title: Repartizarea judecătorilor pe camere

text:
               2.8.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 197/17

         Repartizarea judecătorilor pe camere
   (2008/C 197/29)
   La 19 și 25 septembrie 2007, Tribunalul de Primă Instanță a decis să constituie în cadrul său opt camere compuse din cinci judecători și opt camere compuse din trei judecători pentru perioada cuprinsă între 25 septembrie 2007 și 31 august 2010.
   La 8 iulie 2008, Tribunalul de Primă Instanță a decis să modifice repartizarea judecătorilor pentru perioada cuprinsă între 1 octombrie 2008 și 31 august 2010 după cum urmează:
   Camera întâi extinsă, întrunită în complet de cinci judecători:
   Doamna Tiili, președinte de cameră, domnul Dehousse, doamna Wiszniewska-Białecka, doamna Jürimäe și domnul Soldevila Fragoso, judecători.
   Camera întâi, întrunită în complet de trei judecători:
   Doamna Tiili, președinte de cameră;
   Domnul Dehousse, judecător;
   Doamna Wiszniewska-Białecka, judecător.
   Camera a doua extinsă, întrunită în complet de cinci judecători:
   Doamna Pelikánová, președinte de cameră, domnul Dehousse, doamna Wiszniewska-Białecka, doamna Jürimäe și domnul Soldevila Fragoso, judecători.
   Camera a doua, întrunită în complet de trei judecători:
   Doamna Pelikánová, președinte de cameră;
   Doamna Jürimäe, judecător;
   Domnul Soldevila Fragoso, judecător.
   Camera a treia extinsă, întrunită în complet de cinci judecători:
   Domnul Azizi, președinte de cameră, domnul Cooke, doamna Cremona, doamna Labucka și domnul Frimodt Nielsen, judecători.
   Camera a treia, întrunită în complet de trei judecători:
   Domnul Azizi, președinte de cameră;
   Doamna Cremona, judecător;
   Domnul Frimodt Nielsen, judecător.
   Camera a patra extinsă, întrunită în complet de cinci judecători:
   Domnul Czúcz, președinte de cameră, domnul Cooke, doamna Cremona, doamna Labucka și domnul Frimodt Nielsen, judecători.
   Camera a patra, întrunită în complet de trei judecători:
   Domnul Czúcz, președinte de cameră;
   Domnul Cooke, judecător;
   Doamna Labucka, judecător.
   Camera a cincea extinsă, întrunită în complet de cinci judecători:
   Domnul Vilaras, președinte de cameră, domnul Šváby, domnul Prek, domnul Moavero Milanesi și domnul Ciucă, judecători.
   Camera a cincea, întrunită în complet de trei judecători:
   Domnul Vilaras, președinte de cameră;
   Domnul Prek, judecător;
   Domnul Ciucă, judecător.
   Camera a șasea extinsă, întrunită în complet de cinci judecători:
   Domnul Meij, președinte de cameră, domnul Vadapalas, domnul Papasavvas, domnul Wahl, domnul Tchipev, domnul Dittrich și domnul Truchot, judecători.
   Camera a șasea, întrunită în complet de trei judecători:
   Domnul Meij, președinte de cameră;

               a)

               Domnul Vadapalas et domnul Tchipev, judecători.

               b)

               Domnul Vadapalas et domnul Truchot, judecători.

               c)

               Domnul Tchipev et domnul Truchot, judecători.

         Camera a șaptea extinsă, întrunită în complet de cinci judecători:
   Domnul Forwood, președinte de cameră, domnul Šváby, domnul Moavero Milanesi, domnul Prek și domnul Ciucă, judecători.
   Camera a șaptea, întrunită în complet de trei judecători:
   Domnul Forwood, președinte de cameră;
   Domnul Šváby, judecător;
   Domnul Moavero Milanesi, judecător.
   Camera a opta extinsă, întrunită în complet de cinci judecători:
   Doamna Martins Ribeiro, președinte de cameră, domnul Vadapalas, domnul Papasavvas, domnul Wahl, domnul Tchipev, domnul Dittrich și domnul Truchot, judecători.
   Camera a opta, întrunită în complet de trei judecători:
   Doamna Martins Ribeiro, președinte de cameră;

               a)

               Domnul Papasavvas și domnul Wahl, judecători.

               b)

               Domnul Papasavvas și domnul Dittrich, judecători.

               c)

               Domnul Wahl și domnul Dittrich, judecători.

         În camerele a șasea și a opta extinse, întrunite în complet de cinci judecători, judecătorii întruniți împreună cu președintele de cameră pentru a compune completul de cinci judecători vor fi cei trei judecători ai completului sesizat inițial, al patrulea judecător din această cameră și un judecător aparținând celeilalte camere compuse din patru judecători. Acesta din urmă, care nu va fi președintele de cameră, va fi desemnat pentru un an, potrivit unui sistem de rotație, în ordinea prevăzută la articolul 6 din Regulamentul de procedură al Tribunalului de Primă Instanță.
   În camerele a șasea și a opta, întrunite în complet de trei judecători, președintele de cameră se va întruni în mod succesiv cu judecătorii menționați la litera a), b) sau c), în funcție de completul din care face parte judecătorul raportor. În cauzele în care președintele de cameră este judecător raportor, președintele de cameră se va întruni alternativ cu judecătorii fiecărui complet în ordinea înregistrării cauzelor, fără a se aduce atingere conexității cauzelor.
   Camera de recursuri
   La 8 iulie 2008, Tribunalul de Primă Instanță a decis că, pentru perioada cuprinsă între 1 octombrie 2008 și 30 septembrie 2009, camera de recurs va fi compusă din președintele Tribunalului și, potrivit unui sistem de rotație, din doi președinți de cameră.
   Judecătorii care se vor întruni cu președintele camerei de recurs pentru a compune completul extins de cinci judecători vor fi cei trei judecători ai completului sesizat inițial și, potrivit unui sistem de rotație, doi președinți de cameră.
   Criterii de repartizare a cauzelor către camere
   La 8 iulie 2008, Tribunalul de Primă Instanță a stabilit criteriile de repartizare a cauzelor către camere pentru perioada cuprinsă între 1 octombrie 2008 și 30 septembrie 2009, în conformitate cu articolul 12 din Regulamentul de procedură, după cum urmează:

               1.

               Recursurile declarate împotriva hotărârilor Tribunalului Funcției Publice sunt atribuite camerei de recurs, imediat după depunerea cererii introductive, fără a aduce atingere unei aplicări ulterioare a articolelor 14 și 51 din Regulamentul de procedură.

               2.

               Celelalte cauze decât cele menționate la punctul 1 sunt atribuite camerelor compuse din trei judecători, imediat după depunerea cererii introductive, fără a aduce atingere unei aplicări ulterioare a articolelor 14 și 51 din Regulamentul de procedură.
               Cauzele menționate în prezentul punct sunt repartizate între camere în conformitate cu trei sisteme de rotație distincte stabilite în funcție de ordinea înregistrării cauzelor la grefă:

                           —

                           pentru cauzele care privesc punerea în aplicare a regulilor de concurență aplicabile întreprinderilor, a regulilor privind ajutoarele de stat și a regulilor privind măsurile de protecție comercială;

                           —

                           pentru cauzele care privesc drepturile de proprietate intelectuală avute în vedere la articolul 130 alineatul (1) din Regulamentul de procedură;

                           —

                           pentru toate celelalte cauze.

                     În cadrul acestor sisteme de rotație, cele două camere întrunite în complet de trei judecători, compuse din patru judecători vor fi luate în considerare de două ori pentru fiecare a treia rotație.
               Președintele Tribunalului va putea deroga de la aceste sisteme de rotație pentru a ține cont de conexitatea anumitor cauze sau pentru a asigura repartizarea echilibrată a volumului de muncă.


title: Cauza C-83/13: Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 8 iulie 2014 (cerere de decizie preliminară formulată de Arbetsdomstolen – Suedia) – Fonnship A/S, Svenska Transportarbetareförbundet/Svenska Transportarbetareförbundet, Fonnship A/S, Facket för Service och Kommunikation (SEKO) [Transporturi maritime — Libera prestare a serviciilor — Regulamentul (CEE) nr. 4055/86 — Aplicabilitate cu privire la transporturile efectuate din sau către state părți la Acordul privind Spațiul Economic European (SEE) prin intermediul unor nave care arborează pavilionul unei țări terțe — Acțiuni sindicale desfășurate în porturile unui astfel de stat în favoarea unor resortisanți ai unor țări terțe angajați pe aceste nave — Lipsa de relevanță a cetățeniei și a naționalității lucrătorilor și a navelor respective în privința aplicabilității dreptului Uniunii]

text:
               15.9.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 315/9

         Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 8 iulie 2014 (cerere de decizie preliminară formulată de Arbetsdomstolen – Suedia) – Fonnship A/S, Svenska Transportarbetareförbundet/Svenska Transportarbetareförbundet, Fonnship A/S, Facket för Service och Kommunikation (SEKO)
   (Cauza C-83/13) (1)

   ([Transporturi maritime - Libera prestare a serviciilor - Regulamentul (CEE) nr. 4055/86 - Aplicabilitate cu privire la transporturile efectuate din sau către state părți la Acordul privind Spațiul Economic European (SEE) prin intermediul unor nave care arborează pavilionul unei țări terțe - Acțiuni sindicale desfășurate în porturile unui astfel de stat în favoarea unor resortisanți ai unor țări terțe angajați pe aceste nave - Lipsa de relevanță a cetățeniei și a naționalității lucrătorilor și a navelor respective în privința aplicabilității dreptului Uniunii])
   2014/C 315/13
   Limba de procedură: suedeza

      Instanța de trimitere

   Arbetsdomstolen

      Părțile din procedura principală

      Reclamante: Fonnship A/S, Svenska Transportarbetareförbundet

      Pârâți: Svenska Transportarbetareförbundet, Fonnship A/S, Facket för Service och Kommunikation (SEKO)

      Dispozitivul

   Articolul 1 din Regulamentul (CEE) nr. 4055/86 al Consiliului din 22 decembrie 1986 de aplicare a principiului libertății de a presta servicii în transporturile maritime între state membre și țări terțe trebuie interpretat în sensul că o societate stabilită într-un stat parte la Acordul privind Spațiul Economic European din 2 mai 1992 și care este proprietara unei nave ce arborează pavilionul unei țări terțe, prin intermediul căreia se prestează servicii de transport maritim dinspre sau către un stat parte la acordul respectiv, se poate prevala de libera prestare a serviciilor, cu condiția ca, datorită exploatării navei respective, această societate să poată fi calificată drept prestator al acestor servicii și ca destinatarii acestora să fie stabiliți în alte state părți la acordul amintit decât cel în care este stabilită societatea menționată.

      (1)  JO C 114, 20.4.2013.


title: Cauza C-457/16 P: Recurs introdus la 12 august 2016 de Global Steel Wire, S.A. împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a șasea) din 2 iunie 2016 în cauzele conexate T-426/10-T-429/16 și T-438/12-T-441/12, Moreda-Riviere Trefilerias și alții/Comisia

text:
               24.10.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 392/14

         Recurs introdus la 12 august 2016 de Global Steel Wire, S.A. împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a șasea) din 2 iunie 2016 în cauzele conexate T-426/10-T-429/16 și T-438/12-T-441/12, Moreda-Riviere Trefilerias și alții/Comisia
   (Cauza C-457/16 P)
   (2016/C 392/19)
   Limba de procedură: spaniola

      Părțile

      Recurentă: Global Steel Wire, S.A. (reprezentanți: F. González Díaz, A. Tresandi Blanco, V. Romero Algarra, avocați)

      Cealaltă parte din procedură: Comisia Europeană

      Concluziile

               —

               anularea Hotărârii Tribunalului din 2 iunie 2016 în cauzele conexate T-426/10-T-429/16 și, în special, în cauza T-429/10, Global Steel Wire/Comisia Europeană;

               —

               obligarea Comisiei Europene la plata cheltuielilor de judecată aferente atât prezentei proceduri, cât şi procedurii aflate pe rolul Tribunalului

      Motivele și principalele argumente

   Recurenta invocă următoarele treisprezece motive:

      Cu privire la imputarea încălcării, în ceea ce priveşte indiciile suplimentare:

               1.

