title: Cauza C-619/17: Hotărârea Curții (Camera a șasea) din 21 noiembrie 2018 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunal Supremo – Spania) – Ministerio de Defensa/Ana de Diego Porras (Trimitere preliminară – Politica socială – Directiva 1999/70/CE – Acordul cadru cu privire la munca pe durată determinată, încheiat între CES, UNICE și CEEP – Clauza 4 – Principiul nediscriminării – Justificare – Clauza 5 – Măsuri pentru a preveni abuzurile care rezultă din folosirea contractelor sau a raporturilor de muncă pe durată determinată succesive – Indemnizație în cazul rezilierii unui contract de muncă pe durată nedeterminată pentru un motiv obiectiv – Lipsa unei indemnizații la expirarea termenului unui contract de muncă pe durată determinată de „interinidad”)

text:
               21.1.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 25/10

      Hotărârea Curții (Camera a șasea) din 21 noiembrie 2018 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunal Supremo – Spania) – Ministerio de Defensa/Ana de Diego Porras
      (Cauza C-619/17) (1)

      ((Trimitere preliminară - Politica socială - Directiva 1999/70/CE - Acordul cadru cu privire la munca pe durată determinată, încheiat între CES, UNICE și CEEP - Clauza 4 - Principiul nediscriminării - Justificare - Clauza 5 - Măsuri pentru a preveni abuzurile care rezultă din folosirea contractelor sau a raporturilor de muncă pe durată determinată succesive - Indemnizație în cazul rezilierii unui contract de muncă pe durată nedeterminată pentru un motiv obiectiv - Lipsa unei indemnizații la expirarea termenului unui contract de muncă pe durată determinată de „interinidad”))
      (2019/C 25/12)
      Limba de procedură: spaniola

         Instanța de trimitere

      Tribunal Supremo

         Părțile din procedura principală

         Reclamant: Ministerio de Defensa

         Pârâtă: Ana de Diego Porras

         Dispozitivul

                  1)

                  Clauza 4 punctul 1 din Acordul cadru cu privire la munca pe durată determinată, încheiat la 18 martie 1999, anexat la Directiva 1999/70/CE a Consiliului din 28 iunie 1999 privind acordul cadru cu privire la munca pe durată determinată, trebuie interpretată în sensul că nu se opune unei reglementări naționale care nu prevede plata niciunei indemnizații lucrătorilor angajați în temeiul unor contracte de muncă pe durată determinată încheiate pentru a înlocui un lucrător care are dreptul la păstrarea locului său de muncă, precum contractul de „interinidad” în discuție în litigiul principal, la împlinirea termenului pentru care au fost încheiate aceste contracte, în condițiile în care lucrătorilor pe durată nedeterminată le este acordată o indemnizație la rezilierea contractului lor de muncă pentru un motiv obiectiv.

                  2)

                  Clauza 5 din Acordul cadru cu privire la munca pe durată determinată, anexat la Directiva 1999/70, trebuie interpretată în sensul că este de competența instanței naționale să aprecieze, în conformitate cu toate normele dreptului național aplicabile, dacă o măsură, precum cea în discuție în litigiul principal, care prevede plata obligatorie a unei indemnizații lucrătorilor angajați în temeiul anumitor contracte de muncă pe durată determinată la împlinirea termenului pentru care au fost încheiate aceste contracte constituie o măsură adecvată pentru prevenirea și, dacă este cazul, sancționarea abuzurilor care rezultă din utilizarea contractelor sau a raporturilor de muncă pe durată determinată succesive sau o măsură legală echivalentă, în sensul acestei dispoziții.

                  3)

                  În ipoteza în care instanța națională constată că o măsură, precum cea în discuție în litigiul principal, care prevede plata obligatorie a unei indemnizații lucrătorilor angajați în temeiul anumitor contracte de muncă pe durată determinată la împlinirea termenului pentru care au fost încheiate aceste contracte, constituie o măsură adecvată pentru prevenirea și, dacă este cazul, sancționarea abuzurilor care rezultă din utilizarea contractelor sau a raporturilor de muncă pe durată determinată succesive ori o măsură legală echivalentă, în sensul clauzei 5 din Acordul cadru cu privire la munca pe durată determinată, anexat la Directiva 1999/70, această dispoziție trebuie interpretată în sensul că nu se opune unei reglementări naționale, precum cea în discuție în litigiul principal, potrivit căreia expirarea termenului contractelor de muncă pe durată determinată din anumite categorii determină plata, către lucrătorii angajați în temeiul acestor contracte, a unei astfel de indemnizații, în timp ce expirarea termenului contractelor de muncă pe durată determinată din alte categorii nu determină acordarea, către lucrătorii angajați în temeiul acestor din urmă contracte, a niciunei indemnizații, cu excepția cazului în care nu există nicio altă măsură eficientă în ordinea juridică națională pentru a evita și a sancționa asemenea abuzuri față de acești din urmă lucrători, ceea ce revine instanței de trimitere să verifice.

         (1)  JO C 22, 22.1.2018.


title: Cauza T-683/18: Acțiune introdusă la 20 noiembrie 2018 – Conte/EUIPO (CANNABIS STORE AMSTERDAM)

text:
               21.1.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 25/56

      Acțiune introdusă la 20 noiembrie 2018 – Conte/EUIPO (CANNABIS STORE AMSTERDAM)
      (Cauza T-683/18)
      (2019/C 25/73)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: italiana

         Părțile

         Reclamantă: Santa Conte (Napoli, Italia) (reprezentanți: C. Demichelis, E. Ortaglio și G. Iorio Fiorelli, avocați)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Marca în litigiu: cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurative de culorile negru, verde oliv, verde deschis și alb CANNABIS STORE AMSTERDAM – Cererea de înregistrare nr. 16 176 968

         Decizia atacată: Decizia Camerei a doua de recurs a EUIPO din 31 august 2018 în cauza R 2181/2017-2

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                  obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată efectuate în prezenta acțiune, inclusiv a cheltuielilor efectuate de reclamantă în procedura din fața examinatorului și a Camerei a doua de recurs a EUIPO.

         Motivele invocate

                  —

                  încălcarea dispozițiilor coroborate ale articolului 71 alineatul (1) și ale articolului 95 alineatul (1) din Regulamentul (UE) nr. 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului;

                  —

                  omisiunea aprecierii unui fapt pertinent pentru înregistrarea mărcii în litigiu;

                  —

                  lipsă a imparțialității și a atenției în aprecierea semnificației mărcii în litigiu și a percepției acesteia de către publicul relevant;

                  —

                  încălcarea dispozițiilor coroborate ale articolului 7 alineatul (1) litera (f) și ale articolului 7 alineatul (2) din Regulamentul (UE) nr. 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului;

                  —

                  identificare eronată a publicului relevant și a percepției mărcii în litigiu;

                  —

                  lipsa caracterului contrar ordinii publice.


title: Cauza C-670/18: Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunale Amministrativo Regionale per la Sardegna (Italia) la 29 octombrie 2018 – CO/Comune di Gesturi

text:
               21.1.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 25/23

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunale Amministrativo Regionale per la Sardegna (Italia) la 29 octombrie 2018 – CO/Comune di Gesturi
      (Cauza C-670/18)
      (2019/C 25/28)
      Limba de procedură: italiana

         Instanța de trimitere

      Tribunale Amministrativo Regionale per la Sardegna

         Părțile din procedura principală

         Reclamant: Tribunale Amministrativo Regionale per la Sardegna

         Pârâtă: Comune di Gesturi

         Întrebarea preliminară

      Principiul nediscriminării prevăzut la articolele 1 și 2 din Directiva 2000/78/CE a Consiliului din 27 noiembrie 2000 (1) se opune dispozițiilor articolului 5 alineatul 9 din Decretul lege nr. 95 din 6 iulie 2012 (aprobat cu modificări prin Legea nr. 135 din 7 august 2012, în versiunea modificată prin articolul 6 din Decretul lege nr. 90 din 24 iunie 2014, aprobat prin Legea nr. 114 din 11 august 2014), care interzice administrațiilor publice să atribuie misiuni de studiu și de consultanță unor persoane care au fost anterior lucrători privați sau publici și care au ieșit la pensie?

         (1)  Directiva 2000/78/CE de creare a unui cadru general în favoarea egalității de tratament în ceea ce privește încadrarea în muncă și ocuparea forței de muncă (JO 2000, L 303, p. 16, Ediție specială, 05/vol. 6, p. 7).


title: Cauza T-239/11: Hotărârea Tribunalului din 15 noiembrie 2018 – Sigma Alimentos Exterior/Comisia („Ajutoare de stat – Dispoziții privind impozitul pe cifra de afaceri care permite întreprinderilor cu domiciliul fiscal în Spania să amortizeze fondul comercial financiar rezultat din preluarea de titluri de participare în societăți cu domiciliul fiscal în străinătate – Decizie prin care ajutorul este declarat incompatibil cu piața internă și se dispune recuperarea sa – Noțiunea de ajutor de stat – Selectivitate – Sistem de referință – Derogare – Diferență de tratament – Justificarea diferenței de tratament”)

text:
               21.1.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 25/34

      Hotărârea Tribunalului din 15 noiembrie 2018 – Sigma Alimentos Exterior/Comisia
      (Cauza T-239/11) (1)

      ((„Ajutoare de stat - Dispoziții privind impozitul pe cifra de afaceri care permite întreprinderilor cu domiciliul fiscal în Spania să amortizeze fondul comercial financiar rezultat din preluarea de titluri de participare în societăți cu domiciliul fiscal în străinătate - Decizie prin care ajutorul este declarat incompatibil cu piața internă și se dispune recuperarea sa - Noțiunea de ajutor de stat - Selectivitate - Sistem de referință - Derogare - Diferență de tratament - Justificarea diferenței de tratament”))
      (2019/C 25/43)
      Limba de procedură: spaniola

         Părțile

         Reclamantă: Sigma Alimentos Exterior, SL (Madrid, Spania) (reprezentanți: inițial A. Morillo Méndez și M. Ferre Navarrete, ulterior A. Morillo Méndez, J. Igual Gorgonio și C. Cañizares Pacheco, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: inițial R. Lyal, C. Urraca Caviedes și P. Němečková, ulterior R. Lyal și C. Urraca Caviedes, agenți)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE și prin care se urmărește anularea articolului 1 alineatul (1) și a articolului 4 din Decizia 2011/282/UE a Comisiei din 12 ianuarie 2011 privind amortizarea fiscală a fondului comercial financiar în cazul achiziționării unor titluri de participare străine C 45/07 (ex NN 51/07, ex CP 9/07) pusă în aplicare de Spania (JO 2011, L 135, p. 1)

