de toelating van bestrijdingsmiddelen (Mediu — Produse de uz fitosanitar — Directiva 91/414/CEE — Accesul publicului la informații — Directivele 90/313/CEE și 2003/4/CE — Aplicare în timp — Noțiunea „informații despre mediu” — Confidențialitatea informațiilor comerciale și industriale)

text:
               19.2.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 55/8

         Hotărârea Curții (Camera a patra) din 16 decembrie 2010 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de College van Beroep voor het Bedrijfsleven — Țările de Jos) — Stichting Natuur en Milieu, Vereniging Milieudefensie, Vereniging Goede Waar & Co./College voor de toelating van gewasbeschermingsmiddelen en biociden, fost College voor de toelating van bestrijdingsmiddelen
   (Cauza C-266/09) (1)

   (Mediu - Produse de uz fitosanitar - Directiva 91/414/CEE - Accesul publicului la informații - Directivele 90/313/CEE și 2003/4/CE - Aplicare în timp - Noțiunea „informații despre mediu” - Confidențialitatea informațiilor comerciale și industriale)
   2011/C 55/13
   Limba de procedură: olandeza

      Instanța de trimitere

   College van Beroep voor het Bedrijfsleven

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamante: Stichting Natuur en Milieu, Vereniging Milieudefensie, Vereniging Goede Waar & Co.

      Pârât: College voor de toelating van gewasbeschermingsmiddelen en biociden, fost College voor de toelating van bestrijdingsmiddelen

      Cu participarea: Bayer CropScience BV, Nederlandse Stichting voor Fytofarmacie

      Obiectul

   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — College van Beroep voor het Bedrijfsleven (Țările de Jos) — Interpretarea articolului 14 din Directiva 91/414/CEE a Consiliului din 15 iulie 1991 privind introducerea pe piață a produselor de uz fitosanitar (JO L 230, p. 1, Ediție specială, 3/vol. 10, p. 30) și a articolelor 2 și 4 din Directiva 2003/4/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 28 ianuarie 2003 privind accesul publicului la informațiile despre mediu și de abrogare a Directivei 90/313/CEE a Consiliului (JO L 41, p. 26, Ediție specială, 15/vol. 9, p. 200) — Informație comunicată autorităților naționale în cadrul unei proceduri de autorizare a unui produs de uz fitosanitar care permite stabilirea cantității maximale a unui pesticid, a unuia dintre elementele sale sau a produșilor de transformare care poate fi prezentă în produsele alimentare și în băuturi — Confidențialitate și interes public

      Dispozitivul

               1.

               Noțiunea „informație despre mediu” prevăzută la articolul 2 din Directiva 2003/4/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 28 ianuarie 2003 privind accesul publicului la informațiile despre mediu și de abrogare a Directivei 90/313/CEE a Consiliului trebuie interpretată în sensul că include informațiile prezentate în cadrul unei proceduri naționale de autorizare sau de extindere a autorizării unui produs de uz fitosanitar pentru a determina cantitatea maximă a unui pesticid, a unui element al acestuia sau a produșilor săi de transformare în alimente și în băuturi.

               2.

               Cu condiția ca o situație precum cea din acțiunea principală să nu se regăsească printre cele enumerate la articolul 14 al doilea paragraf din Directiva 91/414/CEE a Consiliului din 15 iulie 1991 privind introducerea pe piață a produselor de uz fitosanitar, dispozițiile aceluiași articol 14 primul paragraf trebuie interpretate în sensul că nu se pot aplica decât în măsura în care nu se aduce atingere obligațiilor prevăzute la articolul 4 alineatul (2) din Directiva 2003/4.

               3.

               Articolul 4 din Directiva 2003/4 trebuie interpretat în sensul că o comparare a interesului public servit de divulgarea unei informații despre mediu și a interesului particular servit de refuzul divulgării precum cea prevăzută la articolul menționat trebuie realizată în fiecare caz în parte prezentat autorităților competente, chiar și atunci când legiuitorul național stabilește, printr o dispoziție cu caracter general, criterii care să permită o înlesnire a acestei evaluări comparative a intereselor aflate în joc.

      (1)  JO C 267, 07.11.2009.