                  În primul rând, Tribunalul a denaturat faptele şi a încălcat obligaţia de motivare în ceea ce priveşte pretinsa existenţă a unor legături structurale între TQ şi GSW înainte de 1996 şi a săvârşit o eroare de drept în calificarea juridică a faptelor referitoare la persoanele responsabile pentru încălcare pe toată durata acesteia.

               2.

                  În al doilea rând, Tribunalul a săvârşit o eroare de drept în aprecierea elementelor de probă, cu încălcarea obligaţiilor sale în materie de control jurisdicţional, a încălcat obligaţia de motivare şi a aplicat un criteriu juridic incorect în cadrul aprecierii puterilor de administrator unic, cu titlu de indiciu relevant din punct de vedere juridic cu privire la existenţa unei entităţi economice unice.

               3.

                  În al treilea rând, Tribunalul a săvârşit o eroare de drept în materie de calificare juridică şi a denaturat faptele referitoare la percepţia concurenţilor.

               4.

                  În al patrulea rând, Tribunalul a săvârşit o eroare de drept în calificarea juridică a faptelor referitoare la suprapunerile de personal.

               5.

                  În al cincilea rând, Tribunalul a săvârşit o eroare de drept în calificarea juridică a faptelor referitoare la repartizarea activităţilor de producţie şi de vânzare de AP între GSW şi întreprinderile în care aceasta din urmă deţine o participaţie.

               6.

                  În al şaselea rând, Tribunalul a săvârşit o eroare de drept în calificarea juridică a faptelor referitoare la pretinsa reuniune.

      Cu privire la imputarea încălcării, în ceea ce priveşte succesiunea de întreprinderi:

               7.

                  În al şaptelea rând, Tribunalul a aplicat un criteriu juridic incorect în cadrul aprecierii succesiunii de întreprinderi.

               8.

                  În al optulea rând, Tribunalul a săvârşit o eroare de drept în calificarea juridică a faptelor atunci când a statuat că GSW şi MRT sunt responsabile pentru comportamentul Trenzas y Cables.

      Cu privire la imputarea încălcării, în legătură cu aprecierea exercitării unei influenţe decisive şi elementele de probă prezentate în vederea răsturnării prezumţiei exercitării unei influenţe decisive

               9.

                  În al nouălea rând, Tribunalul a aplicat un criteriu juridic incorect în cadrul aprecierii exercitării unei influenţe decisive şi a încălcat obligaţia de motivare în ceea ce priveşte imputarea comportamentului TQ în sarcina GSW pentru toată durata încălcării.

               10.

                  În al zecelea rând, Tribunalul a aplicat un criteriu juridic incorect pentru a stabili existenţa efectivă a unei influenţe decisive; acesta a săvârşit o eroare de drept în aprecierea elementelor de probă prezentate de recurentă în vederea răsturnării prezumţiei de exercitare efectivă a unei influenţe decisive asupra întreprinderilor în care aceasta deţine o participaţie şi a adus atingere obligaţiilor sale în materie de control jurisdicţional.

      Cu privire la lipsa capacităţii contributive:

               11.

                  În al unsprezecelea rând, Tribunalul a săvârşit o eroare de drept întrucât încalcă dreptul la apărare atunci când consideră că, în măsura în care Comisia şi-a întemeiat aprecierea cu privire la capacitatea contributivă a recurentei pe elemente prezentate și cunoscute de aceasta din urmă, Comisia a respectat dreptul recurentei de a fi ascultată.

               12.

                  În al doisprezecelea rând, în ceea ce priveşte pretinsa posibilitate a recurentei de a obține o finanțare externă, Tribunalul a săvârșit o eroare de drept în aprecierea elementelor de probă întrucât nu şi-a exercitat competenţele în materie de control jurisdicțional corespunzător cerinţelor legale şi a săvârșit o eroare de drept care constă în încălcarea obligației de motivare. În sfârşit, Tribunalul a săvârșit o eroare de drept care rezultă din denaturarea faptelor și a elementelor de probă referitoare la posibilitatea recurentei de a obține o finanțare externă.

               13.

                  În al treisprezecelea rând, în ceea ce priveşte pretinsa posibilitate a recurentei de a recurge la acţionarii săi, Tribunalul a săvârşit o eroare de drept în aprecierea elementelor de probă şi, în orice caz, a adus atingere obligaţiei sale de a efectua un control de fond atunci când a considerat că recurenta nu îi furnizase Comisiei informațiile necesare pentru a aprecia importanța patrimoniului acționarilor săi. În plus, hotărârea Tribunalului este afectată de nemotivare în măsura în care nu arată de ce rapoartele Deloitte invocate de recurentă nu prezintă valoare probatorie.


title: Cauza C-22/14 P: Recurs introdus la 17 ianuarie 2014 de Three-N-Products Private Ltd împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a treia) din 7 noiembrie 2013 în cauza T-63/13, Three-N-Products Private Ltd/Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI)

text:
               15.9.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 315/33

         Recurs introdus la 17 ianuarie 2014 de Three-N-Products Private Ltd împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a treia) din 7 noiembrie 2013 în cauza T-63/13, Three-N-Products Private Ltd/Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI)
   (Cauza C-22/14 P)
   2014/C 315/54
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Recurentă: Three-N-Products Private Ltd (reprezentanți: M. Thewes și T. Chevrier, avocați)

      Cealaltă parte din procedură: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI)
   Prin Ordonanța din 2 iulie 2014, Curtea (Camera a șasea) a respins recursul.


title: Cauza C-499/15: Hotărârea Curții (Camera întâi) din 15 februarie 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Vilniaus miesto apylinkės teismas – Lituania) – W, V/X [Trimitere preliminară — Cooperare judiciară în materie civilă — Competență în materia răspunderii părintești — Regulamentul (CE) nr. 2201/2003 — Articolele 8-15 — Competență în materia obligațiilor de întreținere — Regulamentul (CE) nr. 4/2009 — Articolul 3 litera (d) — Decizii contradictorii pronunțate de instanțe din diferite state membre — Copil care are reședința obișnuită în statul membru de reședință al mamei sale — Competența instanțelor din statul membru de reședință al tatălui de a modifica o decizie care a dobândit autoritate de lucru judecat pe care au pronunțat-o anterior privind reședința copilului, obligațiile de întreținere și exercitarea dreptului de vizită — Inexistență]

text:
               10.4.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 112/7

         Hotărârea Curții (Camera întâi) din 15 februarie 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Vilniaus miesto apylinkės teismas – Lituania) – W, V/X
   (Cauza C-499/15) (1)

   ([Trimitere preliminară - Cooperare judiciară în materie civilă - Competență în materia răspunderii părintești - Regulamentul (CE) nr. 2201/2003 - Articolele 8-15 - Competență în materia obligațiilor de întreținere - Regulamentul (CE) nr. 4/2009 - Articolul 3 litera (d) - Decizii contradictorii pronunțate de instanțe din diferite state membre - Copil care are reședința obișnuită în statul membru de reședință al mamei sale - Competența instanțelor din statul membru de reședință al tatălui de a modifica o decizie care a dobândit autoritate de lucru judecat pe care au pronunțat-o anterior privind reședința copilului, obligațiile de întreținere și exercitarea dreptului de vizită - Inexistență])
   (2017/C 112/10)
   Limba de procedură: lituaniana

      Instanța de trimitere

   Vilniaus miesto apylinkės teismas

      Părțile din procedura principală

      Reclamanți: W, V

      Pârâtă: X

      Dispozitivul

   Regulamentul (CE) nr. 4/2009 al Consiliului din 18 decembrie 2008 privind competența, legea aplicabilă, recunoașterea și executarea hotărârilor și cooperarea în materie de obligații de întreținere trebuie interpretate în sensul că, într-o cauză precum cauza principală, instanțele statului membru care au adoptat o decizie care a dobândit autoritate de lucru judecat în materie de răspundere părintească și de obligații de întreținere față de un copil minor nu mai sunt competente să se pronunțe cu privire la o cerere de modificare a dispozițiilor stabilite prin această decizie în măsura în care reședința obișnuită a acestui copil se situează pe teritoriul unui alt stat membru. Competența de a se pronunța cu privire la cererea menționată revine instanțelor din acest din urmă stat membru.

      (1)  JO C 414, 14.12.2015


title: Cauza C-286/07: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 24 aprilie 2008 — Comisia Comunităților Europene/Marele Ducat al Luxemburgului (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Articolul 28 CE — Înmatricularea vehiculelor de ocazie înmatriculate anterior în alte state membre — Obligația de a prezenta un extras din registrul comerțului sau un document echivalent care să ateste înregistrarea în calitate de comerciant a vânzătorului vehiculului — Scutirea de obligația de a prezenta facturi sau alte documente care să ateste cesiuni de proprietate anterioare)

text:
               7.6.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 142/9

         Hotărârea Curții (Camera a treia) din 24 aprilie 2008 — Comisia Comunităților Europene/Marele Ducat al Luxemburgului
   (Cauza C-286/07) (1)

   (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru - Articolul 28 CE - Înmatricularea vehiculelor de ocazie înmatriculate anterior în alte state membre - Obligația de a prezenta un extras din registrul comerțului sau un document echivalent care să ateste înregistrarea în calitate de comerciant a vânzătorului vehiculului - Scutirea de obligația de a prezenta facturi sau alte documente care să ateste cesiuni de proprietate anterioare)
   (2008/C 142/14)
   Limba de procedură: franceza
   Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentant: B. Stromsky, agent)

      Pârât: Marele Ducat al Luxemburgului (reprezentanți: C. Schiltz, agent și P. Kinsch, avocat)
   Obiectul
   Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Încălcarea articolului 28 CE — Reglementare națională care, în vederea înmatriculării vehiculelor de ocazie înmatriculate anterior în alte state membre, impune obligația de a prezenta un extras al înregistrării în registrul comerțului a vânzătorului vehiculului, în condițiile în care vehiculele înmatriculate anterior în Luxemburg nu sunt supuse unei astfel de obligații — Obstacol în calea liberei circulații a mărfurilor — Lipsa justificării și a proporționalității
   Dispozitivul

               1)

               Prin impunerea, prin practica în litigiu, în vederea înmatriculării vehiculelor în Luxemburg, a obligației de a prezenta un extras din registrul comerțului sau un document echivalent care să ateste înregistrarea în calitate de comerciant a vânzătorului vehiculului, cu excepția comercianților care figurează în registrul Société Nationale de Contrôle Technique, Marele Ducat al Luxemburgului nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 28 CE.