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Sigma Alimentos Exterior, SL suportă, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, pe cele efectuate de Comisia Europeană

         (1)  JO C 204, 9.7.2011.


title: Cauza C-625/17: Hotărârea Curții (Camera întâi) din 22 noiembrie (cerere de decizie preliminară formulată de Verwaltungsgerichtshof – Austria) – Vorarlberger Landes- und Hypothekenbank AG/Finanzamt Feldkirch (Trimitere preliminară – Articolele 56 și 63 TFUE – Libera prestare a serviciilor și libera circulație a capitalurilor – Instituții de credit – Taxă de stabilitate și contribuția specială la această taxă calculate pe baza totalului bilanțului neconsolidat al instituțiilor de credit stabilite în Austria – Includerea operațiunilor bancare cu caracter transfrontalier – Excluderea operațiunilor efectuate de filiale într-un alt stat membru – Diferență de tratament – Restricție – Justificare)

text:
               21.1.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 25/11

      Hotărârea Curții (Camera întâi) din 22 noiembrie (cerere de decizie preliminară formulată de Verwaltungsgerichtshof – Austria) – Vorarlberger Landes- und Hypothekenbank AG/Finanzamt Feldkirch
      (Cauza C-625/17) (1)

      ((Trimitere preliminară - Articolele 56 și 63 TFUE - Libera prestare a serviciilor și libera circulație a capitalurilor - Instituții de credit - Taxă de stabilitate și contribuția specială la această taxă calculate pe baza totalului bilanțului neconsolidat al instituțiilor de credit stabilite în Austria - Includerea operațiunilor bancare cu caracter transfrontalier - Excluderea operațiunilor efectuate de filiale într-un alt stat membru - Diferență de tratament - Restricție - Justificare))
      (2019/C 25/13)
      Limba de procedură: germana

         Instanța de trimitere

      Verwaltungsgerichtshof

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: Vorarlberger Landes- und Hypothekenbank AG

         Pârâtă: Finanzamt Feldkirch

         Dispozitivul

      Articolul 56 TFUE trebuie interpretat în sensul că nu se opune unei reglementări naționale precum cea în discuție în litigiul principal, în măsura în care impune instituțiilor de credit stabilite în Austria care, precum cea în discuție în litigiul principal, furnizează servicii clienților cu reședința în alte state membre fără a recurge la sedii permanente stabilite în acestea să achite o taxă determinată în funcție de „totalul bilanțului neconsolidat mediu”, care cuprinde operațiunile bancare efectuate de aceste instituții în mod direct cu resortisanți ai altor state membre, în condițiile în care exclude aceleași operațiuni realizate de filiale ale instituțiilor de credit stabilite în Austria atunci când aceste filiale sunt stabilite în alte state membre.

         (1)  JO C 112, 26.3.2018.


title: Cauza C-672/18: Cerere de decizie preliminară introdusă de Conseil d'État (Franța) la 29 octombrie 2018 – DN/Ministre de l'Action et des Comptes publics

text:
               21.1.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 25/23

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Conseil d'État (Franța) la 29 octombrie 2018 – DN/Ministre de l'Action et des Comptes publics
      (Cauza C-672/18)
      (2019/C 25/29)
      Limba de procedură: franceza

         Instanța de trimitere

      Conseil d'État

         Părțile din procedura principală

         Reclamant: DN

         Pârât: Ministre de l'Action et des Comptes publics

         Întrebările preliminare

                  1)

                  Dispozițiile articolului 8 din Directiva din 19 octombrie 2009 (1) trebuie interpretate în sensul că se opun ca plusvaloarea realizată cu ocazia cesiunii titlurilor primite în schimb și plusvaloarea aflată în regim de amânare să fie impozitate în funcție de normele privind baza impozabilă și de rate diferite?

                  2)

                  Aceleași dispoziții trebuie să fie interpretate în special în sensul că se opun ca reducerile bazei de calcul menite să țină seama de durata deținerii titlurilor să nu se aplice plusvalorii aflate în regim de amânare, ținând seama de faptul că această normă de impozitare nu se aplica la data la care această plusvaloare a fost realizată, și să se aplice plusvalorii din cesiunea titlurilor primite în schimb, ținând seama de data schimbului, și nu de data achiziției titlurilor acordate în schimb?

         (1)  Directiva 2009/133/CE a Consiliului din 19 octombrie 2009 privind regimul fiscal comun care se aplică fuziunilor, divizărilor, divizărilor parțiale, cesionării de active și schimburilor de acțiuni între societățile din state membre diferite și transferului sediului social al unei SE sau SCE între statele membre (JO 2009, L 310, p. 34).


title: Cauza T-646/18: Acțiune introdusă la 26 octombrie 2018 – Bonnafous/Comisia

text:
               21.1.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 25/42

      Acțiune introdusă la 26 octombrie 2018 – Bonnafous/Comisia
      (Cauza T-646/18)
      (2019/C 25/55)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamant: Laurence Bonnafous (Bruxelles, Belgia) (reprezentanți: A. Blot și S. Rodrigues, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Concluziile

      Reclamantul solicită Tribunalului:

                  —

                  declararea prezentei acțiuni ca admisibilă și fondată;

            în consecință:

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                  obligarea pârâtei la plata tuturor cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii sale având ca obiect anularea Deciziei Comisiei din 9 octombrie 2018 de respingere a cererii de confirmare a accesului la un document [raportul de audit din anul 2018 privind resursele umane ale Agenției Executive pentru Educație, Audiovizual și Cultură, având numărul de înregistrare internă ARES(2018)361356 din 21 ianuarie 2018], reclamantul invocă trei motive.

                  1.

                  Primul motiv, întemeiat pe încălcarea Regulamentului nr. 1049/2001, a articolului 15 alineatul (3) TFUE și a articolului 42 din cartă, pentru motivul că Comisia nu și-ar fi respectat obligațiile care îi reveneau în temeiul dreptului de acces al publicului la documentele instituțiilor și al obligației de transparenţă.

                  2.

                  Al doilea motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 296 TFUE și a articolului 41 din cartă, cu alte cuvinte a obligației de motivare, întrucât analiza efectuată în decizia atacată a recurs la afirmații generale și la motive exprimate în mod abstract.

                  3.

                  Al treilea motiv, întemeiat pe încălcarea principiului proporționalității, pentru motivul că Comisia a refuzat accesul la documentul solicitat, invocând în mod eronat o prezumție generală de nedivulgare.


title: Cauza T-685/18: Acțiune introdusă la 16 noiembrie 2018 – Apple/EUIPO – Society for Worldwide Interbank Financial Telecommunication (SWIFT)

text:
               21.1.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 25/57

      Acțiune introdusă la 16 noiembrie 2018 – Apple/EUIPO – Society for Worldwide Interbank Financial Telecommunication (SWIFT)
      (Cauza T-685/18)
      (2019/C 25/74)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Apple Inc. (Cupertino, California, Statele Unite) (reprezentanți: J. Olsen și P. Andreottola, solicitors)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Society for Worldwide Interbank Financial Telecommunication SCRL (La Hulpe, Belgia)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Solicitantul: reclamantul din acțiunea care s-a aflat pe rolul Tribunalului

         Marca în litigiu: înregistrarea internațională care desemnează Uniunea Europeană a mărcii verbale SWIFT – cererea de înregistrare nr. 13 370 861

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție

         Decizia atacată: Decizia Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 30 august 2018 în cauza R 476/2018-5

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                  admiterea în totalitate a acțiunii formulate de reclamant împotriva deciziei atacate;

                  —

                  obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivul invocat

                  —

                  încălcarea articolului 8 alineatul (1) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Regulamentului European și al Consiliului.


title: Cauza C-627/17: Hotărârea Curții (Camera a zecea) din 22 noiembrie 2018 (cerere de decizie preliminară formulată de Okresný súd Dunajská Streda – Slovacia) – ZSE Energia și alții/RG [Trimitere preliminară – Regulamentul (CE) nr. 861/2007 – Procedura europeană cu privire la cererile cu valoare redusă – Articolul 2 alineatul (1) și articolul (3) alineatul (1) – Domenii de aplicare – Noţiunea „părţi” – Cauze transfrontaliere]

text:
               21.1.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 25/12

      Hotărârea Curții (Camera a zecea) din 22 noiembrie 2018 (cerere de decizie preliminară formulată de Okresný súd Dunajská Streda – Slovacia) – ZSE Energia și alții/RG
      (Cauza C-627/17) (1)

      ([Trimitere preliminară - Regulamentul (CE) nr. 861/2007 - Procedura europeană cu privire la cererile cu valoare redusă - Articolul 2 alineatul (1) și articolul (3) alineatul (1) - Domenii de aplicare - Noţiunea „părţi” - Cauze transfrontaliere])
      (2019/C 25/14)
      Limba de procedură: slovaca

         Instanța de trimitere

      Okresný súd Dunajská Streda

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: ZSE Energia a.s.

         Pârât: RG

         Cu participarea: ZSE Energia CZ, s. r. o.

         Dispozitivul

                  1)

                  Articolul 3 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 861/2007 al Parlamentului European și al Consiliului din 11 iulie 2007 de stabilire a unei proceduri europene cu privire la cererile cu valoare redusă, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (UE) nr. 517/2013 al Consiliului din 13 mai 2013, trebuie interpretat în sensul că noțiunea „părţi” vizează numai reclamantul şi pârâtul din litigiul principal.

                  2)

                  Articolul 2 alineatul (1) și articolul 3 alineatul (1) din Regulamentul nr. 861/2007, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul nr. 517/2013, trebuie interpretate în sensul că un litigiu precum litigiul principal, în care reclamantul și pârâtul își au domiciliul sau reședința obișnuită în același stat membru în care se află instanța sesizată nu intră în domeniul de aplicare al acestui regulament.

         (1)  JO C 42, 5.2.2018.


title: Cauza T-653/18: Acțiune introdusă la 31 octombrie 2018 – Armani/EUIPO – Asunción (GIORGIO ARMANI le Sac 11)

text:
               21.1.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 25/43

      Acțiune introdusă la 31 octombrie 2018 – Armani/EUIPO – Asunción (GIORGIO ARMANI le Sac 11)
      (Cauza T-653/18)
      (2019/C 25/56)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Giorgio Armani SpA (Milano, Italia) (reprezentant: S. Martínez-Almeida y Alejos-Pita, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Felipe Domingo Asunción (Madrid, Spania)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Solicitantul mărcii în litigiu: reclamanta în fața Tribunalului

         Marca în litigiu: cerere privind marca Uniunii Europene figurative GIORGIO ARMANI le Sac 11 – cererea de înregistrare nr. 13 826 623

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție

         Decizia atacată: Decizia Camerei a patra de recurs a EUIPO din 13 august 2018 în cauza R 2462/2017-4

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  modificarea deciziei atacate în sensul că recursul formulat de reclamantă în fața camerei de recurs este fondat și, în consecință, că opoziția trebuie să fie respinsă, iar cererea privind marca Uniunii Europene trebuie să fie admisă sau, alternativ, anularea deciziei atacate;

                  —

                  obligarea EUIPO și, dacă este cazul, a intervenientului, la plata cheltuielilor de judecată și a cheltuielilor aferente recursului efectuate în cadrul EUIPO.

