title: Cauza C-156/08: Ordonanța Curții (Camera a treia) din 27 noiembrie 2008 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Niedersächsisches Finanzgericht — Germania) — Monika Vollkommer/Finanzamt Hannover-Land I (Articolul 104 alineatul (3) din Regulamentul de procedură — A șasea directivă TVA — Articolul 33 alineatul (1) — Noțiunea de impozit pe cifra de afaceri — Dreptul de cesiune a bunurilor imobiliare)

text:
               21.3.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 69/15

         Ordonanța Curții (Camera a treia) din 27 noiembrie 2008 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Niedersächsisches Finanzgericht — Germania) — Monika Vollkommer/Finanzamt Hannover-Land I
   (Cauza C-156/08) (1)

   (Articolul 104 alineatul (3) din Regulamentul de procedură - A șasea directivă TVA - Articolul 33 alineatul (1) - Noțiunea de „impozit pe cifra de afaceri’ - Dreptul de cesiune a bunurilor imobiliare)
   (2009/C 69/25)
   Limba de procedură: germana
   Instanța de trimitere
   Niedersächsisches Finanzgericht
   Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Monika Vollkommer

      Pârâtă: Finanzamt Hannover-Land I
   Obiectul
   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Niedersächsisches Finanzgericht — Interpretarea art. 33 alin. (1) din Directiva 77/388/CEE: A Șasea directivă a Consiliului din 17 mai 1977 privind armonizarea legislațiilor statelor membre referitoare la impozitele pe cifra de afaceri — sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată: baza unitară de evaluare (JO L 145, p. 1) și a art. 401 din Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată (JO L 347, p. 1, Ediție specială, 09/vol. 3, p. 7) — Luarea în considerare, la determinarea bazei de evaluare a impozitelor pe cesiunea bunurilor imobiliare („Grunderwerbsteuer”), a viitoarelor prestări de servicii având ca obiect construirea unei clădiri, la care se aplică impozitul pe cifra de afaceri dacă operațiunea de achiziționare cuprinde, în același timp, livrarea terenului construibil și prestările sus-menționate
   Dispozitivul
   Articolul 33 din A Șasea directivă 77/388/CEE a Consiliului din 17 mai 1977 privind armonizarea legislațiilor statelor membre referitoare la impozitele pe cifra de afaceri — sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată: baza unitară de evaluare, astfel cum a fost modificată prin Directiva 91/680/CEE a Consiliului din 16 decembrie 1991, trebuie interpretat în sensul că nu se opune posibilității ca un stat membru, cu ocazia achiziționării unui teren neconstruit, să includă prestări viitoare de lucrări de construcții în baza de impozitare utilizată pentru calculul impozitelor pe cesiuni și tranzacții — precum „Grunderwerbsteuer” prevăzut de legea germană — și astfel, să supună operațiunea căreia i se aplică taxa pe valoarea adăugată potrivit directivei menționate și altor impozite, cu condiția ca acestea din urmă să nu aibă caracterul de taxe pe valoarea adăugată.

      (1)  JO C 183, 19.7.2008.


title: Cauza T-508/17: Acțiune introdusă la 4 august 2017 – Financiere Tesalia și alții/Comisia și SRB

text:
               16.10.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 347/39

         Acțiune introdusă la 4 august 2017 – Financiere Tesalia și alții/Comisia și SRB
   (Cauza T-508/17)
   (2017/C 347/51)
   Limba de procedură: spaniola

      Părțile

      Reclamante: Financiere Tesalia, SA (Luxemburg, Luxemburg), Cartera Zurbano, SA (Madrid, Spania), Finexperta, SA (Madrid), Eurosigma, SA (Madrid) (reprezentanți: B. Gutiérrez de la Roza Pérez, P. Rubio Escobar, R. Ruiz de la Torre Esporrín și B. Fernández García, avocați)

      Pârâți: Comisia Europeană și Comitetul unic de rezoluție

      Concluziile

   Reclamantele solicită Tribunalului:

               —

               anularea Deciziei (SRB/EES/2017/08) a Comitetului unic de rezoluție din cadrul sesiunii sale executive din 7 iunie 2017, prin care s-a adoptat o schemă de rezoluție cu privire la entitatea Banco Popular Español, S.A.;

               —

               anularea Deciziei (UE) 2017/1246 a Comisiei din 7 iunie 2017 de aprobare a schemei de rezoluție pentru Banco Popular Español.

      Motivele și principalele argumente

   Motivele și principalele argumente sunt similare cu cele invocate în cauzele T-478/17, Mutualidad de la Abogacía și Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos/Comitetul unic de rezoluție, T-481/17, Fundación Tatiana Pérez de Guzmán y Bueno și SFL/Comitetul unic de rezoluție, T-482/17, Comercial Vascongada Recalde/Comisia și Comitetul unic de rezoluție, T-483/17, García Suárez și alții/Comisia și Comitetul unic de rezoluție, T-484/17, Fidesban și alții/Comitetul unic de rezoluție, T-497/17, Sánchez del Valle și Calatrava Real State 2015/Comisia și Comitetul unic de rezoluție, și T-498/17, Pablo Álvarez de Linera Granda/Comisia și Comitetul unic de rezoluție.


title: Cauza T-78/07: Ordonanța Tribunalului de Primă Instanță din 12 februarie 2008 — IXI Mobile/OAPI — Klein (IXI)

text:
               12.4.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 92/46

         Ordonanța Tribunalului de Primă Instanță din 12 februarie 2008 — IXI Mobile/OAPI — Klein (IXI)
   (Cauza T-78/07) (1)

   (2008/C 92/93)

      Limba de procedură: engleza

   Președintele Camerei a șaptea a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 95, 28.4.2007.


title: Cauza C-277/11: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de High Court of Ireland (Irlanda) la 6 iunie 2011 — MM/Minister for Justice, Equality and Law Reform, Irlanda, Attorney General

text:
               30.7.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 226/18

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de High Court of Ireland (Irlanda) la 6 iunie 2011 — MM/Minister for Justice, Equality and Law Reform, Irlanda, Attorney General
   (Cauza C-277/11)
   2011/C 226/34
   Limba de procedură: engleza

      Instanța de trimitere

   High Court of Ireland

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamant: MM

      Pârâți: Minister for Justice, Equality and Law Reform, Irlanda, Attorney General

      Întrebarea preliminară

   În cazul în care o persoană solicită să i se acorde statutul conferit prin protecție subsidiară ca urmare a respingerii cererii de acordare a statutului de refugiat și se propune respingerea unei astfel de cereri, cerința de cooperare cu solicitantul impusă unui stat membru în temeiul articolului 4 alineatul (1) din Directiva 2004/83/CE (1) obligă autoritățile administrative ale statului membru în cauză să comunice solicitantului rezultatele acestei evaluări înaintea luării deciziei finale, astfel încât să permită solicitantului să analizeze acele aspecte ale deciziei propuse care sugerează un rezultat negativ?

      (1)  JO L 304, p. 12.


title: Cauza C-375/05: Hotărârea Curții (Camera întâi) din 4 octombrie 2007 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Bundesverwaltungsgericht — Germania) — Erhard Geuting/Direktor der Landwirtschaftskammer Nordrhein-Westfalen (Carne de vită — Primă de întreținere a vacilor care alăptează)

text:
               8.12.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 297/5

         Hotărârea Curții (Camera întâi) din 4 octombrie 2007 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Bundesverwaltungsgericht — Germania) — Erhard Geuting/Direktor der Landwirtschaftskammer Nordrhein-Westfalen
   (Cauza C-375/05) (1)

   (Carne de vită - Primă de întreținere a vacilor care alăptează)
   (2007/C 297/08)
   Limba de procedură: germana
   Instanța de trimitere
   Bundesverwaltungsgericht
   Părțile din acțiunea principală

      Reclamant: Erhard Geuting

      Pârât: Direktor der Landwirtschaftskammer Nordrhein-Westfalen
   Obiectul
   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Bundesverwaltungsgericht — Interpretarea articolului 4a a treia liniuță punctul (ii) din Regulamentul (CEE) nr. 805/68 al Consiliului du 27 iunie 1968 privind organizarea comună a pieței în sectorul cărnii de vită și mânzat (JO L 148, p. 24), astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (CEE) nr. 2066/92 al Consiliului din 30 iunie 1992, care abrogă Regulamentul (CEE) nr. 468/87 de stabilire a normelor generale ale regimului de prime speciale în favoarea producătorilor de carne de vită și de mânzat, precum și Regulamentul (CEE) nr. 1357/80 de stabilire a unui regim de prime de întreținere a vacilor care alăptează (JO L 215, p. 49) — Interpretarea articolului 33 alineatele (2) și (4) din Regulamentul (CEE) nr. 3886/92 al Comisiei din 23 decembrie 1992 de stabilire a modalităților de aplicare referitoare la regimurile de prime prevăzute de Regulamentul nr. 805/68 al Consiliului și de abrogare a Regulamentelor (CEE) nr. 1244/82 și (CEE) nr. 714/89 (JO L 391, p. 20), astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (CE) nr. 2311/96 al Comisiei din 2 decembrie 1996 (JO L 313, p. 9) — Primă de întreținere a vacilor care alăptează — Noțiunile „vaci de alăptare” și „folosire a drepturilor” — Rambursarea avansurilor primite — Reducerea plafonului individual ca urmare a refuzului de a lua în considerare, pentru acordarea primei, junincile gestante, acestea neînlocuind vacile de alăptare pentru care a fost făcută o cerere de primă.
   Dispozitivul

               1)

               Articolul 4 a a treia liniuță punctul (ii) din Regulamentul (CEE) nr. 805/68 al Consiliului du 27 iunie 1968 privind organizarea comună a pieței în sectorul cărnii de vită și mânzat, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (CE) nr. 2222/96 al Consiliului din 18 noiembrie 1996, trebuie interpretat în sensul că o junincă gestantă poate fi considerată vacă de alăptare în sensul primei secțiuni a acestui regulament numai dacă înlocuiește, după depunerea cererii de primă pentru anul de comercializare, o vacă de alăptare care este menționată în această cerere.

               2)

               O junincă gestantă care, pentru un an de comercializare, a înlocuit o vacă de alăptare pentru care a fost depusă o cerere de primă și care a fost recunoscută ca eligibilă pentru a beneficia de această primă poate fi considerată vacă de alăptare în sensul articolului 4 a a treia liniuță punctul (ii) din Regulamentul nr. 805/68, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul nr. 2222/96, atunci când aceasta îndeplinește, în anul următor, condițiile pentru a înlocui din nou o vacă de alăptare.

               3)

               Articolul 4 a a treia liniuță punctul (ii) din Regulamentul nr. 805/68, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul nr. 2222/96, trebuie interpretat în sensul că o junincă gestantă pentru care a fost introdusă o cerere de primă nu este eligibilă pentru a beneficia de primă atunci când fată înainte de expirarea termenului prevăzut pentru introducerea respectivei cereri.

               4)

               Articolul 33 alineatele (2) și (4) din Regulamentul (CEE) nr. 3886/92 al Comisiei din 23 decembrie 1992 de stabilire a modalităților de aplicare referitoare la regimurile de prime prevăzute de Regulamentul nr. 805/68 și de abrogare a Regulamentelor (CEE) nr. 1244/82 și (CEE) nr. 714/89, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (CE) nr. 2311/96 al Comisiei din 2 decembrie 1996, trebuie interpretat în sensul că un crescător de animale trebuie considerat că nu a folosit drepturile sale la primă în cursul unui an de comercializare în cazul în care a depus o cerere de primă, dar cererea a fost respinsă pe motiv că animalele în cauză nu erau eligibile și aceasta este situația și dacă cererea în cauză nu a fost introdusă abuziv. O astfel de interpretare nu este contrară principiului proporționalității.

