title: Cauza C-898/19 P: Recurs introdus la 4 decembrie 2019 de Irlanda împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a șaptea extinsă) din 24 septembrie 2019 în cauzele conexate T-755/15 și T-759/15, Luxembourg și Fiat Chrysler Finance Europe/Comisia

text:
               17.2.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 54/41

      Recurs introdus la 4 decembrie 2019 de Irlanda împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a șaptea extinsă) din 24 septembrie 2019 în cauzele conexate T-755/15 și T-759/15, Luxembourg și Fiat Chrysler Finance Europe/Comisia
      (Cauza C-898/19 P)
      (2020/C 54/45)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Recurentă: Irlanda (reprezentanți: M. Browne, A. Joyce, J. Quaney și P. Gallagher SC, agenți, S. Kingston și B. Doherty, BL)

         Celelalte părți din procedură: Comisia Europeană, Fiat Chrysler Finance Europe, Marele Ducat al Luxemburgului

         Concluziile

      Recurenta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea Hotărârii Tribunalului din 24 septembrie 2019 în cauzele conexate T-755/15 și T-759/15, Luxembourg și Fiat Chrysler Finance Europe/Comisia;

                  —

                  anularea Deciziei Comisiei din 21 octombrie 2015 (1) și

                  —

                  obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      Primul motiv: Tribunalul a săvârșit o eroare de drept și a aplicat în mod eronat articolul 107 alineatul (1) TFUE în abordarea sa a așa-numitului „principiu al concurenței depline”.
      Al doilea motiv: Tribunalul a săvârșit o eroare de drept și a aplicat în mod eronat articolul 107 alineatul (1) TFUE în cadrul analizei sale privind selectivitatea.
      Al treilea motiv: Tribunalul și-a încălcat obligația de motivare a hotărârii pronunțate.
      Al patrulea motiv: Tribunalul a încălcat principiul securității juridice atunci când a admis că este posibilă revizuirea de către Comisie a deciziilor administrațiilor fiscale naționale prin raportare la o versiune a Comisiei a principiului concurenței depline care era imprevizibilă și al cărei conținut nu era cunoscut.
      Al cincilea motiv: Tribunalul a încălcat articolele 4 și 5 TUE și a utilizat în mod nepermis normele privind ajutoarele de stat pentru a armoniza normele statelor membre privind impozitarea directă.

         (1)  Decizia (UE) 2016/2326 a Comisiei din 21 octombrie 2015 privind ajutorul de stat SA.38375 (2014/C ex 2014/NN) pus în aplicare de Luxemburg în favoarea Fiat [notificată cu numărul C(2015) 7152] (JO 2016, L 351, p. 1).


title: Cauza C-899/19 P: Recurs introdus la 4 decembrie 2019 de către România împotriva hotărârii Tribunalului (camera a doua) pronunțate la 24 septembrie 2019 în cauza T-391/17, România/Comisia

text:
               17.2.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 54/42

      Recurs introdus la 4 decembrie 2019 de către România împotriva hotărârii Tribunalului (camera a doua) pronunțate la 24 septembrie 2019 în cauza T-391/17, România/Comisia
      (Cauza C-899/19 P)
      (2020/C 54/46)
      Limba de procedură: romana

         Părțile

         Recurentă: România (reprezentanți: E. Gane, L. Lițu, M. Chicu, agenți)

         Celelalte părți în proces: Comisia Europeană, Ungaria

         Concluziile recurentei

                  —

                  să admită recursul, să anuleze integral Hotărârea Tribunalului în cauza T-391/17, să judece cauza T-391/17, admițând acțiunea în anularea Deciziei (UE) 2017/652

            sau

                  —

                  să admită recursul, să anuleze integral Hotărârea Tribunalului în cauza T-391/17 și să trimită cauza T-391/17 spre judecare Tribunalului UE, iar, în rejudecare, acesta să admită acțiunea în anulare și să anuleze Decizia (UE) 2017/652;

                  —

                  să oblige Comisia la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

                     A.

                     Încălcarea dispozițiilor Tratatelor UE referitoare la competențele Uniunii

                  Tribunalul săvârșește o eroare de drept atunci când, cu încălcarea principiului atribuirii de competențe consacrat de art. 5 alin. (2) din Tratatul privind Uniunea Europeană, asimilează valorile enumerate la articolul 2 TUE unei acțiuni specifice/obiectiv în domeniul de competență UE și invită Comisia să prezinte acte specifice având ca obiectiv principal respectarea drepturilor persoanelor aparținând minorităților naționale și lingvistice și a bogăției diversității culturale și lingvistice.

                     B.

                     Încălcarea articolului 296 al doilea paragraf TFUE

                  Tribunalul a interpretat eronat articolul 296 al doilea paragraf TFUE în ceea ce privește obligația de motivare care îi revenea Comisiei, apreciind în mod greșit că respectiva obligație a fost respectată, raportat la împrejurările cauzei, în contextul în care Comisia nu a redat considerațiile juridice care au prezentat o importanță esențială în economia Deciziei (UE) 2017/652, și, mai mult, și-a modificat fundamental poziția anterior exprimată, fără a preciza care sunt acele evoluții intervenite de natură să justifice modificarea poziției.

                     C.

                     Neregularități de procedură de natură să aducă atingere intereselor recurentului

                  Prin faptul că, în cadrul fazei orale a procedurii în cauza T-391/17, discuțiile s-au concentrat, la solicitarea Tribunalului, numai pe aspecte de admisibilitate a acțiunii în anulare, în vreme ce, în cadrul hotărârii pronunțate, această instanță a abordat exclusiv aspecte privind fondul, regularitatea procedurii a fost afectată.


title: Cauza C-904/19: Cerere de decizie preliminară introdusă de Sąd Rejonowy dla Warszawy-Woli w Warszawie (Polonia) la 10 decembrie 2019 – E. Sp. z o.o/K. S.

text:
               17.2.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 54/43

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Sąd Rejonowy dla Warszawy-Woli w Warszawie (Polonia) la 10 decembrie 2019 – E. Sp. z o.o/K. S.
      (Cauza C-904/19)
      (2020/C 54/48)
      Limba de procedură: polona

         Instanța de trimitere

      Sąd Rejonowy dla Warszawy-Woli w Warszawie

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: E. Sp. z o.o

         Pârât: K. S.

         Întrebările preliminare

                  1)

                  Articolul 7 alineatul (1) din Directiva 93/13/CEE a Consiliului din 5 aprilie 1993 privind clauzele abuzive în contractele încheiate cu consumatorii (1), […] precum și considerentele (20) și (24) din aceasta, potrivit cărora] convențiile trebuie redactate într-un limbaj clar și inteligibil, iar consumatorul trebuie să aibă efectiv posibilitatea de a lua cunoștință de toate clauzele și orice îndoială trebuie să fie interpretată în favoarea sa [și] instanțele și organele administrative din statele membre trebuie să aibă la dispoziție mijloace adecvate și eficace pentru a preveni utilizarea în continuare a clauzelor abuzive în contractele încheiate cu consumatorii, coroborate cu articolul 10 alineatele (1) și (2) din Directiva 2008/48/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 23 aprilie 2008 privind contractele de credit pentru consumatori și de abrogare a Directivei 87/102/CEE a Consiliului (2) […] și considerentul (31) al acesteia trebuie interpretate în sensul că se opun dispozițiilor articolului 339 alineatul (2) din Codul de procedură civilă, interpretate în sensul că dispoziția prevăzută la articolul 339 alineatul (2) din Codul de procedură civilă permite pronunțarea unei hotărâri în lipsă într-o cauză […] în legătură cu plata unui credit de consum […] de asemenea în cazul în care nu a fost prezentat de reclamant […] contractul de credit de consum […], și, în consecință, acest contract nu a fost examinat în raport cu eventualele clauze abuzive cuprinse în contractul încheiat, nu s-a verificat dacă contractul cuprinde toate elementele necesare în drept, și în același timp, impune ca, la pronunțarea unei hotărâri în lipsă, instanța să se întemeieze numai pe afirmațiile reclamantului privind situația de fapt, fără a analiza elementele de probă prin prisma „îndoielilor justificate”, în sensul acestei dispoziții? În lumina Hotărârii Curții din 1 octombrie 2015, ERSTE Bank Hungary (C-32/14, EU:C:2015:637, punctul 62), a Hotărârii Curții din 10 septembrie 2014, Kušionova (C-34/13, EU:C:2014:2189, punctul 56) și a Hotărârii Curții din 6 octombrie 2009, Asturcom Telecomunicaciones (C-40/08, EU:C:2009:615, punctul 47), este de asemenea posibilă o interpretare a articolului 339 alineatul (2) KPC în sensul că poate fi pronunțată o hotărâre în lipsă într-o cauză [privind plata unui credit de consum] […] în care reclamantul nu a anexat contractul la cererea introductivă și, în consecință, nu a fost examinat contractul din perspectiva unor potențiale clauze abuzive în contractele încheiate și nici nu s-a verificat aspectul dacă contractul cuprinde elementele cerute de lege, instanța întemeindu-se numai pe susținerile acestui reclamant cu privire la faptele din cauză?

                  2)

                  Articolul 7 alineatul (1) din Directiva 93/13/CEE a Consiliului din 5 aprilie 1993 privind clauzele abuzive în contractele încheiate cu consumatorii, […] precum și considerentele (20) și (24), potrivit cărora] convențiile trebuie redactate într-un limbaj clar și inteligibil, iar consumatorul trebuie să aibă efectiv posibilitatea de a lua cunoștință de toate clauzele și că orice îndoială trebuie să fie interpretată în favoarea sa [și] instanțele și organele administrative din statele membre trebuie să aibă la dispoziție mijloace adecvate și eficace pentru a preveni utilizarea în continuare a clauzelor abuzive în contractele încheiate cu consumatorii, coroborate cu articolul 10 alineatele (1) și (2) din Directiva 2008/48/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 23 aprilie 2008 privind contractele de credit pentru consumatori și de abrogare a Directivei 87/102/CEE a Consiliului […] și considerentul (31) al acesteia trebuie interpretate în sensul că se opun dispozițiilor articolului 339 alineatul (2) din Codul de procedură civilă, interpretate în sensul că dispoziția prevăzută la articolul 339 alineatul (2) din Codul de procedură civilă permite pronunțarea unei hotărâri în lipsă în cauză […] în legătură cu plata unui credit de consum […] și în cazul în care nu a fost prezentat de reclamant […] contractul de credit de consum […], și, în consecință, acest contract nu a fost examinat în raport cu eventualele clauze abuzive cuprinse în contractul încheiat, nu a fost verificat dacă contractul cuprinde toate elementele necesare în drept, și în același timp, impune ca, la pronunțarea unei hotărâri în lipsă, să se întemeieze numai pe afirmațiile reclamantului privind situația de fapt, fără a analiza elemente de probă prin prisma „îndoielilor justificate”, în sensul acestei dispoziții? În lumina Hotărârii Curții din 1 octombrie 2015, ERSTE Bank Hungary (C-32/14, EU:C:2015:637, punctul 62), a Hotărârii Curții din 10 septembrie 2014, Kušionova (C-34/13, EU:C:2014:2189, punctul 56) și a Hotărârii Curții din 6 octombrie 2009, Asturcom Telecomunicaciones (C-40/08, EU:C:2009:615, punctul 47), este de asemenea posibilă o interpretare a articolului 339 alineatul (2) KPC în sensul că poate fi pronunțată o hotărâre în lipsă într-o cauză [privind plata unui credit de consum] […] în care nu s-a examinat contractul prezentat de reclamant și anexat la cererea introductivă din perspectiva unor potențiale clauze abuzive în contractele încheiate și nici nu s-a verificat aspectul dacă contractul cuprinde elementele cerute de lege, instanța întemeindu-se numai pe susținerile acestui reclamant cu privire la faptele din cauză?