         Motivele invocate

                  —

                  Încălcarea normelor de procedură aplicabile procedurilor în fața EUIPO și, în special, a articolului 94 din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului;

                  —

                  încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului;

                  —

                  încălcarea articolului 18 și a articolului 47 alineatul (2) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.


title: Cauza C-673/18: Cerere de decizie preliminară introdusă de Cour d'appel de Paris (Franța) la 30 octombrie 2018 – Santen SAS/Directeur général de l’Institut national de la propriété industrielle

text:
               21.1.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 25/24

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Cour d'appel de Paris (Franța) la 30 octombrie 2018 – Santen SAS/Directeur général de l’Institut national de la propriété industrielle
      (Cauza C-673/18)
      (2019/C 25/30)
      Limba de procedură: franceza

         Instanța de trimitere

      Cour d'appel de Paris

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: Santen SAS

         Pârât: Directeur général de l’Institut national de la propriété industrielle

         Întrebările preliminare

                  1)

                  Noțiunea de punere în aplicare diferită în sensul Hotărârii NEURIM din 19 iulie 2012 CJUE, C-130/11, trebuie interpretată restrictiv, cu alte cuvinte:

                              —

                              trebuie să se limiteze doar la o punere în aplicare la oameni ca urmare a unei aplicări veterinare,

                              —

                              sau trebuie să privească o indicație care se încadrează într-un domeniu terapeutic nou, în sensul unei noi specialități medicale, în raport cu AIP anterioară, sau un medicament în care principiul activ exercită o acțiune diferită de cea pe care o exercită în medicamentul care a făcut obiectul primei AIP;

                              —

                              sau, mai general, având în vedere obiectivele Regulamentului (CE) nr. 469/2009 (1) privind instituirea unui sistem echilibrat care să ia în considerare toate interesele existente, inclusiv pe cele privind sănătatea publică, trebuie să fie apreciată în funcție de criterii mai stricte decât cele care stau la baza aprecierii brevetabilității invenției;

                        sau, dimpotrivă, aceasta trebuie interpretată extensiv, în sensul că include nu numai indicații terapeutice și afecțiuni diferite, ci și formule, posologii și/sau moduri de administrare diferite?

                  2)

                  Noțiunea de punere în aplicare care intră în domeniul de aplicare al protecției conferite de brevetul de bază în sensul Hotărârii NEURIM din 19 iulie 2012 CJUE, C-130/11, presupune că domeniul de aplicare al brevetului de bază ar trebui să fie în concordanță cu cel al AIP invocate și, în consecință, să se limiteze la noua utilizare medicală care corespunde indicației terapeutice a AIP respective?

         (1)  Regulamentul (CE) nr. 469/2009 al Parlamentului European și al Consiliului din 6 mai 2009 privind certificatul suplimentar de protecție pentru medicamente (JO 2009, L 152, p. 1)


title: Cauza T-654/18: Acțiune introdusă la 31 octombrie 2018 – Armani/EUIPO – Asunción (le Sac 11)

text:
               21.1.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 25/44

      Acțiune introdusă la 31 octombrie 2018 – Armani/EUIPO – Asunción (le Sac 11)
      (Cauza T-654/18)
      (2019/C 25/57)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Giorgio Armani SpA (Milano, Italia) (reprezentant: S. Martínez-Almeida y Alejos-Pita, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Felipe Domingo Asunción (Madrid, Spania)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Solicitantul mărcii în litigiu: reclamanta în fața Tribunalului

         Marca în litigiu: cerere privind marca Uniunii Europene figurative le Sac 11 – cererea de înregistrare nr. 13 612 593

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție

         Decizia atacată: Decizia Camerei a patra de recurs a EUIPO din 13 august 2018 în cauza R 2464/2017-4

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  modificarea deciziei atacate în sensul că recursul formulat de reclamantă în fața camerei de recurs este fondat și, în consecință, că opoziția trebuie să fie respinsă, iar cererea privind marca Uniunii Europene trebuie să fie admisă sau, alternativ, anularea deciziei atacate;

                  —

                  obligarea EUIPO și, dacă este cazul, a intervenientului, la plata cheltuielilor de judecată și a cheltuielilor aferente recursului efectuate în cadrul EUIPO.

         Motivele invocate

                  —

                  Încălcarea normelor de procedură aplicabile procedurilor în fața EUIPO și, în special, a articolului 94 din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului;

                  —

                  încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului;

                  —

                  încălcarea articolului 18 și a articolului 47 alineatul (2) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.


title: Cauza C-677/18: Cerere de decizie preliminară introdusă de First-tier Tribunal (Tax Chamber) (Regatul Unit) la 5 noiembrie 2018 – Amoena Ltd/Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

text:
               21.1.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 25/25

      Cerere de decizie preliminară introdusă de First-tier Tribunal (Tax Chamber) (Regatul Unit) la 5 noiembrie 2018 – Amoena Ltd/Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs
      (Cauza C-677/18)
      (2019/C 25/31)
      Limba de procedură: engleza

         Instanța de trimitere

      First-tier Tribunal (Tax Chamber)

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: Amoena Ltd

         Pârâtă: Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

         Întrebările preliminare

                  1)

                  CCV (1) și/sau Comisia Europeană au clasificat în mod vădit eronat SPM (2):

                              a)

                              la capitolul 62 din Nomenclatura combinată (3) a Uniunii Europene la poziția tarifară 6212, care include îndeosebi „[s]utienele” și la codul NC 6212 10 90,
                              în loc să le clasifice

                              b)

                              la capitolul 90 la poziția tarifară 9021 și la codul NC 9021 10 10 ca accesorii ale părților artificiale ale corpului în sensul notei 2 litera (b) referitoare la capitolul 90 din NC?

                  2)

                  RPA (4) restrânge în mod nejustificat domeniul de aplicare al clasificării accesoriilor părților artificiale ale corpului la poziția tarifară 9021 și la nota 2 litera (b) referitoare la capitolul 90 din NC, depășind astfel competențele Comisiei Europene?

                  3)

                  RPA constituie o încălcare a principiului cooperării loiale prevăzut la articolul 4 alineatul (3) din Tratatul privind Uniunea Europeană în condițiile în care:

                              a)

                              Comisia Europeană trebuie să respecte deciziile instanțelor naționale, dar și să promoveze aplicarea uniformă (și corectă) a Codului vamal și a NC;

                              b)

                              United Kingdom Supreme Court (Curtea Supremă a Regatului Unit) a ajuns la concluzia unanimă că SPM trebuie clasificate de fapt la capitolul 90 din NC la poziția tarifară 9021 și

                              c)

                              hotărârea Supreme Court (Curtea Supremă) a fost prezentată Comisiei Europene și comunicată de aceasta tuturor statelor membre ale Uniunii, împreună cu un rezumat al motivării Supreme Court (Curtea Supremă)?

         (1)  Comitetului Codului Vamal (CCV).

         (2)  Sutiene post mastectomie Mastectomy bras (SPM).

         (3)  NC.

         (4)  Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2017/1167 al Comisiei din 26 iunie 2017 privind clasificarea anumitor mărfuri în Nomenclatura combinată (JO 2017, L 170, p. 50) (RPA).


title: Cauza T-655/18: Acțiune introdusă la 30 octombrie 2018 – Aupicon și alții/SEAE

text:
               21.1.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 25/45

      Acțiune introdusă la 30 octombrie 2018 – Aupicon și alții/SEAE
      (Cauza T-655/18)
      (2019/C 25/58)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamanți: Delphine Aupicon (Gaborone, Botswana) și alți 10 reclamanți (reprezentant: N. de Montigny, avocat)

         Pârât: Serviciul European de Acțiune Externă

         Concluziile

      Reclamanții solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei ADMIN(2017)26 a directorului general pentru buget și administrație al Serviciului European de Acțiune Externă din 19 decembrie 2017 privind stabilirea țărilor în care condițiile de viață sunt considerate a fi echivalente cu condițiile de viață din Uniunea Europeană, care nu dau dreptul la plata indemnizației privind condițiile de viață prevăzută la articolul 10 din anexa X la statut – exercițiul 2018;

                  —

                  în măsura în care se va dovedi necesar, anularea buletinului de salariu al reclamanților pentru luna ianuarie 2018;

                  —

                  obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamanții invocă două motive.

                  1.

                  Primul motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 1 al treilea paragraf din anexa X la Statutul funcționarilor Uniunii Europene pentru motivul că SEAE nu a adoptat dispoziții generale de executare în conformitate cu articolul 110 din statut

                  2.

                  Al doilea motiv, întemeiat, pe de o parte, pe erorile vădite de apreciere pe care le-ar fi săvârșit SEAE în analizarea criteriilor care trebuiau să fie luate în considerare în cadrul evaluării indemnizației privind condițiile de viață și, pe de altă parte, pe lipsa de motivare pertinentă.


title: Cauza C-713/17: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 21 noiembrie 2018 (cerere de decizie preliminară formulată de Landesverwaltungsgericht Oberösterreich – Austria) – Ahmad Shah Ayubi/Bezirkshauptmannschaft Linz-Land (Trimitere preliminară – Directiva 2011/95/UE – Standarde referitoare la conținutul protecției internaționale – Statutul de refugiat – Articolul 29 – Protecție socială – Tratament diferențiat – Refugiați care beneficiază de un drept de ședere temporară)

text:
               21.1.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 25/13

      Hotărârea Curții (Camera a treia) din 21 noiembrie 2018 (cerere de decizie preliminară formulată de Landesverwaltungsgericht Oberösterreich – Austria) – Ahmad Shah Ayubi/Bezirkshauptmannschaft Linz-Land
      (Cauza C-713/17) (1)

      ((Trimitere preliminară - Directiva 2011/95/UE - Standarde referitoare la conținutul protecției internaționale - Statutul de refugiat - Articolul 29 - Protecție socială - Tratament diferențiat - Refugiați care beneficiază de un drept de ședere temporară))
      (2019/C 25/16)
      Limba de procedură: germana

         Instanța de trimitere

      Landesverwaltungsgericht Oberösterreich

         Părțile din procedura principală

         Reclamant: Ahmad Shah Ayubi

         Pârâtă: Bezirkshauptmannschaft Linz-Land

         Dispozitivul

                  1)

                  Articolul 29 din Directiva 2011/95/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 13 decembrie 2011 privind standardele referitoare la condițiile pe care trebuie să le îndeplinească resortisanții țărilor terțe sau apatrizii pentru a putea beneficia de protecție internațională, la un statut uniform pentru refugiați sau pentru persoanele eligibile pentru obținerea de protecție subsidiară și la conținutul protecției acordate trebuie să fie interpretat în sensul că se opune unei reglementări naționale precum cea în discuție în litigiul principal, care prevede că refugiaților care beneficiază de un drept de ședere temporară într-un stat membru li se acordă prestații de asistență socială în cuantum inferior celui al prestațiilor acordate resortisanților acestui stat membru și refugiaților care beneficiază de un drept de ședere permanentă în statul membru menționat.

