title: Cauza T-715/15: Acțiune introdusă la 4 decembrie 2015 – BBY Solutions/OAPI – Worldwide Sales Corporation España (BEST BUY GEEK SQUAD)

text:
               15.2.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 59/35

         Acțiune introdusă la 4 decembrie 2015 – BBY Solutions/OAPI – Worldwide Sales Corporation España (BEST BUY GEEK SQUAD)
   (Cauza T-715/15)
   (2016/C 059/40)
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

      Părțile

      Reclamantă: BBY Solutions, Inc. (Minneapolis, Statele Unite) (reprezentant: A. Poulter, Solicitor)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Worldwide Sales Corporation España, SL (Sant Vicenç dels Horts, Spania)

      Datele privind procedura în fața OAPI

      Solicitantul mărcii în litigiu: reclamanta

      Marca în litigiu: marca comunitară figurativă care cuprinde elementele verbale „BEST BUY GEEK SQUAD” – cererea de înregistrare a mărcii comunitare nr. 6 064 001

      Procedura care s-a aflat pe rolul OAPI: procedură de opoziție

      Decizia atacată: Decizia Camerei a doua de recurs a OAPI din 23/09/2015 în cauzele conexate R 517/2015-2 și R 437/2015-2

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei atacate în măsura în care a admis opoziția;

               —

               anularea deciziei diviziei de opoziție din 22 decembrie 2014 în procedura de opoziție nr. B 1354630, în măsura în care a admis opoziția;

               —

               admiterea cererii de înregistrare a mărcii comunitare nr. 6 064 001;

               —

               obligarea OAPI la suportarea propriilor cheltuieli de judecată și la plata cheltuielilor de judecată efectuate de reclamantă.

      Motivul invocat

               —

               încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009/Regulamentul nr. 207/2009.


title: Cauza C-409/06: Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 8 septembrie 2010 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Verwaltungsgericht Köln — Germania) — Winner Wetten GmbH/Bürgermeisterin der Stadt Bergheim (Articolele 43 CE și 49 CE — Libertatea de stabilire — Libera prestare a serviciilor — Organizarea de pariuri pe competițiile sportive supusă unui monopol public la scara unui land — Decizie pronunțată de Bundesverfassungsgericht prin care se constată incompatibilitatea cu Legea fundamentală germană a reglementării aferente unui asemenea monopol, însă prin care aceasta este menținută în vigoare pentru o perioadă tranzitorie având rolul de a permite asigurarea conformității acesteia cu Legea fundamentală — Principiul supremației dreptului Uniunii — Admisibilitatea și condițiile eventuale ale unei perioade tranzitorii de acest tip în cazul în care reglementarea națională respectivă încalcă de asemenea articolele 43 CE și 49 CE)

text:
               23.10.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 288/6

      Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 8 septembrie 2010 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Verwaltungsgericht Köln — Germania) — Winner Wetten GmbH/Bürgermeisterin der Stadt Bergheim
      (Cauza C-409/06) (1)

      (Articolele 43 CE și 49 CE - Libertatea de stabilire - Libera prestare a serviciilor - Organizarea de pariuri pe competițiile sportive supusă unui monopol public la scara unui land - Decizie pronunțată de Bundesverfassungsgericht prin care se constată incompatibilitatea cu Legea fundamentală germană a reglementării aferente unui asemenea monopol, însă prin care aceasta este menținută în vigoare pentru o perioadă tranzitorie având rolul de a permite asigurarea conformității acesteia cu Legea fundamentală - Principiul supremației dreptului Uniunii - Admisibilitatea și condițiile eventuale ale unei perioade tranzitorii de acest tip în cazul în care reglementarea națională respectivă încalcă de asemenea articolele 43 CE și 49 CE)
      (2010/C 288/10)
      Limba de procedură: germana

         Instanța de trimitere

      Verwaltungsgericht Köln

         Părțile din acțiunea principală

         Reclamantă: Winner Wetten GmbH

         Pârâtă: Bürgermeisterin der Stadt Bergheim

         Obiectul

      Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Interpretarea articolelor 43 CE și 49 CE — Norme naționale, care condiționează exercitarea activității de colectare, de acceptare, de înregistrare și de transmitere a pariurilor de obținerea unei autorizații, declarate neconstituționale de Bundesverfassungsgericht — Efectul direct și supremația dreptului comunitar — Limitarea în timp a efectelor hotărârii

         Dispozitivul

      Având în vedere supremația dreptului Uniunii direct aplicabil, o reglementare națională referitoare la un monopol public privind pariurile pe competițiile sportive care, potrivit constatărilor unei instanțe naționale, conține restricții incompatibile cu libertatea de stabilire și cu libera prestare a serviciilor, întrucât restricțiile respective nu contribuie la limitarea activităților de pariuri în mod coerent și sistematic, nu poate continua să se aplice de a lungul unei perioade tranzitorii.

         (1)  JO C 326, 30.12.2006.


title: Cauza C-454/10: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Bundesfinanzhof (Germania) la 17 septembrie 2010 — Oliver Jestel/Hauptzollamt Aachen

text:
               20.11.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 317/22

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Bundesfinanzhof (Germania) la 17 septembrie 2010 — Oliver Jestel/Hauptzollamt Aachen
   (Cauza C-454/10)
   ()
   2010/C 317/40
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Bundesfinanzhof

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamant: Oliver Jestel

      Pârât: Hauptzollamt Aachen

      Întrebările preliminare

               1.

               Devine debitor vamal, în urma „participării” la introducerea ilegală pe teritoriul vamal al Uniunii Europene, în sensul articolului 202 alineatul (3) [OR 2] a doua liniuță din Regulamentul (CEE) nr. 2913/92 de instituire a Codului vamal comunitar, persoana care, fără să contribuie în mod direct la introducerea mărfurilor, intermediază încheierea contractelor de cumpărare ce au ca obiect mărfurile respective, cunoscând astfel faptul că vânzătorul urmează să livreze mărfurile sau o parte a acestora prin posibila sustragere de la plata taxelor la import?

               2.

               Dacă situația se regăsește în speță, este suficient ca persoana în cauză să considere acest lucru posibil sau persoana respectivă este considerată debitor vamal numai în cazul în care se așteaptă ca acest lucru să se producă?


title: Cauza F-83/07: Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera întâi) din 30 noiembrie 2009 — Zangerl-Posselt/Comisia (Funcție publică — Concurs general — Neadmiterea la probele practice și orale — Diplome cerute — Noțiunea de învățământ superior — Discriminare în funcție de vârstă)

text:
               30.1.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 24/71

         Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera întâi) din 30 noiembrie 2009 — Zangerl-Posselt/Comisia
   (Cauza F-83/07) (1)

   (Funcție publică - Concurs general - Neadmiterea la probele practice și orale - Diplome cerute - Noțiunea de învățământ superior - Discriminare în funcție de vârstă)
   2010/C 24/128
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Brigitte Zangerl-Posselt (Merzig, Germania) (reprezentant: S. Paulmann, avocat)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: J. Currall și B. Eggers, agenți)

      Obiectul

   Anularea deciziei comisiei de evaluare a concursului din 18 iunie 2007 în vederea constituirea unei rezerve pentru recrutări de asistenți de limba germană pentru activități de secretariat (AST 1) de a nu permite participarea reclamantei la probele practice și orale

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Comisia Comunităților Europene suportă, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, două treimi din cheltuielile de judecată efectuate de doamna Zangerl-Posselt.

               3.

               Doamna Zangerl-Posselt suportă o treime din propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 235, 6.10.2007 p. 32.


title: Cauza T-765/14: Acțiune introdusă la 14 noiembrie 2014 – Georgios Legakis și alții/Consiliul

text:
               2.2.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 34/40

         Acțiune introdusă la 14 noiembrie 2014 – Georgios Legakis și alții/Consiliul
   (Cauza T-765/14)
   (2015/C 034/48)
   Limba de procedură: greaca

      Părțile

      Reclamanți: Georgios Legakis și alții (Παλαιό Φάληρο, Grecia) (reprezentant: C. Spiridon, avocat)

      Pârât: Consiliul

      Concluziile

   Reclamanții solicită Tribunalului:

               —

               obligarea pârâtului la plata către reclamanți a sumei de 1 9 91  194,40 euro, ca despăgubire pentru prejudiciul suferit de aceștia ca urmare a actelor nelegale ale pârâtului, precum și dobânzi de la data privării nelegale a acestora de depozitele lor (29 martie 2013) până la pronunțarea hotărârii în prezenta cauză, precum și dobânzile de întârziere de la pronunțarea hotărârii în prezentul litigiu până la plata completă;

               —

               în subsidiar, obligarea pârâtului la plata către reclamanți a 95 % din suma indicată mai sus, și anume suma de 1 8 91  634,68 euro, ca despăgubire pentru prejudiciul suferit de aceștia ca urmare a actelor nelegale ale pârâtului, precum și dobânzi de la data privării nelegale a acestora de depozitele lor (29 martie 2013) până la pronunțarea hotărârii în prezenta cauză, precum și dobânzile de întârziere de la pronunțarea hotărârii în prezentul litigiu până la plata completă;

               —

               și mai subsidiar, stabilirea sumei pe care pârâtul va trebui să o plătească reclamanților drept despăgubire pentru prejudiciul suferit de aceștia ca urmare a actelor nelegale ale pârâtului;

               —

               obligarea pârâtului la plata către reclamanți a sumei de 20  000 de euro fiecare (și anume o sumă totală de 80  000 de euro), ca despăgubire pentru prejudiciul moral suferit de aceștia ca urmare a încălcării principiului egalității de tratament;

               —

               obligarea pârâtului la plata către reclamanți a sumei de 20  000 de euro fiecare (și anume o sumă totală de 80  000 de euro), ca despăgubire pentru prejudiciul moral suferit de aceștia ca urmare a încălcării dreptului la protecție jurisdicțională efectivă și

               —

               obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată efectuate de reclamanți.

      Motivele și principalele argumente

   Prin intermediul prezentei acțiuni, reclamanții solicită, în temeiul articolului 340 al doilea paragraf TFUE, ca Tribunalul Uniunii Europene, competent potrivit articolului 268 TFUE, să dispună despăgubirea pentru prejudiciul pe care l-au suferit din cauza comportamentului nelegal al pârâtului.
   Reclamanții afirmă că acest prejudiciu s-a produs atunci când pârâtul, acționând în afara limitelor competențelor proprii și cu încălcarea dreptului derivat al Uniunii și a principiilor generale ale dreptului Uniunii, a impus și, în consecință, a provocat reducerea depozitelor bancare ale reclamanților de la Cyprus Popular Bank Public Co Ltd. (Banca Populară) și, în orice caz, a contribuit la aceasta.
   În special, reclamanții afirmă că pârâtul este implicat în încălcările următoare ale unor drepturi fundamentale și a unor principii generale ale dreptului Uniunii:

               —

               în primul rând, încălcarea dreptului de proprietate;

               —

               în al doilea rând, încălcarea principiului egalității de tratament și

               —

               în al treilea rând, încălcarea dreptului reclamanților la protecție jurisdicțională efectivă și a principiului securității juridice.