         (1)  – JO 1993 L 095, p. 29, Ediție specială, 15/vol. 2, p. 273.

         (2)  – JO 2008, L 133, p. 66.


title: Cauza C-913/19: Cerere de decizie preliminară introdusă de Sąd Rejonowy w Białymstoku (Polonia) la 13 decembrie 2019 – CNP spółka z o.o./Gefion Insurance A/S

text:
               17.2.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 54/45

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Sąd Rejonowy w Białymstoku (Polonia) la 13 decembrie 2019 – CNP spółka z o.o./Gefion Insurance A/S
      (Cauza C-913/19)
      (2020/C 54/49)
      Limba de procedură: polona

         Instanța de trimitere

      Sąd Rejonowy w Białymstoku

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: CNP spółka z o.o.

         Pârâtă: Gefion Insurance A/S

         Întrebările preliminare

                  1)

                  Articolul 13 alineatul (2) coroborat cu articolul 10 din Regulamentul (UE) nr. 1215/2012 al Parlamentului European și al Consiliului din 12 decembrie 2012 privind competența judiciară, recunoașterea și executarea hotărârilor în materie civilă și comercială (1) trebuie interpretat în sensul că, într-un litigiu între un profesionist, care a dobândit de la partea vătămată o creanță împotriva întreprinderii de asigurare în temeiul asigurării de răspundere civilă, și întreprinderea de asigurare menționată nu este exclusă stabilirea competenței instanței în temeiul articolului 7 punctul 2 sau al articolului 7 punctul 5 din regulament?

                  2)

                  În cazul unui răspuns afirmativ la prima întrebare, articolul 7 punctul 5 din Regulamentul (UE) nr. 1215/2012 al Parlamentului European și al Consiliului din 12 decembrie 2012 privind competența judiciară, recunoașterea și executarea hotărârilor în materie civilă și comercială trebuie interpretat în sensul că o societate comercială care își desfășoară activitatea într-un stat membru și se ocupă cu soluționarea cererilor de despăgubire pentru daunele materiale în cadrul asigurării obligatorii de răspundere civilă auto, acționând în temeiul unui contract încheiat cu o societate de asigurări cu sediul într-un alt stat membru, este considerată o sucursală, o agenție sau o altă unitate a acesteia?

                  3)

                  În cazul unui răspuns afirmativ la prima întrebare, articolul 7 punctul 2 din Regulamentul (UE) nr. 1215/2012 al Parlamentului European și al Consiliului din 12 decembrie 2012 privind competența judiciară, recunoașterea și executarea hotărârilor în materie civilă și comercială trebuie interpretat în sensul că acesta reprezintă un temei autonom pentru competența instanței din statul membru în care s-a produs fapta generatoare de prejudiciu și în fața căreia creditorul, care a dobândit creanța părții vătămate în temeiul asigurării obligatorii de răspundere civilă, introduce o acțiune împotriva întreprinderii de asigurare cu sediul într-un alt stat membru?

         (1)  JO 2012, L 351, p. 1.


title: Cauza T-21/18: Hotărârea Tribunalului din 17 decembrie 2019 – Polonia/Comisia („FEGA și FEADR – Cheltuieli excluse de la finanțare – Sectorul fructelor și legumelor – Ajutoare pentru grupuri de producători – Cheltuieli efectuate de Polonia – Lacune în cadrul controalelor-cheie și secundare – Verificare a planurilor de recunoaștere și a criteriilor de recunoaștere – Controale privind cererile de ajutor – Admisibilitate a grupurilor de producători – Coerență economică – Necesitate și admisibilitate a investițiilor – Caracterul rezonabil al cheltuielilor – Deficiențe sistemice – Risc pentru FEGA – Măsuri corective – Corecții forfetare de 25 %”)

text:
               17.2.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 54/46

      Hotărârea Tribunalului din 17 decembrie 2019 – Polonia/Comisia
      (Cauza T-21/18) (1)

      („FEGA și FEADR - Cheltuieli excluse de la finanțare - Sectorul fructelor și legumelor - Ajutoare pentru grupuri de producători - Cheltuieli efectuate de Polonia - Lacune în cadrul controalelor-cheie și secundare - Verificare a planurilor de recunoaștere și a criteriilor de recunoaștere - Controale privind cererile de ajutor - Admisibilitate a grupurilor de producători - Coerență economică - Necesitate și admisibilitate a investițiilor - Caracterul rezonabil al cheltuielilor - Deficiențe sistemice - Risc pentru FEGA - Măsuri corective - Corecții forfetare de 25 %”)
      (2020/C 54/50)
      Limba de procedură: polona

         Părțile

         Reclamantă: Republica Polonă (reprezentanți: B. Majczyna, M. Pawlicka și D. Krawczyk, agenți)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: A. Lewis și A. Stobiecka-Kuik, agenți)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE și având ca obiect anularea parțială a Deciziei de punere în aplicare (UE) 2017/2014 a Comisiei din 8 noiembrie 2017 de excludere de la finanțarea de către Uniunea Europeană a anumitor cheltuieli efectuate în cadrul Fondului european de garantare agricolă (FEGA) și al Fondului european agricol pentru dezvoltare rurală (FEADR) (JO 2017, L 292, p. 61).

         Dispozitivul

                  1)

                     Respinge recursul.

                  2)

                     Obligă Republica Polonă să suporte, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, și cheltuielile de judecată efectuate de Comisia Europeană.

         (1)  JO C 104, 19.3.2018.


title: Cauza T-22/18: Hotărârea Tribunalului din 19 decembrie 2019 – Bulgaria/Comisia („FEGA și FEADR – Cheltuieli excluse de la finanțare – Cheltuieli efectuate de Bulgaria – Dezvoltare rurală – Calitatea controalelor la fața locului – Control al criteriilor de admisibilitate și de selecție – Corecții financiare – Controale ex post – Metodă aplicată pentru calculul corecțiilor financiare – Recurență – Măsuri corective – Procedură de verificare a conformității – Securitate juridică – Principiul bunei gestiuni financiare – Proporționalitate”)

text:
               17.2.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 54/47

      Hotărârea Tribunalului din 19 decembrie 2019 – Bulgaria/Comisia
      (Cauza T-22/18) (1)

      („FEGA și FEADR - Cheltuieli excluse de la finanțare - Cheltuieli efectuate de Bulgaria - Dezvoltare rurală - Calitatea controalelor la fața locului - Control al criteriilor de admisibilitate și de selecție - Corecții financiare - Controale ex post - Metodă aplicată pentru calculul corecțiilor financiare - Recurență - Măsuri corective - Procedură de verificare a conformității - Securitate juridică - Principiul bunei gestiuni financiare - Proporționalitate”)
      (2020/C 54/51)
      Limba de procedură: bulgara

         Părțile

         Reclamantă: Bulgaria (reprezentanți: E. Petranova și L. Zaharieva, agenți)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: J. Aquilina, G. Koleva și V. Bottka, agenți)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE și având ca obiect anularea parțială a Deciziei de punere în aplicare (UE) 2017/2014 a Comisiei din 8 noiembrie 2017 de excludere de la finanțarea de către Uniunea Europeană a anumitor cheltuieli efectuate în cadrul Fondului european de garantare agricolă (FEGA) și al Fondului european agricol pentru dezvoltare rurală (FEADR) (JO 2017, L 292, p. 61).

         Dispozitivul

                  1)

                     Respinge recursul.

                  2)

                     Obligă Republica Bulgaria la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 104, 19.3.2018.


title: Cauza T-100/18: Hotărârea Tribunalului din 19 decembrie 2019 – Wehrheim/BCE („Funcție publică – Personalul BCE – Remunerație – Indemnizație de expatriere – Suspendare – Răspundere – Prejudiciu material și moral – Greșeală de serviciu”)

text:
               17.2.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 54/47

      Hotărârea Tribunalului din 19 decembrie 2019 – Wehrheim/BCE
      (Cauza T-100/18) (1)

      („Funcție publică - Personalul BCE - Remunerație - Indemnizație de expatriere - Suspendare - Răspundere - Prejudiciu material și moral - Greșeală de serviciu”)
      (2020/C 54/52)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamantă: Christine Wehrheim (Offenbach, Germania) (reprezentant: N. de Montigny, avocat)

         Pârâtă: Banca Centrală Europeană (reprezentanți: F. von Lindeiner și A. Andrzejewska, agenți, asistați de B. Wägenbaur, avocat)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 270 TFUE și pe articolul 50a din Statutul Curții de Justiție a Uniunii Europene prin care se urmărește obținerea reparării prejudiciului material și moral pe care reclamanta pretinde că l-a suferit ca urmare a erorii săvârșite de BCE în stabilirea drepturilor sale pecuniare la momentul angajării acesteia, care a determinat acordarea unei indemnizații de expatriere ce a fost ulterior suspendată

         Dispozitivul

                  1)

                     Obligă Banca centrală Europeană (BCE) la plata sumei de 1 000 de euro către doamna Christine Wehrheim cu titlu de prejudiciu moral, majorată cu dobânzi, începând de la pronunțarea prezentei hotărâri, la rata stabilită de BCE pentru operațiunile principale de refinanțare majorată cu 3,5 puncte procentuale, până la data plății de către BCE a sumei de 1 000 de euro.

                  2)

                     Respinge în rest acțiunea.

                  3)

                     Doamna Wehrheim și BCE suportă propriile cheltuieli de judecată.

         (1)  JO C 152, 30.4.2018.


title: Cauza T-295/18: Hotărârea Tribunalului din 19 decembrie 2019 – Grecia/Comisia („FEGA și FEADR – Cheltuieli excluse de la finanțare – Cheltuieli efectuate de Grecia – Dezvoltare rurală – Ajutoare directe decuplate – Controale-cheie – Corecții financiare forfetare”)

text:
               17.2.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 54/48

      Hotărârea Tribunalului din 19 decembrie 2019 – Grecia/Comisia
      (Cauza T-295/18) (1)

      („FEGA și FEADR - Cheltuieli excluse de la finanțare - Cheltuieli efectuate de Grecia - Dezvoltare rurală - Ajutoare directe decuplate - Controale-cheie - Corecții financiare forfetare”)
      (2020/C 54/53)
      Limba de procedură: greaca

         Părțile

         Reclamantă: Republica Elenă (reprezentanți: G. Kanellopoulos, I. Pachi, A. Vasilopoulou și E. Chroni, agenți)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: D. Triantafyllou și J. Aquilina, agenți)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE și având ca obiect anularea parțială a Deciziei de punere în aplicare (UE) 2018/304 a Comisiei din 27 februarie 2018 de excludere de la finanțarea de către Uniunea Europeană a anumitor cheltuieli efectuate de statele membre în cadrul Fondului european de garantare agricolă (FEGA) și al Fondului european agricol pentru dezvoltare rurală (FEADR) (JO 2018, L 59, p. 3)

         Dispozitivul

                  1)

                     Respinge acțiunea.