               9.2.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 37/1

         (2008/C 37/01)
   Ultima publicație a Curții de Justiție în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

         JO C 22, 26.1.2008

   Publicații anterioare

      JO C 8, 12.1.2008

      JO C 315, 22.12.2007

      JO C 297, 8.12.2007

      JO C 283, 24.11.2007

      JO C 269, 10.11.2007

      JO C 247, 20.10.2007

   Aceste texte sunt disponibile pe:

               EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Cauza C-624/15: Cerere de decizie preliminară introdusă de Vilniaus apygardos administracinis teismas (Lituania) la 23 noiembrie 2015 – UAB Litdana/Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

text:
               8.2.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 48/19

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Vilniaus apygardos administracinis teismas (Lituania) la 23 noiembrie 2015 – UAB Litdana/Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos
   (Cauza C-624/15)
   (2016/C 048/26)
   Limba de procedură: lituaniana

      Instanța de trimitere

   Vilniaus apygardos administracinis teismas

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: UAB „Litdana

      Pârât: Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

      Întrebările preliminare

               1)

               Articolul 314 litera (a), articolul 226 punctul (11), articolul 314 litera (d) şi articolul 226 punctul (14) din Directiva 2006/112 (1) se opun unor norme şi/sau practici naţionale – întemeiate pe dispozițiile menționate – care împiedică o persoană impozabilă să aplice regimul marjei de profit în materie de TVA pentru motivul că se constată cu ocazia unui control fiscal efectuat de autoritatea fiscală că în facturile cu TVA pentru bunurile livrate au fost furnizate informaţii/date inexacte referitoare la aplicarea regimul marjei de profit şi/sau privind scutirea de TVA, chiar dacă persoana impozabilă nu a cunoscut şi nu ar fi putut să cunoască aceasta?

               2)

               Articolul 314 din Directiva 2006/112 trebuie să fie înţeles şi interpretat în sensul că, deşi factura cu TVA precizează că bunurile sunt scutite de TVA [articolul 226 punctul (11) din Directiva 2006/112] şi/sau că vânzătorul a aplicat regimul marjei de profit pentru livrarea bunurilor [articolul 226 punctul (14) din Directiva 2006/112], persoana impozabilă dobândeşte dreptul de a aplica regimul marjei de profit în materie de TVA doar atunci când furnizorul bunurilor aplică efectiv regimul marjei de profit şi îşi îndeplineşte în mod corespunzător obligaţiile legate de plata TVA-ului (plăteşte TVA în statul său potrivit regimului marjei de profit)?

      (1)  Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată (JO L 347, p. 1, Ediție specială, 09/vol. 3, p. 7.


title: Cauza T-415/16: Acțiune introdusă la 31 iulie 2016 – Almashreq Investment Fund/Consiliul

text:
               3.10.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 364/20

      Acțiune introdusă la 31 iulie 2016 – Almashreq Investment Fund/Consiliul
      (Cauza T-415/16)
      (2016/C 364/19)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamant: Almashreq Investment Fund (Damas, Siria) (reprezentant: E. Ruchat, avocat)

         Pârât: Consiliul Uniunii Europene

         Concluziile

      Reclamantul solicită Tribunalului:

                  —

                  declararea acțiunii sale ca admisibilă și întemeiată;

                  —

                  în consecință, anularea Deciziei (PESC) 2016/850 din 27 mai 2016 și a actelor sale subsecvente de punere în aplicare, în măsura în care o privesc îl privesc pe reclamant;

                  —

                  obligarea Consiliului Uniunii Europene la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamantul invocă cinci motive care sunt în esență identice sau similare cu cele invocate în cadrul cauzei T-411/16, Syriatel Mobile Telecom/Consiliul.


title: Cauza T-125/09: Acțiune introdusă la 26 martie 2009 — Gruener Janura/OAPI — Centum Aqua Marketing (HUNDERTWASSER)

text:
               6.6.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 129/17

         Acțiune introdusă la 26 martie 2009 — Gruener Janura/OAPI — Centum Aqua Marketing (HUNDERTWASSER)
   (Cauza T-125/09)
   2009/C 129/30
   Limba în care a fost formulată acțiunea: germana

      Părțile

      Reclamantă: Gruener Janura AG (reprezentant: P. Endres, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Centum Aqua Marketing GmbH (Magdeburg, Germania)

