title: Cauza C-81/12: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 25 aprilie 2013 (cerere de decizie preliminară formulată de Curtea de Apel București — România) — Asociația ACCEPT/Consiliul Național pentru Combaterea Discriminării [Politica socială — Egalitate de tratament în ceea ce privește încadrarea în muncă și ocuparea forței de muncă — Directiva 2000/78/CE — Articolul 2 alineatul (2) litera (a), articolul 10 alineatul (1) și articolul 17 — Interzicerea discriminării pe motive de orientare sexuală — Noțiunea „fapte care permit prezumția existenței unei discriminări” — Adaptarea sarcinii probei — Sancțiuni efective, proporționale și disuasive — Persoană care se prezintă și care este percepută de opinia publică drept conducătorul unui club de fotbal profesionist — Declarații publice de excludere a recrutării unui fotbalist prezentat ca fiind homosexual]

text:
               15.6.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 171/8

         Hotărârea Curții (Camera a treia) din 25 aprilie 2013 (cerere de decizie preliminară formulată de Curtea de Apel București — România) — Asociația ACCEPT/Consiliul Național pentru Combaterea Discriminării
   (Cauza C-81/12) (1)

   (Politica socială - Egalitate de tratament în ceea ce privește încadrarea în muncă și ocuparea forței de muncă - Directiva 2000/78/CE - Articolul 2 alineatul (2) litera (a), articolul 10 alineatul (1) și articolul 17 - Interzicerea discriminării pe motive de orientare sexuală - Noțiunea „fapte care permit prezumția existenței unei discriminări” - Adaptarea sarcinii probei - Sancțiuni efective, proporționale și disuasive - Persoană care se prezintă și care este percepută de opinia publică drept conducătorul unui club de fotbal profesionist - Declarații publice de excludere a recrutării unui fotbalist prezentat ca fiind homosexual)
   2013/C 171/14
   Limba de procedură: româna

      Instanța de trimitere

   Curtea de Apel București

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Asociația ACCEPT

      Pârât: Consiliul Național pentru Combaterea Discriminării

      Obiectul

   Cerere de decizie preliminară — Curtea de Apel București — Interpretarea articolului 2 alineatul (2) litera (a), a articolului 10 alineatul (1) și a articolului 17 din Directiva 2000/78/CE a Consiliului din 27 noiembrie 2000 de creare a unui cadru general în favoarea egalității de tratament în ceea ce privește încadrarea în muncă și ocuparea forței de muncă (JO L 303, p. 16, Ediție specială, 05/vol. 6, p. 7) — Criterii discriminatorii de recrutare a personalului unui club de fotbal, legate de orientarea sexuală — Aplicabilitatea directivei în cazul unor declarații de presă discriminatorii, în absența unei proceduri efective de recrutare — Fapte care permit să se prezume existența unei discriminări directe sau indirecte — Sarcina probei — Regimul sancțiunilor aplicabile în cazul nerespectării dispozițiilor — Admisibilitatea unei legislații naționale care se opune aplicării unei sancțiuni contravenționale după expirarea unui termen de prescripție de șase luni — Obligația de aplicare a unei sancțiuni efective, proporționale și disuasive

      Dispozitivul

               1.

               Articolul 2 alineatul (2) și articolul 10 alineatul (1) din Directiva 2000/78/CE a Consiliului din 27 noiembrie 2000 de creare a unui cadru general în favoarea egalității de tratament în ceea ce privește încadrarea în muncă și ocuparea forței de muncă trebuie să fie interpretate în sensul că faptele de natura celor aflate la originea litigiului principal pot fi calificate drept „fapte care permit prezumția existenței unei discriminări” în ceea ce privește un club de fotbal profesionist în cazul în care declarațiile vizate sunt făcute de o persoană care se prezintă și este percepută în media și în societate ca fiind principalul conducător al acestui club, fără să aibă totuși în mod necesar capacitatea juridică de a angaja clubul sau de a-l reprezenta în materie de recrutare.

               2.

               Articolul 10 alineatul (1) din Directiva 2000/78 trebuie să fie interpretat în sensul că, în ipoteza în care faptele de natura celor aflate la originea litigiului principal ar fi calificate drept „fapte care permit prezumția existenței unei discriminări” pe motive de orientare sexuală săvârșite cu ocazia recrutării jucătorilor de către un club de fotbal profesionist, sarcina probei, astfel cum este concepută la articolul 10 alineatul (1) din Directiva 2000/78, nu conduce la impunerea unei probe care este imposibil să fie prezentată fără a se aduce atingere dreptului la respectarea vieții private.

               3.

               Articolul 17 din Directiva 2000/78 trebuie interpretat în sensul că se opune unei reglementări naționale în temeiul căreia, în cazul constatării unei discriminări pe motive de orientare sexuală, în sensul acestei directive, nu este posibil să se aplice decât un avertisment, precum cel în discuție în litigiul principal, atunci când o asemenea constatare intervine după expirarea unui termen de prescripție de șase luni de la data săvârșirii faptei dacă, în temeiul aceleiași reglementări, o asemenea discriminare nu este sancționată în condiții de fond și de procedură care conferă sancțiunii un caracter efectiv, proporțional și disuasiv. Instanța de trimitere are sarcina să aprecieze dacă aceasta este situația reglementării în discuție în litigiul principal și, dacă este cazul, să interpreteze dreptul național, în cea mai mare măsură posibilă, în lumina textului și a finalității directivei menționate pentru a atinge rezultatul urmărit de aceasta.

      (1)  JO C 126, 28.4.2012.


title: Hotărârea Curții din 6 decembrie 2013 în cauza E-18/13 – Autoritatea AELS de Supraveghere/Islanda (Neîndeplinirea de către o parte contractantă a obligațiilor care îi revin – Directiva 2001/81/CE – Neaplicare)

text:
               27.3.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 88/17

      HOTĂRÂREA CURȚII

   din 6 decembrie 2013
   în cauza E-18/13
   Autoritatea AELS de Supraveghere/Islanda
   (Neîndeplinirea de către o parte contractantă a obligațiilor care îi revin – Directiva 2001/81/CE – Neaplicare)
   2014/C 88/14
   În cauza E-18/13, Autoritatea AELS de Supraveghere/Islanda – CERERE de declarare a faptului că, prin neadoptarea sau necomunicarea către Autoritatea AELS de Supraveghere, în termenul prevăzut, a tuturor măsurilor necesare pentru punerea în aplicare a actului menționat la punctul 21ar din anexa XX la Acordul privind Spațiul Economic European, și anume Directiva 2001/81/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 23 octombrie 2001 privind plafoanele naționale de emisie pentru anumiți poluanți atmosferici, astfel cum a fost adaptată la acord prin protocolul 1, Islanda nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul actului și al articolului 7 din Acordul privind SEE, Curtea, compusă din Carl Baudenbacher, președinte, Per Christiansen (judecător-raportor) și Páll Hreinsson, judecători, a pronunțat, la 6 decembrie 2013, hotărârea al cărei dispozitiv prevede următoarele:
   Curtea:

               1.

               declară că, prin faptul că nu a adoptat toate măsurile necesare aplicării actului, în termenul prevăzut, Islanda nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul actului menționat la punctul 21ar din anexa XX la Acordul privind Spațiul Economic European (Directiva 2001/81/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 23 octombrie 2001 privind plafoanele naționale de emisie pentru anumiți poluanți atmosferici), astfel cum a fost adaptat la acord prin protocolul 1, și în temeiul articolului 7 din acord;

               2.

               obligă Islanda la plata cheltuielilor de judecată.


title: Cauza T-324/12: Acțiune introdusă la 19 iulie 2012 — Knauf Insulation Technology/OAPI — Saint Gobain Cristaleria (ECOSE TECHNOLOGY)

text:
               29.9.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 295/26

         Acțiune introdusă la 19 iulie 2012 — Knauf Insulation Technology/OAPI — Saint Gobain Cristaleria (ECOSE TECHNOLOGY)
   (Cauza T-324/12)
   2012/C 295/47
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Knauf Insulation Technology (Visé, Belgia) (reprezentant: K. Manhaeve, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Saint Gobain Cristaleria, SL (Madrid, Spania)

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea Deciziei Camerei a cincea de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 4 mai 2012 în cauzele conexate R 1193/2011-5 și R 1426/2011-5, în măsura în care prin aceasta s-a admis opoziția formulată de partea adversă împotriva cererii de înregistrare a mărcii comunitare pentru o parte dintre produsele și serviciile solicitate;

               —

               obligarea pârâtului și, dacă este cazul, a părții adverse în solidar la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

      Solicitantul mărcii comunitare: reclamanta

      Marca comunitară vizată: marca figurativă „ECOSE TECHNOLOGY”, pentru produse și servicii din clasele 1, 2, 3, 16, 17, 19, 20 și 40 — cererea de înregistrare a mărcii comunitare nr. W00998610

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în procedura opoziției: cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

      Marca sau semnul invocat: marca verbală „ECOSEC FACHADAS”, înregistrată ca marcă spaniolă cu nr. 2556409 pentru produse din clasele 17 și 19

      Decizia diviziei de opoziție: admite opoziția pentru o parte dintre produsele care fac obiectul opoziției

      Decizia camerei de recurs: anulează în parte decizia atacată, respinge calea de atac și confirmă decizia atacată în rest.

      Motivele invocate: încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009 al Consiliului.


title: Cauza T-9/16: Ordonanța Tribunalului din 6 septembrie 2016 – Skechers USA France/EUIPO – IM Production (Chaussures)

text:
               7.11.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 410/36

         Ordonanța Tribunalului din 6 septembrie 2016 – Skechers USA France/EUIPO – IM Production (Chaussures)
   (Cauza T-9/16) (1)

   (2016/C 410/66)
   Limba de procedură: franceza
   Președintele Camerei Camera a doua a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO 98, 14.3.2016.


title: Cauza C-501/11 P: Recurs introdus la 28 septembrie 2011 de Schindler Holding Ltd, de Schindler Management AG, de Schindler SA, de Schindler Sàrl, de Schindler Liften BV și de Schindler Deutschland Holding GmbH împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a opta) pronunțate la 13 iulie 2011 în cauza T-138/07, Holding Ltd și alții/Comisia Europeană, susținută de Consiliul Uniunii Europene

text:
               26.11.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 347/19

         Recurs introdus la 28 septembrie 2011 de Schindler Holding Ltd, de Schindler Management AG, de Schindler SA, de Schindler Sàrl, de Schindler Liften BV și de Schindler Deutschland Holding GmbH împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a opta) pronunțate la 13 iulie 2011 în cauza T-138/07, Holding Ltd și alții/Comisia Europeană, susținută de Consiliul Uniunii Europene
   (Cauza C-501/11 P)
   2011/C 347/29
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Recurente: Schindler Holding Ltd, Schindler Management AG, Schindler SA, Schindler Sàrl, Schindler Liften BV și Schindler Deutschland Holding GmbH (reprezentanți: R. Bechtold și W. Bosch, avocați, precum și Professor Dr. J. Schwarze)

      Celelalte părți în proces: Comisia Europeană, Consiliul Uniunii Europene

      Concluziile recurentelor

               —

               Anularea Hotărârii Tribunalului (Camera a opta) pronunțate la 13 iulie 2011 în cauza T-138/07;

               —

               anularea deciziei adoptate de Comisie la 21 februarie 2007 în cazul COMP/E-1/38.823 — Ascensoare și scări rulante; în subsidiar, anularea sau reducerea amenzilor aplicate reclamantelor în cadrul acestei decizii;

               —

               în subsidiar în raport cu cele două cereri anterioare, trimiterea cauzei spre rejudecare Tribunalului pentru ca acesta să se pronunțe în conformitate cu aspectele de drept stabilite prin hotărârea Curții;

               —

               în orice caz, obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată efectuate de reclamante în cadrul procedurii în fața Tribunalului și a Curții.