                  2)

                     Obligă Republica Elenă la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 249, 16.7.2018.


title: Cauza T-383/18: Hotărârea Tribunalului din 19 decembrie 2019 – Sta*Ware EDV Beratung/EUIPO – Accelerate IT Consulting (businessNavi) („Marcă a Uniunii Europene – Procedură de decădere – Marca Uniunii Europene figurativă businessNavi – Utilizare serioasă a mărcii – Decădere parțială – Articolul 51 alineatul (1) litera (a) și alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 [devenit articolul 58 alineatul (1) litera (a) și alineatul (2) din Regulamentul (UE) 2017/1001]”)

text:
               17.2.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 54/49

      Hotărârea Tribunalului din 19 decembrie 2019 – Sta*Ware EDV Beratung/EUIPO – Accelerate IT Consulting (businessNavi)
      (Cauza T-383/18) (1)

      („Marcă a Uniunii Europene - Procedură de decădere - Marca Uniunii Europene figurativă businessNavi - Utilizare serioasă a mărcii - Decădere parțială - Articolul 51 alineatul (1) litera (a) și alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 [devenit articolul 58 alineatul (1) litera (a) și alineatul (2) din Regulamentul (UE) 2017/1001]”)
      (2020/C 54/54)
      Limba de procedură: germana

         Părțile

         Reclamantă: Sta*Ware EDV Beratung GmbH (Starnberg, Germania) (reprezentanți: M. Bölling și M. Graf, avocați)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentant: S. Hanne, agent)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO, intervenientă la Tribunal: Accelerate IT Consulting GmbH (Ahlen, Germania) (reprezentant: H. Hofmann, avocat)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 2 mai 2018 (cauza R 434/2017-5) privind o procedură de decădere între Sta*Ware EDV Beratung și Accelerate IT Consulting.

         Dispozitivul

                  1)

                     Respinge recursul.

                  2)

                     Obligă Sta*Ware EDV Beratung GmbH la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 294, 20.8.2018.


title: Cauza T-504/18: Hotărârea Tribunalului din 19 decembrie 2019 – XG/Comisia (Personal al unei societăți private care prestează servicii informatice în cadrul instituției – Refuzul de a acorda acces în incintele Comisiei – Competența instituției care a emis actul)

text:
               17.2.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 54/50

      Hotărârea Tribunalului din 19 decembrie 2019 – XG/Comisia
      (Cauza T-504/18) (1)

      (Personal al unei societăți private care prestează servicii informatice în cadrul instituției - Refuzul de a acorda acces în incintele Comisiei - Competența instituției care a emis actul)
      (2020/C 54/55)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamant: XG (reprezentanți: S. Kaisergruber și A. Burghelle-Vernet, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: C. Ehrbar și T. Bohr, agenți)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE având ca obiect anularea deciziei Comisiei din 3 iulie 2018 de menținere a refuzului accesului reclamantului în incintele sale

         Dispozitivul

                  1)

                     Anulează decizia Comisiei din 3 iulie 2018 de menținere a refuzului accesului lui XG în incintele sale.

                  2)

                     Obligă Comisia Europeană la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 373, 15.10.2018.


title: Cauza T-317/19 R: Ordonanța președintelui Tribunalului din 7 noiembrie 2019 – AMVAC Netherlands/Comisia (Măsuri provizorii – Produse fitosanitare – Regulamentul (CE) nr. 1107/2009 – Substanța activă „etoprofos” – Condiții de aprobare pentru introducerea pe piață a substanței – Cerere de suspendare a executării – Lipsa urgenței)

text:
               17.2.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 54/50

      Ordonanța președintelui Tribunalului din 7 noiembrie 2019 – AMVAC Netherlands/Comisia
      (Cauza T-317/19 R)
      (Măsuri provizorii - Produse fitosanitare - Regulamentul (CE) nr. 1107/2009 - Substanța activă „etoprofos” - Condiții de aprobare pentru introducerea pe piață a substanței - Cerere de suspendare a executării - Lipsa urgenței)
      (2020/C 54/56)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: AMVAC Netherlands (Amsterdam, Țările de Jos) (reprezentanți: C. Mereu, M. Grunchard și S. Englebert, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți): F. Castilla-Contreras și I. Naglis, agenți)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolele 278 și 279 TFUE prin care se solicită suspendarea Regulamentului de punere în aplicare (UE) 2019/344 al Comisiei din 28 februarie 2019 privind nereînnoirea aprobării substanței active etoprofos, în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 1107/2009 al Parlamentului European și al Consiliului privind introducerea pe piață a produselor fitosanitare, și de modificare a anexei la Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 540/2011 al Comisiei (JO 2019, L 62, p. 7)

         Dispozitivul

                  1)

                     Respinge cererea de măsuri provizorii.

                  2)

                     Cererea privind cheltuielile de judecată se soluționează odată cu fondul.


title: Cauza T-715/19: Acțiune introdusă la 21 octombrie 2019 – Wagenknecht/Consilliul European

text:
               17.2.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 54/51

      Acțiune introdusă la 21 octombrie 2019 – Wagenknecht/Consilliul European
      (Cauza T-715/19)
      (2020/C 54/57)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamant: Lukáš Wagenknecht (Pardubice, Republica Cehă) (reprezentant: A. Dolejská, avocat)

         Pârât: Consilliul European

         Concluziile

      Reclamantul solicită Tribunalului:

                  —

                  constatarea faptului că în mod nelegal Consiliul European Council s-a abținut să acționeze împotriva conflictului de interese în care se află domnul Andrej Babiš, prim-ministrul ceh, în raport cu bugetul Uniunii Europene.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamantul invocă șase motive.

                  1.

                  Primul motiv, întemeiat pe faptul că, prin scrisoarea din 5 iunie 2019, reclamantul a invitat Consiliul European să acționeze și i-a adresat Consiliului European, la 10 iunie 2019, o invitație de a acționa în temeiul articolului 265 TFUE, prin care i-a solicitat să nu îl invite pe domnul Andrej Babiš, aflat în presupusul conflict de interese, la reuniunea Consiliului European din 20 iunie 2019, în cadrul căreia, potrivit punctului 4 de pe ordinea de zi, a fost discutat bugetul Uniunii Europene.

                              —

                              Cu toate acestea, reclamantul observă că, la 20 iunie 2019, prim-ministrul ceh, domnul Babiš, aflat în presupusul conflict de interese, a fost prezent la reuniunea Consiliului European în cadrul căreia, potrivit punctului 4 de pe ordinea de zi, a fost discutat bugetul Uniunii Europene.

                  2.

                  Al doilea motiv, întemeiat pe faptul că răspunsul Consiliului European la invitația de a acționa adresată de reclamant era neconcludent, contradictoriu și nu definea poziția acestuia.

                  3.

                  Al treilea motiv, întemeiat pe faptul că reclamantul este afectat în mod direct de neexcluderea de către Consiliul European a domnului Babiš de la deliberările privind viitorul buget al Uniunii Europene în cadrul reuniunilor Consiliului European, întrucât:

                              i.

                              nu este necesar niciun alt act intermediar pentru a exclude de la sesiunea Consiliului European persoane aflate în conflict de interese; și

                              ii.

                              situația juridică a reclamantului este afectată ca urmare a faptului că acesta este: (a) un reprezentant ales al Senatului ceh, însărcinat cu investigarea presupusului conflict de interese în care s-ar afla prim-ministrul ceh în calitate de membru al unei comisii speciale din cadrul Senatului, înființate în acest scop, și (b) un viitor concurent al candidaților partidului ANO 2011, aflat sub controlul prim-ministrului ceh.

                  4.

                  Al patrulea motiv, întemeiat pe faptul că afectarea individuală a reclamantului în ceea ce privește presupusa omisiune a Consiliului European de a acționa împotriva presupusului conflict de interese în care s-ar afla prim-ministrul ceh, domnul Babiš, decurge:

                              i.

                              dintr-o obligație constituțională de a controla adoptarea corectă a actelor juridice ale Uniunii Europene, inclusiv bugetul Uniunii (Cadrul Financiar Multianual 2021-2027);

                              ii.

                              dintr-o obligație constituțională care implică dreptul de a controla prim-ministrul ceh atunci când acesta acționează în cadrul Consiliului European, inclusiv obligația de exercita în mod responsabil funcția de membru al comisiei speciale a Senatului, însărcinată cu investigarea susținerilor privind presupusul conflict de interese în care s-ar afla prim-ministrul ceh, domnul Babiš;

                              iii.

                              din alegerea reclamantului în Senatul ceh în anul 2018, în concurență cu candidații ANO 2011 aflați sub controlul prim-ministrului ceh.
                              Reclamantul susține că refuzul Tribunalului de a admite prezentul argument ar echivala cu o denegare de dreptate, conducând la o imposibilitate efectivă a membrilor parlamentelor naționale de a controla membrii guvernelor acestora în raport cu actele îndeplinite în Consiliul European sau în Consiliu.

                  5.

                  Al cincilea motiv, întemeiat pe existența unei obligații a Consiliului European de a acționa împotriva conflictelor de interese în temeiul articolului 325 alineatul (1) TFUE și al articolului 61 alineatul (1) din Regulamentul financiar (1).

                              —

                              Reclamantul susține că au fost îndeplinite toate condițiile care atrag obligația Consiliului European de a acționa, și anume, de a preveni sau de a neutraliza presupusul conflict de interese în care s-ar afla prim-ministrul ceh, domnul Babiš.

                  6.

                  Al șaselea motiv, întemeiat pe încălcarea de către Consiliul European a obligației de a acționa în temeiul articolului 325 alineatul (1) TFUE și al articolului 61 alineatul (1) din Regulamentul financiar menționat.

         (1)  Regulamentul (UE, Euratom) 2018/1046 al Parlamentului European și al Consiliului din 18 iulie 2018 privind normele financiare aplicabile bugetului general al Uniunii, de modificare a Regulamentelor (UE) nr. 1296/2013, (UE) nr. 1301/2013, (UE) nr. 1303/2013, (UE) nr. 1304/2013, (UE) nr. 1309/2013, (UE) nr. 1316/2013, (UE) nr. 223/2014, (UE) nr. 283/2014 și a Deciziei nr. 541/2014/UE și de abrogare a Regulamentului (UE, Euratom) nr. 966/2012 (JO 2018 L 193, p. 1).


title: Cauza T-804/19: Acțiune introdusă la 20 noiembrie 2019 – HC/Comisia

text:
               17.2.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 54/52

      Acțiune introdusă la 20 noiembrie 2019 – HC/Comisia
      (Cauza T-804/19)
      (2020/C 54/58)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamant: HC (reprezentanți: G. Pandey și V. Villante, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Concluziile

      Reclamantul solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei Oficiului European pentru Selecția Personalului (EPSO) din 20 august 2019 prin care se respinge reclamația reclamantului formulată în temeiul articolului 90 alineatul (2) din Statutul funcționarilor Uniunii Europene la 17 aprilie 2019, care include respingerea cererii de despăgubire în valoare de 50 000 de euro;

                  —

                  anularea deciziei comitetului de selecție din cadrul EPSO din 21 martie 2019 prin care se respinge cererea reclamantului de reexaminare a deciziei comitetului de selecție de a nu îl admite în următoarea fază a concursului;

                  —

                  anularea deciziei EPSO din 28 ianuarie 2019 de pe contul internet EPSO de a nu include numele reclamantului în proiectul de listă a funcționarilor selecționați să participe la concursul EPSO/AD/363/18;

                  —

                  anularea anunțului de concurs EPSO/AD/363/18 publicat la 11 octombrie 2018 (1) și, în totalitate, a proiectului de listă a funcționarilor selecționați să participe la concursul menționat și/sau declararea acestuia ca nelegal și inaplicabil reclamantului în temeiul articolului 277 TFUE;

                  —

                  obligarea pârâtei la plata către reclamant a sumei de 50 000 de euro cu titlu de despăgubire pentru prejudiciul cauzat prin deciziile atacate menționate mai sus;

                  —

                  cu titlu introductiv, dacă este cazul, declararea nevalidității și a inaplicabilității articolului 90 din Statutul funcționarilor în prezenta procedură, în temeiul articolului 277 TFUE.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamantul invocă patru motive.