      Concluziile reclamantului

               —

               Respingerea înregistrării mărcii „Hundertwasser”, cererea de înregistrare nr. 4 491 891, pentru următoarele bunuri și servicii:
               Clasa 20: Produse din lemn, plută, stuf, trestie, răchită, os, fildeș, os de balenă, scoici, sidef, spumă de mare, înlocuitori ai acestora sau material plastic, neincluse în alte clase.
               Clasa 30: Zahăr, orez, tapioca, sago, înlocuitori de cafea; făină și preparate din cereale, pâine, patiserie și cofetărie, miere, sirop de melasă; drojdie, praf de copt; sare, muștar, oțet, sosuri; condimente; gheață; dulciuri, vată de zahăr.
               Clasa 31: Produse agricole, horticole, forestiere și cereale, neincluse în alte clase; animale vii; semințe, plante și flori naturale; mâncare pentru animale; malț; produse din agricultura biologică, flori, aranjamente, aranjamente florale, compoziții florale.
               Clasa 35: Publicitate, proiecte de marketing.
               Clasa 39: Transporturi, ambalare și depozitare a mărfurilor; organizare de călătorii; vizite ghidate de expoziții, de orașe și de edificii, oferte turistice, călătorii organizate.

               —

               obligarea OAPI la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

      Solicitantul mărcii comunitare: Gruener Janura AG

      Marca comunitară vizată: Marca verbală „HUNDERTWASSER” pentru produse și servicii din clasele 20, 25, 30, 31, 32, 35, 39 și 42 (cererea de înregistrare nr. 4 491 891)

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în sprijinul opoziției: Reclamanta

      Marca sau semnul invocat în sprijinul opoziției: Marca verbală „FRIEDENSREICH HUNDERTWASSER”, pentru produse și servicii din clasele 3, 16, 19, 24, 25, 27, 32 și 33 (marca comunitară nr. 1 825 629), și marca verbală „HUNDERTWASSER”, pentru produse și servicii din clasele 14, 16, 18, 19, 21, 24, 41 și 42 (marca comunitară nr. 1 931 393)

      Decizia diviziei de opoziție: Respingerea în parte a opoziției

      Decizia camerei de recurs: Anularea deciziei Diviziei de opoziție și admiterea în parte a recursului, precum și respingerea în parte a cererii de înregistrare.

      Motivele invocate: Încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 40/94, întrucât există un risc de confuzie între mărcile în litigiu.


title: Cauza C-456/12: Cerere de decizie preliminară introdusă de Raad van State (Țările de Jos) la 10 octombrie 2012 — Minister voor Immigratie, Integratie en Asiel și O/B

text:
               26.1.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 26/19

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Raad van State (Țările de Jos) la 10 octombrie 2012 — Minister voor Immigratie, Integratie en Asiel și O/B
   (Cauza C-456/12)
   2013/C 26/33
   Limba de procedură: olandeza

      Instanța de trimitere

   Raad van State

      Părțile din procedura principală

      Reclamanți: Minister voor Immigratie, Integratie en Asiel și O
   Cealaltă parte în proces: B

      Întrebările preliminare

   […]

               1.

               În ceea ce privește condițiile pentru exercitarea dreptului de liberă circulație de către un membru de familie al unui cetățean al Uniunii, care este cetățean al unei țări terțe, Directiva 2004/38/CE (1) a Parlamentului European și a Consiliului din 29 aprilie 2004 privind dreptul la liberă circulație și ședere pe teritoriul statelor membre pentru cetățenii Uniunii și membrii familiilor acestora, de modificare a Regulamentului (CEE) nr. 1612/68 și de abrogare a Directivelor 64/221/CEE, 68/360/CEE, 72/194/CEE, 73/148/CEE, 75/34/CEE, 75/35/CEE, 90/364/CEE, 90/365/CEE și 93/96/CEE trebuie aplicată prin analogie precum în Hotărârile Curții Singh (2) (C 370/90) și Eind (3) (C 291/05) în cazul în care un cetățean al Uniunii se întoarce în statul membru al cărui resortisant este, după ce a locuit în alt stat membru, exercitându-și drepturile prevăzute la articolul 21 alineatul (1) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene și beneficiind de prestații de servicii în sensul articolului 56 din acest tratat?

               2.

