title: Cauza T-69/14: Hotărârea Tribunalului din 14 ianuarie 2015 – Melt Water/OAPI (MELT WATER Original) [ „Marcă comunitară — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare figurative MELT WATER Original — Motiv absolut de refuz — Caracter descriptiv — Articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009” ]

text:
               23.2.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 65/33

         Hotărârea Tribunalului din 14 ianuarie 2015 – Melt Water/OAPI (MELT WATER Original)
   (Cauza T-69/14) (1)

   ([„Marcă comunitară - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare figurative MELT WATER Original - Motiv absolut de refuz - Caracter descriptiv - Articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009”])
   (2015/C 065/46)
   Limba de procedură: lituaniana

      Părțile

      Reclamantă: Research and Production Company „Melt Water” UAB (Klaipėda, Lituania) (reprezentant: V. Viešūnaitė, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: V. Melgar, agent)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a cincea de recurs a OAPI din 26 noiembrie 2013 (cauza R 494/2013-5), privind o cerere de înregistrare ca marcă comunitară a semnului figurativ MELT WATER Original

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă Research and Production Company „Melt Water” UAB la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 112, 14.4.2014.


title: Cauza T-382/07: Acțiune introdusă la 5 octombrie 2007 — Republica Franceză/Consiliul Uniunii Europene

text:
               24.11.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 283/40

         Acțiune introdusă la 5 octombrie 2007 — Republica Franceză/Consiliul Uniunii Europene
   (Cauza T-382/07)
   (2007/C 283/72)
   Limba de procedură: franceza
   Părțile

      Reclamantă: Republica Franceză (reprezentanți: E. Belliard, G. de Bergues și A.-L. During, agenți)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene
   Concluziile reclamantului

               —

               Anularea Regulamentului (CE) nr. 809/2007 al Consiliului din 28 iunie 2007 de modificare a Regulamentelor (CE) nr. 894/97, (CE) nr. 812/2004 și (CE) nr. 2187/2005 în ceea ce privește setcile în derivă (1);

               —

               obligarea Consiliului Uniunii Europene la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   Regulamentul atacat în cadrul prezentei acțiuni are drept obiectiv definirea uniformă a setcilor în derivă. Reclamanta contestă definiția stabilită de regulament în măsura în care aceasta include în categoria setcilor în derivă plase de pescuit precum „thonaille” și astfel le include în domeniul de aplicare a interdicției utilizării lor, prevăzute de articolul 11a din Regulamentul nr. 894/97 (2).
   În sprijinul acțiunii sale, reclamanta susține mai întâi că regulamentul atacat trebuie anulat pentru lipsă de motivare în măsura în care acesta nu indică motivele pentru care extinde restricțiile de utilizare aplicabile setcilor în derivă la plase de pescuit stabilizate, precum „thonaille”.
   În al doilea rând, aceasta subliniază că regulamentul atacat ar încălca de asemenea principiul proporționalității în sensul că interzicerea setcilor în derivă, astfel cum sunt definite, prezintă un caracter vădit neadecvat, pe de o parte, în raport cu obiectivele urmărite de această interdicție și, pe de altă parte, în raport cu caracteristicile particulare ale „thonaille” față de alte tipuri de setci în derivă.
   În sfârșit, reclamanta susține că interzicerea setcilor în derivă, astfel cum sunt acestea definite de Regulamentul nr. 809/2007, ar fi discriminatorie în sensul că nu s-ar justifica, având în vedere caracteristicile lor, același tratament pentru plasele de tip „thonaille” ca și pentru celelalte setci în derivă.

      (1)  JO L 182, p. 1.

      (2)  Regulamentul (CE) nr. 894/97 al Consiliului din 29 aprilie 1997 de stabilire a anumitor măsuri tehnice pentru conservarea rezervelor de pește (JO L 132, p. 1).


title: Cauza C-447/14 P: Recurs introdus la 25 septembrie 2014 de Zweckverband Tierkörperbeseitigung in Rheinland-Pfalz, im Saarland, im Rheingau-Taunus-Kreis und im Landkreis Limburg-Weilburg i. L. împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a cincea) din 16 iulie 2014 în cauza T-309/12, Zweckverband Tierkörperbeseitigung in Rheinland-Pfalz, im Saarland, im Rheingau-Taunus-Kreis und im Landkreis Limburg-Weilburg/Comisia Europeană

text:
               24.11.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 421/25

         Recurs introdus la 25 septembrie 2014 de Zweckverband Tierkörperbeseitigung in Rheinland-Pfalz, im Saarland, im Rheingau-Taunus-Kreis und im Landkreis Limburg-Weilburg i. L. împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a cincea) din 16 iulie 2014 în cauza T-309/12, Zweckverband Tierkörperbeseitigung in Rheinland-Pfalz, im Saarland, im Rheingau-Taunus-Kreis und im Landkreis Limburg-Weilburg/Comisia Europeană
   (Cauza C-447/14 P)
   2014/C 421/35
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Recurentă: Zweckverband Tierkörperbeseitigung in Rheinland-Pfalz, im Saarland, im Rheingau-Taunus-Kreis und im Landkreis Limburg-Weilburg i. L. (reprezentant: A. Kerkmann, avocat)

      Celelalte părți din procedură: Comisia Europeană, Saria Bio-Industries AG & Co. KG, SecAnim GmbH, Knochen-und Fett-Union GmbH (KFU)

      Concluziile recurentei

   Recurenta solicită Curții:

               1.

               anularea Hotărârii Tribunalului Uniunii Europene în cauza T-309/12, Zweckverband Tierkörperbeseitigung/Comisia (1) și, în cazul în care Curtea consideră că dispune de elementele necesare pentru a putea să soluționeze ea însăși litigiul, anularea Deciziei Comisiei din 25 aprilie 2012 privind ajutorul de stat SA.25051 (C-19/2010, ex NN 23/2010) acordat de Germania în favoarea întreprinderii Zweckverband Tierkörperbeseitigung in Rheinland-Pfalz, im Saarland, im Rheingau-Taunus-Kreis und im Landkreis Limburg-Weilburg, C(2012) 2557 final, și obligarea Comisiei la plata tuturor cheltuielilor de judecată aferente procedurii de recurs și procedurii desfășurate în fața Tribunalului;

               2.

               cu titlu subsidiar, anularea hotărârii atacate, trimiterea cauzei spre rejudecare Tribunalului și soluționarea cererii privind cheltuielile de judecată odată cu fondul.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea recursului, recurenta invocă, în esență, următoarele motive.
   Tribunalul a calificat în mod eronat drept ajutor de stat finanțarea capacităților suplimentare prin plățile contribuțiilor efectuate de membrii recurentei, prin faptul că a pornit de la premisa că, având în vedere activitatea de menținere a unei rezerve de capacități în caz de epizootie în zona sa acoperită de asociație, recurenta trebuie calificată drept întreprindere în sensul articolului 107 alineatul (1) TFUE. Este adevărat că se prezumă mai întâi în mod corect că activitățile desfășurate în exercitarea unor prerogative de putere publică nu prezintă un caracter economic care ar justifica aplicarea normelor de concurență prevăzute de TFUE. Tribunalul precizează de asemenea în mod întemeiat că este necesară examinarea în mod separat a fiecărei activități a recurentei pentru a verifica dacă ar putea fi vorba despre o activitate de autoritate publică. Cu toate acestea, Tribunalul a ajuns în mod eronat la concluzia că menținerea unei rezerve de capacități în caz de epizootie nu este realizată în exercitarea unor prerogative de putere publică, ci constituie o activitate economică care o califică pe recurentă, în ansamblu, ca întreprindere.
   În plus, prin constatarea potrivit căreia recurenta nu a suportat costuri nete legate de menținerea unor capacități suplimentare Tribunalul a încălcat obligația de motivare a hotărârilor. Mai mult, acesta a omis să examineze probele prezentate de recurentă care dovedeau că o subvenționare încrucișată a activităților economice prin contribuții era exclusă.
   Contrar opiniei exprimate de Tribunal, menținerea unei rezerve de capacități în caz de epizootie, inclusiv organizarea și finanțarea acesteia de către recurentă, constituie un serviciu de interes economic general (SIEG). Prin urmare, hotărârea atacată încalcă articolul 106 alineatul (2) și articolul 107 alineatul (1) TFUE.
   În plus, Tribunalul a încălcat articolul 107 alineatul (1) TFUE și prin constatările potrivit cărora, pe de o parte, recurenta a obținut un avantaj întrucât criteriile stabilite în Hotărârea Altmark (2) a Curții nu erau îndeplinite și, pe de altă parte, plățile unor contribuții care au fost utilizate pentru reabilitarea siturilor contaminate constituiau un ajutor.
   Mai mult, prin constatarea potrivit căreia recurenta nu ar fi putut să invoce motivul întemeiat pe o încălcare a articolului 106 alineatul (2) TFUE, fără a repune în discuție încadrarea SIEG efectuată de Comisie, Tribunalul a încălcat articolul 106 alineatul (2) TFUE.

      (1)  ECLI:EU:T:2014:676.

      (2)  Hotărârea Altmark, C-280/00, ECLI:EU:C:2003:415.


title: Cauza C-251/13: Cerere de decizie preliminară introdusă de Östersunds tingsrätt (Suedia) la 6 mai 2013 — E.ON Vattenkraft Sverige Aktiebolag/Kammarkollegiet și alții

text:
               21.12.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 377/5

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Östersunds tingsrätt (Suedia) la 6 mai 2013 — E.ON Vattenkraft Sverige Aktiebolag/Kammarkollegiet și alții
   (Cauza C-251/13)
   2013/C 377/10
   Limba de procedură: suedeza

      Instanța de trimitere

   Östersunds tingsrätt

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: E.ON Vattenkraft Sverige Aktiebolag

      Pârâte: Kammarkollegiet, Ljustorp socken ekonomisk förening, Länsstyrelsen i Västernorrlands län, Murberget Länsmuseet Västernorrland, Naturskyddsföreningen Timrå, Naturvårdsverket, Sveriges Sportfiske- och Fiskevårdsförbund, Timrå kommun, Miljö- och byggnadsnämnden, Älvräddarnas samorganisation
   La 20 august 2013, președintele Curții a dispus radierea cauzei.


title: Cauza T-91/07: Ordonanța Tribunalului de Primă Instanță din 2 iunie 2008 — WWF-UK/Consiliul Uniunii Europene ( Acțiune în anulare — Regulamentul (CE) nr. 41/2007 — Refacerea rezervelor de cod — Stabilirea de TAC pentru anul 2007 — Act cu aplicabilitate generală — Lipsa afectării individuale — Inadmisibilitate )

text:
               19.7.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 183/20

         Ordonanța Tribunalului de Primă Instanță din 2 iunie 2008 — WWF-UK/Consiliul Uniunii Europene
   (Cauza T-91/07) (1)

   („Acțiune în anulare - Regulamentul (CE) nr. 41/2007 - Refacerea rezervelor de cod - Stabilirea de TAC pentru anul 2007 - Act cu aplicabilitate generală - Lipsa afectării individuale - Inadmisibilitate’)
   (2008/C 183/41)
   Limba de procedură: engleza
   Părțile

      Reclamantă: WWF-UK Ltd (Godalming, Surrey, Regatul Unit) (reprezentanți: R. Stein, solicitor, P. Sands și J. Simor, barristers)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: A. de Gregorio Merino și M. Moore, agenți)

      Intervenientă în susținerea pârâtului: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: P. Oliver și M. van Heezik, agenți)
   Obiectul
   Cerere de anulare în parte a Regulamentului (CE) nr. 41/2007 al Consiliului din 21 decembrie 2006 de stabilire, pentru 2007, a posibilităților de pescuit și a condițiilor asociate pentru anumite stocuri de pește și grupe de stocuri de pește, aplicabile în apele comunitare și, pentru navele comunitare, în ape în care sunt necesare limitări ale capturilor (JO 2007, L 15, p. 1, Ediție specială, 04/vol. 11, p. 3), în măsura în care stabilește capturile totale admisibile (TAC), pentru anul 2007, în ceea ce privește pescuitul de cod în zonele aflate sub incidența Regulamentului (CE) nr. 423/2004 al Consiliului din 26 februarie 2004 de stabilire a unor măsuri de refacere a rezervelor de cod (JO L 70, p. 8, Ediție specială, 04/vol. 7, p. 134)
   Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea ca inadmisibilă.