                  1.

                  Primul motiv, întemeiat pe o eroare vădită de apreciere a experienței profesionale a reclamantului și, în acest context, pe neîndeplinirea obligației de motivare a deciziei și pe încălcarea articolului 25 din Statutul funcționarilor Uniunii Europene și a articolului 296 TFUE.

                  2.

                  Al doilea motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 41 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene și a dreptului reclamantului de a fi ascultat și, în acest context, pe încălcarea obligației de motivare și a articolului 296 TFUE.

                  3.

                  Al treilea motiv, întemeiat pe încălcarea articolelor 1, 2, 3 și 4 din Regulamentul nr. 1 din 1958 (2) și, în acest context, pe încălcarea articolului 1 litera (d) și a articolului 28 din Statutul funcționarilor, precum și a articolului 1 alineatul (1) litera (f) din anexa III la Statutul funcționarilor și a principiilor egalității de tratament și nediscriminării.

                  4.

                  Al patrulea motiv, întemeiat pe nelegalitatea evaluării talentului din perspectiva articolului 1 litera (d), a articolului 4, a articolului 7 și a articolului 29 din Statutul funcționarilor.

         (1)  JO 2018 C 368A, p. 1.

         (2)  Regulamentul nr. 1 al Consiliului din 15 aprilie 1958 de stabilire a regimului lingvistic al Comunității Economice Europene (JO 17, 6.10.1958, p. 385, Ediție specială, 01/vol. 1, p. 3).


title: Cauza T-823/19: Acțiune introdusă la 4 decembrie 2019 – JMS Sports/EUIPO – Inter-Vion (Elastice spiralate pentru păr)

text:
               17.2.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 54/53

      Acțiune introdusă la 4 decembrie 2019 – JMS Sports/EUIPO – Inter-Vion (Elastice spiralate pentru păr)
      (Cauza T-823/19)
      (2020/C 54/59)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: polona

         Părțile

         Reclamantă: JMS Sports sp. z o.o. (Łódź, Polonia) (reprezentanți: D. Piróg și J. Słupski, adwokaci)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Inter-Vion S.A. (Varșovia, Polonia)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Titularul desenului sau modelului industrial în litigiu: reclamanta din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

         Desenul sau modelul industrial în litigiu: desenul sau modelul industrial comunitar nr. 1723 677-0001

         Decizia atacată: Decizia Camerei a treia de recurs a EUIPO din 13/09/2019 în cauza R 1573/2018-3

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                  obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată, inclusiv a cheltuielilor de judecată suportate de reclamant în procedura în fața Camerei de recurs a EUIPO.

                  —

                  în cazul participării intervenientei la procedură, obligarea acesteia la suportarea propriilor cheltuieli de judecată.

         Motivele invocate

                  —

                  încălcarea articolului 5 alineatul (1) coroborat cu articolul 7 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 6/2002 al Consiliului;

                  —

                  încălcarea principiului atribuirii sarcinii probei;

                  —

                  încălcarea principiului egalității părților din proces.


title: Cauza T-829/19: Acțiune introdusă la 4 decembrie 2019 – Palírna U Zeleného stromu/EUIPO - Bacardi (BLEND 42 VODKA)

text:
               17.2.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 54/54

      Acțiune introdusă la 4 decembrie 2019 – Palírna U Zeleného stromu/EUIPO - Bacardi (BLEND 42 VODKA)
      (Cauza T-829/19)
      (2020/C 54/60)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: ceha

         Părțile

         Reclamantă: Palírna U Zeleného stromu a.s. (Ústí nad Labem, Republica Cehă) (reprezentant: T. Chleboun, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Bacardi & Co. Ltd (Meyrin, Švýcarsko)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Solicitantul mărcii în litigiu: reclamanta

         Marca în litigiu: marca Uniunii Europene figurativă „BLEND 42 VODKA” – cererea de înregistrare nr. 12 945 879

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție

         Decizia atacată: Decizia Camerei a doua de recurs a EUIPO din 5 septembrie 2019 în cauza R 2531/2018-2

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  conexarea acțiunilor îndreptate împotriva Deciziei pârâtei din 5 septembrie 2019 în cauzele R 2531/2018-2, R 2532/2018-2 și R 2533/2018-2.

                  —

                  anularea deciziei atacate.

                  —

                  obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivul invocat

                  —

                  încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.


title: Cauza T-830/19: Acțiune introdusă la 4 decembrie 2019 – Palírna U Zeleného stromu/EUIPO - Bacardi (BLEND 42 VODKA)

text:
               17.2.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 54/55

      Acțiune introdusă la 4 decembrie 2019 – Palírna U Zeleného stromu/EUIPO - Bacardi (BLEND 42 VODKA)
      (Cauza T-830/19)
      (2020/C 54/61)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: ceha

         Părțile

         Reclamantă: Palírna U Zeleného stromu a.s. (Ústí nad Labem, Republica Cehă) (reprezentant: T. Chleboun, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Bacardi & Co. Ltd (Meyrin, Švýcarsko)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Solicitantul mărcii în litigiu: reclamanta în fața Tribunalului

         Marca în litigiu: marca Uniunii Europene figurativă „BLEND 42 VODKA” în culorile albastru deschis și albastru închis – cererea de înregistrare nr. 12 946 034

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție

         Decizia atacată: Decizia Camerei a doua de recurs a EUIPO din 5 septembrie 2019 în cauza R 2532/2018-2

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  conexarea acțiunilor îndreptate împotriva Deciziei pârâtei din 5 septembrie 2019 în cauzele R 2531/2018-2, R 2532/2018-2 și R 2533/2018-2;

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                  obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivul invocat

                  —

                  încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.


title: Cauza T-849/19: Acțiune introdusă la 16 decembrie 2019 – Leonardo/Frontex

text:
               17.2.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 54/57

      Acțiune introdusă la 16 decembrie 2019 – Leonardo/Frontex
      (Cauza T-849/19)
      (2020/C 54/63)
      Limba de procedură: italiana

         Părțile

         Reclamantă: Leonardo SpA (Roma, Italia) (reprezentanți: M. Esposito, F. Caccioppoli și G. Calamo, avvocati)

         Pârâtă: Agenția Europeană pentru Poliția de Frontieră și Garda de Coastă

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului, pe fond, anularea actelor indicate mai jos, obligarea pârâtei la repararea tuturor prejudiciilor suferite și viitoare care decurg, indiferent de titlu, din caracterul nelegal al procedurii de cerere de ofertă atacate. Ca măsură de instrucție, reclamanta solicită dispunerea efectuării unei expertize în temeiul articolului 91 litera (e) și al articolului 96 din Regulamentul de procedură al Tribunalului, pentru a se stabili că: a) clauzele din cererea de ofertă atacată nu sunt nici rezonabile, nici necesare și nu sunt conforme cu reglementarea în materie; b) clauzele atacate împiedică Leonardo să formuleze o ofertă; c) divizarea contractului în două sau mai multe loturi este justificată din rațiuni de costuri și de fezabilitate tehnică. Cu obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      Prezenta acțiune este formulată împotriva anunțului de participare privind achiziții publice de servicii FRONTEX/OP/888/2019/JL/CG intitulat „Remotely Piloted Aircraft Systems (RPAS) for Medium Altitude Long Endurance Maritime Aerial Surveillance” publicat la 18 octombrie 2019 în suplimentul Jurnalului Oficial al Uniunii (tenders electronic daily) sub referința 2019/S 202-490010 și a actelor anexate, în special următoarele:

                  —

                  Invitation to Tender, disponibil pe site-ul internet https://etendering.ted.europa.eu/cft/cft-document.html?docId= 61915;

                  —

                  Financial Proposal, disponibil pe site-ul internet https://etendering.ted.europa.eu/cft/cft-document.html?docId= 61916;

                  —

                  Declaration, disponibil pe site-ul internet https://etendering.ted.europa.eu/cft/cft-document.html?docId= 61917;

                  —

                  Anexa I – Tender Specifications, disponibil pe site-ul internet https://etendering.ted.europa.eu/cft/cft-document.html?docId= 61918;

                  —

                  Tender Submission Form, disponibil pe site-ul internet https://etendering.ted.europa.eu/cft/cft-document.html?docId= 61919;

                  —

                  Draft Contract, disponibil pe site-ul internet https://etendering.ted.europa.eu/cft/cft-document.html?docId= 61921;

                  —

                  Agreement of non-disclosure, disponibil pe site-ul internet https://etendering.ted.europa.eu/cft/cft-document.html?docId= 61922;

                  —

                  Appendix 1, disponibil pe site-ul internet https://etendering.ted.europa.eu/cft/cft-document.html?docId= 61924;

                  —

                  Appendix 2, disponibil pe site-ul internet https://etendering.ted.europa.eu/cft/cft-document.html?docId= 61925;

                  —

                  Appendix 3, disponibil pe site-ul internet https://etendering.ted.europa.eu/cft/cft-document.html?docId= 61926;

                  —

                  documentul Rectificare-Aviz de informații complementare sau aviz rectificativ publicat în suplimentul Jurnalului Oficial al Uniunii Europene TED (tenders electronic daily) cu referința 2019/S 226-553006,

                  —

                  documentul cu întrebări și răspunsuri publicat de FRONTEX cu privire la lex specialis (publicat pe site-ul https://etendering.ted.europa.eu/cft/cft-questions.html?cftId= 5444);

                  —

                  procesul-verbal al reuniunii de informare organizat în incinta FRONTEX la 28 octombrie 2019, precum și orice alt act prealabil, conex și consecutiv actelor enumerate mai sus.

            În susținerea acțiunii, reclamanta invocă patru motive:

                  1.

                  Reclamanta solicită anularea actelor atacate în măsura în care sunt viciate de încălcarea principiilor transparenței, proporționalității, egalității de tratament și nediscriminării, ca urmare a conținutului lor general și irațional, și anume faptul că impun candidaților, în ceea ce o privește pe reclamantă, cerințe tehnice specifice perfect inutile, disproporționate, excesive și nefuncționale în scopul serviciului sau în așa fel încât fac ca participarea reclamantei să fie imposibilă ori subordonată unor sarcini economice excesive până la punctul de a prejudicia competitivitatea ofertei. În consecință, aceste acte sunt viciate de o încălcare a considerentelor 96 și 108 ale Regulamentului financiar 2018/1046 (1) și a articolelor 160, 161 și 166 din acesta, a punctelor 17.1, 17.3 et 17.8 din anexa I la regulamentul menționat, precum și a Directivelor 2014/23 (2) et 2014/24 (3). Acestea sunt, în plus, viciate de un exces de putere sub forma unei încălcări a principiului proporționalității, a caracterului ilogic și eronat și a unei denaturări a ipotezelor de bază, de o inegalitate de tratament, de injustiție, precum și de un abuz de putere.

                  2.

