title: Cauza T-72/21: Acțiune introdusă la 3 februarie 2021 – Bowden și Young/Europol

text:
               22.3.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 98/33

      Acțiune introdusă la 3 februarie 2021 – Bowden și Young/Europol
      (Cauza T-72/21)
      (2021/C 98/38)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamanți: Ian James Bowden (Haga, Țările de Jos) și Janey Young (Haga) (reprezentant: N. de Montigny, avocată)

         Pârâtă: Agenția Uniunii Europene pentru Cooperare în Materie de Aplicare a Legii (Europol)

         Concluziile

      Reclamanții solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziilor individuale din 30 martie 2020 de a nu li se acorda derogarea de la condiția privind cetățenia prevăzută la articolul 12 alineatul (2) litera (a) din RAA și, în consecință, de a înceta contractele lor respective în temeiul articolului 47 din RAA cu un preaviz care începe „la finalul perioadei de tranziție”, și anume 31 decembrie 2020 potrivit acordului de retragere;

                  —

                  obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamanții invocă șase motive.

                  1.

                  Primul motiv este întemeiat pe nelegalitatea procedurii și a criteriilor aplicate, pe o eroare de drept și pe o eroare de interpretare, pe lipsa de transparență, de claritate, de securitate juridică, de previzibilitate și pe nerespectarea obligației de bună administrare în cadrul adoptării unei proceduri de derogare.

                  2.

                  Al doilea motiv este întemeiat pe încălcarea așteptărilor legitime, pe lipsa unei examinări individuale și detaliate a dosarului, pe luarea de decizii arbitrare, pe abuzul de procedură și pe lipsa de motivare.

                  3.

                  Al treilea motiv este întemeiat pe încălcarea obligației de solicitudine.

                  4.

                  Al patrulea motiv este întemeiat pe încălcarea dreptului de a fi ascultat în mod efectiv.

                  5.

                  Al cincilea motiv este întemeiat pe încălcarea principiului egalității de tratament și al interdicției oricărei discriminări.

                  6.

                  Al șaselea motiv este întemeiat pe o eroare vădită de apreciere.


title: Cauza T-74/21: Acțiune introdusă la 5 februarie 2021 – Teva Pharmaceutical Industries și Cephalon/Comisia

text:
               22.3.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 98/34

      Acțiune introdusă la 5 februarie 2021 – Teva Pharmaceutical Industries și Cephalon/Comisia
      (Cauza T-74/21)
      (2021/C 98/39)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamante: Teva Pharmaceutical Industries Ltd (Petach Tikva, Israel), Cephalon Inc. (West Chester, Pennsylvania, Statele Unite) (reprezentanți: D. Tayar și S. Ortoli, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Concluziile

      Reclamantele solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea în totalitate a Deciziei C(2020) 8153 final a Comisiei din 26 noiembrie 2020;

                  —

                  anularea amenzilor aplicate Teva Pharmaceutical Industries Ltd. și Cephalon Inc. prin articolul 2 din decizia contestată;

                  —

                  alternativ, reducerea substanțială a amenzii aplicate Teva Pharmaceuticals Industries Ltd

                  —

                  obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamantele invocă patru motive.

                  1.

                  Primul motiv întemeiat pe eroarea de drept și de fapt a Comisiei eroarea de drept și de fapt a Comisiei atunci când a caracterizat acordul atunci când a caracterizat acordul în discuție ca fiind o restrângere prin obiect a concurenței.

                  2.

                  Al doilea motiv întemeiat pe eroarea de drept și de fapt a Comisiei săvârșită atunci când a caracterizat Acordul de înțelegere drept o restrângere prin obiect a concurenței.

                  3.

                  Al treilea motiv întemeiat pe eroarea Comisiei săvârșită la aplicarea articolului 101 alineatul (3) TFUE.

                  4.

                  Al patrulea motiv întemeiat pe faptul că amenzile aplicate Teva și Cephalon ar trebui anulate sau că cel puțin amenda aplicată Teva ar trebui redusă semnificativ.


title: Cauza T-80/21: Acțiune introdusă la 5 februarie 2021 – Cargolux/Comisia

text:
               22.3.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 98/35

      Acțiune introdusă la 5 februarie 2021 – Cargolux/Comisia
      (Cauza T-80/21)
      (2021/C 98/40)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Cargolux Airlines International SA (Cargolux) (Sandweiler, Luxemburg) (reprezentanți: G. Goeteyn și E. Aliende Rodríguez, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  obligarea Uniunii, reprezentată de Comisie, la repararea prejudiciului suferit de Cargolux din cauza neplății de către Comisie a cuantumului penalităților de întârziere datorate și a cuantumului dobânzii compuse datorate, potrivit articolului 266 alineatul (1) TFUE, în conformitate cu Hotărârea din 16 decembrie 2015, Cargolux Airlines International/Comisia (cauza T-39/11), și, în consecință, plata următoarelor sume, potrivit articolului 266 alineatul (2) TFUE, articolului 268 TFUE și articolului 340 alineatul (2) TFUE:

                              (i)

                              un cuantum egal cu cuantumul penalităților de întârziere datorate, și anume o dobândă pentru suma de 39 900 000 de euro la rata Băncii Centrale Europene pentru operațiunile sale de refinanțare la 1 noiembrie 2010 (mai exact 1 %), majorată cu 3,5 % pentru perioada 15 februarie 2011-5 februarie 2016, ceea ce înseamnă suma de 8 075 972,03 euro sau, în subsidiar, la rata dobânzii pe care Tribunalul o consideră adecvată;

                              (ii)

                              un cuantum egal cu cuantumul dobânzilor compuse datorate, și anume dobânda pentru cuantumul dobânzilor de întârziere corespunzătoare perioadei cuprinse între 5 februarie 2016 și data plății efective de către Comisie a cuantumului solicitat (sau, în eventualitatea respingerii de către Curte a cererii Cargolux ca dobânda compusă să înceapă să fie datorată de la 5 februarie 2016, cel puțin pentru perioada cuprinsă între data cererii și data plății efective de către Comisie a sumei solicitate), la rata Băncii Centrale Europene pentru operațiunile sale de refinanțare la 1 noiembrie 2010 (mai exact 1 %), majorată cu 3,5 % (sau, în subsidiar, la rata dobânzii pe care Tribunalul o consideră adecvată);

                  —

                  obligarea Comisiei la plata tuturor cheltuielilor de judecată efectuate de Cargolux în prezenta procedură.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamanta invocă un singur motiv, prin care susține că Comisiei îi revine răspunderea extracontractuală de a plăti Cargolux o compensație egală cu cuantumul penalităților de întârziere datorate și cuantumul dobânzii compuse datorate, potrivit articolului 266 alineatul (2) TFUE, articolului 268 TFUE și articolului 340 alineatul (2) TFUE.


title: Cauza T-85/21: Acțiune introdusă la 8 februarie 2021 – QF/Comisia

text:
               22.3.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 98/36

      Acțiune introdusă la 8 februarie 2021 – QF/Comisia
      (Cauza T-85/21)
      (2021/C 98/41)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamant: QF (reprezentant: S. Orlandi, avocat)

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Concluziile

      Reclamantul solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei de a nu înscrie numele numele său pe lista de rezervă în cadrul concursului intern COM/03/AD/18,

                  —

                  obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamantul invocă trei motive.

                  1.

                  Primul motiv întemeiat pe lipsa unei motivări pertinente. Reclamantul consideră de fapt că motivarea este constituită din aprecieri literale care nu sunt în coerenţă cu notele atribuite. În plus, juriul nu a comunicat criteriile de evaluare hotărâte înaintea probelor, astfel încât nici reclamantul, nici autoritatea învestită cu putere de numire nu sunt în măsură să verifice legalitatea acestor criterii.

                  2.

                  Al doilea motiv întemeiat pe încălcarea principiului egalităţii de tratament. Reclamantul invocă în special în această privinţă că juriul a modificat pe baza unei grile de evaluare, după probe, notele atribuite de membrii săi în condiţiile în care această grilă de evaluare este menită să asigure egalitatea de tratament a candidaţilor.

                  3.

                  Al treilea motiv întemeiat pe eroarea vădită de apreciere săvârşită de juriu din moment ce acesta nu a fost în măsură să justifice conform cerinţelor legale incoerenţele evidente dintre aprecierile literale şi notele acordate, în raport cu aprecierile comparabile ale altor candidaţi.


title: Cauza T-602/20: Ordonanța Tribunalului din 28 ianuarie 2021 – MS/Comisia

text:
               22.3.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 98/36

      Ordonanța Tribunalului din 28 ianuarie 2021 – MS/Comisia
      (Cauza T-602/20) (1)

      (2021/C 98/42)
      Limba de procedură: germana
      Președintele Camerei întâi a dispus radierea cauzei.

         (1)  JO C 404, 30.11.2020.


title: Cauza C-637/18: Hotărârea Curții (Camera a șaptea) din 3 februarie 2021 – Comisia Europeană/Ungaria [Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru – Mediu – Directiva 2008/50/CE – Calitatea aerului înconjurător – Articolul 13 alineatul (1) și anexa XI – Depășire sistematică și persistentă a valorilor-limită pentru microparticule (PM10) în anumite zone din Ungaria – Articolul 23 alineatul (1) – Anexa XV – Perioadă de depășire „cât mai scurtă cu putință” – Măsuri potrivite]

text:
               29.3.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 110/6

      Hotărârea Curții (Camera a șaptea) din 3 februarie 2021 – Comisia Europeană/Ungaria
      (Cauza C-637/18) (1)

      (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru - Mediu - Directiva 2008/50/CE - Calitatea aerului înconjurător - Articolul 13 alineatul (1) și anexa XI - Depășire sistematică și persistentă a valorilor-limită pentru microparticule (PM10) în anumite zone din Ungaria - Articolul 23 alineatul (1) - Anexa XV - Perioadă de depășire „cât mai scurtă cu putință” - Măsuri potrivite)
      (2021/C 110/03)
      Limba de procedură: maghiara

         Părțile

         Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: K. Petersen, K. Talabér-Ritz și E. Manhaeve, agenți)

         Pârâtă: Ungaria (reprezentanți: M. Z. Fehér și A. Pokoraczki, agenți)

         Dispozitivul

                  1)

                  Ungaria

                              —

                              prin faptul că a depășit, în mod sistematic și persistent, valoarea-limită zilnică aplicabilă concentrațiilor de particule PM10, pe de o parte, începând cu 1 ianuarie 2005 și până în anul 2017 inclusiv, în zona HU0001 – regiunea Budapesta și în zona HU0008 – valea Sajó, precum și, pe de altă parte, începând cu 11 iunie 2011 și până în anul 2017 inclusiv (cu excepția anului 2014), în zona HU0006 – regiunea Pécs, nu și-a îndeplinit obligația care îi revenea în temeiul dispozițiilor articolului 13 coroborate cu cele din anexa XI la Directiva 2008/50/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 21 mai 2008 privind calitatea aerului înconjurător și un aer mai curat pentru Europa și

                              —

                              prin faptul că nu a adoptat, începând cu 11 iunie 2010, măsuri potrivite pentru a garanta respectarea valorii-limită zilnice stabilite pentru concentrațiile de particule PM10 în aceste zone, nu și-a îndeplinit obligațiile impuse la articolul 23 alineatul (1) din Directiva 2008/50, interpretat separat și în coroborare cu secțiunea A din anexa XV la această directivă și, în particular, obligația prevăzută la articolul 23 alineatul (1) al doilea paragraf din aceeași directivă de a se asigura că perioada de depășire a valorilor-limită este cât mai scurtă cu putință.