               5)

               Este de competența instanței de trimitere să hotărască dacă, având în vedere ansamblul împrejurărilor temeinic justificate care caracterizează situația reclamantului din acțiunea principală, există un caz excepțional care impune aplicarea dispoziției derogatorii a articolului 33 alineatul (2) ultima liniuță din Regulamentul nr. 3886/92, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul nr. 2311/96, ținând cont de necesitatea unei aplicări restrictive a acestei dispoziții.

               6)

               Articolul 33 alineatul (4) din Regulamentul nr. 3886/92, coroborat cu articolul 4 f alineatul (4) din Regulamentul nr. 805/68, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul nr. 2222/96, trebuie interpretat în sensul că statele membre pot să restituie cu titlu preferențial unui crescător de animale, la expirarea unei perioade de suspendare de doi ani, drepturile la primă care i-au fost retrase pe motiv că acest crescător de animale a folosit cel puțin 70 %, dar mai puțin de 9 % din acestea în cursul anului de comercializare 1998.

      (1)  JO C 330, 24.12.2005.


title: Cauza T-339/12: Hotărârea Tribunalului din 4 februarie 2014 — Gandia Blasco/OAPI — Sachi Premium Outdoor Furniture (Fotoliu cubic) [ „Desen sau model industrial comunitar — Procedură de declarare a nulității — Desen sau model industrial comunitar înregistrat reprezentând un fotoliu cubic — Desen sau model industrial anterior — Motiv de nulitate — Caracter individual — Impresie globală diferită — Articolul 6 și articolul 25 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 6/2002” ]

text:
               15.3.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 78/9

         Hotărârea Tribunalului din 4 februarie 2014 — Gandia Blasco/OAPI — Sachi Premium Outdoor Furniture (Fotoliu cubic)
   (Cauza T-339/12) (1)

   (Desen sau model industrial comunitar - Procedură de declarare a nulității - Desen sau model industrial comunitar înregistrat reprezentând un fotoliu cubic - Desen sau model industrial anterior - Motiv de nulitate - Caracter individual - Impresie globală diferită - Articolul 6 și articolul 25 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 6/2002)
   2014/C 78/18
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Gandia Blasco, SA (Valencia, Spania) (reprezentant: I. Sempere Massa, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: A. Folliard-Monguiral, agent)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: Sachi Premium-Outdoor Furniture, Lda (Estarreja, Portugalia) (reprezentați: M. Oehen Mendes și M. Paes, avocați)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a treia de recurs a OAPI din 25 mai 2012 (cauza R 970/2011-3) privind o procedură de declarare a nulității între Gianda Blasco, SA și Sachi Premium-Outdoor Furniture, Lda.

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Obligă Gianda Blasco, SA la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 295, 29.9.2012.


title: Cauza C-537/11: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Tribunale di Genova (Italia) la 21 octombrie 2011 — Mattia Manzi, Compagnia Naviera Orchestra/Capitaneria di Porto di Genova

text:
               17.12.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 370/20

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Tribunale di Genova (Italia) la 21 octombrie 2011 — Mattia Manzi, Compagnia Naviera Orchestra/Capitaneria di Porto di Genova
   (Cauza C-537/11)
   2011/C 370/32
   Limba de procedură: italiana

      Instanța de trimitere

   Tribunale di Genova

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamanți: Mattia Manzi, Compagnia Naviera Orchestra

      Pârâtă: Capitaneria di Porto di Genova

      Întrebările preliminare

               1.

               Articolul 4a din Directiva 1999/32/CE (1), astfel cum a fost modificat prin Directiva 2005/33/CE (2), adoptată și în lumina intrării în vigoare a anexei VI la Convenția MARPOL, trebuie interpretat în conformitate cu principiul internațional al bunei-credințe și cu principiul cooperării loiale între Comunitate și statele membre, în sensul că limita de 1,5 % m/m pentru conținutul de sulf din combustibilii marini prevăzută la acest articol nu se aplică navelor care arborează pavilionul unui stat nemembru al UE, parte la convenția MARPOL 73/78, atunci când acestea se află într-un port al unui stat membru de asemenea semnatar al anexei VI la Convenția MARPOL 73/78?

               2.

               În cazul în care articolul 4a din Directiva 1999/32/CE, astfel cum a fost modificat prin Directiva 2005/33/CE, nu trebuie interpretat în sensul specificat la întrebarea nr. 1), în măsura în care articolul menționat prevede limita de 1,5 % m/m pentru conținutul de sulf din combustibilii pentru carburantul utilizat de navele de pasageri care efectuează servicii regulate dintr-un port comunitar sau către acesta, chiar dacă arborează pavilionul unui stat nemembru al UE semnatar al anexei VI la Convenția MARPOL, în temeiul căreia, în afara zonelor CES, se aplică limita de 4,5 % m/m pentru conținutul de sulf, este ilegal întrucât contravine principiului general al dreptului internațional pacta sunt servanda, precum și principiului cooperării loiale între Comunitate și statele membre, prin faptul că obligă statele membre care au ratificat și au semnat anexa VI să nu își execute obligațiile asumate față de celelalte state semnatare ale anexei VI la Convenția MARPOL 73/78?

               3.

               Noțiunea „servicii regulate” prevăzută la articolul 2 punctul 3g din Directiva 1999/32/CE, astfel cum a fost modificată prin Directiva 2005/33/CE, trebuie interpretată în sensul că navele care efectuează „servicii regulate” includ și navele de croazieră?

      (1)  JO L 121, p. 13, Ediție specială, 13/vol. 26, p. 216.

      (2)  JO L 191, p. 59, Ediție specială, 13/vol. 49, p. 134.


title: Cauza T-276/14: Ordonanța Tribunalului din 9 iunie 2015 – Flachglas Torgau și alții/Comisia („Ajutoare de stat — Măsuri adoptate de Germania în favoarea energiei electrice produse din surse regenerabile de energie și a unor întreprinderi mari consumatoare de energie electrică — Decizie de deschidere a procedurii prevăzute la articolul 108 alineatul (2) TFUE — Adoptarea deciziei finale ulterior introducerii acțiunii — Nepronunțare asupra fondului”)

text:
               7.9.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 294/63

         Ordonanța Tribunalului din 9 iunie 2015 – Flachglas Torgau și alții/Comisia
   (Cauza T-276/14) (1)

   ((„Ajutoare de stat - Măsuri adoptate de Germania în favoarea energiei electrice produse din surse regenerabile de energie și a unor întreprinderi mari consumatoare de energie electrică - Decizie de deschidere a procedurii prevăzute la articolul 108 alineatul (2) TFUE - Adoptarea deciziei finale ulterior introducerii acțiunii - Nepronunțare asupra fondului”))
   (2015/C 294/77)
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamante: Flachglas Torgau GmbH (Torgau, Germania), Saint-Gobain Isover G+H AG (Ludwigshafen am Rhein, Germania) și Saint-Gobain Oberland AG (Bad Wurzach, Germania) (reprezentanți: S. Altenschmidt și H. Janssen, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: T. Maxian Rusche și R. Sauer, agenți, asistați de A. Luke și de C. Maurer, avocați)

      Obiectul

   Cerere de anulare în parte a Deciziei C(2013) 4424 final a Comisiei din 18 decembrie 2013 de deschidere a procedurii prevăzute la articolul 108 alineatul (2) TFUE cu privire la măsurile puse în aplicare de Republica Federală Germania în favoarea energiei electrice din surse regenerabile și a marilor consumatori de energie [Ajutorul de stat SA. 33995 (2013/C) (ex 2013/NN)]

      Dispozitivul

               1)

               Constată că nu mai este necesară pronunțarea asupra fondului prezentei acțiuni.

               2)

               Constată că nu mai este necesară pronunțarea asupra cererii de intervenție prezentate de Autoritatea de Supraveghere AELS.

               3)

               Flachglas Torgau GmbH, Saint-Gobain Isover G+H AG și Saint-Gobain Oberland AG suportă propriile cheltuieli de judecată și cheltuielile de judecată efectuate de Comisia Europeană.

               4)

               Autoritatea de Supraveghere AELS suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 223, 14.7.2014.


title: Cauza C-441/12: Hotărârea Curții (Camera a doua) din 17 septembrie 2014 (cerere de decizie preliminară formulată de Hoge Raad der Nederlanden – Țările de Jos) – Almer Beheer BV, Daedalus Holding BV/Van den Dungen Vastgoed BV, Oosterhout II BVBA [Trimitere preliminară — Dreptul societăților comerciale — Directiva 2003/71/CE — Articolul 3 alineatul (1) — Obligativitatea publicării unui prospect în cazul unei oferte publice de valori mobiliare — Vânzarea valorilor mobiliare executate silit]

text:
               24.11.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 421/4

         Hotărârea Curții (Camera a doua) din 17 septembrie 2014 (cerere de decizie preliminară formulată de Hoge Raad der Nederlanden – Țările de Jos) – Almer Beheer BV, Daedalus Holding BV/Van den Dungen Vastgoed BV, Oosterhout II BVBA
   (Cauza C-441/12) (1)

   ([Trimitere preliminară - Dreptul societăților comerciale - Directiva 2003/71/CE - Articolul 3 alineatul (1) - Obligativitatea publicării unui prospect în cazul unei oferte publice de valori mobiliare - Vânzarea valorilor mobiliare executate silit])
   2014/C 421/05
   Limba de procedură: neerlandeza

      Instanța de trimitere

   Hoge Raad der Nederlanden

      Părțile din procedura principală

      Reclamante: Almer Beheer BV, Daedalus Holding BV

      Pârâte: Van den Dungen Vastgoed BV, Oosterhout II BVBA

      Dispozitivul

   Articolul 3 alineatul (1) din Directiva 2003/71/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 4 noiembrie 2003 privind prospectul care trebuie publicat în cazul unei oferte publice de valori mobiliare sau pentru admiterea valorilor mobiliare la tranzacționare și de modificare a Directivei 2001/34/CE, astfel cum a fost modificată prin Directiva 2008/11/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 11 martie 2008, trebuie interpretat în sensul că obligația de publicare a unui prospect anterior oricărei oferte publice de valori mobiliare nu este aplicabilă în cazul unei vânzări silite de valori mobiliare precum cea în discuție în cauza principală.

      (1)  JO C 9, 12.1.2013.


title: Cauza C-397/12 P: Recurs introdus la 28 august 2012 de către Transports Schiocchet — Excursions împotriva Ordonanței Tribunalului (Camera a șaptea) din 18 iunie 2012 în cauza T-203/11, Schiocchet/Consiliul și Comisia

text:
               27.10.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 331/14

      Recurs introdus la 28 august 2012 de către Transports Schiocchet — Excursions împotriva Ordonanței Tribunalului (Camera a șaptea) din 18 iunie 2012 în cauza T-203/11, Schiocchet/Consiliul și Comisia
      (Cauza C-397/12 P)
      (2012/C 331/22)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Recurentă: Transports Schiocchet — Excursions (reprezentant: E Deshoulières, avocat)

         Celelalte părți în proces: Consiliul Uniunii Europene, Comisia Europeană

         Concluziile recurentei

                  —

                  Anularea în totalitate a ordonanței de inadmisibilitate a Tribunalului Uniunii Europene din 18 iunie 2012 în cauza T-203/11;

                  —

                  Admiterea cererilor formulate de reclamantă în primă instanță, mai precis:

                              —

                              obligarea în solidar a Consiliului Uniunii Europene și a Comisiei Europene la despăgubirea SARL Transports Schiocchet — Excursions pentru prejudiciul suferit de aceasta, în valoare de 8 372 483 de euro;

                              —

                              declararea faptului că sumei astfel acordate i se va aplica dobânda legală de la data notificării acțiunii prealabile în despăgubire către Comisia Europeană;

                  —

                  obligarea Consiliului Uniunii Europene și a Comisiei Europene la plata cheltuielilor de judecată efectuate de recurentă, în temeiul articolului 69 din Regulamentul de procedură al Curții de Justiție.