                  Reclamanta solicită în plus anularea actelor atacate din cauza nedivizării în loturi a contractului. În special, aceasta denunță încălcarea articolului 160 alineatele (1) și (2) din Regulamentul financiar 2018/1046 și a punctului 33.1 din anexa I la acesta, precum și neaplicarea punctului 18.2 al treilea paragraf din anexa I la regulamentul menționat.

                  3.

                  Reclamanta reproșează, de asemenea, încălcarea articolelor 176 sau 179 din regulamentul financiar 2018/1046, pentru motivul că dispozițiile din cererea de ofertă autorizează participarea unor persoane din țările terțe.

                  4.

                  În sfârșit, având în vedere nelegalitatea actelor atacate, reclamanta solicită despăgubiri pentru ansamblul prejudiciilor suferite și viitoare, directe și indirecte, care decurg, indiferent de titlu, din caracterul nelegal al procedurii de cerere de ofertă atacate.

         (1)  Regulamentul (UE, Euratom) 2018/1046 al Parlamentului European și al Consiliului din 18 iulie 2018 privind normele financiare aplicabile bugetului general al Uniunii, de modificare a Regulamentelor (UE) nr. 1296/2013, (UE) nr. 1301/2013, (UE) nr. 1303/2013, (UE) nr. 1304/2013, (UE) nr. 1309/2013, (UE) nr. 1316/2013, (UE) nr. 223/2014, (UE) nr. 283/2014 și a Deciziei nr. 541/2014/UE și de abrogare a Regulamentului (UE, Euratom) nr. 966/2012 (JO 2018, L 193, p. 1).

         (2)  Directiva 2014/23/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 26 februarie 2014 privind atribuirea contractelor de concesiune (JO 2014, L 94, p. 1).

         (3)  Directiva 2014/24/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 26 februarie 2014 privind achizițiile publice și de abrogare a Directivei 2004/18/CE (JO 2014, L 94, p. 65).


title: Cauza T-853/19: Acțiune introdusă la 17 decembrie 2019 – Tehrani/EUIPO – Blue Genes (Earnest Sewn)

text:
               17.2.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 54/59

      Acțiune introdusă la 17 decembrie 2019 – Tehrani/EUIPO – Blue Genes (Earnest Sewn)
      (Cauza T-853/19)
      (2020/C 54/64)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamant: Reza Hossein Khan Tehrani (Nordhorn, Germania) (reprezentant: D. Wiedemann, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Blue Genes, Inc. (Gardena, California, Statele Unite)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Titularul mărcii în litigiu: reclamantul

         Marca în litigiu: marca Uniunii Europene verbală Earnest Sewn – marca Uniunii Europene nr. 12 302 071

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de declarare a nulității

         Decizia atacată: Decizia Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 4 octombrie 2019 în cauza R 531/2018-5

         Concluziile

      Reclamantul solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                  anularea deciziei diviziei de anulare din 30 ianuarie 2019 în cauza nr. 12618 C privind cererea de declarare a nulității mărcii Uniunii Europene nr. 12 302 071„Earnest Sewn”;

                  —

                  dispunerea ca marca Uniunii Europene nr. 12 302 071„Earnest Sewn” să rămână înregistrată;

                  —

                  obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele invocate

                  —

                  încălcarea articolului 59 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului;

                  —

                  încălcarea articolului 60 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.


title: Cauza T-856/19: Acțiune introdusă la 17 decembrie 2019 – Franz Schröder/EUIPO – RDS Design (MONTANA)

text:
               17.2.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 54/62

      Acțiune introdusă la 17 decembrie 2019 – Franz Schröder/EUIPO – RDS Design (MONTANA)
      (Cauza T-856/19)
      (2020/C 54/67)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Franz Schröder GmbH & Co. KG (Delbrück-Nordhagen, Germania) (reprezentanți: L. Pechan și N. Fangmann, avocați)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: RDS Design ApS (Allerød, Danemarca)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Titularul mărcii în litigiu: cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

         Marca în litigiu: înregistrarea internațională care desemnează Uniunea Europeană a mărcii verbale MONTANA – înregistrarea internațională care desemnează Uniunea Europeană nr. 869 610

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de declarare a nulității

         Decizia atacată: Decizia Camerei a patra de recurs a EUIPO din 14 octombrie 2019 în cauza R 2394/2018-4

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                  admiterea cererii de declarare a nulității și anularea, în Uniunea Europeană, a înregistrării internaționale a mărcii nr. 869 610 pentru produsele și serviciile contestate;

                  —

                  obligarea EUIPO și, după caz, a celeilalte părți din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs la plata cheltuielilor de judecată, inclusiv a celor efectuate în procedura căii de atac.

         Motivele invocate

                  —

                  încălcarea articolului 95 alineatele (1) și (2) din Regulamentul (EU) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului;

                  —

                  încălcarea articolului 94 alineatul (1) din Regulamentul (EU) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului;

                  —

                  încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (EU) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.


title: Cauza T859/19: Acțiune introdusă la 9 decembrie 2019 – Alkemie Group/EUIPO – Mann & Schröder (ALKEMIE)

text:
               17.2.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 54/63

      Acțiune introdusă la 9 decembrie 2019 – Alkemie Group/EUIPO – Mann & Schröder (ALKEMIE)
      (Cauza T859/19)
      (2020/C 54/68)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: polona

         Părțile

         Reclamantă: Alkemie Group sp. z o.o. (Gdynia, Polonia) (reprezentant: A. Korbela, radca prawny)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Mann & Schröder GmbH (Siegelsbach, Germania)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Solicitantul: reclamanta din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

         Marca în litigiu: cererea de înregistrare a mărcii Uniunii Europene verbale „ALKEMIE” – cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene nr. 16 417 644

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție

         Decizia atacată: Decizia Camerei a doua de recurs a EUIPO din 16/09/2019 în cauza R 2230/2018-2

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                  obligarea EUIPO și a Mann & Schröder GmbH la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivul invocat

                  —

                  încălcarea articolului 8 alineatul (1) din Regulamentul nr. 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.


title: Cauza T-860/19: Acțiune introdusă la 9 decembrie 2019 – Alkemie Group/EUIPO - Mann & Schröder (ALKEMIE)

text:
               17.2.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 54/63

      Acțiune introdusă la 9 decembrie 2019 – Alkemie Group/EUIPO - Mann & Schröder (ALKEMIE)
      (Cauza T-860/19)
      (2020/C 54/69)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: polona

         Părțile

         Reclamantă: Alkemie Group sp. z o.o. (Gdynia, Polonia) (reprezentant: A. Korbela, radca prawny)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Mann & Schröder GmbH (Siegelsbach, Germania)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Solicitantul: reclamanta din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

         Marca în litigiu: cererea de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurative „ALKEMIE” - cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene nr. 16 417 669

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție

         Decizia atacată: Decizia Camerei a doua de recurs a EUIPO din 16/09/2019 în cauza R 2231/2018-2

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                  obligarea EUIPO și a Mann & Schröder GmbH la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivul invocat

                  —

                  încălcarea articolului 8 alineatul (1) din Regulamentul nr. 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.


title: Cauza C-252/18 P: Hotărârea Curții (Camera a noua) din 13 februarie 2020 – Republica Elenă/Comisia Europeană și Regatul Spaniei („Recurs – Fondul european de orientare și garantare agricolă (FEOGA), secțiunea «Garantare», Fondul european de garantare agricolă (FEGA) și Fondul european agricol pentru dezvoltare rurală (FEADR) – Cheltuieli excluse de la finanțarea de către Uniunea Europeană – Cheltuieli efectuate de Republica Elenă – Regulamentul (CE) nr. 1782/2003 – Regulamentul (CE) nr. 796/2004 – Schemă de ajutoare pe suprafață – Noțiunea de «pășuni permanente» – Corecții financiare forfetare”)

text:
               30.3.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 103/2

      Hotărârea Curții (Camera a noua) din 13 februarie 2020 – Republica Elenă/Comisia Europeană și Regatul Spaniei
      (Cauza C-252/18 P) (1)

      („Recurs - Fondul european de orientare și garantare agricolă (FEOGA), secțiunea «Garantare», Fondul european de garantare agricolă (FEGA) și Fondul european agricol pentru dezvoltare rurală (FEADR) - Cheltuieli excluse de la finanțarea de către Uniunea Europeană - Cheltuieli efectuate de Republica Elenă - Regulamentul (CE) nr. 1782/2003 - Regulamentul (CE) nr. 796/2004 - Schemă de ajutoare pe suprafață - Noțiunea de «pășuni permanente» - Corecții financiare forfetare”)
      (2020/C 103/02)
      Limba de procedură: elena

         Părțile

         Recurentă: Republica Elenă (reprezentanți: G. Kanellopoulos, E. Leftheriotou, A. Vasilopoulou și E. Chroni, agenți)

         Celelalte părți din procedură: Comisia Europeană (reprezentanți: D. Triantafyllou și A. Sauka, agenți), Regatul Spaniei (reprezentanți: S. Jiménez García, agent)

         Dispozitivul

                  1)

                  Anulează punctele 1 și 2 din dispozitivul Hotărârii Tribunalului Uniunii Europene din 1 februarie 2018, Grecia/Comisia (T 506/15, nepublicată, EU:T:2018:53), în măsura în care, pe de o parte, Tribunalul a respins acțiunea Republicii Elene având ca obiect corecția forfetară de 25 % impusă prin Decizia de punere în aplicare (UE) 2015/1119 a Comisiei din 22 iunie 2015 de excludere de la finanțarea de către Uniunea Europeană a anumitor cheltuieli efectuate de statele membre în cadrul Fondului european de garantare agricolă (FEGA) și al Fondului european agricol pentru dezvoltare rurală (FEADR), pentru anii de cerere 2009-2011, pentru carențele în definirea și în controlul pășunilor permanente, și, pe de altă parte, a statuat cu privire la cheltuielile de judecată.

                  2)

                  Respinge în rest recursul.

                  3)

                  Anulează Decizia de punere în aplicare 2015/1119, întrucât impune Republicii Elene o corecție financiară forfetară de 25 % aplicată ajutoarelor pe suprafață pentru anii de cerere 2009-2011, pentru carențele în definirea și în controlul pășunilor permanente.

                  4)

                  Republica Elenă și Comisia Europeană suportă propriile cheltuieli de judecată aferente procedurii în primă instanță și recursului.

                  5)

                  Regatul Spaniei suportă propriile cheltuieli de judecată aferente procedurii în primă instanță și recursului.