      Motivele și principalele argumente

   Reclamantele invocă în total 13 motive:

               —

               În primul rând, reclamantele susțin că Tribunalul a încălcat principiul separației puterilor și dreptul la o procedură bazată pe respectarea principiilor statului de drept prin faptul că a stabilit, fără să fi examinat în mod exhaustiv decizia Comisiei, că aceasta avea competența de a aplica amenzi.

               —

               În al doilea rând, Tribunalul ar fi încălcat principiul caracterului direct al administrării probelor prin faptul că a considerat ca fiind admisibilă proba testimonială din partea întreprinderilor implicate care colaborează cu Comisia, potrivit practicii actuale a acesteia din urmă.

               —

               În al treilea rând, Tribunalul ar fi încălcat principiul caracterului precis al incriminării (articolul 7 din Convenția europeană pentru apărarea drepturilor omului și a libertăților fundamentale, denumită în continuare „CEDO”) prin faptul că a considerat că articolul 23 alineatul (2) din Regulamentul nr. 1/2003 (1) constituia un temei juridic suficient de precis pentru aplicarea de amenzi.

               —

               În al patrulea rând, Tribunalul nu ar fi ținut seama de faptul că liniile directoare din 1998 ale Comisiei privind calculul amenzilor sunt lipsite de efecte juridice ca urmare a necompetenței Comisiei.

               —

               În al cincilea rând, Tribunalul ar fi respins în mod neîntemeiat argumentul potrivit căruia liniile directoare din 1998 ale Comisiei privind calculul amenzilor încalcă principiul neretroactivității și principiul protecției încrederii legitime.

               —

               În al șaselea rând, Tribunalul ar fi încălcat principiul răspunderii personale și principiul prezumției de nevinovăție [articolul 27 alineatul (2) din Regulamentul nr. 1/2003; articolul 48 alineatul (1) din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene — denumită în continuare „carta”; articolul 6 alineatul (2) din CEDO] prin faptul că nu a considerat necesar ca încălcarea comisă de colaboratori să fie imputată întreprinderilor în cauză și nu verificat acest aspect.

               —

               În al șaptelea rând, Tribunalul ar fi constatat în mod neîntemeiat că există o răspundere solidară a societății Schindler Holding. În această privință, principiile aplicate referitor la răspunderea solidară a societăților-mamă ar aduce atingere competențelor statelor membre. În plus, Tribunalul ar fi depășit limitele stabilite de jurisprudența Curții și ar fi încălcat prezumția de nevinovăție [articolul 48 alineatul (1) din cartă și articolul 6 alineatul (2) din CEDO].

               —

               În al optulea rând, Tribunalul ar fi săvârșit o eroare de drept prin faptul că a considerat că nu au fost depășite plafoanele prevăzute la articolul 23 alineatul (2) din Regulamentul nr. 1/2003.

               —

               În al nouălea rând, Schindler Holding a suferit de asemenea o încălcare a dreptului său de proprietate ca urmare a faptului că amenzile aplicate au avut efecte echivalente cu o expropriere [articolul 17 alineatul (1) din cartă și articolul 1 din Primul protocol adițional la CEDO].

               —

               În al zecelea rând, Tribunalul ar fi săvârșit o eroare de drept prin faptul că a acceptat ca fiind justificate cuantumurile de bază excesiv de ridicate care au fost reținute de Comisie.

               —

               În al unsprezecelea rând, Tribunalul ar fi acceptat în mod greșit faptul că Comisia nu a reținut drept circumstanțe atenuante unele elemente specifice. În această privință, Tribunalul nu ar fi ținut seama, printre altele, de faptul că a avut loc o încetare voluntară a încălcării din Germania, precum și de măsurile de asigurare a conformității cu normele privind concurența adoptate de reclamante.

               —

               În al doisprezecelea rând, Tribunalul ar fi considerat ca fiind justificat faptul că Comisia a acordat reduceri excesiv de reduse în temeiul cooperării respectivelor întreprinderi sau că a refuzat în mod nejustificat să acorde astfel de reduceri. În această privință, Tribunalul nu ar fi luat în considerare contribuția reclamantelor. Tribunalul nu ar fi ținut seama nici de faptul că Comisia ar fi acordat în mod nejustificat reduceri excesiv de reduse în temeiul cooperării din afara cadrului comunicării privind cooperarea.

               —

               În al treisprezecelea rând, Tribunalul ar fi încălcat principiul proporționalității prin faptul că a considerat ca fiind în orice caz acceptabil cuantumul amenzilor.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 1/2003 al Consiliului din 16 decembrie 2002 privind punerea în aplicare a normelor de concurență prevăzute la articolele 81 și 82 din tratat (JO 2003, L 1, p. 1, Ediție specială, 08/vol. 1, p. 167).


title: Cauza C-70/14: Ordonanța Curții (Camera a șasea) din 11 decembrie 2014 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunal Administrativo e Fiscal de Viseu – Portugalia) – Agrocaramulo – Empreendimentos Agro-Pecuários do Caramulo SA/Instituto de Financiamento da Agricultura e Pescas, IP (IFAP) (Trimitere preliminară — Regulamentul (CEE) nr. 3846/87 — Agricultură — Organizarea comună a piețelor — Restituiri la export — Carne de pasăre — „Găini reformate”  — Nomenclatura produselor agricole pentru restituirile la export — Încadrare)

text:
               23.2.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 65/16

         Ordonanța Curții (Camera a șasea) din 11 decembrie 2014 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunal Administrativo e Fiscal de Viseu – Portugalia) – Agrocaramulo – Empreendimentos Agro-Pecuários do Caramulo SA/Instituto de Financiamento da Agricultura e Pescas, IP (IFAP)
   (Cauza C-70/14) (1)

   ((Trimitere preliminară - Regulamentul (CEE) nr. 3846/87 - Agricultură - Organizarea comună a piețelor - Restituiri la export - Carne de pasăre - „Găini reformate” - Nomenclatura produselor agricole pentru restituirile la export - Încadrare))
   (2015/C 065/23)
   Limba de procedură: portugheza

      Instanța de trimitere

   Tribunal Administrativo e Fiscal de Viseu

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Agrocaramulo – Empreendimentos Agro-Pecuários do Caramulo SA

      Pârât: Instituto de Financiamento da Agricultura e Pescas, IP (IFAP)

      Dispozitivul

   Anexa I la Regulamentul (CEE) nr. 3846/87 al Comisiei din 17 decembrie 1987 de stabilire a unei nomenclaturi a produselor agricole pentru restituirile la export, astfel cum a fost modificat, ultima dată, prin Regulamentul (CE) nr. 2091/2005 al Comisiei din 15 decembrie 2005, trebuie interpretată în sensul că găinile ouătoare sacrificate la sfârșitul perioadei de depunere a ouălor, atunci când scheletul lor este complet osificat, denumite „găini reformate”, nu intră în domeniul mărfurilor desemnate ca „altele” care figurează la codurile de produs 0207 12 10 9900 și 0207 12 90 9190 indicate în această anexă.

      (1)  JO C 135, 5.5.2014.


title: Cauza C-32/07: Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 31 ianuarie 2008 — Comisia Comunităților Europene/Regatul Spaniei (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Directiva 2001/84/CE — Drepturi de autor — Dreptul de suită în beneficiul autorului unei opere de artă originale)

text:
               29.3.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 79/6

         Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 31 ianuarie 2008 — Comisia Comunităților Europene/Regatul Spaniei
   (Cauza C-32/07) (1)

   (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru - Directiva 2001/84/CE - Drepturi de autor - Dreptul de suită în beneficiul autorului unei opere de artă originale)
   (2008/C 79/10)
   Limba de procedură: spaniola
   Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: R. Vidal Puig și W. Wils, agenți)

      Pârât: Regatul Spaniei (reprezentant: F. Díez Moreno, agent)
   Obiectul
   Încălcarea obligațiilor de către un stat membru — Neadoptarea, în termenul prevăzut, a tuturor actelor necesare pentru a se conforma Directivei 2001/84/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 27 septembrie 2001 privind dreptul de suită în beneficiul autorului unei opere de artă originale (JO L 272, p. 32, Ediție specială, 17/vol. 1, p. 240)
   Dispozitivul

               1)

               Prin neadoptarea, în termenul prevăzut, a tuturor actelor cu putere de lege și a actelor administrative necesare pentru a se conforma Directivei 2001/84/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 27 septembrie 2001 privind dreptul de suită în beneficiul autorului unei opere de artă originale, Regatul Spaniei nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul acestei directive.

               2)

               Obligă Regatul Spaniei la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 82, 14.4.2007.


title: Cauza T-279/11: Hotărârea Tribunalului din 6 iunie 2013 — T & L Sugars și Sidul Açúcares/Comisia ( „Agricultură — Măsuri excepționale privind plasarea pe piața Uniunii a unei cantități de zahăr peste cotă și privind deschiderea unui contingent tarifar — Acțiune în anulare — Act normativ care presupune măsuri de executare — Lipsa afectării individuale — Inadmisibilitate — Acțiune în despăgubire” )

text:
               3.8.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 225/70

         Hotărârea Tribunalului din 6 iunie 2013 — T & L Sugars și Sidul Açúcares/Comisia
   (Cauza T-279/11) (1)

   (Agricultură - Măsuri excepționale privind plasarea pe piața Uniunii a unei cantități de zahăr peste cotă și privind deschiderea unui contingent tarifar - Acțiune în anulare - Act normativ care presupune măsuri de executare - Lipsa afectării individuale - Inadmisibilitate - Acțiune în despăgubire)
   2013/C 225/155
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamante: T & L Sugars Ltd (Londra, Regatul Unit) și Sidul Açúcares, Unipessoal Lda (Santa Iria de Azóia, Portugalia) (reprezentanți: D. Waelbroeck, avocat, și D. Slater, solicitor)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: initțial P. Rossi și A. Demeneix, ulterior P. Rossi, A. Demeneix și N. Donnelly, și, în sfârșit, P. Rossi și P. Ondrůšek, agenți)

      Intervenienți în susținerea pârâtei: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: E. Sitbon și A. Westerhof Löfflerová, agenți) și Republica Franceză (reprezentanți: G. de Bergues și C. Candat, agenți)

      Obiectul

   Pe de o parte, cerere de anulare a Regulamentului (UE) nr. 222/2011 al Comisiei din 3 martie 2011 de stabilire a unor măsuri excepționale privind plasarea pe piața Uniunii în anul de comercializare 2010/2011 a zahărului și a izoglucozei peste cotă cu taxă pe excedent redusă (JO L 60, p. 6), a Regulamentului de punere în aplicare (UE) nr. 293/2011 al Comisiei din 23 martie 2011 de stabilire a coeficientului de atribuire, de respingere a cererilor ulterioare și de încheiere a perioadei de depunere a cererilor pentru cantitățile disponibile de zahăr peste cotă pentru comercializare pe piața Uniunii Europene cu taxă pe excedent redusă (JO L 79, p. 8), a Regulamentului de punere în aplicare (UE) nr. 302/2011 al Comisiei din 28 martie 2011 de deschidere a unui contingent tarifar de import excepțional pentru anumite cantități de zahăr în anul de comercializare 2010/2011 (JO L 81, p. 8) și a Regulamentului de punere în aplicare (UE) nr. 393/2011 al Comisiei din 19 aprilie 2011 de fixare a coeficienților de alocare pentru eliberarea licențelor de import pentru care s au depus cereri în perioada 1-7 aprilie 2011 pentru produse din sectorul zahărului în cadrul anumitor contingente tarifare și de suspendare a depunerii de cereri pentru astfel de licențe (JO L 104, p. 39) și, pe de altă parte, o cerere de reparare a prejudiciului suferit

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea ca inadmisibilă în măsura în care prin aceasta se solicită anularea Regulamentului (UE) nr. 222/2011 al Comisiei din 3 martie 2011 de stabilire a unor măsuri excepționale privind plasarea pe piața Uniunii în anul de comercializare 2010/2011 a zahărului și a izoglucozei peste cotă cu taxă pe excedent redusă, a Regulamentului de punere în aplicare (UE) nr. 293/2011 al Comisiei din 23 martie 2011 de stabilire a coeficientului de atribuire, de respingere a cererilor ulterioare și de încheiere a perioadei de depunere a cererilor pentru cantitățile disponibile de zahăr peste cotă pentru comercializare pe piața Uniunii Europene cu taxă pe excedent redusă, a Regulamentului de punere în aplicare (UE) nr. 302/2011 al Comisiei din 28 martie 2011 de deschidere a unui contingent tarifar de import excepțional pentru anumite cantități de zahăr în anul de comercializare 2010/2011 și a Regulamentului de punere în aplicare (UE) nr. 393/2011 al Comisiei din 19 aprilie 2011 de fixare a coeficienților de alocare pentru eliberarea licențelor de import pentru care s au depus cereri în perioada 1-7 aprilie 2011 pentru produse din sectorul zahărului în cadrul anumitor contingente tarifare și de suspendare a depunerii de cereri pentru astfel de licențe.

