title: Cauza F-29/14: Acțiune introdusă la 28 martie 2014 – ZZ/Comisia

text:
               16.6.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 184/44

         Acțiune introdusă la 28 martie 2014 – ZZ/Comisia
   (Cauza F-29/14)
   2014/C 184/74
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: ZZ (reprezentant: L. Vogel, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Obiectul și descrierea litigiului

   Cerere de anulare a deciziilor PMO de anulare şi de înlocuire a propunerilor iniţiale de transfer al drepturilor de pensie dobândite înainte de intrarea în serviciu la Parlamentul European, după ce reclamantul fusese transferat la Comisie

      Concluziile reclamantului

               —

               anularea deciziei adoptate de AIPN la 18 decembrie 2013, comunicată reclamantului prin e-mail la 19 decembrie 2013, prin care au fost respinse reclamaţiile acestuia formulate la 9 septembrie 2013 împotriva deciziilor PMO din 10 iunie 2013;

               —

               în măsura în care este necesar, anularea deciziilor menţionate adoptate de PMO la 10 iunie 2013 împotriva cărora fuseseră formulate reclamaţiile reclamantului,

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată, în temeiul articolului 87 din Regulamentul de procedură, precum şi la plata cheltuielilor necesare efectuate în legătură cu procedura şi în special a cheltuielilor de cazare, de deplasare şi de şedere, precum şi a onorariilor de avocat conform articolului 91a din acelaşi regulament.


title: Cauza T-9/11: Acțiune introdusă la 6 ianuarie 2011 — Air Canada/Comisia

text:
               5.3.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 72/25

         Acțiune introdusă la 6 ianuarie 2011 — Air Canada/Comisia
   (Cauza T-9/11)
   2011/C 72/42
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Air Canada (Saint Laurent, Canada) (reprezentanți: J. Pheasant și T. Capel, Solicitors)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile reclamantei

               —

               Anularea deciziei, inclusiv a articolelor 2 și 3, sau, alternativ, anularea în parte a deciziei în temeiul articolului 263 TFUE;

               —

               anularea amenzii aplicate sau, alternativ, reducerea în tot sau în parte a cuantumului acesteia în temeiul articolului 261 TFUE;

               —

               obligarea Comisiei să ia măsurile necesare pentru a se conforma hotărârii Curții, în temeiul articolului 266 TFUE, și

               —

               obligarea Comisiei Europene la plata cheltuielilor de judecată efectuate de Air Canada în cadrul prezentei proceduri și a oricăror proceduri ulterioare.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii formulate, reclamanta invocă șase motive:

               1.

               Prin intermediul primului motiv, reclamanta invocă o încălcare a dreptului său la apărare întrucât Comisia a modificat conținutul material al cazului său între momentul comunicării privind obiecțiunile și acela al adoptării deciziei, întemeindu-și astfel decizia pe motive de fapt și de drept noi cu privire la care reclamantei nu i s-a oferit nicio oportunitate de a fi ascultată.

               2.

               Prin intermediul celui de al doilea motiv, reclamanta arată că:

                           —

                           decizia se întemeiază pe probe inadmisibile întrucât probele materiale pe care se întemeiază decizia Comisiei împotriva reclamantei sunt inadmisibile;

                           —

                           prin faptul că a reținut anumite probe împotriva reclamantei considerând în același timp că alte probe identice sau în esență similare acestora nu sunt suficiente pentru a dovedi o încălcare de către alți destinatari ai comunicării privind obiecțiunile și prin faptul că nu a luat în considerare precizările referitoare la situația de fapt făcute de reclamantă, Comisia a încălcat principiul de drept al UE al egalității de tratament și nu a aplicat un standard de probațiune corect în temeiul dreptului UE.

               3.

               Prin intermediul celui de al treilea motiv, reclamanta susține că nu există nicio încălcare la care aceasta să fi participat întrucât:

                           —

                           nu s-a constatat la articolele 2 și 3 din dispozitivul deciziei că reclamanta a participat la încălcarea unică și continuă descrisă în considerentele acesteia;

                           —

                           Comisia nu a îndeplinit condițiile legale relevante prevăzute la articolul 101 alineatul (1) TFUE și în jurisprudența aplicabilă în vederea atribuirii în sarcina reclamantei a răspunderii pentru o încălcare unică și continuă;

                           —

                           în temeiul probelor pe care, în lumina celui de al doilea motiv, Comisia are dreptul să le rețină pentru reanalizarea obiecțiunilor sale împotriva reclamantei, decizia nu dovedește existența niciunei încălcări de către aceasta.

               4.

               Prin intermediul celui de al patrulea motiv, reclamanta susține că nu s-a definit sau, alternativ, nu s-a definit în mod corect piața relevantă, încălcându-se astfel obligația legală aplicabilă în temeiul jurisprudenței UE și, în special, încălcându-se principiul securității juridice și principiul proporționalității.

               5.

               Prin intermediul celui de al cincilea motiv, reclamanta susține că amenda ar trebui anulată în totalitate sau, alternativ, redusă în mod semnificativ (inclusiv în totalitate) în temeiul celorlalte motive invocate, precum și ca urmare a neaplicării de către Comisie a principiului de drept al UE al egalității de tratament cu ocazia stabilirii cuantumului amenzii.

               6.

               Prin intermediul celui de al șaselea motiv, reclamanta arată că decizia nu este motivată, încălcându-se obligația de motivare prevăzută la articolul 296 TFUE.


title: Cauza T-138/15: Acțiune introdusă la 25 martie 2015 – Aanbestedingskalender a.o./Comisia

text:
               15.6.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 198/39

         Acțiune introdusă la 25 martie 2015 – Aanbestedingskalender a.o./Comisia
   (Cauza T-138/15)
   (2015/C 198/53)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamante: Aanbestedingskalender BV (Ede, Țările de Jos), Negometrix BV (Amsterdam, Țările de Jos), CTM Solution BV (Breukelen, Țările de Jos), Stillpoint Applications BV (Amsterdam, Țările de Jos) și Huisinga Beheer BV (Amsterdam, Țările de Jos) (reprezentanți: C. Dekker și L. Fiorilli, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamantele solicită Tribunalului:

               —

               anularea, în temeiul articolelor 263 TFUE și 264 TFUE, a acelei părți din Decizia din 18 decembrie 2014 a Comisiei Europene privind ajutorul de stat SA.34646 (2014/NN) (ex 2012/CP) – The Netherlands E-procurement platform TenderNed prin care s-a constatat că activitățile desfășurate de TenderNed pot fi considerate servicii de interes general (fără caracter economic) și că, prin urmare, implementarea și finanțarea TenderNed nu constituie ajutor de stat;

               —

               obligarea Comisiei să suporte propriile cheltuieli de judecată, precum și a cheltuielilor de judecată efectuate de reclamante și

               —

               luarea altor măsuri pe care Tribunalul le va considera adecvate.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamantele invocă un motiv.

               1.

               Primul motiv este întemeiat pe faptul că Comisia Europeană a săvârșit o eroare vădită de apreciere și o eroare de drept atunci când a constatat că serviciile prestate de TenderNed pot fi considerate servicii de interes general (fără caracter economic).

                           —

                           Reclamantele susțin faptul că activitățile desfășurate de TenderNed au caracter economic și nu se circumscriu prerogativelor de stat deoarece aceste servicii nu își au originea în obligații prevăzute de Directivele UE privind atribuirea contractelor de achiziții, dat fiind că TenderNed nu acționează ca autoritate publică, că activitățile desfășurate de TenderNed nu sunt necesare pentru a asigura respectarea Directivelor UE privind atribuirea contractelor de achiziții, că asigurarea respectării obligațiilor prevăzute de Directivele UE privind atribuirea contractelor de achiziții poate fi atinsă prin alte mijloace și că legea olandeză privind achizițiile permite inițiativele comerciale pe piața de atribuire electronică a contractelor de achiziții.


title: Cauzele conexate C-404/08 și C-409/08: Ordonanța Curții (Camera a cincea) din 17 septembrie 2009 (cereri de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulate de Oberlandesgericht Naumburg — Germania) — Investitionsbank Sachsen-Anhalt — Anstalt der Norddeutschen Landesbank — Girozentrale/Bezirksrevisorin beim Landgericht Magdeburg für die Landeskasse des Landes Sachsen-Anhalt (Trimitere preliminară — Inadmisibilitate vădită)

text:
               16.1.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 11/8

         Ordonanța Curții (Camera a cincea) din 17 septembrie 2009 (cereri de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulate de Oberlandesgericht Naumburg — Germania) — Investitionsbank Sachsen-Anhalt — Anstalt der Norddeutschen Landesbank — Girozentrale/Bezirksrevisorin beim Landgericht Magdeburg für die Landeskasse des Landes Sachsen-Anhalt
   (Cauzele conexate C-404/08 și C-409/08) (1)

   (Trimitere preliminară - Inadmisibilitate vădită)
   2010/C 11/13
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Oberlandesgericht Naumburg

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Investitionsbank Sachsen-Anhalt — Anstalt der Norddeutschen Landesbank — Girozentrale

      Pârâtă: Bezirksrevisorin beim Landgericht Magdeburg für die Landeskasse des Landes Sachsen-Anhalt

      Obiectul

   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Oberlandesgericht Naumburg — Interpretarea articolului 86 CE coroborat cu articolul 81 alineatul (1) literele (a) și (d) și alineatul (2) CE — Reglementare națională care prevede scutirea unei bănci de investiții înființate de stat de la plata taxelor judiciare

      Dispozitivul

   Cererile de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulate de Oberlandesgericht Naumburg prin deciziile din 1 și 2 septembrie 2008 sunt în mod vădit inadmisibile.

      (1)  JO C 327, 20.12.2008.


title: Cauza T-214/15: Acțiune introdusă la 23 aprilie 2015 – Novartis/OAPI – Meda (Zymara)

text:
               22.6.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 205/40

         Acțiune introdusă la 23 aprilie 2015 – Novartis/OAPI – Meda (Zymara)
   (Cauza T-214/15)
   (2015/C 205/53)
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Novartis AG (Basel, Elveția) (reprezentant: M. Douglas, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Meda AB (Solna, Suedia)

      Datele privind procedura în fața OAPI

      Solicitantul: cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

      Marca în litigiu: marca comunitară verbală „Zymara” – cererea de înregistrare nr. 9 982 745

      Procedura care s-a aflat pe rolul OAPI: procedură de opoziție

      Decizia atacată: Decizia Camerei a cincea de recurs a OAPI din 6 februarie 2015 în cauza R 550/2014-5

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei atacate;

               —

               obligarea OAPI la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele invocate

               —

               Camera de recurs a interpretat în mod eronat produsele care sunt „preparate farmaceutice, și anume preparate pentru tratamentul cancerului”;

               —

               Camera de recurs și-a întemeiat în mod incorect decizia pe norme de grafie inexistente;

               —

               Camera de recurs nu a ținut seama de argumentele formulate cu privire la comparația semnelor și, prin urmare, a reținut în mod incorect că semnele prezintă doar un grad redus de similitudine din punct de vedere fonetic;

               —

               Camera de recurs a acordat o importanță prea mare începutului cuvintelor în cadrul comparației vizuale efectuate.


title: Cauza T-190/15: Hotărârea Tribunalului din 24 noiembrie 2015 – Intervog/OAPI (meet me) [„Marcă comunitară — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare figurative meet me — Motiv absolut de refuz — Lipsa caracterului distinctiv — Articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009”]

text:
               18.1.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 16/37

         Hotărârea Tribunalului din 24 noiembrie 2015 – Intervog/OAPI (meet me)
   (Cauza T-190/15) (1)

   ([„Marcă comunitară - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare figurative meet me - Motiv absolut de refuz - Lipsa caracterului distinctiv - Articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009”])
   (2016/C 016/46)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: Intervog (Paris, Franța) (reprezentant: M.-R. Hirsch, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: S. Bonne, agent)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a patra de recurs a OAPI din 11 februarie 2015 (cauza R 845/2014-4) privind o cerere de înregistrare a semnului meet me ca marcă comunitară

      Dispozitivul

               1)

               Respinge recursul.