         Reclamanții susțin că sunt îndeplinite condițiile care declanșează răspunderea extracontractuală a pârâtului, astfel cum sunt enunțate de jurisprudență, în scopul despăgubirii pentru prejudiciu.


title: Cauza C-174/14: Hotărârea Curții (Camera a patra) din 29 octombrie 2015 (cerere de decizie preliminară formulată de Supremo Tribunal Administrativo – Portugalia) – Saudaçor – Sociedade Gestora de Recursos e Equipamentos da Saúde dos Açores SA/Fazenda Pública (Trimitere preliminară — Taxa pe valoarea adăugată — Directiva 2006/112/CE — Articolul 13 alineatul (1) — Calitatea de persoană neimpozabilă în scopuri de TVA — Noțiunea „organism de drept public” — Societate pe acțiuni însărcinată cu prestarea de servicii în materie de planificare și de gestiune a serviciului de sănătate din Regiunea Autonomă Azore — Stabilirea modalităților acestor servicii, inclusiv remunerarea lor, în contracte program încheiate între această societate și această regiune)

text:
               21.12.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 429/3

         Hotărârea Curții (Camera a patra) din 29 octombrie 2015 (cerere de decizie preliminară formulată de Supremo Tribunal Administrativo – Portugalia) – Saudaçor – Sociedade Gestora de Recursos e Equipamentos da Saúde dos Açores SA/Fazenda Pública
   (Cauza C-174/14) (1)

   ((Trimitere preliminară - Taxa pe valoarea adăugată - Directiva 2006/112/CE - Articolul 13 alineatul (1) - Calitatea de persoană neimpozabilă în scopuri de TVA - Noțiunea „organism de drept public” - Societate pe acțiuni însărcinată cu prestarea de servicii în materie de planificare și de gestiune a serviciului de sănătate din Regiunea Autonomă Azore - Stabilirea modalităților acestor servicii, inclusiv remunerarea lor, în contracte program încheiate între această societate și această regiune))
   (2015/C 429/04)
   Limba de procedură: portugheza

      Instanța de trimitere

   Supremo Tribunal Administrativo

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Saudaçor – Sociedade Gestora de Recursos e Equipamentos da Saúde dos Açores SA

      Pârâtă: Fazenda Pública

      Dispozitivul

               1)

               Articolul 9 alineatul (1) din Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată trebuie interpretat în sensul că constituie o activitate economică, în sensul acestei dispoziții, o activitate cum este cea în discuție în litigiul principal, care constă în prestarea de către o societate în favoarea unei regiuni a unor servicii în materie de planificare și de gestiune a serviciului regional de sănătate în conformitate cu contractele program încheiate între această societate și regiunea menționată.

               2)

               Articolul 13 alineatul (1) din Directiva 2006/112 trebuie interpretat în sensul că intră sub incidența regulii privind calitatea de persoane neimpozabile în scopuri de taxă pe valoare adăugată, prevăzută de această dispoziție, o activitate cum este cea în discuție în litigiul principal, care constă în prestarea de către o societate în favoarea unei regiuni a unor servicii în materie de planificare și de gestiune a serviciului regional de sănătate în conformitate cu contractele program încheiate între această societate și respectiva regiune, în ipoteza în care această activitate constituie o activitate economică în sensul articolului 9 alineatul (1) din directiva menționată, dacă, aspect a cărui verificare este de competența instanței de trimitere, se poate considera că respectiva societate trebuie calificată drept organism de drept public și că desfășoară acea activitate în calitate de autoritate publică, cu condiția ca instanța de trimitere să constate că scutirea aceleiași activități nu este de natură să genereze denaturări semnificative ale concurenței.

         În acest context, noțiunea „alte organisme de drept public”, în sensul articolului 13 alineatul (1) din directiva menționată, nu trebuie interpretată prin recurgerea la definiția noțiunii „organism de drept public” prevăzută la articolul 1 alineatul (9) din Directiva 2004/18.

      (1)  JO C 212, 7.7.2014.


title: Cauza T-477/13: Acțiune introdusă la 4 septembrie 2013 — Syrian Lebanese Commercial Bank/Consiliul

text:
               16.11.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 336/25

         Acțiune introdusă la 4 septembrie 2013 — Syrian Lebanese Commercial Bank/Consiliul
   (Cauza T-477/13)
   2013/C 336/55
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: Syrian Lebanese Commercial Bank S.A. L. (Beirut, Liban) (reprezentanți: P. Vanderveeren, L. Defalque și T. Bontinck, avocați)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               Recunoașterea răspunderii extracontractuale a Uniunii Europene ca urmare a adoptării deciziilor de înscriere și de menținere a reclamantei în anexa II la Regulamentul 36/2012/UE al Consiliului;

               —

               pe cale de consecință, stabilirea despăgubirii adecvate și integrale pentru prejudiciul suferit de reclamantă ca urmare a comportamentului ilegal al Uniunii, corespunzătoare sumei de 41 074 940 de euro plus dobânzi compensatorii și moratorii la rata aplicată de Banca Centrală Europeană principalelor sale operațiuni de refinanțare, majorată cu două procente, și alocarea cu titlu provizoriu a unei despăgubiri în cuantum de un milion de euro, de adaptat în funcție de cheltuielile și investiția pe care reclamanta va trebui să le angajeze pentru restabilirea imaginii și reputației sale;

               —

               cu titlu subsidiar, dacă se consideră că cuantumul prejudiciului suferit trebuie să facă obiectul unei noi evaluări, ordonarea unei expertize în conformitate cu articolul 65 litera (d), cu articolul 66 alineatul (1) și cu articolul 70 din Regulamentul de procedură al Tribunalului;

               —

               stabilirea cheltuielilor de judecată în sarcina Consiliului.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă — cu privire la comportamentul ilegal reproșat Consiliului atât în adoptarea măsurilor de înghețare a fondurilor, cât și în menținerea lor începând cu luna ianuarie 2012 — patru motive întemeiate:

               —

               pe o eroare vădită de apreciere în ceea ce privește implicarea reclamantei în finanțarea regimului sirian;

               —

               pe lipsa unei motivări suficiente și precise a măsurilor adoptate de Consiliu împotriva reclamantei;

               —

               pe o încălcare a dreptului la apărare, a dreptului la un proces echitabil și la o protecție jurisdicțională efectivă și

               —

               pe vicii care afectează examinarea realizată de Consiliu care determină ilegalitatea măsurilor restrictive adoptate de acesta.

         Reclamanta arată că măsurile de înghețare a fondurilor luate de Consiliu constituie cauza certă a prejudiciilor, atât materiale, cât și imateriale, suferite.
   Pe plan material, reclamanta invocă importante pierderi operaționale și tehnologice în special din cauza pierderii relațiilor de afaceri cu mai multe bănci europene și arabe, a scăderii drastice a rezultatelor sale de exploatare și a pierderii a numeroase active bancare începând cu anul 2012. În plus, fostul său furnizor de soft bancar ar fi încetat orice relație cu reclamanta.
   Pe plan imaterial, reclamanta solicită despăgubirea prejudiciului rezultat din atingerea adusă imaginii sale prin măsurile ilegale de înghețare a fondurilor adoptate de Consiliu.


title: Cauza C-191/10: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Cour de cassation (Franța) la 19 aprilie 2010 — Société Rastelli Davide și C./Jean-Charles Hidoux, în calitate de lichidator judiciar al societății Médiasucre international

text:
               19.6.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 161/36

      Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Cour de cassation (Franța) la 19 aprilie 2010 — Société Rastelli Davide și C./Jean-Charles Hidoux, în calitate de lichidator judiciar al societății Médiasucre international
      (Cauza C-191/10)
      (2010/C 161/55)
      Limba de procedură: franceza

         Instanța de trimitere

      Cour de cassation

         Părțile din acțiunea principală

         Reclamanți: Société Rastelli Davide și C.

         Pârât: Jean-Charles Hidoux, în calitate de lichidator judiciar al societății Médiasucre international

         Întrebările preliminare

                  1.

                  În cazul în care o instanță a unui stat membru deschide procedura principală de insolvență a unui debitor, reținând că centrul intereselor sale principale se situează pe teritoriul acelui stat, Regulamentul (CE) nr. 1346/2000 al Consiliului din 29 mai 2000 privind procedurile de insolvență (1) se opune ca acestă instanță să aplice o normă din dreptul său național care îi atribuie competența de a extinde procedura de insolvență în privința unei societăți al cărei sediu statutar se află într-un alt stat membru, exclusiv în temeiul constatării împrejurării că patrimoniul debitorului se confundă cu cel al societății respective?

                  2.

                  În cazul în care acțiunea referitoare la extinderea procedurii de insolvență trebuie să fie considerată drept procedură de insolvență nouă, condiționată, pentru ca instanța din statul membru inițial sesizată să poată să o soluționeze, de demonstrarea împrejurării că societatea vizată de extindere are în acest stat membru centrul intereselor sale principale, această demonstrație poate decurge exclusiv din constatarea împrejurării că patrimoniul debitorului se confundă cu cel al societății respective?

         (1)  JO L 160, p. 1, Ediție specială, 19/vol. 1, p. 143.


title: Cauza F-31/13: Ordonanța Tribunalului Funcției Publice (Camera a doua) din 19 septembrie 2013 — Marcuccio/Comisia [Funcție publică — Articolul 34 alineatele (1) și (6) din Regulamentul de procedură — Cerere introdusă prin fax în termenul de introducere a acțiunii majorat cu termenul pentru considerente de distanță de zece zile — Cerere depusă prin poștă în cele zece zile următoare — Lipsa identității între una și cealaltă — Tardivitate a acțiunii]

text:
               26.10.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 313/35

         Ordonanța Tribunalului Funcției Publice (Camera a doua) din 19 septembrie 2013 — Marcuccio/Comisia
   (Cauza F-31/13)
   (Funcție publică - Articolul 34 alineatele (1) și (6) din Regulamentul de procedură - Cerere introdusă prin fax în termenul de introducere a acțiunii majorat cu termenul pentru considerente de distanță de zece zile - Cerere depusă prin poștă în cele zece zile următoare - Lipsa identității între una și cealaltă - Tardivitate a acțiunii)
   2013/C 313/66
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Reclamant: Luigi Marcuccio (Tricase, Italia) (reprezentant: G. Cipressa, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Obiectul

   Cerere de anulare a respingerii cererii reclamantului prin care solicită plata de daune interese pentru prejudiciul pe care l-ar fi suferit cu ocazia și ca urmare a schimbării repartizării sale de la Delegația Comisiei din Luanda la sediul Comisiei din Bruxelles

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea ca vădit inadmisibilă.

               2.