               2.

               Respinge excepția de inadmisibilitate în ceea ce privește cererea de reparare a prejudiciului suferit.

               3.

               Cererea privind cheltuielile de judecată se soluționează odată cu fondul.

      (1)  JO C 232, 6.8.2011.


title: Cauza F-4/11: Acțiune introdusă la 31 martie 2011 — AV/Comisia

text:
               18.6.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 179/21

         Acțiune introdusă la 31 martie 2011 — AV/Comisia
   (Cauza F-4/11)
   2011/C 179/34
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: AV (Cadrezzate, Italia) (reprezentanți: A. Coolen, J.-N. Louis, É. Marchal, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Obiectul și descrierea litigiului

   Anularea deciziilor de aplicare în cazul reclamantului a rezervei medicale prevăzute la articolul 32 din Regimul aplicabil celorlalți agenți ai Uniunii Europene și de refuz al prestației de invaliditate

      Concluziile reclamantului

               —

               Anularea Deciziei Comisiei Europene din 12 octombrie 2010 de respingere a reclamației reclamantului îndreptate împotriva deciziilor din 12 aprilie de aplicare în cazul acestuia a rezervei prevăzute la articolul 32 din Regimul aplicabil celorlalți agenți (RAA) și a Deciziei din 16 aprilie 2010 de refuz al prestației de invaliditate;

               —

               în măsura în care este necesar, anularea deciziei din 12 aprilie 2010 de aplicare în cazul reclamantului a clauzei de rezervă prevăzute la articolul 32 din RAA și a deciziei din 16 aprilie de refuz al prestației de invaliditate;

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.


title: Cauza T-514/12: Acțiune introdusă la 22 noiembrie 2012 — NCL/OAPI (NORWEGIAN BREAKAWAY)

text:
               26.1.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 26/66

         Acțiune introdusă la 22 noiembrie 2012 — NCL/OAPI (NORWEGIAN BREAKAWAY)
   (Cauza T-514/12)
   2013/C 26/130
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: NCL Corporation Ltd (Miami, Statele Unite ale Americii) (reprezentant: N. Grüger, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               Anularea Deciziei Camerei a patra de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) în cauza R 1017/2012-4 din 12 septembrie 2012 și trimiterea cauzei la camera de recurs;

               —

               cu titlu subsidiar, anularea deciziei atacate în ceea ce privește serviciile din clasa 39 „arraging of cruises (organizarea de croaziere), cruise ship services (servicii legate de croaziere), cruise arrangement (organizarea de croaziere)” și trimiterea cauzei la camera de recurs;

               —

               obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

      Marca comunitară vizată: marca verbală „NORWEGIAN BREAKAWAY” pentru servicii din clasa 39 — cererea de înregistrare nr. 10 281 905

      Decizia examinatorului: respinge cererea de înregistrare

      Decizia camerei de recurs: respinge calea de atac

      Motivele invocate: încălcarea articolului 7 alineatul (1) literele (b) și (c) coroborat cu articolul 7 alineatul (2) din Regulamentul nr. 207/2009.


title: Cauza T-12/09: Hotărârea Tribunalului din 7 aprilie 2011 — Gruber/OAPI (Run the globe) [ „Marcă comunitară — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale Run the globe — Motiv absolut de refuz — Lipsa caracterului distinctiv — Articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 [devenit articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009]” ]

text:
               21.5.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 152/19

         Hotărârea Tribunalului din 7 aprilie 2011 — Gruber/OAPI (Run the globe)
   (Cauza T-12/09) (1)

   (Marcă comunitară - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale Run the globe - Motiv absolut de refuz - Lipsa caracterului distinctiv - Articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 [devenit articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009])
   2011/C 152/34
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamant: Alexander Gruber (Ulm, Germania) (reprezentanți: T. Kienle și M. Krinke, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: S. Schäffner, agent)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei întâi de recurs a OAPI din 6 noiembrie 2008 (cauza R 1779/2007-1) privind o cerere de înregistrare ca marcă comunitară a semnului verbal Run the globe

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Îl obligă pe domnul Alexander Gruber la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 69, 21.3.2009.


title: Hotărârea Curții din 23 octombrie 2013 în cauza E-2/13 – Bentzen Transport AS/Autoritatea AELS de Supraveghere (Refuzul de a începe procedurile privind o presupusă neîndeplinire de către un stat AELS a obligațiilor care îi revin în domeniul achizițiilor publice – măsuri care pot face obiectul unei căi de atac – admisibilitate)

text:
               20.3.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 81/13

      HOTĂRÂREA CURȚII

   din 23 octombrie 2013
   în cauza E-2/13
   Bentzen Transport AS/Autoritatea AELS de Supraveghere
   (Refuzul de a începe procedurile privind o presupusă neîndeplinire de către un stat AELS a obligațiilor care îi revin în domeniul achizițiilor publice – măsuri care pot face obiectul unei căi de atac – admisibilitate)
   2014/C 81/13
   În cauza E-2/13, Bentzen Transport AS/Autoritatea AELS de Supraveghere – CERERE întemeiată pe articolul 36 paragraful al doilea din Acordul încheiat între statele AELS privind instituirea unei Autorități de Supraveghere și a unei Curți de Justiție, pentru anularea Deciziei 507/12/COL a Autorității AELS de Supraveghere din 19 decembrie 2012 în cauza 71620 cu privire la închiderea unui caz împotriva Norvegiei, deschis după ce s-a primit o plângere împotriva acestui stat cu privire la achizițiile publice, Curtea, alcătuită din Carl Baudenbacher – președinte și judecător-raportor, Per Christiansen și Páll Hreinsson – judecători, au pronunțat, la 23 octombrie 2013, o hotărâre a cărei parte dispozitivă este următoarea:

               1.

               acțiunea este respinsă ca inadmisibilă;

               2.

               solicitantul suportă cheltuielile de judecată.


title: Comunicarea Comisiei – Ajutoare de stat – Publicarea ajutoarelor de stat existente în Croația în sectorul agricol

text:
               20.11.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 414/11

         COMUNICAREA COMISIEI
   Ajutoare de stat – Publicarea ajutoarelor de stat existente în Croația în sectorul agricol
   2014/C 414/08
   Conform procedurii definite la punctul 3 litera (b) din anexa IV la tratatul de aderare, Croația a comunicat Comisiei, în termen de patru luni de la data aderării, măsurile care constituie ajutoare de stat și care dorește să fie considerate drept ajutoare existente în sensul articolului 108 alineatul (1) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE), până la finele celui de-al treilea an de la data aderării. În conformitate cu dispoziția menționată, Comisia trebuie să publice o listă cu ajutoarele respective.
   Lista măsurilor care constituie ajutoare de stat existente în Croația este publicată mai jos, în limba oficială a țării în cauză.
   Textul integral al măsurilor este publicat pe site-ul internet următor:
   http://ec.europa.eu/agriculture/stateaid/index_en.htm
   Nu trebuie să se considere în niciun caz că prezenta comunicare reflectă o poziție oficială a Comisiei potrivit căreia respectivele măsuri îndeplinesc toate celelalte condiții prevăzute în TFUE sau în tratatul de aderare și, în special, potrivit căreia respectivele măsuri au fost aplicate în Croația înainte de data aderării și continuă să fie aplicabile după această dată.

               1.

               Plaćanja za iznimno osjetljive sektore (mliječne krave, krmače, šećemu repu, maslinovo ulje, duhan).

               2.

               Dodjela prava na godišnju potrošnju plinskog ulja obojanog plavom bojom za namjene u poljoprivredi, ribolovu i akvakulturi.

               3.

               Vijeće za istraživanja u poljoprivredi – sufinanciranje razvojnih i primijenjenih istraživanja u poljoprivredi i ruralnim područjima.

               4.

               Sufinanciranje rada uzgojnih udruženja.

               5.

               Sufinanciranje selekcijskog rada uzgojnih organizacija.

               6.

               Sufinanciranje udruge Sinjska alka.

               7.

               Referentni laboratorij za mlijeko.

               8.

               Katastar pčelinjih paša.

               9.

               Državna ergela Ðakovo i Lipik.

               10.

               Potpora za očuvanje izvornih i zaštićenih vrsta i kultivara poljoprivrednog bilja.

               11.

               Osiguranje od mogućih šteta u proizvodnji u poljoprivredi.

               12.

               Potpora za ekološku poljoprivrednu proizvodnju.

               13.

               Potpora za integriranu poljoprivrednu proizvodnju.

               14.

               Potpora za područja s tezim uvjetima gospodarenja u poljoprivredi.

               15.

               Potpora za organizaciju manifestacija.

               16.

               Potpora za očuvanje izvornih i zaštićenih pasmina domaćih životinja.

               17.

               Program posebnih nadzora štetnih organizama bilja u 2013. godini – 2. dio: Štetni organizmi za koje se poseban nadzor provodi zbog pojave u šumskim sastojinama i na poljoprivrednim kulturama od gospodarskog interesa RH.

               18.

               Projekt tehničke suradnje IAEA, FAO/IAEA TCP RER 5018: Suzbijanje sredozemne voćne muhe (Ceratitis capitata) SIT tehnikom (Sterile Insect Technique) na području doline Neretve za razdoblje 2012./2013.

               19.

               Postojeće državne potpore u poljoprivredi jedinica lokalne, područne (regionalne) samouprave.

               20.

               Jamstveni program „Poljoprivrednici” – Hrvatska agencija za malo gospodarstvo i investicije (HAMAG INVEST).

               21.