               2)

               Obligă Intervog la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 198, 15.6.2015.


title: Cauza C-39/15: Cerere de decizie preliminară introdusă de Landgericht Wuppertal (Germania) la 2 februarie 2015 – Hartmut Frenzel/Resort Marina Oolderhuuske BV

text:
               11.5.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 155/7

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Landgericht Wuppertal (Germania) la 2 februarie 2015 – Hartmut Frenzel/Resort Marina Oolderhuuske BV
   (Cauza C-39/15)
   (2015/C 155/08)
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Landgericht Wuppertal

      Părțile din procedura principală

      Reclamant: Hartmut Frenzel

      Pârâtă: Resort Marina Oolderhuuske BV
   Prin ordonanța Curții din 26 februarie 2015, s-a dispus radierea cauzei din registrul Curții.


title: Cauza C-324/16: Ordonanța președintelui Curții din 26 aprilie 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Juzgado de lo Contencioso-Administrativo n° 1 – Santa Cruz de Tenerife – Spania) – Dragados SA/Cabildo Insular de Tenerife

text:
               28.8.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 283/28

         Ordonanța președintelui Curții din 26 aprilie 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Juzgado de lo Contencioso-Administrativo no 1 – Santa Cruz de Tenerife – Spania) – Dragados SA/Cabildo Insular de Tenerife
   (Cauza C-324/16) (1)

   (2017/C 283/41)
   Limba de procedură: spaniola
   Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 305, 22.8.2016.


title: Cauza T-542/10: Acțiune introdusă la 22 noiembrie 2010 — XXXLutz Marken/OAPI — Meyer Manufacturing (CIRCON)

text:
               29.1.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 30/50

         Acțiune introdusă la 22 noiembrie 2010 — XXXLutz Marken/OAPI — Meyer Manufacturing (CIRCON)
   (Cauza T-542/10)
   ()
   2011/C 30/89
   Limba în care a fost formulată acțiunea: germana

      Părțile

      Reclamantă: XXXLutz Marken GmbH (Wels, Austria) (reprezentant: H. Pannen, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Meyer Manufacturing Co. Ltd (Hong Kong, China)

      Concluziile reclamantei

               —

               Anularea Deciziei Camerei întâi de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 3 septembrie 2009 în cauza R 40/2010-1;

               —

               obligarea OAPI la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

      Solicitantul mărcii comunitare: Reclamanta.

      Marca comunitară vizată: Marca verbală „CIRCON” pentru produse din clasele 7, 11 și 21.

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în sprijinul opoziției: Meyer Manufacturing Company Limited.

      Marca sau semnul invocat în sprijinul opoziției: Marca verbală „CIRCULON” pentru produse din clasele 11 și 21.

      Decizia diviziei de opoziție: Respinge în parte cererea de înregistrare.

      Decizia camerei de recurs: Respinge în parte opoziția.

      Motivele invocate: Încălcarea articolului 8 articolul 1 litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/209 (1) privind marca comunitară, întrucât nu există risc de confuzie între mărcile în conflict, precum și încălcarea articolului 76 alineatul (2) a doua teză din Regulamentul nr. 207/2009, întrucât camera de recurs a luat în considerare, în cadrul deciziei, elemente de fapt pe care cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs nu le-a expus.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 207/2009 al Consiliului din 26 februarie 2009 privind marca comunitară (JO L 78, p. 1).


title: Cauza T-683/14 P: Recurs introdus la 16 septembrie 2014 de Rhys Morgan împotriva Hotărârii din 8 iulie 2014 a Tribunalului Funcției Publice în cauza F-26/13, Morgan/OAPI

text:
               1.12.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 431/33

         Recurs introdus la 16 septembrie 2014 de Rhys Morgan împotriva Hotărârii din 8 iulie 2014 a Tribunalului Funcției Publice în cauza F-26/13, Morgan/OAPI
   (Cauza T-683/14 P)
   (2014/C 431/56)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Recurent: Rhys Morgan (Alicante, Spania) (reprezentant: H. Tettenborn, avocat)

      Cealaltă parte din procedură: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Concluziile

   Recurentul solicită Tribunalului:

               —

               anularea Hotărârii Tribunalului Funcției Publice din 8 iulie 2014 în cauza F-26/13;

               —

               anularea raportului de evaluare a recurentului pentru perioada cuprinsă între 1 octombrie 2010 și 30 septembrie 2011;

               —

               obligarea OAPI la plata unei despăgubiri corespunzătoare, al cărei cuantum – de cel puțin 500 de euro – este lăsat la aprecierea Tribunalului, pentru prejudiciile morale și nemateriale suferite de recurent ca urmare a raportului de evaluare atacat;

               —

               obligarea OAPI la plata cheltuielilor de judecată aferente procedurilor desfășurate în fața Tribunalului Funcției Publice și în fața Tribunalului.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea recursului, recurentul invocă cinci motive.

               1.

               Primul motiv, întemeiat pe săvârșirea unei erori de către Tribunalul Funcției Publice prin faptul că nu a admis că o evaluare generală trebuie să se bazeze pe activitatea funcționarului desfășurată în perioada de evaluare considerată în ansamblul său.

               2.

               Al doilea motiv, întemeiat pe săvârșirea unei erori de către Tribunalul Funcției Publice prin faptul că nu a admis gravitatea încălcărilor normelor de procedură săvârșite de OAPI.

               3.

               Al treilea motiv, întemeiat pe faptul că Tribunalul Funcției Publice a săvârșit o eroare în aprecierea motivului prin care se invoca încălcarea principiului protecției încrederii legitime.

               4.

               Al patrulea motiv, întemeiat pe faptul că Tribunalul Funcției Publice a săvârșit erori în aprecierea motivului prin care se invoca încălcarea principiului egalității de tratament.

               5.

               Al cincilea motiv, întemeiat pe faptul că Tribunalul Funcției Publice nu a apreciat în mod corespunzător sau chiar a omis să examineze probele referitoare la motivul privind săvârșirea unui abuz de putere.


title: Cauza T-432/07: Acțiune introdusă la 29 noiembrie 2007 — Republica Franceză/Comisia Comunităților Europene

text:
               26.1.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 22/49

         Acțiune introdusă la 29 noiembrie 2007 — Republica Franceză/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza T-432/07)
   (2008/C 22/92)
   Limba de procedură: franceza
   Părțile

      Reclamantă: Republica Franceză (reprezentanți: G. de Bergues și A.-L. During, agenți)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene
   Concluziile reclamantei

               —

               Anularea Deciziei 2007/647/CE a Comisiei din 3 octombrie 2007 privind excluderea de la finanțarea comunitară a anumitor cheltuieli efectuate de statele membre în temeiul Fondului European de Orientare și Garantare Agricolă (FEOGA), secțiunea „Garantare” (1), în măsura în care exclude anumite cheltuieli efectuate de reclamantă în favoarea organizațiilor de producători de fructe și de legume pentru exercițiilor financiare 2003 și 2004;

               —

               obligarea Comisiei Comunităților Europene la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   Reclamanta solicită anularea deciziei atacate pentru motivul că articolul 11 din Regulamentul nr. 2200/96 al Consiliului (2) ar fi fost interpretat și aplicat greșit de către Comisie, întrucât aceasta a considerat că guvernul francez nu respectase condițiile stabilite prin această dispoziție pentru recunoașterea organizațiilor de producători de fructe și de legume.

      (1)  Notificată cu numărul C(2007) 4477, JO L 261, p. 28.

      (2)  Regulamentul (CE) nr. 2200/96 al Consiliului din 28 octombrie 1996 privind organizarea comună a pieței în sectorul fructelor și legumelor (JO L 297, p. 1).


title: Cauza C-470/14: Hotărârea Curții (Camera a patra) din 9 iunie 2016 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunal Supremo – Spania) – Entidad de Gestión de Derechos de los Productores Audiovisuales (EGEDA), Derechos de Autor de Medios Audiovisuales (DAMA), Visual Entidad de Gestión de Artistas Plásticos (VEGAP)/Administración del Estado, Asociación Multisectorial de Empresas de la Electrónica, las Tecnologías de la Información y la Comunicación, de las Telecomunicaciones y de los contenidos Digitales (AMETIC) [Trimitere preliminară — Proprietate intelectuală și industrială — Drept de autor și drepturi conexe — Directiva 2001/29/CE — Articolul 5 alineatul (2) litera (b) — Dreptul de reproducere — Excepții și limitări — Copie privată — Compensație echitabilă — Finanțare suportată din bugetul general de stat — Admisibilitate — Condiții]

text:
               16.8.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 296/7

         Hotărârea Curții (Camera a patra) din 9 iunie 2016 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunal Supremo – Spania) – Entidad de Gestión de Derechos de los Productores Audiovisuales (EGEDA), Derechos de Autor de Medios Audiovisuales (DAMA), Visual Entidad de Gestión de Artistas Plásticos (VEGAP)/Administración del Estado, Asociación Multisectorial de Empresas de la Electrónica, las Tecnologías de la Información y la Comunicación, de las Telecomunicaciones y de los contenidos Digitales (AMETIC)
   (Cauza C-470/14) (1)

   ([Trimitere preliminară - Proprietate intelectuală și industrială - Drept de autor și drepturi conexe - Directiva 2001/29/CE - Articolul 5 alineatul (2) litera (b) - Dreptul de reproducere - Excepții și limitări - Copie privată - Compensație echitabilă - Finanțare suportată din bugetul general de stat - Admisibilitate - Condiții])
   (2016/C 296/10)
   Limba de procedură: spaniola

      Instanța de trimitere

   Tribunal Supremo

      Părțile din procedura principală

      Reclamante: Entidad de Gestión de Derechos de los Productores Audiovisuales (EGEDA), Derechos de Autor de Medios Audiovisuales (DAMA), Visual Entidad de Gestión de Artistas Plásticos (VEGAP)

      Pârâte: Administración del Estado, Asociación Multisectorial de Empresas de la Electrónica, las Tecnologías de la Información y la Comunicación, de las Telecomunicaciones y de los contenidos Digitales (AMETIC)

      cu participarea: Artistas Intérpretes, Sociedad de Gestión (AISGE), Centro Español de Derechos Reprográficos (CEDRO), Asociación de Gestión de Derechos Intelectuales (AGEDI), Entidad de Gestión, Artistas, Intérpretes o Ejecutantes, Sociedad de Gestión de España (AIE), Sociedad General de Autores y Editores (SGAE)

      Dispozitivul

   Articolul 5 alineatul (2) litera (b) din Directiva 2001/29/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 22 mai 2001 privind armonizarea anumitor aspecte ale dreptului de autor și drepturilor conexe în societatea informațională trebuie interpretat în sensul că se opune unui sistem de compensație echitabilă pentru copia privată care, precum cel în discuție în litigiul principal, este finanțat din bugetul general de stat, fără a fi astfel posibil să se garanteze că valoarea acestei compensații echitabile este suportată de utilizatorii de copii private.