               Domnul Marcuccio suportă propriile cheltuieli de judecată.


title: Cauza C-24/11 P: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 3 mai 2012 — Regatul Spaniei/Comisia Europeană (Recurs — FEOGA — Secțiunea Garantare — Cheltuieli excluse de la finanțarea comunitară — Cheltuieli efectuate de Regatul Spaniei — Ajutor pentru producția de ulei de măsline)

text:
               16.6.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 174/12

         Hotărârea Curții (Camera a treia) din 3 mai 2012 — Regatul Spaniei/Comisia Europeană
   (Cauza C-24/11 P) (1)

   (Recurs - FEOGA - Secțiunea Garantare - Cheltuieli excluse de la finanțarea comunitară - Cheltuieli efectuate de Regatul Spaniei - Ajutor pentru producția de ulei de măsline)
   2012/C 174/16
   Limba de procedură: spaniola

      Părțile

      Recurent: Regatul Spaniei (reprezentant: M. Muñoz Pérez, agent)

      Cealaltă parte în proces: Comisia Europeană (reprezentant: F. Jimeno Fernández, agent)

      Obiectul

   Recurs formulat împotriva Hotărârii Tribunalului din 12 noiembrie 2010, Spania/Comisia (T-113/08), prin care Tribunalul a respins o cerere de anulare în parte a Deciziei 2008/68/CE a Comisiei din 20 decembrie 2007 privind excluderea de la finanțarea comunitară a anumitor cheltuieli efectuate de statele membre în cadrul Fondului European de Orientare și Garantare Agricolă (FEOGA), secțiunea Garantare (JO 2008, L 18, p. 12), în măsura în care privește anumite cheltuieli efectuate de Regatul Spaniei în sectorul uleiului de măsline și al culturilor arabile.

      Dispozitivul

               1.

               Anulează Hotărârea Tribunalului Uniunii Europene din 12 noiembrie 2010, Spania/Comisia (T-113/08), în măsura în care prin calificarea scrisorii AGR 16844 a Comisiei din 11 iulie 2002 drept comunicare în sensul articolului 8 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 1663/95 al Comisiei din 7 iulie 1995 de stabilire a normelor de aplicare a Regulamentului (CEE) nr. 729/70 privind procedura de închidere a conturilor FEOGA, secțiunea Garantare, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (CE) nr. 2245/1999 al Comisiei din 22 octombrie 1999, s-a reținut data notificării acestei scrisori drept element de referință pentru calcularea termenului de 24 de luni prevăzut la articolul 5 alineatul (2) litera (c) al cincilea paragraf din Regulamentul (CEE) nr. 729/70 al Consiliului din 21 aprilie 1970 privind finanțarea politicii agricole comune, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (CE) nr. 1287/95 al Consiliului din 22 mai 1995, și la articolul 7 alineatul (4) al cincilea paragraf din Regulamentul (CE) nr. 1258/1999 al Consiliului din 17 mai 1999 privind finanțarea politicii agricole comune, în vederea corecției financiare care a fost operată în Decizia 2008/68/CE a Comisiei din 20 decembrie 2007 privind excluderea de la finanțarea comunitară a anumitor cheltuieli efectuate de statele membre în cadrul Fondului european de orientare și garantare agricolă (FEOGA), secțiunea Garantare, în sectorul uleiului de măsline din cauză că propunerile Agenției pentru uleiul de măsline făcute în urma controalelor efectuate la mori au fost insuficient monitorizate de autoritățile spaniole.

               2.

               Anulează Decizia 2008/68 în măsura în care exclude de la finanțarea comunitară cheltuielile efectuate de Regatul Spaniei în sectorul uleiului de măsline în afara termenului de 24 de luni care a precedat data la care a fost notificată scrisoarea Comisiei din 24 noiembrie 2004 de convocare a reuniunii bilaterale din 21 decembrie 2004, deoarece aceste cheltuieli sunt vizate de corecția aplicată din cauză că propunerile Agenției pentru uleiul de măsline făcute în urma controalelor efectuate la mori au fost insuficient monitorizate de autoritățile spaniole.

               3.

               Regatul Spaniei și Comisia Europeană suportă fiecare propriile cheltuieli de judecată, efectuate atât în acțiunea în primă instanță, cât și în prezentul recurs.

      (1)  JO C 95, 26.3.2011.


title: Cauza T-56/07 P: Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 8 iulie 2008 — Comisia Comunităților Europene/Economidis ( Recurs — Funcție publică — Funcționari — Anularea în primă instanță a deciziei Comisiei de numire într-un post de șef de unitate — Respingere a candidaturii reclamantului — Numirea unui alt candidat — Determinarea nivelului postului care urmează să fie ocupat în anunțul de post vacant — Principiul separației gradului și a funcției — Recurs fondat — Litigiu în stare de judecată — Respingerea acțiunii )

text:
               15.8.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 209/49

         Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 8 iulie 2008 — Comisia Comunităților Europene/Economidis
   (Cauza T-56/07 P) (1)

   („Recurs - Funcție publică - Funcționari - Anularea în primă instanță a deciziei Comisiei de numire într-un post de șef de unitate - Respingere a candidaturii reclamantului - Numirea unui alt candidat - Determinarea nivelului postului care urmează să fie ocupat în anunțul de post vacant - Principiul separației gradului și a funcției - Recurs fondat - Litigiu în stare de judecată - Respingerea acțiunii’)
   (2008/C 209/86)
   Limba de procedură: franceza
   Părțile

      Recurentă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: J. Currall și G. Berscheid, agenți)

      Cealaltă parte în proces: Ioannis Economidis (Woluwé-Saint-Étienne, Belgia) (reprezentanți: S. Orlandi, A. Coolen, J.N. Louis și E. Marchal, avocats)

      Interveniente în susținerea recurentei: Parlamentul European (reprezentanți: C. Burgos și A. Lukošiūtė, agenți), Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: M. Simm și I. Sulce, agenți) și Curtea de Conturi a Comunităților Europene (reprezentanți: T. Kennedy, J.-M. Stenier și B. Schäfer, agenți)
   Obiectul
   Recurs introdus împotriva Hotărârii Tribunalului Funcției Publice a Uniunii Europene (Camera a doua) din 14 decembrie 2006, Economidis/Comisia (F-122/05, nepublicată încă în Recueil) și prin care se urmărește anularea acestei hotărâri
   Dispozitivul

               1)

               Anulează Hotărârea Tribunalului Funcției Publice a Uniunii Europene din 14 decembrie 2006, Economidis/Comisia (F-122/05, nepublicată încă în Recueil).

               2)

               Respinge acțiunea introdusă de domnul Ioannis Economidis în fața Tribunalului Funcției Publice în cauza F-122/05.

               3)

               Domnul Economidis și Comisia Comunităților Europene suportă propriile cheltuieli de judecată aferente atât procedurii în fața Tribunalului Funcției Publice, cât și prezentei proceduri.

               4)

               Parlamentul European, Consiliul Uniunii Europene și Curtea de Conturi a Comunităților Europene suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 95, 28.4.2007.


title: Cauza T-219/12: Acțiune introdusă la 28 mai 2012 — Saobraćajni institut CIP/Comisia

text:
               28.7.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 227/24

         Acțiune introdusă la 28 mai 2012 — Saobraćajni institut CIP/Comisia
   (Cauza T-219/12)
   2012/C 227/40
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Saobraćajni institut CIP d.o.o. (Belgrad, Serbia) (reprezentant: A. Lojpur, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               Anularea cererii de ofertă publicate la 27 martie 2012, privind elaborarea documentației tehnice pentru proiectul de modernizare feroviară intitulat „Dublarea și modernizarea coridorului feroviar Xb existent, tronsonul Novi Sad (cu excepția joncțiunii) — Subotica — frontiera maghiară” în conformitate cu normele de interoperabilitate ale UE, cu acordurile AGC și AGTC, precum și cu acordul PCESE (JO 2012/S 60-096517), prin care s-a exclus participarea reclamantei;

               —

               acordarea de despăgubiri pentru pretinsul prejudiciu pecuniar;

               —

               obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă trei motive.

               1.

               Primul motiv, întemeiat pe

                           —

                           lipsa temeiului legal pentru excluderea a priori a reclamantei de la participarea la cererea de ofertă în cauză, întrucât nu a existat un conflict de interese;

               2.

               Al doilea motiv, întemeiat pe

                           —

                           faptul că excluderea reclamantei de la cererea de ofertă este contrară Regulamentului IPA (1);

               3.

               Al treilea motiv, întemeiat pe

                           —

                           nelegalitatea condițiilor de atribuire a contractului.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 1085/2006 al Consiliului din 17 iulie 2006 de instituire a unui instrument de asistență pentru preaderare (IPA) (JO L 210, p. 82, Ediție specială, 11/vol. 47, p. 134).


title: Cauza C-150/11: Acțiune introdusă la 28 martie 2011 — Comisia Europeană/Regatul Belgiei

text:
               28.5.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 160/13

         Acțiune introdusă la 28 martie 2011 — Comisia Europeană/Regatul Belgiei
   (Cauza C-150/11)
   2011/C 160/16
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: O. Beynet și A. Marghelis, agenți)

      Pârât: Regatul Belgiei

      Concluziile reclamantei

               —

               Constatarea că, prin solicitarea, în afară de certificatul de înmatriculare, a certificatului de conformitate a unui vehicul în vederea efectuării controlului tehnic prealabil înmatriculării unui vehicul înmatriculat anterior în alt stat membru, și prin supunerea vehiculelor înmatriculate anterior în alt stat membru unui control tehnic prealabil înmatriculării acestora fără a se lua în considerare rezultatele controlului tehnic efectuat în alt stat membru, Regatul Belgiei nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul Directivei 1999/37/CE a Consiliului din 29 aprilie 1999 privind documentele de înmatriculare pentru vehicule (1) și al articolului 34 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene;

               —

               obligarea Regatului Belgiei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Comisia invocă două motive în susținerea acțiunii, întemeiate pe nerespectarea articolului 34 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene și a Directivei 1999/37/CE de către legislația națională care, pe de o parte, impune prezentarea certificatului de conformitate înainte de înmatricularea unui vehicul înmatriculat anterior în alt stat membru și, pe de altă parte, refuză să țină seama de rezultatele controlului tehnic efectuat anterior în acest din urmă stat.
   Prin primul motiv, Comisia critică pârâtul pentru că impune în mod general și sistematic un control tehnic prealabil înmatriculării vehiculelor de ocazie înmatriculate anterior în alte state membre, fără a ține seama de eventuale controale efectuate deja în aceste state. Un astfel de control este de natură să descurajeze o serie de persoane interesate să importe în Belgia vehicule de ocazie înmatriculate anterior în alte state membre și constituie astfel o piedică în calea liberei circulații a mărfurilor interzisă de articolul 34 TFUE.
   Prin al doilea motiv, Comisia arată că, potrivit reglementării naționale, o cerere de înmatriculare nu poate fi validată în lipsa unui certificat de control tehnic, care nu este eliberat de autoritățile belgiene decât cu condiția să fie prezentat un certificat de conformitate, în plus față de certificatul de înmatriculare eliberat în alt stat membru. O asemenea legislație este contrară articolului 4 din Directiva 1999/37/CE și lipsește de esență principiul recunoașterii certificatelor de înmatriculare armonizate eliberate de alte state membre. Astfel, o asemenea măsură, deși se aplică fără deosebire vehiculelor înmatriculate în Belgia sau în alt stat membru, afectează în mai mare măsură vehiculele de ocazie care provin din alt stat membru deoarece, în majoritatea statelor membre, certificatul de conformitate nu însoțește vehiculul.