         Motivele și principalele argumente

      Recurenta formulează patru critici împotriva Ordonanței Tribunalului, prin care Tribunalul a respins ca vădit nefondată în drept o cerere de reparare a prejudiciului pretins a fi suferit.
      În primul rând, recurenta reproșează Tribunalului faptul că s-a pronunțat cu privire la gravitatea faptei ilicite săvârșite de organele Uniunii deși simpla încălcare a unei norme superioare de către o instituție a Uniunii ar fi suficientă pentru a constitui o faptă ilicită a unei instituții și că Tribunalul, în cadrul examinării admisibilității cererii introductive, nu se poate pronunța decât cu privire la lipsa evidentă a culpei, iar nu privire la gravitatea culpei.
      În al doilea rând, recurenta susține că Tribunalul nu a răspuns la ansamblul argumentelor. În mod special, Tribunalul nu ar fi ținut seama de faptul că Regulamentul nr. 684/92 (1) nu a prevăzut nicio sancțiune împotriva statelor membre care nu respectă procedura de autorizare pe care o instituie.
      În al treilea rând, recurenta atacă decizia Tribunalului prin care Tribunalul a considerat că dreptul recurentei la o cale de atac efectivă a fost respectat în cadrul regimului instituit prin Regulamentul nr. 684/92.
      În ultimul rând, recurenta reproșează Tribunalului că nu a recunoscut în decizia sa răspunderea Comisiei, reținând inacțiunile ilicite ale acesteia. În opinia recurentei, Comisia nici nu ar fi redactat raportul de monitorizare prevăzut în Regulamentul nr. 684/92, nici nu ar fi ținut seama de situația operatorilor economici, încălcând articolul 94 TFUE.

         (1)  Regulamentul (CEE) nr. 684/92 al Consiliului din 16 martie 1992 privind normele comune pentru transportul internațional de călători cu autocarul și autobuzul (JO L 74, p. 1, Ediție specială 06/vol. 2, p. 34)


title: Cauza T-192/11: Acțiune introdusă la 31 martie 2011 — Seka Yapo și alții/Consiliul Uniunii Europene

text:
               21.5.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 152/30

         Acțiune introdusă la 31 martie 2011 — Seka Yapo și alții/Consiliul Uniunii Europene
   (Cauza T-192/11)
   2011/C 152/54
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamanți: Anselme Seka Yapo (Abidjan, Côte d’Ivoire), Brouha Nathanaël Ahouma (Abidjan), Blé Brunot Dogbo (Abidjan), Gagbei Faussignaux Vagba (Abidjan), Georges Guiai Bi Poin (Abidjan), Affro (Abidjan), Kassaraté Tiapé (Abidjan) și Philippe Mangou (Abidjan) (reprezentant: J.-C. Tchikaya, avocat)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene

      Concluziile reclamanților

   Reclamanții solicită Tribunalului:

               —

               anularea Deciziei 2011/18/PESC a Consiliului din 14 ianuarie 2011 de modificare a Deciziei 2010/656/PESC a Consiliului de reînnoire a măsurilor restrictive impuse împotriva Côte d’Ivoire, precum și a Regulamentului (UE) nr. 25/2011 al Consiliului din 14 ianuarie 2011 de modificare a Regulamentului (CE) nr. 560/2005 de impunere a anumitor măsuri restrictive specifice îndreptate împotriva anumitor persoane și entități având în vedere situația din [Côte d’Ivoire], în măsura în care se referă la reclamanți;

               —

               obligarea Consiliului la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Motivele și principalele argumente invocate de reclamanți sunt în esență identice sau similare cu cele invocate în cauza T-118/11, Attey/Consiliul.


title: Cauza C-535/08: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Tribunale Amministrativo Regionale per la Sicilia (Italia) la 3 decembrie 2008 — Maria Catena Rita Pignataro/Ufficio Centrale Circoscrizionale c/o Tribunale di Catania și alții

text:
               7.2.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 32/22

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Tribunale Amministrativo Regionale per la Sicilia (Italia) la 3 decembrie 2008 — Maria Catena Rita Pignataro/Ufficio Centrale Circoscrizionale c/o Tribunale di Catania și alții
   (Cauza C-535/08)
   (2009/C 32/38)
   Limba de procedură: italiana
   Instanța de trimitere
   Tribunale Amministrativo Regionale per la Sicilia
   Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Maria Catena Rita Pignataro

      Pârâți: Ufficio Centrale Circoscrizionale c/o Tribunale di Catania și alții
   Întrebările preliminare

               1)

               Articolul 6 UE, articolul 3 din Primul protocol adițional la Convenția europeană pentru apărarea drepturilor omului și a libertăților fundamentale, pus în aplicare prin Legea nr. 848 din 1955, articolul 2 din Protocolul nr. 4 la Convenția europeană pentru apărarea drepturilor omului și a libertăților fundamentale și articolul 25 din Pactul internațional privind drepturile civile și politice, pus în aplicare prin Legea nr. 881 din 1977, trebuie interpretate ca fiind compatibile sau incompatibile cu legislația regională cuprinsă în articolul 1 quater, în articolul 14 bis al treisprezecelea paragraf litera c), în articolul 15 al treilea paragraf litera d), în articolul 16 bis al șaptelea paragraf litera a) și în articolul 17 ter al patrulea paragraf literele b) și c) din Legea nr. 29 din 1951 a Regiunii Sicilia, care nu permit eligibilitatea cetățenilor care nu au reședința în Sicilia în momentul prezentării candidaturilor pentru participarea la alegerea Assemblea Regionale Siciliana?

               2)

               Articolele 17 CE și 18 CE (fostul articol 8 A din Tratatul CE) se opun legislației regionale citate la punctul 4.1 sau sunt compatibile cu aceasta?


               10.10.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 294/6

         Acțiune introdusă la 10 iulie 2013 de către Autoritatea AELS de Supraveghere împotriva Islandei
   (Cauza E-17/13)
   2013/C 294/06
   La data de 10 iulie 2013, Autoritatea AELS de Supraveghere, reprezentată de Xavier Lewis și Clémence Perrin, în calitate de agenți ai Autorității AELS de Supraveghere, 35, Rue Belliard, 1040 Bruxelles, Belgium, a introdus o acțiune împotriva Islandei la Curtea de Justiție a AELS.
   Autoritatea AELS de Supraveghere solicită Curții de Justiție a AELS:

               1.

               să declare că prin faptul că: (i) nu a adoptat; sau (ii) notificat Autorității, fără întârziere, în termenul prevăzut, toate măsurile necesare pentru punerea în aplicare a articolului 2 din actul menționat la punctul 16b prima liniuță din anexa IX și la punctul 4 prima liniuță din anexa XII la Acordul privind Spațiul Economic European (Directiva 2009/44/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 6 mai 2009 de modificare a Directivei 98/26/CE privind caracterul definitiv al decontării în sistemele de plăți și de decontare a titlurilor de valoare și a Directivei 2002/47/CE privind contractele de garanție financiară în ceea ce privește sistemele legate și creanțele private), astfel cum a fost adaptat prin Protocolul 1 la acord, Islanda nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul actului menționat anterior și al articolului 7 din acord;

               2.

               să dispună suportarea cheltuielilor de judecată de către Islanda.

         Situația de fapt și de drept și motivele invocate:

               —

               prezenta cerere depusă de către Autoritatea AELS de Supraveghere se referă la nerespectarea de către Islanda, cel târziu la data de 12 noiembrie 2012, a avizului motivat emis de Autoritatea AELS de Supraveghere la data de 12 septembrie 2012 în ceea ce privește faptul că statul islandez nu a transpus în ordinea sa juridică națională articolul 2 din Directiva 2009/44/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 6 mai 2009 de modificare a Directivei 98/26/CE privind caracterul definitiv al decontării în sistemele de plăți și de decontare a titlurilor de valoare și a Directivei 2002/47/CE privind contractele de garanție financiară în ceea ce privește sistemele legate și creanțele private (actul), după cum se menționează la punctul 16b prima liniuță din anexa IX și la punctul 4 prima liniuță din anexa XII la Acordul privind Spațiul Economic European, astfel cum a fost adaptat prin Protocolul 1 la acord;

               —

               Autoritatea AELS de Supraveghere susține că Islanda nu a contestat faptul că există întârzieri persistente în ceea ce privește punerea în aplicare a articolului 2 din actul menționat anterior. Prin urmare, Autoritatea AELS de Supraveghere susține că Islanda nu a respectat obligațiile care îi revin în temeiul articolului 3 din actul respectiv și al articolului 7 din Acordul privind SEE, prin faptul că nu a adoptat sau nu a notificat, în termenul prevăzut, măsurile necesare pentru punerea în aplicare a articolului 2 din actul sus-menționat.


title: Cauza C-544/11: Hotărârea Curții (Camera întâi) din 28 februarie 2013 (cerere de decizie preliminară formulată de Finanzgericht Rheinland-Pfalz — Germania) — Helga Petersen, Peter Petersen/Finanzamt Ludwigshafen (Libera prestare a serviciilor — Libera circulație a lucrătorilor — Reglementare a unui stat membru care permite scutirea de impozit pe veniturile obținute din activități efectuate într-un alt stat în cadrul ajutorului pentru dezvoltare — Condiții — Stabilirea angajatorului pe teritoriul național — Refuz în cazul în care angajatorul este stabilit pe teritoriul altui stat membru)

text:
               20.4.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 114/15

         Hotărârea Curții (Camera întâi) din 28 februarie 2013 (cerere de decizie preliminară formulată de Finanzgericht Rheinland-Pfalz — Germania) — Helga Petersen, Peter Petersen/Finanzamt Ludwigshafen
   (Cauza C-544/11) (1)

   (Libera prestare a serviciilor - Libera circulație a lucrătorilor - Reglementare a unui stat membru care permite scutirea de impozit pe veniturile obținute din activități efectuate într-un alt stat în cadrul ajutorului pentru dezvoltare - Condiții - Stabilirea angajatorului pe teritoriul național - Refuz în cazul în care angajatorul este stabilit pe teritoriul altui stat membru)
   2013/C 114/20
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Finanzgericht Rheinland-Pfalz

      Părțile din procedura principală

      Reclamanți: Helga Petersen, Peter Petersen

      Pârâtă: Finanzamt Ludwigshafen

      Obiectul

   Cerere de decizie preliminară — Finanzgericht Rheinland-Pfalz — Interpretarea articolului 56 TFUE — Restricții privind libera prestare a serviciilor în cadrul Uniunii — Reglementare a unui stat membru care permite scutirea de impozit pe veniturile obținute din activități efectuate în străinătate în cadrul ajutorului pentru dezvoltare — Limitarea acestei scutiri la cazurile în care angajatorul este stabilit pe teritoriul național

      Dispozitivul

   Articolul 45 TFUE trebuie interpretat în sensul că se opune unei reglementări naționale a unui stat membru potrivit căreia veniturile obținute din activități salariate de către un contribuabil rezident în acest stat membru și supus integral la plata impozitului sunt scutite de impozitul pe venit în cazul în care angajatorul este stabilit în statul membru menționat, însă nu sunt scutite în cazul în care acesta este stabilit în alt stat membru.