                  2)

                  Obligă Ungaria la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 427, 26.11.2018.


title: Cauzele conexate C-155/19 și C-156/19: Hotărârea Curții (Camera a patra) din 3 februarie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Consiglio di Stato – Italia) – Federazione Italiana Giuoco Calcio (FIGC), Consorzio Ge.Se.Av. S. c. arl/De Vellis Servizi Globali Srl [Trimitere preliminară – Achiziții publice – Procedură de atribuire a contractelor de achiziții publice – Directiva 2014/24/UE – Articolul 2 alineatul (1) punctul 4 – Autoritate contractantă – Organisme de drept public – Noțiune – Federație sportivă națională – Îndeplinirea unor necesități de interes general – Supravegherea gestionării federației de către un organism de drept public]

text:
               29.3.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 110/7

      Hotărârea Curții (Camera a patra) din 3 februarie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Consiglio di Stato – Italia) – Federazione Italiana Giuoco Calcio (FIGC), Consorzio Ge.Se.Av. S. c. arl/De Vellis Servizi Globali Srl
      (Cauzele conexate C-155/19 și C-156/19) (1)

      (Trimitere preliminară - Achiziții publice - Procedură de atribuire a contractelor de achiziții publice - Directiva 2014/24/UE - Articolul 2 alineatul (1) punctul 4 - Autoritate contractantă - Organisme de drept public - Noțiune - Federație sportivă națională - Îndeplinirea unor necesități de interes general - Supravegherea gestionării federației de către un organism de drept public)
      (2021/C 110/04)
      Limba de procedură: italiana

         Instanța de trimitere

      Consiglio di Stato

         Părțile din procedura principală

         Apelante: Federazione Italiana Giuoco Calcio (FIGC), Consorzio Ge.Se.Av. S. c. arl

         Intimată: De Vellis Servizi Globali Srl

         cu participarea: Consorzio Ge.Se.Av. S. c. arl, Comitato Olimpico Nazionale Italiano (CONI), Federazione Italiana Giuoco Calcio (FIGC),

         Dispozitivul

                  1)

                  Articolul 2 alineatul (1) punctul 4 litera (a) din Directiva 2014/24/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 26 februarie 2014 privind achizițiile publice și de abrogare a Directivei 2004/18/CE trebuie interpretat în sensul că se poate considera că o entitate care este învestită cu misiuni cu caracter public definite în mod exhaustiv de dreptul național a fost înființată în scopul specific de a răspunde unor necesități de interes general, fără caracter industrial sau comercial, în sensul acestei dispoziții, chiar dacă aceasta nu a fost înființată sub forma unei administrații publice, ci a unei asociații care intră sub incidența dreptului privat, iar unele dintre activitățile sale, pentru care beneficiază de o capacitate de autofinanțare, nu au caracter public.

                  2)

                  A doua ipoteză cu caracter alternativ prevăzută la articolul 2 alineatul (1) punctul 4 litera (c) din Directiva 2014/24 trebuie interpretată în sensul că, în cazul în care o federație sportivă națională beneficiază, în temeiul dreptului național, de autonomie de gestiune, nu se poate considera că gestiunea acestei federații este supusă controlului unei autorități publice decât dacă, dintr-o analiză de ansamblu a competențelor de care dispune această autoritate față de respectiva federație, reiese că există un control de gestiune activ care, având în vedere situația de fapt, repune în discuție această autonomie până la punctul de a permite respectivei autorități să influențeze deciziile aceleiași federații în materie de achiziții publice. Împrejurarea că diferitele federații sportive naționale exercită o influență asupra activității autorității publice în cauză ca urmare a participării lor majoritare în cadrul principalelor organe colegiale ale acesteia nu este pertinentă decât dacă se poate dovedi că fiecare dintre aceste federații, privită în mod izolat, este în măsură să exercite o influență semnificativă asupra controlului public exercitat de această autoritate în privința sa, cu consecința că acest control ar fi neutralizat și că o astfel de federație sportivă națională și-ar recupera astfel controlul asupra gestiunii sale, iar aceasta în pofida influenței celorlalte federații sportive naționale care se află într-o situație similară.

         (1)  JO C 206, 17.6.2019.


title: Cauza C-324/19: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 4 februarie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Finanzgericht Hamburg – Germania) – eurocylinder systems AG/Hauptzollamt Hamburg [Trimitere preliminară – Politica comercială comună – Taxe antidumping – Regulamentul (CE) nr. 384/96 – Articolul 3 alineatul (9) – Pericol de prejudiciu important – Factori – Articolul 9 alineatul (4) – Regulamentul (CE) nr. 926/2009 – Importurile anumitor țevi și tuburi fără sudură, din fier sau oțel, originare din Republica Populară Chineză – Nevaliditate]

text:
               29.3.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 110/8

      Hotărârea Curții (Camera a treia) din 4 februarie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Finanzgericht Hamburg – Germania) – eurocylinder systems AG/Hauptzollamt Hamburg
      (Cauza C-324/19) (1)

      (Trimitere preliminară - Politica comercială comună - Taxe antidumping - Regulamentul (CE) nr. 384/96 - Articolul 3 alineatul (9) - Pericol de prejudiciu important - Factori - Articolul 9 alineatul (4) - Regulamentul (CE) nr. 926/2009 - Importurile anumitor țevi și tuburi fără sudură, din fier sau oțel, originare din Republica Populară Chineză - Nevaliditate)
      (2021/C 110/05)
      Limba de procedură: germana

         Instanța de trimitere

      Finanzgericht Hamburg

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: eurocylinder systems AG

         Pârât: Hauptzollamt Hamburg

         Dispozitivul

      Regulamentul (CE) nr. 926/2009 al Consiliului din 24 septembrie 2009 de instituire a unei taxe antidumping definitive și de percepere definitivă a taxei provizorii instituite la importurile anumitor țevi și tuburi fără sudură, din fier sau oțel, originare din Republica Populară Chineză este nevalid.

         (1)  JO C 255, 29.7.2019.


title: Cauza C-481/19: Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 2 februarie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Corte costituzionale – Italia) – DB/Commissione Nazionale per le Società e la Borsa (Consob) [Trimitere preliminară – Apropierea legislațiilor – Directiva 2003/6/CE – Articolul 14 alineatul (3) – Regulamentul (UE) nr. 596/2014 – Articolul 30 alineatul (1) litera (b) – Abuzul de piață – Sancțiuni administrative care prezintă un caracter penal – Necooperare cu autoritățile competente – Articolele 47 și 48 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene – Dreptul de a păstra tăcerea și de a nu contribui la propria incriminare]

text:
               29.3.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 110/8

      Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 2 februarie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Corte costituzionale – Italia) – DB/Commissione Nazionale per le Società e la Borsa (Consob)
      (Cauza C-481/19) (1)

      (Trimitere preliminară - Apropierea legislațiilor - Directiva 2003/6/CE - Articolul 14 alineatul (3) - Regulamentul (UE) nr. 596/2014 - Articolul 30 alineatul (1) litera (b) - Abuzul de piață - Sancțiuni administrative care prezintă un caracter penal - Necooperare cu autoritățile competente - Articolele 47 și 48 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene - Dreptul de a păstra tăcerea și de a nu contribui la propria incriminare)
      (2021/C 110/06)
      Limba de procedură: italiana

         Instanța de trimitere

      Corte costituzionale

         Părțile din procedura principală

         Recurent: DB

         Intimată: Commissione Nazionale per le Società e la Borsa (Consob)

         cu participarea: Presidente del Consiglio dei ministri

         Dispozitivul

      Articolul 14 alineatul (3) din Directiva 2003/6/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 28 ianuarie 2003 privind utilizările abuzive ale informațiilor confidențiale și manipulările pieței (abuzul de piață) și articolul 30 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) nr. 596/2014 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 aprilie 2014 privind abuzul de piață (regulamentul privind abuzul de piață) și de abrogare a Directivei 2003/6 și a Directivelor 2003/124/CE, 2003/125/CE și 2004/72/CE ale Comisiei, citite în lumina articolelor 47 și 48 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, trebuie interpretate în sensul că permit statelor membre să nu sancționeze o persoană fizică care, în cadrul unei investigații desfășurate în privința sa de autoritatea competentă în temeiul directivei menționate sau al regulamentului menționat, refuză să îi furnizeze acesteia răspunsuri din care poate reieși răspunderea sa pentru o faptă ilicită pasibilă de sancțiuni administrative care prezintă un caracter penal sau răspunderea sa penală.

         (1)  JO C 357, 21.10.2019.


title: Cauza C-555/19: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 3 februarie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Landgericht Stuttgart – Germania) – Fussl Modestraße Mayr GmbH/SevenOne Media GmbH, ProSiebenSat.1 TV Deutschland GmbH, ProSiebenSat.1 Media SE [Trimitere preliminară – Directiva 2010/13/UE – Furnizare de servicii mass-media audiovizuale – Articolul 4 alineatul (1) – Libera prestare a serviciilor – Egalitate de tratament – Articolul 56 TFUE – Articolele 11 și 20 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene – Comunicație comercială audiovizuală – Reglementare națională care interzice posturilor de televiziune să includă în programele lor emise pe întregul teritoriu național publicitate televizată a cărei difuzare este limitată nivel regional]

text:
               29.3.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 110/9

      Hotărârea Curții (Camera a treia) din 3 februarie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Landgericht Stuttgart – Germania) – Fussl Modestraße Mayr GmbH/SevenOne Media GmbH, ProSiebenSat.1 TV Deutschland GmbH, ProSiebenSat.1 Media SE
      (Cauza C-555/19) (1)

      (Trimitere preliminară - Directiva 2010/13/UE - Furnizare de servicii mass-media audiovizuale - Articolul 4 alineatul (1) - Libera prestare a serviciilor - Egalitate de tratament - Articolul 56 TFUE - Articolele 11 și 20 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene - Comunicație comercială audiovizuală - Reglementare națională care interzice posturilor de televiziune să includă în programele lor emise pe întregul teritoriu național publicitate televizată a cărei difuzare este limitată nivel regional)
      (2021/C 110/07)
      Limba de procedură: germana

         Instanța de trimitere

      Landgericht Stuttgart

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: Fussl Modestraße Mayr GmbH

         Pârâte: SevenOne Media GmbH, ProSiebenSat.1 TV Deutschland GmbH, ProSiebenSat.1 Media SE

         Dispozitivul

      Articolul 4 alineatul (1) din Directiva 2010/13/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 10 martie 2010 privind coordonarea anumitor dispoziții stabilite prin acte cu putere de lege sau acte administrative în cadrul statelor membre cu privire la furnizarea de servicii mass-media audiovizuale (Directiva serviciilor mass-media audiovizuale) și articolul 11 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene trebuie interpretate în sensul că nu se opun unei reglementări naționale care interzice posturilor de televiziune să includă în programele lor emise pe întregul teritoriu național publicitate televizată a cărei difuzare este limitată la nivel regional.
      Articolul 56 TFUE trebuie interpretat în sensul că nu se opune unei astfel de reglementări naționale, în măsura în care aceasta este de natură să asigure realizarea obiectivului urmărit de protecție a pluralismului mass-media la nivel regional și local și nu depășește ceea ce este necesar pentru atingerea acestui obiectiv, aspect a cărui verificare revine instanței de trimitere.
      Articolul 20 din Carta drepturilor fundamentale trebuie interpretat în sensul că nu se opune unei astfel de reglementări naționale, în măsura în care aceasta nu determină o inegalitate de tratament între posturile de televiziune naționale și furnizorii de publicitate pe internet în ceea ce privește difuzarea de publicitate la nivel regional, aspect a cărui verificare revine instanței de trimitere.