                  2)

                  Un refugiat poate invoca în fața instanțelor naționale incompatibilitatea unei reglementări precum cea în discuție în litigiul principal cu articolul 29 alineatul (1) din Directiva 2011/95, cu scopul eliminării restricțiilor privind drepturile sale, pe care le prevede această reglementare.

         (1)  JO C 123, 9.4.2018.


title: Cauza C-678/18: Cerere de decizie preliminară introdusă de Hoge Raad der Nederlanden (Țările de Jos) la 5 noiembrie 2018 – Procureur-Generaal bij de Hoge Raad der Nederlanden

text:
               21.1.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 25/26

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Hoge Raad der Nederlanden (Țările de Jos) la 5 noiembrie 2018 – Procureur-Generaal bij de Hoge Raad der Nederlanden
      (Cauza C-678/18)
      (2019/C 25/32)
      Limba de procedură: neerlandeza

         Instanța de trimitere

      Hoge Raad der Nederlanden

         Părțile din procedura principală

         Recurent: Procureur-Generaal bij de Hoge Raad der Nederlanden

         Întrebarea preliminară

      Articolul 90 alineatul (1) din Regulamentul privind desenele sau modelele industriale comunitare (1) trebuie interpretat în sensul că acesta prevede o atribuire în mod imperativ, tuturor autorităților judiciare ale unui stat membru menționate în acesta, a competenței de a dispune măsuri provizorii și conservatorii sau că lasă statelor membre libertatea, totală sau parțială, de a încredința competența de a dispune astfel de măsuri exclusiv instanțelor care sunt desemnate, în conformitate cu articolul 80 alineatul (1) din regulamentul menționat, drept instanțe (de primul și al doilea grad de jurisdicție) competente în domeniul desenelor sau modelelor industriale comunitare?

         (1)  Regulamentul (CE) nr. 6/2002 al Consiliului din 12 decembrie 2001 privind desenele sau modelele industriale comunitare (JO 2002, L 3, p. 1, Ediție specială, 13/vol. 33, p. 70).


title: Cauza T-405/11: Hotărârea Tribunalului din 15 noiembrie 2018 – Axa Mediterranean/Comisia („Ajutoare de stat – Dispoziţii privind impozitul pe profit care permit întreprinderilor cu domiciliul fiscal în Spania să amortizeze fondul comercial rezultat din achiziționarea unor titluri de participare în societăți cu domiciliul fiscal în străinătate – Decizie prin care ajutorul este declarat incompatibil cu piața internă și prin care se dispune recuperarea acestuia – Noțiunea de ajutor de stat – Selectivitate – Sistem de referință – Derogare – Diferență de tratament – Justificarea diferenței de tratament – Întreprinderi beneficiare ale măsurii – Încredere legitimă”)

text:
               21.1.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 25/36

      Hotărârea Tribunalului din 15 noiembrie 2018 – Axa Mediterranean/Comisia
      (Cauza T-405/11) (1)

      ((„Ajutoare de stat - Dispoziţii privind impozitul pe profit care permit întreprinderilor cu domiciliul fiscal în Spania să amortizeze fondul comercial rezultat din achiziționarea unor titluri de participare în societăți cu domiciliul fiscal în străinătate - Decizie prin care ajutorul este declarat incompatibil cu piața internă și prin care se dispune recuperarea acestuia - Noțiunea de ajutor de stat - Selectivitate - Sistem de referință - Derogare - Diferență de tratament - Justificarea diferenței de tratament - Întreprinderi beneficiare ale măsurii - Încredere legitimă”))
      (2019/C 25/45)
      Limba de procedură: spaniola

         Părțile

         Reclamantă: Axa Mediterranean Holding, SA (Palma de Mallorca, Spania) (reprezentanți: inițial J. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro, M. Muñoz de Juan și R. Calvo Salinero, ulterior J. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro și R. Calvo Salinero și, în final, J. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro, R. Calvo Salinero și A. Lamadrid de Pablo, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: R. Lyal, C. Urraca Caviedes și P. Němečková, agenți)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE având ca obiect anularea articolului 1 alineatul (1) și a articolului 4 din Decizia 2011/282/UE a Comisiei din 12 ianuarie 2011 privind amortizarea fiscală a fondului comercial financiar în cazul achiziționării unor titluri de participare străine C 45/07 (ex NN 51/07, ex CP 9/07) pusă în aplicare de Spania (JO 2011, L 135, p. 1)

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Axa Mediterranean Holding, SA suportă, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, cheltuielile de judecată efectuate de Comisia Europeană.

         (1)  JO C 282, 24.9.2011.


title: Cauza T-686/18: Acțiune introdusă la 19 noiembrie 2018 – LegalCareers/EUIPO (LEGALCAREERS)

text:
               21.1.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 25/58

      Acțiune introdusă la 19 noiembrie 2018 – LegalCareers/EUIPO (LEGALCAREERS)
      (Cauza T-686/18)
      (2019/C 25/75)
      Limba de procedură: germana

         Părțile

         Reclamantă: LegalCareers GmbH (Köln, Germania) (reprezentant: M. Nielen, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Marca în litigiu: înregistrarea mărcii Uniunii Europene figurative LEGALCAREERS – cererea de înregistrare nr. 9 978 594

         Decizia atacată: Decizia Camerei a patra de recurs a EUIPO din 17 septembrie 2018 în cauza R 234/2018-4

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                  obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele invocate

                  —

                  încălcarea articolului 7 alineatul (1) literele (b) și (c) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului;

                  —

                  încălcarea articolului 7 alineatul (2) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.


title: Cauza T-406/11: Hotărârea Tribunalului din 15 noiembrie 2018 – Prosegur Compañía de Seguridad/Comisia („Ajutoare de stat – Dispoziţii privind impozitul pe profit care permit întreprinderilor cu domiciliul fiscal în Spania să amortizeze fondul comercial rezultat din achiziționarea unor titluri de participare în societăți cu domiciliul fiscal în străinătate – Decizie prin care ajutorul este declarat incompatibil cu piața internă și prin care se dispune recuperarea acestuia – Noțiunea de ajutor de stat – Selectivitate – Sistem de referință – Derogare – Diferență de tratament – Justificarea diferenței de tratament – Întreprinderi beneficiare ale măsurii – Încredere legitimă”)

text:
               21.1.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 25/37

      Hotărârea Tribunalului din 15 noiembrie 2018 – Prosegur Compañía de Seguridad/Comisia
      (Cauza T-406/11) (1)

      ((„Ajutoare de stat - Dispoziţii privind impozitul pe profit care permit întreprinderilor cu domiciliul fiscal în Spania să amortizeze fondul comercial rezultat din achiziționarea unor titluri de participare în societăți cu domiciliul fiscal în străinătate - Decizie prin care ajutorul este declarat incompatibil cu piața internă și prin care se dispune recuperarea acestuia - Noțiunea de ajutor de stat - Selectivitate - Sistem de referință - Derogare - Diferență de tratament - Justificarea diferenței de tratament - Întreprinderi beneficiare ale măsurii - Încredere legitimă”))
      (2019/C 25/46)
      Limba de procedură: spaniola

         Părțile

         Reclamantă: Prosegur Compañía de Seguridad, SA (Madrid, Spania) (reprezentanți: inițial J. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro și M. Muñoz de Juan, ulterior J. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro, R. Calvo Salinero și A. Lamadrid de Pablo, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: R. Lyal, C. Urraca Caviedes și P. Němečková, agenți)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE având ca obiect anularea articolului 1 alineatul (1) și a articolului 4 din Decizia 2011/282/UE a Comisiei din 12 ianuarie 2011 privind amortizarea fiscală a fondului comercial financiar în cazul achiziționării unor titluri de participare străine C 45/07 (ex NN 51/07, ex CP 9/07) pusă în aplicare de Spania (JO 2011, L 135, p. 1)

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Prosegur Compañía de Seguridad, SA suportă, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, cheltuielile de judecată efectuate de Comisia Europeană.

         (1)  JO C 282, 24.9.2011.


title: Cauza T-487/14: Hotărârea Tribunalului din 15 noiembrie 2018 – CHEMK și KF/Comisia [„Dumping – Importuri de ferosiliciu originar din Rusia – Taxă antidumping definitivă – Reexaminare în temeiul expirării măsurilor – Stabilirea prețului de export – Entitate economică unică – Reflectarea taxei antidumping în prețurile de revânzare în Uniune – Aplicarea unei metode diferite de cea utilizată în cursul unei anchete anterioare – Continuarea sau reapariția dumpingului și a prejudiciului – Articolul 2 alineatul (9), articolul 3 și articolul 11 alineatele (9) și (10) din Regulamentul (CE) nr. 1225/2009 [devenite articolul 2 alineatul (9), articolul 3 și articolul 11 alineatele (9) și (10) din Regulamentul (UE) 2016/1036]”]

text:
               21.1.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 25/37

      Hotărârea Tribunalului din 15 noiembrie 2018 – CHEMK și KF/Comisia
      (Cauza T-487/14) (1)

      ([„Dumping - Importuri de ferosiliciu originar din Rusia - Taxă antidumping definitivă - Reexaminare în temeiul expirării măsurilor - Stabilirea prețului de export - Entitate economică unică - Reflectarea taxei antidumping în prețurile de revânzare în Uniune - Aplicarea unei metode diferite de cea utilizată în cursul unei anchete anterioare - Continuarea sau reapariția dumpingului și a prejudiciului - Articolul 2 alineatul (9), articolul 3 și articolul 11 alineatele (9) și (10) din Regulamentul (CE) nr. 1225/2009 [devenite articolul 2 alineatul (9), articolul 3 și articolul 11 alineatele (9) și (10) din Regulamentul (UE) 2016/1036]”])
      (2019/C 25/47)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamante: Chelyabinsk electrometallurgical integrated plant OAO (CHEMK) (Chelyabinsk, Rusia) și Kuzneckie Ferrosplavy OAO (KF) (Novokouznetsk, Rusia) (reprezentanți: B. Evtimov și M. Krestiyanova, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: M. França, J.-F. Brakeland, A. Stobiecka-Kuik și A. Demeneix, agenți)

         Intervenientă în susținerea pârâtei: Euroalliages (Bruxelles, Belgia) (reprezentanţi: O. Prost și M.-S. Dibling, avocați)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE prin care se solicită anularea Regulamentului de punere în aplicare (UE) nr. 360/2014 al Comisiei din 9 aprilie 2014 de instituire a unei taxe antidumping definitive la importurile de ferosiliciu originar din Republica Populară Chineză și din Rusia, în urma unei reexaminări efectuate în perspectiva expirării măsurilor în temeiul articolului 11 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1225/2009 al Consiliului (JO 2014, L 107, p. 13), în măsura în care le privește pe reclamante

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Chelyabinsk electrometallurgical integrated plant OAO (CHEMK) și Kuzneckie Ferrosplavy OAO (KF) suportă, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, pe cele efectuate de Comisia Europeană.