      (1)  JO C 25, 28.1.2012


title: Cauza C-288/14: Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunalul Timiș (România) la data de 12 iunie 2014 – Silvia Ciup/Administrația Județeană a Finanțelor Publice (AJFP) Timiș – Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice (DGRFP) Timișoara

text:
               8.9.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 303/19

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunalul Timiș (România) la data de 12 iunie 2014 – Silvia Ciup/Administrația Județeană a Finanțelor Publice (AJFP) Timiș – Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice (DGRFP) Timișoara
   (Cauza C-288/14)
   2014/C 303/25
   Limba de procedură: română

      Instanţa de trimitere

   Tribunalul Timiș

      Părţile din acţiunea principală

      Reclamantă: Silvia Ciup

      Pârâtă: Administrația Județeană a Finanțelor Publice (AJFP) Timiș – Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice (DGRFP) Timișoara

      Întrebarea preliminară

   Principiile echivalenţei și efectivităţii remediilor pentru încălcările dreptului Uniunii Europene, statuate în jurisprudenţa Curţii, precum și dreptul de proprietate, instituit de articolul 17 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, pot fi interpretate ca opunându-se unor dispoziţii de drept intern care amână, prin eşalonare pe o durată de 5 ani, restituirea taxelor percepute cu încălcarea dreptului comunitar și a dobânzilor fiscale aferente acestora, dispuse prin hotărâri judecătoreşti devenite executorii până la data de 31 decembrie 2015?


title: Cauza C-552/07: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Conseil d'État (Franța) la 11 decembrie 2007 — Commune de Sausheim/Pierre Azelvandre

text:
               9.2.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 37/20

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Conseil d'État (Franța) la 11 decembrie 2007 — Commune de Sausheim/Pierre Azelvandre
   (Cauza C-552/07)
   (2008/C 37/29)
   Limba de procedură: franceza
   Instanța de trimitere
   Conseil d'État
   Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Commune de Sausheim

      Pârât: Pierre Azelvandre
   Întrebările preliminare

               1)

               Prin „locul în care se va produce diseminarea organismelor modificate genetic”, care, potrivit articolului 19 din Directiva 90/220/CEE (1) a Consiliului din 23 aprilie 1990 privind diseminarea deliberată în mediu a organismelor modificate genetic, nu poate să rămână confidențial, trebuie să se înțeleagă parcela înscrisă în registrul cadastral, sau o zonă geografică mai extinsă care corespunde fie comunei pe teritoriul căreia intervine diseminarea, fie unei zone și mai întinse (canton, departament)?

               2)

               În ipoteza în care prin acest loc trebuie să se înțeleagă parcela înscrisă în registrul cadastral, poate fi opusă comunicării datelor cadastrale privind locul de diseminare o rezervă privind protecția ordinii publice sau a altor secrete protejate prin lege, în temeiul articolului 95 din Tratatul de instituire a Comunității Economice Europene devenită Comunitatea Europeană sau în temeiul Directivei 2003/4/CE (2) din 28 ianuarie 2003 privind accesul publicului la informațiile despre mediu, ori al unui principiu general de drept comunitar?

      (1)  JO L 117. p. 15.

      (2)  Directiva 2003/4/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 28 ianuarie 2003 privind accesul publicului la informațiile despre mediu și de abrogare a Directivei 90/313/CEE a Consiliului (JO L 41, p. 26, Ediție specială, 15/vol. 9, p. 200).


title: Cauza C-451/12: Ordonanța președintelui Curții din 16 ianuarie 2014 (cerere de decizie preliminară formulată de Audiencia Provincial de Salamanca – Spania) – Josune Esteban Garcia/Cachorros Plus CBF SCP

text:
               10.6.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 175/33

         Ordonanța președintelui Curții din 16 ianuarie 2014 (cerere de decizie preliminară formulată de Audiencia Provincial de Salamanca – Spania) – Josune Esteban Garcia/Cachorros Plus CBF SCP
   (Cauza C-451/12) (1)

   2014/C 175/41
   Limba de procedură: spaniola
   Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 399, 22.12.2012.


title: Cauza C-279/05: Hotărârea Curții (camera întâi) din data de 11 ianuarie 2007 (cerere având ca obiect pronunțarea unei hotărâri preliminare formulată de către College van Beroep voor het bedrijfsleven — Țările de Jos) — Vonk Dairy Products BV/Productschap Zuivel (Agricultură — Organizarea comună a piețelor — Brânzeturi — Articolele 16-18 din Regulamentul (CEE) nr. 3665/87 — Restituiri la export diferențiate — Reexportare aproape imediată din țara de import — Dovada unei practici abuzive — Restituirea plății nedatorate — Articolul 3 alineatul (1) paragraful al doilea din Regulamentul (CE, Euratom) nr. 2988/95 — Abatere continuă sau repetată)

text:
               24.2.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 42/7

         Hotărârea Curții (camera întâi) din data de 11 ianuarie 2007 (cerere având ca obiect pronunțarea unei hotărâri preliminare formulată de către College van Beroep voor het bedrijfsleven — Țările de Jos) — Vonk Dairy Products BV/Productschap Zuivel
   (Cauza C-279/05) (1)

   (Agricultură - Organizarea comună a piețelor - Brânzeturi - Articolele 16-18 din Regulamentul (CEE) nr. 3665/87 - Restituiri la export diferențiate - Reexportare aproape imediată din țara de import - Dovada unei practici abuzive - Restituirea plății nedatorate - Articolul 3 alineatul (1) paragraful al doilea din Regulamentul (CE, Euratom) nr. 2988/95 - Abatere continuă sau repetată)
   (2007/C 42/11)
   Limba de procedură: olandeza
   Instanța de trimitere
   College van Beroep voor het bedrijfsleven
   Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Vonk Dairy Products BV

      Pârât: Productschap Zuivel
   Obiectul
   Cerere având ca obiect pronunțarea unei hotărâri preliminare — College van Beroep voor het bedrijfsleven — Interpretarea articolelor 16-18 din Regulamentul (CEE) nr. 3665/87 al Comisiei din 27 noiembrie 1987 de stabilire a normelor comune de aplicare a sistemului de restituiri la export pentru produsele agricole (JO L 351, p.1), în versiunea în vigoare la momentul faptelor — Interpretarea articolului 3 alineatul (1) paragraful al doilea din Regulamentul (CE, Euratom) nr. 2988/95 al Consiliului din 18 decembrie 1995 privind protecția intereselor financiare ale Comunităților Europene (JO L 312, p. 1) — Restituiri diferențiate nedatorate în caz de reexportare abuzivă de către exportator — Determinarea criteriilor care permit să se concluzioneze în acest sens — Abatere continuă sau repetată
   Dispozitivul

               1)

               În cadrul unei proceduri de retragere și de recuperare a restituirilor la export diferențiate care au fost plătite cu titlu definitiv în temeiul Regulamentului (CEE) nr. 3665/87 al Comisiei din 27 noiembrie 1987 de stabilire a normelor comune de aplicare a sistemului de restituiri la export pentru produsele agricole, constatarea caracterului nedatorat al restituirilor respective trebuie susținută de dovada unei practici abuzive a exportatorului, făcută conform regulilor de drept național.

               2)

               În sensul articolului 3 alineatul (1) paragraful al doilea din Regulamentul (CE, Euratom) nr. 2988/95 al Consiliului din 18 decembrie 1995 privind protecția intereselor financiare ale Comunităților Europene, o abatere este continuă sau repetată atunci când este comisă de un operator comunitar care obține avantaje economice dintr-un ansamblu de operațiuni similare care încalcă aceeași dispoziție de drept comunitar. Faptul că abaterea privește o parte relativ redusă din ansamblul operațiunilor realizate într-o perioadă determinată și că operațiunile pentru care abaterea s-a constatat vizează întotdeauna loturi diferite nu are incidență în această privință.

      (1)  JO C 257, 15.10.2005.


title: Cauza T-531/08: Acțiune introdusă la 2 decembrie 2008 — Diputación Foral de Vizcaya/Comisia

text:
               7.2.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 32/48

         Acțiune introdusă la 2 decembrie 2008 — Diputación Foral de Vizcaya/Comisia
   (Cauza T-531/08)
   (2009/C 32/92)
   Limba de procedură: spaniola
   Părțile

      Reclamant: Territorio Histórico de Vizcaya — Diputación Foral de Vizcaya (reprezentanți: I. Sáenz-Cortabarría Fernández și M. Morales Isasi, avocați)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene
   Concluziile reclamantului

               —

               Să se constate nulitatea Comunicării D/53778 [COMP/H4/NM/ed D(2008) 247] a Direcției Generale Concurență a Comisiei Europene din 2 octombrie 2008, în măsura în care se solicită ca recuperarea dobânzilor la care se referă Deciziile 2003/27/CE și 2002/806/CE din 11 iulie 2001 să se realizeze prin aplicarea unei dobânzi compuse și

               —

               obligarea Comisiei Comunităților Europene la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   Motivele și principalele argumente sunt cele invocate în cauza T-529/08, Diputación Foral de Alava/Comisia.


title: Cauza T-620/14: Ordonanța Tribunalului din 16 septembrie 2015 – Diapharm/Comisia [„Acțiune în constatarea abținerii de a acționa — Protecția consumatorilor — Mențiuni de sănătate înscrise pe produsele alimentare — Regulamentul (CE) nr. 1924/2006 — Substanțe vegetale — Termen de introducere a acțiunii — Lipsa interesului de a exercita acțiunea — Act care nu este supus căilor de atac — Inadmisibilitate”]

text:
               16.11.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 381/33

         Ordonanța Tribunalului din 16 septembrie 2015 – Diapharm/Comisia
   (Cauza T-620/14) (1)

   ([„Acțiune în constatarea abținerii de a acționa - Protecția consumatorilor - Mențiuni de sănătate înscrise pe produsele alimentare - Regulamentul (CE) nr. 1924/2006 - Substanțe vegetale - Termen de introducere a acțiunii - Lipsa interesului de a exercita acțiunea - Act care nu este supus căilor de atac - Inadmisibilitate”])
   (2015/C 381/37)
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Diapharm GmbH & Co. KG (Münster, Germania) (reprezentanți: M. Weidner, N. Hußmann și T. Guttau, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: M. Wilderspin și S. Grünheid, agenți)

      Obiectul

   Cerere vizând constatarea abținerii de a acționa a Comisiei întrucât aceasta s-ar fi abținut în mod nelegal să dispună ca Autoritatea Europeană pentru Siguranță Alimentară (EFSA) să evalueze mențiunile de sănătate privind substanțele vegetale ca o condiție prealabilă adoptării listei definitive a mențiunilor de sănătate autorizate conform articolului 13 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 1924/2006 al Parlamentului European și al Consiliului din 20 decembrie 2006 privind mențiunile nutriționale și de sănătate înscrise pe produsele alimentare (JO L 404, p. 9, Ediție specială, 15/vol. 18, p. 244)

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea ca inadmisibilă.