         (1)  JO C 357, 21.10.2019.


title: Cauza C-640/19: Hotărârea Curții (Camera a șasea) din 4 februarie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio – Italia) – Azienda Agricola Ambrosi Nicola Giuseppe și alții/Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA), Ministero delle Politiche Agricole e Forestali [Trimitere preliminară – Agricultură – Organizarea comună a piețelor – Regulamentul (CE) nr. 1234/2007 – Cote de lapte – Taxe pe excedent – Lapte afectat producției de brânzeturi cu denumire de origine protejată (DOP) destinate exportului în țări terțe – Excludere – Articolul 32 litera (a), articolul 39 alineatul (1) și alineatul (2) litera (a), articolul 40 alineatul (2) și articolul 41 litera (b) TFUE – Principiile proporționalității și nediscriminării – Validitate]

text:
               29.3.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 110/10

      Hotărârea Curții (Camera a șasea) din 4 februarie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio – Italia) – Azienda Agricola Ambrosi Nicola Giuseppe și alții/Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA), Ministero delle Politiche Agricole e Forestali
      (Cauza C-640/19) (1)

      (Trimitere preliminară - Agricultură - Organizarea comună a piețelor - Regulamentul (CE) nr. 1234/2007 - Cote de lapte - Taxe pe excedent - Lapte afectat producției de brânzeturi cu denumire de origine protejată (DOP) destinate exportului în țări terțe - Excludere - Articolul 32 litera (a), articolul 39 alineatul (1) și alineatul (2) litera (a), articolul 40 alineatul (2) și articolul 41 litera (b) TFUE - Principiile proporționalității și nediscriminării - Validitate)
      (2021/C 110/08)
      Limba de procedură: italiana

         Instanța de trimitere

      Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

         Părțile din procedura principală

         Reclamanți: Azienda Agricola Ambrosi Nicola Giuseppe, Azienda Agricola Castagna Giovanni, Soc. Azienda Agricola Castellani Enio, Nereo e Giuliano Ss, Azienda Agricola De Fanti Maria Teresa, Azienda Agricola Giacomazzi Vilmare, Soc. Azienda Agricola Iseo di Lunardi Giampaolo e Silvano Ss, Soc. Azienda Agricola Mastrolat di Mastrotto Franco e Luca Ss, Azienda Agricola Righetti Michele e Damiano, Azienda Agricola Scandola Stefano e Gianni, Azienda Agricola Tadiello Roberto, Azienda Agricola Turazza Mario, Azienda Agricola Zuin Tiziano, 2 B Società Agricola Srl, Azienda Agricola Fracasso Claudio, Azienda Agricola Pozzan Mirko

         Pârâți: Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA), Ministero delle Politiche Agricole e Forestali

         Dispozitivul

                  1)

                  Articolele 55, 65 și 78 din Regulamentul (CE) nr. 1234/2007 al Consiliului din 22 octombrie 2007 de instituire a unei organizări comune a piețelor agricole și privind dispoziții specifice referitoare la anumite produse agricole, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (CE) nr. 248/2008 al Consiliului din 17 martie 2008, trebuie interpretate în sensul că nu exclud din calculul cotelor naționale pentru producția de lapte și de alte produse lactate, precum și din cel al taxelor pe excedent cantitățile de lapte afectate producției de brânzeturi cu denumire de origine protejată și destinate exportului în țări terțe.

                  2)

                  Examinarea celei de a treia întrebări preliminare nu a evidențiat niciun element de natură să afecteze validitatea articolelor 55, 65 și 78 din Regulamentul nr. 1234/2007, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul nr. 248/2008.

         (1)  JO C 399, 25.11.2019.


title: Cauza C-760/19: Hotărârea Curții (Camera a noua) din 4 februarie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de First-tier Tribunal (Tax Chamber) – Regatul Unit) – JCM Europe (UK) Ltd/Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs [Trimitere preliminară – Uniune vamală – Tarif vamal comun – Nomenclatură combinată – Clasificare tarifară – Pozițiile 8472 și 9031 – Validator de bancnote și casete de numerar – Aparat destinat să fie integrat într-un aparat gazdă și legat la un centru ce control extern – Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2016/1760 – Validitate]

text:
               29.3.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 110/11

      Hotărârea Curții (Camera a noua) din 4 februarie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de First-tier Tribunal (Tax Chamber) – Regatul Unit) – JCM Europe (UK) Ltd/Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs
      (Cauza C-760/19) (1)

      (Trimitere preliminară - Uniune vamală - Tarif vamal comun - Nomenclatură combinată - Clasificare tarifară - Pozițiile 8472 și 9031 - Validator de bancnote și casete de numerar - Aparat destinat să fie integrat într-un aparat gazdă și legat la un centru ce control extern - Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2016/1760 - Validitate)
      (2021/C 110/09)
      Limba de procedură: engleza

         Instanța de trimitere

      First-tier Tribunal (Tax Chamber)

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: JCM Europe (UK) Ltd

         Pârâți: Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

         Dispozitivul

      Examinarea întrebărilor adresate nu a evidențiat niciun element de natură să afecteze validitatea Regulamentului de punere în aplicare (UE) 2016/1760 al Comisiei din 28 septembrie 2016 privind clasificarea anumitor mărfuri în Nomenclatura combinată.

         (1)  JO C 19, 20.1.2020.


title: Cauza C-903/19: Hotărârea Curții (Camera a opta) din 4 februarie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Conseil d'État – Franța) – DQ/Ministre de la Transition écologique et solidaire, Ministre de l'Action et des Comptes publics (Trimitere preliminară – Funcție publică – Transferul drepturilor de pensie pentru limită de vârstă – Statutul funcționarilor Uniunii Europene – Articolul 11 din anexa VIII – Funcționari și agenți temporari care sunt reîncadrați în administrația lor națională de origine după o perioadă de disponibilizare și exercitarea atribuțiilor într-o instituție a Uniunii)

text:
               29.3.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 110/11

      Hotărârea Curții (Camera a opta) din 4 februarie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Conseil d'État – Franța) – DQ/Ministre de la Transition écologique et solidaire, Ministre de l'Action et des Comptes publics
      (Cauza C-903/19) (1)

      (Trimitere preliminară - Funcție publică - Transferul drepturilor de pensie pentru limită de vârstă - Statutul funcționarilor Uniunii Europene - Articolul 11 din anexa VIII - Funcționari și agenți temporari care sunt reîncadrați în administrația lor națională de origine după o perioadă de disponibilizare și exercitarea atribuțiilor într-o instituție a Uniunii)
      (2021/C 110/10)
      Limba de procedură: franceza

         Instanța de trimitere

      Conseil d'État

         Părțile din procedura principală

         Recurent: DQ

         Pârâți: Ministre de la Transition écologique et solidaire, Ministre de l'Action et des Comptes publics

         Dispozitivul

      Articolul 11 alineatul (1) din anexa VIII la Statutul funcționarilor Uniunii Europene trebuie interpretat în sensul că transferul echivalentului actuarial al drepturilor de pensie pentru limită de vârstă poate fi solicitat atât de funcționarii și de agenții contractuali care sunt încadrați pentru prima dată într-o administrație națională după ce au fost angajați într-o instituție a Uniunii, cât și de cei care se întorc în administrația respectivă după ce au exercitat atribuții într-o astfel de instituție în cadrul unei disponibilizări sau al unui concediu pentru interese personale.

         (1)  JO C 61, 24.2.2020.


title: Cauza C-922/19: Hotărârea Curții (Camera a șasea) din 3 februarie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Hoge Raad der Nederlanden – Țările de Jos) – Stichting Waternet/MG [Trimitere preliminară – Directiva 97/7/CE – Articolul 9 – Directiva 2011/83/UE – Articolul 27 – Directiva 2005/29/CE – Articolul 5 alineatul (5) – Anexa I punctul 29 – Practici comerciale neloiale – Noțiunea de „vânzare nesolicitată” – Distribuție a apei potabile]

text:
               29.3.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 110/12

      Hotărârea Curții (Camera a șasea) din 3 februarie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Hoge Raad der Nederlanden – Țările de Jos) – Stichting Waternet/MG
      (Cauza C-922/19) (1)

      (Trimitere preliminară - Directiva 97/7/CE - Articolul 9 - Directiva 2011/83/UE - Articolul 27 - Directiva 2005/29/CE - Articolul 5 alineatul (5) - Anexa I punctul 29 - Practici comerciale neloiale - Noțiunea de „vânzare nesolicitată” - Distribuție a apei potabile)
      (2021/C 110/11)
      Limba de procedură: neerlandeza

         Instanța de trimitere

      Hoge Raad der Nederlanden

         Părțile din procedura principală

         Recurentă: Stichting Waternet

         Intimat: MG

         Dispozitivul

                  1)

                  Articolul 9 din Directiva 97/7/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 20 mai 1997 privind protecția consumatorilor cu privire la contractele la distanță și articolul 27 din Directiva 2011/83/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 25 octombrie 2011 privind drepturile consumatorilor, de modificare a Directivei 93/13/CEE a Consiliului și a Directivei 1999/44/CE a Parlamentului European și a Consiliului și de abrogare a Directivei 85/577/CEE a Consiliului și a Directivei 97/7/CE a Parlamentului European și a Consiliului, coroborate cu articolul 5 alineatul (5) din Directiva 2005/29/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 11 mai 2005 privind practicile comerciale neloiale ale întreprinderilor de pe piața internă față de consumatori și de modificare a Directivei 84/450/CEE a Consiliului, a Directivelor 97/7/CE, 98/27/CE și 2002/65/CE ale Parlamentului European și ale Consiliului și a Regulamentului (CE) nr. 2006/2004 al Parlamentului European și al Consiliului și cu punctul 29 din anexa I la aceasta nu reglementează formarea contractelor, astfel încât este de competența instanței de trimitere să aprecieze, în conformitate cu reglementarea națională, dacă un contract poate fi considerat încheiat între o societate de distribuție a apei și un consumator în lipsa consimțământului expres al acestuia din urmă.

                  2)

                  Noțiunea de „vânzare nesolicitată”, în sensul punctului 29 din anexa I la Directiva 2005/29, trebuie interpretată în sensul că, sub rezerva verificărilor care trebuie efectuate de instanța de trimitere, nu include o practică comercială a unei societăți de distribuție a apei potabile care constă în menținerea racordării la rețeaua publică de distribuție a apei în momentul instalării unui consumator într-o locuință ocupată anterior, având în vedere că acest consumator nu dispune de o alegere privind furnizorul acestui serviciu, că acesta din urmă facturează tarife care acoperă costurile și care sunt transparente și nediscriminatorii, în funcție de consumul de apă, iar respectivul consumator știe că locuința respectivă este racordată la rețeaua publică de distribuție a apei și că furnizarea apei se face cu titlu oneros.