               În cazul unui răspuns afirmativ la întrebarea de mai sus: împrejurarea că cetățeanul Uniunii trebuie să fi locuit o anumită perioadă minimă în alt stat membru este o condiție necesară pentru ca, după întoarcerea cetățeanului Uniunii în statul membru al cărui resortisant este, membrului său de familie, care este cetățean al unei țări terțe, să i se recunoască dreptul de ședere în acest stat membru?

               3.

               În cazul unui răspuns afirmativ la întrebarea precedentă: poate fi îndeplinită această condiție și în cazul în care nu a fost vorba despre o ședere continuă, ci despre o ședere caracterizată de o anumită periodicitate, de exemplu șederea săptămânală la fiecare sfârșit de săptămână sau șederea sub formă de vizite regulate?
               […]

               4.

               În împrejurări precum cele din cauză, în situația în care a trecut o perioadă considerabilă între întoarcerea cetățeanului Uniunii în statul membru al cărui resortisant este și mutarea membrului său de familie, care este cetățean al unei țări terțe, în statul membru în cauză, membrul de familie care are cetățenia unei țări terțe pierde posibilitatea de a invoca dreptul de ședere derivat din dreptul Uniunii?

      (1)  JO L 158, p. 77, Ediție specială, 05/vol. 7, p. 56

      (2)  Hotărâre din 7 iunie 1992, Rec., I-4265

      (3)  Hotărâre din 11 decembrie 2007, Rep., I-10719


title: Cauza F-13/07: Acțiune introdusă în data de 7 februarie 2007 — Scozzaro/EMEA

text:
               14.4.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 82/56

         Acțiune introdusă în data de 7 februarie 2007 — Scozzaro/EMEA
   (Cauza F-13/07)
   (2007/C 82/119)
   Limba de procedură: franceza
   Părțile

      Reclamant: Salvatore Scozzaro (Broxbourne, Regatul-Unit) (reprezentanți: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis și E. Marchal, avocats)

      Pârâtă: Agenția Europeană pentru Medicamente (EMEA)
   Concluziile reclamantului

               —

               anularea deciziei din data de 31 martie 2006 prin care directorul executiv al EMEA a respins cererea reclamantului privind sesizarea comisiei de invaliditate, precum și a deciziei din data de 25 octombrie 2006 prin care a fost confirmată decizia mai sus amintită.

               —

               obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   În data de 17 martie 2005, reclamantul, agent temporar în cadrul EMEA, a fost victima unui accident de muncă, în urma căruia ar fi devenit inapt să își exercite activitatea. În data de 14 februarie 2006, a fost informat că nu îi va fi reînnoit contractul după data de 15 octombrie 2006. Cererea sa privind sesizarea comisiei de invaliditate a fost respinsă.
   În susținerea acțiunii sale, reclamantul invocă în special încălcarea articolului 31 alineatul (1) și a articolului 33 alineatul (1) din Regimul aplicabil celorlalți agenți, astfel cum au fost interpretate de către Tribunalul Funcției Publice în hotărârea sa din data de 16 ianuarie 2007, Gesner/OAPI (F-119/05, nepublicată încă în Culegere).


title: Cauza F-55/10: Acțiune introdusă la 9 iulie 2010 — Moschonaki/Comisia

text:
               11.9.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 246/43

         Acțiune introdusă la 9 iulie 2010 — Moschonaki/Comisia
   (Cauza F-55/10)
   ()
   2010/C 246/76
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: Chrysanthe Moschonaki (Bruxelles, Belgia) (reprezentant: N. Lhoëst)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Obiectul și descrierea litigiului

   Anulare a deciziei prin care se refuză luarea în considerare a candidaturii reclamantei pentru un post de asistent bibliotecar și obligarea Comisiei la plata către aceasta a unei sume drept reparare a prejudiciului material și moral.