               2)

               Obligă Diapharm GmbH & Co. KG la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 409, 17.11.2014.


title: Cauza C-314/13: Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 12 iunie 2014 (cerere de decizie preliminară formulată de Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas – Lituania) – Užsienio reikalų ministerija, Finansinių nusikaltimų tyrimo tarnyba/Vladimir Peftiev, BelTechExport ZAO, Sport-pari ZAO, BT Telecommunications PUE (Trimitere preliminară — Politica externă și de securitate comună — Măsuri restrictive luate împotriva Belarusului — Înghețarea fondurilor și a resurselor economice — Derogări — Plata de onorarii profesionale aferente unor servicii juridice — Putere de apreciere a autorității naționale competente — Dreptul la protecție jurisdicțională efectivă — Incidența originii ilegale a fondurilor — Absență)

text:
               25.8.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 282/13

         Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 12 iunie 2014 (cerere de decizie preliminară formulată de Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas – Lituania) – Užsienio reikalų ministerija, Finansinių nusikaltimų tyrimo tarnyba/Vladimir Peftiev, BelTechExport ZAO, Sport-pari ZAO, BT Telecommunications PUE
   (Cauza C-314/13) (1)

   ((Trimitere preliminară - Politica externă și de securitate comună - Măsuri restrictive luate împotriva Belarusului - Înghețarea fondurilor și a resurselor economice - Derogări - Plata de onorarii profesionale aferente unor servicii juridice - Putere de apreciere a autorității naționale competente - Dreptul la protecție jurisdicțională efectivă - Incidența originii ilegale a fondurilor - Absență))
   2014/C 282/18
   Limba de procedură: lituaniana

      Instanța de trimitere

   Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas

      Părțile din procedura principală

      Reclamanți: Užsienio reikalų ministerija, Finansinių nusikaltimų tyrimo tarnyba

      Pârâți: Vladimir Peftiev, BelTechExport ZAO, Sport-pari ZAO, BT Telecommunications PUE

      Dispozitivul

               1)

               Articolul 3 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 765/2006 al Consiliului din 18 mai 2006 privind măsurile restrictive împotriva Belarusului, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 84/2011 al Consiliului din 31 ianuarie 2011 (JO L 28, p. 17) și prin Regulamentul (UE) 588/2011 al Consiliului din 20 iunie 2011, trebuie interpretat în sensul că, atunci când se pronunță cu privire la o cerere de derogare prezentată în conformitate cu această dispoziție în vederea formulării unei acțiuni având ca obiect contestarea legalității unor măsuri restrictive impuse de Uniunea Europeană, autoritatea națională competentă nu dispune de o putere de apreciere absolută, ci trebuie să își exercite competențele cu respectarea drepturilor prevăzute la articolul 47 al doilea paragraf a doua teză din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, precum și a caracterului indispensabil al reprezentării de către un avocat pentru a introduce o astfel de acțiune la Tribunalul Uniunii Europene.
               Autoritatea națională competentă are dreptul să verifice dacă fondurile a căror deblocare este solicitată sunt destinate exclusiv plății unor onorarii profesionale rezonabile și rambursării cheltuielilor pentru prestarea de servicii juridice. Această autoritate poate stabili de asemenea condițiile pe care le consideră adecvate pentru a garanta, printre altele, că nu se aduce atingere obiectivului sancțiunii pronunțate și că nu se abuzează de derogarea acordată.

               2)

               Articolul 3 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 765/2006, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul nr. 588/2011, trebuie interpretat în sensul că, într-o situație precum cea din litigiul principal, în care înghețarea de fonduri și de resurse economice este întemeiată pe regulamentul menționat, o derogare de la înghețarea fondurilor și a resurselor economice în vederea remunerării unor servicii juridice trebuie apreciată în conformitate cu această dispoziție, care nu face nicio aluzie la originea fondurilor și la eventuala dobândire ilegală a acestora.

      (1)  JO C 233, 10.8.2013.


title: Cauza T-193/06: Hotărârea Tribunalului din 13 septembrie 2010 — TF1/Comisia ( „Ajutoare de stat — Scheme de ajutor pentru producția cinematografică și audiovizuală — Decizia de a nu ridica obiecții — Acțiune în anulare — Lipsa afectării substanțiale a poziției concurențiale — Inadmisibilitate” )

text:
               6.11.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 301/22

         Hotărârea Tribunalului din 13 septembrie 2010 — TF1/Comisia
   (Cauza T-193/06) (1)

   (Ajutoare de stat - Scheme de ajutor pentru producția cinematografică și audiovizuală - Decizia de a nu ridica obiecții - Acțiune în anulare - Lipsa afectării substanțiale a poziției concurențiale - Inadmisibilitate)
   2010/C 301/34
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: Télévision française 1 SA (TF1) (Boulogne-Billancourt, Franța) (reprezentanți: J.-P. Hordies și C. Smits, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: C. Giolito, T. Scharf și B. Stromsky, agenți)

      Intervenientă în susținerea pârâtei: Republica Franceză (reprezentanți: G. de Bergues și L. Butel, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare a Deciziei C(2006) 832 final a Comisiei din 22 martie 2006 privind măsurile de sprijin pentru cinema și audiovizual în Franța (ajutoarele NN 84/2004 și N 95/2004 — Franța, Scheme de ajutor pentru cinema și audiovizual)

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea ca inadmisibilă.

               2.

               Obligă Télévision française 1 SA (TF1) la plata propriilor cheltuieli de judecată, precum și a celor efectuate de Comisia Europeană.

               3.

               Republica Franceză suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 224, 16.9.2006.


title: Cauza C-396/12: Cerere de decizie preliminară introdusă de Raad van State (Țările de Jos) la 27 august 2012 — A.M. van der Ham, A.H. van der Ham-Reijersen van Buuren/College van Gedeputeerde Staten van Zuid-Holland

text:
               8.12.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 379/13

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Raad van State (Țările de Jos) la 27 august 2012 — A.M. van der Ham, A.H. van der Ham-Reijersen van Buuren/College van Gedeputeerde Staten van Zuid-Holland
   (Cauza C-396/12)
   2012/C 379/21
   Limba de procedură: olandeza

      Instanța de trimitere

   Raad van State

      Părțile din procedura principală

      Reclamanți: A.M. van der Ham și A.H. van der Ham-Reijersen van Buuren

      Cealaltă parte din procedură: College van Gedeputeerde Staten van Zuid-Holland

      Întrebările preliminare

               1.

               Cum trebuie interpretată noțiunea „nerespectare deliberată” menționată la articolul 51 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 1698/2005 al Consiliului din 20 septembrie 2005 privind sprijinul pentru dezvoltare rurală acordat din Fondul European Agricol pentru Dezvoltare Rurală (FEADR) (1), astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (CE) nr. 74/2009 al Consiliului din 19 ianuarie 2009 (2), la articolul 23 din Regulamentul (CE) nr. 1975/2006 al Comisiei din 7 decembrie 2006 privind normele de aplicare a Regulamentului (CE) nr. 1698/2005 (3) și la articolul 67 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 796/2004 al Comisiei din 21 aprilie 2004 de stabilire a normelor de aplicare a ecocondiționării, a modulării și a sistemului integrat de gestionare și control, prevăzute de Regulamentul (CE) nr. 1782/2003 al Consiliului din 29 septembrie 2003 de stabilire a normelor comune pentru schemele de sprijin direct în cadrul politicii agricole comune și de stabilire a anumitor scheme de sprijin pentru agricultori (4); există o astfel de nerespectare în cazul în care se încalcă o politică constantă pe termen lung, în sensul articolului 8 alineatul (2) litera (c) din Liniile directoare naționale privind cadrul juridic al ecocondiționalității în cadrul politicii agricole comune?

               2.

               Dreptul Uniunii se opune prezumției stabilite deja în statul membru conform căreia se încalcă „deliberat” o dispoziție în sensul regulamentelor menționate în cazul în care există una sau mai multe dintre următoarele împrejurări:

                           (a)

                           în cazul normei de ecocondiționalitate în cauză care nu a fost respectată s-a prezumat deja caracterul deliberat al încălcării;

                           (b)

                           norma de ecocondiționalitate în cauză este complexă;

                           (c)

                           există o politică constantă pe termen lung;

                           (d)

                           există fie o săvârșire a unei acțiuni, fie o omisiune voluntară;

                           (e)

                           agricultorul a fost deja informat anterior cu privire la neregulile legate de respectarea normei de ecocondiționalitate în cauză;

                           (f)

                           caracterul deliberat este prezumat ca urmare a gradului de nerespectare a normei de ecocondiționalitate?

               3.

               Beneficiarului ajutorului i se poate imputa o „nerespectare deliberată” atunci când un terț desfășoară activitățile la cererea celui dintâi?

      (1)  JO L 277, p. 1, Ediție specială, 03/vol. 66, p. 101.

      (2)  JO L 30, p. 100.

      (3)  JO L 368, p. 74, Ediție specială, 03/vol. 80, p. 192.

      (4)  JO L 141, p. 18, Ediție specială, 03/vol. 56, p. 210.


title: Cauza C-381/14: Cerere de decizie preliminară introdusă de Juzgado de lo Mercantil n ° 9 de Barcelona (Spania) la 11 august 2014 – Jorge Sales Sinués/Caixabank S.A.

text:
               3.11.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 388/3

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Juzgado de lo Mercantil no 9 de Barcelona (Spania) la 11 august 2014 – Jorge Sales Sinués/Caixabank S.A.
   (Cauza C-381/14)
   2014/C 388/03
   Limba de procedură: spaniola

      Instanța de trimitere

   Juzgado de lo Mercantil no 9 de Barcelona

      Părțile din procedura principală

      Reclamant: Jorge Sales Sinués

      Pârâtă: Caixabank S.A.

      Întrebările preliminare

   Dat fiind că sistemul juridic spaniol stabilește la articolul 43 din LEC (1) acest efect suspensiv sau preliminar, prin care consumatorul este obligat să aștepte până la pronunțarea unei hotărâri definitive în procedura colectivă, fără a putea exercita în paralel o acțiune individuală independentă, folosind toate mijloacele legale și fără a se putea disocia de această acțiune colectivă:

               1)

               Se poate aprecia [că ordinea juridică spaniolă reglementează] un mijloc sau un mecanism eficace în conformitate cu articolul 7 alineatul (1) din Directiva 93/13/CE[E] (2)?

               2)

               În ce măsură acest efect suspensiv reprezintă un obstacol pentru consumator și, prin urmare, o încălcare a articolului 7 alineatul (1) din directiva menționată, în ceea ce privește invocarea nulității clauzelor abuzive incluse în contractul încheiat de acesta?

               3)

               Imposibilitatea consumatorului de a se disocia de acțiunea colectivă implică o încălcare a articolului 7 alineatul (3) din Directiva 93/13/CE[E]?

               4)

               Sau, dimpotrivă, prin această suspendare nu se încalcă articolul 7 din Directiva 93/13/CE[E], întrucât drepturile consumatorului sunt protejate integral prin acțiunea colectivă introdusă de o organizație abilitată legal în acest sens, iar legiuitorul spaniol a prevăzut alte mecanisme la fel de adecvate și de eficace în conformitate cu norma comunitară menționată?

      (1)  Ley de Enjuiciamiento Civil (Codul de procedură civilă).