         (1)  JO C 103, 30.3.2020.


title: Cauza C-92/20: Hotărârea Curții (Camera a șaptea) din 3 februarie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Finanzgericht Düsseldorf – Germania) – Rottendorf Pharma GmbH/Hauptzollamt Bielefeld [Trimitere preliminară – Uniunea vamală – Codul vamal comunitar – Regulamentul (CEE) nr. 2913/92 – Articolul 239 alineatul (1) a doua liniuță – Rambursarea taxelor vamale percepute în mod legal – Situație specială – Eliberarea unei autorizații de punere în liberă circulație – Invalidarea autorizației și eliberarea unei autorizații de perfecționare activă cu efect retroactiv – Reexportul mărfurilor în afara teritoriului Uniunii Europene – Omisiune de prezentare a mărfurilor în vamă]

text:
               29.3.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 110/13

      Hotărârea Curții (Camera a șaptea) din 3 februarie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Finanzgericht Düsseldorf – Germania) – Rottendorf Pharma GmbH/Hauptzollamt Bielefeld
      (Cauza C-92/20) (1)

      (Trimitere preliminară - Uniunea vamală - Codul vamal comunitar - Regulamentul (CEE) nr. 2913/92 - Articolul 239 alineatul (1) a doua liniuță - Rambursarea taxelor vamale percepute în mod legal - Situație specială - Eliberarea unei autorizații de punere în liberă circulație - Invalidarea autorizației și eliberarea unei autorizații de perfecționare activă cu efect retroactiv - Reexportul mărfurilor în afara teritoriului Uniunii Europene - Omisiune de prezentare a mărfurilor în vamă)
      (2021/C 110/12)
      Limba de procedură: germana

         Instanța de trimitere

      Finanzgericht Düsseldorf

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: Rottendorf Pharma GmbH

         Pârât: Hauptzollamt Bielefeld

         Dispozitivul

      Articolul 239 alineatul (1) a doua liniuță din Regulamentul (CEE) nr. 2913/92 al Consiliului din 12 octombrie 1992 de instituire a Codului Vamal Comunitar trebuie să fie interpretat în sensul că, pe de o parte, un operator economic nu poate solicita rambursarea taxelor vamale pe care le-a plătit decât dacă se află într-o situație specială și dacă nu există neglijență evidentă sau manevre din partea acestuia și, pe de altă parte, faptul că mărfurile în cauză au fost reexportate spre o țară terță fără să intre în circuitul economic al Uniunii Europene nu este suficient pentru a stabili că acest operator economic se afla într-o asemenea situație specială. Aceeași concluzie se aplică atunci când comportamentul care a dat naștere impunerii taxelor vamale în discuție a fost cauzat de o eroare referitoare la informațiile care figurează în sistemul informatic al operatorului economic menționat, din moment ce această eroare ar fi putut fi evitată dacă același operator economic ar fi ținut seama de condițiile care figurau în autorizația care îi fusese acordată.

         (1)  JO C 201, 15.6.2020.


title: Cauza C-658/20 P: Recurs introdus la 3 decembrie 2020 de Lico Leasing, S.A.U și Pequeños y Medianos Astilleros Sociedad de Reconversión, S.A. împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a opta extinsă) din 23 septembrie 2020 în cauzele conexate T-515/13 RENV și T-719/13 RENV, Regatul Spaniei și alții/Comisia

text:
               29.3.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 110/14

      Recurs introdus la 3 decembrie 2020 de Lico Leasing, S.A.U și Pequeños y Medianos Astilleros Sociedad de Reconversión, S.A. împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a opta extinsă) din 23 septembrie 2020 în cauzele conexate T-515/13 RENV și T-719/13 RENV, Regatul Spaniei și alții/Comisia
      (Cauza C-658/20 P)
      (2021/C 110/14)
      Limba de procedură: spaniola

         Părțile

         Recurente: Lico Leasing, S.A.U și Pequeños y Medianos Astilleros Sociedad de Reconversión, S.A. (reprezentanți: J.M. Rodríguez Cárcamo și M.A. Sánchez, avocați)

         Cealalte părți din procedură: Comisia Europeană, Bankia, S.A. și alții și Aluminios Cortizo, S.A.

         Concluziile recurentelor

      Lico Leasing, S.A.U., Establecimiento Financiero de Crédito (denumită în continuare „LICO”) și Pequeños y Medianos Astilleros Sociedad de Reconversión, S.A. (denumită în continuare „PYMAR”) solicită respectuos Curții să pronunțe o hotărâre prin care:

                  —

                  să anuleze în totalitate Hotărârea Tribunalului din 23 septembrie 2020, Spania și alții/Comisia (T-515/13 RENV și T-719/13 RENV, EU:T:2020:434);

                  —

                  să anuleze Decizia 2014/200/UE a Comisiei din 17 iulie 2013 privind schema de ajutoare SA.21233 C/11 (ex NN/11, ex CP 137/06) pusă în aplicare de Spania – Regim fiscal aplicabil anumitor acorduri de leasing financiar, cunoscut și sub denumirea de sistem fiscal spaniol în materie de leasing (JO 2014, L 144, p. 1) sau în subsidiar să anuleze decizia de recuperare a ajutoarelor, și

                  —

                  obligarea Comisiei Europene la plata cheltuielilor de judecată efectuate de LICO și de PYMAR în cadrul prezentului recurs și a cheltuielilor de judecată efectuate de LICO și de PYMAR în procedura de trimitere spre rejudecare (T-719/13 RENV), în recurs (C-128/16 P) și în procedura inițială în primă instanță (T-719/13).

         Motivele și principalele argumente

         PRIMUL MOTIV DE RECURS: ERORI SUBSTANȚIALE, DE CALIFICARE A FAPTELOR ȘI DE MOTIVARE ÎN APLICAREA ARTICOLULUI 107 ALINEATUL (1) TFUE

      LICO și PYMAR susțin că Tribunalul a săvârșit următoarele erori de drept, atât substanțiale, cât și de calificare a faptelor și de motivare, în interpretarea articolului 107 alineatul (1) TFUE:

                  (i)

                  Eroare de drept în verificarea sistemului de referință, întrucât Comisia nu a identificat nici în decizie, nici în fața Tribunalului, care este sistemul de referință al STL [sistemul fiscal spaniol în materie de leasing], nici în ansamblu, nici în ceea ce privește fiecare dintre măsurile individuale care îl alcătuiau.

                  (ii)

                  Erori de drept în calificarea juridică a autorizației administrative a amortizării anticipate: (a) eroare prin considerarea faptului că existența unei proceduri de autorizare implică în mod necesar caracterul selectiv al măsurii, fără să fie necesară efectuarea analizei în trei etape impuse prin jurisprudența Curții; (b) eroare în calificarea autorizării amortizării anticipate drept putere discreționară care permite atingerea unor obiective fără legătură cu sistemul fiscal; și (c) eroare în aprecierea potrivit căreia caracterul selectiv numai al uneia dintre măsurile care permiteau să se beneficieze de STL în ansamblu (autorizarea amortizării anticipate) permite să se considere că sistemul era selectiv în ansamblu.

                  (iii)

                  Nemotivare în ceea ce privește compararea situațiilor de fapt și de drept între întreprinderile afectate de măsura examinată.

         AL DOILEA MOTIV DE RECURS: DENATURARE ȘI EROARE ÎN CALIFICAREA FAPTELOR ÎN RAPORT CU SCRISOAREA COMISARULUI RESPONSABIL DE DG CONCURENȚĂ ÎN CEEA CE PRIVEȘTE PRINCIPIUL PROTECȚIEI ÎNCREDERII LEGITIME

      LICO și PYMAR susțin că Tribunalul a denaturat conținutul scrisorii comisarului responsabile de DG Concurență și a calificat în mod incorect conținutul acesteia în sensul că scrisoarea nu oferea garanții concrete, necondiționate și concordante de natură să dea naștere unei încrederi legitime.

         AL TREILEA MOTIV DE RECURS: EROARE DE CALIFICARE A FAPTELOR ÎN APLICAREA ȘI INTERPRETAREA PRINCIPIULUI SECURITĂȚII JURIDICE

      LICO și PYMAR susțin că inclusiv în cazul în care Tribunalul nu ar fi denaturat conținutul scrisorii comisarului responsabile de DG Concurență în scopul aplicării principiului încrederii legitime, Tribunalul a calificat în mod eronat atât acest fapt, cât și Decizia privind GIE fiscale franceze, în cadrul examinării motivului privind principiul securității juridice, ceea ce a condus la o interpretare și aplicare incorecte ale principiului menționat.

         AL PATRULEA MOTIV DE RECURS: EROARE DE DREPT ÎN CEEA CE PRIVEȘTE PRINCIPIILE APLICABILE RECUPERĂRII AJUTORULUI

      LICO și PYMAR susțin că Tribunalul a săvârșit o eroare de drept în ceea ce privește principiile aplicabile recuperării ajutorului, (i) întrucât împrejurarea că companiile maritime nu ar fi considerate beneficiare ale ajutorului nu permite să se afirme că GIE și investitorii vor beneficia efectiv de ajutor în întregime, atunci când se dovedește că nu aceasta a fost situația și (ii) întrucât dacă pentru determinarea existenței ajutorului de stat nu trebuie să se țină seama de tehnica utilizată, ci de efectele măsurii, în același mod, în cadrul recuperării trebuie avute în vedere efectele, iar nu tehnica utilizată, astfel încât nu este rezonabil ca în cazul francez să se deducă cuantumurile transferate utilizatorilor, iar în cazul spaniol aceleași cuantumuri să nu fie deduse, deși efectele practice sunt identice în ambele cazuri.


title: Cauza C-662/20 P: Recurs introdus la 3 decembrie 2020 de Bankia S.A., Asociación Española de Banca, Unicaja Banco, SA, Liberbank, S.A., Banco de Sabadell, S.A., Banco Gallego S.A., Catalunya Banc, S.A., , Banco de Santanader, S.A., Santander Investment, S.A., Naviera Séneca, A.I.E. Caixabank, S.A., Industria de Diseño Textil, S.A., Naviera Nebulosa de Omega, A.I.E., Banco Mare Nostrum, S.A., Abanca Corporación Bancaria, S.A., Ibercaja Banco, S.A., Banco Grupo Cajatres, S.A.U., Naviera Bósforo, A.I.E., Joyería Tous, S.A., Corporación Alimentaria Guissona, S.A., Naviera Muriola, A.I.E., Poal Investments XXI, S.L., Poal Investments XXII, S.L., Naviera Cabo Vilaboa C-1658, A.I.E., Naviera Cabo Domaio, C-1659, A.I.E., Caamaño Sistemas Metálicos, S.L., Blumaq, S.A., Grupo Ibérica de Congelados, S.A., RNB, S.L., Inversiones Antaviana, S.L., Banco de Caja España de Inversiones, Salamanca y Soria, S.A.U., Banco de Albacete, S.A., Bodegas Muga, S.L., și Aluminios Cortizo, S.A.U. împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a opta extinsă) din 23 septembrie 2020 în cauza T-515/13 RENV și T-719/13 RENV, Regatul Spaniei și alții/Comisia

text:
               29.3.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 110/16

      Recurs introdus la 3 decembrie 2020 de Bankia S.A., Asociación Española de Banca, Unicaja Banco, SA, Liberbank, S.A., Banco de Sabadell, S.A., Banco Gallego S.A., Catalunya Banc, S.A., , Banco de Santanader, S.A., Santander Investment, S.A., Naviera Séneca, A.I.E. Caixabank, S.A., Industria de Diseño Textil, S.A., Naviera Nebulosa de Omega, A.I.E., Banco Mare Nostrum, S.A., Abanca Corporación Bancaria, S.A., Ibercaja Banco, S.A., Banco Grupo Cajatres, S.A.U., Naviera Bósforo, A.I.E., Joyería Tous, S.A., Corporación Alimentaria Guissona, S.A., Naviera Muriola, A.I.E., Poal Investments XXI, S.L., Poal Investments XXII, S.L., Naviera Cabo Vilaboa C-1658, A.I.E., Naviera Cabo Domaio, C-1659, A.I.E., Caamaño Sistemas Metálicos, S.L., Blumaq, S.A., Grupo Ibérica de Congelados, S.A., RNB, S.L., Inversiones Antaviana, S.L., Banco de Caja España de Inversiones, Salamanca y Soria, S.A.U., Banco de Albacete, S.A., Bodegas Muga, S.L., și Aluminios Cortizo, S.A.U. împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a opta extinsă) din 23 septembrie 2020 în cauza T-515/13 RENV și T-719/13 RENV, Regatul Spaniei și alții/Comisia
      (Cauza C-662/20 P)
      (2021/C 110/15)
      Limba de procedură: spaniola