               2)

               WWF-UK Ltd suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și cheltuielile de judecată efectuate de Consiliu.

               3)

               Comisia suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 117, 26.5.2007.


title: Cauza T-120/11: Ordonanța Tribunalului din 6 septembrie 2011 — BFA/Consiliul

text:
               29.10.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 319/28

         Ordonanța Tribunalului din 6 septembrie 2011 — BFA/Consiliul
   (Cauza T-120/11) (1)

   2011/C 319/58
   Limba de procedură: franceza
   Președintele Camerei a șasea a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 130, 30.4.2011.


title: Cauza C-371/09: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de High Court of Justice (England and Wales), Chancery Division, la 14 septembrie 2009 — Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs/Isaac International Limited

text:
               7.11.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 267/50

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de High Court of Justice (England and Wales), Chancery Division, la 14 septembrie 2009 — Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs/Isaac International Limited
   (Cauza C-371/09)
   2009/C 267/84
   Limba de procedură: engleza

      Instanța de trimitere

   High Court of Justice (England and Wales), Chancery Division

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamanți: Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

      Pârâtă: Isaac International Limited

      Întrebările preliminare

               1.

               În împrejurări precum cele din prezenta cauză, în care un importator este stabilit și își desfășoară activitatea în două state membre și importă mărfuri într-un stat membru după care le transportă imediat într-un al doilea stat membru, autorizația de destinație finală solicitată pentru obținerea unei scutiri de plata taxei antidumping în temeiul articolului 14 litera (c) din Regulamentul nr. 88/97 al Comisiei (1) implică mai mult de o singură autoritate vamală, în scopul aplicării articolului 292 alineatul (3) din Regulamentul nr. 2454/93 al Comisiei (2)?

               2.

               În împrejurări precum cele din prezenta cauză, în care un importator nu obține autorizația necesară pentru utilizarea procedurii privind destinația finală prevăzută la articolul 14 litera (c) din Regulamentul nr. 88/97 al Comisiei, scutirea de plata taxei antidumping poate totuși să se aplice în temeiul articolului 212a din Regulamentul nr. 2913/92 al Consiliului (3)?

               3.

               Dacă răspunsul la a doua întrebare este afirmativ, în aprecierea faptului dacă un comerciant aflat într-o situație precum aceea în care se află Isaac a dat dovadă de neglijență evidentă,

                           a)

                           dispozițiile articolului 14 litera (c) din Regulamentul 88/97 al Comisiei și ale articolului 292 alineatul (3) din Regulamentul 2454/93 al Comisiei sunt suficient de clare astfel încât să fie necesar să se considere că un comerciant, care nu a realizat, prin consultarea Jurnalului Oficial, că nu poate utiliza autorizația simplificată ca urmare a implicării a mai mult de o singură autoritate vamală, a dat dovadă de o neglijență evidentă?

                           b)

                           în subsidiar, dacă dispozițiile relevante sunt considerate complexe, comerciantul ar avea obligația ca, înainte de a proceda la importuri, să solicite clarificări din partea autorităților fiscale? Răspunsul la această întrebare depinde de faptul dacă comerciantul, în mod subiectiv, însă eronat, concluzionează că dispozițiile relevante sunt clare?

                           c)

                           cum poate fi calificată experiența unui comerciant aflat într-o situație precum aceea în care se află Isaac, a cărui activitate principală constă în importul de componente pentru biciclete din China, care folosește cinci dintre angajații săi pentru a se ocupa de importuri și a porcedat la 33 de importuri similare într-o perioadă de 16 luni? Mai precis, un asemenea comerciant trebuie considerat experimentat?

                           d)

                           atunci când verifică dacă un comerciant aflat într-o situație precum aceea în care se află Isaac a dat dovadă de o neglijență evidentă, autoritățile fiscale ale unui stat membru se pot întemeia pe un act normativ publicat, precum UK Tariff, care, deși este disponibil spre consultare în mod gratuit la anumite birouri ale autorităților fiscale și la biblioteci publice, pe internet nu este disponibil decât în schimbul plății unui abonament anual?

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 88/97 al Comisiei din 20 ianuarie 1997 privind autorizarea scutirii importurilor de anumite componente pentru biciclete originare din Republica Populară Chineză de la extinderea efectuată prin Regulamentul nr. 71/97 al Consiliului de taxa antidumping instituită prin Regulamentul (CEE) nr. 2474/93 al Consiliului (JO L 17, p. 17).

      (2)  Regulamentul (CEE) nr. 2454/93 al Comisiei din 2 iulie 1993 de stabilire a unor dispoziții de aplicare a Regulamentului nr. 2913/92 al Consiliului de instituire a Codului Vamal Comunitar (JO L 253, p. 1, Ediție specială, 02/vol. 7, p. 3).

      (3)  Regulamentul (CEE) nr. 2913/92 al Consiliului din 12 octombrie 1992 (JO L 302, p. 1, Ediție specială, 02/vol. 5, p. 58).


title: Cauza C-223/08: Hotărârea Curții (Camera a șaptea) din 4 decembrie 2008 — Comisia Comunităților Europene/Marele Ducat al Luxemburgului (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Directiva 2006/100/CE — Netranspunerea în termenul prevăzut)

text:
               24.1.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 19/10

         Hotărârea Curții (Camera a șaptea) din 4 decembrie 2008 — Comisia Comunităților Europene/Marele Ducat al Luxemburgului
   (Cauza C-223/08) (1)

   (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru - Directiva 2006/100/CE - Netranspunerea în termenul prevăzut)
   (2009/C 19/16)
   Limba de procedură: franceza
   Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentant: C. Huvelin, agent)

      Pârât: Marele Ducat al Luxemburgului (reprezentant: C. Schiltz, agent)
   Obiectul
   Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Neadoptarea sau necomunicarea, în termenul prevăzut, a măsurilor necesare pentru a se conforma Directivei 2006/100/CE a Consiliului din 20 noiembrie 2006 de adaptare a anumitor directive din domeniul libertății de circulație a persoanelor, având în vedere aderarea Bulgariei și a României (JO L 363, p. 141, Ediție specială, 06/vol. 10, p. 194)
   Dispozitivul

               1)

               Prin neadoptarea, în termenul prevăzut, a actelor cu putere de lege și a actelor administrative necesare pentru a se conforma Directivei 2006/100/CE a Consiliului din 20 noiembrie 2006 de adaptare a anumitor directive din domeniul libertății de circulație a persoanelor, având în vedere aderarea Bulgariei și a României, Marele Ducat al Luxemburgului nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul acestei directive.

               2)

               Obligă Marele Ducat al Luxemburgului la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 171, 5.7.2008.


title: Cauza C-371/11: Hotărârea Curții (Camera a șaptea) din 18 octombrie 2012 (cerere de decizie preliminară formulată de Hof van Beroep te Gent — Belgia) — Punch Graphix Prepress Belgium NV/Belgische Staat (Trimitere preliminară — Admisibilitate — Trimiterea dreptului intern la dreptul Uniunii — Directiva 90/435/CEE — Directiva 90/434/CEE — Prevenirea dublei impuneri economice — Excepție — Lichidarea unei filiale la momentul unei fuziuni — Distribuirea profiturilor — Noțiunea „lichidare” )

text:
               8.12.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 379/10

         Hotărârea Curții (Camera a șaptea) din 18 octombrie 2012 (cerere de decizie preliminară formulată de Hof van Beroep te Gent — Belgia) — Punch Graphix Prepress Belgium NV/Belgische Staat
   (Cauza C-371/11) (1)

   (Trimitere preliminară - Admisibilitate - Trimiterea dreptului intern la dreptul Uniunii - Directiva 90/435/CEE - Directiva 90/434/CEE - Prevenirea dublei impuneri economice - Excepție - Lichidarea unei filiale la momentul unei fuziuni - Distribuirea profiturilor - Noțiunea „lichidare”)
   2012/C 379/16
   Limba de procedură: olandeza

      Instanța de trimitere

   Hof van Beroep te Gent

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Punch Graphix Prepress Belgium NV

      Pârât: Belgische Staat

      Obiectul

   Cerere de decizie preliminară — Hof van Beroep te Gent — Interpretarea articolului 4 alineatul (1) din Directiva 90/435/CEE a Consiliului din 23 iulie 1990 privind regimul fiscal comun care se aplică societăților-mamă și filialelor acestora din diferite state membre (JO L 225, p. 6, Ediție specială, 09/vol. 1, p. 97) — Prevenirea dublei impuneri economice — Excepție pentru beneficiile distribuite cu ocazia lichidării unei filiale — Noțiunea de lichidare — Operațiune de fuziune prin absorbție care implică dizolvarea fără lichidare a societăților filiale absorbite — Posibilitatea autorităților fiscale naționale de a considera o astfel de operațiune ca presupunând o lichidare în temeiul unei reglementări fiscale naționale care tratează în același mod această operațiune și o fuziune care implică efectiv o lichidare.

      Dispozitivul

   Noțiunea „lichidare” care figurează la articolul 4 alineatul (1) din Directiva 90/435/CEE a Consiliului din 23 iulie 1990 privind regimul fiscal comun care se aplică societăților-mamă și filialelor acestora din diferite state membre, astfel cum a fost modificată prin Directiva 2006/98/CE a Consiliului din 20 noiembrie 2006, trebuie interpretată în sensul că dizolvarea unei societăți în cadrul unei fuziuni prin absorbție nu poate fi considerată o astfel de lichidare.