      (2)  Directiva 93/13/CEE a Consiliului din 5 aprilie 1993 privind clauzele abuzive în contractele încheiate cu consumatorii (JO L 95, p. 29, Ediție specială, 15/vol. 2, p. 273)


title: Cauza T-493/14: Acțiune introdusă la 30 iunie 2014 – Mayer/EFSA

text:
               22.9.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 329/19

         Acțiune introdusă la 30 iunie 2014 – Mayer/EFSA
   (Cauza T-493/14)
   2014/C 329/27
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Ingrid Alice Mayer (Ellwangen, Germania) (reprezentant: T. Mayer, avocat)

      Pârâtă: Autoritatea Europeană pentru Siguranța Alimentară (EFSA)

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               prelungirea detașării sale până la 30 iunie 2015;

               —

               constatarea nelegalității încetării contractului de detașare, mai precis, a deciziei EFSA intitulată „încetarea detașării” din 16 aprilie 2014;

               —

               obligarea pârâtei să se abțină de la efectuarea unei noi proceduri de selecție a unui „observer” din rândul experților naționali detașați în cadrul comitetului pentru personal;

               —

               constatarea nelegalității excluderii sale pe o perioadă de șase luni din activitatea în cadrul comitetului pentru personal;

               —

               obligarea pârâtei să îi acorde acces la întreaga corespondență electronică dintre directoarea EFSA și un organism de drept privat care activează în sectorul alimentar;

               —

               cu titlu subsidiar, acordarea accesului la aceste documente unui terț care va fi desemnat de Tribunal, pentru a examina dacă există un eventual conflict de interese;

               —

               obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă următoarele motive.
   Reclamanta susține că dreptul la prelungirea detașării în funcția de expert național detașat ar decurge din principiul general al egalității, din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, din interdicția arbitrariului și din articolul 2 TUE.
   În această privință, reclamanta susține că neprelungirea detașării s-ar întemeia pe o decizie de selecție eronată sau pe lipsa unei decizii de selecție.
   În plus, reclamanta susține că excluderea sa din comitetul pentru personal ar fi nelegală, deoarece nu ar fi motivată, ea nu ar fi fost audiată și nu ar exista nicio decizie scrisă.
   Totodată, reclamanta invocă dreptul de acces la anumite mesaje electronice în temeiul articolului 2 din Regulamentul nr. 1049/2001 (1). În această privință, susține că mesajele electronice transmise în cadrul serviciului nu s-ar afla sub incidența protecției datelor personale.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 al Parlamentului European și al Consiliului din 30 mai 2001 privind accesul public la documentele Parlamentului European, ale Consiliului și ale Comisiei (JO L 145, p. 43, Ediție specială, 01/vol. 03, p. 76)


title: Cauza T-233/13: Acțiune introdusă la 23 aprilie 2013 — Hartmann/Comisia

text:
               15.6.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 171/38

         Acțiune introdusă la 23 aprilie 2013 — Hartmann/Comisia
   (Cauza T-233/13)
   2013/C 171/73
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: Paul Hartmann SA (Châtenois, Franța) (reprezentanți: J.-M. Leprêtre și N. Chahid-Nouraï, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea cu efect imediat, în temeiul articolului 263 TFUE, a Directivei 2013/2/UE a Comisiei din 7 februarie 2013 de modificare a anexei I la Directiva 94/62/CE a Parlamentului European și a Consiliului privind ambalajele și deșeurile de ambalaje, în măsura în care aceasta adaugă rolele, tuburile și cilindrii, cu excepția celor de uz industrial, pe lista exemplelor de ambalaje;

               —

               obligarea Comisiei Europene la plata tuturor cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă șase motive, care sunt în esență identice sau similare cu cele invocate în cauza T-202/13, Group’Hygiène/Comisia.


title: Cauza C-276/07: Hotărârea Curții (Camera a șaptea) din 15 mai 2008 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Corte d'appello di Firenze — Italia) — Nancy Delay/Università degli studi di Firenze, Istituto nazionale della previdenza sociale (INPS), Republica Italiană ( Libera circulație a lucrătorilor — Discriminare pe motiv de cetățenie — Categoria lectorilor de schimb — Foști lectori de limbi străine — Recunoașterea drepturilor dobândite )

text:
               5.7.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 171/10

         Hotărârea Curții (Camera a șaptea) din 15 mai 2008 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Corte d'appello di Firenze — Italia) — Nancy Delay/Università degli studi di Firenze, Istituto nazionale della previdenza sociale (INPS), Republica Italiană
   (Cauza C-276/07) (1)

   („Libera circulație a lucrătorilor - Discriminare pe motiv de cetățenie - Categoria «lectorilor de schimb» - Foști lectori de limbi străine - Recunoașterea drepturilor dobândite’)
   (2008/C 171/17)
   Limba de procedură: italiana
   Instanța de trimitere
   Corte d'appello di Firenze
   Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Nancy Delay

      Pârâți: Università degli studi di Firenze, Istituto nazionale della previdenza sociale (INPS), Republica Italiană
   Obiectul
   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Corte d'appello di Firenze — Interpretarea art. 39 CE — Recunoașterea drepturilor dobândite de foștii lectori de limbi străine — Lectori angajați în temeiul unui acord de schimb cultural cu alte state membre („lettori di scambio”) — Aplicabilitatea principiilor care decurg din cauzele C-212/99 și C-119/04
   Dispozitivul
   Articolul 39 alineatul (2) CE se opune posibilității ca, în cadrul înlocuirii unui contract de muncă pe durată determinată în calitate de lector de schimb cu un contract de muncă pe durată nedeterminată în calitate de colaborator și expert lingvistic de limbă maternă, unei persoane aflate în situația reclamantei din acțiunea principală să nu i se recunoască drepturile dobândite de la data primei angajări, cu consecințe în ceea ce privește remunerarea, luarea în considerare a vechimii și plata de către angajator a contribuțiilor la sistemul asigurărilor sociale, în condițiile în care un lucrător național care se află într o situație comparabilă ar fi beneficiat de o astfel de recunoaștere a drepturilor. Revine instanței naționale sarcina de a verifica dacă aceasta este situația în acțiunea principală.

      (1)  JO C 211, 8.9.2007.


title: Cauza T-504/14: Acțiune introdusă la 2 iulie 2014 – Sertrans Catalunya/Comisia

text:
               25.8.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 282/55

         Acțiune introdusă la 2 iulie 2014 – Sertrans Catalunya/Comisia
   (Cauza T-504/14)
   2014/C 282/73
   Limba de procedură: spaniola

      Părțile

      Reclamantă: Sertrans Catalunya, SA (Barcelona, Spania) (reprezentant: J. De Juan Casadevall, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei atacate;

               —

               în subsidiar, în cazul în care se consideră că sistemul fiscal spaniol în materie de leasing constituie un ajutor de stat nelegal, dispunerea recuperării numai până la data publicării în JOUE a deciziei de deschidere a procedurii oficiale de investigare, și anume 21 septembrie 2011, și

               —

               obligarea Comisiei Europene la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Motivele și principalele argumente sunt cele invocate în cauza T-500/14, Derivados del Flúor/Comisia.


title: Cauza T-50/11: Acțiune introdusă la 24 ianuarie 2011 — Fraas/OAPI (motiv în carouri în culorile gri închis, gri deschis, negru, bej, roșu închis și roșu deschis)

text:
               19.3.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 89/22

         Acțiune introdusă la 24 ianuarie 2011 — Fraas/OAPI (motiv în carouri în culorile gri închis, gri deschis, negru, bej, roșu închis și roșu deschis)
   (Cauza T-50/11)
   2011/C 89/44
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: V. Fraas GmbH (Helmbrechts-Wüstenselbitz, Germania) (reprezentanți: G. Würtenberger și R. Kunze, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Concluziile reclamantei

               —

               Anularea Deciziei Camerei a patra de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 15 noiembrie 2010 în cauza R 1316/2010-4;

               —

               obligarea Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

      Marca comunitară vizată: marcă figurativă reprezentând un motiv în carouri în culorile gri închis, gri deschis, negru, bej, roșu închis și roșu deschis, pentru produse din clasele 18, 24 și 25.

      Decizia examinatorului: respinge cererea de înregistrare.

      Decizia camerei de recurs: respinge calea de atac.

      Motivele invocate: încălcarea prevederilor articolului 7 alineatul (1) litera (b) coroborate cu prevederile articolului 7 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 (1), având în vedere că marca comunitară în cauză are caracter distinctiv, și încălcarea articolelor 75 și 76 din Regulamentul (CE) nr. 207/2009, întrucât camera de recurs nu a examinat amplele argumente de fapt și de drept prezentate de reclamantă.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 207/2009 al Consiliului din 26 februarie 2009 privind marca comunitară (JO L 78, p. 1).


title: Cauza T-406/15: Acțiune introdusă la 26 iulie 2015 – Mahmoudian/Consiliul

text:
               12.10.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 337/26

         Acțiune introdusă la 26 iulie 2015 – Mahmoudian/Consiliul
   (Cauza T-406/15)
   (2015/C 337/26)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: Fereydoun Mahmoudian (Teheran, Iran) (reprezentant: A. Bahrami și N. Korogiannakis, avocați)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene

      Concluziile

   Reclamantul solicită Tribunalului:

               —

               Declararea admisibilității și a temeiniciei cererii introductive;

               —

               obligarea Consiliului la plata sumei de 2 2 27  000 euro cu titlu de prejudiciu material și a sumei de 6 00  000 de euro cu titlu de prejudiciu moral;

               —

               obligarea Consiliului la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamantul invocă un singur motiv, care este, în esență, identic sau similar cu cel invocat în cauza T-405/15, Fulmen/Consiliul.


title: Cauza C-521/07: Hotărârea Curții (Camera a doua) din 11 iunie 2009 — Comisia Comunităților Europene/Regatul Țărilor de Jos (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Acordul privind Spațiul Economic European — Articolul 40 — Libera circulație a capitalurilor — Discriminare privind regimul aplicat dividendelor plătite de societăți olandeze — Taxă reținută la sursă — Scutire — Societăți beneficiare cu sediul în statele membre ale Comunității — Societăți beneficiare cu sediul în Islanda sau în Norvegia)

text:
               1.8.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 180/7

         Hotărârea Curții (Camera a doua) din 11 iunie 2009 — Comisia Comunităților Europene/Regatul Țărilor de Jos
   (Cauza C-521/07) (1)

   (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru - Acordul privind Spațiul Economic European - Articolul 40 - Libera circulație a capitalurilor - Discriminare privind regimul aplicat dividendelor plătite de societăți olandeze - Taxă reținută la sursă - Scutire - Societăți beneficiare cu sediul în statele membre ale Comunității - Societăți beneficiare cu sediul în Islanda sau în Norvegia)
   2009/C 180/10
   Limba de procedură: olandeza

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: P. van Nuffel și R. Lyal, agenți)

      Pârât: Regatul Țărilor de Jos (reprezentanți: C.M. Wissels și D.J.M. de Grave, agenți)

      Obiectul

   Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Încălcarea articolului 40 SEE — Lipsa scutirii dividendelor plătite societăților stabilite în Norvegia sau în Islanda de reținerea impozitului pe dividende în aceleași condiții ca dividendele plătite societăților olandeze

      Dispozitivul

               1)

               Întrucât nu a scutit dividendele plătite de societăți olandeze societăților cu sediul în Islanda sau în Norvegia de reținerea la sursă a impozitului pe dividende în aceleași condiții precum dividendele plătite societăților olandeze sau celor cu sediul în alte state membre ale Comunității Europene, Regatul Țărilor de Jos nu și a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 40 din Acordul privind Spațiul Economic European din 2 mai 1992.