               2)

               Obligă Marele Ducat al Luxemburgului la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 211, 8.9.2007.


title: Cauza C-699/15: Hotărârea Curții (Camera întâi) din 4 mai 2017 [cerere de decizie preliminară formulată de Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) – Regatul Unit] – Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs/Brockenhurst College [Trimitere preliminară — Fiscalitate — Taxa pe valoarea adăugată (TVA) — Directiva 2006/112/CE — Scutiri — Prestări de servicii de restaurant și de divertisment furnizate cu titlu oneros de o instituție de învățământ în beneficiul unui public restrâns]

text:
               3.7.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 213/10

         Hotărârea Curții (Camera întâi) din 4 mai 2017 [cerere de decizie preliminară formulată de Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) – Regatul Unit] – Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs/Brockenhurst College
   (Cauza C-699/15) (1)

   ([Trimitere preliminară - Fiscalitate - Taxa pe valoarea adăugată (TVA) - Directiva 2006/112/CE - Scutiri - Prestări de servicii de restaurant și de divertisment furnizate cu titlu oneros de o instituție de învățământ în beneficiul unui public restrâns])
   (2017/C 213/09)
   Limba de procedură: engleza

      Instanța de trimitere

   Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

      Părțile din procedura principală

      Reclamanți: Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

      Pârât: Brockenhurst College

      Dispozitivul

   Articolul 132 alineatul (1) litera (i) din Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată trebuie interpretat în sensul că pot fi calificate drept prestații „strâns legate” de prestația principală de învățământ și, astfel, scutite de taxa pe valoarea adăugată (TVA) activitățile, desfășurate în împrejurări precum cele în discuție în litigiul principal, care constau în furnizarea de către studenții unei instituții de învățământ superior, în cadrul formării lor și cu titlu oneros, a unor servicii de restaurant și de divertisment către terți, cu condiția ca aceste servicii să fie esențiale pentru formarea lor, iar scopul lor să nu fie obținerea de venituri suplimentare pentru această instituție, prin operațiuni care se află în concurență directă cu cele efectuate de întreprinderile comerciale supuse TVA-ului, aspect a cărui verificare revine instanței naționale.

      (1)  JO C 78, 29.2.2016.


title: Cauza C-437/15 P: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 17 mai 2017 – Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală/Deluxe Entertainment Services Group Inc. (Recurs — Marcă a Uniunii Europene — Marcă figurativă care conține elementul verbal „deluxe” — Refuzul înregistrării de către examinator)

text:
               24.7.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 239/6

         Hotărârea Curții (Camera a treia) din 17 mai 2017 – Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală/Deluxe Entertainment Services Group Inc.
   (Cauza C-437/15 P) (1)

   ((Recurs - Marcă a Uniunii Europene - Marcă figurativă care conține elementul verbal „deluxe” - Refuzul înregistrării de către examinator))
   (2017/C 239/07)
   Limba de procedură: spaniola

      Părțile

      Recurent: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentant: S. Palmero Cabezas, agent]

      Cealaltă parte din procedură: Deluxe Entertainment Services Group Inc. (reprezentanți: L. Gellman, advocate și M. Esteve Sanz, abogada)

      Dispozitivul

               1)

               Anulează Hotărârea Tribunalului Uniunii Europene din 4 iunie 2015, Deluxe Laboratories/OAPI (deluxe) (T-222/14, nepublicată, EU:T:2015:364).

               2)

               Trimite cauza Tribunalului Uniunii Europene spre rejudecare.

               3)

               Cererea privind cheltuielile de judecată se soluționează odată cu fondul.

      (1)  JO C 346, 19.10.2015.


               27.3.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 80/1

         2010/C 80/01
   Ultima publicație a Curții de Justiție în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

         JO C 63, 13.3.2010

      Publicații anterioare

      JO C 51, 27.2.2010

      JO C 37, 13.2.2010

      JO C 24, 30.1.2010

      JO C 11, 16.1.2010

      JO C 312, 19.12.2009

      JO C 297, 5.12.2009

   Aceste texte sunt disponibile pe:
   EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Cauza T-368/12 P: Recurs introdus la 17 august 2012 de Comisia Europeană împotriva Hotărârii din 13 iunie 2012 a Tribunalului Funcției Publice în cauza F-63/11, Macchia/Comisia

text:
               13.10.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 311/14

         Recurs introdus la 17 august 2012 de Comisia Europeană împotriva Hotărârii din 13 iunie 2012 a Tribunalului Funcției Publice în cauza F-63/11, Macchia/Comisia
   (Cauza T-368/12 P)
   2012/C 311/19
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Recurentă: Comisia Europeană (reprezentanți: J. Currall și D. Martin, agenți)

      Cealaltă parte în proces: Luigi Macchia (Bruxelles, Belgia)

      Concluziile

   Recurenta solicită Tribunalului:

               —

               anularea Hotărârii Tribunalului Funcției Publice din 13 iunie 2012 în cauza F-63/11, Macchia/Comisia;

               —

               respingerea acțiunii formulate de domnul Macchia în cauza F-63/11;

               —

               obligarea fiecărei părți la suportarea propriilor cheltuieli de judecată efectuate în cadrul prezentei proceduri;

               —

               obligarea domnului Macchia la plata cheltuielilor de judecată efectuate în cadrul procedurii în fața Tribunalului Funcției Publice.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea recursului, Comisia invocă patru motive.

               1.

               Primul motiv este întemeiat pe încălcarea interdicției de a statua ultra petita constând în aceea că, pe de o parte, Tribunalul Funcției Publice a extins obiectul cauzei, prin faptul că a anulat decizia Comisiei nu doar pentru motivul refuzului de a prelungi contractul domnului Macchia, ci și pentru cel al refuzului de a încheia un nou contract, în condițiile în care în petitul cererii introductive se solicita anularea deciziei Comisiei exclusiv pentru faptul că nu s-a prelungit contractul persoanei interesate, iar pe de altă parte a denaturat obiectul cauzei, prin faptul că a apreciat că nu este necesar să examineze critica formulată de reclamantul în primă instanță, domnul Macchia, împotriva motivului de refuz întemeiat pe regula celor opt ani, în condițiile în care aceasta constituia esența acțiunii în primă instanță.

               2.

               Al doilea motiv este întemeiat pe încălcarea principiului contradictorialității constând în faptul că Tribunalul Funcției Publice a extins și a denaturat obiectul cauzei fără a-i da Comisiei posibilitatea să-și expună punctul de vedere în această privință.

               3.

               Al treilea motiv este întemeiat pe încălcarea interdicției de a statua ultra vires constând în aceea că, pe de o parte, Tribunalul Funcției Publice a anulat decizia Comisiei pentru motivul că aceasta nu a verificat dacă exista vreun alt post pe care persoana interesată ar fi putut fi angajată, iar pe de altă parte s-a declarat competent să verifice dacă motivele reținute de administrație ca temei al refuzului de a reînnoi contractul nu sunt de natură a repune în discuție criteriile și condițiile stabilite de legiuitor prin statut pentru garantarea posibilității personalului contractual de a beneficia, în perspectivă, de o anumită continuitate în serviciu, deși o asemenea competență nu are suport în dispozițiile Regimului aplicabil celorlalți agenți ai Uniunii Europene.

               4.

               Al patrulea motiv este întemeiat pe denaturarea noțiunii de interes al serviciului și pe necunoașterea jurisprudenței Curții constând, pe de o parte, în faptul că Tribunalul Funcției Publice a apreciat că interesul serviciului trebuie să se concilieze cu obligația de solicitudine și impune examinarea posibilității de a conferi persoanei interesate noi atribuții, iar pe de altă parte în faptul că a dedus greșit din jurisprudența Curții că nu ar exista pentru Comisie posibilitatea de a invoca eficient lipsa interesului serviciului în reînnoirea contractului persoanei interesate pentru motivul că articolul 8 din Regimul aplicabil celorlalți agenți ai Uniunii Europene trebuie înțeles în sensul că urmărește garantarea unui anumit grad de continuitate în serviciu pentru agenții având un contract pe perioadă determinată.


title: Cauza C-378/08: Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 9 martie 2010 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Tribunale Amministrativo Regionale della Sicilia — Italia) — Raffinerie Mediterranee SpA (ERG), Polimeri Europa SpA, Syndial SpA/Ministero dello Sviluppo Economico, Ministero della Salute, Ministero Ambiente e Tutela del Territorio e del Mare, Ministero delle Infrastrutture, Ministero dei Trasporti, Presidenza del Consiglio dei Ministri, Ministero dell’Interno, Regione Siciliana, Assessorato Regionale Territorio ed Ambiente (Sicilia), Assessorato Regionale Industria (Sicilia), Prefettura di Siracusa, Istituto Superiore di Sanità, Commissario Delegato per Emergenza Rifiuti e Tutela Acque (Sicilia), Vice Commissario Delegato per Emergenza Rifiuti e Tutela Acque (Sicilia), Agenzia Protezione Ambiente e Servizi Tecnici (APAT), Agenzia Regionale Protezione Ambiente (ARPA Sicilia), Istituto Centrale Ricerca Scientifica e Tecnologica Applicata al Mare, Subcommissario per la Bonifica dei Siti Contaminati, Provincia Regionale di Siracusa, Consorzio ASI Sicilia Orientale Zona Sud, Comune di Siracusa, Comune d’Augusta, Comune di Melilli, Comune di Priolo Gargallo, Azienda Unità Sanitaria Locale N 8, Sviluppo Italia Aree Produttive SPA, Invitalia (Agenzia nazionale per l’attrazione degli investimenti e lo sviluppo d’impresa SpA), fostă Sviluppo Italia SpA (Principiul poluatorul plătește — Directiva 2004/35/CE — Răspunderea pentru mediul înconjurător — Aplicabilitate ratione temporis — Poluare anterioară datei prevăzute pentru transpunerea directivei menționate și care continuă după această dată — Reglementare națională care impută costurile de reparare a daunelor legate de această poluare mai multor întreprinderi — Cerința unei erori sau a unei neglijențe — Cerința unei legături de cauzalitate — Contracte de achiziții publice de lucrări)

text:
               1.5.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 113/8

         Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 9 martie 2010 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Tribunale Amministrativo Regionale della Sicilia — Italia) — Raffinerie Mediterranee SpA (ERG), Polimeri Europa SpA, Syndial SpA/Ministero dello Sviluppo Economico, Ministero della Salute, Ministero Ambiente e Tutela del Territorio e del Mare, Ministero delle Infrastrutture, Ministero dei Trasporti, Presidenza del Consiglio dei Ministri, Ministero dell’Interno, Regione Siciliana, Assessorato Regionale Territorio ed Ambiente (Sicilia), Assessorato Regionale Industria (Sicilia), Prefettura di Siracusa, Istituto Superiore di Sanità, Commissario Delegato per Emergenza Rifiuti e Tutela Acque (Sicilia), Vice Commissario Delegato per Emergenza Rifiuti e Tutela Acque (Sicilia), Agenzia Protezione Ambiente e Servizi Tecnici (APAT), Agenzia Regionale Protezione Ambiente (ARPA Sicilia), Istituto Centrale Ricerca Scientifica e Tecnologica Applicata al Mare, Subcommissario per la Bonifica dei Siti Contaminati, Provincia Regionale di Siracusa, Consorzio ASI Sicilia Orientale Zona Sud, Comune di Siracusa, Comune d’Augusta, Comune di Melilli, Comune di Priolo Gargallo, Azienda Unità Sanitaria Locale N 8, Sviluppo Italia Aree Produttive SPA, Invitalia (Agenzia nazionale per l’attrazione degli investimenti e lo sviluppo d’impresa SpA), fostă Sviluppo Italia SpA
   (Cauza C-378/08) (1)

   (Principiul „poluatorul plătește” - Directiva 2004/35/CE - Răspunderea pentru mediul înconjurător - Aplicabilitate ratione temporis - Poluare anterioară datei prevăzute pentru transpunerea directivei menționate și care continuă după această dată - Reglementare națională care impută costurile de reparare a daunelor legate de această poluare mai multor întreprinderi - Cerința unei erori sau a unei neglijențe - Cerința unei legături de cauzalitate - Contracte de achiziții publice de lucrări)
   2010/C 113/12
   Limba de procedură: italiana