      (1)  JO C 282, 24.9.2011.


title: Cauza T-440/07 R: Ordonanța președintelui Tribunalului de Primă Instanță din 14 martie 2008 — Huta Buczek/Comisia Comunităților Europene ( Măsuri provizorii — Cerere de suspendare a executării — Admisibilitate — Lipsa urgenței )

text:
               9.5.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 116/20

         Ordonanța președintelui Tribunalului de Primă Instanță din 14 martie 2008 — Huta Buczek/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza T-440/07 R)
   („Măsuri provizorii - Cerere de suspendare a executării - Admisibilitate - Lipsa urgenței’)
   (2008/C 116/36)
   Limba de procedură: poloneza
   Părțile

      Reclamantă: Huta Buczek sp. z o.o. (Sosnowiec, Republica Polonă) (reprezentant: D. Szlachetko-Reiter, avocat)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: K. Gross, M. Kaduczak și A. Styobiecka-Kuik, agenți)
   Obiectul
   Cerere de suspendare a executării deciziei C(2007) 5087 final a Comisiei din 23 octombrie 2007 privind ajutorul de stat C 23/2006 (ex NN 35/2006) acordat de Republica Polonă producătorului de oțel Grupa Technologie Buczek.
   Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Cererea privind cheltuielile de judecată se soluționează odată cu fondul.


title: Cauza C-554/11 P: Ordonanța Curții din 15 octombrie 2012 — Internationaler Hilfsfonds eV/Comisia Europeană (Recurs — Acces la documente — Refuzul accesului complet la documentele referitoare la contractul LIEN 97-2011 — Acțiune în anulare — Nouă examinare în cursul judecății — Introducerea unei acțiuni în anulare distincte)

text:
               12.1.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 9/23

         Ordonanța Curții din 15 octombrie 2012 — Internationaler Hilfsfonds eV/Comisia Europeană
   (Cauza C-554/11 P) (1)

   (Recurs - Acces la documente - Refuzul accesului complet la documentele referitoare la contractul LIEN 97-2011 - Acțiune în anulare - Nouă examinare în cursul judecății - Introducerea unei acțiuni în anulare distincte)
   2013/C 9/37
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Recurentă: Internationaler Hilfsfonds eV (reprezentant: H. Kaltenecker, Rechtsanwalt)

      Cealaltă parte din procedură: Comisia Europeană (reprezentanți: P. Costa de Oliveira și T. Scharf, agenți)

      Obiectul

   Recurs formulat împotriva Ordonanței Tribunalului (Camera a patra) din 21 septembrie 2011, Internationaler Hilfsfonds/Comisia (T-141/05 RENV), prin care Tribunalul a dispus că nu mai este necesară pronunțarea cu privire la concluziile reclamantului în anularea deciziei Comisiei Europene din 14 februarie 2005 prin care i se refuză accesul la dosarul privind contractul LIEN 97-2011 — Neregularități privind procedura în fața Tribunalului — Neexaminarea coordonată a cauzelor T-141/05 RENV și T-36/10 — Sarcina și cuantumul cheltuielilor de judecată.

      Dispozitivul

               1.

               Respinge recursul.

               2.

               Obligă Internationaler Hilfsfonds la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 25, 28.1.2012.


title: Cauza C-223/07: Ordonanța președintelui Curții din 8 noiembrie 2007 — Comisia Comunităților Europene/Regatul Suediei

text:
               26.1.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 22/39

         Ordonanța președintelui Curții din 8 noiembrie 2007 — Comisia Comunităților Europene/Regatul Suediei
   (Cauza C-223/07) (1)

   (2008/C 22/71)

      Limba de procedură: suedeza

   Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 140, 23.6.2007.


title: Cauza T-545/11: Acțiune introdusă la 14 octombrie 2011 — Stichting Greenpeace Nederland și PAN Europe/Comisia

text:
               3.12.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 355/28

         Acțiune introdusă la 14 octombrie 2011 — Stichting Greenpeace Nederland și PAN Europe/Comisia
   (Cauza T-545/11)
   2011/C 355/50
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamante: Stichting Greenpeace Nederland (Amsterdam, Țările de Jos) și Pesticide Action Network Europe (PAN Europe) (Bruxelles, Belgia) (reprezentant: B. Kloostra, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

               —

               Declararea faptului că decizia Comisiei din 10 august 2011 încalcă Convenția de la Aarhus privind accesul la informații, participarea publicului la luarea deciziilor și accesul la justiție în probleme de mediu, Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 (1) și Regulamentul (CE) nr. 1367/2006 (2);

               —

               anularea deciziei Comisiei din 10 august 2011

               —

               obligarea Comisiei Europene la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamantele invocă trei motive.

               1.

               Primul motiv, prin intermediul căruia se invocă faptul că articolul 4 alineatul (5) din Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 nu conferă statelor membre un drept de veto și că, prin urmare, pârâta nu se poate întemeia pe opinia unui stat membru potrivit căreia excepția prevăzută la articolul 4 alineatul (2) din regulamentul menționat este sau nu este aplicabilă în privința cererii de informații formulată de reclamante.

               2.

               Al doilea motiv, prin intermediul căruia se susține că excepția de la divulgare prevăzută la articolul 4 alineatul (2) prima liniuță din Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 nu este aplicabilă, având în vedere existența unui interes public superior care justifică divulgarea informațiilor solicitate, întrucât în speță sunt îndeplinite condițiile prevăzute la articolul 6 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 1367/2006.

               3.

               Al treilea motiv, prin care se susține că decizia atacată nu este conformă cu articolul 4 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 și cu articolul 4 din Convenția de la Aarhus, întrucât:

                           —

                           pârâta nu a evaluat riscul concret de a se aduce atingere intereselor comerciale invocate prin divulgarea informațiilor solicitate și

                           —

                           pârâta nu a efectuat o evaluare comparativă a intereselor comerciale în cauză în raport cu interesul general al divulgării informațiilor privind probleme legate de mediu, în sensul articolului 4 alineatul (4) al doilea paragraf din Convenția de la Aarhus.

                     Reclamantele susțin de asemenea că, în cazul în care Convenția de la Aarhus nu este direct aplicabilă, articolul 4 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 trebuie să fie aplicat astfel încât să se asigure în cea mai mare măsură posibilă conformitatea cu convenția menționată.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 al Parlamentului European și al Consiliului din 30 mai 2001 privind accesul public la documentele Parlamentului European, ale Consiliului și ale Comisiei (JO L 145, p. 43, Ediție specială, 01/vol. 3, p. 76).

      (2)  Regulamentul (CE) nr. 1367/2006 al Parlamentului European și al Consiliului din 6 septembrie 2006 privind aplicarea, pentru instituțiile și organismele comunitare, a dispozițiilor Convenției de la Aarhus privind accesul la informație, participarea publicului la luarea deciziilor și accesul la justiție în domeniul mediului (JO L 264, p. 13, Ediție specială, 15/vol. 17, p. 126).


               3.5.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 99/15

         Acțiune introdusă la 16 februarie 2007 de către Autoritatea de Supraveghere a AELS împotriva Regatului Norvegiei
   (Cauza E-2/07)
   (2007/C 99/15)
   La 16 februarie 2007, Autoritatea de Supraveghere a AELS, reprezentată de Niels Fenger, Arne T. Andersen și Lorna Young, acționând în calitate de agenți ai Autorității de Supraveghere a AELS, 35, Rue Belliard, B-1040 Bruxelles, a introdus o acțiune împotriva Regatului Norvegiei în fața Curții de Justiție a AELS.
   Solicitantul solicită Curții de Justiție a AELS să declare că:

               1.

                  Prin menținerea în vigoare a normelor prevăzute de Lov av 28. juli 1949 nr. 26 om Statens Pensjonskasse privind drepturile de pensie acumulate pe baza perioadelor de încadrare în muncă de după 1 ianuarie 1994, conform cărora pensia de urmaș a unui văduv a cărui soție a început să cotizeze la fondul de pensii al funcționarilor publici norvegieni înainte de 1 octombrie 1976 a fost redusă în funcție de alte venituri de care dispunea acesta, pe când o văduvă în aceeași situație își primește pensia de urmaș fără nicio reducere, Regatul Norvegiei nu și-a îndeplinit obligațiile prevăzute la articolul 69 alineatul (1) din Acordul SEE și la articolul 5 din actul menționat la punctul 20 din anexa XVIII la Acordul SEE (Directiva 86/378/CEE a Consiliului din 24 iulie 1986 privind punerea în aplicare a principiului egalității de tratament între bărbați și femei în cadrul regimurilor profesionale de securitate socială, astfel cum a fost modificată de Directiva 96/97/CE a Consiliului din 20 decembrie 1996), astfel cum a fost adaptată de Protocolul 1 la acesta,

               și

               2.

                  Regatul Norvegiei suportă cheltuielile de judecată.

         Situația de fapt și de drept și motivele invocate:

               —

               Cauza se referă la normele legii privind pensiile din serviciul public norvegian referitoare la drepturile de pensie ale văduvilor ale căror soții au început să cotizeze la fondul de pensii al funcționarilor publici norvegieni înainte de 1 octombrie 1976, a cărei aplicare pune următoarele probleme:

                           —

                           Pensia de urmaș a văduvilor este redusă în funcție de celelalte venituri de care aceștia dispun,

                           —

                           Văduvele care sunt în aceeași situație primesc pensiile de urmaș fără nicio reducere.

               —

               Articolul 69 alineatul (1) din Acordul SEE prevede că bărbații și femeile trebuie să primească o remunerație egală pentru muncă egală.

               —

               Articolul 5 din actul menționat la punctul 20 din anexa XVIII la Acordul SEE (Directiva 86/378/CEE a Consiliului din 24 iulie 1986) reglementează punerea în aplicare a principiului egalității de tratament între bărbați și femei în sistemele profesionale de securitate socială.


title: Cauza C-446/14: Recurs introdus la 25 septembrie 2014 de Republica Federală Germania împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a cincea) din 16 iulie 2014 în cauza T-295/12, Republica Federală Germania/Comisia Europeană

text:
               17.11.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 409/29

         Recurs introdus la 25 septembrie 2014 de Republica Federală Germania împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a cincea) din 16 iulie 2014 în cauza T-295/12, Republica Federală Germania/Comisia Europeană
   (Cauza C-446/14)
   2014/C 409/42
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Recurentă: Republica Federală Germania (reprezentanți: T. Henze şi J. Möller, agenţi, și Prof. Dr. T. Lübbig şi Dr. M. Klasse, avocaţi)

      Cealaltă parte din procedură: Comisia Europeană

      Concluziile recurentei

   Recurenta solicită Curții:

               1.

               anularea în totalitate a Hotărârii Tribunalului (Camera a cincea) din 16 iulie 2014 în cauza T-295/12;

               2.

               obligarea Comisiei Europene la plata cheltuielilor de judecată.

         În plus, Republica Federală Germania menține în totalitate concluziile pe care le-a formulat în primă instanță.