      (1)  JO L 138, p. 57, Ediție specială, 07/vol. 7, p. 74.


title: Cauza F-129/14: Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera a doua) din 30 iunie 2015 – Dybman/SEAE (Funcție publică — Personalul SEAE — Funcționari — Procedură disciplinară — Sancțiune disciplinară — Urmărire penală în curs la momentul adoptării sancțiunii disciplinare — Identitatea faptelor prezentate AIPN și instanței penale — Încălcarea articolului 25 din anexa IX la statut)

text:
               10.8.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 262/41

         Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera a doua) din 30 iunie 2015 – Dybman/SEAE
   (Cauza F-129/14) (1)

   ((Funcție publică - Personalul SEAE - Funcționari - Procedură disciplinară - Sancțiune disciplinară - Urmărire penală în curs la momentul adoptării sancțiunii disciplinare - Identitatea faptelor prezentate AIPN și instanței penale - Încălcarea articolului 25 din anexa IX la statut))
   (2015/C 262/55)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: Pierre Dybman (Bruxelles, Belgia) (reprezentanți: J.-N. Louis, R. Metz, D. Verbeke și N. de Montigny, avocați)

      Pârât: Serviciul European de Acțiune Externă (reprezentanți: S. Marquardt și M. Silva, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare a deciziei SEAE de revocare a reclamantului, fără reducerea dreptului său la pensie

      Dispozitivul

               1)

               Anulează Decizia din 16 ianuarie 2014 prin care Serviciul European de Acțiune Externă l-a revocat pe domnul Dybman din funcțiile sale fără reducerea dreptului său la pensie.

               2)

               Serviciul European de Acțiune Externă suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de domnul Dybman.

      (1)  JO C 7, 12.1.2015, p. 61.


title: Cauza C-497/12: Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunale Amministrativo Regionale per la Sicilia (Italia) la 7 noiembrie 2012 — Davide Gullotta, Farmacia di Gullotta Davide & C. Sas/Ministero della Salute, Azienda Sanitaria Provinciale di Catania

text:
               26.1.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 26/25

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunale Amministrativo Regionale per la Sicilia (Italia) la 7 noiembrie 2012 — Davide Gullotta, Farmacia di Gullotta Davide & C. Sas/Ministero della Salute, Azienda Sanitaria Provinciale di Catania
   (Cauza C-497/12)
   2013/C 26/49
   Limba de procedură: italiana

      Instanța de trimitere

   Tribunale Amministrativo Regionale per la Sicilia

      Părțile din procedura principală

      Reclamanți: Davide Gullotta, Farmacia di Gullotta Davide & C. Sas

      Pârâte: Ministero della Salute, Azienda Sanitaria Provinciale di Catania

      Întrebările preliminare

               1.

               Principiile libertății de stabilire, nediscriminării și protecției concurenței, prevăzute la articolul 49 TFUE și următoarele, se opun unei reglementări naționale care nu îi permite farmacistului, autorizat și înscris în ordinul profesional respectiv, dar care nu este titular al unității comerciale cuprinse în tabel, să poată vinde cu amănuntul, în parafarmacia pe care o deține, și acele medicamente supuse prescripției medicale numite „rețetă albă”, și anume cele care nu sunt acoperite de serviciul sanitar național, ci se află integral în sarcina cetățeanului, stabilind și în acest sector o interdicție a vânzării anumitor categorii de produse farmaceutice și o limitare numerică a unităților comerciale care se pot înființa pe teritoriul național?

               2.

               Articolul 15 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene trebuie interpretat în sensul că principiul stabilit în acesta se aplică fără limite și profesiei de farmacist, fără ca respectivul caracter de interes public al profesiei menționate să justifice regimuri diferite între titularii de farmacii și titularii de parafarmacii în ceea ce privește vânzarea de medicamente menționate la punctul 1 de mai sus?

               3.

               Articolele 102 și 106 [TFUE] trebuie interpretate în sensul că interdicția abuzului de poziție dominantă se aplică nelimitat profesiei de farmacist, în măsura în care farmacistul titular al unei farmacii tradiționale, care vinde medicamente în temeiul unei convenții încheiate cu serviciul sanitar național, este avantajat de interdicția pentru titularii de parafarmacii de a vinde medicamente din categoria C, fără ca aceasta să aibă o justificare validă în trăsăturile caracteristice de netăgăduit ale profesiei de farmacist datorate interesului public legat de protecția sănătății cetățenilor?


title: Cauza C-123/09: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 29 aprilie 2010 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Finanzgericht München — Germania) — Roeckl Sporthandschuhe GmbH & Co. KG/Hauptzollamt München (Tariful vamal comun — Poziții tarifare — Clasificare în Nomenclatura combinată a mănușilor de echitație — Poziția 3926 — Poziția 6116)

text:
               19.6.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 161/13

      Hotărârea Curții (Camera a treia) din 29 aprilie 2010 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Finanzgericht München — Germania) — Roeckl Sporthandschuhe GmbH & Co. KG/Hauptzollamt München
      (Cauza C-123/09) (1)

      (Tariful vamal comun - Poziții tarifare - Clasificare în Nomenclatura combinată a mănușilor de echitație - Poziția 3926 - Poziția 6116)
      (2010/C 161/18)
      Limba de procedură: germana

         Instanța de trimitere

      Finanzgericht München

         Părțile din acțiunea principală

         Reclamantă: Roeckl Sporthandschuhe GmbH & Co. KG

         Pârât: Hauptzollamt München

         Obiectul

      Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Finanzgericht München –Interpretarea anexei I la Regulamentul (CEE) nr. 2658/87 al Consiliului din 23 iulie 1987 privind Nomenclatura tarifară și statistică și Tariful vamal comun (JO L 256, p. 1, Ediție specială, 02/vol. 4, p. 3), astfel cum a fost modificată prin Regulamentul (CE) nr. 1789/2003 al Comisiei din 11 septembrie 2003 (JO L 281, p. 1) — Produs textil asprit pe o parte numai în scopul de a întări aderența unui strat din material plastic — Clasificare la subpoziția 3926 20 00 din Nomenclatura combinată

         Dispozitivul

      Nomenclatura combinată care constituie anexa I la Regulamentul (CEE) nr. 2658/87 al Consiliului din 23 iulie 1987 privind Nomenclatura tarifară și statistică și Tariful vamal comun, astfel cum a fost modificată prin Regulamentul (CE) nr. 1789/2003 al Comisiei din 11 septembrie 2003, trebuie interpretată în sensul că mănușile de echitație, precum cele în discuție în acțiunea principală, compuse dintr-un material textil care a fost asprit pe o parte și acoperite cu un strat din material plastic, în care suportul textil este asprit pe o parte, iar ulterior partea asprită este integral acoperită de o spumă poliuretanică, care are o funcție esențială pentru utilizarea mănușilor ca mănuși de echitație, trebuie clasificate la subpoziția 3926 20 00 din aceasta.

         (1)  JO C 129, 6.6.2009.


title: Cauza C-24/08: Acțiune introdusă la 22 ianuarie 2008 — Comisia Comunităților Europene/Republica Portugheză

text:
               29.3.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 79/20

         Acțiune introdusă la 22 ianuarie 2008 — Comisia Comunităților Europene/Republica Portugheză
   (Cauza C-24/08)
   (2008/C 79/34)
   Limba de procedură: portugheza
   Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: M. Afonso și H. Kraemer, agenți)

      Pârâtă: Republica Portugheză
   Concluziile reclamantei

               —

               Constatarea faptului că, prin neadoptarea tuturor actelor cu putere de lege și a actelor administrative necesare pentru a se conforma Directivei 2004/48/CE (1) a Parlamentului European și a Consiliului din 29 aprilie 2004 privind respectarea drepturilor de proprietate intelectuală și, în orice caz, prin necomunicarea acestora Comisiei, Republica Portugheză nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul acestei directive;

               —

               obligarea Republicii Portugheze la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   Termenul pentru transpunerea directivei a expirat la 29 aprilie 2004.

      (1)  JO L 157, p. 45, Ediție specială, 17/vol. 2, p. 56.


title: Cauza T-479/08: Hotărârea Tribunalului din 29 septembrie 2011 — adidas/OAPI — Patrick Holding (Reprezentare a unui pantof cu două barete) [ Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare figurative reprezentând un pantof cu două barete pe o parte — Marcă națională anterioară reprezentând un pantof cu trei barete pe o parte — Motiv relativ de refuz — Lipsa unei justificări a dreptului anterior — Netraducerea unor elemente esențiale care justifică înregistrarea mărcii anterioare — Norma 16 alineatul (3), norma 17 alineatul (2) și norma 20 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 2868/95 ]

text:
               12.11.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 331/17

         Hotărârea Tribunalului din 29 septembrie 2011 — adidas/OAPI — Patrick Holding (Reprezentare a unui pantof cu două barete)
   (Cauza T-479/08) (1)

   (Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare figurative reprezentând un pantof cu două barete pe o parte - Marcă națională anterioară reprezentând un pantof cu trei barete pe o parte - Motiv relativ de refuz - Lipsa unei justificări a dreptului anterior - Netraducerea unor elemente esențiale care justifică înregistrarea mărcii anterioare - Norma 16 alineatul (3), norma 17 alineatul (2) și norma 20 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 2868/95)
   2011/C 331/30
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: adidas AG (Herzogenaurach, Germania) (reprezentanți: V. von Bomhard, A. Renck, avocați și I. Fowler, solicitor)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: D. Botis, agent)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: Patrick Holding ApS (Fredensborg, Danemarca) (reprezentanți: J. Løje și T. Meedom, avocați)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a doua de recurs a OAPI din 27 august 2008 (cauza R 849/2007-2) privind o procedură de opoziție între adidas AG și Patrick Holding ApS

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Obligă adidas AG la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 6, 10.1.2009.


title: Cauza T-77/16: Acțiune introdusă la 19 februarie 2016 – Ryanair şi Airport Marketing Services/Comisia

text:
               10.5.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 165/15

         Acțiune introdusă la 19 februarie 2016 – Ryanair şi Airport Marketing Services/Comisia
   (Cauza T-77/16)
   (2016/C 165/16)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamante: Ryanair Ltd (Dublin, Irlanda) și Airport Marketing Services Ltd (Dublin) (reprezentanţi: G. Berrisch, E. Vahida și I. Metaxas-Maragkidis, avocaţi, și B. Byrne, Solicitor)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamantele solicită Tribunalului:

               —

               anularea, în măsura în care le afectează pe reclamante, a articolului 1 alineatul (2) și a articolelor 3, 4 și 5 din Decizia Comisiei Europene din 1 octombrie 2014 în cazul privind ajutorul de stat SA.27339 prin care s-a constatat că Ryanair și Airport Marketing Services au primit ajutoare de stat ilegale de la Flugplatz GmbH Aeroville Zweibrücken (denumită în continuare „FGAZ”), de la Flughafen Zweibrücken GmbH (denumită în continuare „FZG”) și de la landul Renania Palatinat, incompatibile cu piața internă, și

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamantele invocă patru motive.