      Instanța de trimitere

   Tribunale Amministrativo Regionale della Sicilia

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamante: Raffinerie Mediterranee SpA (ERG), Polimeri Europa SpA, Syndial SpA

      Pârâți: Ministero dello Sviluppo Economico, Ministero della Salute, Ministero Ambiente e Tutela del Territorio e del Mare, Ministero delle Infrastrutture, Ministero dei Trasporti, Presidenza del Consiglio dei Ministri, Ministero dell'Interno, Regione Siciliana, Assessorato Regionale Territorio ed Ambiente (Sicilia), Assessorato Regionale Industria (Sicilia), Prefettura di Siracusa, Istituto Superiore di Sanità, Commissario Delegato per Emergenza Rifiuti e Tutela Acque (Sicilia), Vice Commissario Delegato per Emergenza Rifiuti e Tutela Acque (Sicilia), Agenzia Protezione Ambiente e Servizi Tecnici (APAT), Agenzia Regionale Protezione Ambiente (ARPA Sicilia), Istituto Centrale Ricerca Scientifica e Tecnologica Applicata al Mare, Subcommissario per la Bonifica dei Siti Contaminati, Provincia Regionale di Siracusa, Consorzio ASI Sicilia Orientale Zona Sud, Comune di Siracusa, Comune d'Augusta, Comune di Melilli, Comune di Priolo Gargallo, Azienda Unità Sanitaria Locale N8, Sviluppo Italia Aree Produttive SPA, Invitalia (Agenzia nazionale per l'attrazione degli investimenti e lo sviluppo d'impresa SpA), fostă Sviluppo Italia SpA

      cu participarea: ENI Divisione Exploration and Production SpA, ENI SpA, Edison SpA

      Obiectul

   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Tribunale Amministrativo Regionale per la Sicilia — Interpretarea Directivei 2004/35/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 21 aprilie 2004 privind răspunderea pentru mediul înconjurător în legătură cu prevenirea și repararea daunelor aduse mediului (JO L 143, p. 56, Ediție specială, 15/vol. 11, p. 168) și a principiului „poluatorul plătește” — Legislație națională care conferă administrației competența de a ordona unor întreprinzători privați să pună în aplicare măsuri de reparare, independent de efectuarea unei anchete menite să stabilească cine este răspunzător de poluarea în cauză

      Dispozitivul

   În cazul în care, într-o situație de poluare a mediului, nu sunt îndeplinite condițiile de aplicare ratione temporis și/sau ratione materiae a Directivei 2004/35/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 21 aprilie 2004 privind răspunderea pentru mediul înconjurător în legătură cu prevenirea și repararea daunelor aduse mediului, o astfel de situație va face obiectul dreptului național, cu respectarea normelor tratatului și fără a se aduce atingere altor acte de drept derivat.
   Directiva 2004/35 nu se opune unei reglementări naționale care permite autorității competente ce acționează în cadrul acestei directive să prezume existența unei legături de cauzalitate, inclusiv în cazul unor poluări cu caracter difuz, între anumiți operatori și o poluare constatată, și aceasta în temeiul proximității instalațiilor acestora cu zona de poluare. Cu toate acestea, conform principiului „poluatorul plătește”, pentru a prezuma astfel o asemenea legătură de cauzalitate, această autoritate trebuie să dispună de indicii plauzibile care pot fundamenta prezumția acesteia, precum proximitatea instalației operatorului cu poluarea constatată și corespondența dintre substanțele poluante găsite și compușii utilizați de operatorul menționat în cadrul activităților sale.
   Articolul 3 alineatul (1), articolul 4 alineatul (5) și articolul 11 alineatul (2) din Directiva 2004/35 trebuie interpretate în sensul că, în cazul în care decide să impună măsuri de reparare a daunelor aduse mediului unor operatori ale căror activități se încadrează în sfera anexei III la această directivă, autoritatea competentă nu este obligată să dovedească nici o eroare, nici o neglijență, nici existența unei intenții dolosive în sarcina operatorilor ale căror activități sunt considerate responsabile pentru daunele aduse mediului. În schimb, revine acestei autorități, pe de o parte, sarcina de a cerceta în prealabil originea poluării constatate, autoritatea menționată dispunând în această privință de o marjă de apreciere cu privire la procedurile, la mijloacele care trebuie utilizate și la durata unei astfel de cercetări. Pe de altă parte, această autoritate este obligată să dovedească, potrivit normelor naționale care guvernează probele, existența unei legături de cauzalitate între activitățile operatorilor vizați de măsurile de reparare și această poluare.

      (1)  JO C 301, 22.11.2008.


title: Cauza T-271/08 P: Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 16 septembrie 2009 — Boudova și alții/Comisia ( Recurs — Funcție publică — Funcționari — Foști agenți auxiliari — Numire — Încadrare în grad — Concursuri publicate înainte de intrarea în vigoare a noului statut — Reîncadrare de către o altă instituție a funcționarilor acesteia — Refuz de reîncadrare — Principiul egalității de tratament — Acțiune în anulare — Act care nu este supus căilor de atac — Act de confirmare — Inexistența unor fapte noi și materiale — Lipsa unei erori scuzabile — Inadmisibilitate )

text:
               7.11.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 267/63

         Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 16 septembrie 2009 — Boudova și alții/Comisia
   (Cauza T-271/08 P) (1)

   („Recurs - Funcție publică - Funcționari - Foști agenți auxiliari - Numire - Încadrare în grad - Concursuri publicate înainte de intrarea în vigoare a noului statut - Reîncadrare de către o altă instituție a funcționarilor acesteia - Refuz de reîncadrare - Principiul egalității de tratament - Acțiune în anulare - Act care nu este supus căilor de atac - Act de confirmare - Inexistența unor fapte noi și materiale - Lipsa unei erori scuzabile - Inadmisibilitate”)
   2009/C 267/113
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Recurenți: Stanislava Boudova (Howald, Luxemburg), Iveta Adovica (Luxemburg, Luxemburg), Juraj Kuba (Konz, Germania), Heinrihs Puciriuss (Luxemburg), Agnieszka Strzelecka (Arlon, Belgia), Izabela Szyprowska (Berbourg, Luxemburg), Timea Tibai (Luxemburg) și Birute Vaituleviciene (Luxemburg) (reprezentant: M.-A. Lucas, avocat)

      Cealaltă parte în proces: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: J. Currall și G. Berscheid, agenți)

      Obiectul

   Recurs formulat împotriva Ordonanței Tribunalului Funcției Publice al Uniunii Europene (Camera a doua) din 21 aprilie 2008, Boudova și alții/Comisia (F-78/07, nepublicată încă în Repertoriu), și având ca obiect anularea acestei ordonanțe

      Dispozitivul

               1.

               Respinge recursul.

               2.

               Doamnele Stanislava Boudova, Iveta Adovica, domnii Juraj Kuba, Heinrihs Puciriuss, doamnele Agnieszka Strzelecka, Izabela Szyprowska, Timea Tibai și Birute Vaituleviciene suportă propriile cheltuieli de judecată precum și cele efectuate de Comisie în cadrul prezentei proceduri.

      (1)  JO C 260, 11.10.2008.


title: Cauza C-402/08: Acțiune introdusă la 18 septembrie 2008 — Comisia Comunităților Europene/Republica Slovenia

text:
               8.11.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 285/30

         Acțiune introdusă la 18 septembrie 2008 — Comisia Comunităților Europene/Republica Slovenia
   (Cauza C-402/08)
   (2008/C 285/49)
   Limba de procedură: slovena
   Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: U. Wölker și V. Kovačič, agenți)

      Pârâtă: Republica Slovenia
   Concluziile reclamantei

               —

               Constatarea faptului că, prin neadoptarea actelor cu putere de lege și a actelor administrative necesare pentru a se conforma Directivei 2004/35/CE (1) a Parlamentului European și a Consiliului din 21 aprilie 2004 privind răspunderea pentru mediul înconjurător în legătură cu prevenirea și repararea daunelor aduse mediului, Republica Slovenia nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul acestei directive;

               —

               obligarea Republicii Slovenia la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   Termenul pentru transpunerea Directivei 2004/35/CE a expirat la 30 aprilie 2007.

      (1)  JO L 143, p. 56, Ediție specială, 15/vol. 11, p. 168.


title: Cauza T-785/16: Ordonanța Tribunalului din 16 mai 2017 – BSH Electrodomesticos España/EUIPO – DKSH International (Ufesa) („Marcă a Uniunii Europene — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene verbale Ufesa — Soluționare amiabilă — Dobândire de către reclamantă a mărcii solicitate — Nepronunțare asupra fondului”)

text:
               17.7.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 231/25

         Ordonanța Tribunalului din 16 mai 2017 – BSH Electrodomesticos España/EUIPO – DKSH International (Ufesa)
   (Cauza T-785/16) (1)

   ((„Marcă a Uniunii Europene - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene verbale Ufesa - Soluționare amiabilă - Dobândire de către reclamantă a mărcii solicitate - Nepronunțare asupra fondului”))
   (2017/C 231/32)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: BSH Electrodomesticos España, SA (Huarte-Pamplona, Spania) (reprezentant: M. de Justo Bailey, avocat)

      Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentanți: P. Duarte Guimarães și A. Folliard-Monguiral, agenți)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO, intervenientă în faţa Tribunalului: DKSH International Ltd. (Zurich, Elveția) (reprezentanți: C. Johannsen și J. Stock, avocați)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei întâi de recurs a EUIPO din 13 iulie 2016 (cauza R 1691/2015-1) privind o procedură de opozițeie între BSH Electrodomesticos España și DKSH International

      Dispozitivul

               1)

               Nu este necesar să se pronunţe asupra fondului acțiunii.

               2)

               Obligă BSH Electrodomesticos España, SA la suportarea propriilor cheltuieli de judecată, precum și a celor efectuate de Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală.

               3)

               DKSH International Ltd. suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 6, 9.1.2017.


title: Cauza T-73/14: Acțiune introdusă la 4 februarie 2014 – Red Bull/OAPI – Automobili Lamborghini (Reprezentarea a doi tauri)

text:
               7.4.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 102/38

         Acțiune introdusă la 4 februarie 2014 – Red Bull/OAPI – Automobili Lamborghini (Reprezentarea a doi tauri)
   (Cauza T-73/14)
   2014/C 102/59
   Limba în care a fost formulată acțiunea: germana

      Părțile

      Reclamantă: Red Bull GmbH (Fuschl am See, Austria) (reprezentanți: V. von Bomhard, J. Fuhrmann și A. Renck, avocați, și I. Fowler, Solicitor)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Automobili Lamborghini SpA (Sant’ Agata Bolognese, Italia)

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea Deciziei Camerei întâi de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 14 noiembrie 2013 pronunțată în cauza R 1263/2012-1;

               —

               obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată, inclusiv a celor efectuate de reclamantă și, de asemenea, în cazul în care ar participa formal la prezenta procedură, a celor efectuate de celelalte părți în fața camerei de recurs.

      Motivele și principalele argumente

      Marca comunitară înregistrată care a făcut obiectul unei cereri de decădere: marca figurativă care reprezintă doi tauri, pentru produse din clasa 12 (marca comunitară nr. 3 629 342).