      Motivele și principalele argumente

   Prezentul litigiu are ca obiect Hotărârea Tribunalului din 16 iulie 2014 în cauza T-295/12, Republica Federală Germania/Comisia Europeană, prin care Tribunalul a respins acțiunea formulată de Republica Federală Germania împotriva Deciziei Comisiei Europene din 25 aprilie 2012 privind ajutorul de stat SA.25051 (C 19/2010) (ex NN 23/2010) a Germaniei împotriva „Zweckverband Tierkörperbeseitigung in Rheinland-Pfalz, im Saarland, im Rheingau-Taunus-Kreis und im Landkreis Limburg-Weilburg” [C(2012) 2557 final).
   Prin recursul formulat, Republica Federală Germană reproșează Tribunalului că ar fi reținut o definiție eronată a criteriilor de probă utilizate în vederea constatării unei „erori vădite de apreciere” în cazul în care un stat membru definește un serviciu de interes economic general (SIEG) într-un sector care nu face obiectul unei armonizări în dreptul Uniunii. Destinatarul (presupus) al ajutorului în procedura administrativă în cauză este „Zweckverband Tierkörperbeseitigung in Rheinland-Pfalz”, un organism care a obținut compensații din partea statului pentru misiunea zoosanitară constând în furnizarea de structuri în vederea eliminării cadavrelor de animale în caz de epizootie. Faptul că Tribunalul nu a calificat drept SIEG misiunile zoosanitare în caz de epizootie care sunt încredințate Zweckverband are un rol decisiv în calificarea drept ajutor a acestor compensații pe care le-a dispus în hotărârea atacată.
   Republica Federală Germania își întemeiază recursul pe trei motive.
   În primul rând, dispozițiile articolului 107 alineatul (1) TFUE și articolul 106 alineatul (2) TFUE au fost încălcate prin interpretarea lor eronată în hotărârea atacată, în sensul că autoritățile germane, prin faptul că au calificat drept SIEG rezervele suplimentare, au săvârșit erori atât de grave, încât trebuie considerate „vădite”. Republica Federală Germania susține că hotărârea atacată aduce atingere marjei de apreciere de care dispun statele membre pentru a defini un SIEG. Potrivit Republicii Federale Germania, nu a fost săvârșită nicio „eroare vădită de apreciere”, în orice caz, la definirea SIEG. Republica Federală Germania susține că este incontestabil că decizia Comisiei nu menționează deloc acest criteriu, că Comisia a declarat de asemenea în cursul procedurii în fața Tribunalului că nu era ținută să dovedească existența unei „erori vădite de apreciere” și că nici considerațiile Comisiei din decizia în litigiu și nici argumentația Tribunalului din hotărârea atacată nu coroborează pretinsa existență a unei „erori vădite de apreciere”.
   În al doilea rând, articolul 107 alineatul (1) TFUE a fost încălcat prin reținerea, în mod eronat, a unui avantaj economic, în temeiul unei examinări eronate a criteriilor din Hotărârea Altmark (1). Republica Federală Germania reproșează, printre altele, Tribunalului că a săvârșit o eroare la examinarea celui de al treilea criteriu din hotărârea Altmark (necesitatea unei compensații). Tribunalul nu a luat în considerare faptul că Comisia că a săvârșit o eroare de drept atunci când a omis să examineze dacă compensațiile referitoare la capacitățile suplimentare sunt superioare costurilor suplimentare nete ce rezultă din întreținerea acestora. În loc să procedeze astfel, Comisia și, în mod consecutiv, Tribunalul, au respins de la bun început necesitatea unor asemenea costuri, evocând pretinsa lipsă a necesității unor structuri de rezervă separate pentru a face față epizootiilor.
   În al treilea rând, hotărârea atacată este afectată de o insuficiență a motivării în special în ceea ce privește aspectul potrivit căruia erorile pretins săvârșite de autoritățile germane trebuie să fie calificate drept deosebit de grave în sensul „caracterului vădit”. Nu se explică nici de ce teza autorităților germane nu poate fi susținută din niciun punct de vedere imaginabil.

      (1)  Hotărârea Altmark Trans și Regierungspräsidium Magdeburg (C-280/00, EU:C:2003:415).


title: Cauza C-174/10: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio (Italia) la 2 aprilie 2010 — Paola Tonachella/Ministero dell’Interno

text:
               19.6.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 161/33

      Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio (Italia) la 2 aprilie 2010 — Paola Tonachella/Ministero dell’Interno
      (Cauza C-174/10)
      (2010/C 161/48)
      Limba de procedură: italiana

         Instanța de trimitere

      Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio

         Părțile din acțiunea principală

         Reclamantă: Paola Tonachella

         Pârât: Ministero dell’Interno

         Întrebarea preliminară

      Reglementarea națională (introdusă de Decretul Bersani, Decretul lege nr. 223 din 4 iulie 2006, transformat în Legea nr. 248 din 4 august 2006), respectiv un sistem național care prevede printre altele:

                  a)

                  existența unei tendințe generale de protejare a titularilor concesiunilor acordate anterior, în urma unei licitații de la care o parte dintre operatori fuseseră excluși în mod nelegal;

                  b)

                  existența unor dispoziții care garantează în fapt menținerea pozițiilor comerciale dobândite (de exemplu interdicția, în ceea ce îi privește pe noii concesionari, de a-și instala ghișeele la mai puțin de o distanță determinată de ghișeele existente);

                  c)

                  cazuri de decădere din beneficiul concesiunii în ipoteza în care concesionarul gestionează în mod direct sau indirect activități transfrontaliere de joc care pot fi asimilate celor care fac obiectul concesiunii,

            este compatibilă cu articolele 43 și 49 din Tratatul CE?


title: Cauza T-25/12: Ordonanța Tribunalului din 3 octombrie 2012 — 3M Pumps/OAPI — 3M (3M Pumps)

text:
               24.11.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 366/40

         Ordonanța Tribunalului din 3 octombrie 2012 — 3M Pumps/OAPI — 3M (3M Pumps)
   (Cauza T-25/12) (1)

   2012/C 366/81
   Limba de procedură: italiana
   Președintele Camerei a cincea a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 98, 31.3.2012.


title: Cauza T-416/07: Acțiune introdusă la 21 noiembrie 2007 — RedEnvelope, Inc./OAPI — Red Letter Days (REDENVELOPE)

text:
               12.1.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 8/26

         Acțiune introdusă la 21 noiembrie 2007 — RedEnvelope, Inc./OAPI — Red Letter Days (REDENVELOPE)
   (Cauza T-416/07)
   (2008/C 8/46)
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza
   Părțile

      Reclamantă: RedEnvelope, Inc. (San Francisco, Statele Unite ale Americii) (reprezentant: A. Poulter, Solicitor)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Red Letter Days Ltd (Londra, Regatul Unit)
   Concluziile reclamantei

               —

               Anularea deciziei Camerei întâi de recurs din 14 septembrie 2007, nr. R 765/2005-1, în măsura în care au fost admise dovezi noi în susținerea motivelor invocate în opoziție;

               —

               obligarea OAPI la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      Persoana care solicită înregistrarea mărcii comunitare: reclamanta.

      Marca comunitară vizată: marca verbală „REDENVELOPE” pentru servicii din clasele 35 și 42 — cererea nr. 1 601 392.

      Titularul mărcii sau al semnului indicat în procedura opoziției: Red Letter Days Ltd

      Dreptul asupra mărcii al părții care solicită declararea nulității: Mărcile verbale și figurative naționale înregistrate și neînregistrate „RED LETTER”, „RED LETTER DAYS” și „RED LETTER DAYS PLC” pentru produse și servicii din clasele 9, 14, 16, 18, 21, 22, 25, 26, 33, 36, 39, 41, 42, 43 și 44.

      Decizia diviziei de opoziție: admite opoziția în parte.

      Decizia camerei de recurs: anulează decizia diviziei de opoziție și retrimite cauza diviziei de opoziție spre soluționare din perspectiva articolului 8 alineatul (4) din Regulamentul nr. 40/94 al Consiliului.

      Motivele invocate: prin admiterea de către camera de recurs a unor dovezi noi a fost încălcat articolul 74 alineatul (2) din Regulamentul nr. 40/94 al Consiliului, ceea ce va permite diviziei de opoziție să pronunțe o decizie în baza unor dovezi noi, neprezentate anterior și cu privire la care reclamanta nu a putut să formuleze observații în fața diviziei de opoziție.


title: Cauza T-167/16: Acțiune introdusă la 19 aprilie 2016 – Polonia/Comisia

text:
               4.7.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 243/34

         Acțiune introdusă la 19 aprilie 2016 – Polonia/Comisia
   (Cauza T-167/16)
   (2016/C 243/37)
   Limba de procedură: polona

      Părțile

      Reclamantă: Republica Polonă (reprezentant: B. Majczyna, agent)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea Deciziei de punere în aplicare (UE) 180/2016 a Comisiei din 9 februarie 2016 de modificare a anexei la Decizia de punere în aplicare 2014/709/UE privind măsurile zoosanitare de combatere a pestei porcine africane în anumite state membre, în ceea ce privește rubricile pentru Estonia, Lituania și Polonia (JO L 35, p. 12), în măsura în care include municipalitatea Czyże, restul municipalității Zabłudów și municipalitatea Hajnówka cu orașul Hajnówka în Partea II a anexei la Decizia 2014/709/UE;

               —

               Obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă trei motive.

               1.

               Primul motiv întemeiat pe încălcarea principiului proporționalității, în măsura în care Comisia nu a respectat nici cerința potrivit căreia măsurile atacate trebuie să fie necesare pentru realizarea obiectivelor urmărite, nici cerința potrivit căreia măsurile atacate trebuie să fie adecvate pentru realizarea obiectivelor în cauză, nici cerința proporționalității stricto sensu a acestora.

               2.

               Al doilea motiv întemeiat pe încălcarea unor norme fundamentale de procedură prevăzute de Regulamentul (UE) nr. 182/2011 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 februarie 2011 de stabilire a normelor și principiilor generale privind mecanismele de control de către statele membre al exercitării competențelor de executare de către Comisie (JO L 55, p. 13) și de Regulamentul de procedură al Comitetului permanent pentru plante, animale, produse alimentare și hrană pentru animale.

               3.

               Al treilea motiv întemeiat pe încălcarea obligației de motivare a deciziei atacate.


title: Cauza T-198/12: Hotărârea Tribunalului din 14 mai 2014 – Germania/Comisia ( „Apropierea legislațiilor — Directiva 2009/48/CE — Siguranța jucăriilor — Valori limită pentru nitrozamine, substanțe nitrozabile, plumb, bariu, arsen, antimoniu și mercur prezente în jucării — Decizia Comisiei de a nu aproba în întregime menținerea dispozițiilor naționale care derogă de la aceste valori limită — Aprobare limitată în timp — Dovada asigurării unui nivel de protecție mai ridicat pentru sănătatea umană oferit de dispozițiile naționale” )

text:
               30.6.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 202/20

         Hotărârea Tribunalului din 14 mai 2014 – Germania/Comisia
   (Cauza T-198/12) (1)

   ((„Apropierea legislațiilor - Directiva 2009/48/CE - Siguranța jucăriilor - Valori limită pentru nitrozamine, substanțe nitrozabile, plumb, bariu, arsen, antimoniu și mercur prezente în jucării - Decizia Comisiei de a nu aproba în întregime menținerea dispozițiilor naționale care derogă de la aceste valori limită - Aprobare limitată în timp - Dovada asigurării unui nivel de protecție mai ridicat pentru sănătatea umană oferit de dispozițiile naționale”))
   2014/C 202/24
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Republica Federală Germania (reprezentanți: T. Henze și A. Wiedman, agenți)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: M. Pataki și G.Wilms, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare în parte a Deciziei 2012/160/UE a Comisiei din 1 martie 2012 privind dispozițiile naționale notificate de guvernul federal german de menținere a valorilor-limită pentru plumb, bariu, arsen, antimoniu, mercur și nitrozamine și substanțe nitrozabile din jucării după data intrării în vigoare a Directivei 2009/48/CE a Parlamentului European și a Consiliului privind siguranța jucăriilor (JO L 80, p. 19)

      Dispozitivul

               1)

               Constată că nu mai este necesar să se pronunțe asupra legalității Deciziei 2012/160/UE a Comisiei din 1 martie 2012 privind dispozițiile naționale notificate de guvernul federal german de menținere a valorilor-limită pentru plumb, bariu, arsen, antimoniu, mercur și nitrozamine și substanțe nitrozabile din jucării după data intrării în vigoare a Directivei 2009/48/CE a Parlamentului European și a Consiliului privind siguranța jucăriilor, în ceea ce privește bariul.

               2)

               Anulează articolul 1 al doilea paragraf din Decizia 2012/160, în măsura în care prin acesta se limitează până la 21 iulie 2013 aprobarea dispozițiilor naționale de stabilire a valorilor-limită pentru plumb.

               3)

               Respinge în rest acțiunea.

               4)

               Comisia Europeană suportă propriile cheltuieli de judecată și jumătate din cheltuielile efectuate de Republica Federală Germania.