               Programi kreditiranja – Hrvatska banka za obnovu i razvoj (HBOR).


title: Cauza C-468/13 P: Ordonanța Curții (Camera a șasea) din 17 iulie 2014 – MOL Magyar Olaj- és Gázipari Nyrt./Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale), Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, SA (Recurs — Marcă comunitară — Regulamentul (CE) nr. 207/2009 — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) — Marca verbală MOL Blue Card — Opoziție — Refuzul înregistrării)

text:
               15.9.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 315/30

         Ordonanța Curții (Camera a șasea) din 17 iulie 2014 – MOL Magyar Olaj- és Gázipari Nyrt./Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale), Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, SA
   (Cauza C-468/13 P) (1)

   ((Recurs - Marcă comunitară - Regulamentul (CE) nr. 207/2009 - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) - Marca verbală MOL Blue Card - Opoziție - Refuzul înregistrării))
   2014/C 315/47
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Recurentă: MOL Magyar Olaj- és Gázipari Nyrt. (reprezentant: K. Szamosi, avocat)

      Celelalte părți din procedură: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: G. Schneider, agent), Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, SA (reprezentanți: J. de Oliveira Vaz Miranda de Sousa și N. González-Alberto Rodríguez, avocați)

      Dispozitivul

               1)

               Respinge recursul.

               2)

               Obligă MOL Magyar Olaj- és Gázipari Nyrt. la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 344, 23.11.2013.


title: Cauza C-118/13: Hotărârea Curții (Camera întâi) din 12 iunie 2014 (cerere de decizie preliminară formulată de Landesarbeitsgericht Hamm – Germania) – Gülay Bollacke/K + K Klaas & Kock B.V. & Co. KG (Trimitere preliminară — Politica socială — Directiva 2003/88/CE — Organizarea timpului de lucru — Concediu anual plătit — Indemnizație financiară în caz de deces)

text:
               25.8.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 282/11

         Hotărârea Curții (Camera întâi) din 12 iunie 2014 (cerere de decizie preliminară formulată de Landesarbeitsgericht Hamm – Germania) – Gülay Bollacke/K + K Klaas & Kock B.V. & Co. KG
   (Cauza C-118/13) (1)

   ((Trimitere preliminară - Politica socială - Directiva 2003/88/CE - Organizarea timpului de lucru - Concediu anual plătit - Indemnizație financiară în caz de deces))
   2014/C 282/15
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Landesarbeitsgericht Hamm

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Gülay Bollacke

      Pârâtă: K + K Klaas & Kock B.V. & Co. KG

      Dispozitivul

   Articolul 7 din Directiva 2003/88/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 4 noiembrie 2003 privind anumite aspecte ale organizării timpului de lucru trebuie interpretat în sensul că se opune unor legislații sau unor practici naționale precum cele în discuție în litigiul principal, care prevăd că dreptul la concediul anual plătit se stinge fără a conferi dreptul la o indemnizație financiară pentru concediul neefectuat în cazul în care raportul de muncă încetează ca urmare a decesului lucrătorului. Obținerea unei astfel de indemnizații nu poate să depindă de o cerere prealabilă a persoanei interesate.

      (1)  JO C 171, 15.6.2013.


title: Cauza F-75/13: Ordonanța Tribunalului Funcției Publice (Camera întâi) din 13 februarie 2014 – Probst/Comisia (Funcție publică — Funcționar — Indemnizație de expatriere — Articolul 4 din anexa VII la statut — Cerere de reexaminare — Fapte noi și esențiale — Acțiune vădit inadmisibilă)

text:
               24.11.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 421/56

         Ordonanța Tribunalului Funcției Publice (Camera întâi) din 13 februarie 2014 – Probst/Comisia
   (Cauza F-75/13) (1)

   ((Funcție publică - Funcționar - Indemnizație de expatriere - Articolul 4 din anexa VII la statut - Cerere de reexaminare - Fapte noi și esențiale - Acțiune vădit inadmisibilă))
   2014/C 421/80
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: Norbert Probst (Genval, Belgia) (reprezentanți: inițial D. Abreu Caldas, A. Coolen, J.-N. Louis, É. Marchal și S. Orlandi, avocați, ulterior D. Abreu Caldas, J. -N. Louis și S. Orlandi, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: J. Currall și V. Joris, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare a deciziei de a nu acorda beneficiul indemnizației de expatriere reclamantului

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea ca vădit inadmisibilă.

               2)

               Domnul Probst suportă propriile cheltuieli de judecată și este obligat să suporte cheltuielile de judecată efectuate de Comisia Europeană.

      (1)  JO C 274, 21.9.2013, p. 34.


title: Cauza T-567/08 P: Recurs introdus la 19 decembrie 2008 de Bart Nijs împotriva Hotărârii pronunțate la 9 octombrie 2008 de Tribunalul Funcției Publice în cauza F-49/06, Nijs/Curtea de Conturi

text:
               7.3.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 55/39

         Recurs introdus la 19 decembrie 2008 de Bart Nijs împotriva Hotărârii pronunțate la 9 octombrie 2008 de Tribunalul Funcției Publice în cauza F-49/06, Nijs/Curtea de Conturi
   (Cauza T-567/08 P)
   (2009/C 55/70)
   Limba de procedură: franceza
   Părțile

      Recurent: Bart Nijs (Bereldange, Luxemburg) (reprezentant: F. Rollinger, avocat)

      Cealaltă parte în proces: Curtea de Conturi a Comunităților Europene
   Concluziile recurentului

               —

               Declararea admisibilității recursului;

               —

               declararea temeiniciei recursului;

               —

               prin urmare, anularea Ordonanței din 9 octombrie 2008 în cauza F-5/07, Bart Nijs/Curtea de Conturi.

         Motivele și principalele argumente
   Prin prezentul recurs, recurentul solicită anularea Hotărârii Tribunalului Funcției Publice (TFP) din 9 octombrie 2008, pronunțată în cauza Nijs/Curtea de Conturi, F-49/06, prin care se respinge în parte ca inadmisibilă și în parte ce nefondată acțiunea prin care recurentul solicitase, pe de o parte, anularea deciziei de a nu-l promova la gradul A*11 în cadrul exercițiului de promovare 2005 și, pe de altă parte, daune-interese.
   În sprijinul recursului introdus, recurentul invocă patru motive, întemeiate:

               —

               pe denaturarea cererii introductive și a memoriului în replică, deoarece hotărârea atacată ar fi înlocuit un motiv întemeiat pe inexistența unui act decizional al AIPN, implicând lipsa totală de motivare, printr-un motiv complet diferit;

               —

               pe ignorarea și/sau denaturarea elementelor de probă, deoarece TFP le-a respins;

               —

               pe atribuirea eronată a sarcinii probei, deoarece TFP ar fi trebuit să ceară dovezi cu privire la susținerile pârâtei;

               —

               pe încălcarea prezumției de nevinovăție, prin obligarea reclamantului la plata cheltuielilor de judecată efectuate în primă instanță.


title: Cauza T-265/08: Acțiune introdusă la 4 iulie 2008 — Germania/Comisia Comunităților Europene

text:
               30.8.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 223/56

         Acțiune introdusă la 4 iulie 2008 — Germania/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza T-265/08)
   (2008/C 223/99)
   Limba de procedură: germana
   Părțile

      Reclamantă: Republica Federală Germania (reprezentanți: M. Lumma și Rechtsanwalt U. Karpenstein)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene
   Concluziile reclamantei

               —

               Anularea Deciziei C(2008) 1690 final a Comisiei din 30 aprilie 2008 privind reducerea cuantumului provenind din Fondul European de Dezvoltare Regională (FEDER) pentru un program operațional în regiunea de obiectiv 1 a landului Turingia în Republica Federală Germania (1994-1999);

               —

               obligarea Comisiei Comunităților Europene la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   Prin decizia atacată, Comisia a redus sprijinul financiar acordat în temeiul FEDER pentru programul operațional în regiunea de obiectiv 1 a landului Turingia în Republica Federală Germania (1994-1999).
   Reclamanta invocă patru motive în susținerea acțiunii sale.
   Aceasta critică în primul rând neluarea în considerare de către Comisie în mod corect a unor elemente de fapt importante în legătură cu punctul 2.1 din programul operațional respectiv (măsuri de sprijin pentru întreprinderile mici și mijlocii: susținerea investițiilor productive).
   În al doilea rând, reclamanta invocă o încălcare a articolului 24 alineatul (2) din Regulamentul (CEE) nr. 4253/88 (1) în măsura în care nu ar exista nereguli în sensul acestei dispoziții. În acest context, reclamanta arată în special că această dispoziție nu autorizează Comisia să efectueze corecții financiare pentru erori ale administrației sau ale sistemelor administrative și de control presupus insuficiente.
   În plus, reclamanta afirmă că pârâta nu este autorizată în temeiul Regulamentului nr. 4253/88 să efectueze corecții financiare extrapolate întrucât articolul 24 din această dispoziție privește cazuri concrete și sume cifrabile și nu concluzii ipotetice de lipsuri sistematice ale administrației deduse dintr-o eroare administrativă descoperită.
   Reclamanta critică în sfârșit faptul că, dacă s-ar admite legalitatea corecțiilor financiare extrapolate, ar exista o încălcare a articolelor 23 și 24 din Regulamentul nr. 4253/88 întrucât extrapolările ar fi incorecte. Reclamanta arată în această privință că pârâta nu ar fi putut efectua extrapolări plecând de la o analiză a Curții de Conturi a Comunităților Europene cu privire la punctele slabe, în sensul că pârâta ar avea o parte de răspundere cu privire la propriile critici și că extrapolările în litigiu ar încălca principiul proporționalității.

      (1)  Regulamentul (CEE) al Consiliului nr. 4253/88 din 19 decembrie 1988 de aplicare a Regulamentului (CEE) nr. 2052/88 în ceea ce privește coordonarea colaborării între diferite fonduri structurale, pe de o parte, și între acestea și cele ale Băncii Europene de Investiții și ale altor instrumente financiare existente, pe de altă parte (JO L 374, p. 1).


title: Cauza C-200/11 P: Recurs introdus la 28 aprilie 2011 de Republica Italiană împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a opta) pronunțate la 3 februarie 2011 în cauza T-3/09, Republica Italiană/Comisia Europeană

text:
               9.7.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 204/15

         Recurs introdus la 28 aprilie 2011 de Republica Italiană împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a opta) pronunțate la 3 februarie 2011 în cauza T-3/09, Republica Italiană/Comisia Europeană
   (Cauza C-200/11 P)
   2011/C 204/29
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Recurentă: Republica Italiană (reprezentant: P. Gentili, avvocato dello Stato)

      Cealaltă parte în proces: Comisia Europeană

      Concluziile recurentei

   Anularea Hotărârii Tribunalului în cauza T-3/09 și, pronunțându-se asupra fondului, anularea Deciziei Comisiei din 21 octombrie 2008 privind ajutorul de stat C 20/2008 (fost N 62/2008) pe care Italia intenționează să îl pună în aplicare prin modificarea schemei N 59/2004 privind un mecanism temporar de protecție a sectorului construcțiilor navale, cu numărul C(2008) 6015 final.

      Motivele și principalele argumente

   Republica Italiană a atacat cu recurs la Curtea de Justiție Hotărârea din 3 februarie 2011 în cauza T-3/09, prin care Tribunalul Uniunii Europene a respins acțiunea Italiei împotriva Deciziei Comisiei din 21 octombrie 2008 privind ajutorul de stat C 20/2008 (fost N 62/2008) pe care Italia intenționează să îl pună în aplicare prin modificarea schemei N 59/2004 privind un mecanism temporar de protecție a sectorului construcțiilor navale, cu numărul C(2008) 6015 final, notificată Republicii Italiene la 22 octombrie 2008 prin nota nr. SG-Greffe (2008) D/206436 din 22 octombrie 2008.
   În susținerea recursului, Republica Italiană a invocat:

               Primul motiv. Eroare de fapt și încălcarea articolului 87 alineatul (1) CE și a articolului 88 alineatul (3) CE, a articolului 1 litera (c) din Regulamentul (CE) nr. 659/1999 (1) și a articolului 4 din Regulamentul (CE) nr. 794/2004 (2)

               Prin Legea finanțelor pentru anul 2008, Italia a intenționat numai să suplimenteze bugetul pentru susținerea sectorului construcțiilor navale prevăzut de Legea finanțelor pentru anul 2004 și de Decretul ministerial (DM) din 2 februarie 2004, deja autorizat de Comisie în temeiul Regulamentului (CE) 1177/2002 (3) (Regulamentul MDT), fără să modifice condițiile ajutorului propriu-zis sau întreprinderile și contractele care puteau beneficia de acesta. Astfel, bugetul se epuizase, întrucât se înregistraseră mai multe solicitări decât se prevăzuse. Prin structura sa intrinsecă, acest tip de ajutor nu poate avea o valoare globală prestabilită; prin urmare, a suplimenta bugetul nu poate însemna a introduce o modificare substanțială a ajutorului deja autorizat, respectiv un ajutor nou. Tribunalul a săvârșit o eroare prin faptul că nu a ținut cont de aceste date.