         (1)  JO C 190, 4.6.2018.


title: Cauza C-688/18: Hotărârea Curții (Camera a şasea) din 13 februarie 2020 (cerere de decizie preliminară formulată de Spetsializiran nakazatelen sad – Bulgaria) – Procedură penală privind pe TX, UW (Trimitere preliminară – Cooperare judiciară în materie penală – Directiva (UE) 2016/343 – Prezumția de nevinovăție și dreptul de a fi prezent la proces în cadrul procedurilor penale – Articolul 8 alineatele (1) și (2) – Condiții impuse de o reglementare națională pentru desfășurarea unui proces în lipsă – Neprezentarea persoanelor acuzate la anumite ședințe pentru motive fie dependente, fie independente de voința lor – Dreptul la un proces echitabil)

text:
               30.3.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 103/3

      Hotărârea Curții (Camera a şasea) din 13 februarie 2020 (cerere de decizie preliminară formulată de Spetsializiran nakazatelen sad – Bulgaria) – Procedură penală privind pe TX, UW
      (Cauza C-688/18) (1)

      (Trimitere preliminară - Cooperare judiciară în materie penală - Directiva (UE) 2016/343 - Prezumția de nevinovăție și dreptul de a fi prezent la proces în cadrul procedurilor penale - Articolul 8 alineatele (1) și (2) - Condiții impuse de o reglementare națională pentru desfășurarea unui proces în lipsă - Neprezentarea persoanelor acuzate la anumite ședințe pentru motive fie dependente, fie independente de voința lor - Dreptul la un proces echitabil)
      (2020/C 103/03)
      Limba de procedură: bulgara

         Instanța de trimitere

      Spetsializiran nakazatelen sad

         Părțile din procedura penală principală

      TX, UW

         Dispozitivul

      Articolul 8 alineatele (1) și (2) din Directiva (UE) 2016/343 a Parlamentului European și a Consiliului din 9 martie 2016 privind consolidarea anumitor aspecte ale prezumției de nevinovăție și a dreptului de a fi prezent la proces în cadrul procedurilor penale trebuie interpretat în sensul că nu se opune unei reglementări naționale care prevede, în situația în care persoana acuzată a fost informată în timp util cu privire la desfășurarea procesului său, precum și cu privire la consecințele neprezentării la acest proces și în care această persoană a fost reprezentată de un avocat mandatat pe care l a desemnat, că dreptul acesteia de a asista la proces nu este încălcat atunci când:

                  —

                  a decis în mod neechivoc să nu se prezinte la una dintre ședințele organizate în cadrul procesului său sau

                  —

                  nu s a prezentat pentru un motiv independent de voința sa la una dintre aceste ședințe în cazul în care, în urma acestei ședințe, a fost informată cu privire la actele efectuate în lipsa sa și, în cunoștință de cauză, a adoptat o decizie prin care a declarat fie că nu va invoca lipsa sa pentru a contesta legalitatea acestor acte, fie că dorea să participe la aceste acte, determinând instanța națională sesizată să refacă actele menționate, în special prin efectuarea unei audieri suplimentare a unui martor, la care persoana acuzată a avut posibilitatea de a participa pe deplin.

         (1)  JO C 25, 21.1.2019.


title: Cauza C-704/18: Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 12 februarie 2020 (cerere de decizie preliminară formulată de Spetsializiran nakazatelen sad – Bulgaria) – Procedură penală privind pe Nikolay Kolev şi alţii (Trimitere preliminară – Articolul 267 TFUE – Punere în aplicare a unei decizii preliminare a Curții – Competența unei instanțe superioare de a adresa ordine cu privire la modalitățile de punere în aplicare – Autonomia procedurală a statelor membre – Principiul efectivității – Respectarea dreptului la apărare)

text:
               30.3.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 103/4

      Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 12 februarie 2020 (cerere de decizie preliminară formulată de Spetsializiran nakazatelen sad – Bulgaria) – Procedură penală privind pe Nikolay Kolev şi alţii
      (Cauza C-704/18) (1)

      (Trimitere preliminară - Articolul 267 TFUE - Punere în aplicare a unei decizii preliminare a Curții - Competența unei instanțe superioare de a adresa ordine cu privire la modalitățile de punere în aplicare - Autonomia procedurală a statelor membre - Principiul efectivității - Respectarea dreptului la apărare)
      (2020/C 103/04)
      Limba de procedură: bulgara

         Instanța de trimitere

      Spetsializiran nakazatelen sad

         Părțile din procedura penală principală

      Nikolay Boykov Kolev, Stefan Georgiev Kostadinov, Nasko Dimitrov Kurdov, Plamen Georgiev Drenski, Georgi Atanasov Zlatanov, Dimitar Atanasov Dimitrov

         Dispozitivul

      Având în vedere interpretarea articolului 6 alineatul (3) și a articolului 7 alineatul (3) din Directiva 2012/13/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 22 mai 2012 privind dreptul la informare în cadrul procedurilor penale reținută de Curte la punctul 2 din dispozitivul Hotărârii Kolev și alții (C 612/15, EU:C:2018:392), articolul 267 TFUE trebuie interpretat în sensul că nu se opune unei norme de drept procedural național care obligă instanța de trimitere în cauza în care s a pronunțat această hotărâre să se conformeze unui ordin care îi este adresat de o instanță superioară de a trimite cauza spre reexaminare procurorului, ca urmare a închiderii fazei jurisdicționale a procedurii penale, în vederea remedierii neregularităților procedurale săvârșite în faza preliminară a acestei proceduri, în măsura în care aceste dispoziții ale dreptului Uniunii, astfel cum au fost interpretate de Curte la punctul 2 din dispozitivul hotărârii respective, sunt respectate în cadrul fazei preliminare a procedurii penale sau în cel al fazei jurisdicționale ulterioare a acesteia.

         (1)  JO C 25, 21.1.2019.


title: Cauza C-529/18 P: Recurs introdus la 9 august 2018 de PJ împotriva Ordonanţei Tribunalului (Camera a patra) din 30 mai 2018 în cauza T-664/16, PJ/Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

text:
               30.3.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 103/4

      Recurs introdus la 9 august 2018 de PJ împotriva Ordonanţei Tribunalului (Camera a patra) din 30 mai 2018 în cauza T-664/16, PJ/Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)
      (Cauza C-529/18 P)
      (2020/C 103/05)
      Limba de procedură: germana

         Părțile

         Recurent: PJ (reprezentanți: J. Lipinsky şi C. von Donat, avocați)

         Cealaltă parte din procedură: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală, Erdmann & Rossi GmbH

         Concluziile recurentului

      Recurentul solicită Curții:

                  —

                  anularea dispozitivului Ordonanței Tribunalului Uniunii Europene din 30 mai 2018 în cauza T-664/16 și trimiterea cauzei spre rejudecare Tribunalului;

                  —

                  obligarea Oficiului Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală și a intervenientei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea recursului, recurentul invocă trei motive.

                  1.

                  Încălcarea articolului 19 al treilea paragraf din Statutul Curții de Justiție a Uniunii Europene [coroborat cu articolul 51 alineatul (1) din Regulamentul de procedură al Tribunalului]
                  Tribunalul a încălcat articolul 19 al treilea paragraf din Statutul Curții de Justiție [coroborat cu articolul 51 alineatul (1) din Regulamentul de procedură al Tribunalului], întrucât a aplicat în mod eronat obligația ce revine părților în temeiul acestei dispoziții de a fi „reprezentate de un avocat”. Tribunalul a extins cerințele referitoare la independența avocatului. Modul de redactare și sensul articolului 19 al treilea paragraf din Statutul Curții de Justiție nu justifică interpretarea Tribunalului. Interpretarea Tribunalului nu are susținere nici în jurisprudența Curții de Justiție. Aceasta nu este previzibilă și încalcă principiul securității juridice.

                  2.

                  Încălcarea articolului 19 al treilea paragraf din Statutul Curții de Justiție [coroborat cu articolul 51 alineatul (1) din Regulamentul de procedură al Tribunalului]
                  Ordonanța atacată încalcă articolul 19 al treilea paragraf din Statutul Curții de Justiție [coroborat cu articolul 51 alineatul (1) din Regulamentul de procedură al Tribunalului] și prin faptul că Tribunalul, în scopul stabilirii lipsei de independență a avocatului recurentului, s-a bazat pe prezumții care nu ar fi susținute de fapte și nu a apreciat fapte în mod vădit incontestabile. Așadar, Tribunalul a dedus consecințe în mod vădit eronate din situația de fapt a cauzei sau a denaturat această situație de fapt.

                  3.

                  Încălcarea articolului 47 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene
                  Ordonanța atacată încalcă articolul 47 primul și al doilea paragraf din cartă, întrucât Tribunalul a adoptat o interpretare largă a noțiunii de „independență” a avocatului reclamantului, care nu se poate deduce din modul de redactare a articolului 19 al treilea paragraf din Statutul Curții de Justiție, cu consecința privării recurentului de o protecție jurisdicțională efectivă.


title: Cauza C-531/18 P: Recurs introdus la 10 august 2018 de PC împotriva Ordonanţei Tribunalului (Camera a patra) din 30 mai 2018 în cauza T-664/16, PJ/Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

text:
               30.3.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 103/5

      Recurs introdus la 10 august 2018 de PC împotriva Ordonanţei Tribunalului (Camera a patra) din 30 mai 2018 în cauza T-664/16, PJ/Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)
      (Cauza C-531/18 P)
      (2020/C 103/06)
      Limba de procedură: germana

         Părțile

         Recurentă: PC (reprezentanți: J. Lipinsky și C. von Donat, avocați)

         Celelalte părți din procedură: PJ, Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală, Erdmann & Rossi GmbH

         Concluziile recurentei

                  —

                  anularea dispozitivului Ordonanței Tribunalului Uniunii Europene din 30 mai 2018 în cauza T-664/16 și trimiterea cauzei spre rejudecare Tribunalului;

                  —

                  obligarea Oficiului Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală și a intervenientei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea recursului, recurenta invocă trei motive.

                  1.

                  Încălcarea articolului 19 al treilea paragraf din Statutul Curții de Justiție [coroborat cu articolul 51 alineatul (1) din Regulamentul de procedură al Tribunalului]
                  Constatarea din ordonanța atacată referitoare la nepronunțarea asupra fondului cererii de substituire a recurentei se întemeiază pe o considerație eronată în drept cu privire la inadmisibilitatea acțiunii în cauza T-664/16, precum și pe o considerație eronată în drept cu privire la relevanța legăturii dintre recurentă și reclamant. Tribunalul a respins ca inadmisibilă acțiunea în cauza T-664/16, încălcând articolul 19 al treilea paragraf din Statutul Curții de Justiție, întrucât a aplicat în mod eronat obligația ce revine părților în temeiul acestei dispoziții de a fi „reprezentate de un avocat”. Tribunalul a extins cerințele referitoare la independența avocatului. Modul de redactare și sensul articolului 19 al treilea paragraf din Statutul Curții de Justiție nu justifică interpretarea Tribunalului. Interpretarea Tribunalului nu are susținere nici în jurisprudența Curții de Justiție. Aceasta nu este previzibilă și încalcă principiul securității juridice.

                  2.

                  Încălcarea articolului 19 al treilea paragraf din Statutul Curții de Justiție [coroborat cu articolul 51 alineatul (1) din Regulamentul de procedură al Tribunalului]
                  În continuare, ordonanța atacată încalcă articolul 19 al treilea paragraf din Statutul Curții de Justiție [coroborat cu articolul 175 alineatul (3) din Regulamentul de procedură al Tribunalului] deoarece Tribunalul a considerat, aplicând în mod eronat această dispoziție, că recurenta nu a fost reprezentată de un avocat independent în cadrul cererii sale de substituire, care astfel este inadmisibilă. Interpretarea pe care se întemeiază Tribunalul în ceea ce privește cerința independenței avocatului nu este justificată nici de modul de redactare, nici de sensul articolului 19 al treilea paragraf din Statutul Curții de Justiție [coroborat cu articolul 175 alineatul (3) din Regulamentul de procedură al Tribunalului].

                  3.