      Titularul mărcii comunitare: reclamanta

      Partea care solicită decăderea din drepturi a titularului mărcii comunitare: Automobili Lamborghini SpA

      Decizia diviziei de anulare: admite cererea de decădere din drepturi

      Decizia camerei de recurs: respinge calea de atac

      Motivele invocate: încălcarea articolului 51 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul nr. 207/2009.


title: Cauza C-38/16: Cerere de decizie preliminară introdusă de First-tier Tribunal (Tax Chamber) (Regatul Unit) la 25 ianuarie 2016 – Compass Contract Services Limited/Commissioners for Her Majesty’s Revenue & Customs

text:
               21.3.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 106/27

         Cerere de decizie preliminară introdusă de First-tier Tribunal (Tax Chamber) (Regatul Unit) la 25 ianuarie 2016 – Compass Contract Services Limited/Commissioners for Her Majesty’s Revenue & Customs
   (Cauza C-38/16)
   (2016/C 106/29)
   Limba de procedură: engleza

      Instanța de trimitere

   First-tier Tribunal (Tax Chamber)

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Compass Contract Services Limited

      Pârâţi: Commissioners for Her Majesty’s Revenue & Customs

      Întrebările preliminare

               1)

               Diferenţa de tratament din Regatul Unit între cererile Fleming privind taxa aferentă ieşirilor (care puteau fi formulate pentru perioadele care se încheie înainte de 4 Decembrie 1996) și cererile Fleming privind taxa aferentă intrărilor (care puteau fi formulate pentru perioade care se încheie înainte de 1 mai 1997 – şi anume mai târziu decât în cazul cererilor Fleming privind taxa aferentă ieşirilor) conduce la:

                           a)

                           încălcarea principiului egalității de tratament consacrat de dreptul Uniunii; şi/sau

                           b)

                           încălcarea principiului neutralităţii fiscale consacrat de dreptul Uniunii; şi/sau

                           c)

                           încălcarea principiului efectivităţii consacrat de dreptul Uniunii; şi/sau

                           d)

                           încălcarea oricărui alt principiu relevant consacrat de dreptul Uniunii?

               1)

               În cazul unui răspuns afirmativ la oricare dintre întrebările 1(a)-1(d), cum trebuie să fie tratate cererile Fleming privind taxa aferentă ieşirilor formulate pentru perioada 4 decembrie 1996–30 aprilie 1997?


title: Cauza T-443/11: Acțiune introdusă la 8 august 2011 — Gold East Paper (Jiangsu) și Gold Huasheng Paper (Suzhou Industrial Park)/Consiliul

text:
               8.10.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 298/23

         Acțiune introdusă la 8 august 2011 — Gold East Paper (Jiangsu) și Gold Huasheng Paper (Suzhou Industrial Park)/Consiliul
   (Cauza T-443/11)
   2011/C 298/43
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamante: Gold East Paper (Jiangsu) Co. Ltd (Jiangsu, China) și Gold Huasheng Paper (Suzhou Industrial Park) Co. Ltd (Jiangsu, China) (reprezentanți: V. Akritidis, Y. Melin și F. Crespo, avocați)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene

      Concluziile

               —

               Anularea Regulamentului de punere în aplicare (UE) nr. 451/2011 al Consiliului din 6 mai 2011 de instituire a unei taxe antidumping definitive și de colectare definitivă a taxei provizorii instituite asupra importurilor de hârtie cretată de calitate superioară originară din Republica Populară Chineză (JO L 128, p. 1) și

               —

               obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamantele invocă opt motive.

               1.

               Primul motiv, întemeiat pe încălcarea unei norme fundamentale de procedură potrivit articolului 2 alineatul (7) litera (c) al doilea paragraf din regulamentul antidumping de bază (1), întrucât Comisia a respins cererea reclamantelor privind tratamentul de societăți care funcționează în condițiile unei economii de piață din cauza efectului acestei respingeri asupra marjei de dumping a reclamantelor.

               2.

               Al doilea motiv, întemeiat pe încălcarea unei a doua norme fundamentale de procedură potrivit articolului 2 alineatul (7) litera (c) al doilea paragraf din regulamentul antidumping de bază și pe încălcarea principiilor fundamentale ale dreptului la apărare și procesului echitabil, întrucât Comisia nu a comunicat anumite informații relevante comitetului consultativ antidumping.

               3.

               Al treilea motiv, întemeiat pe erori vădite de apreciere a faptelor în speță, precum și pe nemotivare, cu încălcarea articolului 2 alineatul (7) litera (c) din regulamentul antidumping de bază, prin respingerea cererii reclamantelor privind tratamentul de societăți care funcționează în condițiile unei economii de piață.

               4.

               Al patrulea motiv, întemeiat pe încălcarea principiului bunei administrări, precum și a articolului 18 alineatele (1), (3) și (6) din regulamentul antidumping de bază, întrucât ancheta s-a desfășurat în mod incorect și părtinitor, impunând o sarcină a probei excesivă.

               5.

               Al cincilea motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 3 alineatul (2) din regulamentul antidumping de bază și pe nemotivare, întrucât instituțiile europene în cauză și-au desfășurat ancheta astfel încât a devenit mai mult decât probabil ca, în urma procesului de anchetă sau de evaluare, acestea să stabilească faptul că industria UE a suferit un prejudiciu.

               6.

               Al șaselea motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 3 alineatul (1) și a articolului 9 alineatul (4) din regulamentul antidumping de bază, întrucât Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 451/2011 al Consiliului a stabilit un obiectiv de marjă a profitului pe care industria UE nu l-a atins niciodată în trecut.

               7.

               Al șaptelea motiv, prin care se susține că decizia de a exclude rulourile pentru tipărirea cu hârtie în sul din produsul în cauză și din produsele similare s-a bazat pe o eroare vădită de apreciere a faptelor cauzei și a avut ca rezultat încălcarea articolului 3 (prejudiciu), a articolului 4 alineatul (1) (industria Uniunii) și a articolului 5 alineatul (4) (calitate procesuală activă) din regulamentul antidumping de bază.

               8.

               Al optulea motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 3 alineatele (2) și (7) din regulamentul antidumping de bază, întrucât nu există o examinare, în regulamentul atacat, a faptului dacă taxa antidumping impusă nu depășește ceea ce este necesar pentru a compensa prejudiciul cauzat de importurile care fac obiectul unui dumping.

      (1)  Regulamentul (CE) al Consiliului nr. 1225/2009 din 30 noiembrie 2009 privind protecția împotriva importurilor care fac obiectul unui dumping din partea țărilor care nu sunt membre ale Comunității Europene (JO L 343, p. 51).


title: Cauza T-368/11 R: Ordonanța președintelui Tribunalului din 1 februarie 2013 — Travetanche Injection/Comisia ( „Măsuri provizorii — Respingerea acțiunii principale — Nepronunțare asupra fondului” )

text:
               23.3.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 86/16

         Ordonanța președintelui Tribunalului din 1 februarie 2013 — Travetanche Injection/Comisia
   (Cauza T-368/11 R)
   (Măsuri provizorii - Respingerea acțiunii principale - Nepronunțare asupra fondului)
   2013/C 86/26
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Travetanche Injection SPRL (Bruxelles, Belgia) (reprezentanți: K. Van Maldegem și R. Cana, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: P. Oliver et E. Manhaeve, agenți, asistați de K. Sawyer, avocat)

      Obiectul

   Cerere de suspendare a executării Regulamentului (UE) nr. 366/2011 al Comisiei din 14 aprilie 2011 de modificare a Regulamentului (CE) nr. 1907/2006 al Parlamentului European și al Consiliului privind înregistrarea, evaluarea, autorizarea și restricționarea substanțelor chimice (REACH) în ceea ce privește anexa XVII (Acrilamidă) (JO L 101, p. 12).

      Dispozitivul

   Constată că nu mai este necesar să se pronunțe asupra cererii de măsuri provizorii.


title: Cauza F-110/06: Hotărârea Tribunalului Funcției Publice din 22 noiembrie 2007 — Carpi Badia/Comisia Comunităților Europene (Funcție publică — Funcționari — Promovare — Puncte de prioritate — Dosar personal incomplet — Omiterea punctelor de prioritate din dosarul informatic de promovare numit Sysper 2 — Incident tehnic — Comitetul de promovare A* — Atribuirea unui număr de puncte inferior propunerii ierarhiei)

text:
               12.1.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 8/31

         Hotărârea Tribunalului Funcției Publice din 22 noiembrie 2007 — Carpi Badia/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza F-110/06) (1)

   (Funcție publică - Funcționari - Promovare - Puncte de prioritate - Dosar personal incomplet - Omiterea punctelor de prioritate din dosarul informatic de promovare numit „Sysper 2’ - Incident tehnic - Comitetul de promovare A* - Atribuirea unui număr de puncte inferior propunerii ierarhiei)
   (2008/C 8/55)
   Limba de procedură: franceza
   Părțile

      Reclamant: José Maria Carpi Badia (Luxemburg, Luxemburg) (reprezentanți: B. Cortese și C. Cortese, avocați)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: G. Berscheid și K. Herrmann)
   Obiectul
   Anularea deciziei AIPN de a atribui reclamantului, funcționar al Comisiei care a fost omis din greșeală de pe listele de promovare ale Direcției sale Generale, un număr de puncte de prioritate inferior celui dorit de aceasta din urmă și insuficient pentru a permite promovarea sa în temeiul exercițiului de promovare pentru anul 2005.
   Dispozitivul

               1)

               Anulează decizia Comisiei Comunităților Europene prin care se atribuie domnului Carpi Badia un număr de puncte de prioritate insuficient pentru a fi promovat în temeiul exercițiului de promovare pentru anul 2005.

               2)

               Anulează decizia Comisiei Comunităților Europene prin care se stabilește lista funcționarilor promovați în cadrul exercițiului de promovare pentru anul 2005, publicată în Informations administratives nr. 85-2005 din 23 noiembrie 2005, în măsura în care aceasta nu conține numele domnului Carpi Badia.

               3)

               Comisia Comunităților Europene suportă cheltuielile de judecată ale domnului Carpi Badia, precum și propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 281, 18.11.2006, p. 48.


title: Cauza T-845/14: Ordonanța Tribunalului din 30 noiembrie 2015 – August Brötje GmbH/OAPI (HydroComfort) [„Marcă comunitară — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale HydroComfort — Motiv absolut de refuz — Caracter descriptiv — Articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 — Acțiune vădit nefondată”]

text:
               1.2.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 38/57

         Ordonanța Tribunalului din 30 noiembrie 2015 – August Brötje GmbH/OAPI (HydroComfort)
   (Cauza T-845/14) (1)

   ([„Marcă comunitară - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale HydroComfort - Motiv absolut de refuz - Caracter descriptiv - Articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 - Acțiune vădit nefondată”])
   (2016/C 038/76)
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: August Brötje GmbH (Rastede, Germania) (reprezentanți: S. Pietzcker și C. Spintig, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentanți: W. Schramek, D. Walicka și A. Schifko, agenți)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva deciziei Camerei a cincea de recurs a OAPI din 23 octombrie 2014 (cauza R 1302/2014-5) privind o procedură de înregistrare a semnului verbal HydroComfort ca marcă comunitară

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă August Brötje GmbH la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 89, 16.3.2015.


title: Cauza T-467/07 R: Ordonanța președintelui Tribunalului de Primă Instanță din 14 martie 2008 — Du Pont de Nemours (Franța) și alții/Comisia Comunităților Europene ( Procedură privind măsurile provizorii — Directiva 91/414/CEE — Cerere de suspendare a executării — Admisibilitate — Lipsa urgenței )

text:
               9.5.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 116/20