      (1)  JO C 7, 12.1.2015.


title: Cauza F-58/11: Acțiune introdusă la 23 mai 2011 — ZZ și alții/BEI

text:
               16.7.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 211/34

         Acțiune introdusă la 23 mai 2011 — ZZ și alții/BEI
   (Cauza F-58/11)
   2011/C 211/69
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamanți: ZZ și alții (reprezentanți: B. Cortese, C. Cortese și F. Spitaleri, avocați)

      Pârâtă: Banca Europeană de Investiții

      Obiectul și descrierea litigiului

   Anularea deciziilor BEI de majorare a cotizațiilor reclamanților la sistemul de pensii, precum și repararea prejudiciului moral suferit de reclamanți

      Concluziile reclamanților

               —

               Anularea deciziilor Băncii Europene de Investiții referitoare la fișa de salariu a reclamanților pentru luna februarie 2011, care măresc cotizația reclamanților la sistemul de pensii, prin intermediul măririi, pe de o parte, a bazei de calcul (salariul supus reținerilor) a cotizației respective, precum și, pe de altă parte, a coeficientului de calcul exprimat în procente din respectivul salariu supus reținerilor;

               —

               obligarea Băncii la plata simbolică a unui euro cu titlu de reparație a prejudiciului moral suferit de reclamanți;

               —

               obligarea Băncii Europene de Investiții la plata cheltuielilor de judecată.


title: Cauza F-33/07: Hotărârea Tribunalului Funcției Publice din 5 martie 2008 — Toronjo Benitez/Comisia Comunităților Europene (Funcție publică — Funcționari — Promovare — Foști agenți temporari remunerați din creditele alocate pentru cercetare — Suprimarea punctelor de promovare — Trecerea unui funcționar de la partea cercetare la partea funcționare a bugetului general — Nelegalitatea articolului 2 din Decizia Comisiei din 16 iunie 2004 privind procedura de promovare a funcționarilor remunerați din creditele alocate pentru cercetare în bugetul general)

text:
               21.6.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 158/24

         Hotărârea Tribunalului Funcției Publice din 5 martie 2008 — Toronjo Benitez/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza F-33/07)
   (Funcție publică - Funcționari - Promovare - Foști agenți temporari remunerați din creditele alocate pentru cercetare - Suprimarea punctelor de promovare - Trecerea unui funcționar de la partea „cercetare’ la partea „funcționare’ a bugetului general - Nelegalitatea articolului 2 din Decizia Comisiei din 16 iunie 2004 privind procedura de promovare a funcționarilor remunerați din creditele alocate pentru cercetare în bugetul general)
   (2008/C 158/41)
   Limba de procedură: franceza
   Părțile

      Reclamant: Alberto Toronjo Benitez (Bruxelles, Belgia) (reprezentanți: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis și E. Marchal, avocats)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: C. Berardis-Kayser și K. Herrmann, agenți)
   Obiectul
   Pe de o parte, anularea deciziei Comisiei de a suprima cele 44,5 puncte de promovare acumulate de reclamant în calitate de agent temporar și, pe de altă parte, declararea nelegalității articolului 2 din Decizia Comisiei privind procedura de promovare a funcționarilor remunerați din creditele alocate pentru cercetare în bugetul general
   Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Fiecare parte suportă propriile cheltuieli de judecată.


title: Cauza T-210/02 RENV: Hotărârea Tribunalului din 7 martie 2012 — British Aggregates/Comisia ( „Ajutoare de stat — Taxa de mediu pe agregate în Regatul Unit — Decizie a Comisiei de a nu ridica obiecții — Avantaj — Caracter selectiv” )

text:
               21.4.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 118/21

         Hotărârea Tribunalului din 7 martie 2012 — British Aggregates/Comisia
   (Cauza T-210/02 RENV) (1)

   (Ajutoare de stat - Taxa de mediu pe agregate în Regatul Unit - Decizie a Comisiei de a nu ridica obiecții - Avantaj - Caracter selectiv)
   2012/C 118/33
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: British Aggregates Association (Lanark, Marea Britanie) (reprezentanți: C. Pouncey, J. Coombes, solicitors, și L. Van den Hende, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: M. Afonso, J. Flett și B. Martenczuk, agenți)

      Intervenient în susținerea pârâtei: Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord (reprezentanți: inițial T. Harris, ulterior S. Ossowski, agenți, asistați de M. Hall și G. Facenna, barristers)

      Obiectul

   Cerere de anulare în parte a Deciziei C(2002) 1478 final a Comisiei din 24 aprilie 2002 privind dosarul de ajutor de stat N 863/01 — Regatul Unit/Taxa pe agregate.

      Dispozitivul

               1.

               Anulează Decizia C(2002) 1478 final a Comisiei din 24 aprilie 2002 privind dosarul de ajutor de stat N 863/01 — Regatul Unit/Taxa pe agregate, mai puțin în ceea ce privește scutirea Irlandei de Nord.

               2.

               Comisia Europeană suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de British Aggregates Association în fața Curții și a Tribunalului.

               3.

               Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord suportă propriile cheltuieli de judecată efectuate în fața Curții și a Tribunalului.

      (1)  JO C 219, 14.9.2002.


title: Cauza C-421/10: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Bundesfinanzhofs (Germania) la 25 august 2010 — Finanzamt Deggendorf/Markus Stoppelkamp în calitate de administrator judiciar al patrimoniului lui Harald Raab

text:
               20.11.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 317/16

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Bundesfinanzhofs (Germania) la 25 august 2010 — Finanzamt Deggendorf/Markus Stoppelkamp în calitate de administrator judiciar al patrimoniului lui Harald Raab
   (Cauza C-421/10)
   ()
   2010/C 317/29
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Bundesfinanzhof

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamant: Finanzamt Deggendorf

      Pârât: Markus Stoppelkamp în calitate de administrator judiciar al patrimoniului lui Harald Raab

      Întrebarea preliminară

   O persoană plătitoare de impozit este considerată „persoană plătitoare de impozit rezidentă în străinătate” [traducere neoficială] în sensul articolului 21 alineatul (1) litera (b) din A șasea directivă 77/388/CEE a Consiliului din 17 mai 1977 privind armonizarea legislațiilor statelor membre referitoare la impozitele pe cifra de afaceri (1) în cazul în care își are sediul activității sale economice în străinătate, sau mai este necesară și condiția ca aceasta să nu își aibă domiciliul personal pe teritoriul național?

      (1)  JO L 145, p. 1


title: Cauza T-82/15: Ordonanța Tribunalului din 15 februarie 2016 – InAccess Networks Integrated Systems/Comisia [„Al șaptelea program-cadru al Comunității Europene pentru activități de cercetare, de dezvoltare tehnologică și demonstrative (2007-2013) — Acord de subvenționare pentru proiectul ATRACO — Note de debit și decizii cuprinse în aceste scrisori — Nepronunțare parțială asupra fondului — Natură contractuală a litigiului — Inadmisibilitate parțială”]

text:
               18.4.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 136/34

         Ordonanța Tribunalului din 15 februarie 2016 – InAccess Networks Integrated Systems/Comisia
   (Cauza T-82/15) (1)

   ([„Al șaptelea program-cadru al Comunității Europene pentru activități de cercetare, de dezvoltare tehnologică și demonstrative (2007-2013) - Acord de subvenționare pentru proiectul ATRACO - Note de debit și decizii cuprinse în aceste scrisori - Nepronunțare parțială asupra fondului - Natură contractuală a litigiului - Inadmisibilitate parțială”])
   (2016/C 136/49)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: InAccess Networks Integrated Systems – Applications Services for Telecommunication and Related Equipment Commercial and Industrial Co. SA (Maroussi, Grecia) (reprezentanți: J. Grayston, solicitor, P. Gjørtler și G. Pandey, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: L. Di Paolo și J. Estrada de Solà, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare a deciziei Comisiei cuprinse în scrisoarea din 11 decembrie 2014 prin care Comisia confirmă refuzul finanțării unor cheltuieli invocate de reclamantă, a deciziei Comisiei cuprinse în nota de debit nr. 3241211514 din 23 octombrie 2012 și a deciziei Comisiei cuprinse în scrisoarea din 7 decembrie 2012 prin care se solicită restituirea de către reclamantă a fondurilor primite și plata unei despăgubiri forfetare de 12 814,10 euro

      Dispozitivul

               1)

               Nu mai este necesar să se pronunţe asupra concluziilor îndreptate împotriva deciziei Comisiei cuprinse în scrisoarea din 7 octombrie 2012 și în nota de debit din 23 octombrie 2012.

               2)

               Respinge în rest acțiunea ca vădit inadmisibilă.

               3)

               Obligă InAccess Networks Integrated Systems – Applications Services for Telecommunication and Related Equipment Commercial and Industrial Co. SA la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 155, 11.5.2015.


title: Cauza T-435/09: Acțiune introdusă la 22 octombrie 2009 — GL2006 Europe/Comisia și OLAF

text:
               16.1.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 11/30

         Acțiune introdusă la 22 octombrie 2009 — GL2006 Europe/Comisia și OLAF
   (Cauza T-435/09)
   2010/C 11/58
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: GL2006 Europe Ltd (Birmingham, Regatul Unit) (reprezentanți: M. Gardenal și E. Belinguier-Raiz, lawyers)

      Pârâți: Comisia Comunităților Europene și Oficiul European de Luptă Antifraudă (OLAF)

      Concluziile reclamantei

               —

               Constatarea faptului că, în cadrul controlului la fața locului efectuat de Comisie în decembrie 2008, proiectul raportului de audit și raportul de audit final întocmite de Comisie la 19 decembrie 2008 și, respectiv, la 25 martie 2009, precum și decizia finală a Comisiei cuprinsă în scrisoarea din 10 iulie 2009, care prevede rezilierea a două proiecte în care a fost implicată GL2006 Europe Ltd și notele de debit din 7 august 2009, care prevăd obligația GL2006 Europe Ltd de a restitui Comisiei suma de 2 258 456,31 euro, sunt nule și neavenite;

               —

               în subsidiar și/sau suplimentar, stabilirea faptului că, pe fond, susținerile Comisiei nu sunt justificate;

               —

               constatarea faptului că respectivul control la fața locului efectuat de Comisie, rapoartele de audit și decizia finală nu pot afecta validitatea contractelor comunitare în care a fost implicată GL2006 Europe Ltd;