               1.

               Primul motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 41 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, a principiului bunei administrări și a dreptului la apărare al reclamantelor, întrucât Comisia nu a permis reclamantelor să aibă acces la dosarul de investigație și nu le-a dat posibilitatea să își exprime efectiv punctul de vedere.

               2.

               Al doilea motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 107 alineatul (1) TFUE, întrucât Comisia nu a aplicat în mod corespunzător criteriul operatorului în economia de piață (denumit în continuare „OEP”) prin efectuarea unei analize comune a acordului de servicii aeroportuare încheiat cu Ryanair și a acordului de servicii de marketing încheiat cu AMS. În plus, Comisia a refuzat în mod eronat să se întemeieze pe o analiză comparativă. În subsidiar, Comisia a omis să atribuie o valoare corespunzătoare serviciilor de marketing, a respins în mod eronat motivația care stă la baza deciziei landului de a achiziționa astfel de servicii, a respins în mod eronat posibilitatea ca o parte a serviciilor de marketing să fi fost achiziționate pentru motive de interes general, și-a întemeiat concluziile pe date incomplete și necorespunzătoare pentru calcularea profitabilității, a aplicat un orizont de timp excesiv de scurt, și-a întemeiat în mod greșit evaluarea numai pe ruta agreată și nu a ținut seama de externalitățile de rețea pe care aeroportul se poate aștepta să le obțină din relația sa cu Ryanair.

               3.

               Al treilea motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 107 alineatul (1) TFUE, întrucât Comisia nu a reușit să demonstreze selectivitatea.

               4.

               Al patrulea motiv, invocat cu titlu subsidiar, întemeiat pe încălcarea articolului 107 alineatul (1) și a articolului 108 alineatul (2) TFUE, în sensul că Comisia a săvârșit o eroare vădită de apreciere și o eroare de drept întrucât a constatat că ajutorul către Ryanair și AMS a fost egal cu pierderile marginale cumulate ale aeroportului în loc de profitul real al Ryanair și AMS. Comisia ar fi trebuit să examineze măsura în care pretinsul avantaj ar fi fost transferat efectiv pasagerilor Ryanair. În plus, Comisia a omis să cuantifice avantajul concurențial de care ar fi dispus Ryanair prin fluxurile de plată ale aeroportului (pretins) efectuate sub costuri. În sfârșit, Comisia a omis să explice în mod corespunzător motivul pentru care recuperarea cuantumului ajutorului specificat în decizie era necesară pentru a asigura restabilirea situației anterioare acordării ajutorului.


title: Cauza F-147/06: Acțiune introdusă la data de 27 decembrie 2006 — Adriana Dragoman/Comisie

text:
               24.2.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 42/48

         Acțiune introdusă la data de 27 decembrie 2006 — Adriana Dragoman/Comisie
   (Cauza F-147/06)
   (2007/C 42/84)
   Limba de procedură: franceza
   Părțile

      Reclamantă: Adriana Dragoman (Bruxelles, Belgia) (reprezentant: S. Mihailescu, avocat)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene
   Pretențiile reclamantei

               —

               anularea deciziei juriului de la concursul general EPSO/AD/44/06 CJ, vizând stabilirea unei liste de rezerve pentru recrutarea de juriști lingviști de limbă română, de a acorda o notă de 18/40 la proba scrisă b) a reclamantei și de a nu o admite pe aceasta din urmă la proba orală a respectivului concurs;

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   În sprijinul acțiunii sale, reclamanta invocă două motive, dintre care primul este divizat în două aspecte. Primul vizează încălcarea regulilor în conformitate cu care s-au desfășurat lucrările juriului, prin aceea că acesta din urmă ar fi evaluat probele ținând cont mai mult de înțelegerea limbii sursă decât de exactitatea traducerii în română. Cel de-al doilea vizează încălcarea dispozițiilor din avizul de concurs referitoare la constituirea conform regulilor și la publicarea numelor membrilor juriului. Această publicare ar fi avut loc cu 3 zile înaintea probelor, în timp ce avizul de concurs ar fi prevăzut minimum 15 zile.
   În cel de-al doilea motiv, reclamanta invocă încălcarea principiului obligației de a motiva, prin aceea că evaluarea făcută de juriu nu ar furniza nicio precizare cu privire la parametrii utilizați cu ocazia corectării probelor.


title: Cauza C-139/11: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 22 noiembrie 2012 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Audiencia Provincial de Barcelona — Spania) — Joan Cuadrench Moré/Koninklijke Luchtvaart Maatschappij NV (Transporturi aeriene — Compensarea și asistența acordată pasagerilor — Refuzul la îmbarcare, anularea sau întârzierea prelungită a unui zbor — Termen de introducere a acțiunii)

text:
               26.1.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 26/6

         Hotărârea Curții (Camera a treia) din 22 noiembrie 2012 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Audiencia Provincial de Barcelona — Spania) — Joan Cuadrench Moré/Koninklijke Luchtvaart Maatschappij NV
   (Cauza C-139/11) (1)

   (Transporturi aeriene - Compensarea și asistența acordată pasagerilor - Refuzul la îmbarcare, anularea sau întârzierea prelungită a unui zbor - Termen de introducere a acțiunii)
   2013/C 26/10
   Limba de procedură: spaniola

      Instanța de trimitere

   Audiencia Provincial de Barcelona

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamant: Joan Cuadrench Moré

      Pârât: Koninklijke Luchtvaart Maatschappij NV

      Obiectul

   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Audiencia Provincial de Barcelona — Interpretarea articolelor 5 și 6 din Regulamentul (CE) nr. 261/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 11 februarie 2004 de stabilire a unor norme comune în materie de compensare și de asistență a pasagerilor în eventualitatea refuzului la îmbarcare și a anulării sau a întârzierii prelungite a zborurilor și de abrogare a Regulamentului (CEE) nr. 295/91 (JO L 46, p. 1, Ediție specială 07/vol. 12, p. 218) — Lipsa unui termen de introducere a acțiunilor — Articolul 35 din Convenția pentru unificarea anumitor norme referitoare la transportul aerian internațional (Convenția de la Montréal), aprobată prin Decizia din 5 aprilie 2001 a Consiliului (JO L 194, p. 38, Ediție specială 07/vol. 8, p. 113) — Legea aplicabilă

      Dispozitivul

   Regulamentul (CE) nr. 261/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 11 februarie 2004 de stabilire a unor norme comune în materie de compensare și de asistență a pasagerilor în eventualitatea refuzului la îmbarcare și anulării sau întârzierii prelungite a zborurilor și de abrogare a Regulamentului (CEE) nr. 295/91 trebuie interpretat în sensul că termenul în care trebuie introduse acțiunile având ca obiect plata compensației prevăzute la articolele 5 și 7 din acest regulament este stabilit în conformitate cu normele fiecărui stat membru în materia prescripției acțiunilor.

      (1)  JO C 179, 18.6.2011.


title: Cauza C-133/15: Cerere de decizie preliminară introdusă de Centrale Raad van Beroep (Țările de Jos) la 18 martie 2015 – H.C. Chavez-Vilchez și alții/Raad van bestuur van de Sociale verzekeringsbank (Svb) și alții

text:
               1.6.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 178/9

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Centrale Raad van Beroep (Țările de Jos) la 18 martie 2015 – H.C. Chavez-Vilchez și alții/Raad van bestuur van de Sociale verzekeringsbank (Svb) și alții
   (Cauza C-133/15)
   (2015/C 178/10)
   Limba de procedură: neerlandeza

      Instanța de trimitere

   Centrale Raad van Beroep

      Părțile din procedura principală

      Reclamante: H.C. Chavez-Vilchez, P. Pinas, U. Nikolic, X.V. Garcia Perez, J. Uwituze, Y.R.L. Wip, I.O. Enowassam, A.E. Guerrero Chavez

      Pârâte: Raad van bestuur van de Sociale verzekeringsbank (Svb), College van burgemeester en wethouders van de gemeente Arnhem, College van burgemeester en wethouders van de gemeente ’s-Gravenhage, College van burgemeester en wethouders van de gemeente ’s-Hertogenbosch, College van burgemeester en wethouders van de gemeente Amsterdam, College van burgemeester en wethouders van de gemeente Rijswijk, College van burgemeester en wethouders van de gemeente Rotterdam

      Întrebarea preliminară

               1)

               Articolul 20 TFUE trebuie interpretat în sensul că interzice unui stat membru să refuze să acorde dreptul de ședere unui resortisant al unei țări terțe care asigură zilnic și efectiv îngrijirea copilului său minor care este resortisant al acestui stat membru?

               2)

               Pentru a răspunde la această întrebare, prezintă relevanță faptul că acest părinte nu asigură singur îngrijirea copilului, din punct de vedere juridic, financiar și/sau afectiv, și că nu este exclus ca în fapt celălalt părinte, el însuși resortisant al statului membru respectiv, să poată fi în fapt în măsură să se ocupe de copil? În acest caz, părintele resortisant al unei țări terțe trebuie să prezinte argumente convingătoare în sensul că celălalt părinte nu poate prelua îngrijirea părintească a copilului, astfel încât, dacă părintele resortisant al unei țări terțe nu ar primi drept de ședere, copilul ar fi obligat să părăsească teritoriul Uniunii


title: Cauza C-38/08 P: Ordonanța Curții din 20 ianuarie 2009 — Jörn Sack/Comisia Comunităților Europene (Recurs — Funcție publică — Remunerație — Neaplicarea primei de conducere prevăzute pentru șefii de unitate unui consilier juridic cu gradul A*14 — Principiul egalității de tratament)

text:
               20.6.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 141/21

         Ordonanța Curții din 20 ianuarie 2009 — Jörn Sack/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza C-38/08 P) (1)

   (Recurs - Funcție publică - Remunerație - Neaplicarea primei de conducere prevăzute pentru șefii de unitate unui consilier juridic cu gradul A*14 - Principiul egalității de tratament)
   2009/C 141/36
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Recurent: Jörn Sack (reprezentant: D. Mahlo, Rechtsanwalt)

      Cealaltă parte în proces: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: B. Wägenbaur și J. Currall, agenți)

      Obiectul

   Recurs formulat împotriva Hotărârii Tribunalului de Primă Instanță (Camera a cincea) din 11 decembrie 2007, Sack/Comisia (T-66/05), prin care Tribunalul a respins acțiunea având ca obiect o cerere de anulare a deciziilor privind stabilirea salariului lunar al reclamantului pentru perioada mai 2004-februarie 2005, o cerere de a se proceda la un nou calcul al acestui salariu și o cerere de anulare a deciziei explicite de respingere a reclamației depuse de reclamant — Neaplicarea primei de conducere prevăzute pentru șefii de unitate unui consilier juridic cu gradul A*14 din serviciul juridic al Comisiei care a asigurat coordonarea unui grup de lucru — Încălcarea principiului egalității de tratament

      Dispozitivul

               1)

               Respinge recursul.