                  3)

                  Euroalliages suportă propriile cheltuieli de judecată.

         (1)  JO C 282, 25.8.2014.


title: Cauza T-658/18: Acțiune introdusă la 31 octombrie 2018 – Hästens Sängar/EUIPO (Reprezentarea unui motiv în carouri)

text:
               21.1.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 25/46

      Acțiune introdusă la 31 octombrie 2018 – Hästens Sängar/EUIPO (Reprezentarea unui motiv în carouri)
      (Cauza T-658/18)
      (2019/C 25/59)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Hästens Sängar AB (Köping, Suedia) (reprezentanți: M. Johansson și R. Wessman, avocați)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Marca în litigiu: înregistrarea internațională care desemnează Uniunea Europeană a mărcii figurative în culorile albastru și alb (Reprezentarea unui motiv în carouri) – cererea de înregistrare nr. 1 340 047

         Decizia atacată: Decizia Camerei a doua de recurs a EUIPO din 8 august 2018 în cauza R 442/2018-2

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                  obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele invocate

                  —

                  Încălcarea articolului 94 și a articolului 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) nr. 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului pentru motivul că Camera de recurs nu a examinat în mod adecvat și/sau nu și-a motivat decizia în legătură cu diferitele produse și servicii pentru care s-a formulat cererea;

                  —

                  Încălcarea articolului 94, a articolului 95 și a articolului 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) nr. 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului pentru motivul că marca în litigiu nu este un motiv repetitiv sau o marcă tridimensională;

                  —

                  Aprecierea eronată a interesului public subiacent, care constituie o încălcare a articolului 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) nr. 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului;

                  —

                  încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) nr. 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului,. Întrucât Camera de recurs a efectuat o apreciere incorectă în ceea ce privește caracterul distinctiv inerent.


title: Cauza T-688/18: Acțiune introdusă la 21 noiembrie 2018 – Exploitatiemaatschappij De Berghaaf/EUIPO – Brigade Electronics Group (CORNEREYE)

text:
               21.1.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 25/59

      Acțiune introdusă la 21 noiembrie 2018 – Exploitatiemaatschappij De Berghaaf/EUIPO – Brigade Electronics Group (CORNEREYE)
      (Cauza T-688/18)
      (2019/C 25/77)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Exploitatiemaatschappij De Berghaaf BV (Barneveld, Țările de Jos) (reprezentanți: R. Pansch, S. Klopschinski și M. von Rospatt, avocați)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Brigade Electronics Group plc (Kent, Regatul Unit)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Solicitantul mărcii în litigiu: reclamanta

         Marca în litigiu: cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene verbale CORNEREYE – cererea de înregistrare nr. 15 175 284

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție

         Decizia atacată: Decizia Camerei întâi de recurs a EUIPO din 24 iulie 2018 în cauza R 1966/2017-1

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                  obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele invocate

                  —

                  Încălcarea articolului 95 alineatul (1) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului;

                  —

                  încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.


title: Cauza T-661/18: Acțiune introdusă la 7 noiembrie 2018 – Securitec/Comisia

text:
               21.1.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 25/46

      Acțiune introdusă la 7 noiembrie 2018 – Securitec/Comisia
      (Cauza T-661/18)
      (2019/C 25/60)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamantă: Securitec (Livange, Luxemburg) (reprezentant: P. Peuvrel, avocat)

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  declararea admisibilității formale a prezentei acțiuni în anulare;

                  —

                  pe fond, declararea temeiniciei acțiunii în anulare;

                  —

                  prin urmare, anularea deciziei de respingere atacate din 7 septembrie 2018;

                  —

                  de asemenea, anularea deciziei Comisiei din 17 septembrie 2018;

                  —

                  dispunerea oricăror altor măsuri legale necesare în materie;

                  —

                  obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată și a celorlalte cheltuieli efectuate în cadrul prezentei acțiuni.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamanta invocă trei motive.

                  1.

                  Primul motiv, întemeiat pe încălcarea obligației de motivare de care ar fi afectate, pe de o parte, decizia Comisiei din 7 septembrie 2018 de respingere a ofertei depuse de reclamantă în cadrul cererii de ofertă nr. HR/R1/PR/2017/059 intitulate „Mentenanța instalațiilor de securitate în clădirile ocupate și/sau gestionate de Comisia Europeană în Belgia și Luxemburg” (JO 2018/S 209-476275) și, pe de altă parte, decizia din 17 septembrie 2018 prin care se refuză reclamantei furnizarea precizărilor pe care le solicita privind cererea de ofertă sus-menționată. Astfel, decizia de respingere a ofertei depuse de reclamantă se limitează să afirme că oferta nu propunea prețul cel mai scăzut, în condițiile în care criteriul prețului nu era singurul criteriu de atribuire prevăzut de caietul de sarcini. Întrucât insuficiența motivării echivalează cu o nemotivare, aceasta trebuie sancționată prin anularea deciziei.

                  2.

                  Al doilea motiv, întemeiat pe nelegalitatea deciziei atacate. În această privință, reclamanta susține că criteriul prețului cel mai scăzut nu era singurul reținut și că era necesar, în plus, ca oferta să fie legală și conformă. Or, potrivit reclamantei, adjudecatarul contractului nu deținea certificarea NEDAP, deși aceasta era impusă de caietul de sarcini. Prin urmare, atribuirea contractului acestei societăți era nelegală și trebuie, așadar, să se anuleze deciziile atacate.

                  3.

                  Al treilea motiv, întemeiat pe încălcarea principiilor transparenței, egalității de tratament și nediscriminării, de care ar fi afectate deciziile atacate, în special în raport cu cerința disproporționată privind o cifră de afaceri minimă de 900 000 de euro pentru întreprinderile care depun oferte pentru lotul nr. 4 în Luxembourg și în raport cu lipsa de răspuns a Comisiei la scrisoarea reclamantei din 28 iunie 2018 care ridica această problemă.


title: Cauza T-689/18: Acțiune introdusă la 21 noiembrie 2018 – Executive Selling/EUIPO (EXECUTIVE SELLING)

text:
               21.1.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 25/60

      Acțiune introdusă la 21 noiembrie 2018 – Executive Selling/EUIPO (EXECUTIVE SELLING)
      (Cauza T-689/18)
      (2019/C 25/78)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamantă: Executive Selling (Paris, Franța) (reprezentanți: V. Bouchara și A. Maier, avocați)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Marca în litigiu: înregistrarea internațională care desemnează Uniunea Europeană a semnului figurativ EXECUTIVE SELLING – cererea de înregistrare nr. 1 343 783

         Decizia atacată: Decizia Camerei întâi de recurs a EUIPO din 14 septembrie 2018 în cauza R 313/2018-1

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                  obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivul invocat

                  —

                  Marca solicitată considerată în ansamblul său nu este descriptivă în privința unei caracteristici a serviciilor vizate. Analiza adoptată de EUIPO este contrară formulării textelor și a jurisprudenței aplicabile, iar semnul depus este perfect distinctiv și, așadar, apt să îndeplinească funcția esențială a unei mărci.


title: Cauza T-663/18: Acțiune introdusă la 9 noiembrie 2018 – Nissin Foods Holdings/EUIPO – The GB Foods (Soba JAPANESE FRIED NOODLES)

text:
               21.1.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 25/47

      Acțiune introdusă la 9 noiembrie 2018 – Nissin Foods Holdings/EUIPO – The GB Foods (Soba JAPANESE FRIED NOODLES)
      (Cauza T-663/18)
      (2019/C 25/61)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Nissin Foods Holdings Co. Ltd (Osaka, Japonia) (reprezentanți: S. Malynicz, QC, G. Messenger, Barrister, K. Gilbert și G. Lodge, Solicitors)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: The GB Foods, SA (L'Hospitalet de Llobregat, Spania)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Titularul mărcii în litigiu: reclamanta în fața Tribunalului

         Marca în litigiu: marca Uniunii Europene figurativă Soba JAPANESE FRIED NOODLES în culorile roșu, negru, gri și alb – marca Uniunii Europene nr. 9 377 904

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de declarare a nulității

         Decizia atacată: Decizia Camerei a patra de recurs a EUIPO din 29 august 2018 în cauza R 111/2018-4

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                  obligarea EUIPO la plata propriilor cheltuieli de judecată și a celor ale reclamantei.

         Motivul invocat

                  —

                  încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009 al Parlamentului European și al Consiliului;


title: Cauza T-695/18: Acțiune introdusă la 26 noiembrie 2018 – Werner/EUIPO – Merck (fLORAMED)

text:
               21.1.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 25/61

      Acțiune introdusă la 26 noiembrie 2018 – Werner/EUIPO – Merck (fLORAMED)
      (Cauza T-695/18)
      (2019/C 25/79)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: germana

         Părțile

         Reclamant: Stefan Werner (Baldham, Germania) (reprezentant: T. Büttner, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Merck KGaA (Darmstadt, Germania)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Solicitantul mărcii în litigiu: reclamantul

         Marca în litigiu: înregistrarea mărcii Uniunii Europene figurative fLORAMED – cererea de înregistrare nr. 15 336 639

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție

         Decizia atacată: Decizia Camerei doua de recurs a EUIPO din 17 septembrie 2018 în cauza R 197/2018-2

         Concluziile

      Reclamantul solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate, precum și a deciziei diviziei de opoziție din 24 noiembrie 2017 prin care respinge cererea de înregistrare a mărcii pentru toate produsele și serviciile solicitate și prin care admite opoziția formulată la 7 octombrie 2016 de cealaltă parte din procedura de opoziție.