      (1)  JO C 200, 7.7.2012.


title: Cauza C-219/13: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 11 septembrie 2014 (cerere de decizie preliminară formulată de Korkein hallinto-oikeus – Finlanda) – în procedura inițiată de K Oy [Trimitere preliminară — Sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată — Directiva 2006/112/CE — Articolul 98 alineatul (2) — Anexa III punctul 6 — Cotă redusă de TVA aplicabilă numai cărților tipărite pe hârtie — Cărți editate pe alte suporturi fizice decât hârtia, supuse cotei standard de TVA — Neutralitate fiscală]

text:
               17.11.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 409/13

         Hotărârea Curții (Camera a treia) din 11 septembrie 2014 (cerere de decizie preliminară formulată de Korkein hallinto-oikeus – Finlanda) – în procedura inițiată de K Oy
   (Cauza C-219/13) (1)

   ([Trimitere preliminară - Sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată - Directiva 2006/112/CE - Articolul 98 alineatul (2) - Anexa III punctul 6 - Cotă redusă de TVA aplicabilă numai cărților tipărite pe hârtie - Cărți editate pe alte suporturi fizice decât hârtia, supuse cotei standard de TVA - Neutralitate fiscală])
   2014/C 409/17
   Limba de procedură: finlandeza

      Instanța de trimitere

   Korkein hallinto-oikeus

      Partea din procedura principală

   K Oy

      Dispozitivul

   Articolul 98 alineatul (2) primul paragraf și punctul 6 din anexa III la Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată, astfel cum a fost modificată prin Directiva 2009/47/CE a Consiliului din 5 mai 2009, trebuie interpretate în sensul că nu se opun, în măsura în care este respectat principiul neutralității fiscale inerent sistemului comun al taxei pe valoarea adăugată – aspect care trebuie verificat de instanța de trimitere –, unei legislații naționale precum cea în discuție în litigiul principal, care supune cărțile editate pe format de hârtie unei cote reduse a taxei pe valoarea adăugată, iar cărțile care sunt editate pe alte suporturi fizice, precum compact-discuri, CD-ROM-uri sau memorii USB, cotei standard a acestei taxe.

      (1)  JO C 178, 22.6.2013.


title: Cauza C-185/09: Acțiune introdusă la 26 mai 2009 — Comisia Comunităților Europene/Regatul Suediei

text:
               1.8.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 180/32

         Acțiune introdusă la 26 mai 2009 — Comisia Comunităților Europene/Regatul Suediei
   (Cauza C-185/09)
   2009/C 180/54
   Limba de procedură: suedeza

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: U. Jonsson și L. Balta, agenți)

      Pârât: Regatul Suediei

      Concluziile reclamantei

               —

               Constatarea faptului că, prin neadoptarea actelor cu putere de lege și a actelor administrative necesare pentru a se conforma Directivei 2006/24/CE (1) a Parlamentului European și a Consiliului din 15 martie 2006 privind păstrarea datelor generate sau prelucrate în legătură cu furnizarea serviciilor de comunicații electronice accesibile publicului sau de rețele de comunicații publice și de modificare a Directivei 2002/58/CE și, în orice caz, prin necomunicarea acestora Comisiei, Regatul Suediei nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 15 alineatul (1) din directivă;

               —

               obligarea Regatului Suediei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Termenul pentru transpunerea directivei a expirat la 15 septembrie 2007.

      (1)  JO L 105, p. 54, Ediție specială, 13/vol.53, p. 51.


title: Cauza T-107/13 P: Hotărârea Tribunalului din 16 ianuarie 2015 – Trentea/FRA ( „Recurs — Funcție publică — Agenți temporari — Recrutare — Decizie de respingere a candidaturii și de numire a unui alt candidat — Motiv invocat pentru prima oară în ședință — Denaturarea elementelor de probă — Obligația de motivare — Contestarea obligării la plata cheltuielilor de judecată” )

text:
               23.2.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 65/31

         Hotărârea Tribunalului din 16 ianuarie 2015 – Trentea/FRA
   (Cauza T-107/13 P) (1)

   ((„Recurs - Funcție publică - Agenți temporari - Recrutare - Decizie de respingere a candidaturii și de numire a unui alt candidat - Motiv invocat pentru prima oară în ședință - Denaturarea elementelor de probă - Obligația de motivare - Contestarea obligării la plata cheltuielilor de judecată”))
   (2015/C 065/42)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Recurentă: Cornelia Trentea (Barcelona, Spania) (reprezentanți: L. Levi și M. Vandenbussche, avocați)

      Cealaltă parte din procedură: Agenția pentru Drepturi Fundamentale a Uniunii Europene (FRA) (reprezentanți: M. Kjærum, agent, asistat de B. Wägenbaur, avocat)

      Obiectul

   Recurs introdus împotriva Hotărârii Tribunalului Funcției Publice a Uniunii Europene (Camera întâi) din 11 decembrie 2012, Trentea/FRA (F-112/10, RepFP, EU:F:2012:179), având ca obiect anularea acestei hotărâri.

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Doamna Cornelia Trentea suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de Agenția pentru Drepturi Fundamentale a Uniunii Europene (FRA) în cadrul prezentei proceduri.

      (1)  JO C 129, 4.5.2013.


title: Cauza T-243/08: Hotărârea Tribunalului din 19 mai 2010 — Ravensburger/OAPI — Educa Borras (EDUCA Memory game) [ „Marcă comunitară — Procedură de declarare a nulității — Marca comunitară figurativă EDUCA Memory game — Mărci naționale și internaționale verbale anterioare MEMORY — Motiv relativ de refuz — Lipsa similitudinii semnelor — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) și alineatul (5), articolul 74 și 75 din Regulamentul (CE) nr. 40/94 [devenite articolul 8 alineatul (1) litera (b) și alineatul (5), articolul 76 și articolul 77 din Regulamentul (CE) nr. 207/2009]” ]

text:
               3.7.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 179/35

         Hotărârea Tribunalului din 19 mai 2010 — Ravensburger/OAPI — Educa Borras (EDUCA Memory game)
   (Cauza T-243/08) (1)

   („Marcă comunitară - Procedură de declarare a nulității - Marca comunitară figurativă EDUCA Memory game - Mărci naționale și internaționale verbale anterioare MEMORY - Motiv relativ de refuz - Lipsa similitudinii semnelor - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) și alineatul (5), articolul 74 și 75 din Regulamentul (CE) nr. 40/94 [devenite articolul 8 alineatul (1) litera (b) și alineatul (5), articolul 76 și articolul 77 din Regulamentul (CE) nr. 207/2009]”)
   2010/C 179/60
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Ravensburger AG (Ravensburg, Germania) (reprezentanți: G. Würtenberger și R. Kunze, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: D. Botis, agent)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: Educa Borras, SA (Barcelona, Spania) (reprezentant: I. Valdelomar Serrano, avocat)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei R Camerei a doua de recurs a OAPI din 8 aprilie 2008 (cauza R 597/2007-2) privind o procedură de declarare a nulității între Ravensburger AG și Educa Borras, SA.

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Obligă Ravensburger AG la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 209, 15.8.2008.


title: Cauza T-772/14: Acțiune introdusă la 21 noiembrie 2014 – Musso/Parlamentul

text:
               19.1.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 16/45

      Acțiune introdusă la 21 noiembrie 2014 – Musso/Parlamentul
      (Cauza T-772/14)
      (2015/C 016/69)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamant: François Musso (Ajaccio, Franța) (reprezentant: A. Gross, avocat)

         Pârât: Parlamentul European

         Concluziile

      Reclamantul solicită Tribunalului:

                  —

                  admiterea prezentei acțiuni și declararea temeiniciei acesteia;

                  —

                  anularea deciziei din 22 septembrie 2014;

                              —

                              în principal, în temeiul încălcării principiului termenului rezonabil care afectează eventual exercitarea dreptului la apărare;

                              —

                              sau în temeiul neregularității de formă pentru lipsa corectitudinii și a caracterului cert al creanței;

                  —

                  cu titlu subsidiar, dispunerea conexării prezentei acțiuni cu acțiunea Musso/Parlamentul European (număr de înregistrare 633447, cauza T-589/14) din 8 august 2014;

                  —

                  cu titlu mai subsidiar, anularea deciziei din 22 septembrie 2014 afectată și rezultată din decizia din 26 iunie 2014, care riscă ea însăși anularea solicitată prin acțiunea din 8 august 2014 (Musso/Parlamentul European, număr de înregistrare 633447, cauza T-589/14);

                              —

                              în temeiul neregularității de formă pentru lipsa semnăturii președintelui pe decizia din 26 iunie 2014;

                              —

                              sau în temeiul încălcării dreptului la apărare pentru lipsa de publicitate a deciziei din 17 iulie 1996 care servește drept temei pentru decizia din 26 iunie 2014;

                              —

                              sau în temeiul insuficienței motivelor deciziei din 26 iunie 2014;

                              —

                              sau în temeiul încălcării principiului termenului rezonabil care afectează exercitarea dreptului la apărare;

                              —

                              sau în temeiul încălcării principiului dreptului dobândit;

                  —

                  constatarea că reclamantul își păstrează toate celelalte drepturi, acțiuni și motive de care se poate prevala;

                  —

                  obligarea pârâtului la plata tuturor cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamantul invocă opt motive.

                  1.

                  Primul motiv întemeiat pe încălcarea principiului termenului rezonabil care afectează exercitarea dreptului la apărare al reclamantului, în măsura în care decizia din 22 septembrie 2014, și anume nota de debit atacată, ar fi fost emisă la douăsprezece luni după ce Parlamentul ar fi constatat creanța sa față de reclamant.

                  2.

                  Al doilea motiv întemeiat pe o neregularitate de formă a notei de debit atacate, în măsura în care creanța Parlamentului nu ar fi nici certă nici corectă în sensul articolului 81 din Regulamentul delegat (UE) nr. 1268/2012 (1) și în plus, nu ar putea fi verificată.

                  3.

                  Al treilea motiv întemeiat pe o neregularitate de formă a deciziei din 26 iunie 2014, în urma căreia a fost emisă nota de debit atacată, în măsura în care decizia menționată nu a fost semnată de președintele Parlamentului conform Regulamentului de procedură al Parlamentului European.

                  4.

                  Al patrulea motiv întemeiat pe o încălcare a dreptului la apărare al reclamantului, în măsura în care decizia din 17 iulie 1996 care a servit drept temei deciziei atacate din 26 iunie 2014 nu ar fi fost publicată, cu încălcarea articolului 28 din Regulamentul de procedură al Parlamentului European.

                  5.

                  Al cincilea motiv întemeiat pe o încălcare a principiului contradictorialității.

                  6.

                  Al șaselea motiv întemeiat pe insuficiența motivelor deciziei din 26 iunie 2014 menționate mai sus.

                  7.

                  Al șaptelea motiv întemeiat pe o încălcare a principiului termenului rezonabil, Parlamentul așteptând opt ani înainte de a lansa procedura de recuperare împotriva reclamantului.

                  8.

                  Al optulea motiv întemeiat pe o încălcare a principiului dreptului dobândit, în măsura în care decizia din 26 iunie 2014, în urma căreia a fost emisă nota de debit atacată, ar pune în discuție drepturile la pensie pe care reclamantul le-ar fi dobândit la 3 august 1994.