               2)

                  Domnul Sack suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și cheltuielile de judecată efectuate de Comisia Comunităților Europene.

      (1)  JO C 107, 26.4.2008.


title: Cauza T-261/00: Ordonanța Tribunalului din 12 decembrie 2012 — Sacaim și alții/Comisia ( „Acțiune în anulare — Ajutoare de stat — Reduceri ale contribuțiilor sociale în favoarea întreprinderilor stabilite pe teritoriul Veneției și al Chioggiei — Decizie prin care schema de ajutor este declarată incompatibilă cu piața comună și prin care se dispune recuperarea ajutoarelor plătite — Acțiune în parte vădit inadmisibilă și în parte vădit nefondată” )

text:
               9.2.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 38/23

         Ordonanța Tribunalului din 12 decembrie 2012 — Sacaim și alții/Comisia
   (Cauza T-261/00) (1)

   (Acțiune în anulare - Ajutoare de stat - Reduceri ale contribuțiilor sociale în favoarea întreprinderilor stabilite pe teritoriul Veneției și al Chioggiei - Decizie prin care schema de ajutor este declarată incompatibilă cu piața comună și prin care se dispune recuperarea ajutoarelor plătite - Acțiune în parte vădit inadmisibilă și în parte vădit nefondată)
   2013/C 38/40
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Reclamante: Sacaim SpA (Veneția, Italia), Alfier Costruzioni Srl (Veneția), Azin Asfalti Srl (Veneția), Barbato Srl (Veneția), Camata Costruzioni Sas (Veneția), Dal Carlo Mario & C. Srl (Veneția), Impresa Costruzioni Civili e Montaggi Srl (ICCEM) (Marghera, Italia), Rossi Renzo Costruzioni Srl (Marcon, Italia), Vettore Costruzioni Srl (Veneția), ACEA — Associazione dei Costruttori Edili ed Affini di Venezia e Provincia (Veneția) și Comitato „Venezia vuole vivere” (Marghera) (reprezentanți: A. Vianello, M. Merola, A. Sodano și M. Pappalardo, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: V. Di Bucci, agent, asistat de A. Dal Ferro, avocat)

      Intervenientă în susținerea reclamantelor: Republica Italiană (reprezentanți: inițial U. Leanza, ulterior I. Braguglia, ulterior R. Adam și în final I. Bruni, agenți, asistați de G. Aiello și de P. Gentili, avvocati dello Stato)

      Obiectul

   Cerere de anulare a Deciziei 2000/394/CE a Comisiei din 25 noiembrie 1999 privind măsurile de ajutor în favoarea întreprinderilor stabilite pe teritoriul Veneției și al Chioggiei, prevăzute de Legile nr. 30/1997 și nr. 206/1995 de instituire a unor reduceri ale contribuțiilor sociale (JO 2000, L 150, p. 50).

      Dispozitivul

               1.

               Unește cu fondul excepția de inadmisibilitate invocată de Comisia Europeană.

               2.

               Respinge acțiunea ca fiind în parte vădit inadmisibilă și în parte vădit nefondată.

               3.

               Sacaim SpA, Alfier Costruzioni Srl, Azin Asfalti Srl, Barbato Srl, Camata Costruzioni Sas, Dal Carlo Mario & C. Srl, Impresa Costruzioni Civili e Montaggi Srl (ICCEM), Rossi Renzo Costruzioni Srl, Vettore Costruzioni Srl, ACEA — Associazione dei Costruttori Edili ed Affini di Venezia e Provincia și Comitato „Venezia vuole vivere” suportă, în afară de propriile cheltuieli de judecată, și pe cele efectuate de Comisie.

               4.

               Republica Italiană suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 355, 9.12.2000.


title: Cauza C-459/09 P: Ordonanța Curții (Camera a cincea) din 16 septembrie 2010 — Dominio de la Vega, SL/Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale), Ambrosio Velasco SA [Recurs — Marcă comunitară — Regulamentul (CE) nr. 40/94 — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare figurative DOMINIO DE LA VEGA — Marcă comunitară figurativă anterioară PALACIO DE LA VEGA — Existența unui risc de confuzie într-o parte a teritoriului Uniunii — Aprecierea similitudinii între mărci — Element dominant]

text:
               12.3.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 80/7

         Ordonanța Curții (Camera a cincea) din 16 septembrie 2010 — Dominio de la Vega, SL/Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale), Ambrosio Velasco SA
   (Cauza C-459/09 P) (1)

   (Recurs - Marcă comunitară - Regulamentul (CE) nr. 40/94 - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare figurative DOMINIO DE LA VEGA - Marcă comunitară figurativă anterioară PALACIO DE LA VEGA - Existența unui risc de confuzie într-o parte a teritoriului Uniunii - Aprecierea similitudinii între mărci - Element dominant)
   2011/C 80/12
   Limba de procedură: spaniola

      Părțile

      Recurentă: Dominio de la Vega, SL (reprezentanți: E. Caballero Oliver și A. Sanz-Bermell y Martínez, avocați)

      Celelalte părți în proces: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: J. Crespo Carrillo, agent), Ambrosio Velasco SA (reprezentant: E. Armijo Chávarri, avocat)

      Obiectul

   Recurs introdus împotriva Hotărârii Tribunalului de Primă Instanță (Camera a șaptea) din 16 septembrie 2009, Dominio de la Vega/OAPI (T-458/07), prin care Tribunalul a respins o acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a doua de recurs a OAPI din 3 octombrie 2007 (cauza R 1431/2006-2) privind o procedură de opoziție între Ambrosio Velasco, SA și Dominio de la Vega, SL.

      Dispozitivul

               1.

               Respinge recursul.

               2.

               Obligă Dominio de la Vega, SL la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 24, 30.1.2010.


title: Cauza T-594/14: Acțiune introdusă la 11 august 2014 – Makhlouf/Consiliul

text:
               13.10.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 361/17

         Acțiune introdusă la 11 august 2014 – Makhlouf/Consiliul
   (Cauza T-594/14)
   2014/C 361/24
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: Rami Makhlouf (Damasc, Siria) (reprezentanți: E. Ruchat și C. Cornet d’Elzius, avocați)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               declararea acțiunii reclamantului admisibilă și fondată;

               —

               în consecință, obligarea Uniunii Europene la repararea întregului prejudiciu suferit de reclamant, în cuantum de 5 00  000 de euro;

               —

               în subsidiar, dispunerea numirii unui expert în scopul de a stabili amploarea prejudiciului suferit de reclamant;

               —

               obligarea Consiliului Uniunii Europene la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamantul invocă trei motive care sunt în esență identice sau similare cu cele invocate în cauza T-592/14, Makhlouf/Consiliul.


title: Cauza T-1/13: Hotărârea Tribunalului din 4 iulie 2014 – Advance Magazine Publishers/OAPI – Montres Tudor (GLAMOUR) [ „Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale GLAMOUR — Marca internațională anterioară TUDOR GLAMOUR — Risc de confuzie — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009” ]

text:
               25.8.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 282/32

         Hotărârea Tribunalului din 4 iulie 2014 – Advance Magazine Publishers/OAPI – Montres Tudor (GLAMOUR)
   (Cauza T-1/13) (1)

   ([„Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale GLAMOUR - Marca internațională anterioară TUDOR GLAMOUR - Risc de confuzie - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009”])
   2014/C 282/41
   Limba de procedură: engleza

      Părţile

      Reclamantă: Advance Magazine Publishers, Inc. (New York, Statele Unite) (reprezentanţi: T. Raab, H. Lauf și V. Ahmann, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: A. Schifko, agent)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: Montres Tudor SA (Geneva, Elveția) (reprezentanţi: J. P. de Oliveira Vaz Miranda de Sousa și C. Sueiras Villalobos, avocați)

      Obiectul

   Acțiune introdusă împotriva deciziei Camerei a doua de recurs a OAPI din 10 octombrie 2012 (cauza R 213/2012-2) privind o procedură de opoziție între Montres Tudor SA și Advance Magazine Publishers, Inc.

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă Advance Magazine Publishers, Inc. la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 86, 23.3.2013.


title: Cauza C-485/14: Hotărârea Curții (Camera a șasea) din 16 iulie 2015 – Comisia Europeană/Republica Franceză (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Libera circulaţie a capitalurilor — Articolele 63 TFUE și 40 din Acordul privind SEE — Impozit pe transferul de proprietate cu titlu gratuit — Scutire — Legate și donații — Diferenţă de tratament — Organisme situate într-un alt stat membru — Lipsa unei convenții fiscale bilaterale)

text:
               21.9.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 311/12

         Hotărârea Curții (Camera a șasea) din 16 iulie 2015 – Comisia Europeană/Republica Franceză
   (Cauza C-485/14) (1)

   ((Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru - Libera circulaţie a capitalurilor - Articolele 63 TFUE și 40 din Acordul privind SEE - Impozit pe transferul de proprietate cu titlu gratuit - Scutire - Legate și donații - Diferenţă de tratament - Organisme situate într-un alt stat membru - Lipsa unei convenții fiscale bilaterale))
   (2015/C 311/14)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: J.-F. Brakeland și W. Roels, agenți)

      Pârâtă: Republica Franceză (reprezentanți: D. Colas și J.-S. Pilczer, agenți)

      Dispozitivul

               1)

               Republica Franceză, prin scutirea de plata impozitului pe transferul de proprietate cu titlu gratuit a donațiilor și a legatelor efectuate în favoarea unor organisme publice sau de utilitate publică doar în cazul în care organismele menționate sunt stabilite în Franța sau într-un alt stat membru al Uniunii Europene sau într-un alt stat parte la Acordul privind Spațiul Economic European, din 2 mai 1992, care a încheiat cu ea o convenție bilaterală, nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 63 TFUE și al articolului 40 din Acordul privind Spațiul Economic European.

               2)

               Obligă Republica Franceză la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 7, 12.1.2015.


title: Cauza T-243/10: Acțiune introdusă la 26 mai 2010 — RUNGIS express/OAPI — Žito (MARESTO)

text:
               28.8.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 234/40

         Acțiune introdusă la 26 mai 2010 — RUNGIS express/OAPI — Žito (MARESTO)
   (Cauza T-243/10)
   ()
   2010/C 234/73
   Limba în care a fost formulată acțiunea: germana

      Părțile

      Reclamantă: RUNGIS express AG (Meckenheim, Germania) (reprezentant: U. Feldmann, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte) în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: ŽITO prehrambena industrija, d.d. (Ljubljana, Slovenia)

      Concluziile reclamantei

               —

               Anularea Deciziei Camerei întâi de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 11 martie în cauza R 691/2009-1;

               —

               respingerea cererii de opoziție a pârâtului.