               2)

               Obligă Regatul Țărilor de Jos la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 37, 9.2.2008.


title: Cauza T-216/09: Hotărârea Tribunalului din 25 octombrie 2012 — Astrim și Elyo Italia/Comisia ( „Contracte de achiziții publice de servicii — Procedură de cerere de ofertă — Servicii de întreținere pentru sistemele de aer condiționat, de încălzire și de ventilație din cadrul Centrului comun de cercetare de la Ispra — Respingerea ofertei unui ofertant — Interpretarea unei condiții prevăzute în caietul de sarcini — Obligația de motivare” )

text:
               8.12.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 379/21

         Hotărârea Tribunalului din 25 octombrie 2012 — Astrim și Elyo Italia/Comisia
   (Cauza T-216/09) (1)

   (Contracte de achiziții publice de servicii - Procedură de cerere de ofertă - Servicii de întreținere pentru sistemele de aer condiționat, de încălzire și de ventilație din cadrul Centrului comun de cercetare de la Ispra - Respingerea ofertei unui ofertant - Interpretarea unei condiții prevăzute în caietul de sarcini - Obligația de motivare)
   2012/C 379/36
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Reclamante: Astrim SpA (Roma, Italia) și Elyo Italia Srl (Sesto San Giovanni, Italia) (reprezentanți: M. Brugnoletti și M. Civello, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: inițial N. Bambara și E. Manhaeve, ulterior E. Manhaeve și F. Moro, agenți, asistați de D. Gullo, avocat)

      Obiectul

   Cerere de anulare a Deciziei Comisiei din 27 martie 2009 de respingere a ofertei prezentate de reclamante în cadrul unei proceduri de cerere de ofertă, publicate la 25 octombrie de Comisie, pentru atribuirea contractului privind serviciile de întreținere standard și non-standard pentru sistemele de aer condiționat, de încălzire și de ventilație din cadrul Centrului comun de cercetare de la Ispra (JO 2008/S 208-274999), precum și, cu titlu subsidiar, o cerere de anulare în parte a punctului 17 din scrisoarea de invitație privind participarea la procedură

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Obligă Astrim SpA și Elyo Italia Srl la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 167, 18.7.2009.


title: Cauza T-676/14: Ordonanța Tribunalului din 3 septembrie 2015 – Spania/Comisia [„Acțiune în anulare — Articolul 8 alineatul (3) din Regulamentul (UE) nr. 1173/2011 — Punerea în aplicare eficace a supravegherii bugetare în zona euro — Acte de manipulare a datelor statistice — Decizia Comisiei de inițiere a unei investigații — Act care nu poate fi supus căilor de atac — Act pregătitor — Inadmisibilitate”]

text:
               16.11.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 381/35

         Ordonanța Tribunalului din 3 septembrie 2015 – Spania/Comisia
   (Cauza T-676/14) (1)

   ([„Acțiune în anulare - Articolul 8 alineatul (3) din Regulamentul (UE) nr. 1173/2011 - Punerea în aplicare eficace a supravegherii bugetare în zona euro - Acte de manipulare a datelor statistice - Decizia Comisiei de inițiere a unei investigații - Act care nu poate fi supus căilor de atac - Act pregătitor - Inadmisibilitate”])
   (2015/C 381/40)
   Limba de procedură: spaniola

      Părțile

      Reclamant: Regatul Spaniei (reprezentant: A. Rubio González, abogado del Estado)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: J.-P. Keppenne, J. Baquero Cruz și M. Clausen, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare a Deciziei C (2014) 4856 final a Comisiei din 11 iulie 2014 privind inițierea unei investigații privind acte de manipulare a datelor statistice în Spania, astfel cum sunt vizate de Regulamentul (UE) nr. 1173/2011 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 noiembrie 2011 privind aplicarea eficientă a supravegherii bugetare în zona euro

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea ca inadmisibilă.

               2)

               Obligă Regatul Spaniei la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 388, 3.11.2014.


title: Cauza T-396/13: Ordonanța Tribunalului din 26 ianuarie 2015 – Dosen/OAPI – Gramm (Nano Pad) ( „Marcă comunitară — Cerere de declarare a nulității — Retragere a cererii de declarare a nulității — Nepronunțare asupra fondului” )

text:
               23.3.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 96/20

         Ordonanța Tribunalului din 26 ianuarie 2015 – Dosen/OAPI – Gramm (Nano Pad)
   (Cauza T-396/13) (1)

   ((„Marcă comunitară - Cerere de declarare a nulității - Retragere a cererii de declarare a nulității - Nepronunțare asupra fondului”))
   (2015/C 096/25)
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamant: Franko Dosen (Berlin, Germania) (reprezentant: H. Losert, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentanți: A. Pohlmann, ulterior M. Fischer, agenți)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă în fața Tribunalului: Thomas Gramm (Wesel, Germania)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva deciziei Camerei a patra de recurs a OAPI din 13 mai 2013 (cauza R 1981/2011-4) privind o procedură de declarare a nulității între Thomas Gramm și Franko Dosen.

      Dispozitivul

               1)

               Constată că nu mai este necesar să se pronunțe asupra fondului cauzei.

               2)

               Îl obligă pe reclamant la plata propriilor cheltuieli de judecată și a cheltuielilor de judecată efectuate de pârât.

      (1)  JO C 274, 21.9.2013.


title: Cauza T-402/16: Acțiune introdusă la 22 iulie 2016 – Berliner Stadtwerke/EUIPO (berlinGas)

text:
               12.9.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 335/51

         Acțiune introdusă la 22 iulie 2016 – Berliner Stadtwerke/EUIPO (berlinGas)
   (Cauza T-402/16)
   (2016/C 335/67)
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Berliner Stadtwerke GmbH (Berlin, Germania) (reprezentant: O. Spieker, avocat)

      Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

      Datele privind procedura în fața EUIPO

      Marca în litigiu: marca verbală a Uniunii Europene „berlinGas” – cererea de înregistrare nr. 14 067 714

      Decizia atacată: Decizia Camerei întâi de recurs a EUIPO din 12 mai 2016 în cauza R 291/2016-1

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei atacate;

               —

               obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivul invocat

               —

               încălcarea articolului 7 alineatul (1) literele (b) şi (c) din Regulamentul nr. 207/2009 coroborat cu articolul 7 alineatul (2) din acelaşi regulament.


title: Cauza F-80/12: Ordonanța Tribunalului Funcției Publice din 3 decembrie 2012 — de Bruin/EIT

text:
               16.2.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 46/33

         Ordonanța Tribunalului Funcției Publice din 3 decembrie 2012 — de Bruin/EIT
   (Cauza F-80/12) (1)

   2013/C 46/72
   Limba de procedură: engleza
   Președintele Camerei întâi a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 319, 20.10.2012, p. 18.


title: Cauza T-75/16 P: Recurs introdus la 18 februarie 2016 de către Carlo De Nicola împotriva Ordonanței pronunțate la 18 decembrie 2015 de Tribunalul Funcției Publice în cauza F-128/11, De Nicola/BEI

text:
               4.4.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 118/39

         Recurs introdus la 18 februarie 2016 de către Carlo De Nicola împotriva Ordonanței pronunțate la 18 decembrie 2015 de Tribunalul Funcției Publice în cauza F-128/11, De Nicola/BEI
   (Cauza T-75/16 P)
   (2016/C 118/45)
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Reclamant: Carlo De Nicola (Strassen, Luxemburg) (reprezentant: G. Ferabecoli, avocat)

      Cealaltă parte din procedură: Banca Europeană de Investiții

      Concluziile reclamantului

   Reclamantul solicită Tribunalului:

               —

               admiterea prezentei cereri și, prin modificarea integrală a ordonanței atacate, anularea punctelor 1 și 2 din dispozitiv, precum și a punctelor 1, 7-25, 51, 52, 63-76, 80, 84, 87,88, 97, 98 și 101-115 din ordonanța menționată;

               —

               în consecință, anularea tuturor actelor atacate și obligarea BEI la repararea prejudiciului suferit de domnul De Nicola, astfel cum a fost solicitată în cererea introductivă sau, cu titlu subsidiar, trimiterea cauzei în fața altei camere a Tribunalului Funcției Publice, pentru ca, în cadrul unui complet de judecată diferit, să se pronunțe din nou cu privire la punctele anulate;

               —

               obligarea părții adverse la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Prezenta acțiune este îndreptată împotriva Hotărârii Tribunalului Funcției Publice (judecător unic) din 18 decembrie 2015, De Nicola/Banca Europeană de Investiții (F-128/11).
   Motivele și principalele argumente sunt similare celor invocate în cauza T-55/16 P, De Nicola/Banca Europeană de Investiții.
   Reclamantul subliniază în special admisibilitatea cererii de anulare a mesajelor din 4 iulie și din 12 august 2011, precum și a cererii de anulare a deciziei din 6 septembrie 2001, prin care s-a respins cererea de deschidere a unei proceduri de conciliere.


title: Cauza T-213/15: Acțiune introdusă la 24 aprilie 2015 – Lidl Stiftung/OAPI – toom Baumarkt (Super-Samstag)

text:
               22.6.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 205/39

         Acțiune introdusă la 24 aprilie 2015 – Lidl Stiftung/OAPI – toom Baumarkt (Super-Samstag)
   (Cauza T-213/15)
   (2015/C 205/52)
   Limba în care a fost formulată acțiunea: germana

      Părțile

      Reclamantă: Lidl Stiftung & Co. KG (Neckarsulm, Germania) (reprezentanți: M. Wolter și A. Berger, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: toom Baumarkt GmbH (Köln, Germania)

      Datele privind procedura în fața OAPI

      Titularul mărcii în litigiu: reclamanta

      Marca în litigiu: marca comunitară verbală „Super-Samstag” – marca comunitară nr. 10 304 178

      Procedura care s-a aflat pe rolul OAPI: procedură de declarare a nulității

      Decizia atacată: Decizia Camerei a cincea de recurs a OAPI din 16 februarie 2015 în cauza R 657/2014-5

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei atacate;

               —

               obligarea OAPI la plata cheltuielilor de judecată, inclusiv a cheltuielilor de judecată efectuate în fața Camerei de recurs.

      Motivele invocate

               —

               încălcarea articolului 52 alinatul (1) litera (a) din Regulamentul nr. 207/2009 coroborat cu Norma 37 litera (b) punctele (i) și (iv) din Regulamentul nr. 2868/95;

               —

               încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009;

               —

               încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul nr. 207/2009.


title: Cauza C-59/08: Hotărârea Curții (Camera întâi) din 23 aprilie 2009 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Cour de cassation — Franța) — Copad SA/Christian Dior couture SA, Vincent Gladel, în calitate de administrator judiciar al Société industrielle lingerie (SIL), Société industrielle lingerie (SIL) (Directiva 89/104/CEE — Dreptul mărcilor — Epuizarea drepturilor titularului mărcii — Contract de licență — Vânzarea de produse care poartă marca cu încălcarea unei clauze din contractul de licență — Lipsa consimțământului titularului mărcii — Vânzare către magazine de solduri — Atingere adusă renumelui mărcii)

text:
               20.6.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 141/16

         Hotărârea Curții (Camera întâi) din 23 aprilie 2009 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Cour de cassation — Franța) — Copad SA/Christian Dior couture SA, Vincent Gladel, în calitate de administrator judiciar al Société industrielle lingerie (SIL), Société industrielle lingerie (SIL)
   (Cauza C-59/08) (1)

   (Directiva 89/104/CEE - Dreptul mărcilor - Epuizarea drepturilor titularului mărcii - Contract de licență - Vânzarea de produse care poartă marca cu încălcarea unei clauze din contractul de licență - Lipsa consimțământului titularului mărcii - Vânzare către magazine de solduri - Atingere adusă renumelui mărcii)
   2009/C 141/25
   Limba de procedură: franceza

      Instanța de trimitere

   Cour de cassation

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Copad SA

      Pârâți: Christian Dior couture SA, Vincent Gladel, în calitate de administrator judiciar al Société industrielle lingerie (SIL), Société industrielle lingerie (SIL)

      Obiectul

   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Cour de Cassation (Franța) — Interpretarea articolului 5, a articolului 7 și a articolului 8 alineatul (2) din Prima directivă 89/104/CEE a Consiliului din 21 decembrie 1988 de apropiere a legislațiilor statelor membre cu privire la mărci (JO 1989, L 40, p. 1, Ediție specială, 17/vol. 1, p. 92) — Noțiunea de epuizare a drepturilor titularilor mărcii — Vânzarea, de către licențiat, a unor produse care poartă marca, încălcând prin aceasta o clauză din contractul de licență prin care se interzic anumite forme de comercializare — Vânzare către angrosiști și către persoane care fac comerț cu solduri — Atingere adusă prestigiului mărcii — Lipsa consimțământului titularului mărcii

      Dispozitivul

               1)

               Articolul 8 alineatul (2) din Prima directivă 89/104/CEE a Consiliului din 21 decembrie 1988 de apropiere a legislațiilor statelor membre cu privire la mărci, astfel cum a fost modificată prin Acordul privind Spațiul Economic European din 2 mai 1992, trebuie interpretat în sensul că titularul mărcii poate invoca drepturile conferite de această marcă împotriva licențiatului care încalcă o clauză din contractul de licență ce interzice, din motive care țin de prestigiul mărcii, vânzarea către magazine de solduri a unor produse precum cele din acțiunea principală, în măsura în care se dovedește că, în circumstanțele din acțiunea principală, această încălcare aduce atingere alurii și imaginii de prestigiu care conferă produselor respective o impresie de lux.