         Motivul invocat

                  —

                  încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.


title: Cauza T-666/18: Acțiune introdusă la 6 noiembrie 2018 – 6Minutes Media/EUIPO – ad pepper media International (ad pepper)

text:
               21.1.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 25/48

      Acțiune introdusă la 6 noiembrie 2018 – 6Minutes Media/EUIPO – ad pepper media International (ad pepper)
      (Cauza T-666/18)
      (2019/C 25/62)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: germana

         Părțile

         Reclamantă: 6Minutes Media GmbH (Berlin, Germania) (reprezentanți: P. Koch și T. Hilser, avocați)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: ad pepper media International NV (Nürnberg, Germania)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Titularul mărcii în litigiu: cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

         Marca în litigiu: marca verbală a Uniunii Europene „ADPepper” – marca Uniunii Europene nr. 1 307 966

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de anulare

         Decizia atacată: Decizia Camerei întâi de recurs a EUIPO din 20/06/2018 în cauza R 839/2017-1

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                  obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată, inclusiv a cheltuielilor efectuate de reclamantă şi, în cazul unei cereri de intervenţie, a cheltuielilor efectuate de cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs.

         Motivul invocat (Motivele invocate)

                  —

                  încălcarea articolului 58 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European şi al Consiliului;

                  —

                  încălcarea articolului 58 alineatul (1) litera (a) coroborat cu articolul 18 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European şi al Consiliului.


title: Cauza T-697/18: Acțiune introdusă la 26 noiembrie 2018 – Aldi/EUIPO – Titlbach (ALTISPORT)

text:
               21.1.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 25/61

      Acțiune introdusă la 26 noiembrie 2018 – Aldi/EUIPO – Titlbach (ALTISPORT)
      (Cauza T-697/18)
      (2019/C 25/80)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: germana

         Părțile

         Reclamantă: Aldi GmbH & Co. KG (Mülheim an der Ruhr, Germania) (reprezentanți: N. Lützenrath, U. Rademacher, C. Fürsen și M. Minkner, avocați)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Aleš Titlbach (Meziboří, Republica Cehă)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Titularul mărcii în litigiu: cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

         Marca în litigiu: înregistrarea internațională care desemnează Uniunea Europeană a mărcii ALTISPORT – înregistrarea internațională care desemnează Uniunea Europeană nr. 1 226 617

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție

         Decizia atacată: Decizia Camerei a patra de recurs a EUIPO din 19 septembrie 2018 în cauza R 2683/2017-4

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                  obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivul invocat

                  —

                  încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) nr. 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.


title: Cauza T-668/18: Acțiune introdusă la 6 noiembrie 2018 – 6Minutes Media/EUIPO – ad pepper media International (ADPepper)

text:
               21.1.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 25/49

      Acțiune introdusă la 6 noiembrie 2018 – 6Minutes Media/EUIPO – ad pepper media International (ADPepper)
      (Cauza T-668/18)
      (2019/C 25/63)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: germana

         Părțile

         Reclamantă: 6Minutes Media GmbH (Berlin, Germania) (reprezentanți: P. Koch și T. Hilser, avocați)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: ad pepper media International NV (Nürnberg, Germania)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Titularul mărcii în litigiu: cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

         Marca în litigiu: marca verbală a Uniunii Europene „ADPepper” – marca Uniunii Europene nr. 1 109 990

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de anulare

         Decizia atacată: Decizia Camerei întâi de recurs a EUIPO din 20 iunie 2018 în cauza R 840/2017-1

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                  obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată, inclusiv a cheltuielilor efectuate de reclamantă şi, în cazul unei cereri de intervenţie, şi a cheltuielilor efectuate de cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs.

         Motivele invocate

                  —

                  încălcarea articolului 95 alineatul (2) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European şi al Consiliului;

                  —

                  încălcarea articolului 58 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European şi al Consiliului;

                  —

                  încălcarea articolului 58 alineatul (1) litera (a) coroborat cu articolul 18 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European şi al Consiliului.


title: Cauza T-113/15: Hotărârea Tribunalului din 15 noiembrie 2018 – RFA International/Comisia [„Dumping – Importuri de ferosiliciu originar din Rusia – Respingerea cererilor de rambursare a taxelor antidumping achitate – Stabilirea valorii normale și a prețului la export – Entitate economică unică – Reflectarea taxei antidumping în prețurile de revânzare în Uniune – Aplicarea unei metode diferite de cea utilizată în cadrul unei anchete precedente – Articolul 2 alineatul (9) și articolul 11 alineatele (9) și (10) din Regulamentul (CE) nr. 1225/2009 [devenite articolul 2 alineatul (9) și articolul 11 alineatele (9) și (10) din Regulamentul (UE) 2016/1036] – Articolul 18.3.1 din Acordul antidumping al OMC”]

text:
               21.1.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 25/38

      Hotărârea Tribunalului din 15 noiembrie 2018 – RFA International/Comisia
      (Cauza T-113/15) (1)

      ([„Dumping - Importuri de ferosiliciu originar din Rusia - Respingerea cererilor de rambursare a taxelor antidumping achitate - Stabilirea valorii normale și a prețului la export - Entitate economică unică - Reflectarea taxei antidumping în prețurile de revânzare în Uniune - Aplicarea unei metode diferite de cea utilizată în cadrul unei anchete precedente - Articolul 2 alineatul (9) și articolul 11 alineatele (9) și (10) din Regulamentul (CE) nr. 1225/2009 [devenite articolul 2 alineatul (9) și articolul 11 alineatele (9) și (10) din Regulamentul (UE) 2016/1036] - Articolul 18.3.1 din Acordul antidumping al OMC”])
      (2019/C 25/48)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: RFA International, LP (Calgary, Canada) (reprezentanți: B. Evtimov și M. Krestiyanova, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: J.-F. Brakeland și A. Stobiecka-Kuik, agenți)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE prin care se solicită anularea, în întregime sau în parte a Deciziilor de punere în aplicare C(2014) 9805 final, C(2014) 9806 final, C(2014) 9807 final, C(2014) 9808 final, C(2014) 9811 final, C(2014) 9812 final și C(2014) 9816 final ale Comisiei din 18 decembrie 2014 privind cererile de rambursare a unor taxe antidumping achitate pentru importurile de ferosiliciu originar din Rusia

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Obligă RFA International, LP la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 155, 11.5.2015.


title: Cauza T-669/18: Acțiune introdusă la 13 noiembrie 2018 – Neoperl/EUIPO (reprezentarea a patru găuri umplute într-un model de găurire obișnuit)

text:
               21.1.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 25/50

      Acțiune introdusă la 13 noiembrie 2018 – Neoperl/EUIPO (reprezentarea a patru găuri umplute într-un model de găurire obișnuit)
      (Cauza T-669/18)
      (2019/C 25/64)
      Limba de procedură: germana

         Părțile

         Reclamantă: Neoperl AG (Reinach, Elveția) (reprezentant: H. Börjes-Pestalozza, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Marca în litigiu: Înregistrarea mărcii de poziție a Uniunii Europene (reprezentarea a patru găuri umplute într-un model de găurire obișnuit) – cererea de înregistrare nr. 16 259 665

         Decizia atacată: Decizia Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 10 septembrie 2018 în cauza R 2059/2017-5

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                  obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivul invocat

                  —

                  încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) nr. 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.


title: Cauza T-749/18: Acțiune introdusă la 21 decembrie 2018 – Daimler/EUIPO (ROAD EFFICIENCY)

text:
               18.2.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 65/45

      Acțiune introdusă la 21 decembrie 2018 – Daimler/EUIPO (ROAD EFFICIENCY)
      (Cauza T-749/18)
      (2019/C 65/59)
      Limba de procedură: germana

         Părțile

         Reclamantă: Daimler AG (Stuttgart, Germania) (reprezentant: P. Kohl, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Marca în litigiu: înregistrarea mărcii Uniunii Europene verbale ROAD EFFICIENCY – cererea de înregistrare nr. 15 814 536

         Decizia atacată: Decizia Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 23 octombrie 2018 în cauza R 2701/2017-5

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                  obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată, inclusiv a celor efectuate în procedura căii de atac.

         Motivele invocate

                  —

                  încălcarea articolului 7 alineatul (1) literele (b) și (c) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.


title: Cauza C-310/16: Hotărârea Curții (Camera a patra) din 17 ianuarie 2019 (cerere de decizie preliminară formulată de Spetsializiran nakazatelen sad – Bulgaria) – Procedură penală privind pe Petar Dzivev și alții [Trimitere preliminară – Taxa pe valoarea adăugată (TVA) – Protecția intereselor financiare ale Uniunii Europene – Articolul 325 alineatul (1) TFUE – Convenția privind protecția intereselor financiare ale Comunităților Europene – Procedură penală privind infracțiuni în materie de TVA – Principiul efectivității – Administrarea probelor – Interceptarea convorbirilor telefonice – Autorizație acordată de o autoritate judiciară necompetentă – Luarea în considerare a acestor interceptări ca elemente de probă – Reglementare națională – Interdicție]

text:
               11.3.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 93/2

      Hotărârea Curții (Camera a patra) din 17 ianuarie 2019 (cerere de decizie preliminară formulată de Spetsializiran nakazatelen sad – Bulgaria) – Procedură penală privind pe Petar Dzivev și alții
      (Cauza C-310/16) (1)

      ([Trimitere preliminară - Taxa pe valoarea adăugată (TVA) - Protecția intereselor financiare ale Uniunii Europene - Articolul 325 alineatul (1) TFUE - Convenția privind protecția intereselor financiare ale Comunităților Europene - Procedură penală privind infracțiuni în materie de TVA - Principiul efectivității - Administrarea probelor - Interceptarea convorbirilor telefonice - Autorizație acordată de o autoritate judiciară necompetentă - Luarea în considerare a acestor interceptări ca elemente de probă - Reglementare națională - Interdicție])
      (2019/C 93/02)
      Limba de procedură: bulgara

         Instanța de trimitere

      Spetsializiran nakazatelen sad

         Părțile din procedura penală principală

      Petar Dzivev, Galina Angelova, Georgi Dimov, Milko Velkov.