         (1)  Regulamentul delegat (UE) nr. 1268/2012 al Comisiei din 29 octombrie 2012 privind normele de aplicare a Regulamentului (UE, Euratom) nr. 966/2012 al Parlamentului European și al Consiliului privind normele financiare aplicabile bugetului general al Uniunii (JO L 362, p. 1).


title: Cauza C-70/06: Hotărârea Curții (Camera întâi) din 10 ianuarie 2008 — Comisia Comunităților Europene/Republica Portugheză (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Hotărâre de constatare a neîndeplinirii obligațiilor — Neexecutare — Sancțiune pecuniară)

text:
               8.3.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 64/6

         Hotărârea Curții (Camera întâi) din 10 ianuarie 2008 — Comisia Comunităților Europene/Republica Portugheză
   (Cauza C-70/06) (1)

   (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru - Hotărâre de constatare a neîndeplinirii obligațiilor - Neexecutare - Sancțiune pecuniară)
   (2008/C 64/07)
   Limba de procedură: portugheza
   Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: X. Lewis, A. Caeiros și P. Andrade, agenți)

      Pârâtă: Republica Portugheză (reprezentanți: L. Fernandes, P. Fragoso Martins și J. A. de Oliveira, agenți)
   Obiectul
   Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Articolul 228 CE — Neexecutarea hotărârii Curții din 14 octombrie 2004 pronunțate în cauza C-275/03 — Transpunerea incorectă a Directivei 89/665/CEE a Consiliului din 21 decembrie 1989 privind coordonarea actelor cu putere de lege și a actelor administrative privind aplicarea procedurilor care vizează căile de atac față de atribuirea contractelor de achiziții publice de produse și a contractelor publice de lucrări (JO L 395, p. 33, Ediție specială, 06/vol. 1, p. 237) — Cerere de stabilire a unor penalități cu titlu cominatoriu
   Dispozitivul

               1)

               Prin neabrogarea Decretului-lege nr. 48 051 din 21 noiembrie 1967 care condiționează acordarea de daune interese persoanelor lezate în urma unei încălcări a legislației comunitare în domeniul achizițiilor publice sau a reglementărilor de drept intern pentru punerea în aplicare a acesteia de proba unei culpe sau a unui dol, Republica Portugheză nu a luat măsurile necesare pe care le impune executarea hotărârii din 14 octombrie 2004, Comisia/Portugalia (C-275/03) și, astfel, nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 228 alineatul (1) CE.

               2)

               Obligă Republica Portugheză la plata către Comisie, în contul „Resurse proprii ale Comunității Europene”, a unor penalități cu titlu cominatoriu de 19 392 de euro pe zi de întârziere în punerea în aplicare a măsurilor necesare pentru a se conforma hotărârii din 14 octombrie 2004, Comisia/Portugalia, citată anterior, începând cu data pronunțării prezentei hotărâri și până la executarea respectivei hotărâri din 14 octombrie 2004.

               3)

               Obligă Republica Portugheză la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 86, 8.4.2006.


title: Cauza T-396/10: Hotărârea Tribunalului din 16 septembrie 2013 — Zucchetti Rubinetteria/Comisia ( „Concurență — Înțelegeri — Piețele belgiană, germană, franceză, italiană, olandeză și austriacă ale produselor și accesoriilor pentru baie — Decizie de constatare a unei încălcări a articolului 101 TFUE și a articolului 53 din Acordul privind SEE — Coordonarea unor creșteri de prețuri și schimbul de informații comerciale sensibile — Noțiunea de încălcare — Încălcare unică — Piața relevantă — Orientările din 2006 privind calcularea cuantumului amenzilor — Gravitate — Coeficienți” )

text:
               9.11.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 325/28

         Hotărârea Tribunalului din 16 septembrie 2013 — Zucchetti Rubinetteria/Comisia
   (Cauza T-396/10) (1)

   (Concurență - Înțelegeri - Piețele belgiană, germană, franceză, italiană, olandeză și austriacă ale produselor și accesoriilor pentru baie - Decizie de constatare a unei încălcări a articolului 101 TFUE și a articolului 53 din Acordul privind SEE - Coordonarea unor creșteri de prețuri și schimbul de informații comerciale sensibile - Noțiunea de încălcare - Încălcare unică - Piața relevantă - Orientările din 2006 privind calcularea cuantumului amenzilor - Gravitate - Coeficienți)
   2013/C 325/47
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Reclamantă: Zucchetti Rubinetteria (Gozzano, Italia) (reprezentanți: M. Condinanzi, P. Ziotti și N. Vasile, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: F. Castillo de la Torre, A. Antoniadis și L. Malferrari, agenți, asistați inițial de F. Ruggeri Laderchi și A. De Matteis, iar ulterior de F. Ruggeri Laderchi, avocați)

      Obiectul

   Cerere prin care se solicită, cu titlu principal, anularea Deciziei C(2010) 4185 final a Comisiei din 23 iunie 2010 privind o procedură în temeiul articolului 101 TFUE și al articolului 53 din Acordul privind SEE (cazul COMP/39.092 — Produse și accesorii pentru baie) în măsura în care o privește pe reclamantă și, cu titlu subsidiar, desființarea sau reducerea amenzii care i-a fost aplicată.

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Zucchetti Rubineteria SpA suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de Comisia Europeană.

      (1)  JO C 301, 6.11.2010.


title: Cauza C-336/11: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Cour d'appel de Lyon (Franța) la 1 iulie 2011 — Receveur principal des douanes de Roissy Sud, Receveur principal de la recette des douanes de Lyon Aéroport, Direction régionale des douanes et droits indirects de Lyon, Administration des douanes et droits indirects/Société Rohm & Haas Electronic Materials CMP Europe GmbH, Rohm & Haas Europe s.à.r.l., Société Rohm & Haas Europe Trading APS-UK Branch

text:
               10.9.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 269/32

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Cour d'appel de Lyon (Franța) la 1 iulie 2011 — Receveur principal des douanes de Roissy Sud, Receveur principal de la recette des douanes de Lyon Aéroport, Direction régionale des douanes et droits indirects de Lyon, Administration des douanes et droits indirects/Société Rohm & Haas Electronic Materials CMP Europe GmbH, Rohm & Haas Europe s.à.r.l., Société Rohm & Haas Europe Trading APS-UK Branch
   (Cauza C-336/11)
   2011/C 269/62
   Limba de procedură: franceza

      Instanța de trimitere

   Cour d'appel de Lyon

      Părțile din acțiunea principală

      Apelante: Receveur principal des douanes de Roissy Sud, Receveur principal de la recette des douanes de Lyon Aéroport, Direction régionale des douanes et droits indirects de Lyon, Administration des douanes et droits indirects

      Intimate: Société Rohm & Haas Electronic Materials CMP Europe GmbH, Rohm & Haas Europe s.à.r.l., Société Rohm & Haas Europe Trading APS-UK Branch

      Întrebarea preliminară

   Nomenclatura combinată [care figurează în anexa I la Regulamentul (CEE) nr. 2658/87 al Consiliului din 23 iulie 1987 privind Nomenclatura tarifară și statistică și Tariful vamal comun (1), astfel cum a fost modificată prin Regulamentul (CE) nr. 1549/2006 al Comisiei din 17 octombrie 2006 (2) și prin Regulamentul (CE) nr. 1214/2007 al Comisiei din 20 septembrie 2007 (3) ] trebuie interpretată în sensul că discurile de șlefuit destinate unei mașini de șlefuit pentru prelucrarea materialelor semiconductoare — care se încadrează ca atare la poziția tarifară 8460 — importate separat de mașină, care se prezintă sub forma unor discuri perforate în centru, constituite dintr-un strat dur de poliuretan, dintr-un strat de spumă poliuretanică, dintr-un strat de adeziv și dintr-o folie de protecție din material plastic, care nu conțin nicio parte metalică și nicio substanță abrazivă și care sunt utilizate pentru șlefuirea unor wafers, împreună cu un lichid abraziv, și care trebuie să fie înlocuite cu o periodicitate determinată de gradul lor de uzură, se încadrează la poziția tarifară 8466 […] în calitate de părți sau accesorii destinate numai sau în principal mașinilor încadrate la pozițiile 8456-8465 sau, în funcție de regimul materialului din care sunt constituite, la poziția tarifară [3919], în calitate de forme plate autoadezive, din material plastic?

      (1)  JO L 256, p. 1, Ediție specială, 02/vol. 4, p. 3.

      (2)  JO L 301, p. 1, Ediție specială, 02/vol. 21, p. 3.

      (3)  JO L 286, p. 1.


title: Cauza T-420/13: Acțiune introdusă la 14 august 2013 — Brouillard/Curtea de Justiție

text:
               9.11.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 325/34

         Acțiune introdusă la 14 august 2013 — Brouillard/Curtea de Justiție
   (Cauza T-420/13)
   2013/C 325/57
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: Alain Laurent Brouillard (Bruxelles, Belgia) (reprezentant: J. M. Gouazé, avocat)

      Pârâtă: Curtea de Justiție a Uniunii Europene

      Concluziile

   Reclamantul solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei din 5 iunie 2013 luată de Curtea de Justiție a Uniunii Europene — Direcția Generală de Traduceri — privind contractul 2013/S 047-075037, prin care domnul Brouillard a fost eliminat din lotul de traduceri în limba franceză;

               —

               obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Prin prezenta acțiune, reclamantul solicită anularea deciziei de a invita candidatul reținut să depună, în cadrul unei proceduri de negociere de cerere de ofertă privind încheierea de contracte-cadru pentru traducerea unor texte juridice din anumite limbi oficiale ale Uniunii Europene în limba franceză (JO 2013/S 47-075037), o ofertă în care se confirmă că reclamantul nu va fi angajat în vederea prestării de servicii în discuție, în cazul în care nu va face dovada pregătirii juridice complete necesare.
   În susținerea acțiunii, reclamantul invocă trei motive.

               1.

               Primul motiv întemeiat pe necompetența autorității care a adoptat actul atacat.

               2.

               Al doilea motiv întemeiat pe încălcarea Directivelor 2000/78/CE (1) și 2005/36/CE (2), precum și a jurisprudenței Curții de Justiție.

               3.

               Al treilea motiv întemeiat pe o eroare vădită de apreciere a calificărilor universitare și profesionale ale reclamantului.

      (1)  Directiva 2000/78/CE a Consiliului din 27 noiembrie 2000 de creare a unui cadru general în favoarea egalității de tratament în ceea ce privește încadrarea în muncă și ocuparea forței de muncă (JO L 303, p. 16, Ediție specială, 05/vol. 06, p. 7)

      (2)  Directiva 2005/36/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 7 septembrie 2005 privind recunoașterea calificărilor profesionale JO L 255, p. 22, Ediție specială, 05/vol. 08, p. 3)


title: Cauza C-270/11: Acțiune introdusă la 31 mai 2011 — Comisia Europeană/Regatul Suediei

text:
               30.7.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 226/17

         Acțiune introdusă la 31 mai 2011 — Comisia Europeană/Regatul Suediei
   (Cauza C-270/11)
   2011/C 226/33
   Limba de procedură: suedeza

      Părțile Regatului

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: C. Tufvesson și F. Coudert, în calitate de agenți)

      Pârât: Regatul Suediei

      Concluziile reclamantei

               —

               constatarea faptului că Regatul Suediei nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 260 alineatul (1) TFUE întrucât nu a luat măsurile pe care le impune executarea Hotărârii Curții de Justiție pronunțate în cauza C-185/09;

               —

               obligarea Regatului Suediei la plata către Comisie, în contul „Resurse proprii ale Uniunii Europene” a unei penalități de 40 947,20 euro pentru fiecare zi în care nu sunt luate măsurile pe care le impune executarea Hotărârii Curții pronunțate în cauza C-185/09, din ziua pronunțării hotărârii în prezenta cauză până în ziua executării Hotărârii pronunțate în cauza C-185/09 inclusiv;

               —

               obligarea Regatului Suediei la plata către Comisie, în același cont, a unei sume forfetare zilnice de 9 597 de euro pentru fiecare zi în care nu sunt luate măsurile pe care le impune executarea Hotărârii Curții pronunțate în cauza C-185/09, din ziua pronunțării hotărârii în cauza C-185/09 până în ziua pronunțării hotărârii în prezenta cauză sau, dacă această dată este anterioară, până în ziua în care vor fi adoptate măsurile pe care le impune executarea Hotărârii pronunțate în cauza C-185/09;

               —

               obligarea Regatului Suediei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În Hotărârea din 4 februarie 2010 (C-185/09, Comisia Europeană/Regatul Suediei), Curtea s-a pronunțat după cum urmează:

      „Prin neadoptarea, în termenul prevăzut, a actelor necesare pentru a se conforma Directivei 2006/24/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 15 martie 2006 privind păstrarea datelor generate sau prelucrate în legătură cu furnizarea serviciilor de comunicații electronice accesibile publicului sau de rețele de comunicații publice și de modificare a Directivei 2002/58/CE, Regatul Suediei nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul acestei directive”.