               Al doilea motiv. Încălcarea articolelor 2, 3, 4 și 5 din Regulamentul (CE) nr. 1177/2002
               Comisia a considerat că Legea finanțelor pentru anul 2008 constituia un ajutor nou pentru că schema prevăzută de Regulamentul MDT expirase la 31 martie 2005 și nu mai era aplicabilă după data respectivă. Acest lucru nu este exact, întrucât data menționată reprezenta numai data limită până la care trebuiau să fie încheiate contractele de construcții navale care puteau beneficia de ajutor; același regulament prevedea însă că ajutoarele trebuiau să fie acordate întreprinderilor care ar fi predat navele în termen de trei ani de la data încheierii contractului (cu excepția unei prelungiri de maximum trei ani). Prin urmare, regulamentul putea fi aplicat contractelor respective cel puțin până la 31 martie 2008. Legea finanțelor pentru anul 2008, care a fost aprobată la 24 decembrie 2007, este tocmai o măsură de aplicare a regulamentului menită să permită plata ajutoarelor pentru toate contractele încheiate până la 31 martie 2005. Prin urmare, această măsură își avea temeiul juridic în Regulamentul MDT, pe care Comisia ar fi trebuit să îl aplice pentru a o autoriza. Tribunalul a considerat în mod eronat că de la 31 martie 2005 a încetat competența Comisiei de a evalua măsuri referitoare la construcțiile navale în temeiul Regulamentului MDT, chiar dacă acestea se refereau la contracte încheiate înainte de 31 martie 2005.

               Al treilea motiv. Încălcarea articolului 87 alineatele (2) și (3) CE și a articolului 88 alineatul (3) CE. Încălcarea unor norme fundamentale de procedură prin lipsă de motivare (articolul 253 CE)
               Comisia a reținut că nicio normă din tratat sau din alte izvoare de drept nu stipula că ajutorul prevăzut de Legea finanțelor pentru anul 2008 trebuia să fie compatibil cu piața comună. Acest lucru este eronat, întrucât era vorba despre protecția sectorului comunitar al construcțiilor navale față de dumpingul coreean, fapt care ar fi putut determina aplicarea articolului 87 alineatul (3) litera (b) (proiecte comunitare de interes major) sau a articolului 87 alineatul (3) litera (c) (ajutoare pentru dezvoltarea unui anumit sector economic), și în orice caz aplicarea principiului proporționalității: astfel, a susține numai unele contracte și pe altele nu pentru că se epuizase bugetul ar fi constituit un mijloc disproporționat de protecție a finanțelor publice, întrucât ar fi determinat o denaturare gravă a concurenței dintre întreprinderile interesate. Comisia nu a analizat niciunul dintre aceste posibile motive de derogare de la interzicerea ajutoarelor de stat. Tribunalul a reținut în mod greșit că Italia nu a prezentat niciun motiv de derogare de la interzicerea ajutoarelor de stat, în special sub aspectul inegalității de tratament și al denaturării concurenței care s-ar fi produs în cazul în care ajutoarele nu ar fi fost acordate unor întreprinderi și ar fi fost acordate altora, care se aflau în aceeași situație. De asemenea, acesta a apreciat în mod eronat că decizia Comisiei era motivată corespunzător.

               Al patrulea motiv. Încălcarea principiilor protecției încrederii legitime și egalității de tratament (nediscriminării)
               Totuși, după ce Comisia a aprobat schema prevăzută de DM din 2 februarie 2004, exista o încredere legitimă că urma să fie aprobată și o lege care se limita la suplimentarea bugetului pentru aceeași schemă. În plus, acest lucru era impus de principiul egalității de tratament sau al nediscriminării, întrucât, din cauza epuizării bugetului, numai unii operatori primiseră ajutorul, iar alții, care se aflau într-o situație identică, nu îl primiseră. Tribunalul a considerat în mod eronat că era clar pentru Italia și pentru persoanele interesate că decizia de aprobare din anul 2004 limita ajutoarele care puteau fi acordate la suma totală de 10 milioane de euro. Dimpotrivă, subzista încrederea că toate persoanele îndreptățite puteau obține ajutorul.

      (1)  JO L 83, p. 1, Ediție specială, 08/vol. 1, p. 41.

      (2)  JO L 140, p. 1, Ediție specială, 08/vol. 2, p. 42.

      (3)  JO L 172, p. 1.


title: Cauza T-689/13: Hotărârea Tribunalului din 7 octombrie 2015 – Bilbaína de Alquitranes și alții/Comisia [„Mediu și protecția sănătății umane — Clasificarea substanței smoală, gudron de huilă, temperatură înaltă în categoriile de toxicitate acvatică acută și de toxicitate acvatică cronică — Regulamentele (CE) nr. 1907/2006 și nr. 1272/2008 — Eroare vădită de apreciere — Clasificarea unei substanțe pe baza constituenților săi”]

text:
               30.11.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 398/40

         Hotărârea Tribunalului din 7 octombrie 2015 – Bilbaína de Alquitranes și alții/Comisia
   (Cauza T-689/13) (1)

   ([„Mediu și protecția sănătății umane - Clasificarea substanței smoală, gudron de huilă, temperatură înaltă în categoriile de toxicitate acvatică acută și de toxicitate acvatică cronică - Regulamentele (CE) nr. 1907/2006 și nr. 1272/2008 - Eroare vădită de apreciere - Clasificarea unei substanțe pe baza constituenților săi”])
   (2015/C 398/50)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamante: Bilbaína de Alquitranes, SA (Luchana-Baracaldo, Spania), Deza, a.s. (Valašské Meziříčí, Republica Cehă), Industrial Química del Nalón, SA (Oviedo, Spania), Koppers Denmark A/S (Nyborg, Danemarca), Koppers UK Ltd (Scunthorpe, Regatul Unit), Koppers Netherlands BV (Uithoorn, Țările de Jos), Rütgers basic aromatics GmbH (Castrop-Rauxel, Germania), Rütgers Belgium NV (Zelzate, Belgia), Rütgers Poland Sp. z o.o.(Kędzierzyn-Koźle, Polonia), Bawtry Carbon International Ltd (Doncaster, Regatul Unit), Grupo Ferroatlántica, SA (Madrid, Spania), SGL Carbon GmbH (Meitingen, Germania), SGL Carbon GmbH (Bad Goisern am Hallstättersee, Austria), SGL Carbon (Passy, Franța), SGL Carbon, SA (La Coruña, Spania), SGL Carbon Polska S.A. (Racibórz, Polonia), ThyssenKrupp Steel Europe AG (Duisburg, Germania) și Tokai erftcarbon GmbH (Grevenbroich, Germania) (reprezentanți: K. Van Maldegem, C. Mereu, P. Sellar și M. Grunchard, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: P.-J. Loewenthal și K. Talabér-Ritz, agenți)

      Intervenientă în susținerea reclamantelor: GrafTech Iberica, SL (Navarra, Spania) (reprezentanți: C. Mereu, K. Van Maldegem, P. Sellar și M. Grunchard, avocați)

      Intervenientă în susținerea pârâtei: Agenția Europeană pentru Produse Chimice (ECHA) (reprezentanți: M. Heikkilä, W. Broere și C. Jacquet, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare în parte a Regulamentului (UE) nr. 944/2013 al Comisiei din 2 octombrie 2013 de modificare, în vederea adaptării la progresul tehnic și științific, a Regulamentului (CE) nr. 1272/2008 al Parlamentului European și al Consiliului privind clasificarea, etichetarea și ambalarea substanțelor și a amestecurilor (JO L 261, p. 5) în măsura în care clasifică smoala, gudron de huilă, temperatură înaltă (CE nr. 266-028-2) printre substanțele cu toxicitate acvatică acută din categoria 1 (H400) și cu toxicitate acvatică cronică din categoria 1 (H410)

      Dispozitivul

               1)

               Anulează Regulamentului (UE) nr. 944/2013 al Comisiei din 2 octombrie 2013 de modificare, în vederea adaptării la progresul tehnic și științific, a Regulamentului (CE) nr. 1272/2008 al Parlamentului European și al Consiliului privind clasificarea, etichetarea și ambalarea substanțelor și a amestecurilor, în măsura în care clasifică smoala, gudron de huilă, temperatură înaltă (CE nr. 266-028-2) printre substanțele cu toxicitate acvatică acută din categoria (H400) și cu toxicitate acvatică cronică din categoria 1 (H410).

               2)

               Comisia Europeană suportă, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, pe cele efectuate de Bilbaína de Alquitranes, SA, de Deza, a.s., de Industrial Química del Nalón, SA, de Koppers Denmark A/S, de Koppers UK Ltd, de Koppers Netherlands BV, de Rütgers basic aromatics GmbH, de Rütgers Belgium NV, Rütgers Poland Sp. z o.o., de Bawtry Carbon International Ltd, de Grupo Ferroatlántica, SA, de SGL Carbon GmbH (Germania), de SGL Carbon GmbH (Austria), de SGL Carbon, de SGL Carbon, SA, de SGL Carbon Polska S.A., de ThyssenKrupp Steel Europe AG, de Tokai erftcarbon GmbH și de GrafTech Iberica, SL.

               3)

               Agenția Europeană pentru Produse Chimice (ECHA) suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 85, 22.3.2014.


title: Cauzele conexate C-352/14 și C-353/14: Hotărârea Curții (Camera a șasea) din 15 octombrie 2015 (cerere de decizie preliminară formulată de Juzgado de lo Social n° 2 de Terrassa – Spania) – Juan Miguel Iglesias Gutiérrez (C-352/14), Elisabet Rion Bea (C-353/14)/Bankia SA, Sección Sindical UGT, Sección Sindical CCOO, Sección Sindical ACCAM, Sección Sindical CSICA, Sección Sindical SATE, Fondo de Garantía Salarial (Trimitere preliminară — Articolele 107 TFUE și 108 TFUE — Criză financiară — Ajutoare pentru sectorul financiar — Compatibilitatea unui ajutor cu piața internă — Decizie a Comisiei Europene — Entitate financiară supusă unui proces de restructurare — Concedierea unui lucrător — Reglementare națională referitoare la cuantumul indemnizațiilor de concediere)

text:
               7.12.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 406/11

         Hotărârea Curții (Camera a șasea) din 15 octombrie 2015 (cerere de decizie preliminară formulată de Juzgado de lo Social no 2 de Terrassa – Spania) – Juan Miguel Iglesias Gutiérrez (C-352/14), Elisabet Rion Bea (C-353/14)/Bankia SA, Sección Sindical UGT, Sección Sindical CCOO, Sección Sindical ACCAM, Sección Sindical CSICA, Sección Sindical SATE, Fondo de Garantía Salarial
   (Cauzele conexate C-352/14 și C-353/14) (1)

   ((Trimitere preliminară - Articolele 107 TFUE și 108 TFUE - Criză financiară - Ajutoare pentru sectorul financiar - Compatibilitatea unui ajutor cu piața internă - Decizie a Comisiei Europene - Entitate financiară supusă unui proces de restructurare - Concedierea unui lucrător - Reglementare națională referitoare la cuantumul indemnizațiilor de concediere))
   (2015/C 406/11)
   Limba de procedură: spaniola

      Instanța de trimitere

   Juzgado de lo Social no 2 de Terrassa

      Părțile din procedura principală

      Reclamanți: Juan Miguel Iglesias Gutiérrez (C-352/14), Elisabet Rion Bea (C-353/14)

      Pârâte: Bankia SA, Sección Sindical UGT, Sección Sindical CCOO, Sección Sindical ACCAM, Sección Sindical CSICA, Sección Sindical SATE, Fondo de Garantía Salarial

      Dispozitivul

   Decizia C(2012) 8764 final a Comisiei din 28 noiembrie 2012 privind ajutorul acordat de autoritățile spaniole pentru restructurarea și recapitalizarea grupului BFA, precum și articolele 107 TFUE și 108 TFUE, pe care se întemeiază această decizie, nu se opun aplicării, în cadrul unui litigiu referitor la o concediere colectivă care intră în domeniul de aplicare al acestei decizii, a unei reglementări naționale care stabilește la un cuantum superior minimului legal cuantumul indemnizațiilor datorate unui lucrător atunci când concedierea sa este considerată abuzivă.