         Dispozitivul

      Articolul 325 alineatul (1) TFUE, precum și articolul 1 alineatul (1) litera (b) și articolul 2 alineatul (1) din Convenția elaborată în temeiul articolului K.3 din Tratatul privind Uniunea Europeană, privind protejarea intereselor financiare ale Comunităților Europene, semnată la Luxemburg la 26 iulie 1995, citite în lumina Cartei drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, trebuie interpretate în sensul că nu se opun, în raport cu principiul efectivității urmăririi penale a infracțiunilor în materia taxei pe valoarea adăugată (TVA), aplicării de către instanța națională a unei norme naționale care prevede că trebuie să fie înlăturate dintr-o procedură penală elementele de probă, precum interceptarea convorbirilor telefonice, care necesită o autorizare judiciară prealabilă, în cazul în care această autorizație a fost emisă de o autoritate judiciară necompetentă, chiar și atunci când aceste elemente de probă sunt singurele care pot să demonstreze săvârșirea infracțiunilor în cauză.

         (1)  JO C 310, 29.8.2016.


title: Cauza C-162/17 P: Hotărârea Curții (Camera a opta) din 16 ianuarie 2019 – Republica Polonă/Stock Polska sp. z o.o., Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO), Lass & Steffen GmbH Wein- und Spirituosen-Import ]Recurs – Marcă a Uniunii Europene – Procedură de opoziție – Regulamentul (CE) nr. 207/2009 – Articolul 8 alineatul (1) – Cerere de înregistrare a mărcii figurative care conține elementul verbal LUBELSKA – Element dominant și distinctiv]

text:
               11.3.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 93/3

      Hotărârea Curții (Camera a opta) din 16 ianuarie 2019 – Republica Polonă/Stock Polska sp. z o.o., Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO), Lass & Steffen GmbH Wein- und Spirituosen-Import
      (Cauza C-162/17 P) (1)

      (]Recurs - Marcă a Uniunii Europene - Procedură de opoziție - Regulamentul (CE) nr. 207/2009 - Articolul 8 alineatul (1) - Cerere de înregistrare a mărcii figurative care conține elementul verbal LUBELSKA - Element dominant și distinctiv])
      (2019/C 93/03)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Recurentă: Republica Polonă (reprezentant: B. Majczyna, agent)

         Celelalte părți din procedură: Stock Polska sp. z o.o. (reprezentant: T. Gawrylczyk, avocat), Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentanți: M. Rajh și D. Botis, agenți), Lass & Steffen GmbH Wein- und Spirituosen-Import (reprezentant: R. Kunz-Hallstein, avocat)

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge recursul.

                  2)

                  Obligă Republica Polonă la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 239, 24.7.2017.


title: Cauza C-165/17: Hotărârea Curții (Camera a patra) din 24 ianuarie 2019 (cerere de decizie preliminară formulată de Conseil d'État – Franța) – Morgan Stanley & Co International plc/Ministre de l'Économie et des Finances [Trimitere preliminară – Fiscalitate – Taxa pe valoarea adăugată (TVA) – A șasea Directivă 77/88/CEE a Consiliului – Directiva 2006/112/CE – Deducerea taxei achitate în amonte – Bunuri și servicii utilizate atât pentru operațiuni impozabile, cât și pentru operațiuni scutite (bunuri și servicii de folosință mixtă) – Determinarea proratei de deducere aplicabile – Sucursală stabilită într-un stat membru diferit de cel al sediului societății – Cheltuieli efectuate de sucursală, alocate exclusiv pentru realizarea operațiunilor sediului – Cheltuieli generale ale sucursalei, care contribuie la realizarea atât a operațiunilor sale, cât și a celor ale sediului]

text:
               11.3.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 93/3

      Hotărârea Curții (Camera a patra) din 24 ianuarie 2019 (cerere de decizie preliminară formulată de Conseil d'État – Franța) – Morgan Stanley & Co International plc/Ministre de l'Économie et des Finances
      (Cauza C-165/17) (1)

      ([Trimitere preliminară - Fiscalitate - Taxa pe valoarea adăugată (TVA) - A șasea Directivă 77/88/CEE a Consiliului - Directiva 2006/112/CE - Deducerea taxei achitate în amonte - Bunuri și servicii utilizate atât pentru operațiuni impozabile, cât și pentru operațiuni scutite (bunuri și servicii de folosință mixtă) - Determinarea proratei de deducere aplicabile - Sucursală stabilită într-un stat membru diferit de cel al sediului societății - Cheltuieli efectuate de sucursală, alocate exclusiv pentru realizarea operațiunilor sediului - Cheltuieli generale ale sucursalei, care contribuie la realizarea atât a operațiunilor sale, cât și a celor ale sediului])
      (2019/C 93/04)
      Limba de procedură: franceza

         Instanța de trimitere

      Conseil d'État

         Părțile din procedura principală

         Recurentă: Morgan Stanley & Co International plc

         Intimat: Ministre de l'Économie et des Finances

         Dispozitivul

                  1)

                  Articolul 17 alineatele (2), (3) și (5) și articolul 19 alineatul (1) din A șasea directivă 77/388/CEE a Consiliului din 17 mai 1977 privind armonizarea legislațiilor statelor membre referitoare la impozitele pe cifra de afaceri – sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată: baza unitară de evaluare, precum și articolele 168, 169 și 173-175 din Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată trebuie interpretate în sensul că, în ceea ce privește cheltuielile suportate de o sucursală înregistrată într-un stat membru care sunt alocate în mod exclusiv atât pentru operațiuni supuse taxei pe valoarea adăugată, cât și pentru operațiuni scutite de această taxă realizate de sediul acestei sucursale stabilit într-un alt stat membru, este necesar să se aplice o prorată de deducere care rezultă dintr-o fracție al cărei numitor este format din cifra de afaceri, fără taxa pe valoarea adăugată, constituită numai din aceste operațiuni și al cărei numărător este format din operațiunile impozabile care ar da de asemenea drept de deducere dacă ar fi efectuate în statul membru de înregistrare a sucursalei respective, inclusiv atunci când acest drept de deducere rezultă din exercitarea unei opțiuni, exercitată de aceasta din urmă, care constă în aplicarea taxei pe valoarea adăugată operațiunilor realizate în acest stat.

                  2)

                  Articolul 17 alineatele (2), (3) și (5) și articolul 19 alineatul (1) din A șasea directivă 77/388, precum și articolele 168, 169 și 173-175 din Directiva 2006/112 trebuie interpretate în sensul că, pentru a determina prorata de deducere aplicabilă cheltuielilor generale ale unei sucursale înregistrate într-un stat membru care contribuie la realizarea atât a operațiunilor efectuate de această sucursală în acest stat, cât și a operațiunilor realizate de sediul acesteia stabilit într-un alt stat membru, este necesar să se ia în considerare, la numitorul fracției care constituie această prorată de deducere, operațiunile realizate atât de sucursala menționată, cât și de acest sediu, precizându-se că la numărătorul fracției respective trebuie să figureze, pe lângă operațiunile impozabile efectuate de aceeași sucursală, numai operațiunile impozabile realizate de sediul menționat care ar da de asemenea drept de deducere dacă acestea ar fi efectuate în statul de înregistrare a sucursalei vizate.

         (1)  JO C 213, 3.7.2017.


title: Cauza C-193/17: Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 22 ianuarie 2019 (cerere de decizie preliminară formulată de Oberster Gerichtshof – Austria) – Cresco Investigation GmbH/Markus Achatzi [Trimitere preliminară – Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene – Articolul 21 – Egalitate de tratament în ceea ce privește încadrarea în muncă și ocuparea forței de muncă – Directiva 2000/78/CE – Articolul 2 alineatul (2) litera (a) – Discriminare directă pe motive de apartenență religioasă – Legislație națională care acordă anumitor lucrători o zi de concediu în Vinerea Mare – Justificare – Articolul 2 alineatul (5) – Articolul 7 alineatul (1) – Obligații ale angajatorilor privați și ale instanței naționale care decurg dintr-o incompatibilitate a dreptului național cu Directiva 2000/78]

text:
               11.3.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 93/6

      Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 22 ianuarie 2019 (cerere de decizie preliminară formulată de Oberster Gerichtshof – Austria) – Cresco Investigation GmbH/Markus Achatzi
      (Cauza C-193/17) (1)

      ([Trimitere preliminară - Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene - Articolul 21 - Egalitate de tratament în ceea ce privește încadrarea în muncă și ocuparea forței de muncă - Directiva 2000/78/CE - Articolul 2 alineatul (2) litera (a) - Discriminare directă pe motive de apartenență religioasă - Legislație națională care acordă anumitor lucrători o zi de concediu în Vinerea Mare - Justificare - Articolul 2 alineatul (5) - Articolul 7 alineatul (1) - Obligații ale angajatorilor privați și ale instanței naționale care decurg dintr-o incompatibilitate a dreptului național cu Directiva 2000/78])
      (2019/C 93/06)
      Limba de procedură: germana

         Instanța de trimitere

      Oberster Gerichtshof

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: Cresco Investigation GmbH

         Pârât: Markus Achatzi

         Dispozitivul

                  1)

                  Articolul 1 și articolul 2 alineatul (2) din Directiva 2000/78/CE a Consiliului din 27 noiembrie 2000 de creare a unui cadru general în favoarea egalității de tratament în ceea ce privește încadrarea în muncă și ocuparea forței de muncă trebuie interpretate în sensul că o legislație națională în temeiul căreia, pe de o parte, Vinerea Mare este o zi de sărbătoare legală doar pentru lucrătorii care sunt membri ai anumitor biserici creștine și, pe de altă parte, numai acești lucrători au dreptul, dacă sunt ținuți să lucreze în această zi de sărbătoare legală, la o indemnizație suplimentară față de remunerația percepută pentru prestațiile efectuate în această zi constituie o discriminare directă pe motive de apartenență religioasă.
                  Măsurile prevăzute de această legislație națională nu pot fi considerate nici măsuri necesare pentru protecția drepturilor și a libertăților semenilor, în sensul articolului 2 alineatul (5) din directiva menționată, nici măsuri specifice destinate a compensa dezavantajele legate de apartenența religioasă, în sensul articolului 7 alineatul (1) din aceeași directivă.

                  2)

                  Articolul 21 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene trebuie interpretat în sensul că, atât timp cât statul membru în cauză nu și-a modificat, pentru a restabili egalitatea de tratament, legislația care nu le acordă dreptul la o zi de sărbătoare legală în Vinerea Mare decât lucrătorilor membri ai anumitor biserici creștine, un angajator privat supus acestei legislații are obligația de a le acorda și celorlalți lucrători ai săi dreptul la o zi de sărbătoare legală în Vinerea Mare, cu condiția ca aceștia din urmă să fi solicitat în prealabil acestui angajator să nu lucreze în ziua respectivă și, pe cale de consecință, obligația de a le recunoaște acestor lucrători dreptul la o indemnizație suplimentară față de remunerația percepută pentru prestațiile efectuate în această zi, atunci când angajatorul menționat a refuzat să admită o astfel de cerere.