      Concluziile reclamantei

               —

               Anularea deciziei AIPN din 30 septembrie 2009 prin care aceasta refuză luarea în considerare a candidaturii reclamantei în urma publicării anunțului pentru ocuparea unui post vacant COM/2009/1379 pentru postul de asistent bibliotecar în cadrul DGT.D3;

               —

               dacă este cazul, anularea deciziei AIPN din 31 martie 2010 de respingere a reclamației introduse de reclamantă la 28 decembrie 2009 în temeiul articolului 90 alineatul (2) din Statut;

               —

               acordarea către reclamantă a unei despăgubiri de 30 000 de euro pentru prejudiciul material și moral suferit;

               —

               obligarea Comisiei Europene la plata cheltuielilor de judecată.


title: Cauza T-64/17: Acțiune introdusă la 1 februarie 2017 – Lions Gate Entertainment/EUIPO (DIRTY DANCING)

text:
               3.4.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 104/56

         Acțiune introdusă la 1 februarie 2017 – Lions Gate Entertainment/EUIPO (DIRTY DANCING)
   (Cauza T-64/17)
   (2017/C 104/78)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Lions Gate Entertainment Inc. (Santa Monica, California, Statele Unite) (reprezentanți: C. Hall, barrister și D. Farnsworth, solicitor)

      Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

      Datele privind procedura în fața EUIPO

      Marca în litigiu: marca Uniunii Europene verbală „DIRTY DANCING” – cererea de înregistrare nr. 13 930 102

      Decizia atacată: Decizia Camerei a patra de recurs a EUIPO din 1 decembrie 2016 în cauza R 331/2016-4

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei atacate;

               —

               obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată efectuate de reclamantă în fața camerei de recurs și în fața Tribunalului.

      Motivul invocat

               —

               încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (c) și a articolului 7 alineatul (3) din Regulamentul nr. 207/2009.


title: Cauza T-580/12: Ordonanța Tribunalului din 12 septembrie 2013 — Yaqub/OAPI — Turkey (ATATURK) ( „Marcă comunitară — Desemnarea unui nou reprezentant — Lipsă de acțiune din partea reclamantei — Nepronunțare asupra fondului” )

text:
               16.11.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 336/24

         Ordonanța Tribunalului din 12 septembrie 2013 — Yaqub/OAPI — Turkey (ATATURK)
   (Cauza T-580/12) (1)

   (Marcă comunitară - Desemnarea unui nou reprezentant - Lipsă de acțiune din partea reclamantei - Nepronunțare asupra fondului)
   2013/C 336/52
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamant: J. Yaqub (Nottingham, Regatul Unit)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă în fața Tribunalului: Republica Turcia

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a doua de recurs a OAPI din 17 septembrie 2012 (cauza R 2613/2011-2), privind o procedură de declarare a nulității între Republica Turcia, pe de o parte, și J. Yaqub și G. Yaqub, pe de altă parte.

      Dispozitivul

               1.

               Nu este necesară pronunțarea asupra fondului.

               2.

               J. Yaqub suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 79, 16.3.2013.


title: Cauza T-210/12: Ordonanța Tribunalului din 10 decembrie 2012 — Viasat Broadcasting UK/Comisia

text:
               2.2.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 32/27

         Ordonanța Tribunalului din 10 decembrie 2012 — Viasat Broadcasting UK/Comisia
   (Cauza T-210/12) (1)

   2013/C 32/48
   Limba de procedură: engleza
   Președintele Camerei a treia a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 209, 14.7.2012.


title: Cauza C-363/09: Hotărârea Curții (Camera a șasea) din 1 iulie 2010 — Comisia Europeană/Regatul Spaniei (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Directiva 91/414/CEE — Produse de uz fitosanitar — Cerere de autorizare a introducerii pe piață — Protecția datelor)

text:
               28.8.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 234/15

         Hotărârea Curții (Camera a șasea) din 1 iulie 2010 — Comisia Europeană/Regatul Spaniei
   (Cauza C-363/09) (1)

   (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru - Directiva 91/414/CEE - Produse de uz fitosanitar - Cerere de autorizare a introducerii pe piață - Protecția datelor)
   2010/C 234/21
   Limba de procedură: spaniola

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: L. Parpala și F. Jimeno Fernández, agenți)

      Pârât: Regatul Spaniei (reprezentant: J. López-Medel Bascones, agent)

      Obiectul

   Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Încălcarea articolului 13 din Directiva 91/414/CEE a Consiliului din 15 iulie 1991 privind introducerea pe piață a produselor de uz fitosanitar (JO L 230, p. 1, Ediție specială, 03/vol. 10, p. 30) — Date care însoțesc cererea — Utilizarea și protecția datelor — Confidențialitate

      Dispozitivul

               1.