      (1)  JO C 339, 29.9.2014.


title: Cauza C-462/16: Cerere de decizie preliminară introdusă de Bundesfinanzhof (Germania) la 17 august 2016 – Finanzamt Bingen-Alzey/Boehringer Ingelheim Pharma GmbH & Co. KG

text:
               31.10.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 402/19

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Bundesfinanzhof (Germania) la 17 august 2016 – Finanzamt Bingen-Alzey/Boehringer Ingelheim Pharma GmbH & Co. KG
   (Cauza C-462/16)
   (2016/C 402/21)
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Bundesfinanzhof

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă și intimată: Finanzamt Bingen-Alzey

      Pârât și recurent: Boehringer Ingelheim Pharma GmbH & Co. KG

      Întrebarea preliminară

   Având în vedere jurisprudența Curții de Justiție a Uniunii Europene (Hotărârea Elida Gibbs din 24 octombrie 1996, C-371/94 (1)) și în lumina principiului egalității de tratament prevăzut de dreptul Uniunii, o întreprindere farmaceutică, furnizor de medicamente, are dreptul la reducerea bazei de impozitare, în temeiul articolului 90 din Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată (2), atunci când

               —

               livrează aceste medicamente farmaciilor prin intermediul unor comercianți cu ridicata,

               —

               farmaciile efectuează livrări impozabile către persoane asigurate în sistemul privat de asigurări de sănătate,

               —

               organismul sau întreprinderea care asigură cheltuielile medicale (societatea de asigurare privată de sănătate) rambursează asiguraților săi costurile de achiziţie a medicamentelor și

               —

               în temeiul unei norme legale, întreprinderea farmaceutică are obligația să acorde o „reducere” societății de asigurări private de sănătate?

      (1)  EU:C:1996:400, punctele 28 și 31.

      (2)  JO 2006, L 347, p. 1, Ediţie specială, 09/vol. 3, p. 7.


title: Cauza T-105/08 P: Ordonanța Tribunalului de Primă Instanță din 24 septembrie 2008 — Van Negyem/Comisia ( Recurs — Funcție publică — Respingerea acțiunii în primă instanță — Recrutare — Concurs general — Neadmitere la proba orală — Recurs vădit nefondat )

text:
               20.12.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 327/27

         Ordonanța Tribunalului de Primă Instanță din 24 septembrie 2008 — Van Negyem/Comisia
   (Cauza T-105/08 P) (1)

   („Recurs - Funcție publică - Respingerea acțiunii în primă instanță - Recrutare - Concurs general - Neadmitere la proba orală - Recurs vădit nefondat’)
   (2008/C 327/51)
   Limba de procedură: franceza
   Părțile

      Recurent): Kris Van Negyem (Vissenaken, Belgia) (reprezentanți: S. Rodrigues și C. Bernard-Glanz, avocați)

      Cealaltă parte în proces: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: G. Berscheid și B. Eggers, agenți)
   Obiectul
   Recurs declarat împotriva Hotărârii Tribunalului Funcției Publice a Uniunii Europene (Camera a doua) din 13 decembrie 2007, Van Neyghem/Comisia (F-73/06, nepublicată încă în Recueil) și având ca obiect anularea acestei hotărâri.
   Dispozitivul

               1)

               Respinge recursul.

               2)

               Domnul Kris Van Negyem suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de Comisia Comunităților Europene în cadrul prezentei proceduri.

      (1)  JO C 107, 26.4.2008.


title: Cauza C-420/11: Hotărârea Curții (Camera a patra) din 14 martie 2013 (cerere de decizie preliminară formulată de Oberster Gerichtshof — Austria) — Jutta Leth/Republik Österreich, Land Niederösterreich (Mediu — Directiva 85/337/CEE — Evaluarea efectelor anumitor proiecte publice și private asupra mediului — Autorizarea unui astfel de proiect în lipsa unei evaluări adecvate — Obiectivele acestei evaluări — Condiții cărora le este subordonată existența unui drept la repararea prejudiciului — Includerea sau neincluderea protecției particularilor împotriva prejudiciilor materiale)

text:
               18.5.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 141/6

         Hotărârea Curții (Camera a patra) din 14 martie 2013 (cerere de decizie preliminară formulată de Oberster Gerichtshof — Austria) — Jutta Leth/Republik Österreich, Land Niederösterreich
   (Cauza C-420/11) (1)

   (Mediu - Directiva 85/337/CEE - Evaluarea efectelor anumitor proiecte publice și private asupra mediului - Autorizarea unui astfel de proiect în lipsa unei evaluări adecvate - Obiectivele acestei evaluări - Condiții cărora le este subordonată existența unui drept la repararea prejudiciului - Includerea sau neincluderea protecției particularilor împotriva prejudiciilor materiale)
   2013/C 141/09
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Oberster Gerichtshof

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Jutta Leth

      Pârâte: Republik Österreich, Land Niederösterreich

      Obiectul

   Cerere de decizie preliminară — Oberster Gerichtshof — Interpretarea articolului 3 din Directiva 85/337/CEE a Consiliului din 27 iunie 1985 privind evaluarea efectelor anumitor proiecte publice și private asupra mediului (JO L 175, p. 40, Ediție specială, 15/vol. 1, p. 174), astfel cum a fost modificată prin Directiva 97/11/CE a Consiliului din 3 martie 1997 (JO L 73, p. 5, Ediție specială, 15/vol. 3, p. 254) și prin Directiva 2003/35/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 26 mai 2003 (JO L 156, p. 17, Ediție specială, 15/vol. 10, p. 8) — Autorizare a unui proiect în lipsa unei evaluări corespunzătoare a impactului asupra mediului — Acțiune formulată de un particular având ca obiect compensarea reducerii valorii bunului imobil al acestuia, cauzată de proiectul respectiv — Obiectivele evaluării efectelor anumitor proiecte publice și private asupra mediului — Includerea sau neincluderea protejării particularilor împotriva daunelor patrimoniale

      Dispozitivul

   Articolul 3 din Directiva 85/337/CEE a Consiliului din 27 iunie 1985 privind evaluarea efectelor anumitor proiecte publice și private asupra mediului, astfel cum a fost modificată prin Directiva 97/11/CE a Consiliului din 3 martie 1997 și prin Directiva 2003/35/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 26 mai 2003, trebuie interpretat în sensul că evaluarea impactului asupra mediului, astfel cum este prevăzută la acest articol, nu include evaluarea efectelor proiectului în cauză asupra valorii unor bunuri materiale. În măsura în care reprezintă consecințe economice directe ale efectelor unui proiect public sau privat asupra mediului, prejudiciile materiale intră totuși sub incidența obiectivului de protecție urmărit de această directivă.
   În temeiul dreptului Uniunii și fără a aduce atingere normelor dreptului național mai puțin restrictive din materia răspunderii statului, împrejurarea că o evaluare a efectelor asupra mediului a fost omisă cu încălcarea cerințelor directivei menționate nu conferă în principiu, per se, unui particular un drept la repararea unui prejudiciu pur material cauzat prin deprecierea bunului său imobiliar care a fost generată de efectele proiectului menționat asupra mediului. Este totuși de competența instanței naționale să verifice dacă sunt îndeplinite cerințele dreptului Uniunii aplicabile dreptului la repararea prejudiciului, în special existența unei legături directe de cauzalitate între încălcarea pretinsă și prejudiciile suferite.

      (1)  JO C 319, 29.10.2011.


20150731024616752015/C 270/172352015CJC27020150817RO01ROINFO_JUDICIAL20150521141522Cauza C-235/15: Cerere de decizie preliminară introdusă de Curtea de Apel Constanţa (România) la data de 21 mai 2015 – Maria Bosneaga/Instituția Prefectului – Județul Constanța – Serviciul Public Comunitar Regim Permise de Conducere și Înmatriculare a Vehiculelor
 ---documentbreak--- C2702015RO1420120150521RO0017142152Cerere de decizie preliminară introdusă de Curtea de Apel Constanţa (România) la data de 21 mai 2015 – Maria Bosneaga/Instituția Prefectului – Județul Constanța – Serviciul Public Comunitar Regim Permise de Conducere și Înmatriculare a Vehiculelor
   (Cauza C-235/15)2015/C 270/17Limba de procedură: română
      Instanţa de trimitere

   Curtea de Apel Constanţa

      Părţile din acţiunea principală

      Recurentă: Maria Bosneaga

      Intimată: Instituția Prefectului – Județul Constanța – Serviciul Public Comunitar Regim Permise de Conducere și Înmatriculare a Vehiculelor

      Întrebările preliminare

   Se opune articolul 110 din TFUE la stabilirea conform articolului 4 litera d) din OUG nr. 9/2013 a obligației de a plăti timbrul de mediu pentru autovehiculele de ocazie provenite din spațiul comunitar cu ocazia transcrierii dreptului de proprietate asupra autovehiculului rulat în situația autovehiculelor pentru care s-a dispus de către instanțe restituirea sau înmatricularea fără plata taxei speciale pentru autoturisme și autovehicule, a taxei pe poluare pentru autovehicule sau [a] taxei pentru emisiile poluante provenite de la autovehicule?


title: Cauza T-235/13: Ordonanța Tribunalului din 7 iulie 2014 – Gopack/Comisia ( „Acțiune în anulare — Mediu — Directiva 94/62/CE — Ambalaje și deșeuri de ambalaje — Directiva 2013/2/UE — Role, tuburi și cilindri în jurul cărora este înfășurat un material flexibil — Lipsa afectării directe — Inadmisibilitate” )

text:
               15.9.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 315/55

         Ordonanța Tribunalului din 7 iulie 2014 – Gopack/Comisia
   (Cauza T-235/13) (1)

   ((„Acțiune în anulare - Mediu - Directiva 94/62/CE - Ambalaje și deșeuri de ambalaje - Directiva 2013/2/UE - Role, tuburi și cilindri în jurul cărora este înfășurat un material flexibil - Lipsa afectării directe - Inadmisibilitate”))
   2014/C 315/93
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: Gopack (Manosque, Franța) (reprezentanți: J.-M. Leprêtre și N. Chahid-Nouraï, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: A. Alcover San Pedro și J.-F. Brakeland, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare în parte a Directivei 2013/2/UE a Comisiei din 7 februarie 2013 de modificare a anexei I la Directiva 94/62/CE a Parlamentului European și a Consiliului privind ambalajele și deșeurile de ambalaje (JO L 37, p. 10), în măsura în care Comisia adaugă pe lista exemplelor de produse care ilustrează aplicarea criteriilor care precizează noțiunea „ambalaj” rolele, tuburile și cilindrii în jurul cărora este înfășurat un material flexibil, cu excepția celor destinați a fi părți ale unor echipamente de producție și care nu se utilizează cu scopul de a prezenta un produs ca unitate de vânzare.