               —

               constatarea faptului că aceste contracte sunt legale,

               —

               obligarea Comisiei Comunităților Europene la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Prin prezenta acțiune întemeiată pe clauza de arbitraj, reclamanta contestă legalitatea Deciziei Comisiei din 10 iulie 2009 de reziliere, ca urmare a raportului de audit al OLAF, a două contracte încheiate cu reclamanta în cadrul programelor comunitare de cercetare și de dezvoltare tehnologică. Reclamanta contestă de asemenea legalitatea notelor de debit emise de Comisie la 6 august 2009, ca urmare a aceluiași raport de audit al OLAF, privind restituirea sumelor plătite în avans de Comisie pentru 12 proiecte în care a fost implicată reclamanta și care au făcut obiectul verificării.
   În susținerea pretențiilor, reclamanta invocă următoarele argumente.
   În primul rând, reclamanta susține că acel control la fața locului efectuat de Comisie a fost nelegal din următoarele motive: nu a existat o notificare anterioară; durata verificării a fost insuficientă având în vedere gravitatea deciziei finale; elementele esențiale nu a fost luate în considerare în mod suficient; Comisia a încălcat viața privată a reclamantei; a existat o eroare cu privire la temeiul legal întrucât în raportul scris al controlului s-a menționat un regulament care nu mai era în vigoare.
   În al doilea rând, reclamanta susține că raportul de audit conține nereguli grave, precum inexistența unei motivări adecvate, întrucât a fost adoptat în baza unui control la fața locului incomplet, sau lipsa unei legături între analiza și concluziile din raportul final care au condus la încălcarea drepturilor fundamentale ale reclamantei, cum ar fi prezumția de nevinovăție.
   În al treilea rând, reclamanta arată că decizia finală a Comisiei este lipsită de claritate în ceea ce privește sancțiunea, din moment ce prevede rezilierea a două contracte, în timp ce notele de debit aferente se referă la 12 contracte. Aceasta susține de asemenea că decizia finală menționată nu a fost notificată reclamantei cu respectarea cerințelor legale.
   Mai mult, reclamanta formulează pretenții cu privire la argumentele de fond formulate de Comisie în vederea rezilierii contractelor și a solicitării restituirii sumelor plătite reclamantei. Reclamanta pretinde că aceste argumente invocate de Comisie în decizia sa sunt neîntemeiate și conduc la concluzii contrare celor din raportul de audit pe anul 2007.


title: Cauza T-158/12: Acțiune introdusă la 5 aprilie 2012 — European Dynamics Belgium și alții/Agenția Europeană pentru Medicamente

text:
               23.6.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 184/15

         Acțiune introdusă la 5 aprilie 2012 — European Dynamics Belgium și alții/Agenția Europeană pentru Medicamente
   (Cauza T-158/12)
   2012/C 184/28
   Limba de procedură: greaca

      Părțile

      Reclamante: European Dynamics Belgium SA (Βruxelles, Belgia), European Dynamics Luxembourg SA (Ettelbrück, Luxemburg), Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Atena, Grecia), European Dynamics UK Ltd (Londra, Regatul Unit) (reprezentant: V. Christianos, avocat)

      Pârâtă: Agenția Europeană pentru Medicamente

      Concluziile

   Reclamantele solicită Tribunalului:

               —

               Anularea deciziei nr. EMA/67882/2012 a Agenției Europene pentru Medicamente (European Medicines Agency, denumită în continuare „EMA”) din 31 ianuarie 2012, prin care EMA a clasat pe locul al doilea oferta prezentată de reclamante în cadrul procedurii deschise de cerere de ofertă nr. EMA/2011/17/ICT, referitoare la lotul 1 (Lot 1) din această procedură;

               —

               obligarea EMA la repararea prejudiciului cauzat reclamantelor de pierderea oportunității de a fi clasate pe primul loc în cadrul procedurii în cauză, prejudiciu pe care acestea îl evaluează la 2 139 471,70 EUR plus dobânda calculată de la data pronunțării hotărârii și

               —

               obligarea EMA la plata tuturor cheltuielilor de judecată efectuate de reclamante.

      Motivele și principalele argumente

   Prin intermediul prezentei acțiuni, reclamantele solicită anularea deciziei din 31 ianuarie 2012 a EMA, prin care aceasta din urmă a clasat pe locul al doilea oferta prezentată de reclamante în cadrul procedurii deschise de cerere de ofertă nr. EMA/2011/17/ICT, referitoare la lotul 1 (Lot 1) din această procedură, precum și repararea prejudiciului cauzat reclamantelor de pierderea oportunității de a fi clasate pe primul loc în procedura menționată anterior.
   Reclamantele susțin că decizia atacată trebuie anulată, în conformitate cu articolul 263 TFUE, ca urmare a încălcării unor norme de drept al Uniunii și, mai exact, pentru următoarele trei motive:

               1.

               În primul rând, EMA, încălcând regulamentul financiar, regulamentul de punere în aplicare a acestuia și specificațiile tehnice, a adăugat în etapa prezentării condiția privind prezența colaboratorilor externi ai ofertanților, pentru a fi evaluați, care nu era prevăzută în documentele inițiale ale cererii de ofertă și, în consecință, constituia un criteriu de atribuire nou.

               2.

               În al doilea rând, EMA, încălcând regulamentul de punere în aplicare a regulamentului financiar, a evaluat și a clasificat experiența ofertanților, care fusese deja luată în considerare drept criteriu de selecție calitativă în etapa procedurii de atribuire.

               3.

               În al treilea rând, EMA a încălcat principiul transparenței:

                           —

                           întrucât unul dintre criteriile de atribuire prevăzute în specificațiile tehnice era formulat astfel încât era exclus ca acesta să poată fi evaluat în mod obiectiv;

                           —

                           întrucât specificațiile tehnice nu includeau formula matematică (algoritmul) pe baza căreia ar fi rezultat punctajul exact (până la a doua zecimală) acordat reclamantelor.


title: Cauza T-697/15: Acțiune introdusă la 30 noiembrie 2015 – Bergbräu/OAPI – Vilser Privatbrauerei (VILSER BERGBRÄU)

text:
               29.2.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 78/22

         Acțiune introdusă la 30 noiembrie 2015 – Bergbräu/OAPI – Vilser Privatbrauerei (VILSER BERGBRÄU)
   (Cauza T-697/15)
   (2016/C 078/32)
   Limba în care a fost formulată acțiunea: germana

      Părțile

      Reclamantă: Privatbrauerei Bergbräu GmbH & Co. KG (Uslar, Germania) (reprezentant: B. Reiter, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Vilser Privatbrauerei GmbH (Vils, Austria)

      Datele privind procedura în fața OAPI

      Solicitantul mărcii în litigiu: cealaltă parte din procedura care s a aflat pe rolul camerei de recurs

      Marca în litigiu: marca comunitară figurativă care cuprinde elementul verbal „VILSER BERGBRÄU” – cererea de înregistrare nr. 11 396 223

      Procedura care s-a aflat pe rolul OAPI: procedură de opoziție

      Decizia atacată: Decizia Camerei întâi de recurs a OAPI din 10 septembrie 2015 în cauza R 2675/2014-1

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei atacate privind o procedură de opoziție între Privatbrauerei Bergbräu GmbH & Co. KG și Vilser Privatbrauerei GmbH (opoziția nr. B 002169764);

               —

               obligarea OAPI la plata cheltuielilor de judecată;

               —

               stabilirea unei date pentru ședință în cazul în care este necesară clarificarea faptelor de către Tribunal.

      Motivul invocat

               —

               încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009.


title: Cauza T-758/14: Hotărârea Tribunalului din 15 decembrie 2016 – Infineon Technologies/Comisia („Concurență — Înțelegeri — Cipuri de memorie pentru carduri inteligente — Decizie prin care se constată încălcarea articolului 101 TFUE — Schimburi de informații comerciale sensibile — Dreptul la apărare — Încălcare prin obiect — Probă — Prescripție — Încălcare unică și continuă — Orientările din 2006 pentru calculul cuantumului amenzilor — Valoarea vânzărilor”)

text:
               6.2.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 38/26

         Hotărârea Tribunalului din 15 decembrie 2016 – Infineon Technologies/Comisia
   (Cauza T-758/14) (1)

   ((„Concurență - Înțelegeri - Cipuri de memorie pentru carduri inteligente - Decizie prin care se constată încălcarea articolului 101 TFUE - Schimburi de informații comerciale sensibile - Dreptul la apărare - Încălcare prin obiect - Probă - Prescripție - Încălcare unică și continuă - Orientările din 2006 pentru calculul cuantumului amenzilor - Valoarea vânzărilor”))
   (2017/C 038/34)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Infineon Technologies AG (Neubiberg, Germania) (reprezentanți: I. Brinker, U. Soltész și P. Linsmeier, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: A. Biolan, A. Dawes, J. Norris-Usher și P. Van Nuffel, agenți)

      Obiectul

   Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE prin care se solicită, în principal, anularea Deciziei C(2014) 6250 final a Comisiei din 3 septembrie 2014 privind o procedură de aplicare a articolului 101 TFUE și a articolului 53 din Acordul SEE (AT.39574 –cipuri de memorie pentru carduri inteligente), și, în subsidiar, reducerea cuantumului amenzii aplicate reclamantei

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Infineon Technologies AG suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de Comisia Europeană.

      (1)  JO C 107, 30.3.2015.


title: Cauza T-190/12: Acțiune introdusă la 25 aprilie 2012 — Tomana și alții/Consiliul și Comisia

text:
               30.6.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 194/25

         Acțiune introdusă la 25 aprilie 2012 — Tomana și alții/Consiliul și Comisia
   (Cauza T-190/12)
   2012/C 194/42
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamanți: Johannes Tomana (Harare, Zimbabwe); Titus Mehliswa Johna Abu Basutu (Harare); Happyton Mabhuya Bonyongwe (Harare); Flora Buka (Harare); Wayne Bvudzijena (Harare); David Chapfika (Harare); George Charamba (Harare); Faber Edmund Chidarikire (Harare); Tinaye Chigudu (Harare); Aeneas Soko Chigwedere (Harare); Phineas Chihota (Harare); Augustine Chihuri (Harare); Patrick Anthony Chinamasa (Harare); Edward Takaruza Chindori-Chininga (Harare); Joseph Chinotimba (Harare); Tongesai Shadreck Chipanga (Harare); Augustine Chipwere (Harare); Constantine Chiwenga (Harare); Ignatius Morgan Chiminya Chombo (Harare); Martin Dinha (Harare); Nicholas Tasunungurwa Goche (Harare); Gideon Gono (Harare); Cephas T. Gurira (Harare); Stephen Gwekwerere (Harare); Newton Kachepa (Harare); Mike Tichafa Karakadzai (Harare); Saviour Kasukuwere (Harare); Jawet Kazangarare (Harare); Sibangumuzi Khumalo (Harare); Nolbert Kunonga (Harare); Martin Kwainona (Harare); R. Kwenda (Harare); Andrew Langa (Harare); Musarashana Mabunda (Harare); Jason Max Kokerai Machaya (Harare); Joseph Mtakwese Made (Harare); Edna Madzongwe (Harare); Shuvai Ben Mahofa (Harare); Titus Maluleke (Harare); Paul Munyaradzi Mangwana (Harare); Reuben Marumahoko (Harare); G. Mashava (Harare); Angeline Masuku (Harare); Cain Ginyilitshe Ndabazekhaya Mathema (Harare); Thokozile Mathuthu (Harare); Innocent Tonderai Matibiri (Harare); Joel Biggie Matiza (Harare); Brighton Matonga (Harare); Cairo Mhandu (Harare); Fidellis Mhonda (Harare); Amos Bernard Midzi (Harare); Emmerson Dambudzo Mnangagwa (Harare); Kembo Campbell Dugishi Mohadi (Harare); Gilbert Moyo (Harare); Jonathan Nathaniel Moyo (Harare); Sibusio Bussie Moyo (Harare); Simon Khaya Moyo (Harare); S. Mpabanga (Harare); Obert Moses Mpofu (Harare); Cephas George Msipa (Harare); Henry Muchena (Harare); Olivia Nyembesi Muchena (Harare); Oppah Chamu Zvipange Muchinguri (Harare); C. Muchono (Harare); Tobaiwa Mudede (Harare); Isack Stanislaus Gorerazvo Mudenge (Harare); Columbus Mudonhi (Harare); Bothwell Mugariri (Harare); Joyce Teurai Ropa Mujuru (Harare); Isaac Mumba (Harare); Simbarashe Simbanenduku Mumbengegwi (Harare); Herbert Muchemwa Murerwa (Harare); Munyaradzi Musariri (Harare); Christopher Chindoti Mushohwe (Harare); Didymus Noel Edwin Mutasa (Harare); Munacho Thomas Alvar Mutezo (Harare); Ambros Mutinhiri (Harare); S. Mutsvunguma (Harare); Walter Mzembi (Harare); Morgan S. Mzilikazi (Harare); Sylvester Nguni (Harare); Francis Chenayimoyo Dunstan Nhema (Harare); John Landa Nkomo (Harare); Michael Reuben Nyambuya (Harare); Magadzire Hubert Nyanhongo (Harare); Douglas Nyikayaramba (Harare); Sithembiso Gile Glad Nyoni (Harare); David Pagwese Parirenyatwa (Harare); Dani Rangwani (Harare); Engelbert Abel Rugeje (Harare); Victor Tapiwe Chashe Rungani (Harare); Richard Ruwodo (Harare); Stanley Urayayi Sakupwanya (Harare); Tendai Savanhu (Harare); Sydney Tigere Sekeramayi (Harare); Lovemore Sekeremayi (Harare); Webster Kotiwani Shamu (Harare); Nathan Marwirakuwa Shamuyarira (Harare); Perence Samson Chikerema Shiri (Harare); Etherton Shungu (Harare); Chris Sibanda (Harare); Jabulani Sibanda (Harare); Misheck Julius Mpande Sibanda (Harare); Phillip Valerio Sibanda (Harare); David Sigauke (Harare); Absolom Sikosana (Harare); Nathaniel Charles Tarumbwa (Harare); Edmore Veterai (Harare); Patrick Zhuwao (Harare); Paradzai Willings Zimondi (Harare); Cold Comfort Farm Cooperative Trust (Harare); Comoil (Private) Ltd (Harare); Divine Homes (Private) Ltd (Harare); Famba Safaris (Private) Ltd (Harare); Jongwe Printing and Publishing Company (Private) Ltd (Harare); M & S Syndicate (Private) Ltd (Harare); Osleg (Private) Ltd (Harare); Swift Investments (Private) Ltd (Harare); Zidco Holdings (Private) Ltd (Harare); Zimbabwe Defence Industries (Private) Ltd (Harare); Zimbabwe Mining Development Corp. (Harare) (reprezentanți: D. Vaughan, QC (Queen’s Counsel), M. Lester și R. Lööf, Barristers, și M. O’Kane, Solicitor)