         (1)  JO C 283, 28.8.2017.


title: Cauza C-258/17: Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 15 ianuarie 2019 (cerere de decizie preliminară formulată de Verwaltungsgerichtshof – Austria) – E.B./Versicherungsanstalt öffentlich Bediensteter BVA [Trimitere preliminară – Politică socială – Directiva 2000/78/CE – Egalitate de tratament în ceea ce privește încadrarea în muncă și ocuparea forței de muncă – Articolul 2 – Tentativă de ultraj contra bunelor moravuri săvârșită de un funcționar asupra unor minori de sex masculin – Sancțiune disciplinară adoptată în cursul anului 1975 – Pensionare anticipată cu diminuarea concomitentă a pensiei – Discriminare pe motive de orientare sexuală – Efecte ale aplicării Directivei 2000/78/CE asupra sancțiunii disciplinare – Modalități de stabilire a pensiei pentru limită de vârstă plătite]

text:
               11.3.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 93/7

      Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 15 ianuarie 2019 (cerere de decizie preliminară formulată de Verwaltungsgerichtshof – Austria) – E.B./Versicherungsanstalt öffentlich Bediensteter BVA
      (Cauza C-258/17) (1)

      ([Trimitere preliminară - Politică socială - Directiva 2000/78/CE - Egalitate de tratament în ceea ce privește încadrarea în muncă și ocuparea forței de muncă - Articolul 2 - Tentativă de ultraj contra bunelor moravuri săvârșită de un funcționar asupra unor minori de sex masculin - Sancțiune disciplinară adoptată în cursul anului 1975 - Pensionare anticipată cu diminuarea concomitentă a pensiei - Discriminare pe motive de orientare sexuală - Efecte ale aplicării Directivei 2000/78/CE asupra sancțiunii disciplinare - Modalități de stabilire a pensiei pentru limită de vârstă plătite])
      (2019/C 93/07)
      Limba de procedură: germana

         Instanța de trimitere

      Verwaltungsgerichtshof

         Părțile din procedura principală

         Recurent: E.B.

         Autoritatea intimată: Versicherungsanstalt öffentlich Bediensteter BVA

         Dispozitivul

                  1)

                  Articolul 2 din Directiva 2000/78/CE a Consiliului din 27 noiembrie 2000 de creare a unui cadru general în favoarea egalității de tratament în ceea ce privește încadrarea în muncă și ocuparea forței de muncă trebuie interpretat în sensul că se aplică, după expirarea termenului de transpunere a acestei directive, respectiv începând de la 3 decembrie 2003, efectelor viitoare ale unei decizii disciplinare rămase definitivă, adoptată înainte de intrarea în vigoare a directivei menționate, prin care s-a dispus pensionarea anticipată a funcționarului, cu diminuarea concomitentă a pensiei sale.

                  2)

                  Directiva 2000/78 trebuie interpretată în sensul că, într-o situație cum este cea vizată la punctul 1 din dispozitivul prezentei hotărâri, impune instanței naționale să reexamineze, pentru perioada care începe la 3 decembrie 2003, nu sancțiunea disciplinară definitivă prin care s-a dispus pensionarea anticipată a funcționarului în cauză, ci diminuarea pensiei sale, pentru a stabili cuantumul pe care l-ar fi perceput în absența oricărei discriminări pe motiv de orientare sexuală.

         (1)  JO C 283, 28.08.2017.


title: Cauza C-265/17 P: Hotărârea Curții (Camera întâi) din 16 ianuarie 2019 – Comisia Europeană/United Parcel Service, Inc., FedEx Corp. (Recurs – Controlul operațiunilor de concentrare între întreprinderi – Achiziționarea TNT Express de către UPS – Decizie a Comisiei prin care operațiunea de concentrare este declarată incompatibilă cu piața internă și cu funcționarea Acordului privind SEE – Model econometric elaborat de Comisie – Necomunicarea modificărilor aduse modelului econometric – Încălcarea dreptului la apărare)

text:
               11.3.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 93/7

      Hotărârea Curții (Camera întâi) din 16 ianuarie 2019 – Comisia Europeană/United Parcel Service, Inc., FedEx Corp.
      (Cauza C-265/17 P) (1)

      ((Recurs - Controlul operațiunilor de concentrare între întreprinderi - Achiziționarea TNT Express de către UPS - Decizie a Comisiei prin care operațiunea de concentrare este declarată incompatibilă cu piața internă și cu funcționarea Acordului privind SEE - Model econometric elaborat de Comisie - Necomunicarea modificărilor aduse modelului econometric - Încălcarea dreptului la apărare))
      (2019/C 93/08)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Recurentă: Comisia Europeană (reprezentanți: T. Christoforou, N. Khan, H. Leupold și A. Biolan, agenți)

         Celelalte părți din procedură: United Parcel Service, Inc. (reprezentanți: A. Ryan, solicitor, F. Hoseinian, advokat, W. Knibbeler, S. A. Pliego, P. van den Berg, advocaten și F. Roscam Abbing, advocate), FedEx Corp. (reprezentanți: F. Carlin, barrister, G. Bushell, solicitor și N. Niejahr, Rechtsanwältin)

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge recursul.

                  2)

                  Obligă Comisia Europeană la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 231, 17.7.2017.


title: Cauza C-313/17 P: Hotărârea Curții (Camera întâi) din 24 ianuarie 2019 – George Haswani/Consiliul Uniunii Europene, Comisia Europeană (Recurs – Articolul 86 din Regulamentul de procedură al Tribunalului – Admisibilitate – Procedură de adaptare a cererii introductive – Necesitatea adaptării motivelor și a argumentelor – Măsuri restrictive luate împotriva Republicii Arabe Siriene – Lista persoanelor cărora li se aplică înghețarea fondurilor și a resurselor economice – Includerea numelui recurentului)

text:
               11.3.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 93/9

      Hotărârea Curții (Camera întâi) din 24 ianuarie 2019 – George Haswani/Consiliul Uniunii Europene, Comisia Europeană
      (Cauza C-313/17 P) (1)

      ((Recurs - Articolul 86 din Regulamentul de procedură al Tribunalului - Admisibilitate - Procedură de adaptare a cererii introductive - Necesitatea adaptării motivelor și a argumentelor - Măsuri restrictive luate împotriva Republicii Arabe Siriene - Lista persoanelor cărora li se aplică înghețarea fondurilor și a resurselor economice - Includerea numelui recurentului))
      (2019/C 93/10)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Recurent: George Haswani (reprezentant: G. Karouni, avocat)

         Celelalte părți din procedură: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: A. Sikora-Kalėda și S. Kyriakopoulou, agenți), Comisia Europeană (reprezentanți: L. Havas și R. Tricot, agenți)

         Dispozitivul

                  1)

                  Anulează punctul 1 din dispozitivul Hotărârii Tribunalului Uniunii Europene din 22 martie 2017, Haswani/Consiliul (T-231/15, nepublicată, EU:T:2017:200).

                  2)

                  Trimite cauza spre rejudecare Tribunalului Uniunii Europene.

                  3)

                  Cererea privind cheltuielile de judecată se soluționează odată cu fondul.

         (1)  JO C 239, 24.7.2017.


title: Cauza C-386/17: Hotărârea Curții (Camera întâi) din 16 ianuarie 2019 (cerere de decizie preliminară formulată de Corte suprema di cassazione – Italia) – Stefano Liberato/Luminita Luisa Grigorescu [Trimitere preliminară – Cooperare judiciară în materie civilă – Competența judiciară, recunoașterea și executarea hotărârilor în materie de obligații de întreținere – Regulamentul (CE) nr. 44/2001 – Articolul 5 punctul 2 – Articolul 27 – Articolul 35 alineatul (3) – Competența, recunoașterea și executarea hotărârilor judecătorești în materie matrimonială și în materia răspunderii părintești – Regulamentul (CE) nr. 2201/2003 – Articolul 19 – Litispendență – Articolul 22 litera (a) – Articolul 23 litera (a) – Refuz al recunoașterii unor hotărâri în caz de caracter vădit contrar ordinii publice – Articolul 24 – Interzicerea controlului competenței instanței judecătorești de origine – Motiv de refuz al recunoașterii întemeiat pe o nerespectare a normelor de litispendență – Inexistență]

text:
               11.3.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 93/10

      Hotărârea Curții (Camera întâi) din 16 ianuarie 2019 (cerere de decizie preliminară formulată de Corte suprema di cassazione – Italia) – Stefano Liberato/Luminita Luisa Grigorescu
      (Cauza C-386/17) (1)

      ([Trimitere preliminară - Cooperare judiciară în materie civilă - Competența judiciară, recunoașterea și executarea hotărârilor în materie de obligații de întreținere - Regulamentul (CE) nr. 44/2001 - Articolul 5 punctul 2 - Articolul 27 - Articolul 35 alineatul (3) - Competența, recunoașterea și executarea hotărârilor judecătorești în materie matrimonială și în materia răspunderii părintești - Regulamentul (CE) nr. 2201/2003 - Articolul 19 - Litispendență - Articolul 22 litera (a) - Articolul 23 litera (a) - Refuz al recunoașterii unor hotărâri în caz de caracter vădit contrar ordinii publice - Articolul 24 - Interzicerea controlului competenței instanței judecătorești de origine - Motiv de refuz al recunoașterii întemeiat pe o nerespectare a normelor de litispendență - Inexistență])
      (2019/C 93/12)
      Limba de procedură: italiana

         Instanța de trimitere

      Corte suprema di cassazione

         Părțile din procedura principală

         Recurent: Stefano Liberato

         Intimată: Luminita Luisa Grigorescu

         Dispozitivul

      Normele de litispendență care figurează la articolul 27 din Regulamentul (CE) nr. 44/2001 al Consiliului din 22 decembrie 2000 privind competența judiciară, recunoașterea și executarea hotărârilor în materie civilă și comercială și la articolul 19 din Regulamentul (CE) nr. 2201/2003 al Consiliului din 27 noiembrie 2003 privind competența, recunoașterea și executarea hotărârilor judecătorești în materie matrimonială și în materia răspunderii părintești, de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 1347/2000 trebuie interpretate în sensul că, atunci când, în cadrul unui litigiu în materie matrimonială, a răspunderii părintești sau de obligații de întreținere, instanța sesizată în al doilea rând adoptă, cu nerespectarea acestor norme, o hotărâre rămasă definitivă, ele se opun ca instanțele din statul membru în care se află prima instanță sesizată să refuze, pentru acest unic motiv, să recunoască această hotărâre. În special, această încălcare nu poate justifica, în sine, nerecunoașterea hotărârii respective pentru motivul caracterului său vădit contrar ordinii publice a acestui stat membru.

         (1)  JO C 338, 9.10.2017.