         Ordonanța președintelui Tribunalului de Primă Instanță din 14 martie 2008 — Du Pont de Nemours (Franța) și alții/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza T-467/07 R)
   („Procedură privind măsurile provizorii - Directiva 91/414/CEE - Cerere de suspendare a executării - Admisibilitate - Lipsa urgenței’)
   (2008/C 116/37)
   Limba de procedură: engleza
   Părțile

      Reclamante: Du Pont de Nemours (Franța) SAS (Puteaux, Franța); Du Pont Portugal — Serviços, Sociedada Unipessoal, Lda (Lisabona, Portugalia); Du Pont Ibérica, SL (Barcelona, Spania); E. I. du Pont de Nemours & Co. USA (Wilmington, Delaware, Statele Unite ale Americii); Du Pont de Nemours Italiana Srl (Milano, Italia); Du Pont De Nemours (Nederland) BV (Dordrecht, Țările de Jos); Du Pont de Nemours (Deutschland) GmbH (Bad Homburg von der Höhe, Germania); DuPont Poland sp. z o.o. (Varșovia, Polonia); DuPont Romania Srl (București, România); DuPont International Operations SARL (Grand-Saconnex, Elveția); Du Pont de Nemours International SA (Grand-Saconnex); DuPont Solutions (Franța) SAS (Puteaux); Dy-Pont Agkro Ellas AE (Halandri, Grecia) (reprezentanți: D. Waelbroeck și I. Antypas, avocats)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: L. Parpala și B. Doherty, agenți)
   Obiectul
   Cerere de suspendare a executării Deciziei Comisiei 2007/628/CE din 19 septembrie 2007 privind neincluderea metomilului în anexa I la Directiva 91/414/CEE a Consiliului și retragerea autorizațiilor pentru produsele de protecție a plantelor conținând această substanță (JO L 255, p. 40) până la pronunțarea hotărârii în acțiunea principală.
   Dispozitivul

               1)

               Respinge cererea de măsuri provizorii.

               2)

               Amână pronunțarea cu privire la cheltuielile de judecată.


title: Cauze conexate T-318/06 — T-321/08: Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 24 martie 2009 — Moreira da Fonseca/OAPI — General Óptica (GENERAL OPTICA) [ Marcă comunitară — Procedură de declarare a nulității — Mărci comunitare figurative GENERAL OPTICA în diferite culori — Denumire comercială anterioară Generalóptica — Motiv relativ de refuz — Sferă de aplicare locală a semnului anterior — Articolul 8 alineatul (4) și articolul 52 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 ]

text:
               16.5.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 113/32

         Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 24 martie 2009 — Moreira da Fonseca/OAPI — General Óptica (GENERAL OPTICA)
   (Cauze conexate T-318/06 — T-321/08) (1)

   („Marcă comunitară - Procedură de declarare a nulității - Mărci comunitare figurative GENERAL OPTICA în diferite culori - Denumire comercială anterioară Generalóptica - Motiv relativ de refuz - Sferă de aplicare locală a semnului anterior - Articolul 8 alineatul (4) și articolul 52 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (CE) nr. 40/94”)
   2009/C 113/64
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Alberto Jorge Moreira da Fonseca Lda (Santo Tirso, Portugalia) (reprezentanți: M. Oehen Mendes și D. Jeffries, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: J. Novais Gonçalves, agent)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: General Óptica, SA (Barselona, Spania) (reprezentanți: M. Curell Aguilà și X. Fàbrega Sabaté, avocați)

      Obiectul

   Patru recursuri formulate împotriva deciziilor Camerei întâi de recurs a OAPI din 8 august 2006 (cauzele R 944/2005 1, R 945/2005 1, R 946/2005 1 și R 947/2005 1), referitoare la patru proceduri de declarare a nulității dintre Alberto Jorge Moreira da Fonseca, Lda și General Óptica, SA.

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunile.

               2)

               Obligă Alberto Jorge Moreira da Fonseca, Lda la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 236, 30.12.2006.


title: Cauza C-114/14: Acțiune introdusă la 10 martie 2014 – Comisia Europeană/Regatul Suediei

text:
               5.5.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 135/26

         Acțiune introdusă la 10 martie 2014 – Comisia Europeană/Regatul Suediei
   (Cauza C-114/14)
   2014/C 135/31
   Limba de procedură: suedeza

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: J. Enegren și L. Lozano Palacios, agenți)

      Pârât: Regatul Suediei

      Concluziile reclamantei

   Comisia solicită Curții:

               —

               constatarea faptului că, întrucât nu a scutit prestările de servicii poștale efectuate de serviciile publice poștale și livrările de bunuri accesorii acestor prestări, și întrucât nu a scutit livrările, la valoarea nominală, de timbre poștale utilizate de către serviciile poștale pe teritoriul național, Regatul Suediei nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 132 alineatul (1) litera (a) și al articolului 135 alineatul (1) litera (h) din Directiva 2006/112/CEE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată (1).

               —

               obligarea Regatului Suediei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Comisia Europeană a introdus o acțiune împotriva Regatului Suediei în temeiul articolului 258 TFUE pentru motivele următoare.
   Articolul 132 alineatul (1) litera (a) din Directiva 2006/112 prevede că statele membre scutesc prestarea de servicii și livrarea de bunuri accesorii acestora efectuate de către serviciile poștale publice.
   Articolul 135 alineatul (1) litera (h) din Directiva 2006/112 prevede că statele membre scutesc livrarea la valoarea nominală de timbre poștale utilizate de către serviciile poștale.
   Regatul Suediei a încredințat societății Posten AB obligațiile de serviciu universal care implică prestarea permanentă a unui serviciu poștal de o calitate determinată în toate punctele de pe teritoriu la prețuri accesibile pentru toți utilizatorii, conform articolului 3 din Directiva 97/67/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 15 decembrie 1997 privind normele comune pentru dezvoltarea pieței interne a serviciilor poștale ale Comunității și îmbunătățirea calității serviciului (2).
   Comisia consideră că Posten AB, fiind titulara obligațiilor de serviciu universal menționate la articolul 3 din Directiva 97/67, constituie un serviciu public poștal în sensul articolului 132 din Directiva 2006/112.
   Regatul Suediei a omis să scutească prestările de servicii poștale efectuate de Posten AB, precum și livrările la valoarea nominală de timbre poștale utilizate de către serviciile poștale pe teritoriul național.

      (1)  JO L 347, p. 1, Ediție specială, 09/vol. 3, p. 7.

      (2)  JO L 15, p. 14, Ediție specială, 06/vol. 3, p. 12.


title: Cauza F-22/12: Acțiune introdusă la 17 februarie 2012 — ZZ/Comisia și CEPOL

text:
               12.5.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 138/35

         Acțiune introdusă la 17 februarie 2012 — ZZ/Comisia și CEPOL
   (Cauza F-22/12)
   2012/C 138/81
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamant: ZZ (reprezentanți: L. Levi, M. Vandenbussche, avocați)

      Pârâți: Comisia Europeană și European Police College

      Obiectul și descrierea litigiului

   Anularea deciziilor de respingere a cererii reclamantului de acordare a alocației pentru creșterea copilului și a alocațiilor școlare pentru cei trei copii ai soției sale pentru perioada în care aceștia mai locuiau încă în Filipine.

      Concluziile reclamantului

               —

               Anularea deciziei implicite din 25 martie 2011 și a deciziei explicite adoptate de PMO [Oficiul pentru Administrarea și Plata Drepturilor Individuale] din 11 iulie 2011, confirmată prin decizia din 9 noiembrie 2011 de respingere a reclamației, întrucât prin acestea s-a respins cererea reclamantului de a i se acorda alocația pentru creșterea copilului și alocațiile școlare pentru cei trei copii ai soției sale pentru perioada în care aceștia mai locuiau încă în Filipine;

               —

               în consecință, recunoașterea dreptului reclamantului la alocațiile menționate;

               —

               repararea prejudiciului patrimonial al reclamantului constând în plata retroactivă a alocației pentru creșterea copilului și a alocațiilor școlare de la 1 aprilie 2009, evaluată în mod provizoriu la 33 673,31 de euro, cu dobânzi de întârziere calculate pe baza ratei de referință a Băncii Centrale Europene plus două puncte procentuale;

               —

               repararea prejudiciului moral al reclamantului evaluat la 20 000 de euro;

               —

               obligarea pârâților la plata cheltuielilor de judecată.


title: Cauza T-66/08: Acțiune introdusă la 5 februarie 2008 — British Sky Broadcasting Group/OAPI — Vortex (SKY)

text:
               9.5.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 116/21

         Acțiune introdusă la 5 februarie 2008 — British Sky Broadcasting Group/OAPI — Vortex (SKY)
   (Cauza T-66/08)
   (2008/C 116/39)
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza
   Părțile

      Reclamantă: British Sky Broadcasting Group plc (Isleworth, Regatul Unit) (reprezentant: J. Barry, Solicitor)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Vortex SA (Paris, Franța)
   Concluziile reclamantei

               —

               Întrucât Camera întâi de recurs a încălcat dispozițiile Regulamentului (CE) nr. 40/94 al Consiliului și/sau normele privind aplicarea acestuia:

                           —

                           anularea acelei părți din decizia atacată a Camerei întâi de recurs în care sunt respinse argumentele reclamantei referitoare la Acord (în special punctele 18 și 19 din această decizie) și menținerea deciziei finale a Camerei întâi de recurs de respingere a opoziției;

                           —

                           modificarea deciziei atacate în sensul că Acordul: se aplică unor mărci diferite de înregistrări menționate în Acord și mărcilor viitoare; interzice persoanei care a formulat opoziția să se opună sau să invoce obiecții de orice fel cu privire la utilizarea sau înregistrarea de către BSkyB a unor mărci care conțin elementul „SKY”, altele decât „SKYROCK” și „SKYZIN”, ambele în forma stabilită de instanțele franceze; este un acord final și obligatoriu între BSkyB și persoana care a formulat opoziția, astfel cum au stabilit instanțele franceze (inclusiv instanța supremă din Franța);

                           —

                           modificarea deciziei atacate astfel încât să analizeze șI să se pronunțe cu privire la toate motivele invocate de BSkyB în răspunsul său la opoziție;

                           —

                           obligarea OAPI la plata cheltuielilor de judecată efectuate de BSkyB.

         Motivele și principalele argumente

      Persoana care solicită înregistrarea mărcii comunitare: reclamanta.

      Marca comunitară vizată: marca figurativă „SKY” pentru produse și servicii din clasele 9, 16, 18, 25, 28, 35, 38, 41 și 42 — cererea de înregistrare nr. 3 166 378.

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în sprijinul opoziției: Vortex SA.

      Marca sau semnul invocat în sprijinul opoziției: mărcile verbale comunitare și naționale „SKYROCK” pentru produse și servicii din clasele 9, 16, 18, 25, 28, 35, 38, 41 și 42.

      Decizia diviziei de opoziție: admite opoziția pentru toate produsele și serviciile din clasele 9, 38 și 41, precum și pentru serviciul de „publicitate” din clasa 35.

      Decizia camerei de recurs: anulează decizia diviziei de opoziție și respinge opoziția în întregime.