                  Încălcarea articolului 47 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene
                  În sfârșit, ordonanța atacată încalcă articolul 47 primul și al doilea paragraf din cartă, întrucât Tribunalul a adoptat o interpretare largă a noțiunii de „independență” a avocatului reclamantului, care nu se poate deduce din modul de redactare a articolului 19 al treilea paragraf din Statutul Curții de Justiție, cu consecința privării recurentei de o protecție jurisdicțională efectivă.


title: Cauza C-234/19: Cerere de decizie preliminară introdusă de Trgovački sud u Zagrebu (Croaţia) la 18 martie 2019 – EOS Matrix d.o.o./Entazis d.o.o.

text:
               30.3.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 103/6

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Trgovački sud u Zagrebu (Croaţia) la 18 martie 2019 – EOS Matrix d.o.o./Entazis d.o.o.
      (Cauza C-234/19)
      (2020/C 103/07)
      Limba de procedură: croata

         Instanța de trimitere

      Trgovački sud u Zagrebu

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: EOS Matrix d.o.o.

         Pârâtă: Entazis d.o.o.
      Curtea de Justiție a Uniunii Europene este vădit necompetentă să răspundă la întrebările adresate de Trgovački sud u Zagrebu (Tribunalul Comercial din Zagreb, Croația).


title: Cauza C-418/19 P: Recurs introdus la 29 mai 2019 de Silgan Closures GmbH, Silgan Holdings, Inc. împotriva Ordonanţei Tribunalului (Camera a cincea) din 15 martie 2019 în cauza T-410/18, Silgan Closures GmbH, Silgan Holdings, Inc./Comisia Europeană

text:
               30.3.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 103/7

      Recurs introdus la 29 mai 2019 de Silgan Closures GmbH, Silgan Holdings, Inc. împotriva Ordonanţei Tribunalului (Camera a cincea) din 15 martie 2019 în cauza T-410/18, Silgan Closures GmbH, Silgan Holdings, Inc./Comisia Europeană
      (Cauza C-418/19 P)
      (2020/C 103/08)
      Limba de procedură: germana

         Părțile

         Recurente: Silgan Closures GmbH, Silgan Holdings, Inc. (reprezentanți: H. Wollmann, D. Seeliger, R. Grafunder şi V. Weiss, avocați)

         Cealaltă parte din procedură: Comisia Europeană
      Prin Ordonanța din 29 ianuarie 2020, Curtea de Justiție a Uniunii Europene (Camera a zecea) a respins recursul ca fiind în parte vădit inadmisibil și în parte vădit nefondat și a obligat recurentele să suporte propriile cheltuieli de judecată.


title: Cauza C-606/19: Cerere de decizie preliminară introdusă de Amtsgericht Hamburg (Germania) la 12 august 2019 – Flightright GmbH/Iberia LAE SA Operadora Unipersonal

text:
               30.3.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 103/7

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Amtsgericht Hamburg (Germania) la 12 august 2019 – Flightright GmbH/Iberia LAE SA Operadora Unipersonal
      (Cauza C-606/19)
      (2020/C 103/09)
      Limba de procedură: germana

         Instanța de trimitere

      Amtsgericht Hamburg

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: Flightright GmbH

         Pârâtă: Iberia LAE SA Operadora Unipersonal
      Prin Ordonanța din 13 februarie 2020, Curtea de Justiție a Uniunii Europene (Camera a șasea) a declarat că articolul 7 punctul 1 litera (b) a doua liniuță din Regulamentului (UE) nr. 1215/2012 al Parlamentului European și al Consiliului din 12 decembrie 2012 privind competența judiciară, recunoașterea și executarea hotărârilor în materie civilă și comercială (1) trebuie interpretat în sensul că „locul de executare”, în sensul acestei dispoziții, atunci când este vorba despre un zbor caracterizat printr-o rezervare unică confirmată pentru întreaga călătorie și împărțit în mai multe segmente, poate fi constituit de locul de plecare al primului segment de zbor, atunci când transportul pe aceste segmente de zbor este efectuat de doi operatori de transport aerian diferiți, iar acțiunea în despăgubire introdusă în temeiul Regulamentului (CE) nr. 261/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 11 februarie 2004 de stabilire a unor norme comune în materie de compensare și de asistență a pasagerilor în eventualitatea refuzului la îmbarcare și anulării sau întârzierii prelungite a zborurilor și de abrogare a Regulamentului (CEE) nr. 295/91 are la origine anularea ultimului segment de zbor și este îndreptată împotriva operatorului de transport aerian însărcinat cu efectuarea acestui din urmă segment.

         (1)  JO 2012, L 351, p. 1.


title: Cauza C-642/19 P: Recurs introdus la 29 august 2019 de BS împotriva Ordonanţei Tribunalului (Camera întâi) din 17 iunie 2019 în cauza T-593/18, BS/Parlamentul

text:
               30.3.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 103/8

      Recurs introdus la 29 august 2019 de BS împotriva Ordonanţei Tribunalului (Camera întâi) din 17 iunie 2019 în cauza T-593/18, BS/Parlamentul
      (Cauza C-642/19 P)
      (2020/C 103/10)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Recurent: BS (reprezentanți: M. Maes, J.-N. Louis, avocați)

         Cealaltă parte din procedură: Parlamentul European
      Prin Ordonanța din 15 ianuarie 2020, Curtea (Camera a noua) a respins recursul.


title: Cauza C-820/19: Cerere de decizie preliminară introdusă de Općinski sud u Velikoj Gorici (Croaţia) la 7 noiembrie 2019 – RE/Privredne banke Zagreb d.d.

text:
               30.3.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 103/8

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Općinski sud u Velikoj Gorici (Croaţia) la 7 noiembrie 2019 – RE/Privredne banke Zagreb d.d.
      (Cauza C-820/19)
      (2020/C 103/11)
      Limba de procedură: croata

         Instanța de trimitere

      Općinski sud u Velikoj Gorici

         Părțile din procedura principală

         Reclamant: RE

         Pârâtă: Privredne banke Zagreb d.d.
      Radiază cauza C-820/19 din registrul Curții prin Ordonanța din 6 decembrie 2019.


title: Cauza C-823/19 P: Recurs introdus la 11 noiembrie 2019 de ruwido austria GmbH împotriva Ordonanței Tribunalului (Camera a șasea) din 11 septembrie 2019 în cauza T-649/18, ruwido austria GmbH/Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală

text:
               30.3.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 103/8

      Recurs introdus la 11 noiembrie 2019 de ruwido austria GmbH împotriva Ordonanței Tribunalului (Camera a șasea) din 11 septembrie 2019 în cauza T-649/18, ruwido austria GmbH/Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală
      (Cauza C-823/19 P)
      (2020/C 103/12)
      Limba de procedură: germana

         Părțile

         Recurentă: ruwido austria GmbH (reprezentant: A. Ginzburg, Rechtsanwalt)

         Cealaltă parte din procedură: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală
      Prin Ordonanța din 13 februarie 2020, Curtea de Justiție a Uniunii Europene (Camera de admitere în principiu a recursurilor) nu a admis recursul și a decis ca recurenta să suporte propriile cheltuieli de judecată.


title: Cauza C-858/19 P: Recurs introdus la 25 noiembrie 2019 de NHS, Inc. împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a opta) din 19 septembrie 2019 în cauza T-378/18, NHS/EUIPO

text:
               30.3.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 103/9

      Recurs introdus la 25 noiembrie 2019 de NHS, Inc. împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a opta) din 19 septembrie 2019 în cauza T-378/18, NHS/EUIPO
      (Cauza C-858/19 P)
      (2020/C 103/13)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Recurentă: NHS, Inc. (reprezentanți: P. Olson, avocat)

         Cealaltă parte din procedură: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală
      Prin Ordonanța din 6 februarie 2020, Curtea de Justiție (Camera de admitere în principiu a recursurilor) a decis că recursul nu este admis în principiu și că NHS, Inc. suportă propriile cheltuieli de judecată.


title: Cauza C-889/19: Cerere de decizie preliminară introdusă de Općinski sud u Osijeku (Croaţia) la 4 decembrie 2019 – S.B./Kliničkog bolničkog centra Osijek

text:
               30.3.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 103/9

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Općinski sud u Osijeku (Croaţia) la 4 decembrie 2019 – S.B./Kliničkog bolničkog centra Osijek
      (Cauza C-889/19)
      (2020/C 103/14)
      Limba de procedură: croata

         Instanța de trimitere

      Općinski sud u Osijeku

         Părțile din procedura principală

         Reclamant: S.B.

         Pârât: Klinički bolnički centar Osijek
      Radiază cauza C-889/19 din registrul Curții prin Ordonanța din 6 decembrie 2019.


title: Cauza C-922/19: Cerere de decizie preliminară introdusă de Hoge Raad der Nederlanden (Țările de Jos) la 17 decembrie 2019 – Stichting Waternet/MG

text:
               30.3.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 103/10

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Hoge Raad der Nederlanden (Țările de Jos) la 17 decembrie 2019 – Stichting Waternet/MG
      (Cauza C-922/19)
      (2020/C 103/16)
      Limba de procedură: neerlandeza

         Instanța de trimitere

      Hoge Raad der Nederlanden

         Părțile din procedura principală

         Recurentă: Stichting Waternet

         Intimat: MG

         Întrebările preliminare

                  1)

                  Articolul 9 din Directiva privind vânzarea la distanță (1) și articolul 27 din Directiva privind drepturile consumatorilor (2) coroborate cu articolul 5 alineatul (5) și cu anexa I punctul 29 la Directiva privind practicile comerciale neloiale trebuie interpretate în sensul că există o furnizare nesolicitată de apă potabilă în sensul acestor dispoziții atunci când practica comercială a furnizorului de apă potabilă constă în următoarele aspecte:

                              (i)

                              potrivit legii, furnizorul de apă potabilă este a) competent exclusiv și obligat să furnizeze apă potabilă prin intermediul conductelor, în cadrul zonei de aprovizionare care îi este atribuită, precum și b) obligat să facă o ofertă privind racordarea la alimentarea publică cu apă potabilă și furnizarea apei potabile persoanelor care solicită acest lucru;

                              (ii)

                              furnizorul de apă potabilă păstrează racordul locuinței consumatorului la alimentarea publică cu apă potabilă în starea în care acesta se afla înaintea preluării locuinței de către consumator, astfel încât conductele de apă din locuința consumatorului să se afle sub presiune, iar consumatorul, în urma unei acțiuni active și conștiente – care constă în deschiderea robinetului de apă sau într-o acțiune echivalentă – să poată preleva apă potabilă dacă este necesar, chiar dacă acesta a comunicat că nu ar dori să încheie un contract de furnizare a apei potabile și

                              (iii)

                              furnizorul de apă potabilă facturează costuri în măsura în care consumatorul a prelevat efectiv apă potabilă printr-o acțiune activă și conștientă, tarifele aplicate acoperind cheltuielile, fiind transparente și nediscriminatorii, fapt verificat de autoritățile publice?

                  2)

                  Articolul 9 din Directiva privind vânzarea la distanță și articolul 27 din Directiva privind drepturile consumatorilor coroborate cu articolul 5 alineatul (5) și cu anexa I punctul 29 din Directiva privind practicile comerciale neloiale (3) se opun recunoașterii existenței unui contract de furnizare a apei potabile între furnizorul de apă potabilă și consumator atunci când (i) consumatorul – asemenea consumatorului neerlandez mediu – știe că furnizarea apei potabile implică costuri, (ii) consumatorul consumă totuși apă potabilă, în mod sistematic, pe o perioadă îndelungată, (iii) consumatorul continuă să consume apă și după primirea din partea furnizorului de apă potabilă a unei scrisori de bun venit, a unor facturi și a unor notificări și, (iv) după ce a obținut o autorizație judiciară de închidere a racordului de apă potabilă al locuinței, consumatorul comunică faptul că ar dori totuși să încheie un contract cu furnizorul de apă potabilă?