         Părțile

         Recurente: Bankia S.A., Asociación Española de Banca, Unicaja Banco, SA, Liberbank, S.A., Banco de Sabadell, S.A., Banco Gallego S.A., Catalunya Banc, S.A., Banco de Santanader, S.A., Santander Investment, S.A., Naviera Séneca, A.I.E. Caixabank, S.A., Industria de Diseño Textil, S.A., Naviera Nebulosa de Omega, A.I.E., Banco Mare Nostrum, S.A., Abanca Corporación Bancaria, S.A., Ibercaja Banco, S.A., Banco Grupo Cajatres, S.A.U., Naviera Bósforo, A.I.E., Joyería Tous, S.A., Corporación Alimentaria Guissona, S.A., Naviera Muriola, A.I.E., Poal Investments XXI, S.L., Poal Investments XXII, S.L., Naviera Cabo Vilaboa C-1658, A.I.E., Naviera Cabo Domaio, C-1659, A.I.E., Caamaño Sistemas Metálicos, S.L., Blumaq, S.A., Grupo Ibérica de Congelados, S.A., RNB, S.L., Inversiones Antaviana, S.L., Banco de Caja España de Inversiones, Salamanca y Soria, S.A.U., Banco de Albacete, S.A., Bodegas Muga, S.L., și Aluminios Cortizo, S.A.U. (reprezentanți: J.L. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro, R. Calvo Salinero și A. Lamadrid de Pablo, avocați)

         Celelalte părți din procedură: Comisia Europeană, Lico Leasing, S.A.U și Pequeños y Medianos Astilleros Sociedad de Reconversión, S.A.

         Concluziile recurentelor

                  —

                  Declararea motivelor de casare expuse în prezentul recurs ca admisibile și admiterea lor;

                  —

                  anularea Hotărârii Tribunalului din 23 septembrie 2020 în cauzele conexate T-515/13 RENV și T-719/13 RENV, Regatul Spaniei și alții/Comisia (1);

                  —

                  anularea Deciziei Comisiei din 17 iulie 2013 privind schema de ajutoare SA.21233 C/11 (ex NN/11, ex CP 137/06) pusă în aplicare de Spania – Regim fiscal aplicabil anumitor acorduri de leasing financiar, cunoscut și sub denumirea de sistem fiscal spaniol în materie de leasing (2) și în special a articolului 1 alineatul (1), în măsura în care declară sistemul spaniol de leasing financiar ca fiind ajutor de stat ilegal și în subsidiar, a articolului 4 alineatul (1), în măsura în care dispune recuperarea ajutorului în totalitate de la investitorii GIE.

                  —

                  obligarea Comisiei Europene la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      Recurentele solicită anularea hotărârii atacate în temeiul următoarelor motive:

         Primul motiv: interpretarea și aplicarea incorecte de către Tribunal ale articolului 107 alineatul (1) TFUE în raport cu noțiunea de caracter selectiv. În special, recurentele consideră că Tribunalul săvârșește o eroare de drept atunci când analizează presupusul „caracter selectiv sectorial” al STL [sistemul fiscal spaniol în materie de leasing] (primul sub-motiv). În subsidiar, și în cazul în care Curtea nu ar admite primul sub-motiv de recurs, recurentele consideră că Tribunalul săvârșește o eroare de drept atunci când interpretează jurisprudența instanțelor Uniunii cu privire la presupusa putere discreționară a Administrației fiscale (al doilea sub-motiv)

         Al doilea motiv: aplicarea incorectă de către Tribunal a principiului protecției încrederii legitime.

         Al treilea motiv: aplicarea incorectă de către Tribunal a principiilor aplicabile recuperării ajutorului.

         (1)  EU:T:2020:434

         (2)  JO 2014, L 114, p.1


title: Cauza C-691/20: Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunal Judicial da Comarca do Porto Este – Penafiel – Juízo Trabalho (Portugalia) la 21 decembrie 2020 – B/O, P, OP, G, N

text:
               29.3.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 110/17

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunal Judicial da Comarca do Porto Este – Penafiel – Juízo Trabalho (Portugalia) la 21 decembrie 2020 – B/O, P, OP, G, N
      (Cauza C-691/20)
      (2021/C 110/16)
      Limba de procedură: portugheza

         Instanța de trimitere

      Tribunal Judicial da Comarca do Porto Este – Penafiel – Juízo Trabalho

         Părțile din procedura principală

         Reclamant: B

         Pârâte: O, P, OP, G, N

         Întrebarea preliminară

      Excluderea de la aplicarea regimului prevăzut la articolul 334 din Código de Trabalho (Codul muncii) a întreprinderilor stabilite într-un alt stat membru, în conformitate cu regimul prevăzut la articolul 481 alineatul 2 din Código das sociedades comerciais (Codul societăților comerciale), este contrară dreptului Uniunii, mai precis articolului 18 TFUE?


title: Cauza C-695/20: Cerere de decizie preliminară introdusă de First-tier Tribunal (Tax Chamber) (Regatul Unit) la 22 decembrie 2020 – Fenix International Limited/Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

text:
               29.3.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 110/17

      Cerere de decizie preliminară introdusă de First-tier Tribunal (Tax Chamber) (Regatul Unit) la 22 decembrie 2020 – Fenix International Limited/Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs
      (Cauza C-695/20)
      (2021/C 110/17)
      Limba de procedură: engleza

         Instanța de trimitere

      First-tier Tribunal (Tax Chamber)

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: Fenix International Limited

         Pârâtă: Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

         Întrebarea preliminară

      Articolul 9a din Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 282/2011 (1) al Consiliului din 15 martie 2011, introdus prin articolul 1 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 1042/2013 al Consiliului din 7 octombrie 2013 (2), este lipsit de validitate ca urmare a faptului că depășește competența sau obligația de executare conferite Consiliului prin articolul 397 din Directiva 2006/112/CE (3) a Consiliului din 28 noiembrie 2006, în măsura în care completează și/sau modifică articolul 28 din Directiva 2006/112/CE?

         (1)  Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 282/2011 al Consiliului din 15 martie 2011 de stabilire a măsurilor de punere în aplicare a Directivei 2006/112/CE privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată (JO 2011, L 77, p. 1).

         (2)  Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 1042/2013 al Consiliului din 7 octombrie 2013 de modificare a Regulamentului de punere în aplicare (UE) nr. 282/2011 în ceea ce privește locul prestării serviciilor (JO 2013, L 284, p. 1).

         (3)  Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată (JO 2006, L 347, p. 1, Ediție specială, 09/vol. 3, p. 7).


title: Cauza C-696/20: Cerere de decizie preliminară introdusă de Naczelny Sąd Administracyjny (Polonia) la 21 decembrie 2020 – B./Dyrektor Izby Skarbowej w W.

text:
               29.3.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 110/18

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Naczelny Sąd Administracyjny (Polonia) la 21 decembrie 2020 – B./Dyrektor Izby Skarbowej w W.
      (Cauza C-696/20)
      (2021/C 110/18)
      Limba de procedură: polona

         Instanța de trimitere

      Naczelny Sąd Administracyjny

         Părțile din procedura principală

         Recurentă: B.

         Intimat: Dyrektor Izby Skarbowej w W.

         Întrebarea preliminară

      Articolul 41 din Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată (1) și principiile proporționalității și neutralității se opun aplicării, într-o situație precum cea din litigiul principal, a unei dispoziții naționale precum cea prevăzută la articolul 25 alineatul 2 din Legea din 11 martie 2004 privind taxa pe valoarea adăugată în cazul unei operațiuni de achiziție intracomunitară efectuată de o persoană impozabilă:

                  —

                  dacă achiziția în cauză a fost deja supusă impozitării pe teritoriul statului membru în care se încheie expedierea de către cumpărătorii bunurilor persoanei impozabile respective;

                  —

                  dacă se stabilește că activitatea persoanei impozabile nu era legată de nicio fraudă fiscală, ci era rezultatul unei identificări eronate a livrărilor din cadrul unor operațiuni în lanț și că numărul polonez de identificare în scopuri de TVA a fost indicat de aceasta pentru livrări interne, iar nu intracomunitare?

         (1)  JO 2006, L 347, p. 1, Ediție specială, 09/vol. 3, p. 7.


title: Cauza C-700/20: Cerere de decizie preliminară introdusă de High Court of Justice Business and Property Courts of England and Wales (Regatul Unit) la 22 decembrie 2020 – London Steam-Ship Owners’ Mutual Insurance Association Limited/Regatul Spaniei

text:
               29.3.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 110/18

      Cerere de decizie preliminară introdusă de High Court of Justice Business and Property Courts of England and Wales (Regatul Unit) la 22 decembrie 2020 – London Steam-Ship Owners’ Mutual Insurance Association Limited/Regatul Spaniei
      (Cauza C-700/20)
      (2021/C 110/19)
      Limba de procedură: engleza

         Instanța de trimitere

      High Court of Justice Business and Property Courts of England and Wales

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: London Steam-Ship Owners’ Mutual Insurance Association Limited

         Pârât: Regatul Spaniei

         Întrebările preliminare

                  1)

                  Având în vedere natura întrebărilor pe care instanța națională trebuie să le soluționeze pentru a decide dacă va pronunța o hotărâre de recunoaștere a unei sentințe arbitrale în temeiul articolului 66 din Legea din 1996 privind arbitrajul, o hotărâre pronunțată în temeiul acestei dispoziții poate constitui o „hotărâre” relevantă a statului membru în care se solicită recunoașterea în sensul articolului 34 punctul 3 din Regulamentul nr. 44/2001? (1)

                  2)

                  Având în vedere că o hotărâre pronunțată pentru a recunoaște o sentință arbitrală în temeiul articolului 66 din Legea din 1996 privind arbitrajul este o hotărâre care nu intră în domeniul de aplicare material al Regulamentului nr. 44/2001 în temeiul excepției privind arbitrajul prevăzute la articolul 1 alineatul (2) litera (d), o astfel de hotărâre poate constitui o „hotărâre” relevantă a statului membru în care se solicită recunoașterea în sensul articolului 34 punctul 3 din regulament?

                  3)

                  În ipoteza în care articolul 34 punctul 3 din Regulamentul nr. 44/2001 nu se aplică deoarece recunoașterea și executarea unei hotărâri a unui alt stat membru s-ar opune ordinii publice interne pentru motivul că ar încălca principiul res iudicata ca urmare a unei sentințe arbitrale naționale anterioare sau a unei hotărâri anterioare pentru recunoașterea unei sentințe arbitrale pronunțate de instanța din statul membru în care se solicită recunoașterea se poate invoca articolul 34 punctul 1 din Regulamentul nr. 44/2001 ca motiv de refuz al recunoașterii sau al executării sau punctele 3 si 4 ale articolului 34 din regulament prevăd în mod exhaustiv motivele pentru care res iudicata și/sau caracterul ireconciliabil se pot opune recunoașterii și executării unei hotărâri pronunțate în temeiul regulamentului?