      Motivele invocate: fără a contesta dispozitivul deciziei atacate, reclamanta susține că motivarea camerei de recurs încalcă dispozițiile Regulamentului nr. 40/94 al Consiliului și normele privind aplicarea acestuia.


title: Cauza T-238/07: Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 9 iulie 2009 — Ristic și alții/Comisia ( Sănătate animală — Măsuri de salvgardare — Decizia 2007/362/CE — Acțiune în anulare — Nepronunțare asupra fondului — Acțiune în despăgubiri — Principiul proporționalității — Principiul protecției încrederii legitime — Obligația de solicitudine — Dreptul de proprietate și dreptul de a exercita o activitate economică )

text:
               29.8.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 205/33

         Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 9 iulie 2009 — Ristic și alții/Comisia
   (Cauza T-238/07) (1)

   („Sănătate animală - Măsuri de salvgardare - Decizia 2007/362/CE - Acțiune în anulare - Nepronunțare asupra fondului - Acțiune în despăgubiri - Principiul proporționalității - Principiul protecției încrederii legitime - Obligația de solicitudine - Dreptul de proprietate și dreptul de a exercita o activitate economică”)
   2009/C 205/60
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamante: Ristic AG (Burgthann, Germania); Piratic Meeresfrüchte Import GmbH (Burgthann, Germania); Prime Catch Seafood GmbH (Burgthann, Germania) și Rainbow Export Processing, SA (reprezentant: H. Schmidt, avocat)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: F. Erlbacher și A. Szmytkowska, agenți)

      Obiectul

   Pe de o parte, o cerere de anulare în parte a Deciziei 2007/362/CE a Comisiei din 16 mai 2007 de modificare a Deciziei 2004/432/CE de aprobare a planurilor de monitorizare a reziduurilor, prezentate de țările terțe în conformitate cu Directiva 96/23/CE a Consiliului (JO L 138, p. 18) și, pe de altă parte, o cerere de daune interese.

      Dispozitivul

               1)

               Constată că nu mai este necesar să se pronunțe asupra cererii în anulare.

               2)

               Respinge celelalte capete de cerere.

               3)

               Obligă Ristic AG, Piratic Meeresfrüchte Import GmbH, Prime Catch Seafood GmbH și Rainbow Export Processing S. A. la plata cheltuielilor de judecată, inclusiv cele aferente procedurii măsurilor provizorii.

      (1)  JO C 211, 8.9.2007.


title: Cauza T-51/09: Acțiune introdusă la 9 februarie 2009 — Comisia/Antiche Terre

text:
               4.4.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 82/32

         Acțiune introdusă la 9 februarie 2009 — Comisia/Antiche Terre
   (Cauza T-51/09)
   (2009/C 82/57)
   Limba de procedură: italiana
   Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: A. Dal Ferro, avocat, V. Joris, agent)

      Pârât: Antiche Terre scarl Società Agricola Cooperativa (Arezzo, Italia)
   Concluziile reclamantei

               —

               Obligarea pârâtei la restituirea sumei principale de 479 332,40 euro, majorată cu dobânzi ajunse la termen la nivelul prevăzut la articolul 5.4.3 din Condițiile generale ale contractului (nivelul BCE + 2 %) la data primirii sumei (de la 4 decembrie 1997 pentru suma de 461 979,40 euro și de la 18 decembrie 1997 pentru suma de 17 353,40 euro) până la 1 aprilie 2003, precum și a celorlalte dobânzi ajunse la termen la același nivel începând cu 4 ianuarie 2004 și până la plata efectivă, cu excepția sumei de 461 979, lichidată la 25 ianuarie 2005;

               —

               în subsidiar, obligarea pârâtei la restituirea sumei principale de 479 332,40 euro, majorată cu dobânzi ajunse la termen la nivelul dobânzii legale italiene la 4 ianuarie 2004 până la plata efectivă cu excepția sumei de 461 979 euro, lichidată la 25 ianuarie 2005;

               —

               în orice caz, obligarea Antiche Terre Società Agricola Cooperativa la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   Prin prezenta acțiune, introdusă în temeiul articolului 238 CE, Comisia solicită restituirea sumelor avansate către Antiche Terre scarl Società Agricola Cooperativa a responsabilità limitata (denumită în continuare „Antiche Terre” sau „pârâta”), în cadrul programului Thermie, pentru realizarea unei unități de producere a energiei electrică (10 MW) prin intermediul unui procedeu inovator de combustie de biomasă. Contractul de referință (nr. BM/188/96) a fost încheiat de reclamantă cu pârâta, în calitate de coordonatoare, și cu alte două societăți, una cu sediul în Finlanda și cealaltă cu sediul în Spania.
   Antiche Terre a acumulat o serie de întârzieri importante în începerea activităților sale; aceasta a solicitat și a obținut o prelungire a termenului de realizare a lucrărilor. Pe de altă parte, pârâta a propus o modificare substanțială a condițiilor contractului care presupunea renunțarea la procedeul inovator de combustie a biomasei și producerea de energie într-o cantitate net inferioară celei prevăzute inițial.
   Comisia nu a aprobat o astfel de modificare radicală a proiectului care nu ar fi putut fi finanțat în cadrul programului THERMIE.
   În consecință, constatând că pârâta nu a realizat această unitate astfel cum fusese prezentată în proiectul original, Comisia este obligată să rezilieze contractul BM/188/96 precizând în plus că nerealizarea proiectului inițial ar fi putut implica recuperarea integrală sau parțială a sumelor avansate pârâtei.
   Comisia a solicitat în mai multe rânduri pârâtei să îi restituie sumele plătite anticipat de 479 332,40 euro fără niciun rezultat. După utilizarea garanței și după solicitarea ulterioară de restituire a soldului, Comisia a sesizat astfel Tribunalul de Primă Instanță.


title: Cauza T-561/17: Acțiune introdusă la 15 august 2017 – L-Shop-Team/EUIPO (bags2GO)

text:
               16.10.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 347/44

         Acțiune introdusă la 15 august 2017 – L-Shop-Team/EUIPO (bags2GO)
   (Cauza T-561/17)
   (2017/C 347/58)
   Limba în care a fost formulată acțiunea: germana

      Părțile

      Reclamantă: L-Shop-Team GmbH (Dortmund, Germania) (reprezentant: A. Sautter, avocat)

      Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

      Datele privind procedura în fața EUIPO

      Solicitantul mărcii în litigiu: reclamanta

      Marca în litigiu: marca Uniunii Europene figurativă care cuprinde elementele verbale „bags2GO” – cererea de înregistrare nr. 15 356 901

      Decizia atacată: Decizia Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 14 iunie 2017 în cauza R 1650/2016-5

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei atacate;

               —

               obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivul invocat

               —

               încălcarea articolului 7 alineatul (1) literele (b) și (c) din Regulamentul nr. 207/2009.


title: Cauza T-85/15: Hotărârea Tribunalului din 16 mai 2017 – AW/EUIPO – Pharma Mar (YLOELIS) [„Marcă a Uniunii Europene — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene verbale YLOELIS — Marca Uniunii Europene verbală anterioară YONDELIS — Motiv relativ de refuz — Risc de confuzie — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009”]

text:
               10.7.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 221/18

         Hotărârea Tribunalului din 16 mai 2017 – AW/EUIPO – Pharma Mar (YLOELIS)
   (Cauza T-85/15) (1)

   ([„Marcă a Uniunii Europene - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene verbale YLOELIS - Marca Uniunii Europene verbală anterioară YONDELIS - Motiv relativ de refuz - Risc de confuzie - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009”])
   (2017/C 221/22)
   Limba de procedură: engleza

      Părţile

      Reclamantă: Alfa Wassermann SpA (AW) (Alanno, Italia), admisă să substituie Alfa Wassermann Hungary Kft (reprezentanți: M. Best, U. Pfleghar și S. Schäffner, avocați)

      Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentant: S. Palmero Cabezas, agent)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO, intervenientă la Tribunal: Pharma Mar, SA (Colmenar Viejo, Spania) (reprezentant: N. González-Alberto Rodríguez, avocat)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei întâi de recurs a EUIPO din 18 decembrie 2014 (cauza R 1100/2014-1) privind o procedură de opoziție între Pharma Mar și Alfa Wassermann Hungary

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă Alfa Wassermann SpA (AW) la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 118, 13.4.2015.


title: Cauza C-77/09: Hotărârea Curții (Camera a doua) din 22 decembrie 2010 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio — Italia) — Gowan Comércio Internacional e Serviços Lda/Ministero della Salute (Produse fitosanitare — Directiva 2006/134/CE — Validitate — Restricții de utilizare a fenarimolului ca substanță activă)

text:
               26.2.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 63/3

         Hotărârea Curții (Camera a doua) din 22 decembrie 2010 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio — Italia) — Gowan Comércio Internacional e Serviços Lda/Ministero della Salute
   (Cauza C-77/09) (1)

   (Produse fitosanitare - Directiva 2006/134/CE - Validitate - Restricții de utilizare a fenarimolului ca substanță activă)
   2011/C 63/04
   Limba de procedură: italiana

      Instanța de trimitere

   Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Gowan Comércio Internacional e Serviços Lda

      Pârât: Ministero della Salute

      Obiectul

   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio — Validitatea, în ceea ce privește limitările privind înscrierea fenarimolului ca substanță activă în anexa I la Directiva 91/414/CEE a Consiliului din 18 martie 2003 privind introducerea pe piață a produselor de uz fitosanitar (JO L 230, p. 1, Ediție specială 03/vol. 10, p. 30)

      Dispozitivul

   Examinarea întrebării preliminare nu a revelat niciun element de natură să afecteze validitatea Directivei 2006/134/CE a Comisiei din 11 decembrie 2006 de modificare a Directivei 91/414/CEE a Consiliului în vederea înscrierii substanței active fenarimol.

      (1)  JO C 102, 1.5.2009.


title: Cauza C-309/11: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 26 septembrie 2013 — Comisia Europeană/Republica Finlanda (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Fiscalitate — TVA — Directiva 2006/112/CE — Articolele 306-310 — Regim special pentru agențiile de turism — Divergențe între versiunile linguistice — Legislație națională care prevede aplicarea regimului special altor persoane decât călătorilor — Noțiunile „călător” și „client” )

text:
               23.11.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 344/8

         Hotărârea Curții (Camera a treia) din 26 septembrie 2013 — Comisia Europeană/Republica Finlanda
   (Cauza C-309/11) (1)

   (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru - Fiscalitate - TVA - Directiva 2006/112/CE - Articolele 306-310 - Regim special pentru agențiile de turism - Divergențe între versiunile linguistice - Legislație națională care prevede aplicarea regimului special altor persoane decât călătorilor - Noțiunile „călător” și „client”)
   2013/C 344/11
   Limba de procedură: finlandeza

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: L. Lozano Palacios și I. Koskinen, agenți)

      Pârâtă: Republica Finlanda (reprezentant: J. Heliskoski, agent)

      Interveniente în susținerea pârâtei: Republica Cehă (reprezentanți: M. Smolek, T. Müller și J. Očková, agenți), Republica Elenă (reprezentant: E.-M. Mamouna, agent), Regatul Spaniei (reprezentant: S. Centeno Huerta, agent), Republica Franceză (reprezentanți: G. de Bergues și J.-S. Pilczer, agenți), Republica Polonă (reprezentanți: A. Kraińska, A. Kramarczyk, M. Szpunar și B. Majczyna, agenți)

      Obiectul

   Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Încălcarea articolelor 306-310 din Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată (JO L 347, p. 1, Ediție specială, 09/vol. 3, p. 7) — Legislație națională care prevede aplicarea regimului special de impozitare a agențiilor de turism operațiunilor efectuate de acestea în favoarea altor beneficiari decât călătorii

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Obligă Comisia la plata cheltuielilor de judecată efectuate de Republica Finlanda.

               3.