               Prin menținerea articolului 38 al Legii fitosanitare 43/2002 (ley 43/2002 de sanidad vegetal), din 20 noiembrie 2002, Regatul Spaniei nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 13 din Directiva 91/414/CEE a Consiliului din 15 iulie 1991 privind introducerea pe piață a produselor de uz fitosanitar.

               2.

               Obligă Regatul Spaniei la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 267, 7.11.2009.


title: Cauza C-528/06: Hotărârea Curții (Camera a șaptea) din 13 decembrie 2007 — Comisia Comunităților Europene/Regatul Belgiei (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Directiva 2003/98/CE — Reutilizarea informațiilor din sectorul public — Netranspunerea în termenul stabilit)

text:
               23.2.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 51/25

         Hotărârea Curții (Camera a șaptea) din 13 decembrie 2007 — Comisia Comunităților Europene/Regatul Belgiei
   (Cauza C-528/06) (1)

   (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru - Directiva 2003/98/CE - Reutilizarea informațiilor din sectorul public - Netranspunerea în termenul stabilit)
   (2008/C 51/40)
   Limba de procedură: franceza
   Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentant: E. Montaguti, agent)

      Pârât: Regatul Belgiei (reprezentant: D. Haven, agent)
   Obiectul
   Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Neadoptarea, în termenul prevăzut, a actelor necesare pentru a se conforma Directivei 2003/98/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 17 noiembrie 2003 privind reutilizarea informațiilor din sectorul public (JO L 345, p. 90, Ediție specială, 13/vol. 41, p. 73)
   Dispozitivul

               1)

               Prin neadoptarea, în termenul stabilit, a actelor cu putere de lege și a actelor administrative necesare pentru a se conforma Directivei 2003/98/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 17 noiembrie 2003 privind reutilizarea informațiilor din sectorul public, Regatul Belgiei nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul acestei directive.

               2)

               Obligă Regatul Belgiei la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 42, 24.2.2007.


               22.11.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 301/2

         Alegerea președinților camerelor de trei judecători
   (2008/C 301/02)
   Întruniți la 23 septembrie 2008, judecătorii Curții de Justiție i-au ales, în temeiul articolului 10 alineatul (1) al doilea paragraf din Regulamentul de procedură, pe domnii Ilešič, Bonichot, Ó Caoimh și von Danwitz în calitate de președinți ai camerelor de trei judecători a cincea, a șasea, a șaptea și, respectiv, a opta, pentru o perioadă de un an cuprinsă între 7 octombrie 2008 și 6 octombrie 2009.


title: Cauza C-512/13: Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 24 februarie 2015 (cerere de decizie preliminară formulată de Hoge Raad der Nederlanden – Țările de Jos) – C.G. Sopora/Staatssecretaris van Financiën (Trimitere preliminară — Libera circulație a lucrătorilor — Articolul 45 TFUE — Egalitate de tratament între lucrători nerezidenți — Avantaj fiscal care constă în scutirea unor indemnizații plătite de angajator — Avantaj acordat în mod forfetar — Lucrători originari din alt stat membru decât statul locului de muncă — Condiție de reședință la o anumită distanță de frontiera statului membru al locului de muncă)

text:
               27.4.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 138/10

         Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 24 februarie 2015 (cerere de decizie preliminară formulată de Hoge Raad der Nederlanden – Țările de Jos) – C.G. Sopora/Staatssecretaris van Financiën
   (Cauza C-512/13) (1)

   ((Trimitere preliminară - Libera circulație a lucrătorilor - Articolul 45 TFUE - Egalitate de tratament între lucrători nerezidenți - Avantaj fiscal care constă în scutirea unor indemnizații plătite de angajator - Avantaj acordat în mod forfetar - Lucrători originari din alt stat membru decât statul locului de muncă - Condiție de reședință la o anumită distanță de frontiera statului membru al locului de muncă))
   (2015/C 138/12)
   Limba de procedură: neerlandeza