         (1)  Regulamentul (CE) nr. 44/2001 al Consiliului din 22 decembrie 2000 privind competența judiciară, recunoașterea și executarea hotărârilor în materie civilă și comercială (JO 2001, L 12, p. 1, Ediție specială, 19/vol. 3, p. 74).


title: Cauza C-706/20: Cerere de decizie preliminară introdusă de First-tier Tribunal (Tax Chamber) (Regatul Unit) la 29 decembrie 2020 – Amoena Ltd/The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

text:
               29.3.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 110/19

      Cerere de decizie preliminară introdusă de First-tier Tribunal (Tax Chamber) (Regatul Unit) la 29 decembrie 2020 – Amoena Ltd/The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs
      (Cauza C-706/20)
      (2021/C 110/20)
      Limba de procedură: engleza

         Instanța de trimitere

      First-tier Tribunal (Tax Chamber)

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: Amoena Ltd

         Pârâți: The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

         Întrebările preliminare

                  1)

                  Termenii „le”, „ele” şi „lor” de la punctul 53 din hotărâre (1) trebuie consideraţi că se referă la bustiere sau la forma sânilor?

                  2)

                  Punctul 53 a doua teză sugerează un test diferit de cel identificat la punctul 51 din Hotărârea Amoena şi derivat din nota explicativă la SA aferente poziţiei 8473, prin cerinţa ca bustierele (mai precis accesoriul potenţial) trebuie să permită formelor sânilor să aibă o funcţie alta decât cea pe care „ele” (probabil formele sânilor) sunt menite să o aibă sau, dimpotrivă, doar eventual să vizeze să susţină testul identificat la punctul 51, care impune ca bustierele să asigure un anumit serviciu în raport cu funcţia principală a formei sânului?

         (1)  C-677/18, Amoena, Hotărârea din 19.12.2019 (ECLI:EU:C:2019:1142)


title: Cauza C-707/20: Cerere de decizie preliminară introdusă de Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) (Regatul Unit) la 30 decembrie 2020 – Gallaher Limited/The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

text:
               29.3.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 110/20

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) (Regatul Unit) la 30 decembrie 2020 – Gallaher Limited/The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs
      (Cauza C-707/20)
      (2021/C 110/21)
      Limba de procedură: engleza

         Instanța de trimitere

      Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber)

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: Gallaher Limited

         Pârâtă: The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

         Întrebările preliminare

                  1)

                  Articolul 63 TFUE poate fi invocat în privința unei legislații naționale precum normele privind transferurile intragrup, care se aplică numai grupurilor de societăți?

                  2)

                  Chiar dacă articolul 63 TFUE nu poate fi invocat la un nivel mai general în privința normelor privind transferurile intragrup, acesta poate fi totuși invocat:

                              a)

                              în raport cu circulația de capitaluri de la o societate-mamă rezidentă într-un stat membru al Uniunii către o filială rezidentă în Elveția, în cazul în care societatea-mamă deține 100 % din participațiile atât la filiala rezidentă în Elveția, cât și la filiala rezidentă în Regatul Unit supusă obligației de plată a impozitului?

                              b)

                              în raport cu circulația de capitaluri de la o filială deținută integral rezidentă în Regatul Unit către o filială rezidentă în Elveția deținută integral de aceeași societate-mamă rezidentă într-un stat membru al Uniunii Europene, dat fiind faptul că cele două societăți sunt societăți-surori și nu se află într-o relație de tip filială–societate-mamă?

                  3)

                  O legislație, precum normele privind transferurile intragrup, care impune o obligație imediată de plată a unui impozit asupra unui transfer de active de la o societate rezidentă în Regatul Unit către o societate-soră rezidentă în Elveția (și care nu desfășoară o activitate comercială în Regatul Unit prin intermediul unui sediu permanent), în cazul în care ambele societăți sunt filiale deținute integral de o societate-mamă comună rezidentă într-un alt stat membru, în împrejurări în care un astfel de transfer ar avea un impact neutru din punct de vedere fiscal dacă și societatea-soră ar fi rezidentă în Regatul Unit (sau ar exercita o activitate comercială în Regatul Unit prin intermediul unui sediu permanent), constituie o restricție privind libertatea de stabilire a societății-mamă în sensul articolului 49 TFUE sau, eventual, o restricție privind libera de circulație a capitalurilor în sensul articolului 63 TFUE?

                  4)

                  În ipoteza în care poate fi invocat articolul 63 TFUE:

                              a)

                              transferul mărcilor și al activelor conexe de către GL către JTISA, în schimbul unui cost menit să reflecte valoarea de piață a mărcilor, a constituit o circulație a capitalurilor în sensul articolului 63 TFUE?

                              b)

                              circulația capitalurilor de la JTIH către JTISA, filiala sa rezidentă din Elveția, constituie investiții directe în sensul articolului 64 TFUE?

                              c)

                              dat fiind că articolul 64 TFUE se aplică numai anumitor tipuri de mișcări de capital, același articol 64 TFUE se poate aplica în împrejurări în care circulația capitalurilor poate fi calificată atât drept investiții directe (prevăzute la articolul 64 TFUE), cât și drept un alt tip de circulație a capitalurilor care nu intră sub incidența articolului 64 TFUE?

                  5)

                  În cazul în care aceasta constituia o restricție, dat fiind că este cert că restricția era justificată în principiu de motive imperative de interes general (și anume necesitatea de a menține repartizarea echilibrată a drepturilor de impozitare), ea era necesară și proporțională în sensul jurisprudenței CJUE, în special în împrejurări în care contribuabilul în cauză a realizat venituri din cesiunea activului egale cu valoarea integrală de piață a acestuia?

                  6)

                  În cazul încălcării libertății de stabilire și/sau a dreptului la libera circulație a capitalurilor:

                              a)

                              dreptul Uniunii impune ca legislația națională să fie interpretată sau înlăturată într-un mod care să ofere GL opțiunea de a amâna plata impozitului?

                              b)

                              în cazul unui răspuns afirmativ, dreptul Uniunii impune ca legislația națională să fie interpretată sau înlăturată într-un mod care oferă GL opțiunea de a amâna plata impozitului până când activele sunt cesionate în afara subgrupului a cărui societate-mamă este societatea rezidentă în celălalt stat membru (și anume „la momentul realizării veniturilor”) sau opțiunea plății eșalonate a impozitului (și anume „în rate”) este de natură să constituie o măsură corectivă proporțională?

                              c)

                              dacă, în principiu, opțiunea plății eșalonate a impozitului poate constitui o măsură corectivă proporțională:

                                          i)

                                          aceasta este situația numai în cazul în care dreptul intern ar include opțiunea respectivă la momentul cesiunii activelor sau este compatibilă cu dreptul Uniunii situația în care o astfel de posibilitate ar fi prevăzută ca o măsură corectivă ulterioară (și anume situația în care instanța națională ar acorda ulterior o astfel de opțiune prin aplicarea unei interpretări conforme sau prin înlăturarea aplicării legislației)?

                                          ii)

                                          dreptul Uniunii impune instanțelor naționale să prevadă o măsură corectivă care interferează în cea mai mică măsură posibilă cu libertatea relevantă din dreptul Uniunii sau este suficient ca instanțele naționale să prevadă o măsură corectivă care, păstrându-și caracterul proporțional, se îndepărtează în cea mai mică măsură posibilă de la legislația națională existentă?

                                          iii)

                                          ce perioadă de eșalonare este necesară?; și

                                          iv)

                                          măsura corectivă care presupune un plan de eșalonare în cadrul căruia plățile devin datorate anterior datei la care aspectele care fac obiectul litigiului între părți fac obiectul unei constatări definitive cu privire la încălcarea dreptului Uniunii, și anume este necesar ca termenele la care sunt datorate ratele să fie prospective?


title: Cauza C-708/20: Cerere de decizie preliminară introdusă de County Court at Birkenhead (Regatul Unit) la 30 decembrie 2020 – BT/Seguros Catalana Occidente, EB

text:
               29.3.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 110/21

      Cerere de decizie preliminară introdusă de County Court at Birkenhead (Regatul Unit) la 30 decembrie 2020 – BT/Seguros Catalana Occidente, EB
      (Cauza C-708/20)
      (2021/C 110/22)
      Limba de procedură: engleza

         Instanța de trimitere

      County Court at Birkenhead

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: BT

         Pârâte: Seguros Catalana Occidente, EB

         Întrebările preliminare

                  a)

                  Articolul 13 alineatul (3) din Regulamentul (UE) nr. 1215/2012 (1) stabilește cerința potrivit căreia cauza acțiunii invocată de partea vătămată în susținerea unei cereri îndreptate împotriva titularului poliței de asigurare trebuie să fie în materie de asigurări?

                  b)

                  În cazul unui răspuns afirmativ la întrebarea (a), faptul că acțiunea pe care partea vătămată urmărește să o introducă împotriva titularului poliței de asigurare/asiguratului își are originea în aceleași fapte și este inclusă în aceeași acțiune ca cererea formulată direct împotriva asigurătorului este suficient pentru justificarea concluziei potrivit căreia acțiunea formulată de partea vătămată este o acțiune în materie de asigurări, deși cauza acțiunii introduse de partea vătămată împotriva titularului poliței de asigurare/asigurat nu are legătură cu asigurarea?

                  c)

                  În plus și în subsidiar, în cazul unui răspuns afirmativ la întrebarea (a), faptul că există un litigiu între asigurător și partea vătămată cu privire la validitatea sau efectul poliței de asigurare este suficient pentru justificarea concluziei potrivit căreia acțiunea părții vătămate este în materie de asigurări?

                  d)

                  În cazul unui răspuns negativ la întrebarea (a), este suficient ca introducerea în cauză a titularului poliței de asigurare/asiguratului în cadrul acțiunii directe împotriva asigurătorului să fie permisă de legea care guvernează acțiunea directă împotriva asigurătorului?

         (1)  Regulamentul (UE) nr. 1215/2012 al Parlamentului European și al Consiliului din 12 decembrie 2012 privind competența judiciară, recunoașterea și executarea hotărârilor în materie civilă și comercială (JO 2012, L 351, p. 1).


title: Cauza C-709/20: Cerere de decizie preliminară introdusă de Appeal Tribunal for Northern Ireland (Regatul Unit) la 30 decembrie 2020 – CG/Department for Communities in Northern Ireland

text:
               29.3.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 110/22

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Appeal Tribunal for Northern Ireland (Regatul Unit) la 30 decembrie 2020 – CG/Department for Communities in Northern Ireland
      (Cauza C-709/20)
      (2021/C 110/23)
      Limba de procedură: engleza

         Instanța de trimitere

      Appeal Tribunal (Northern Ireland)

         Părțile din procedura principală

         Reclamant: CG

         Pârât: Department for Communities in Northern Ireland

         Întrebările preliminare

                  1)

                  Articolul 9 alineatul (3) litera (c) punctul (i) din Universal Credit Regulations (Northern Ireland) 2016 [Regulamentul din 2016 privind creditul universal (Irlanda de Nord)], care a fost introdus prin Social Security (Income-related Benefits) (Updating and Amendment) (EU Exit) Regulations (Northern Ireland) 2019 [Regulamentul din 2019 privind securitatea socială (prestații în funcție de venit) (de modificare și completare) (retragerea din Uniune) (Irlanda de Nord)], care îi exclude de la dreptul la prestații de securitate socială pe acei resortisanți ai Uniunii care beneficiază de un drept de ședere național (permis temporar de ședere) [în speță, „pre-settled status” (statutul de stabilire provizorie) în temeiul Appendix EU of the UK Immigration Rules (Anexa privind Uniunea Europeană la Regulamentul Regatului Unit referitor la imigrație)], este o dispoziție nelegală care implică o discriminare (fie directă, fie indirectă) în sensul articolului 18 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene și este incompatibilă cu obligațiile care revin Regatului Unit în temeiul European Communities Act 1972 (Legea din 1972 privind Comunitățile Europene)?