      Pârâți: Comisia Europeană, Consiliul Uniunii Europene

      Concluziile

   Reclamanții solicită Tribunalului:

               —

               Anularea Deciziei 2012/97/PESC a Consiliului din 17 februarie 2012 de modificare a Deciziei 2011/101/PESC privind măsuri restrictive împotriva Zimbabwe (JO L 47, p. 50), în măsura în care îi vizează pe reclamanți;

               —

               anularea Regulamentului de punere în aplicare (UE) nr. 151/2012 al Comisiei din 21 februarie 2012 de modificare a Regulamentului (CE) nr. 314/2004 al Consiliului privind anumite măsuri restrictive împotriva Zimbabwe (JO L 49, p. 2), în măsura în care îi vizează pe reclamanți;

               —

               anularea Deciziei de punere în aplicare 2012/124/PESC a Consiliului din 27 februarie 2012 privind punerea în aplicare a Deciziei 2011/101/PESC privind măsuri restrictive împotriva Zimbabwe (JO L 54, p. 20), în măsura în care îi vizează pe reclamanți.

               —

               obligarea pârâților la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamanții invocă cinci motive.

               1.

               Primul motiv întemeiat pe faptul că pârâții au supus unor măsuri restrictive particulari și persoane juridice fără a avea un temei juridic corespunzător. Nici Consiliul, nici Comisia nu au puterea de a impune măsuri restrictive unor actori din Zimbabwe care nu au legătură cu statul numai pentru motivul că, potrivit unor afirmații neîntemeiate, acești actori ar fi săvârșit infracțiuni în Zimbabwe. Aceste afirmații nefondate vizează adesea evenimente intervenite înainte de formarea guvernului de uniune națională. Instituțiile și-au depășit competențele în materie penal, iar măsurile în cauză sunt neadecvate și disproporționate în raport cu orice obiectiv legal al politicii externe și de securitate comune.

               2.

               Al doilea motiv întemeiat pe faptul că pârâții au săvârșit o eroare vădită considerând că criteriile pentru includerea pe listă, stabilite în măsurile contestate, au fost îndeplinite întrucât:

                           —

                           Pârâții nu aveau un temei pentru a include pe listă reclamanții numai pe baza afirmațiilor că sunt membri ZANU-PF ai guvernului din Zimbabwe sau asociați ai unor astfel de persoane; și

                           —

                           pârâții nu aveau un temei să includă reclamanții pe baza unei afirmații vagi și nefundamentate privind încălcarea legii în trecut, în multe cazuri înainte ca guvernul de unitate națională să fie format.

               3.

               Al treilea motiv întemeiat pe faptul că pârâții nu au oferit motive adecvate sau suficiente pentru includerea persoanelor fizice și juridice în actele contestate.

               4.

               Al patrulea motiv întemeiat pe faptul că pârâții nu au respectat dreptul la apărare și dreptul la o protecție jurisdicțională efectivă ale reclamanților întrucât:

                           —

                           Pârâții nu au prezentat nicio dovadă în susținerea afirmațiilor vagi privind ilegalitățile importante invocate și

                           —

                           pârâții nu au oferit ocazia reclamanților să își exprime părerea asupra cauzei și a probelor împotriva lor.

               5.

               Al cincilea motiv întemeiat pe faptul că pârâții au încălcat, fără motivare și fără respectarea principiului proporționalității, drepturile fundamentale ale reclamanților, inclusiv dreptul la proprietate, libertatea de a desfășura o activitate comercială, dreptul la respectarea reputației și a viații private și de familie.


title: Cauza C-246/09: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Landesarbeitsgericht Hamburg (Germania) la 6 iulie 2009 — Susanne Bulicke/Deutsche Büroservice GmbH

text:
               10.10.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 244/2

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Landesarbeitsgericht Hamburg (Germania) la 6 iulie 2009 — Susanne Bulicke/Deutsche Büroservice GmbH
   (Cauza C-246/09)
   2009/C 244/02
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Landesarbeitsgericht Hamburg

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Susanne Bulicke

      Pârâtă: Deutsche Büroservice GmbH

      Întrebarea preliminară

               1.

               O reglementare națională potrivit căreia (în lipsa altor prevederi în convențiile colective de muncă) termenul pentru formularea în scris a unei cereri de despăgubiri și/sau de daune interese bazate pe existența unei discriminări la angajare este de două luni de la primirea deciziei de respingere — sau, pe cale de interpretare, de la momentul la care persoana în cauză a luat cunoștință de existența discriminării — este contrară dreptului comunitar primar (care asigură o protecție jurisdicțională efectivă) și/sau interdicției discriminării întemeiate pe vârstă prevăzute de dreptul comunitar, Directivei 2000/78/CE din 27 noiembrie 2000 (1), în cazul în care dreptul național prevede termene de prescripție de trei ani în ceea ce privește pretenții echivalente, și/sau interdicției diminuării nivelului de protecție prevăzute la articolul 8 din această directivă, în situația în care o dispoziție națională anterioară prevedea un termen de prescripție mai lung în cazul discriminării întemeiate pe sex?

      (1)  Directiva 2000/78/CE a Consiliului din 27 noiembrie 2000 de creare a unui cadru general în favoarea egalității de tratament în ceea ce privește încadrarea în muncă și ocuparea forței de muncă (JO L 303, p. 16, Ediție specială, 05/vol. 6, p. 7).


title: Cauza C-595/11: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Finanzgericht Düsseldorf (Germania) la 25 noiembrie 2011 — Steinel Vertrieb GmbH/Hauptzollamt Bielefeld

text:
               24.3.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 89/2

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Finanzgericht Düsseldorf (Germania) la 25 noiembrie 2011 — Steinel Vertrieb GmbH/Hauptzollamt Bielefeld
   (Cauza C-595/11)
   2012/C 89/03
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Finanzgericht Düsseldorf

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Steinel Vertrieb GmbH

      Pârât: Hauptzollamt Bielefeld

      Întrebările preliminare

               (a)

               Regulamentul (CE) nr. 1470/2001 (1) al Consiliului din 16 iulie 2001 privind instituirea unui drept antidumping definitiv și perceperea cu titlu definitiv a dreptului provizoriu instituit la importurile de lămpi fluorescente compacte cu balast electronic integrat (LFC) originare din Republica Populară Chineză și

               (b)

               Regulamentul (CE) nr. 1205/2007 (2) al Consiliului din 15 octombrie 2007 de impunere a unor taxe antidumping asupra importurilor de lămpi fluorescente compacte cu balast electronic integrat (CFL-i) originare din Republica Populară Chineză, în urma unei reexaminări a măsurilor care urmează să expire, în conformitate cu articolul 11 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 384/96 și de extindere asupra importurilor aceluiași produs expediat din Republica Socialistă Vietnam, Republica Islamică Pakistan și Republica Filipine trebuie interpretate în sensul că acestea privesc și lămpile fluorescente compacte cu întrerupător crepuscular importate de reclamantă și descrise mai detaliat în ordonanță?

      (1)  JO L 195, p. 8, Ediție specială, 11/vol. 24, p. 105, regulament astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (CE) nr. 1322/2006 al Consiliului din 1 septembrie 2006 (JO L 244, p. 1, Ediție specială, 11/vol. 48, p. 187).

      (2)  JO L 272, p. 1.


title: Cauza C-8/06 P: Hotărârea Curții (Camera a patra) din 29 noiembrie 2007 — Anna Herrero Romeu/Comisia Comunităților Europene (Recurs — Funcționari — Remunerație — Indemnizație de expatriere — Condiție prevăzută la articolul 4 alineatul (1) litera (a) a doua liniuță din anexa VII la statut — Noțiunea servicii efectuate pentru un alt stat )

text:
               26.1.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 22/5

         Hotărârea Curții (Camera a patra) din 29 noiembrie 2007 — Anna Herrero Romeu/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza C-8/06 P) (1)

   (Recurs - Funcționari - Remunerație - Indemnizație de expatriere - Condiție prevăzută la articolul 4 alineatul (1) litera (a) a doua liniuță din anexa VII la statut - Noțiunea „servicii efectuate pentru un alt stat’)
   (2008/C 22/09)
   Limba de procedură: spaniola
   Părțile

      Recurentă: Anna Herrero Romeu (reprezentanți: J.-R. García-Gallardo Gil-Fournier, D. Domínguez Pérez, A. Sayagués Torres, abogados)

      Cealaltă parte în proces: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: J. Currall, agent, J. Rivas Andrés și M. Canal, abogados)
   Obiectul
   Recurs formulat împotriva hotărârii Tribunalului de Primă Instanță (Camera întâi) din 25 octombrie 2005, Herrero Romeu/Comisia (T-298/02) de respingere a acțiunii în anularea deciziei Comisiei din 10 iunie 2002 prin care s-a refuzat reclamantei acordarea indemnizației de expatriere prevăzute la articolul 4 din anexa VII la Statutul funcționarilor Comunităților Europene, precum și a indemnizațiilor conexe
   Dispozitivul

               1)

               Respinge recursul.