   Până în prezent, Regatul Suediei nu a adoptat măsurile pe care le impune executarea Hotărârii Curții pronunțate în cauza C-185/09. Prin urmare, Comisia a formulat o acțiune în temeiul articolului 260 alineatul (2) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene și solicită plata unor penalități cu titlu cominatoriu de către Regatul Suediei.


title: Cauza C-336/08: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Landessozialgericht Berlin-Brandenburg (Germania) la 18 iulie 2008 — Christel Reinke/AOK Berlin

text:
               11.10.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 260/7

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Landessozialgericht Berlin-Brandenburg (Germania) la 18 iulie 2008 — Christel Reinke/AOK Berlin
   (Cauza C-336/08)
   (2008/C 260/10)
   Limba de procedură: germana
   Instanța de trimitere
   Landessozialgericht Berlin-Brandenburg
   Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Christel Reinke

      Pârâtă: AOK Berlin
   Întrebările preliminare

               1)

               Dreptul la rambursarea cheltuielilor efectuate potrivit articolului 34 alineatele (4) și (5) din Regulamentul (CEE) nr. 574/72 (1) cuprinde și cheltuielile ocazionate de un tratament de urgență efectuat într-o clinică privată de la locul de sedere de către o pensionară care are dreptul la rambursarea prestațiilor în conformitate cu articolul 31 din Regulamentul (CEE) nr. 1408/71 în cazul în care spitalul competent a refuzat efectuarea acestui tratament ca prestație în natură pe motiv că era supraaglomerat?

               2)

               Instituția competentă poate limita rambursarea cheltuielilor la tariful de rambursare prevăzut la articolul 34 alineatul (4) din Regulamentul nr. 574/72 în cazul în care plata prestațiilor în natură ale spitalelor nu se efectuează în mod abstract sau general în funcție de tarife, ci face obiectul unei convenții individuale iar, în plus, dreptul național nu limitează prestațiile în natură la tratamentele în anumite spitale?

               3)

               O dispoziție de drept național care nu permite rambursarea cheltuielilor corespunzătoare unui tratament într-o clinică privată în afara Uniunii Europene, chiar în caz de tratament de urgență, este compatibilă cu articolele 49 și 50 CE, precum și cu articolul 18 CE?

      (1)  Regulamentul (CEE) nr. 574/72 al Consiliului din 21 martie 1972 de stabilire a normelor de aplicare a Regulamentului (CEE) nr. 1408/71 privind aplicarea regimurilor de securitate socială în raport cu salariații și cu membrii familiilor acestora care se deplasează în interiorul Comunității (JO L 74, p. 1, Ediție specială, 05/vol. 1, p. 74).


title: Cauza C-509/13 P: Ordonanța Curții (Camera a şasea) din 4 septembrie 2014 – Metropolis Inmobiliarias y Restauraciones, SL/Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale), MIP Metro Group Intellectual Property GmbH & Co. KG (Recurs — Marcă comunitară — Regulamentul (CE) nr. 40/94 — Cerere de înregistrare a mărcii figurative care cuprinde elementul verbal „METRO” în culorile albastru și galben — Opoziția titularului mărcii figurative comunitare în culori care conține elementul verbal „GRUPOMETROPOLIS”  — Respingerea opoziției)

text:
               17.11.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 409/25

         Ordonanța Curții (Camera a şasea) din 4 septembrie 2014 – Metropolis Inmobiliarias y Restauraciones, SL/Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale), MIP Metro Group Intellectual Property GmbH & Co. KG
   (Cauza C-509/13 P) (1)

   ((Recurs - Marcă comunitară - Regulamentul (CE) nr. 40/94 - Cerere de înregistrare a mărcii figurative care cuprinde elementul verbal „METRO” în culorile albastru și galben - Opoziția titularului mărcii figurative comunitare în culori care conține elementul verbal „GRUPOMETROPOLIS” - Respingerea opoziției))
   2014/C 409/36
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Recurentă: Metropolis Inmobiliarias y Restauraciones, SL (reprezentant: J. Carbonell Callicó, avocat)

      Celelalte părţi din procedură: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: A. Poch, agent), MIP Metro Group Intellectual Property GmbH & Co. KG (reprezentant: J.-C. Plate, avocat)

      Dispozitivul

               1)

               Respinge recursul.

               2)

               Obligă Metropolis Inmobiliarias y Restauraciones SL la plata cheltuielilor de judecată

      (1)  JO C 336, 16.11.2013.


title: Cauza T-560/14: Acțiune introdusă la 28 iulie 2014 – ABZ Aardbeien Uit Zaad Holding și alții/Parlamentul și Consiliul

text:
               3.11.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 388/19

         Acțiune introdusă la 28 iulie 2014 – ABZ Aardbeien Uit Zaad Holding și alții/Parlamentul și Consiliul
   (Cauza T-560/14)
   2014/C 388/23
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamante: ABZ Aardbeien Uit Zaad Holding BV (Hoorn NH, Țările de Jos); Agriom BV (Aalsmeer, Țările de Jos); Agrisemen BV (Ellewoutsdijk, Țările de Jos); Anthura BV (Bleiswijk, Țările de Jos); Barenbrug Holding BV (Oosterhout, Țările de Jos); De Bolster BV (Epe, Țările de Jos); Evanthia BV (Hoek van Holland, Țările de Jos); Gebr. Vletter & Den Haan VOF (Rijnsburg, Țările de Jos); Hilverda Kooij BV (Aalsmeer, Țările de Jos); Holland-Select BV (Andijk, Țările de Jos); Könst Breeding BV (Nieuwveen, Țările de Jos); Koninklijke Van Zanten BV (Hillegom, Țările de Jos); Kweek- en Researchbedrijf Agirco BV (Emmeloord, Țările de Jos); Kwekerij de Wester-Bouwing BV (Rossum, Țările de Jos); Limgroup BV (Horst aan de Maas, Țările de Jos) și Ontwikkelingsmaatschappij Het Idee BV (Amsterdam, Țările de Jos) (reprezentanți: P. de Jong, P. Vlaemminck și B. Van Vooren, lawyers)

      Pârâte: Consiliul Uniunii Europene și Parlamentul European

      Concluziile

   Reclamantele solicită Tribunalului:

               —

               declararea admisibilității acțiunii în anulare;

               —

               anularea Regulamentului (UE) nr. 511/2014 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 aprilie 2014 privind măsurile de conformitate destinate utilizatorilor prevăzute în Protocolul de la Nagoya privind accesul la resursele genetice și împărțirea corectă și echitabilă a beneficiilor care rezultă din utilizarea acestora în Uniune (JO L 150, p. 59) și

               —

               obligarea Parlamentului European și a Consiliului la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamantele invocă cinci motive, în esență identice sau similare cu cele invocate în cauza T-559/14, Ackermann Saatzucht și alții/Parlamentul și Consiliul.


title: Cauza T-299/15: Acțiune introdusă la 8 iunie 2015 – Nova/Comisia

text:
               3.8.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 254/20

         Acțiune introdusă la 8 iunie 2015 – Nova/Comisia
   (Cauza T-299/15)
   (2015/C 254/23)
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Reclamantă: Nova Onlus Consorzio nazionale di cooperative sociali – Soc. coop. (Trani, Italia) (reprezentanți: M. Astolfi, avocat, M. Petrucci, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

                  Cu titlu principal:

                           —

                           constatarea și declararea faptului că reclamanta și-a îndeplinit toate obligațiile contractuale care îi reveneau în temeiul Grant Agreement n. HOME/2011/PPRS/AG/2176 Abac No. 30-CE-0495809/00-94 și, în consecință:

                                       —

                                       declararea faptului că are dreptul să păstreze suma de 80  242,78 euro deja primită cu titlu de „pre-financing payment” și vizată de nota de debit HOME E2/FL/2015, prot 1 520 007 din 1 aprilie 2015, având ca obiect „HOME/2011/PPRS/AG/2176 TORRE – Transnational Observatory for Refugee’s Resettlement in Europe n. 3241503771”, emisă în vederea recuperării acestei sume de Comisia Europeană, Direcția generală „Migrație și afaceri interne”, Direcția E, „Migrație și fonduri pentru securitate”, Unitatea E2, „Azil, migrație și fonduri de integrare”;

                                       —

                                       obligarea pârâtei la plata soldului de 52  146,36 euro încă datorat ca „final payment”, plus dobânzi până la executarea obligației în sensul articolului II.16.3 din Grant Agreement, precum și a cheltuielilor de judecată efectuate de reclamantă în prezenta procedură.

                  Cu titlu subsidiar:

                           —

                           anularea deciziei HOME E2/FL/2015, ref. 1 520 007 din 1 aprilie 2015 a Comisiei Europene, Direcția generală „Migrație și afaceri interne”, Direcția E, „Migrație și fonduri pentru securitate”, Unitatea E2, „Azil, migrație și fonduri de integrare”, având ca obiect „HOME/2011/PPRS/AG/2176 TORRE – Transnational Observatory for Refugee’s Resettlement in Europe n. 3241503771” notă de debit nr. 3241503771”, prin care se urmărește recuperarea sumei de 80  242,78 euro, precum și tuturor actelor anterioare, pregătitoare sau ulterioare;

                           —

                           obligarea pârâtei la plata soldului de 52  146,36 euro încă datorat ca „final payment” în executarea Grant Agreement nr. HOME/2011/PPRS/AG/2176 nr. Abac 30-CE-0495809/00-94, plus dobânzi până la executarea obligației în sensul articolului II.16.3 din Grant Agreement, precum și a cheltuielilor de judecată efectuate de reclamantă în prezenta procedură.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă patru motive.

               1.

               Primul motiv, întemeiat pe neexecutarea obligației de plată a soldului și pe încălcarea obligațiilor prevăzute la articolul II.15.4 din Grant Agreement.

                           —

                           În această privință, reclamanta invocă încălcarea principiului contradictorialității în legătură cu comportamentul Comisiei, precum și încălcarea principiilor transparenței, imparțialității și neutralității evaluatorului independent.

               2.

               Al doilea motiv, întemeiat pe neexecutarea obligațiilor de evaluare obiectivă a rezultatului prevăzut în anexa I – LogFrame din Grant Agreement, și ținând seama de limitele de reducere a soldului în sensul articolului II.17.5 din Grant Agreement și de limitele penalităților prevăzute la articolul II.12.