                  2)

                  În cazul unui răspuns afirmativ la prima întrebare și în cazul în care se statuează că articolul 9 alineatul (3) litera (c) punctul (i) din Universal Credit Regulations (Northern Ireland) 2016 [Regulamentul din 2016 privind creditul universal (Irlanda de Nord)] implică o discriminare indirectă, articolul 9 alineatul (3) litera (c) punctul (i) din Universal Credit Regulations (Northern Ireland) 2016 [Regulamentul din 2016 privind creditul universal (Irlanda de Nord)] este o dispoziție justificată în temeiul articolului 18 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene și incompatibilă cu obligațiile care revin Regatului Unit în temeiul European Communities Act 1972 (Legea din 1972 privind Comunitățile Europene)?


title: Cauza C-716/20: Cerere de decizie preliminară introdusă de Supremo Tribunal de Justiça (Portugalia) la 31 decembrie 2020 – RTL Television GmbH/Grupo Pestana S.G.P.S., S.A., SALVOR – Sociedade de Investimento Hoteleiro, S.A.

text:
               29.3.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 110/23

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Supremo Tribunal de Justiça (Portugalia) la 31 decembrie 2020 – RTL Television GmbH/Grupo Pestana S.G.P.S., S.A., SALVOR – Sociedade de Investimento Hoteleiro, S.A.
      (Cauza C-716/20)
      (2021/C 110/24)
      Limba de procedură: portugheza

         Instanța de trimitere

      Supremo Tribunal de Justiça

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: RTL Television GmbH

         Pârâte: Grupo Pestana S.G.P.S., S.A., SALVOR – Sociedade de Investimento Hoteleiro, S.A.

         Întrebările preliminare

                  1)

                  Noțiunea de „retransmisie prin cablu”, prevăzută la articolul 1 alineatul (3) din Directiva 93/83/CEE (1) a Consiliului din 27 septembrie 1993, trebuie interpretată în sensul că include, pe lângă retransmiterea simultană de către un organism de radiodifuziune a unei emisiuni a unui alt organism de radiodifuziune, retransmisia către public, în mod simultan și integral prin cablu, a unei transmisii inițiale de emisiuni de televiziune sau de radio destinate captării de către public (independent de aspectul dacă organismul care efectuează această retransmisie către public este sau nu organism de radiodifuziune)?

                  2)

                  Retransmiterea simultană a emisiunilor unui canal de televiziune difuzate prin satelit, prin intermediul diverselor televizoare instalate în camerele de hotel, prin cablu coaxial, constituie o retransmisie a acestor emisiuni, inclusă în noțiunea prevăzută la articolul 1 alineatul (3) din Directiva 93/83/CEE a Consiliului din 27 septembrie 1993?

         (1)  Directiva 93/83/CEE a Consiliului din 27 septembrie 1993 privind coordonarea anumitor norme referitoare la dreptul de autor și drepturile conexe aplicabile difuzării de programe prin satelit și retransmisiei prin cablu (JO 1993, L 248, p. 15, Ediție specială, 17/vol. 1, p. 134).


title: Cauza C-6/21 P: Recurs introdus la 7 ianuarie 2021 de Republica Federală Germania împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a șasea) din 28 octombrie 2020 în cauza T-594/18, Pharma Mar/Comisia

text:
               29.3.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 110/23

      Recurs introdus la 7 ianuarie 2021 de Republica Federală Germania împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a șasea) din 28 octombrie 2020 în cauza T-594/18, Pharma Mar/Comisia
      (Cauza C-6/21 P)
      (2021/C 110/25)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Recurentă: Republica Federală Germania (reprezentanți: S. Heimerl, J. Möller, agenți)

         Celelalte părți din procedură: Pharma Mar, SA, Comisia Europeană

         Concluziile recurentei

      Recurenta solicită Curții:

                  —

                  anularea Hotărârii Tribunalului Uniunii Europene pronunțate la 28 octombrie 2020 în cauza T-594/18, Pharma Mar/Comisia;

                  —

                  confirmarea Deciziei de punere în aplicare C(2018) 4831 final a Comisiei din 17 iulie 2018 prin care se refuză autorizația de introducere pe piață în sensul Regulamentului (CE) nr. 726/2004 al Parlamentului European și al Consiliului (1) pentru Aplidin – plitidepsină, un medicament de uz uman, și respingerea acțiunii;

                  —

                  cu titlu subsidiar, trimiterea cauzei spre rejudecare Tribunalului și

                  —

                  obligarea reclamantei la plata cheltuielilor de judecată efectuate în fața Curții și a Tribunalului.

         Motivele și principalele argumente

      Recurenta consideră că Tribunalul a săvârșit o eroare de drept, în primul rând, prin interpretarea eronată și aplicarea eronată a punctului 3.2.2 din Politica EMA privind gestionarea conflictelor de interese din 6 octombrie 2016 (2) („politica EMA”). Procedând astfel, Tribunalul a considerat în mod eronat că spitalul universitar unde erau angajați cei doi experți era o companie farmaceutică în sensul punctului 3.2.2 din politica EMA.

         În al doilea rând, instanța a evaluat în mod eronat repartizarea sarcinii probei. În special, este greșit să se presupună că revenea Comisiei sarcina să prezinte probe care să demonstreze că centrul de terapie celulară este o entitate separată în cadrul spitalului universitar și că, prin urmare, nu este sub controlul acestuia, pentru a înlătura îndoiala astfel apărută. Dimpotrivă, reclamanta ar fi trebuit să demonstreze că centrul de terapie celulară se află de fapt sub controlul spitalului universitar.

         În al treilea rând, Tribunalul a săvârșit o eroare de drept prin interpretarea eronată și aplicarea eronată a punctului 4.2.1.2 din politica EMA privind așa-numitele produse concurente. Pe de o parte, Tribunalul a săvârșit o eroare de drept atunci când a luat în considerare activitățile celui de al doilea expert în legătură cu anumite produse concurente și, pe de altă parte, a considerat în mod greșit, în contextul aprecierii eronate de către acesta a elementelor de probă, că există puține medicamente alternative pe piață pentru tratamentul mielomului multiplu sau nu există deloc.

         În al patrulea rând, Tribunalul a săvârșit o eroare de drept atunci când nu a recunoscut că participarea celui de al doilea expert la grupul științific consultativ pentru oncologie nu a avut un impact decisiv asupra desfășurării sau asupra rezultatului procedurii.

         (1)  Regulamentul (CE) nr. 726/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 31 martie 2004 de stabilire a procedurilor comunitare privind autorizarea și supravegherea medicamentelor de uz uman și veterinar și de instituire a unei Agenții Europene pentru Medicamente (JO 2004, L 136, p. 1, Ediție specială, 13/vol. 44, p. 83).

         (2)  EMA, Politica Agenției Europene pentru Medicamente privind gestionarea conflictelor de interese ale membrilor comitetelor științifice și ale experților, 6 octombrie 2016, EMA/626261/2014, Rev. 1.


title: Cauza C-43/21: Cerere de decizie preliminară introdusă de Nejvyšší správní soud (Republica Cehă) la 27 ianuarie 2021 – FCC Česká republika s.r.o.

text:
               29.3.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 110/25

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Nejvyšší správní soud (Republica Cehă) la 27 ianuarie 2021 – FCC Česká republika s.r.o.
      (Cauza C-43/21)
      (2021/C 110/27)
      Limba de procedură: ceha

         Instanța de trimitere

      Nejvyšší správní soud

         Părțile din procedura principală

         Recurentă: FCC Česká republika s.r.o.

         Intimate: Městská část Praha-Ďáblice, Spolek pro Ďáblice

         cu participarea: Ministerstvo životního prostředí

         Întrebarea preliminară

      Articolul 3 punctul 9 din Directiva 2010/75/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 24 noiembrie 2010 privind emisiile industriale (prevenirea și controlul integrat al poluării) (1) trebuie interpretat în sensul că noțiunea „modificare substanțială” a unei instalații trebuie interpretată și în sensul prelungirii perioadei de funcționare a unui depozit de deșeuri, chiar dacă nu a avut loc o modificare a suprafeței maxime autorizate și nici a capacității totale admisibile a depozitului de deșeuri?

         (1)  JO 2010, L 334, p. 17.


title: Cauza T-585/18: Hotărârea Tribunalului din 10 februarie 2021 – Şanli/Consiliul [„Politica externă și de securitate comună – Măsuri restrictive îndreptate împotriva anumitor persoane și entități în vederea combaterii terorismului – Înghețarea fondurilor – Lista persoanelor, grupurilor și entităților cărora li se aplică înghețarea fondurilor și a resurselor economice – Menținerea numelui reclamantului pe listă – Acțiune în anulare și în despăgubire – Nerespectarea cerințelor de formă – Articolul 76 litera (d) din Regulamentul de procedură – Inadmisibilitate”]

text:
               29.3.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 110/26

      Hotărârea Tribunalului din 10 februarie 2021 – Şanli/Consiliul
      (Cauza T-585/18) (1)

      („Politica externă și de securitate comună - Măsuri restrictive îndreptate împotriva anumitor persoane și entități în vederea combaterii terorismului - Înghețarea fondurilor - Lista persoanelor, grupurilor și entităților cărora li se aplică înghețarea fondurilor și a resurselor economice - Menținerea numelui reclamantului pe listă - Acțiune în anulare și în despăgubire - Nerespectarea cerințelor de formă - Articolul 76 litera (d) din Regulamentul de procedură - Inadmisibilitate”)
      (2021/C 110/28)
      Limba de procedură: neerlandeza

         Părțile

         Reclamant: Dalokay Şanli (Rotterdam, Țările de Jos) (reprezentanți: D. Gürses și J. M. Langenberg, avocați)

         Pârât: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: S. Van Overmeire și B. Driessen, agenți)

         Obiectul

      Pe de o parte, cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE prin care se solicită anularea Deciziei (PESC) 2018/1084 a Consiliului din 30 iulie 2018 de actualizare a listei persoanelor, grupurilor și entităților cărora li se aplică articolele 2, 3 și 4 din Poziția comună 2001/931/PESC privind aplicarea de măsuri specifice pentru combaterea terorismului și de abrogare a Deciziei (PESC) 2018/475 (JO 2018, L 194, p. 144) și a Regulamentului de punere în aplicare (UE) 2018/1071 al Consiliului din 30 iulie 2018 privind punerea în aplicare a articolului 2 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 2580/2001 privind măsuri restrictive specifice îndreptate împotriva anumitor persoane și entități în vederea combaterii terorismului și de abrogare a Regulamentului de punere în aplicare (UE) 2018/468 (JO 2018, L 194, p. 23), în măsura în care îl privesc pe reclamant și, pe de altă parte, cerere întemeiată pe articolul 268 TFUE prin care se urmărește prin care se urmărește repararea prejudiciului care ar rezulta din nelegalitatea acestor acte

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea ca inadmisibilă.