         (1)  Directiva 97/7/CE a Parlamentului European Și a Consiliului din 20 mai 1997 privind protecția consumatorilor cu privire la contractele la distanță (JO 1997, L 144, p. 19, Ediție specială, 15/vol. 4, p. 160).

         (2)  Directiva 2011/83/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 25 octombrie 2011 privind drepturile consumatorilor, de modificare a Directivei 93/13/CEE a Consiliului și a Directivei 1999/44/CE a Parlamentului European și a Consiliului și de abrogare a Directivei 85/577/CEE a Consiliului și a Directivei 97/7/CE a Parlamentului European și a Consiliului (JO 2011, L 304, p. 64).

         (3)  Directiva 2005/29/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 11 mai 2005 privind practicile comerciale neloiale ale întreprinderilor de pe piața internă față de consumatori și de modificare a Directivei 84/450/CEE a Consiliului, a Directivelor 97/7/CE, 98/27/CE și 2002/65/CE ale Parlamentului European și ale Consiliului și a Regulamentului (CE) nr. 2006/2004 al Parlamentului European și al Consiliului („Directiva privind practicile comerciale neloiale”) (JO 2005, L 149, p. 22, Ediție specială, 15/vol. 14, p. 260).


title: Cauza C-923/19: Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunal Supremo (Spania) la 17 decembrie 2019 – Van Ameyde España S.A./GES Seguros y Reaseguros S.A.

text:
               30.3.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 103/11

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunal Supremo (Spania) la 17 decembrie 2019 – Van Ameyde España S.A./GES Seguros y Reaseguros S.A.
      (Cauza C-923/19)
      (2020/C 103/17)
      Limba de procedură: spaniola

         Instanța de trimitere

      Tribunal Supremo

         Părțile din procedura principală

         Pârâtă-recurentă: Van Ameyde España S.A.

         Reclamantă-intimată: GES Seguros y Reaseguros S.A.

         Întrebarea preliminară

      Articolul 3 ultimul paragraf din Directiva 2009/103/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 16 septembrie 2009 privind asigurarea de răspundere civilă auto și controlul obligației de asigurare a acestei răspunderi (1), coroborat cu articolul 1 din aceeași directivă, se opune unei interpretări a legislației naționale [articolul 5 alineatul 2 din Ley sobre responsabilidad civil y seguro en la circulación de vehículos a motor (Legea privind răspunderea civilă și asigurarea auto)] care, în împrejurări precum cele din litigiul principal, consideră că pagubele produse semiremorcii sunt excluse de la acoperirea asigurării auto obligatorii a tracto-camionului sau a capului tractor întrucât semiremorca este asimilată lucrurilor transportate în tracto-camion ori în capul tractor sau întrucât semiremorca este considerată, din perspectiva pagubelor materiale, că formează un vehicul unic cu tracto-camionul sau cu capul tractor?

         (1)  JO 2009, L 263, p. 11.


title: Cauza C-938/19: Cerere de decizie preliminară introdusă de Verwaltungsgericht Berlin (Germania) la 24 decembrie 2019 – Energieversorgungscenter Dresden-Wilschdorf GmbH & Co. KG/Bundesrepublik Deutschland

text:
               30.3.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 103/12

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Verwaltungsgericht Berlin (Germania) la 24 decembrie 2019 – Energieversorgungscenter Dresden-Wilschdorf GmbH & Co. KG/Bundesrepublik Deutschland
      (Cauza C-938/19)
      (2020/C 103/18)
      Limba de procedură: germana

         Instanța de trimitere

      Verwaltungsgericht Berlin

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: Energieversorgungscenter Dresden-Wilschdorf GmbH & Co. KG

         Pârâtă: Bundesrepublik Deutschland

         Întrebările preliminare

                  1)

                  Articolul 2 alineatul (1) din Directiva 2003/87/CE (1) trebuie interpretat în sensul că este compatibilă cu acesta o reglementare precum cea prevăzută în prima teză a alineatului (4) al articolului 2 din TEHG 2011 [Legea privind comercializarea cotelor de emisie de gaze cu efect de seră], potrivit căreia o instalație autorizată potrivit Legii federale privind protecția împotriva imisiunii (Bundesimmissionsschutzgesetz) este inclusă în ETS, chiar dacă autorizația include de asemenea instalații auxiliare, care nu generează emisii de gaze cu efect de seră?

                  2)

                  În cazul unui răspuns afirmativ la prima întrebare:
                  Din criteriile prevăzute în formularul (template) elaborat de Comisia Europeană și indicate statelor membre pentru calcularea cotei corectate („corrected eligibility ratio”) în ceea ce privește căldura importată de la instalațiile care nu sunt incluse în ETS, reiese că această cotă se aplică căldurii produse în instalația inclusă în ETS chiar și atunci când căldura importată poate fi atribuită în mod clar unuia dintre fluxurile de căldură identificabile și măsurate separat și/sau consumului intern de căldură al instalației?

                  3)

                  Articolul 6 alineatul (1) al treilea paragraf din Decizia 2011/278/UE a Comisiei (2) trebuie interpretat în sensul că procesul relevant de producere a căldurii de către subinstalația căldurii de referință privește un sector sau subsector considerat a fi expus unui risc important de relocare a emisiilor de dioxid de carbon, stabilit de Decizia 2010/2/UE a Comisiei (3), în cazul în care această căldură este utilizată pentru producția de elemente de răcire, iar elementele de răcire sunt consumate de o instalație care nu este inclusă în ETS într-un sector sau într-un subsector care este expus unui risc important de relocare a emisiilor de dioxid de carbon?
                  În ceea ce privește aplicabilitatea articolului 6 alineatul (1) al treilea paragraf din Decizia 2011/278/UE a Comisiei, este relevant aspectul dacă producția de elemente de răcire se realizează în cadrul limitelor instalației incluse în ETS?

         (1)  Directiva 2003/87/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 13 octombrie 2003 de stabilire a unui sistem de comercializare a cotelor de emisie de gaze cu efect de seră în cadrul Comunității și de modificare a Directivei 96/61/CE a Consiliului (JO 2003, L 275, p. 32, Ediție specială, 15/vol. 10, p. 78).

         (2)  Decizia 2011/278/UE a Comisiei din 27 aprilie 2011 de stabilire, pentru întreaga Uniune, a normelor tranzitorii privind alocarea armonizată și cu titlu gratuit a cotelor de emisii în temeiul articolul 10a din Directiva 2003/87/CE a Parlamentului European și a Consiliului, în special articolul 6 alineatul (1) al treilea paragraf (JO 2011, L 130, p. 1).

         (3)  Decizia 2010/2/UE a Comisiei din 24 decembrie 2009 de stabilire, în conformitate cu Directiva 2003/87/CE a Parlamentului European și a Consiliului, a unei liste a sectoarelor și subsectoarelor considerate a fi expuse unui risc important de relocare a emisiilor de dioxid de carbon (JO 2010, L 1, p. 10).


title: Cauza C-942/19: Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunal Superior de Justicia de Aragón (Spania) la 31 decembrie 2019 – Servicio Aragones de la Salud/LB

text:
               30.3.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 103/13

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunal Superior de Justicia de Aragón (Spania) la 31 decembrie 2019 – Servicio Aragones de la Salud/LB
      (Cauza C-942/19)
      (2020/C 103/19)
      Limba de procedură: spaniola

         Instanța de trimitere

      Tribunal Superior de Justicia de Aragón

         Părțile din procedura principală

         Reclamant: Servicio Aragones de la Salud

         Pârâtă: LB

         Întrebările preliminare

                  1)

                  Clauza 4 din Acordul-cadrul cu privire la munca pe durată determinată, încheiat între CES, UNICE și CEEP, anexat la Directiva 1999/70 (1), trebuie interpretat în sensul că dreptul, care rezultă din încadrarea în muncă în sectorul public, la recunoașterea unei anumite situații administrative în cadrul postului, tot în sectorul public, care a fost ocupat până la acea dată reprezintă o condiție de încadrare în muncă, cu privire la care nu există un tratament diferențiat între lucrătorii cu contract pe durată determinată și cei cu contract pe durată nedeterminată?

                  2)

                  Clauza 4 din Acordul-cadrul cu privire la munca pe durată determinată, încheiat între CES, UNICE și CEEP, anexat la Directiva 1999/70, trebuie interpretată în sensul că justificarea unui tratament diferențiat din motive obiective între lucrătorii cu contract pe durată determinată și cei cu contract pe durată nedeterminată include obiectivul de a evita disfuncții și prejudicii importante legate de instabilitatea personalului într-un domeniu atât de sensibil precum furnizarea de asistență medicală, în contextul dreptului constituțional la protecția sănătății, astfel încât să poată fundamenta constitui baza refuzului de a acorda concediu lucrătorilor care obțin un post temporar, dar nu și celor care obțin un post pe durată nedeterminată?

                  3)

                  Clauza 4 din Acordul-cadrul cu privire la munca pe durată determinată, încheiat între CES, UNICE și CEEP, anexat la Directiva 1999/70 se opune unei norme, precum cea prevăzută la articolul 15 din R[eal] D[ecreto] (Decretul regal) 365/1995, care exclude ocuparea de posturi în care sunt repartizați funcționari interimari sau agenți contractuali temporari din situațiile care permit obținerea concediului pentru prestarea de servicii în sectorul public, atunci când această situație trebuie recunoscută persoanelor care acced la un post permanent în sectorul public, și este mai avantajoasă pentru angajatul public decât alte situații administrative alternative în care acesta ar trebui să solicite încadrarea pentru a putea obține un nou loc de muncă pentru care a fost numit?

         (1)  Directiva 1999/70/CE a Consiliului din 28 iunie 1999 privind Acordul-cadru cu privire la munca pe durată determinată, încheiat între CES, UNICE și CEEP – JO 1999, L 175, p. 43, Ediție specială, 05/vol. 5, p. 129.


title: Cauza C-25/20: Cerere de decizie preliminară introdusă de Višje sodišče v Ljubljani (Slovenia) la 20 ianuarie 2020 – ALPINE BAU GMBH, Salzburg – Podružnica Celje – în faliment

text:
               30.3.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 103/13

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Višje sodišče v Ljubljani (Slovenia) la 20 ianuarie 2020 – ALPINE BAU GMBH, Salzburg – Podružnica Celje – în faliment
      (Cauza C-25/20)
      (2020/C 103/20)
      Limba de procedură: slovena

         Instanța de trimitere

      Višje sodišče v Ljubljani

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: ALPINE BAU GMBH, Salzburg – Podružnica Celje – în faliment

         Întrebarea preliminară

      Articolul 32 alineatul (2) din Regulamentul nr. 1346/2000 (1) trebuie interpretat în sensul că cererii de admitere a creanțelor în cadrul unei proceduri secundare – depusă de lichidatorul din procedura principală de insolvență – i se aplică dispozițiile referitoare la termenele de declarare a creanțelor creditorilor și la consecințele declarării tardive a creanțelor potrivit legii statului în care se desfășoară procedura secundară?

         (1)  Regulamentul (CE) nr. 1346/2000 al Consiliului din 29 mai 2000 privind procedurile de insolvență (JO 2000, L 160, p. 1, Ediție specială 19/vol. 1, p. 143)