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea ca inadmisibilă.

               2)

               Obligă Gopack la suportarea propriilor cheltuieli de judecată, precum și a celor efectuate de Comisia Europeană.

      (1)  JO C 171, 15.6.2013.


title: Cauza T-46/14: Ordonanța Tribunalului din 5 august 2015 – Sales & Solutions/OAPI – Wattline (WATTLINE) („Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Retragerea opoziției — Nepronunțare asupra fondului”)

text:
               12.10.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 337/12

         Ordonanța Tribunalului din 5 august 2015 – Sales & Solutions/OAPI – Wattline (WATTLINE)
   (Cauza T-46/14) (1)

   ((„Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Retragerea opoziției - Nepronunțare asupra fondului”))
   (2015/C 337/14)
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Sales & Solutions GmbH (Frankfurt am Main, Germania) (reprezentant: K. Gründig-Schnelle, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: G. Schneider și D. Botis, agenți)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă în fața Tribunalului: Wattline GmbH (Ruderting, Germania) (reprezentant: C. Flisek, avocat)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a patra de recurs a OAPI din 18 noiembrie 2013 (cauza R 1668/2012-4) privind o procedură de opoziție între Sales & Solutions GmbH și Wattline GmbH.

      Dispozitivul

               1)

               Constată că nu mai este necesar să se pronunțe asupra fondului cauzei.

               2)

               Obligă Sales & Solutions GmbH la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 78, 15.3.2014.


title: Cauza C-55/13: Acțiune introdusă la 31 ianuarie 2013 — Comisia Europeană/Republica Polonă

text:
               6.4.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 101/11

         Acțiune introdusă la 31 ianuarie 2013 — Comisia Europeană/Republica Polonă
   (Cauza C-55/13)
   2013/C 101/25
   Limba de procedură: polona

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: P. Hetsch, O. Beynet și K. Herrmann, agenți)

      Pârâtă: Republica Polonă

      Concluziile reclamantei

               —

               Constatarea faptului că, prin neadoptarea tuturor actelor cu putere de lege și actelor administrative necesare pentru a se conforma pentru a se conforma articolului 2 (punctele 15, 16, 22, 34 și 35), articolului 3 [alineatele (4) și (9)], articolului 6 [alineatele (1) — (3)], articolului 7 [alineatele (1) și (3)], articolelor 9, 10, 11, 14, 16 — 23, articolului 26 [alineatul (2) litera (c) a doua teză și următoarele, precum și litera (d) a treia și a patra teză și alineatul (3)], articolului 27 [alineatul (2)], articolelor 29, 31, 36, articolului 42 [alineatele (1) — (4)], articolului 43 [alineatele (1), (4) și (8)] și articolului 44, precum și punctelor 1 și 2 din anexa I la Directiva 2009/73/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 13 iulie 2009 privind normele comune pentru piața internă în sectorul gazelor naturale și de abrogare a Directivei 2003/55/CE (1), Republica Polonă nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 54 alineatul (1) din directiva menționată;

               —

               obligarea Republicii Polone, în temeiul articolului 260 alineatul (3) TFUE, la plata unei penalități cu titlu cominatoriu în cuantum de 88 819,20 euro pe zi, începând de la data pronunțării hotărârii în această cauză, pentru neîndeplinirea obligației de comunicare a măsurilor de transpunere a Directivei 2009/73/CE;

               —

               obligarea Republicii Polone la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Termenul pentru transpunerea directivei a expirat la 3 martie 2011.

      (1)  JO L 211, p. 94.


title: Cauza C-314/09: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Obersten Gerichtshofs (Austria) la 7 august 2009 — Stadt Graz/Strabag AG, Teerag-Asdag AG, Bauunternehmung Granit GesmbH

text:
               7.11.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 267/35

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Obersten Gerichtshofs (Austria) la 7 august 2009 — Stadt Graz/Strabag AG, Teerag-Asdag AG, Bauunternehmung Granit GesmbH
   (Cauza C-314/09)
   2009/C 267/65
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Oberster Gerichtshof

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamant: Stadt Graz

      Pârâtă: Strabag AG, Teerag-Asdag AG, Bauunternehmung Granit GesmbH

      Întrebările preliminare

               1.

               Articolul 1 alineatul (1) și articolul 2 alineatul (1) litera (c) din Directiva 89/665/CEE a Consiliului din 21 decembrie 1989 privind coordonarea actelor cu putere de lege și a actelor administrative privind aplicarea procedurilor care vizează căile de atac față de atribuirea contractelor de achiziții publice de produse și a contractelor publice de lucrări (1) sau alte dispoziții ale acestei directive se opun unei reglementări naționale în temeiul căreia cererile de daune interese pentru încălcarea de către autoritatea contractantă a dreptului comunitar al achizițiilor publice sunt condiționate de existența culpei, inclusiv în cazul în care această reglementare este aplicată în așa fel încât este necesar, în principiu, să fie prezumată culpa organelor autorităților contractante și să fie exclusă invocarea lipsei unor capacități individuale și, așadar, a inexistenței elementului subiectiv al răspunderii?

               2.

               În cazul unui răspuns negativ la prima întrebare:
               Articolul 2 alineatul (7) din Directiva 89/665/CEE a Consiliului din 21 decembrie 1989 privind coordonarea actelor cu putere de lege și a actelor administrative privind aplicarea procedurilor care vizează căile de atac față de atribuirea contractelor de achiziții publice de produse și a contractelor publice de lucrări trebuie să fie interpretat în sensul că, în conformitate cu garanția eficacității punerii în aplicare a deciziilor adoptate în cadrul unei proceduri privind căile de atac, prevăzută de această dispoziție, decizia unei autorități de control al atribuirii contractelor de achiziții publice are un efect obligatoriu pentru toate părțile din procedură, inclusiv pentru autoritatea contractantă?

               3.

               În cazul unui răspuns afirmativ la întrebarea 2):
               Potrivit articolului 2 alineatul (7) din Directiva 89/665/CEE a Consiliului din 21 decembrie 1989 privind coordonarea actelor cu putere de lege și a actelor administrative privind aplicarea procedurilor care vizează căile de atac față de atribuirea contractelor de achiziții publice de produse și a contractelor publice de lucrări, este licit ca autoritatea contractantă să omită să ia în considerare o decizie executorie a organismului de control al atribuirii contractelor de achiziții publice sau, dimpotrivă, aceasta este obligată să nu ia în considerare decizia menționată, iar, în caz afirmativ, în ce condiții?

      (1)  JO L 395, p. 33, Ediție specială, 06/vol. 1, p. 237.


title: Cauza C-143/16: Hotărârea Curții (Camera întâi) din 19 iulie 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Corte suprema di cassazione – Italia) – Abercrombie & Fitch Italia Srl/Antonino Bordonaro [Trimitere preliminară — Politica socială — Directiva 2000/78/CE — Egalitate de tratament în ceea ce privește încadrarea în muncă și ocuparea forței de muncă — Articolul 2 alineatul (1) — Articolul 2 alineatul (2) litera (a) — Articolul 6 alineatul (1) — Discriminare pe motive de vârstă — Contract de muncă ocazională care poate fi încheiat cu persoane cu vârsta sub 25 de ani — Încetare automată a contractului de muncă atunci când lucrătorul împlinește vârsta de 25 de ani]

text:
               11.9.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 300/4

         Hotărârea Curții (Camera întâi) din 19 iulie 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Corte suprema di cassazione – Italia) – Abercrombie & Fitch Italia Srl/Antonino Bordonaro
   (Cauza C-143/16) (1)

   ([Trimitere preliminară - Politica socială - Directiva 2000/78/CE - Egalitate de tratament în ceea ce privește încadrarea în muncă și ocuparea forței de muncă - Articolul 2 alineatul (1) - Articolul 2 alineatul (2) litera (a) - Articolul 6 alineatul (1) - Discriminare pe motive de vârstă - Contract de muncă ocazională care poate fi încheiat cu persoane cu vârsta sub 25 de ani - Încetare automată a contractului de muncă atunci când lucrătorul împlinește vârsta de 25 de ani])
   (2017/C 300/05)
   Limba de procedură: italiana

      Instanța de trimitere

   Corte suprema di cassazione

      Părțile din procedura principală

      Recurentă: Abercrombie & Fitch Italia Srl

      Intimat: Antonino Bordonaro

      Dispozitivul

   Articolul 21 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, precum și articolul 2 alineatul (1), articolul 2 alineatul (2) litera (a) și articolul 6 alineatul (1) din Directiva 2000/78/CE a Consiliului din 27 noiembrie 2000 de creare a unui cadru general în favoarea egalității de tratament în ceea ce privește încadrarea în muncă și ocuparea forței de muncă trebuie interpretate în sensul că nu se opun unei dispoziții cum este cea în discuție în litigiul principal, care permite unui angajator să încheie un contract de muncă ocazională cu un lucrător cu vârsta sub 25 de ani, indiferent de natura prestațiilor ce urmează să fie efectuate, și să îl concedieze pe acest lucrător de îndată ce împlinește vârsta de 25 de ani, în condițiile în care această dispoziție urmărește un obiectiv legitim de politică de ocupare a forței de muncă și a pieței muncii, iar mijloacele prevăzute pentru a realiza acest obiectiv sunt corespunzătoare și necesare.

      (1)  JO C 200, 6.6.2016.


title: Cauza F-70/14: Acțiune introdusă la 22 iulie 2014 – ZZ și ZZ/Comisia

text:
               3.11.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 388/28

         Acțiune introdusă la 22 iulie 2014 – ZZ și ZZ/Comisia
   (Cauza F-70/14)
   2014/C 388/34
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamante: ZZ și ZZ (reprezentanți: D. de Abreu Caldas, M. de Abreu Caldas și J.-N. Louis, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Obiectul și descrierea litigiului

   Anularea deciziilor privind transferul drepturilor de pensie ale reclamantelor în sistemul de pensii al Uniunii, care aplică noile dispoziții generale de aplicare (DGA) a articolului 11 alineatul (2) din anexa VIII la Statut, din 3 martie 2011, și, cu titlu subsidiar, obligarea Comisiei la despăgubirea reclamantelor pentru prejudiciile determinate de o durată excesiv de lungă a analizei cererii de transfer a acestora

      Concluziile reclamantelor

               —

               Anularea deciziilor privind calculul sporului aferent drepturilor de pensie ale acestora, dobândite anterior angajării în muncă în cadrul Comisiei;

               —

               cu titlu subsidiar, obligarea Comisiei la despăgubirea reclamantelor pentru prejudiciul suferit ca urmare a erorilor săvârșite, care au generat o durată excesiv de lungă a analizei cererii de transfer a drepturilor de pensie ale acestora;

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.


title: Cauza T-337/13 R: Ordonanța președintelui Tribunalului din 11 noiembrie 2013 — CSF/Comisia ( „Măsuri provizorii — Protecția sănătății și a securității consumatorilor și a lucrătorilor față de riscurile rezultate din utilizarea echipamentelor tehnice — Măsură luată de autoritățile daneze prin care se interzice un tip de echipamente tehnice de terasare cu utilizare multiplă care nu sunt dotate cu o structură de protecție adecvată — Decizie a Comisiei prin care măsura este declarată ca fiind justificată — Cerere de suspendare a executării — Lipsa urgenței” )

text:
               18.1.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 15/19

         Ordonanța președintelui Tribunalului din 11 noiembrie 2013 — CSF/Comisia
   (Cauza T-337/13 R)
   (Măsuri provizorii - Protecția sănătății și a securității consumatorilor și a lucrătorilor față de riscurile rezultate din utilizarea echipamentelor tehnice - Măsură luată de autoritățile daneze prin care se interzice un tip de echipamente tehnice de terasare cu utilizare multiplă care nu sunt dotate cu o structură de protecție adecvată - Decizie a Comisiei prin care măsura este declarată ca fiind justificată - Cerere de suspendare a executării - Lipsa urgenței)
   2014/C 15/28
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Reclamantă: CSF Srl (Grumolo delle Abbadesse, Italia) (reprezentanți: R. Santoro, S. Armellini și R. Bugaro, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: G. Zavvos, agent, asistat de M. Pappalardo, avocat)

      Obiectul

   Cerere de suspendare a executării Deciziei 2013/173/UE a Comisiei din 8 aprilie 2013 privind măsura adoptată de Danemarca în conformitate cu articolul 11 din Directiva 2006/42/CE a Parlamentului European și a Consiliului de interzicere a unui tip de echipamente tehnice de terasare cu utilizare multiplă (JO L 101, p. 29)

      Dispozitivul

               1.