      Instanța de trimitere

   Hoge Raad der Nederlanden

      Părțile din procedura principală

      Reclamant: C.G. Sopora

      Pârât: Staatssecretaris van Financiën

      Dispozitivul

   Articolul 45 TFUE trebuie interpretat în sensul că nu se opune unei legislații naționale precum cea în discuție în litigiul principal, prin care un stat membru prevede, în favoarea lucrătorilor care aveau reședința într-un alt stat membru înainte de a ocupa un loc de muncă pe teritoriul său, acordarea unui avantaj fiscal care constă în scutirea forfetară a unei indemnizații pentru cheltuieli extrateritoriale, care ajunge până la 30 % din baza impozabilă, cu condiția ca acești lucrători să fi avut reședința la o distanță mai mare de 150 de kilometri de frontiera sa, cu excepția cazului în care, aspect a cărui verificare îi revine instanței de trimitere, aceste limite ar fi fost stabilite astfel încât această scutire să dea naștere în mod sistematic unei supracompensări clare a cheltuielilor extrateritoriale efectuate în mod real.

      (1)  JO C 367, 14.12.2013.


title: Cauza T-638/15: Hotărârea Tribunalului din 29 martie 2017 – Alcohol Countermeasure Systems (International)/EUIPO – Lion Laboratories (ALCOLOCK) [„Marcă a Uniunii Europene — Procedură de declarare a nulității — Marca Uniunii Europene verbale ALCOLOCK — Marca Regatului Unit verbală ALCOLOCK — Motiv relativ de refuz — Articolul 8 alineatul (1) literele (a) și (b) și articolul 53 alineatul (1) literele (a) și (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 — Utilizare serioasă a mărcii anterioare”]

text:
               15.5.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 151/33

         Hotărârea Tribunalului din 29 martie 2017 – Alcohol Countermeasure Systems (International)/EUIPO – Lion Laboratories (ALCOLOCK)
   (Cauza T-638/15) (1)

   ([„Marcă a Uniunii Europene - Procedură de declarare a nulității - Marca Uniunii Europene verbale ALCOLOCK - Marca Regatului Unit verbală ALCOLOCK - Motiv relativ de refuz - Articolul 8 alineatul (1) literele (a) și (b) și articolul 53 alineatul (1) literele (a) și (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 - Utilizare serioasă a mărcii anterioare”])
   (2017/C 151/42)
   Limba de procedură: engleza

      Părţile

      Reclamantă: Alcohol Countermeasure Systems (International) Inc. (Toronto, Canada) (reprezentanţi: E. Baud și P. Marchiset, avocați)

      Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentant: S. Hanne, agent)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO: Lion Laboratories Ltd (Barry, Regatul Unit)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei întâi de recurs a EUIPO din 11 august 2015 (cauza R 1323/2014-1), referitoare la o procedură de declarare a nulității între Lion Laboratories și Alcohol Countermeasure Systems (International).

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă Alcohol Countermeasure Systems (International) Inc. la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 16, 18.1.2016.


title: Cauza T-364/14: Acțiune introdusă la 23 mai 2014 – Penny-Markt/OAPI – Boquoi Handels (B! O)

text:
               11.8.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 261/32

         Acțiune introdusă la 23 mai 2014 – Penny-Markt/OAPI – Boquoi Handels (B! O)
   (Cauza T-364/14)
   2014/C 261/56
   Limba în care a fost formulată acțiunea: germana

      Părțile

      Reclamantă: Penny-Markt GmbH (Köln, Germania) (reprezentanți: M. Kinkeldey, S. Brandstätter și A. Wagner, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Boquoi Handels OHG (Straelen, Germania

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea Deciziei Camerei a patra de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 21 martie 2014 în cauza R 1201/2013-4;

               —

               obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

      Marca comunitară înregistrată care a făcut obiectul unei cereri de declarare a nulității: marca figurativă care conține elementul verbal „B! O” pentru produse din clasele 29, 30, 31 și 32 – marca comunitară nr. 1 0 0 38  008.

      Titularul mărcii comunitare: reclamanta.

      Partea care solicită declararea nulității mărcii comunitare: Boquoi Handels OHG.

      Motivarea cererii de declarare a nulității: marca verbală națională și comunitară „bo” pentru produse și servicii din clasele 5, 16, 21, 29, 31-33 și 35.

      Decizia diviziei de anulare: respinge cererea de declarare a nulității.

      Decizia camerei de recurs: anulează decizia diviziei de anulare și declară nulitatea mărcii comunitare.

      Motivele invocate: încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) și a articolului 53 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul nr. 207/2009.