      Motivele și principalele argumente

      Solicitantul mărcii comunitare: reclamanta.

      Marca comunitară vizată: marca verbală MARESTO pentru produse din clasa 29.

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în sprijinul opoziției: ŽITO prehrambena industrija, d.d.

      Marca sau semnul invocat în sprijinul opoziției: o marcă națională figurativă care reprezintă un bucătar și cuprinde elementul verbal „M·A·E·S·T·R·O” pentru produse din clasele 29 și 30, o marcă națională figurativă care cuprinde elementul verbal „M·A·E·S·T·R·O” pentru produse din clasele 29, 30 și 43, precum și marca națională verbală „BRAVO, MAESTRO”! pentru produse din clasele 29, 30 și 43.

      Decizia diviziei de opoziție: Respinge opoziția.

      Decizia camerei de recurs: Respinge calea de atac.

      Motivele invocate: Încălcarea articolului 7 alineatul (1) literele (b), (c) și (d) din Regulamentul nr. 207/2009 (1), întrucât mărcile în conflict ar fi lipsite de caracter distinctiv și/sau ar fi pur descriptive.

      (1)  Regulamentul nr. 207/2009 al Consiliului din 26 februarie 2009 privind marca comunitară (JO L 78, p. 1).


title: Cauza C-416/07: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 10 septembrie 2009 — Comisia Comunităților Europene/Republica Elenă [Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Directivele 91/628/CEE și 93/119/CE — Regulamentul (CE) nr. 1/2005 — Protecția animalelor în cursul transportului și în momentul sacrificării sau uciderii acestora — Încălcare structurată și generalizată a normelor comunitare]

text:
               7.11.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 267/10

         Hotărârea Curții (Camera a treia) din 10 septembrie 2009 — Comisia Comunităților Europene/Republica Elenă
   (Cauza C-416/07) (1)

   (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru - Directivele 91/628/CEE și 93/119/CE - Regulamentul (CE) nr. 1/2005 - Protecția animalelor în cursul transportului și în momentul sacrificării sau uciderii acestora - Încălcare structurată și generalizată a normelor comunitare)
   2009/C 267/17
   Limba de procedură: greaca

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: H. Tserepa-Lacombe și F. Erlbacher, agenți)

      Pârâtă: Republica Elenă (reprezentanți: S. Charitaki, S. Papaïoannou și E.-M. Mamouna, agenți)

      Obiectul

   Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Încălcarea articolului 5, a articolului 8, a articolului 9 și a articolului 18 alineatul (2) din Directiva 91/628/CEE din 19 noiembrie 1991 privind protecția animalelor în cursul transportului și de modificare a Directivelor 91/425/CEE și 91/496/CEE (JO L 340, p. 17, Ediție specială 03/vol. 10, p. 182) — Încălcarea articolului 5 alineatul (4), a articolului 6 alineatul (1), a articolului 13 alineatele (3) și (4), a articolului 15 alineatul (1), a articolului 25, a articolului 26 și a articolului 27 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 1/2005 al Consiliului din 22 decembrie 2004 privind protecția animalelor în timpul transportului și al operațiunilor conexe și de modificare a Directivelor 64/432/CEE și 93/119/CE și a Regulamentului (CE) nr. 1255/97 (JO 2005 L 3, p. 1) — Încălcarea articolului 3, a articolului 5 alineatul (1), a articolului 6 alineatul (1) și a articolului 8 din Directiva 93/119/CE a Consiliului din 22 decembrie 1993 privind protecția animalelor în momentul sacrificării sau uciderii (JO L 340, p. 21, Ediție specială 03/vol. 14, p. 157).

      Dispozitivul

               1.

               Prin faptul că nu a luat măsurile necesare:

                           —

                           pentru ca autoritățile competente să efectueze controalele obligatorii ale planurilor de drum;

                           —

                           pentru a amenaja în porturile ferry sau în apropierea acestora instalații în care animalele să se poată odihni după debarcarea de pe ambarcațiuni;

                           —

                           pentru a fi efectiv realizate inspecții ale mijloacelor de transport și ale animalelor;

                           —

                           pentru a asigura respectarea normelor de asomare a animalelor în momentul sacrificării acestora și

                           —

                           pentru ca inspectarea și controlarea abatoarelor să fie realizate în mod corespunzător,

                     Republica Elenă nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 5 secțiunea A punctul 2 litera (d) subpunctul (i) prima liniuță și al articolului 8 din Directiva 91/628/CEE a Consiliului din 19 noiembrie 1991 privind protecția animalelor în cursul transportului și de modificare a Directivelor 90/425/CEE și 91/496/CEE, astfel cum a fost modificată prin Regulamentul (CE) nr. 806/2003 al Consiliului din 14 aprilie 2003, și al subpunctului 7 litera (b) din cuprinsul punctului 48 din capitolul VII din anexa la aceeași directivă, astfel cum a fost modificată prin Regulamentul nr. 806/2003, precum și al articolului 3, al articolului 5 alineatul (1) litera (d), al articolului 6 alineatul (1) și al articolului 8 din Directiva 93/119/CE a Consiliului din 22 decembrie 1993 privind protecția animalelor în momentul sacrificării sau uciderii.

               2.

               Respinge acțiunea cu privire la restul motivelor.

               3.

               Obligă Republica Elenă să suporte două treimi din cheltuielile de judecată. Obligă Comisia Comunităților Europene să suporte o treime din cheltuielile de judecată.

      (1)  JO C 283, 24.11.2007.


title: Cauza T-417/09: Acțiune introdusă la 16 octombrie 2009 — Poslovni Sistem Mercator/OAPI — Mercator Multihull (MERCATOR STUDIOS)

text:
               5.12.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 297/33

         Acțiune introdusă la 16 octombrie 2009 — Poslovni Sistem Mercator/OAPI — Mercator Multihull (MERCATOR STUDIOS)
   (Cauza T-417/09)
   2009/C 297/50
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Poslovni Sistem Mercator, d.d. (Ljubljana, Slovenia) (reprezentanți: M. Curell Aguila și J. Güell Serra, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Mercator Multihull, Inc. (Vancouver, Canada)

      Concluziile reclamantei

               —

               Anularea deciziei din 16 iulie 2009 a Camerei întâi de recurs din cadrul Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) pronunțată în cauza R 1031/2008-1;

               —

               Obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

      Solicitantul mărcii comunitare: Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

      Marca comunitară vizată: Marca verbală „MERCATOR STUDIOS”, pentru produse din clasa 42

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în sprijinul opoziției: Reclamanta

      Marca sau semnul invocat în sprijinul opoziției: Marca figurativă slovenă „Mercator” înregistrată pentru servicii din clasele 35, 36, 39, 41 și 42, și pentru produse din clasele 1-6, 8-11, 13-34; marca figurativă slovenă „Mercator Slovenska Košarica” înregistrată pentru produse și servicii din clasele 1-6, 8-11, 13-34, 39, 41, 43 și 44; marca internațională „Mercator”, pentru produse din clasele 1-6, 8-11, 13, 14, 16-18, 20-33, și pentru servicii din clasele 36, 41 și 42

      Decizia diviziei de opoziție: Respinge opoziția

      Decizia camerei de recurs: Respinge recursul

      Motivele invocate: Încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) și a articolului 8 alineatul (5) din Regulamentul nr. 40/94 al Consiliului [devenite articolul 8 alineatul (1) litera (b) și articolul 8 alineatul (5) din Regulamentul nr. 207/2009 al Consiliului] în măsura în care Camera de recurs a omis să efectueze o analiză globală a factorilor relevanți, și, în schimb, a respins opoziția pentru motivul că serviciile sunt diferite, și a apreciat în mod greșit motivul opoziției întemeiat pe această din urmă dispoziție legală.


title: Cauza C-60/06: Ordonanța președintelui Curții din 20 februarie 2008 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Bayerisches Landessozialgericht — Germania) — Grete Schlepps/Deutsche Rentenversicherung Oberbayern

text:
               24.5.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 128/26

         Ordonanța președintelui Curții din 20 februarie 2008 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Bayerisches Landessozialgericht — Germania) — Grete Schlepps/Deutsche Rentenversicherung Oberbayern
   (Cauza C-60/06) (1)

   (2008/C 128/47)

      Limba de procedură: germana

   Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 131, 3.6.2006.


title: Cauza C-535/07: Acțiune introdusă la 30 noiembrie 2007 — Comisia Comunităților Europene/Republica Austria

text:
               23.2.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 51/32

         Acțiune introdusă la 30 noiembrie 2007 — Comisia Comunităților Europene/Republica Austria
   (Cauza C-535/07)
   (2008/C 51/55)
   Limba de procedură: germana
   Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: domnul R. Sauer și doamna D. Recchia, agenți)

      Pârâtă: Republica Austria
   Concluziile reclamantei

               —

               Constatarea faptului că Republica Austria a încălcat obligațiile care îi revin în conformitate cu articolul 4 alineatele (1) și (2) din Directiva 79/409/CEE a Consiliului din 2 aprilie 1979 privind conservarea păsărilor sălbatice (1) și cu articolul 6 alineatul (2) coroborat cu articolul 7 din Directiva 92/43/CEE a Consiliului din 21 mai 1992 privind conservarea habitatelor naturale și a speciilor de faună și floră sălbatică (2), întrucât:

                           a)

                           nu a desemnat în mod corect (în cazul „Hansag” în landul federal Burgenland), respectiv nu a delimitat în mod corect (în cazul „Niedere Tauern” în landul federal Styria), conform criteriilor ornitologice, cele mai adecvate teritorii, ca număr și suprafață, drept arii de protecție specială pentru conservarea păsărilor respective în înțelesul articolului 4 alineatele (1) și (2),

                           b)

                           nu a acordat unei părți din ariile de protecție specială deja desemnate protecția juridică corespunzătoare articolului 4 alineatele (1) și (2) din directiva privind conservarea păsărilor, respectiv articolului 6 alineatul (2) coroborat cu articolul 7 din Directiva 92/43/CEE.