               2)

               Obligă pe doamna Herrero Romeu la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 60, 11.3.2006.


title: Cauza T-442/04: Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 6 iunie 2007 — Walderdorff/Comisia Comunităților Europene ( Funcție publică — Funcționari — Promovare — Exercițiul de promovare 2003 — Refuzarea promovării — Atribuirea de puncte de promovare — Analiză comparativă a meritelor — Egalitate de tratament — Dispoziții generale de aplicare a articolului 45 din Statutul funcționarilor — Excepția de nelegalitate — Încredere legitimă )

text:
               21.7.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 170/21

         Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 6 iunie 2007 — Walderdorff/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza T-442/04) (1)

   („Funcție publică - Funcționari - Promovare - Exercițiul de promovare 2003 - Refuzarea promovării - Atribuirea de puncte de promovare - Analiză comparativă a meritelor - Egalitate de tratament - Dispoziții generale de aplicare a articolului 45 din Statutul funcționarilor - Excepția de nelegalitate - Încredere legitimă’)
   (2007/C 170/40)
   Limba de procedură: franceza
   Părțile

      Reclamantă: Andrea Walderdorff (Bruxelles, Belgia) (reprezentant: L. Vogel, avocat)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: inițial J. Currall, apoi G. Berscheid și M. Velardo, agenți)
   Obiectul
   Cerere de anulare, pe de o parte, a deciziei autorității împuternicite să facă numiri din 19 iulie 2004 prin care se respinge reclamația reclamantei împotriva deciziei aceleiași autorități prin care i se refuza promovarea în gradul A4 pentru exercițiul 2003 și, pe de altă parte, în măsura în care este necesar, a deciziei care a făcut obiectul acestei reclamații.
   Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Fiecare parte suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 6, 8.1.2005.


title: Cauza C-393/08: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio (Italia) la 10 septembrie 2008 — Emanuela Sbarigia/Azienda USL RM/A, Comune di Roma, Assiprofar — Associazione Sindacale Proprietari Farmacia și Ordine dei Farmacisti della Provincia di Roma

text:
               8.11.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 285/28

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio (Italia) la 10 septembrie 2008 — Emanuela Sbarigia/Azienda USL RM/A, Comune di Roma, Assiprofar — Associazione Sindacale Proprietari Farmacia și Ordine dei Farmacisti della Provincia di Roma
   (Cauza C-393/08)
   (2008/C 285/46)
   Limba de procedură: italiana
   Instanța de trimitere
   Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio
   Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Emanuela Sbarigia

      Pârâte: Azienda USL RM/A, Comune di Roma, Assiprofar — Associazione Sindacale Proprietari Farmacia e Ordine dei Farmacisti della Provincia di Roma
   Întrebările preliminare

               1)

               Sunt compatibile cu principiile de drept comunitar al protecției liberei concurențe și al liberei prestări a serviciilor, prevăzute, între altele, la articolele 49, 81, 82, 83, 84, 85 și 86 din Tratatul CE, supunerea farmaciilor la interdicția de a putea renunța la concediul anual și de a rămâne deschise în mod liber chiar depășind limitele maxime de funcționare prevăzute în prezent în dispozițiile din Legea regională Lazio nr. 26/2002, și necesitatea, în temeiul articolului 10 alineatul 2 din aceeași Lege regională, a evaluării preliminare a particularităților zonei municipale de amplasare a farmaciilor solicitante, efectuată de administrație în mod discreționar (în acord cu entitățile și cu organismele specificate în același articol), pentru a putea obține de la Comune di Roma, derogarea de la aceste interdicții?

               2)

               Faptul că serviciul public farmaceutic, deși are ca obiectiv protecția sănătății publice, face obiectul unor limitări sau interdicții privind posibilitatea de extindere a programului de funcționare zilnic, săptămânal și anual în perioada de funcționare a fiecărei unități farmaceutice, precum cele stabilite prin Legea regională nr. 26/2002, este compatibil cu articolele 152 și 153 CE?


title: Cauza T-354/12: Ordonanța Tribunalului din 17 septembrie 2014 – Afepadi și alții/Comisia [„Acțiune în anulare — Mențiuni de sănătate utilizate în etichetarea și în publicitatea produselor alimentare — Regulamentul (UE) nr. 432/2012 — Considerentele (11), (14) și (17) — Act care nu este supus căilor de atac — Inadmisibilitate”]

text:
               1.12.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 431/20

         Ordonanța Tribunalului din 17 septembrie 2014 – Afepadi și alții/Comisia
   (Cauza T-354/12) (1)

   ([„Acțiune în anulare - Mențiuni de sănătate utilizate în etichetarea și în publicitatea produselor alimentare - Regulamentul (UE) nr. 432/2012 - Considerentele (11), (14) și (17) - Act care nu este supus căilor de atac - Inadmisibilitate”])
   (2014/C 431/34)
   Limba de procedură: spaniola

      Părțile

      Reclamante: Asociación Española de Fabricantes de Preparados alimenticios especiales, dietéticos y plantas medicinales (Afepadi) (Barcelona, Spania), Elaborados Dietéticos, SA (Palma de Cervelló, Spania), Nova Diet, SA (Burgos, Spania), Laboratorios Vendrell, SA (Barcelona) și Ynsadiet, SA (Leganés, Spania) (reprezentant: P. Velázquez González, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: S. Grünheid și P. Němečková, agenți)

      Intervenientă în susținerea pârâtelor: Republica Franceză (reprezentanţi: D. Colas și S. Menez, agenți)

      Obiectul

   În special, cerere de anulare a considerentelor (11), (14) și (17) ale Regulamentului (UE) nr. 432/2012 din 16 mai 2012 de stabilire a unei liste de mențiuni de sănătate permise, înscrise pe produsele alimentare, altele decât cele care se referă la reducerea riscului de îmbolnăvire și la dezvoltarea și sănătatea copiilor (JO L 136, p. 1)

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea ca inadmisibilă.

               2)

               Asociación Española de Fabricantes de Preparados alimenticios especiales, dietéticos y plantas medicinales (Afepadi), Elaborados Dietéticos, SA, Nova Diet, SA, Laboratorios Vendrell, SA și Ynsadiet, SA suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de Comisia Europeană.

      (1)  JO C 295, 29.9.2012.


title: Cauza T-207/12 P: Ordonanța Tribunalului din 12 mai 2014 – Marcuccio/Comisia [ „Recurs — Funcție publică — Funcționari — Act emis în urma unei cereri de depunere a unui document la dosarul întocmit în vederea examinării cererii de recunoaștere a originii accidentale a unui eveniment suferit de recurent — Inexistența unui act care lezează — Act pregătitor — Act informativ — Articolul 94 litera (a) din Regulamentul de procedură al Tribunalului Funcţiei Publice — Recurs în parte vădit inadmisibil și în parte vădit nefondat” ]

text:
               7.7.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 212/30

         Ordonanța Tribunalului din 12 mai 2014 – Marcuccio/Comisia
   (Cauza T-207/12 P) (1)

   ([„Recurs - Funcție publică - Funcționari - Act emis în urma unei cereri de depunere a unui document la dosarul întocmit în vederea examinării cererii de recunoaștere a originii accidentale a unui eveniment suferit de recurent - Inexistența unui act care lezează - Act pregătitor - Act informativ - Articolul 94 litera (a) din Regulamentul de procedură al Tribunalului Funcţiei Publice - Recurs în parte vădit inadmisibil și în parte vădit nefondat”])
   2014/C 212/38
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Recurent: Luigi Marcuccio (Tricase, Italia) (reprezentant: G. Cipressa, avocat)

      Cealaltă parte din procedură: Comisia Europeană (reprezentanți: C. Berardis-Kayser, J. Currall și G. Gattinara, agenți, asistați de A. Dal Ferro, avocat)

      Obiectul

   Recurs formulat împotriva Ordonanței Tribunalului Funcției Publice a Uniunii Europene (Camera întâi) din 29 februarie 2012, Marcuccio/Comisia (F-3/11), având ca obiect anularea acestei ordonanțe

      Dispozitivul

               1)

               Respinge recursul.

               2)

               Domnul Luigi Marcuccio suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de Comisia Europeană în cadrul prezentei proceduri.

      (1)  JO C 194, 30.6.2012.


title: Cauza F-56/15: Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera a treia) din 5 februarie 2016 – Barnett și Mogensen/Comisia [Funcție publică — Funcționari pensionați — Pensii pentru limită de vârstă — Articolul 64 din statut — Coeficienți corectori — Actualizare anuală a coeficienților corectori — Articolul 65 alineatul (2) din statut — Actualizare intermediară — Articolele 3, 4 și 8 din anexa XI la statut — Prag de sensibilitate — Variația costului vieții — Articolul 65 alineatul (4) din statut — Lipsă a actualizării pentru anii 2013 și 2014 stabilită de legiuitor — Domeniu de aplicare — Regulamentul nr. 1416/2013 — Supraevaluarea coeficientului corector pentru Danemarca — Reducerea coeficientului corector prin mecanismul actualizării intermediare — Abuz de putere]

text:
               21.3.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 106/48

         Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera a treia) din 5 februarie 2016 – Barnett și Mogensen/Comisia
   (Cauza F-56/15) (1)

   ([Funcție publică - Funcționari pensionați - Pensii pentru limită de vârstă - Articolul 64 din statut - Coeficienți corectori - Actualizare anuală a coeficienților corectori - Articolul 65 alineatul (2) din statut - Actualizare intermediară - Articolele 3, 4 și 8 din anexa XI la statut - Prag de sensibilitate - Variația costului vieții - Articolul 65 alineatul (4) din statut - Lipsă a actualizării pentru anii 2013 și 2014 stabilită de legiuitor - Domeniu de aplicare - Regulamentul nr. 1416/2013 - Supraevaluarea coeficientului corector pentru Danemarca - Reducerea coeficientului corector prin mecanismul actualizării intermediare - Abuz de putere])
   (2016/C 106/58)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: Adrian Barnett (Roskilde, Danemarca) și Sven-Ole Mogensen (Hellerup, Danemarca) (reprezentanți: S. Orlandi și T. Martin, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: G. Gattinara și F. Simonetti, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare a deciziilor de reducere a coeficientului corector aplicabil pensiei reclamanților, care au reședința în Danemarca, astfel cum rezultă din fișele lor de pensii pentru luna iunie 2014 și de reparare a prejudiciului moral pretins suferit ca urmare a informațiilor divergente și contradictorii pentru motivarea deciziilor atacate

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Domnii Barnett și Mogensen suportă propriile cheltuieli de judecată și sunt obligați la plata cheltuielilor de judecată efectuate de Comisia Europeană.