               Respinge cererea de măsuri provizorii.

               2.

               Cererea privind cheltuielile de judecată se soluționează odată cu fondul.


title: Cauza T-479/09: Hotărârea Tribunalului din 28 iunie 2011 — ATB Norte/OAPI — Bricocenter Italia (BRICO CENTER Garden) [ „Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare figurative BRICO CENTER Garden — Mărcile comunitare figurative anterioare ATB CENTROS DE BRICOLAGE Brico Centro și CENTROS DE BRICOLAGE BricoCentro — Motiv relativ de refuz — Risc de confuzie — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009” ]

text:
               6.8.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 232/26

         Hotărârea Tribunalului din 28 iunie 2011 — ATB Norte/OAPI — Bricocenter Italia (BRICO CENTER Garden)
   (Cauza T-479/09) (1)

   (Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare figurative BRICO CENTER Garden - Mărcile comunitare figurative anterioare ATB CENTROS DE BRICOLAGE Brico Centro și CENTROS DE BRICOLAGE BricoCentro - Motiv relativ de refuz - Risc de confuzie - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009)
   2011/C 232/46
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Reclamantă: ATB Norte, SL (Burgos, Spania) (reprezentanți: inițial P. López Ronda, G. Macias Bonilla, H. Curtis-Oliver și G. Marín Raigal, ulterior F. Brandolini Kujman, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentanți: O. Montalto și G. Mannucci, agenți)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: Bricocenter Italia Srl (Rozzano, Italia) (reprezentanți: G. Ghidini, M. Mergati și C. Signorini, avocați)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a patra de recurs a OAPI din 24 septembrie 2009 (cauza R 1044/2008-4) privind o procedură de opoziție între ATB Norte, SL și Bricocenter Italia Srl

      Dispozitivul

               1.

               Anulează Decizia Camerei a patra de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI) din 24 septembrie 2009 (cauza R 1044/2008-4) în măsura în care prin aceasta s-a admis calea de atac formulată de Bricocenter Italia Srl în fața camerei de recurs privind serviciile de „publicitate”, de „conducerea afacerilor” și de „administrarea afacerilor”, vizate în cererea de înregistrare a mărcii comunitare.

               2.

               Respinge în rest acțiunea.

               3.

               ATB Norte, SL, Bricocenter Italia și OAPI suportă fiecare propriile cheltuieli de judecată efectuate în cursul procedurii în fața Tribunalului.

      (1)  JO C 24, 30.1.2010.


title: Cauza C-478/06: Cerere având ca obiect pronunțarea unei hotărâri preliminare formulată de către Efeteio Athinon (Grecia) la data de 21 noiembrie 2006 — Kokkoris D. Tsanas K. EPE și alții/GlaxoSmithKline Anonymi Emporiki Viomichaniki Etairia Farmakeftikon Proïonton

text:
               27.1.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 20/8

         Cerere având ca obiect pronunțarea unei hotărâri preliminare formulată de către Efeteio Athinon (Grecia) la data de 21 noiembrie 2006 — Kokkoris D. Tsanas K. EPE și alții/GlaxoSmithKline Anonymi Emporiki Viomichaniki Etairia Farmakeftikon Proïonton
   (Cauza C-478/06)
   (2007/C 20/12)
   Limba de procedură: greaca
   Instanța de trimitere
   Efeteio Athinon (Grecia)
   Părțile din acțiunea principală

      Reclamanți: Kokkoris D. Tsánas K. EPE și alții

      Pârâtă: GlaxoSmithKline Anonymi Emporiki Viomichaniki Etairia Farmakeftikon Proïonton
   Întrebările preliminare

               1)

               Constituie ipso facto un comportament abuziv, în sensul articolului 82 CE, refuzul unei întreprinderi ce ocupă o poziție dominantă de a satisface integral comenzile ce îi sunt adresate de vânzători en-gros de produse farmaceutice, atunci când acest comportament se datorează intenției de a restrânge activitatea de export a respectivilor vânzători și de a limita astfel prejudiciul cauzat de comerțul paralel? Răspunsul la această întrebare este influențat de faptul că diferențele de prețuri rezultând în cadrul Uniunii Europene ca urmare a intervenției statului sau, altfel spus, subordonarea pieței produselor farmaceutice unui regim care nu este de concurență strictă și care, dimpotrivă, este marcat de un grad ridicat de intervenționism statal, fac comerțul paralel să fie deosebit de profitabil pentru vânzătorii en-gros? În sfârșit, este corect ca o instanță națională să aplice regulile comunitare în materie de concurență în același mod piețelor ce funcționează în regim de concurență și piețelor în care concurența este denaturată ca urmare a intervenției statului?

               2)

               În măsura în care Curtea ar considera că restricționarea comerțului paralel, pentru motivele indicate mai sus, nu constituie întotdeauna o practică abuzivă, atunci când este exercitată de o întreprindere dominantă, cum trebuie apreciat eventualul caracter abuziv?

         În special:

               2.1

               Este posibil să fie considerate drept criterii potrivite criteriul procentajului de depășire a consumului național normal și/sau cel al prejudiciului suferit de întreprinderea în poziție dominantă față de cifra sa de afaceri totală și de beneficiul său total? În caz afirmativ, în ce mod trebuie fixat nivelul procentajului de depășire și cel al prejudiciului — acesta din urmă fiind considerat drept un procentaj al cifrei de afaceri și al totalului câștigurilor — dincolo de care comportamentul respectiv va fi calificat drept abuziv?

               2.2

               Trebuie urmată o abordare bazată pe o ponderare a intereselor și, în caz afirmativ, care sunt interesele ce trebuie luate în calcul în această ponderare?
               Mai precis:

                           a)

                           Răspunsul este influențat de faptul că bolnavul consumator final are un avantaj financiar limitat ca urmare a comerțului paralel?

                           b)

                           Trebuie luat în considerare interesul organismelor de securitate socială de a beneficia de medicamente mai ieftine și, dacă da, în ce măsură?

               2.3

               Ce alte criterii și ce alte moduri de abordare pot fi considerate potrivite în speță?


title: Cauza T-287/08: Acțiune introdusă la 25 iulie 2008 — Cadila Healthcare/OAPI — Laboratorios Inibsa (ZYDUS)

text:
               27.9.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 247/17

         Acțiune introdusă la 25 iulie 2008 — Cadila Healthcare/OAPI — Laboratorios Inibsa (ZYDUS)
   (Cauza T-287/08)
   (2008/C 247/34)
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza
   Părțile

      Reclamantă: Cadila Healthcare Ltd (Ahmedabad, India) (reprezentanți: S. Bailey, A. Juaristi și F. Potin, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Laboratorios Inibsa, SA (Llissa de Vall, Spania)
   Concluziile reclamantei

               —

               Anularea Deciziei Camerei a doua de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 5 mai 2008 în cauza R 1322/2007-2; și

               —

               obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată, inclusiv a cheltuielilor aferente procedurii în fața camerei de recurs.

         Motivele și principalele argumente

      Persoana care solicită înregistrarea mărcii comunitare: reclamanta

      Marca comunitară vizată: marca verbală „ZYDUS” pentru produse din clasele 3, 5 și 10 — cererea nr. 3 277 662

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în sprijinul opoziției: cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

      Marca sau semnul invocat în sprijinul opoziției: înregistrarea spaniolă nr. 2 360 938 a mărcii „CIBUS” pentru produse din clasa 5; înregistrarea spaniolă nr. 2 360 939 a mărcii „CIBUS” pentru produse din clasa 3

      Decizia diviziei de opoziție: admite opoziția pentru totalitatea produselor contestate

      Decizia camerei de recurs: respinge recursul

      Motivele invocate: camera de recurs a considerat în mod greșit în decizia sa că divizia de opoziție a motivat decizia sa și, astfel, că articolul 73 din Regulamentul nr. 40/94 al Consiliului nu a fost încălcat; camera de recurs a considerat în mod greșit în decizia sa că exista un risc de confuzie între mărcile anterioare și marca a cărei înregistrare s-a solicitat, cu încălcarea principiilor generale ale dreptului mărcilor și, în special, a articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 40/94 al Consiliului.


               13.9.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 236/1

         (2008/C 236/01)
   Ultima publicație a Curții de Justiție în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

         JO C 223, 30.8.2008

   Publicații anterioare

      JO C 209, 15.8.2008

      JO C 197, 2.8.2008

      JO C 183, 19.7.2008

      JO C 171, 5.7.2008

      JO C 158, 21.6.2008

      JO C 142, 7.6.2008

   Aceste texte sunt disponibile pe:

               EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Cauza F-122/10: Acțiune introdusă la 19 noiembrie 2010 — Cocchi și Falcione/Comisia

text:
               26.2.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 63/34

         Acțiune introdusă la 19 noiembrie 2010 — Cocchi și Falcione/Comisia
   (Cauza F-122/10)
   2011/C 63/62
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamanți: Giorgio Cocchi (Wezembeek-Oppem, Belgia) și Nicola Falcione (Bruxelles, Belgia) (reprezentanți: S. Orlandi și J.-N. Louis, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Obiectul și descrierea litigiului

   Anularea deciziei de retragere a unei propuneri referitoare la transferul drepturilor de pensie ale reclamanților deja acceptată de aceștia.

      Concluziile reclamanților

               —

               Anularea Deciziei din 12 februarie 2010 de „anulare” a propunerii din 16 septembrie 2009, acceptată de domnul Falcione la 9 octombrie 2009, referitoare la transferul, în temeiul articolului 11 alineatul (2) din Anexa VIII la Statut, a drepturilor sale de pensie;

               —

               anularea Deciziei din 23 februarie 2010 de „anulare” a propunerii din 13 octombrie 2009, acceptată de domnul Cocchi la 10 noiembrie 2009, referitoare la transferul, în temeiul articolului 11 alineatul (2) din Anexa VIII la Statut, a drepturilor sale de pensie;

               —

               obligarea pârâtei la plata sumei de 200 000 euro domnului Falcione și a sumei de 50 000 euro domnului Cocchi;

               —

               obligarea Comisiei Europene la plata cheltuielilor de judecată.