                  2)

                  Îl obligă pe domnul Dalokay Şanli la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 436, 3.12.2018.


title: Cauza T-130/19: Hotărârea Tribunalului din 10 februarie 2021 – Spadafora/Comisia [„Funcție publică – Funcționari – Anunț de post vacat – Post de șef de unitate – Respingerea candidaturii – Personal de conducere de nivel mediu – Principiul imparțialității – Răspundere”]

text:
               29.3.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 110/26

      Hotărârea Tribunalului din 10 februarie 2021 – Spadafora/Comisia
      (Cauza T-130/19) (1)

      („Funcție publică - Funcționari - Anunț de post vacat - Post de șef de unitate - Respingerea candidaturii - Personal de conducere de nivel mediu - Principiul imparțialității - Răspundere”)
      (2021/C 110/29)
      Limba de procedură: italiana

         Părțile

         Reclamant: Sergio Spadafora (reprezentant: G. Belotti, avocat)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: B. Mongin și T. Bohr, agenți, asistați de A. Dal Ferro, avocat)

         Intervenient în susținerea pârâtei: CC (reprezentant: S. Orlandi, avocat)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 270 TFUE și având ca obiect, pe de o parte, anularea deciziei Oficiului European de Luptă Antifraudă (OLAF) din 18 mai 2018 prin care CC a fost numită șefă de unitate [confidențial] în cadrul Direcției [confidențial] și, pe de altă parte, obligarea Comisiei la repararea pretinsului prejudiciu material și moral pe care reclamantul l-ar fi suferit ca urmare a acestei decizii.

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Îl obligă pe domnul Sergio Spadafora să suporte, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, pe cele efectuate de Comisia Europeană și de CC.

         (1)  JO C 139, 15.4.2019.


title: Cauza T-157/19: Hotărârea Tribunalului din 10 februarie 2021 – Şanli/Consiliul („Politica externă și de securitate comună – Măsuri restrictive îndreptate împotriva anumitor persoane și entități în vederea combaterii terorismului – Înghețarea fondurilor – Lista persoanelor, grupurilor și entităților cărora li se aplică înghețarea fondurilor și a resurselor economice – Menținerea numelui reclamantului pe listă – Obligația de motivare”)

text:
               29.3.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 110/27

      Hotărârea Tribunalului din 10 februarie 2021 – Şanli/Consiliul
      (Cauza T-157/19) (1)

      („Politica externă și de securitate comună - Măsuri restrictive îndreptate împotriva anumitor persoane și entități în vederea combaterii terorismului - Înghețarea fondurilor - Lista persoanelor, grupurilor și entităților cărora li se aplică înghețarea fondurilor și a resurselor economice - Menținerea numelui reclamantului pe listă - Obligația de motivare”)
      (2021/C 110/30)
      Limba de procedură: neerlandeza

         Părțile

         Reclamant: Dalokay Şanli (Rotterdam, Țările de Jos) (reprezentanți: D. Gürses și J. M. Langenberg, avocați)

         Pârât: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: S. Van Overmeire și B. Driessen, agenți)

         Intervenient în susținerea pârâtului: Regatul Țărilor de Jos (reprezentanți: M. Bulterman, J. Langer și J. Hoogveld, agenți)

         Obiectul

      Pe de o parte, cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE prin care se solicită anularea Deciziei (PESC) 2019/25 a Consiliului din 8 ianuarie 2019 de modificare și de actualizare a listei persoanelor, grupurilor și entităților cărora li se aplică articolele 2, 3 și 4 din Poziția comună 2001/931/PESC privind aplicarea de măsuri specifice pentru combaterea terorismului și de abrogare a Deciziei (PESC) 2018/1084 (JO 2019, L 6, p. 6) și a Regulamentului de punere în aplicare (UE) 2019/24 al Consiliului din 8 ianuarie 2019 privind punerea în aplicare a articolului 2 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 2580/2001 privind măsuri restrictive specifice îndreptate împotriva anumitor persoane și entități în vederea combaterii terorismului și de abrogare a Regulamentului de punere în aplicare (UE) 2018/1071 (JO 2019, L 6, p. 2), în măsura în care îl privesc pe reclamant și, pe de altă parte, cerere întemeiată pe articolul 268 TFUE prin care se urmărește repararea prejudiciului pe care reclamantul pretinde că l-a suferit ca urmare a acestor acte.

         Dispozitivul

                  1)

                  Anulează Decizia (PESC) 2019/25 a Consiliului din 8 ianuarie 2019 de modificare și de actualizare a listei persoanelor, grupurilor și entităților cărora li se aplică articolele 2, 3 și 4 din Poziția comună 2001/931/PESC privind aplicarea de măsuri specifice pentru combaterea terorismului și de abrogare a Deciziei (PESC) 2018/1084 și Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2019/24 al Consiliului din 8 ianuarie 2019 privind punerea în aplicare a articolului 2 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 2580/2001 privind măsuri restrictive specifice îndreptate împotriva anumitor persoane și entități în vederea combaterii terorismului și de abrogare a Regulamentului de punere în aplicare (UE) 2018/1071, în măsura în care îl privesc pe domnul Dalokay Şanli.

                  2)

                  Respinge în rest acțiunea.

                  3)

                  Consiliul Uniunii Europene suportă, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, pe cele efectuate de domnul Șanli.

                  4)

                  Regatul Țărilor de Jos suportă propriile cheltuieli de judecată.

         (1)  JO C 172 din 20.5.2019.


title: Cauza T-98/20: Hotărârea Tribunalului din 10 februarie 2021 – Biochange Group/EUIPO – mysuperbrand (medical beauty research) [„Marcă a Uniunii Europene – Procedură de declarare a nulității – Marca Uniunii Europene verbală medical beauty research – Motive absolute de refuz – Caracter descriptiv – Articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 [devenit articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (UE) 2017/1001] – Lipsa caracterului distinctiv – Articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 40/94 [devenit articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul 2017/1001] – Examinarea faptelor – Articolul 95 alineatul (1) din Regulamentul nr. 207/2009”]

text:
               29.3.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 110/28

      Hotărârea Tribunalului din 10 februarie 2021 – Biochange Group/EUIPO – mysuperbrand (medical beauty research)
      (Cauza T-98/20) (1)

      („Marcă a Uniunii Europene - Procedură de declarare a nulității - Marca Uniunii Europene verbală medical beauty research - Motive absolute de refuz - Caracter descriptiv - Articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 [devenit articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (UE) 2017/1001] - Lipsa caracterului distinctiv - Articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 40/94 [devenit articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul 2017/1001] - Examinarea faptelor - Articolul 95 alineatul (1) din Regulamentul nr. 207/2009”)
      (2021/C 110/31)
      Limba de procedură: germana

         Părțile

         Reclamantă: Biochange Group GmbH (Bad Schlema, Germania) (reprezentant: C. König, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentant: D. Walicka, agent)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO, intervenientă la Tribunal: mysuperbrand GmbH, fostă Laubender GmbH (Viena, Austria) (reprezentant: M. Woller, avocat)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva deciziei Camerei a doua de recurs a EUIPO din 8 noiembrie 2019 (cauza R 114/2019-2) privind o procedură de declarare a nulității între Laubender și Biochange Group

         Dispozitivul

                  1)

                  Anulează decizia Camerei a doua de recurs a Oficiului Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO) din 8 noiembrie 2019 (cauza R 114/2019-2) în ceea ce privește „alimentele pentru sugari” care fac parte din clasa 5 în sensul Aranjamentului de la Nisa privind clasificarea internațională a produselor și serviciilor în vederea înregistrării mărcilor din 15 iunie 1957, cu revizuirile și modificările ulterioare.

                  2)

                  Respinge în rest acțiunea.

                  3)

                  Biochange Group GmbH, EUIPO și mysuperbrand GmbH suportă propriile cheltuieli de judecată.

         (1)  JO C 114, 6.4.2020.


title: Cauza T-153/20: Hotărârea Tribunalului din 10 februarie 2021 – Bachmann/EUIPO (LIGHTYOGA) [„Marcă a Uniunii Europene – Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene verbale LIGHTYOGA – Motiv absolut de refuz – Caracter descriptiv – Articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (UE) 2017/1001”]

text:
               29.3.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 110/29

      Hotărârea Tribunalului din 10 februarie 2021 – Bachmann/EUIPO (LIGHTYOGA)
      (Cauza T-153/20) (1)

      („Marcă a Uniunii Europene - Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene verbale LIGHTYOGA - Motiv absolut de refuz - Caracter descriptiv - Articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (UE) 2017/1001”)
      (2021/C 110/32)
      Limba de procedură: germana

         Părțile

         Reclamantă: Gabriele Bachmann (Bad Grönenbach, Germania) (reprezentant: C. Weil, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentant: M. Fischer, agent)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a doua de recurs a EUIPO din 16 decembrie 2019 (cauza R 2346/2019-2), privind o cerere de înregistrare a semnului verbal LIGHTYOGA ca marcă a Uniunii Europene

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  O obligă pe doamna Gabriele Bachmann la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 191, 8.6.2020.


title: Cauza T-157/20: Hotărârea Tribunalului din 10 februarie 2021 – Bachmann//EUIPO (LICHTYOGA) [„Marcă a Uniunii Europene – Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene verbale LIGHTYOGA – Motiv absolut de refuz – Caracter descriptiv – Articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (UE) 2017/1001”]

text:
               29.3.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 110/29

      Hotărârea Tribunalului din 10 februarie 2021 – Bachmann//EUIPO (LICHTYOGA)
      (Cauza T-157/20) (1)

      („Marcă a Uniunii Europene - Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene verbale LIGHTYOGA - Motiv absolut de refuz - Caracter descriptiv - Articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (UE) 2017/1001”)
      (2021/C 110/33)
      Limba de procedură: germana

         Părțile

         Reclamantă: Gabriele Bachmann (Bad Grönenbach, Germania) (reprezentant: C. Weil, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentant: M. Fischer, agent)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a doua de recurs a EUIPO din 9 decembrie 2019 (cauza R 2317/2019-2), privind o cerere de înregistrare a semnului verbal LIGHTYOGA ca marcă a Uniunii Europene

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  O obligă pe doamna Gabriele Bachmann la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 191, 8.6.2020.


title: Cauza T-341/20: Hotărârea Tribunalului din 10 februarie 2021 – EAB/EUIPO (RADIOSHUTTLE) [„Marcă a Uniunii Europene – Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene verbale RADIOSHUTTLE – Motiv absolut de refuz – Lipsa caracterului distinctiv – Articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001 – Restrângerea produselor desemnate în cererea de înregistrare a mărcii”]

text:
               29.3.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 110/30

      Hotărârea Tribunalului din 10 februarie 2021 – EAB/EUIPO (RADIOSHUTTLE)
      (Cauza T-341/20) (1)

      („Marcă a Uniunii Europene - Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene verbale RADIOSHUTTLE - Motiv absolut de refuz - Lipsa caracterului distinctiv - Articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001 - Restrângerea produselor desemnate în cererea de înregistrare a mărcii”)
      (2021/C 110/34)
      Limba de procedură: suedeza

         Părțile

         Reclamantă: EAB AB (Smålandsstenar, Suedia) (reprezentanți: J. Norderyd și C. Sundén, avocați)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentanți: T. von Schantz și A. Folliard-Monguiral, agenți)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei întâi de recurs a EUIPO din 23 martie 2020 (cauza R 1428/2019-1) privind o cerere de înregistrare a semnului verbal RADIOSHUTTLE ca marcă a Uniunii Europene

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Obligă EAB AB la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 255, 3.8.2020.