                           —

                           Cu privire la acest aspect, reclamanta susține că Comisia poartă o parte din responsabilitate pentru faptul că rezultatele nu au fost atinse; reclamanta susține îmbogățirea fără justă cauză a Comisiei, încălcarea principiului bunei administrări în ceea ce privește evaluarea obiectivelor proiectului, care reiese din comportamentul Comisiei, precum și încălcarea principiului respectării normelor esențiale de procedură.

               3.

               Al treilea motiv, întemeiat pe neexecutarea generală a obligațiilor contractuale.

                           —

                           În această privință, reclamanta invocă încălcarea principiului proporționalității, încălcarea principiului cooperării loiale, încălcarea principiului respectării dreptului la apărare în legătură cu comportamentul Comisiei pe parcursul procedurii de audit și de recuperare și încălcarea articolului 42 alineatul (2) litera (a) din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene.

               4.

               Al patrulea motiv, întemeiat pe neexecutarea obligațiilor prevăzute la articolul II.14.

                           —

                           În această privință, reclamanta invocă încălcarea principiului încrederii legitime în ceea ce privește eligibilitatea cheltuielilor referitoare la resursele umane și l activitățile de cercetare.


title: Cauza T-336/12: Acțiune introdusă la 1 august 2012 — Klizli/Consiliul

text:
               22.9.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 287/37

         Acțiune introdusă la 1 august 2012 — Klizli/Consiliul
   (Cauza T-336/12)
   2012/C 287/67
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamant: Yousef Klizli (Damasc, Siria) (reprezentant: Z. Garkova Lyutskanova, avocat)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene

      Concluziile

   Reclamantul solicită Tribunalului:

               —

               anularea Deciziei de punere în aplicare 2012/256/PESC a Consiliului din 14 mai 2012 privind punerea în aplicare a Deciziei 2011/782/PESC a Consiliului privind măsuri restrictive împotriva Siriei (JO L 126, p. 9), în ceea ce îl privește pe reclamant;

               —

               anularea Regulamentului de punere în aplicare (UE) nr. 410/2012 al Consiliului din 14 mai 2012 privind punerea în aplicare a articolului 32 alineatul (1) din Regulamentul (UE) nr. 36/2012 privind măsuri restrictive având în vedere situația din Siria (JO L 126, p. 3), în ceea ce îl privește pe reclamant;

               —

               obligarea reclamantului la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamantul invocă trei motive.

               1.

               Primul motiv se întemeiază pe

                           —

                           includerea eronată a reclamantului pe lista persoanelor care oferă sprijin financiar regimului.

               2.

               Al doilea motiv se întemeiază pe

                           —

                           adoptarea de către Consiliu a actelor atacate fără niciun temei legal și cu încălcarea obligației de motivare, a dreptului la apărare, a dreptului la o protecție jurisdicțională efectivă și a dreptului de proprietate; în plus, acestea încalcă principiul proporționalității și aduc prejudicii reputației reclamantului.


title: Cauza F-114/13: Acțiune introdusă la 29 noiembrie 2013 — ZZ și ZZ/Comisia

text:
               22.2.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 52/53

         Acțiune introdusă la 29 noiembrie 2013 — ZZ și ZZ/Comisia
   (Cauza F-114/13)
   2014/C 52/102
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamante: ZZ și ZZ (reprezentanți: A. Salerno și B. Cortese, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Obiectul și descrierea litigiului

   Anularea deciziei autorității împuternicite să facă numiri prin care se refuză recunoașterea legalității deciziei comitetului local pentru personal din Luxemburg de revocare a mandatului conferit unui mandatar pentru a-l reprezenta în cadrul comitetului central pentru personal al Comisiei

      Concluziile reclamantelor

               —

               Anularea deciziei autorității împuternicite să facă numiri prin care se refuză recunoașterea legalității deciziei comitetului local pentru personal din Luxemburg de revocare a mandatului conferit unui mandatar pentru a-l reprezenta în cadrul comitetului central pentru personal al Comisiei

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.


title: Cauza C-249/11: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Administrativen Sad Sofia-grad (Bulgaria) la 19 mai 2011 — Hristo Byankov/Glaven Sekretar na Ministerstvo na vatreshnite raboti

text:
               6.8.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 232/17

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Administrativen Sad Sofia-grad (Bulgaria) la 19 mai 2011 — Hristo Byankov/Glaven Sekretar na Ministerstvo na vatreshnite raboti
   (Cauza C-249/11)
   2011/C 232/28
   Limba de procedură: bulgara

      Instanța de trimitere

   Administrativen Sad Sofia-grad

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamant: Hristo Byankov

      Pârât: Glaven Sekretar na Ministerstvo na vatreshnite raboti

      Întrebările preliminare

               1.

               Principiul cooperării loiale consacrat la articolul 4 alineatul (3) din Tratatul privind Uniunea Europeană, coroborat cu articolele 20 și 21 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, impune aplicarea unei dispoziții naționale a unui stat membru, precum cea în litigiu în acțiunea principală, care permite anularea unui act administrativ rămas definitiv pentru a pune capăt încălcării unui drept fundamental constatate printr-o hotărâre a Curții Europene a Drepturilor Omului, atunci când acest drept este recunoscut și în dreptul Uniunii Europene, precum dreptul la liberă circulație al resortisanților statelor membre, și atunci când această constatare a încălcării rezultă dintr-o interpretare dată de Curtea de Justiție a Uniunii Europene normelor de drept al Uniunii referitoare la restricțiile privind exercitarea unui drept, în cazul în care anularea actului administrativ este necesară pentru a pune capăt încălcării respective?

               2.

               Din articolul 31 alineatele (1) și (3) din Directiva 2004/38/CE (1) rezultă că, în cazul în care un stat membru a prevăzut în dreptul său național o procedură de contestare a unui act administrativ care limitează dreptul prevăzut la articolul 4 alineatul (1) din directiva menționată, autoritatea administrativă competentă este obligată ca, la cererea destinatarului actului administrativ, să reexamineze actul și să aprecieze legalitatea acestuia, luând în considerare în acest sens și jurisprudența Curții de Justiție a Uniunii Europene cu privire la interpretarea dispozițiilor de drept al Uniunii ce reglementează condițiile și restricțiile în exercitarea dreptului menționat, astfel încât să se asigure că la data adoptării deciziei de reexaminare, restricția dreptului nu este disproporționată, dacă la acel moment actul administrativ privind aplicarea restricției a rămas deja definitiv?

               3.

               Dispozițiile articolului 52 alineatul (1) a doua teză din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene și cele ale articolului 27 alineatul (1) din Directiva 2004/38 a Parlamentului European și a Consiliului din 29 aprilie 2004 privind dreptul la liberă circulație și ședere pe teritoriul statelor membre pentru cetățenii Uniunii și membrii familiilor acestora, de modificare a Regulamentului (CEE) nr. 1612/68 (2) și de abrogare a Directivelor 64/221/CEE, 68/360/CEE, 72/194/CEE, 73/148/CEE, 75/34/CEE, 75/35/CEE, 90/364/CEE, 90/365/CEE și 93/96/CEE, se opun aplicării unei dispoziții naționale care impune o limitare a dreptului la liberă circulație în cadrul Uniunii Europene al unui resortisant al unui stat membru al Uniunii numai în considerarea existenței unei datorii care depășește un anumit cuantum stabilit prin lege și care nu este însoțită de garanții față de o entitate privată, mai precis față de o societate comercială, în legătură cu o procedură de executare a creanței aflată în curs și fără a ține seama de posibilitatea prevăzută în dreptul Uniunii ca o autoritate a altui stat membru să procedeze la recuperarea creanței?

      (1)  JO L 158, p. 77, Ediție specială, 05/vol. 7, p. 56

      (2)  JO L 257, p. 2, Ediție specială, 05/vol. 1, p. 11


title: Cauza C-481/13: Cerere de decizie preliminară introdusă de Oberlandesgericht Bamberg (Germania) la 9 septembrie 2013 — Procedură penală împotriva lui Mohammad Ferooz Qurbani

text:
               30.11.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 352/4

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Oberlandesgericht Bamberg (Germania) la 9 septembrie 2013 — Procedură penală împotriva lui Mohammad Ferooz Qurbani
   (Cauza C-481/13)
   2013/C 352/05
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Oberlandesgericht Bamberg

      Partea din procedura principală

   Mohammad Ferooz Qurbani

      Întrebările preliminare

               1.

               Cauza personală de nepedepsire prevăzută la articolul 31 din Convenția privind statutul refugiaților (denumită în continuare „Convenția de la Geneva”) cuprinde, pe lângă cazurile prevăzute expres, și falsul material în înscrisuri oficiale, infracțiune săvârșită prin prezentarea unui pașaport fals unui funcționar de poliție cu ocazia intrării pe calea aerului pe teritoriul Republicii Federale Germania, în cazul în care această utilizare a pașaportului fals nu este necesară în vederea invocării dreptului de azil în acest stat?

               2.

               Recurgerea la serviciile unei călăuze se opune invocării articolului 31 din Convenția de la Geneva ?

               3.

               Elementul material prevăzut la articolul 31 din Convenția de la Geneva, și anume sosirea „direct[ă]” dintr-un teritoriu unde viața sau libertatea persoanei vizate era amenințată, trebuie interpretat în sensul că această condiție este îndeplinită și în cazul în care persoana vizată a intrat mai întâi în alt stat membru al Uniunii Europene (în speță Grecia) de unde a plecat mai departe în alt stat membru (în speță Republica Federală Germania) unde a solicitat azil?


title: Cauza T-424/09: Acțiune introdusă la 14 octombrie 2009 — Goodyear Dunlop Tyres UK/OAPI — Sportfive (QUALIFIER)

text:
               19.12.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 312/38

         Acțiune introdusă la 14 octombrie 2009 — Goodyear Dunlop Tyres UK/OAPI — Sportfive (QUALIFIER)
   (Cauza T-424/09)
   2009/C 312/63
   Limba în care a fost formulată acțiunea: germana

      Părțile

      Reclamantă: Goodyear Dunlop Tyres UK Ltd (Birmingham, Regatul Unit) (reprezentant: M. Graf, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Sportfive GmbH & Co. KG (Köln, Germania)

      Concluziile reclamantei

               —

               Anularea Deciziei Camerei a patra de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 11 august 2009 în cauza R 1291/2008-4;

               —

               obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

      Solicitantul mărcii comunitare: reclamanta

      Marca comunitară vizată: marca verbală „Qualifier” pentru produse din clasa 12 (cererea de înregistrare nr. 4 877 262).

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în sprijinul opoziției: Sportfive GmbH & Co. KG.

      Marca sau semnul invocat în sprijinul opoziției: marca verbală comunitară nr. 4 017 836 și marca verbală germană nr. 30 415 017.1 „Qualifiers 2006”, marca verbală/figurativă germană nr. 30 414 610.2 „2006 QUALIFIERS”, marca verbală germană nr. 30 515 033.2 „Qualifiers 2008” și marca verbală/figurativă germană nr. 30 565 616.3 „2008 QUALIFIERS”, toate înregistrate, printre altele, pentru produse din clasa 12.

      Decizia diviziei de opoziție: admite opoziția.

      Decizia camerei de recurs: respinge recursul.

      Motivele invocate: încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 (1), întrucât nu există niciun risc de confuzie între mărcile în cauză.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 207/2009 al Consiliului din 26 februarie 2009 privind marca comunitară (JO L 78, p. 1).