               Republica Cehă, Republica Elenă, Regatul Spaniei, Republica Franceză și Republica Polonă suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 252, 27.8.2011.


title: Cauza T-43/17: Acțiune introdusă la 24 ianuarie 2017 – No Limits/EUIPO – Morellato (NO LIMITS)

text:
               27.3.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 95/17

         Acțiune introdusă la 24 ianuarie 2017 – No Limits/EUIPO – Morellato (NO LIMITS)
   (Cauza T-43/17)
   (2017/C 095/26)
   Limba în care a fost formulată acțiunea: italiana

      Părțile

      Reclamantă: No Limits International Investments SA (Bissone, Elveția) (reprezentant: F. Canu, avocat)

      Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Morellato SpA (Fratte di Santa Giustina in Colle, Italia)

      Datele privind procedura în fața EUIPO

      Titularul mărcii în litigiu: reclamanta

      Marca în litigiu: Marca Uniunii Europene verbală „NO LIMITS”- Marca Uniunii Europene nr. 67 967

      Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de declarare a nulității

      Decizia atacată: Decizia Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 21 noiembrie 2016 în cauza R 2007/2015-5

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei atacate;

               —

               obligarea EUIPO și a intervenientei la plata cheltuielilor de judecată efectuate în procedura R 2007/2015-5 în fața camerei de recurs, în procedura 2019C în fața diviziei de anulare, și în procedura de pe rolul Tribunalului Uniunii Europene.

      Motivele invocate

               —

               încălcarea și/sau aplicarea eronată a articolului 53 alineatul (1) din Regulamentul privind marca Uniunii Europene – caracterul eronat al deciziei atacate în ceea ce privește data relevantă pentru aprecierea nulității relative a mărcii Uniunii Europene;

               —

               încălcarea și/sau aplicarea eronată a articolului 53 din Regulamentul privind marca Uniunii Europene – nemotivare, motivare insuficientă și contradictorie în ceea ce privește aplicabilitatea în cazul mărcii Uniunii Europene a constatărilor făcute de Corte d’Appello di Milano [Curtea de Apel din Milano] prin hotărârea nr. 4425/2013 rămasă definitivă;

               —

               nemotivare, motivare insuficientă și contradictorie a aplicabilității articolului 54 alineatul (2) din Regulamentul privind marca Uniunii Europene în cazul mărcii Uniunii Europene;

               —

               încălcarea și/sau aplicarea eronată a articolului 53 din Regulamentul privind marca Uniunii Europene – motivare eronată și contradictorie.


title: Cauza C-388/08 PPU: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 1 decembrie 2008 (cererea de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Korkein oikeus — Finlanda) — Procedură penală împotriva lui Artur Leymann și a lui Aleksei Pustovarov (Cooperare polițienească și judiciară în materie penală — Decizia-cadru 2002/584/JAI — Articolul 27 — Mandatul european de arestare și procedurile de predare între statele membre — Principiul specialității — Procedura consimțământului)

text:
               21.2.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 44/23

         Hotărârea Curții (Camera a treia) din 1 decembrie 2008 (cererea de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Korkein oikeus — Finlanda) — Procedură penală împotriva lui Artur Leymann și a lui Aleksei Pustovarov
   (Cauza C-388/08 PPU) (1)

   (Cooperare polițienească și judiciară în materie penală - Decizia-cadru 2002/584/JAI - Articolul 27 - Mandatul european de arestare și procedurile de predare între statele membre - Principiul specialității - Procedura consimțământului)
   (2009/C 44/38)
   Limba de procedură: finlandeza
   Instanța de trimitere
   Korkein oikeus
   Părțile din acțiunea principală
   Artur Leymann, Aleksei Pustovarov
   Obiectul
   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Korkein oikeus — Interpretarea articolului 27 alineatele (2)-(4) din Decizia-cadru 2002/584/JAI a Consiliului din 13 iunie 2002 privind mandatul european de arestare și procedurile de predare între statele membre (JO L 190, p. 1, Ediție specială, 19/vol. 6, p. 3) — Modificarea descrierii faptelor pe care se întemeiază inculparea în raport cu aceea pe care se întemeiază mandatul de arestare — Noțiunea „infracțiune […] alta decât cea care a motivat predarea” — Necesitatea sau lipsa necesității de a declanșa procedura de consimțământ
   Dispozitivul

               1)

               Pentru a determina dacă infracțiunea în cauză este o „infracțiune […] alta” decât cea care a motivat predarea, în sensul articolului 27 alineatul (2) din Decizia-cadru 2002/584/JAI a Consiliului din 13 iunie 2002 privind mandatul european de arestare și procedurile de predare între statele membre, care necesită aplicarea procedurii consimțământului prevăzute la articolul 27 alineatul (3) litera (g) și alineatul (4) din această decizie-cadru, este necesar să se verifice dacă elementele constitutive ale infracțiunii, potrivit descrierii legale a acesteia în statul membru emitent, sunt cele pentru care persoana a fost predată și dacă există o corespondență suficientă între datele care figurează în mandatul de arestare și cele menționate în actul de procedură ulterior. Sunt admise schimbări în circumstanțele referitoare la timp și la loc, în măsura în care acestea decurg din elementele culese pe parcursul procedurii derulate în statul membru emitent cu privire la comportamentele descrise în mandatul de arestare, nu modifică natura infracțiunii și nu conduc la motive de neexecutare în temeiul articolelor 3 și 4 din decizia-cadru menționată.

               2)

               În împrejurări precum cele din acțiunea principală, o schimbare în descrierea infracțiunii, având ca obiect categoria de stupefiante în cauză, nu este, în sine, de natură să caracterizeze o „infracțiune […] alta” decât cea care a motivat predarea, în sensul articolului 27 alineatul (2) din Decizia-cadru 2002/584.

               3)

               Excepția prevăzută la articolul 27 alineatul (3) litera (c) din Decizia-cadru 2002/584 trebuie interpretată în sensul că, în cazul unei „infracțiun[i] […] alta” decât cea care a motivat predarea, consimțământul trebuie solicitat, conform articolului 27 alineatul (4) din această decizie-cadru, și obținut dacă este necesară executarea unei pedepse sau a unei măsuri privative de libertate. Persoana predată poate fi urmărită penal și condamnată pentru o astfel de infracțiune înainte ca acest consimțământ să fie obținut, în măsura în care nu se aplică nicio măsură restrictivă de libertate pe parcursul urmăririi penale sau al judecării infracțiunii respective. Cu toate acestea, excepția prevăzută la articolul 27 alineatul (3) litera (c) nu se opune posibilității ca persoana predată să fie supusă unei măsuri restrictive de libertate înainte de obținerea consimțământului, în condițiile în care această restrângere este legal justificată de alte capete de acuzare menționate în mandatul european de arestare.

      (1)  JO C 272, 25.10.2008.


title: Cauza C-305/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Okresný súd Bratislava (Slovacia) la 26 mai 2017 – FENS spol. s.r.o./Republica Slovacă – Úrad pre reguláciu sieťových odvetví

text:
               14.8.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 269/7

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Okresný súd Bratislava (Slovacia) la 26 mai 2017 – FENS spol. s.r.o./Republica Slovacă – Úrad pre reguláciu sieťových odvetví
   (Cauza C-305/17)
   (2017/C 269/10)
   Limba de procedură: slovaca

      Instanța de trimitere

   Okresný súd Bratislava

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: FENS spol. s.r.o.

      Pârâtă: Republica Slovacă – Úrad pre reguláciu sieťových odvetví

      Întrebările preliminare

               1)

               Articolul 30 TFUE trebuie interpretat în sensul că se opune unei dispoziții naționale cum este articolul 12 alineatul 9 din Nariadenie vlády Slovenskej republiky č. 317/2007 Z. z., ktorým sa ustanovujú pravidlá pre fungovanie trhu s elektrinou (Regulamentul nr. 317/2007 al Guvernului Republicii Slovace privind normele de funcționare a pieței energiei electrice) [denumit în continuare „regulamentul”], care instituie o sarcină pecuniară specifică pentru exportul de energie electrică de pe teritoriul Republicii Slovace, fără a face distincție după cum exportul de energie electrică de pe teritoriul slovac are loc către statele membre ale Uniunii Europene sau către țări terțe, în ipoteza în care exportatorul de energie electrică nu dovedește că energia electrică exportată a fost importată pe teritoriul Republicii Slovace, adică o sarcină pecuniară aplicată exclusiv energiei electrice produse pe teritoriul Republicii Slovace și exportate de pe acest teritoriu?

               2)

               O sarcină pecuniară cum este cea instituită prin dispoziția de la articolul 12 alineatul 9 din [regulament], adică o sarcină aplicată exclusiv energiei electrice produse în Republica Slovacă și, în același timp, exportate de pe teritoriul Republicii Slovace, fără a face distincție între exportul către țări terțe și exportul către statele membre ale Uniunii Europene, constituie de asemenea o taxă cu efect echivalent unei taxe vamale în sensul articolului 28 alineatul (1) TFUE?

               3)

               O dispoziție națională cum este dispoziția de la articolul 12 alineatul 9 din [regulament] este compatibilă cu principiul liberei circulații a mărfurilor consacrat la articolul 28 TFUE?


title: Cauza C-1/15: Acțiune introdusă la 6 ianuarie 2015 – Comisia Europeană/Republica Austria

text:
               2.3.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 73/19

      Acțiune introdusă la 6 ianuarie 2015 – Comisia Europeană/Republica Austria
      (Cauza C-1/15)
      (2015/C 073/26)
      Limba de procedură: germana

         Părțile

         Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: F. Erlbacher și A. Aresu, agenți)

         Pârâtă: Republica Austria

         Concluziile reclamantei

                  —

                  Constatarea că, prin adoptarea și menținerea în vigoare a articolului 1 alineatul 2 punctul 1, a articolului 2 alineatul 1 punctul 9, a articolului 10 alineatul 3 punctul 4, a articolului 14 coroborat cu articolele 14 a și 14b, precum și a articolului 21 alineatul 1 și a articolului 21a din Bundesgesetz über die Niederlassung und den Aufenthalt in Österreich (Legea federală privind stabilirea și șederea în Austria), Republica Austria nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 41 alineatul (1) din Protocolul adițional (1) și al articolului 13 din Decizia 1/80;

                  —

                  obligarea Republicii Austria la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      În măsura în care ar privi pe cetățenii turci, anumite dispoziții ale Bundesgesetz über die Niederlassung und den Aufenthalt in Österreich nu sunt compatibile cu dreptul Uniunii. Aceste dispoziții reglementează în special:

                  —

                  obligația solicitantului de a introduce prima cerere de intrare pe teritoriul austriac la reprezentanța locală competentă din străinătate și de a aștepta adoptarea deciziei respective în străinătate;

                  —

                  stabilirea vârstei minime de 21 de ani pentru formularea cererii privind dreptul de ședere cu titlu de reîntregire familială;

                  —

                  dovada cunoștințelor de limbă germană la momentul formulării primei cereri de eliberare a unui titlu de ședere, precum și introducerea unui „acord de integrare”.

            Obiecția formulată de Republica Austria, potrivit căreia prin circulara emisă de Bundesministerium für Inneres (Ministerul federal de interne) au fost date instrucțiuni autorităților competente în materie de stabilire și ședere, în sensul ca cererile formulate de cetățenii turci să fie examinate de la caz la caz într-un mod conform cu dreptul Uniunii, nu poate remedia neîndeplinirea obligațiilor care îi revin în temeiul articolului 41 alineatul (1) din Protocolul adițional și la articolul 13 din Decizia 1/80.

         (1)  Regulamentul (CEE) nr. 2760/72 al Consiliului din 19 decembrie 1972 de încheiere a protocolului adițional, precum și a protocolului financiar, semnate la 23 noiembrie 1970, anexate la Acordul de asociere dintre Comunitatea Economică Europeană și Turcia și referitor la măsurile care urmează să fie adoptate pentru intrarea în vigoare a acestora (JO L 293, p. 1, Ediție specială, 11/vol. 1, p. 37).