      (1)  JO C 213, 29.6.2015, p.46.


title: Cauza C-5/14: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 4 iunie 2015 (cerere de decizie preliminară formulată de Finanzgericht Hamburg – Germania) – Kernkraftwerke Lippe-Ems GmbH/Hauptzollamt Osnabrück (Trimitere preliminară — Articolul 267 TFUE — Procedură incidentă de control al constituționalității — Examinarea conformității unei legi naționale atât cu dreptul Uniunii Europene, cât și cu Constituția statului membru în cauză — Posibilitatea unei instanțe naționale de a sesiza Curtea de Justiție cu o trimitere preliminară — Reglementare națională care prevede perceperea unei taxe pe utilizarea de combustibil nuclear — Directivele 2003/96/CE și 2008/118/CE — Articolul 107 TFUE — Articolele 93 EA, 191 EA și 192 EA)

text:
               20.7.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 236/13

         Hotărârea Curții (Camera a treia) din 4 iunie 2015 (cerere de decizie preliminară formulată de Finanzgericht Hamburg – Germania) – Kernkraftwerke Lippe-Ems GmbH/Hauptzollamt Osnabrück
   (Cauza C-5/14) (1)

   ((Trimitere preliminară - Articolul 267 TFUE - Procedură incidentă de control al constituționalității - Examinarea conformității unei legi naționale atât cu dreptul Uniunii Europene, cât și cu Constituția statului membru în cauză - Posibilitatea unei instanțe naționale de a sesiza Curtea de Justiție cu o trimitere preliminară - Reglementare națională care prevede perceperea unei taxe pe utilizarea de combustibil nuclear - Directivele 2003/96/CE și 2008/118/CE - Articolul 107 TFUE - Articolele 93 EA, 191 EA și 192 EA))
   (2015/C 236/17)
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Finanzgericht Hamburg

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Kernkraftwerke Lippe-Ems GmbH

      Pârât: Hauptzollamt Osnabrück

      Dispozitivul

               1)

               Articolul 267 TFUE trebuie interpretat în sensul că o instanță națională care are îndoieli legate de compatibilitatea unei legislații naționale atât cu dreptul Uniunii, cât și cu Constituția statului membru respectiv nu este lipsită de posibilitatea și nici, dacă este cazul, nu este scutită de obligația de a sesiza Curtea de Justiție a Uniunii Europene cu întrebări privind interpretarea sau validitatea acestui drept din cauza faptului că o procedură incidentă de control al constituționalității aceleiași legislații se află pe rolul instanței naționale însărcinate cu exercitarea acestui control.

               2)

               Articolul 14 alineatul (1) litera (a) din Directiva 2003/96/CE a Consiliului din 27 octombrie 2003 privind restructurarea cadrului comunitar de impozitare a produselor energetice și a electricității și articolul 1 alineatele (1) și (2) din Directiva 2008/118/CE a Consiliului din 16 decembrie 2008 privind regimul general al accizelor și de abrogare a Directivei 92/12/CEE trebuie interpretate în sensul că nu se opun unei reglementări naționale precum cea în discuție în litigiul principal, care prevede perceperea unei taxe pe utilizarea de combustibil nuclear în scopul producției industriale de electricitate.

               3)

               Articolul 107 TFUE trebuie interpretat în sensul că nu se opune unei reglementări naționale precum cea în discuție în litigiul principal, care prevede perceperea unei taxe pe utilizarea de combustibil nuclear în scopul producției industriale de electricitate.

               4)

               Articolul 93 alineatul (1) EA, articolul 191 EA coroborat cu articolul 3 alineatul (1) din Protocolul (nr. 7) privind privilegiile și imunitățile Uniunii Europene, anexat la Tratatele UE, FUE și CEEA, precum și articolul 192 alineatul (2) EA coroborat cu articolul 1 alineatul (2) EA și cu articolul 2 litera (d) EA trebuie interpretate în sensul că nu se opun unei reglementări naționale precum cea în discuție în litigiul principal, care prevede perceperea unei taxe pe utilizarea de combustibil nuclear în scopul producției industriale de electricitate.

      (1)  JO C 85, 22.3.2014.


title: Cauza T-11/08: Acțiune introdusă la 7 ianuarie 2008 — Kwang Yang Motor/OAPI — Honda Giken Kogyo (Reprezentarea unui motor cu ardere internă)

text:
               8.3.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 64/58

         Acțiune introdusă la 7 ianuarie 2008 — Kwang Yang Motor/OAPI — Honda Giken Kogyo (Reprezentarea unui motor cu ardere internă)
   (Cauza T-11/08)
   (2008/C 64/94)
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza
   Părțile

      Reclamantă: Kwang Yang Motor Co. Ltd (Kaohsiung City, Taiwan) (reprezentanți: P. Rath și W. Festl-Wietek, lawyers)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Honda Giken Kogyo Kabushiki Kaisha Co. Ltd (Tokyo, Japonia)
   Concluziile reclamantului

               —

               Anularea deciziei Camerei a treia de recurs a OAPI din 8 octombrie 2007, comunicată reprezentanților reclamantei la 30 octombrie 2007, în cauza R 1380/2006-3;

               —

               obligarea OAPI la plata cheltuielilor de judecată efectuate în procedura în fața Tribunalului și a camerei de recurs.

         Motivele și principalele argumente

      Modelul industrial comunitar înregistrat care a făcut obiectul unei cereri de declarare a nulității: Modelul industrial comunitar înregistrat pentru un „motor cu ardere internă” — Modelul industrial comunitar nr. 000 163 290 — 0002

      Titularul modelului industrial comunitar: Reclamanta.

      Partea care solicită declararea nulității modelului industrial comunitar: Honda Giken Kogyo Kabushiki Kaisha Co. Ltd

      Modelul industrial al părții care solicită declararea nulității: Modelul industrial înregistrat în SUA pentru un „motor cu ardere internă” — Brevetul nr. D 282 071

      Decizia diviziei de anulare: A respins cererea de anulare în totalitate

      Decizia camerei de recurs: A anulat decizia diviziei de anulare și a declarat nulitatea modelului industrial

      Motivele invocate: Încălcarea articolelor 4 și 6 din Regulamentul (CE) nr. 6/2002 al Consiliului privind desenele sau modelele industriale comunitare
   Reclamanta susține că libertatea autorilor în elaborarea motoarelor cu ardere internă este limitată la desenele sau modelele industriale care îndeplinesc cerința funcționalității. În plus, deoarece în acest sector au fost aproape atinse limitele dezvoltării tehnice, este cu atât mai dificil pentru autori să conceapă în acest domeniu o alternativă care să producă o impresie globală total diferită fără să reducă funcționalitatea modelului. De aceea, potrivit reclamantei, chiar și detaliile cele mai nesemnificative trebuie luate în considerare în vederea evaluării caracterului individual al modelului.
   Reclamanta precizează totodată că a reușit, cu toate acestea, să mențină funcționalitatea precum și caracteristicile tehnice ale modelului în litigiu, oferind totodată un caracter individual componentelor sale esențiale.


title: Cauza T-172/12: Hotărârea Tribunalului din 30 mai 2013 — Brauerei Beck/OAPI — Aldi (Be Light) [ „Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare figurative Be Light — Marca comunitară anterioară BECK’s — Motiv relativ de refuz — Lipsă de similitudine între semne — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 — Articolul 8 alineatul (5) din Regulamentul nr. 207/2009” ]

text:
               3.8.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 225/77

         Hotărârea Tribunalului din 30 mai 2013 — Brauerei Beck/OAPI — Aldi (Be Light)
   (Cauza T-172/12) (1)

   (Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare figurative Be Light - Marca comunitară anterioară BECK’s - Motiv relativ de refuz - Lipsă de similitudine între semne - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 - Articolul 8 alineatul (5) din Regulamentul nr. 207/2009)
   2013/C 225/171
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Brauerei Beck GmbH & Co. KG (Brême, Germania) (reprezentanți: G. Hasselblatt și C. Töbelmann Valeska, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: A. Poch, agent)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: Aldi GmbH & Co. KG (Mülheim an der Ruhr, Germania) (reprezentanți: N. Lützenrath, U. Rademacher, L. Kolks și C. Fürsen Cay, avocați)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva deciziei Camerei întâi de recurs a OAPI din 19 ianuarie 2012 (cauza R 2258/2010-1) privind o procedură de opoziție între Brauerei Beck GmbH & Co. KG și Aldi GmbH & Co. KG

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Obligă Brauerei Beck GmbH & Co. KG la suportarea propriilor cheltuieli de judecată, precum și a celor efectuate de Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI) și de Aldi GmbH & Co. KG.

      (1)  JO C 194, 30.6.2012.


title: Cauza T-631/16: Acțiune introdusă la 2 septembrie 2016 – Remag Metallhandel și Jaschinsky/Comisia

text:
               24.10.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 392/47

         Acțiune introdusă la 2 septembrie 2016 – Remag Metallhandel și Jaschinsky/Comisia
   (Cauza T-631/16)
   (2016/C 392/62)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamanți: Remag Metallhandel GmbH (Steyr, Austria) și Werner Jaschinsky (St. Ulrich bei Steyr, Austria) (reprezentant: M. Lux, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamanții solicită Curții ca, având în vedere solicitarea, reiterată ulterior în mod insistent, a OLAF ca autoritățile statelor membre să recupereze taxele antidumping pentru livrările de siliciu metalic exportat din Taiwan în Uniunea Europeană în conformitate cu Regulamentul nr. 398/2004 al Consiliului din 2 martie 2004 de instituire a unui drept antidumping definitiv la importurile de siliciu originare din Republica Populară Chineză (JO L 66, p. 15, Ediție specială, 11/vol. 34, p. 122) și cu Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 467/2010 al Consiliului din 25 mai 2010 de instituire a unei taxe antidumping definitive la importurile de siliciu originar din Republica Populară Chineză, astfel cum a fost extinsă la importurile de siliciu originar din Republica Coreea, indiferent dacă acesta este declarat sau nu ca fiind originar din Republica Coreea (JO 2010, L 131), chiar dacă OLAF nu a probat sau a probat în mod insuficient că siliciul importat de Remag din Taiwan este de origine chineză,

               —

               să oblige pârâta la plata către reclamanți de daune interese, astfel cum este specificat în cererea introductivă, precum și de dobânzi de întârziere de 8 % pe an și

               —

               să oblige pârâta la plata cheltuielilor de judecată aferente prezentei proceduri.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamanții invocă cinci motive.

               1.

               Prin intermediul primului motiv se susține că, prin faptul că a solicitat statelor membre să recupereze taxele antidumping înainte ca investigația să confirme originea bunurilor pentru a evita prescrierea taxelor pretins datorate, OLAF a solicitat și a încurajat autoritățile naționale să încalce articolul 220 alineatul (1) și articolul 221 alineatul (1) din Codul vamal comunitar.

               2.

               Prin intermediul celui de al doilea motiv se susține că, prin neluarea în considerare, în solicitarea sa de recuperare, a faptului că o transbordare de siliciu din China nu demonstrează că siliciul este de origine chineză, OLAF a încălcat principiul bunei administrări și obligația de a-și întemeia concluziile pe probe substanțiale.

               3.

               Prin intermediul celui de al treilea motiv se susține că, apreciind că toate exporturile de siliciu din Taiwan au privit bunuri originare din China, OLAF nu a ținut seama de sarcina probei originii nepreferențiale.

               4.

               Prin intermediul celui de al patrulea motiv se susține că, apreciind că procesarea care are loc în Taiwan era insuficientă pentru a conferi originea taiwaneză, fără a ține seama de utilizarea siliciului procesat, OLAF a încălcat normele de origine, astfel cum au fost interpretate de Curtea de Justiție.

               5.

               Prin intermediul celui de al cincilea motiv se susține încălcarea dreptului la apărare al reclamanților.


title: Cauza C-485/09: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Finanzgericht Hamburg (Germania) la 1 decembrie 2009 — Viamex Agrar Handels GmbH/Hauptzollamt Hamburg-Jonas

text:
               13.2.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 37/20

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Finanzgericht Hamburg (Germania) la 1 decembrie 2009 — Viamex Agrar Handels GmbH/Hauptzollamt Hamburg-Jonas
   (Cauza C-485/09)
   2010/C 37/22
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Finanzgericht Hamburg

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Viamex Agrar Handels GmbH

      Pârâtă: Hauptzollamt Hamburg-Jonas

      Întrebările preliminare

               1.