               2)

               Articolul 7 alineatul (1) din Directiva 89/104, astfel cum a fost modificată prin Acordul privind Spațiul Economic European, trebuie interpretat în sensul că respectiva comercializare de către licențiat a unor produse care poartă marca, cu încălcarea unei clauze din contractul de licență, se face fără consimțământul titularului mărcii în ipoteza în care se dovedește că această clauză corespunde uneia dintre cele prevăzute la articolul 8 alineatul (2) din această directivă.

               3)

               În cazul în care comercializarea de produse de prestigiu de către licențiat cu încălcarea unei clauze din contractul de licență trebuie totuși considerată ca fiind efectuată cu consimțământul titularului mărcii, acesta din urmă nu poate invoca o astfel de clauză pentru a se opune unei revânzări a acestor produse în temeiul articolului 7 alineatul (2) din directivă decât în cazul în care se dovedește, ținând cont de circumstanțele cauzei, că o astfel de revânzare aduce atingere renumelui mărcii.

      (1)  JO C 92, 12.4.2008.


title: Cauza C-234/08: Ordonanța președintelui Curții din 12 martie 2009 — Comisia Comunităților Europene/Irlanda

text:
               20.6.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 141/34

         Ordonanța președintelui Curții din 12 martie 2009 — Comisia Comunităților Europene/Irlanda
   (Cauza C-234/08) (1)

   2009/C 141/64

      Limba de procedură: engleza

   Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 183, 19.07.2008


title: Cauza T-131/09: Hotărârea Tribunalului din 28 octombrie 2010 — Farmeco/OAPI — Allergan (BOTUMAX) [ Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale BOTUMAX — Mărci comunitare verbale și figurative anterioare BOTOX — Motive relative de refuz — Risc de confuzie — Atingere adusă renumelui — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) și articolul 8 alineatul (5) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 [devenit articolul 8 alineatul (1) litera (b) și articolul 8 alineatul (5) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009] ]

text:
               18.12.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 346/40

         Hotărârea Tribunalului din 28 octombrie 2010 — Farmeco/OAPI — Allergan (BOTUMAX)
   (Cauza T-131/09) (1)

   (Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale BOTUMAX - Mărci comunitare verbale și figurative anterioare BOTOX - Motive relative de refuz - Risc de confuzie - Atingere adusă renumelui - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) și articolul 8 alineatul (5) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 [devenit articolul 8 alineatul (1) litera (b) și articolul 8 alineatul (5) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009])
   2010/C 346/80
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Farmeco AE Dermokallyntika (Atena, Grecia) (reprezentant: N. Lyperis, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: A. Folliard-Monguiral, agent)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI: Allergan, Inc. (Irvine, California, Statele Unite)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a patra de recurs a OAPI din 2 februarie 2009 (cauza R 60/2008-4) privind o procedură de opoziție între Allergan Inc. și Farmeco AE Dermokallyntika

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Obligă Farmeco AE Dermokallyntika la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 129, 6.6.2009.


title: Cauza C-447/13 P: Hotărârea Curții (Camera a doua) din 13 noiembrie 2014 – Riccardo Nencini/Parlamentul European (Recurs – Deputat în Parlamentul European – Indemnizații pentru acoperirea cheltuielilor suportate în exercitarea funcțiilor parlamentare – Restituirea plății nedatorate – Recuperare – Prescripție – Termen rezonabil)

text:
               19.1.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 16/7

      Hotărârea Curții (Camera a doua) din 13 noiembrie 2014 – Riccardo Nencini/Parlamentul European
      (Cauza C-447/13 P) (1)

      (Recurs - Deputat în Parlamentul European - Indemnizații pentru acoperirea cheltuielilor suportate în exercitarea funcțiilor parlamentare - Restituirea plății nedatorate - Recuperare - Prescripție - Termen rezonabil)
      (2015/C 016/09)
      Limba de procedură: italiana

         Părțile

         Recurent: Riccardo Nencini (reprezentant: M. Chiti, avvocato)

         Cealaltă parte din procedură: Parlamentul European (reprezentanți: S. Seyr și N. Lorenz, agenți)

         Dispozitivul

                  1)

                  Anulează Hotărârea Tribunalului Uniunii Europene Nencini/Parlamentul (T-431/10 și T-560/10, EU:T:2013:290) în măsura în care privește cauza T-560/10.

                  2)

                  Anulează decizia secretarului general al Parlamentului European din 7 octombrie 2010 privind recuperarea unor sume pe care domnul Riccardo Nencini, fost deputat în Parlamentul European, le-a încasat pentru rambursarea unor cheltuieli de călătorie și de asistență parlamentară, precum și nota de debit a directorului general al Direcției generale de finanțe a Parlamentului European nr. 315653 din 13 octombrie 2010.

                  3)

                  Obligă Parlamentul European să suporte, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, trei pătrimi din cheltuielile de judecată efectuate de domnul Riccardo Nencini în cadrul prezentului recurs.

                  4)

                  Obligă Parlamentul European să suporte cheltuielile de judecată aferente procedurii în primă instanță în cauza T-560/10.

                  5)

                  Respinge în rest recursul.

         (1)  JO C 304, 19.10.2013.


title: Cauza C-518/10: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) la 2 noiembrie 2010 — Yeda Research and Development Company Ltd, Aventis Holdings Inc/Comptroller-General of Patents

text:
               15.1.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 13/21

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) la 2 noiembrie 2010 — Yeda Research and Development Company Ltd, Aventis Holdings Inc/Comptroller-General of Patents
   (Cauza C-518/10)
   ()
   2011/C 13/39
   Limba de procedură: engleza

      Instanța de trimitere

   Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamante: Yeda Research and Development Company Ltd, Aventis Holdings Inc

      Pârât: Comptroller-General of Patents

      Întrebările preliminare

   În cazul în care criteriile aplicabile pentru a stabili dacă un produs este „protejat de un brevet de bază în vigoare”, în sensul articolului 3 litera (a) din regulament (1), includ sau constau într-o evaluare a faptului dacă furnizarea produsului ar încălca brevetul de bază, analiza este influențată după cum încălcarea are loc în mod indirect sau prin complicitate având în vedere articolul 26 din Convenția privind eliberarea brevetelor europene, transpusă în Regatul Unit prin articolul 60 alineatul (2) din Patents Act 1977, și prevederile corespunzătoare din legislația altor state membre ale Comunității?

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 469/2009 al Parlamentului European și al Consiliului din 6 mai 2009 privind certificatul suplimentar de protecție pentru medicamente (JO L 152, p. 1)


title: Cauza C-98/09: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Tribunale di Trani (Italia) la 6 martie 2009 — Francesca Sorge/Poste Italiane SpA

text:
               6.6.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 129/6

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Tribunale di Trani (Italia) la 6 martie 2009 — Francesca Sorge/Poste Italiane SpA
   (Cauza C-98/09)
   2009/C 129/09
   Limba de procedură: italiana

      Instanța de trimitere

   Tribunale di Trani

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Francesca Sorge

      Pârâtă: Poste Italiane SpA

      Întrebările preliminare

               1)

               Clauza 8 din acordul-cadru cuprins în Directiva 1999/70 (1) trebuie interpretată în sensul că se opune unei reglementări naționale (precum cea prevăzută la articolele 11 și 1 din Decretul legislativ 368/2001) care, transpunând Directiva 1999/70/CE a Consiliului din 28 iunie 1999 privind acordul cadru cu privire la munca pe durată determinată, încheiat între CES, UNICE și CEEP, a abrogat articolul 1 alineatul 2 litera b) din Legea nr. 230/1962, potrivit căruia „era permisă încheierea unui contract pe durată determinată atunci când angajarea” avea „loc pentru a înlocui lucrători absenți și care” beneficiau „de dreptul păstrării postului, cu condiția ca în contractul de muncă pe durată determinată” să „figureze numele lucrătorului înlocuit și motivul înlocuirii”), înlocuindu-l cu o dispoziție care nu mai prevede aceste obligații de menționare?

               2)

               În cazul unui răspuns afirmativ la întrebarea anterioară, instanța națională este obligată să înlăture dispoziția internă contrară dreptului comunitar?

      (1)  JO L 175, p.43, Ediție specială, 05/vol. 5, p. 129.


title: Cauza F-138/14: Ordonanța Tribunalului Funcției Publice (Camera a doua) din 20 iulie 2016 – Polizzi/Comisia (Funcție publică – Funcționari – Pensii – Transferul drepturilor de pensie naționale – Propunere de bonificație de ani de plată a contribuțiilor la sistemul de pensii – Act care nu este cauzator de prejudicii – Inadmisibilitatea acțiunii – Cerere de soluționare a cauzei fără dezbateri asupra fondului – Articolul 83 din Regulamentul de procedură)

text:
               3.10.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 364/53

      Ordonanța Tribunalului Funcției Publice (Camera a doua) din 20 iulie 2016 – Polizzi/Comisia
      (Cauza F-138/14) (1)

      ((Funcție publică - Funcționari - Pensii - Transferul drepturilor de pensie naționale - Propunere de bonificație de ani de plată a contribuțiilor la sistemul de pensii - Act care nu este cauzator de prejudicii - Inadmisibilitatea acțiunii - Cerere de soluționare a cauzei fără dezbateri asupra fondului - Articolul 83 din Regulamentul de procedură))
      (2016/C 364/69)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamantă: Rosalba Polizzi (Bruxelles, Belgia) (reprezentanți: S. Orlandi și T. Martin, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: inițial J. Currall și G. Gattinara, agenți, ulterior G. Gattinara și F. Simonetti, agenți)

         Obiectul

      Cerere de anulare a deciziei de calculare a drepturilor de pensie ale reclamantului în cadrul transferului acestora către sistemul de pensii al Uniunii, decizie care aplică noile DGA privind articolele 11 și 12 din anexa VIII la Statutul funcționarilor

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea ca inadmisibilă.

                  2)

                  Doamna Rosalba Polizzi suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de Comisia Europeană.

         (1)  JO C 34, 2.2.2015, p. 55.