               Punctul 48.5 al capitolului VII din anexa la Directiva 91/628/CEE a Consiliului din 19 noiembrie 1991 privind protecția animalelor în cursul transportului și de modificare a Directivelor 90/425/CEE și 91/496/CEE (1), în versiunea din Directiva 95/29/CE a Consiliului din 29 iunie 1995 de modificare a Directivei 91/628/CEE privind protecția animalelor în timpul transportului (2) este aplicabil în cazul transporturilor pe cale feroviară?

               2.

               Instanța sesizată cu situații în care încălcarea Directivei 91/628/CEE nu a dus la moartea animalelor este obligată în mod general să examineze dacă autoritatea competentă a statului membru a aplicat articolul 5 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 615/98 al Comisiei din 18 martie 1998 de stabilire a normelor specifice de aplicare a sistemului de restituiri la export în privința bunăstării animalelor vii din specia bovină în cursul transportului (3) în conformitate cu principiul proporționalității?

      (1)  JO L 340, p. 17, Ediție specială, 03/vol. 10, p. 182.

      (2)  JO L 148, p. 52, Ediție specială, 03/vol. 17, p. 120.

      (3)  JO L 82, p. 19.


title: Cauza T-61/06: Ordonanța Tribunalului de Primă Instanță din 11 septembrie 2008 — Italia/Comisia

text:
               22.11.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 301/62

         Ordonanța Tribunalului de Primă Instanță din 11 septembrie 2008 — Italia/Comisia
   (Cauza T-61/06) (1)

   (2008/C 301/111)

      Limba de procedură: italiana

   Președintele Camerei a doua a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 86, 8.4.2006.


title: Cauza C-455/10: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Centrale Raad van Beroep (Țările de Jos) la 17 septembrie 2010 — G.A.P. Peeters-van Maasdijk/Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen

text:
               4.12.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 328/16

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Centrale Raad van Beroep (Țările de Jos) la 17 septembrie 2010 — G.A.P. Peeters-van Maasdijk/Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen
   (Cauza C-455/10)
   ()
   2010/C 328/29
   Limba de procedură: olandeza

      Instanța de trimitere

   Centrale Raad van Beroep

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: G.A.P. Peeters-van Maasdijk

      Pârât: Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen

      Întrebările preliminare

               1.

               Articolul 71 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 1408/71 (1) trebuie interpretat în sensul că se aplică de asemenea unei lucrătoare care, după încetarea activității salariate, dar în perioada în care aceasta primea o alocație de invaliditate, își mută reședința într-o regiune frontalieră pe teritoriul unui alt stat membru decât statul competent?

               2.

               Articolul 45 TFUE sau articolul 21 TFUE trebuie interpretat în sensul că nu se opune unei reglementări naționale, precum articolul 19 alineatul (1) litera (f) din WW, conform căreia restabilirea unui drept la o alocație de șomaj este condiționată de împrejurarea ca persoana în cauză să aibă reședința pe teritoriul Țărilor de Jos, chiar dacă aceasta locuiește în vecinătatea graniței cu Țările de Jos și se îndreaptă în totalitate către piața forței de muncă din Țările de Jos?

      (1)  Regulamentul (CEE) nr. 1408/71 al Consiliului din 14 iunie 1971 privind aplicarea regimurilor de securitate socială în raport cu lucrătorii salariați, cu lucrătorii care desfășoară activități independente și cu membrii de familie ai acestora care se deplasează în cadrul Comunității (JO L 149, p. 2, Ediție specială, 05/vol. 1, p. 26).


title: Cauza C-67/13 P: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 11 septembrie 2014 – Groupement des cartes bancaires (CB)/Comisia Europeană, BNP Paribas, BPCE, fostă Caisse Nationale des Caisses d’Épargne et de Prévoyance (CNCEP), Société Générale SA [Recurs — Concurență — Înțelegeri — Articolul 81 alineatul (1) CE — Sistem de carduri de plată în Franța — Decizie a unei asocieri de întreprinderi — Piața emiterii — Măsuri tarifare aplicabile „noilor operatori pe piață”  — Cotizație de membru și mecanisme numite „de reglementare a funcției de achiziții” și „al membrilor latenți care devin activi”  — Noțiunea de restrângere a concurenței „prin obiect”  — Examinarea gradului de nocivitate pentru concurență]

text:
               17.11.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 409/8

         Hotărârea Curții (Camera a treia) din 11 septembrie 2014 – Groupement des cartes bancaires (CB)/Comisia Europeană, BNP Paribas, BPCE, fostă Caisse Nationale des Caisses d’Épargne et de Prévoyance (CNCEP), Société Générale SA
   (Cauza C-67/13 P) (1)

   ([Recurs - Concurență - Înțelegeri - Articolul 81 alineatul (1) CE - Sistem de carduri de plată în Franța - Decizie a unei asocieri de întreprinderi - Piața emiterii - Măsuri tarifare aplicabile „noilor operatori pe piață” - Cotizație de membru și mecanisme numite „de reglementare a funcției de achiziții” și „al membrilor latenți care devin activi” - Noțiunea de restrângere a concurenței „prin obiect” - Examinarea gradului de nocivitate pentru concurență])
   2014/C 409/10
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Recurent: Groupement des cartes bancaires (CB) (reprezentanți: F. Pradelles, O Fauré, C. Ornellas-Chancerelle, avocați și J. Ruiz Calzado, abogado)

      Celelalte părți din procedură: Comisia Europeană (reprezentanți: O. Beynet, V. Bottka și B. Mongin, agenți), BNP Paribas (reprezentanți: O. de Juvigny, D. Berg și M. P. Heusse, avocați), BPCE, fostă Caisse Nationale des Caisses d’Épargne et de Prévoyance (CNCEP) (reprezentanți: A. Choffel, S. Hautbourg, L. Laidi și R. Eid, avocați), Société Générale SA (reprezentanți: P. Guibert și P. Patat, avocați)

      Dispozitivul

               1)

               Anulează Hotărârea Tribunalului Uniunii Europene din 29 noiembrie 2012, CB/Comisia (T-491/07).

               2)

               Trimite cauza spre rejudecare la Tribunalul Uniunii Europene.

               3)

               Cererea privind cheltuielile de judecată se soluționează odată cu fondul.

      (1)  JO C 114, 20.4.2013.


title: Cauza C-349/07: Cerere având ca obiect pronunțarea unei hotărâri preliminare introdusă de Supremo Tribunal Administrativo (Portugalia) la 27 iulie 2007 — Sopropé — Organizações de Calçado, Lda/Fazenda Pública

text:
               6.10.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 235/10

         Cerere având ca obiect pronunțarea unei hotărâri preliminare introdusă de Supremo Tribunal Administrativo (Portugalia) la 27 iulie 2007 — Sopropé — Organizações de Calçado, Lda/Fazenda Pública
   (Cauza C-349/07)
   (2007/C 235/17)
   Limba de procedură: portugheza
   Instanța de trimitere
   Supremo Tribunal Administrativo
   Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Sopropé — Organizações de Calçado, Lda

      Pârâtă: Fazenda Pública
   Întrebările preliminare

               1)

               Este conform cu principiul dreptului la apărare termenul de 8 (opt) până la 15 (cincisprezece) zile prevăzut de articolul 60 alineatul 6 din Lei Geral Tributária (Legea fiscală generală) și de articolul 60 alineatul 2 din Regime Complementar do Procedimento de Inspecção Tributária (Regimul complementar privind procedura de inspecție fiscală), aprobat prin Decretul-lege nr. 413/98 din 31 decembrie 1998, pentru exercitarea de către contribuabil, pe cale orală sau în scris, a dreptului de a fi ascultat?

               2)

               Poate fi considerat drept un termen rezonabil pentru exercitarea de către importator a dreptului său la apărare un termen de 13 (treisprezece) zile, calculat de la notificarea efectuată de autoritatea vamală către un importator comunitar (în speță o mică întreprindere portugheză de comercializare de încălțăminte) în vederea exercitării dreptului său de a fi ascultat în prealabil în 8 (opt) zile și până la data notificării pentru plata în 10 (zece) zile a drepturilor de import aferente a 52 de operațiuni de import de încălțăminte din Extremul Orient sub incidența regimului SPG (Sistem de Preferințe Generalizate), efectuate în doi ani și jumătate (între 2000 jumătatea anului 2002)?


title: Cauza T-264/04: Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 25 aprilie 2007 — WWF European Policy Programme/Consiliul Comunităților Europene ( Acces la documente — Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 — Excepții privitoare la protecția interesului public — Acces parțial )

text:
               28.4.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 96/32

         Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 25 aprilie 2007 — WWF European Policy Programme/Consiliul Comunităților Europene
   (Cauza T-264/04) (1)

   („Acces la documente - Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 - Excepții privitoare la protecția interesului public - Acces parțial’)
   (2007/C 96/67)
   Limba de procedură: engleza
   Părțile

      Reclamantă: WWF European Policy Programme (Bruxelles, Belgia) (reprezentant: R. Haynes, barrister)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: B. Driessen și M. Bauer, agenți)

      Intervenientă în sprijinul pârâtului: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: E. Montaguti și P. Aalto, agenți)
   Obiectul
   Cerere de anulare a deciziei Consiliului din 30 aprilie 2004 de respingere a accesului solicitat de reclamantă la anumite documente privitoare la reuniunea comitetului Consiliului denumit „Comitetul Articolul 133 ”din 19 decembrie 2003.
   Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă reclamanta la suportarea propriilor cheltuieli de judecată, precum și la plata cheltuielilor de judecată efectuate de către Consiliu.

               3)

               Obligă Comisia la suportarea propriilor cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 262, 23.10.2004.


title: Cauza C-380/15: Cerere de decizie preliminară introdusă de Audiencia Provincial de Baleares (Spania) la 16 iulie 2015 – Francisca Garzón Ramos și José Javier Ramos Martín/Banco de Caja España de Inversiones, Salamanca y Soria, S.A. și Intercotrans S.L.

text:
               26.10.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 354/13

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Audiencia Provincial de Baleares (Spania) la 16 iulie 2015 – Francisca Garzón Ramos și José Javier Ramos Martín/Banco de Caja España de Inversiones, Salamanca y Soria, S.A. și Intercotrans S.L.
   (Cauza C-380/15)
   (2015/C 354/16)
   Limba de procedură: spaniola

      Instanța de trimitere

   Audiencia Provincial de Les Illes Balears

      Părțile din procedura principală

      Reclamanți: Francisca Garzón Ramos și José Javier Ramos Martín

      Pârâte: Banco de Caja España de Inversiones, Salamanca y Soria, S.A. și
   Intercotrans S.L.

      Întrebările preliminare

               1)

               Este articolul 698 alineatul 1 din Codul de procedură civilă spaniol compatibil cu principiul protecției jurisdicționale efective, prevăzut la articolul 47 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene (1), având în vedere că dispoziția națională menționată interzice în orice situație instanței sesizate cu procedura ordinară de anulare a titlului executoriu să suspende preventiv procedura de executare ipotecară bazată pe acest titlu considerat nul?

               2)

               În cazul în care la întrebarea anterioară se răspunde în sensul că reglementarea spaniolă este incompatibilă cu articolul menționat din Carta europeană, ca o consecință a acestui fapt, este aplicabilă în prezenta cauză jurisprudența Curții de Justiție a Uniunii Europene și, în particular, cea stabilită în Hotărârea Camerei întâi din 17 iulie 2014 (C-169/14) (2)?

      (1)  JO 2000, C 364, p.1.

      (2)  EU:C:2014:2099.