               —

               obligarea Republicii Austria la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   Articolul 4 alineatele (1) și (2) din Directiva 79/409/CEE a Consiliului (directiva privind conservarea păsărilor) obligă statele membre să clasifice în special cele mai adecvate teritorii, ca număr și suprafață, drept arii de protecție specială (APS) pentru conservarea speciilor cuprinse în anexa I la directivă, precum și să ia măsuri similare pentru speciile migratoare care apar în mod regulat și nu sunt cuprinse în anexa I. Unei APS ar trebui să i se acorde o protecție juridică adecvată care să asigure printre altele supraviețuirea și înmulțirea speciilor cuprinse în anexa I la directivă precum și înmulțirea, schimbarea penelor și hibernarea speciilor migratoare care apar în mod regulat și nu sunt cuprinse în anexa I. Întrucât conform articolului 7 din Directiva 92/43/CEE privind conservarea habitatelor naturale și a speciilor de faună și floră sălbatică (directiva „habitate”) obligațiile care decurg printre altele din articolul 6 alineatul (2) din aceeași directivă înlocuiesc obligațiile rezultând din articolul 4 alineatul (4) prima teză din Directiva privind conservarea păsărilor în ceea ce privește ariile de protecție specială, protecția juridică a acestor arii ar trebui să garanteze în plus și evitarea deteriorării habitatelor naturale și a habitatelor speciilor, pentru care ar fi fost desemnate respectivele arii, precum și evitarea perturbării semnificative a acestor specii.
   Republica Austria ar fi încălcat obligațiile care îi revin potrivit acestor dispoziții de drept comunitar, prin faptul că nu ar fi desemnat aria „Hansag” în calitate de APS, respectiv a nu ar fi delimitat aria „Niedere Tauern” conform cerințelor din Directiva privind conservarea păsărilor și, în sfârșit, nu ar fi acordat unei părți din ariile de protecție specială deja desemnate protecția juridică corespunzătoare cerințelor din dispozițiile menționate mai sus.
   Cu toate că Republica Austria ar fi recunoscut necesitatea desemnării ariei „Hansag” în calitate de APS și ar fi confirmat în mod repetat intenția de a realiza această desemnare, aceasta nu ar fi îndeplinit obligația de desemnare până la expirarea termenului prevăzut în avizul motivat.
   Delimitarea neconformă cerințelor Directivei privind conservarea păsărilor a ariei „Niedere Tauern” privește, pe de o parte, luarea în considerare insuficientă a habitatelor necesare pentru prundărașul de munte (Charadrius morinellus) și, pe de altă parte, cuprinderea insuficientă a habitatelor constatate pentru anumite specii de păsări de pădure, respectiv pentru speciile ciocănitoare sură (Picus Canus) și ieruncă (Bonasa bonasia). Este adevărat că statele membre au dispus de o anumită marjă de apreciere în privința alegerii și delimitării APS, dar această marjă ar fi totuși limitată de faptul că desemnarea acestor arii este supusă respectării criteriilor ornitologice stabilite în directivă. În special, un stat membru nu ar fi îndreptățit să ia în considerare, la alegerea și delimitarea unei arii, cerințele economice prevăzute la articolul 2 din directiva privind conservarea păsărilor, respectiv la articolul 6 alineatul (4) din directiva „habitate”.
   În ceea ce privește protecția juridică a ariilor de protecție specială deja desemnate în Austria, ar trebui luate „măsuri speciale de protecție” pentru fauna ornitologică regăsită într-o arie care îndeplinește criteriile unei desemnări ca APS și ar fi de asemenea necesară stabilirea exactă a măsurilor de protecție necesare și adaptarea acestora în funcție de caracteristicile specifice și de condițiile de mediu ale APS. Scopurile de conservare specifice cuprinse în instrumentele de protecție juridică în înțelesul articolului 4 alineatele (1) și (2) din Directiva privind conservarea păsărilor, respectiv scopurile de conservare specifice în înțelesul articolului 6 alineatul (2) din directiva „habitate” pentru speciile avute în vedere de la caz la caz, împreună cu măsurile și regulile concrete (obligații și interdicții) necesare pentru arie ar trebui de asemenea să aibă caracter obligatoriu și să se beneficieze de o publicitate suficientă. După examinarea reglementărilor existente în fiecare din landurile federale s-ar putea constata că protecția juridică prevăzută în aceste reglementări nu ar corespunde cerințelor menționate mai sus și prin urmare nu ar putea fi considerată drept suficientă conform dispozițiilor din directiva privind conservarea păsărilor și a celor din directiva „habitate”.

      (1)  JO L 103, p. 1, Ediție specială 15/vol. 1, p. 77.

      (2)  JO L 206, p. 7, Ediție specială 15/vol. 2, p. 109.


title: Cauza T-35/16: Acțiune introdusă la 21 ianuarie 2016 – Sony Computer Entertainment Europe/OAPI – Vieta Audio (Vita)

text:
               21.3.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 106/42

         Acțiune introdusă la 21 ianuarie 2016 – Sony Computer Entertainment Europe/OAPI – Vieta Audio (Vita)
   (Cauza T-35/16)
   (2016/C 106/49)
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Sony Computer Entertainment Europe Ltd (Londra, Regatul Unit) (reprezentant: S. Malynicz, barrister)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Vieta Audio, SA (Barcelona, Spania)

      Datele privind procedura în fața OAPI

      Solicitantul: reclamanta

      Marca în litigiu: marca comunitară verbală „Vita” – marca comunitară nr. 9 993 361

      Procedura care s-a aflat pe rolul OAPI: procedură de decădere

      Decizia atacată: Decizia Camerei a cincea de recurs a OAPI din 12 noiembrie 2015 în cauza R 2232/2014-5

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei atacate;

               —

               obligarea OAPI și a celeilalte părți din procedură la suportarea propriilor cheltuieli de judecată, precum și a celor ale reclamantei.

      Motivul invocat

               —

               încălcarea articolului 51 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul nr. 207/2009.


title: Cauza C-333/08: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 28 ianuarie 2010 — Comisia Europeană/Republica Franceză (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Libera circulație a mărfurilor — Articolele 28 CE și 30 CE — Restricții cantitative la import — Măsuri cu efect echivalent — Regim de autorizare prealabilă — Adjuvanți tehnologici și produse alimentare la prepararea cărora au fost utilizați adjuvanți tehnologici care provin din alte state membre, în care sunt fabricați și/sau comercializați în mod legal — Procedură care permite operatorilor economici obținerea înscrierii unor astfel de substanțe pe o listă pozitivă — Clauză de recunoaștere reciprocă — Cadru reglementar național care creează o situație de insecuritate juridică pentru unii operatori economici)

text:
               13.3.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 63/8

         Hotărârea Curții (Camera a treia) din 28 ianuarie 2010 — Comisia Europeană/Republica Franceză
   (Cauza C-333/08) (1)

   (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru - Libera circulație a mărfurilor - Articolele 28 CE și 30 CE - Restricții cantitative la import - Măsuri cu efect echivalent - Regim de autorizare prealabilă - Adjuvanți tehnologici și produse alimentare la prepararea cărora au fost utilizați adjuvanți tehnologici care provin din alte state membre, în care sunt fabricați și/sau comercializați în mod legal - Procedură care permite operatorilor economici obținerea înscrierii unor astfel de substanțe pe o „listă pozitivă” - Clauză de recunoaștere reciprocă - Cadru reglementar național care creează o situație de insecuritate juridică pentru unii operatori economici)
   2010/C 63/12
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentant: B. Stromsky, agent)

      Pârâtă: Republica Franceză (reprezentanți: G. de Bergues și R. Loosli-Surrans, agenți)

      Obiectul

   Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Încălcarea articolului 28 CE — Regim de autorizare prealabilă a adjuvanților tehnologici și a produselor alimentare la prepararea cărora au fost utilizați adjuvanți tehnologici care provin din alte state membre în care au fost fabricați și/sau comercializați în mod legal — Lipsă a justificării și/sau nerespectarea principiului proporționalității

      Dispozitivul

               1.

               Prin instituirea, pentru adjuvanții tehnologici și pentru produsele alimentare la prepararea cărora au fost utilizați adjuvanți tehnologici care provin din alte state membre, în care sunt fabricați și/sau comercializați în mod legal, a unui regim de autorizare prealabilă care nu respectă principiul proporționalității, Republica Franceză nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 28 CE.

               2.

               Obligă Republica Franceză la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 285, 8.11.2008.


title: Cauzele conexate T-649/13 și T-2/15: Hotărârea Tribunalului din 23 noiembrie 2016 – Ipatau/Consiliul („Politica externă și de securitate comună — Măsuri restrictive luate împotriva Belarus — Înghețarea fondurilor și a resurselor economice — Restricţii privind intrarea şi tranzitarea pe teritoriul Uniunii — Menţinerea numelui reclamantului pe lista persoanelor vizate — Dreptul la apărare — Obligaţia de motivare — Eroare de apreciere — Proporţionalitate”)

text:
               16.1.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 14/30

         Hotărârea Tribunalului din 23 noiembrie 2016 – Ipatau/Consiliul
   (Cauzele conexate T-649/13 și T-2/15) (1)

   ((„Politica externă și de securitate comună - Măsuri restrictive luate împotriva Belarus - Înghețarea fondurilor și a resurselor economice - Restricţii privind intrarea şi tranzitarea pe teritoriul Uniunii - Menţinerea numelui reclamantului pe lista persoanelor vizate - Dreptul la apărare - Obligaţia de motivare - Eroare de apreciere - Proporţionalitate”))
   (2017/C 014/35)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: Vadzim Ipatau (Minsk, Belarus) (reprezentant: M. Michalauskas, avocat)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: F. Naert și B. Driessen, agenți)

      Obiectul

   Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE, având ca obiect anularea Deciziei 2013/534/PESC a Consiliului din 29 octombrie 2013 de modificare a Deciziei 2012/642/PESC privind măsuri restrictive împotriva Belarus (JO 2013, L 288, p. 69), a Regulamentului de punere în aplicare (UE) nr. 1054/2013 al Consiliului din 29 octombrie 2013 privind punerea în aplicare a articolului 8a alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 765/2006 privind măsuri restrictive împotriva Belarus (JO 2013, L 288, p. 1), a Deciziei 2014/750/PESC a Consiliului din 30 octombrie 2014 de modificare a Deciziei 2012/642/PESC a Consiliului privind măsuri restrictive împotriva Belarus (JO 2014, L 311, p. 39), şi a Regulamentului de punere în aplicare (UE) nr. 1159/2014 al Consiliului din 30 octombrie 2014 privind punerea în aplicare a articolului 8a alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 765/2006 privind măsuri restrictive împotriva Belarus (JO 2014, L 311, p. 2), în măsura în care aceste acte îl privesc pe reclamant

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acţiunile.

               2)

               Îl obligă pe domnul Vadzim Ipatau la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 93, 29.3.2014.


title: Cauza C-192/13 P: Hotărârea Curții (Camera întâi) din 4 septembrie 2014 – Regatul Spaniei/Comisia Europeană (Recurs – Fondul de coeziune – Reducerea sprijinului financiar – Adoptarea deciziei de către Comisia Europeană – Existența unui termen – Nerespectarea termenului stabilit – Consecințe)

text:
               10.11.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 395/14

      Hotărârea Curții (Camera întâi) din 4 septembrie 2014 – Regatul Spaniei/Comisia Europeană
      (Cauza C-192/13 P) (1)

      ((Recurs - Fondul de coeziune - Reducerea sprijinului financiar - Adoptarea deciziei de către Comisia Europeană - Existența unui termen - Nerespectarea termenului stabilit - Consecințe))
      (2014/C 395/16)
      Limba de procedură: spaniola

         Părțile

         Recurent: Regatul Spaniei (reprezentant: A. Rubio González, agent)

         Cealaltă parte din procedură: Comisia Europeană (reprezentanți: S. Pardo Quintillán şi D. Recchia, agenţi)

         Dispozitivul

                  1)

                  Anulează Hotărârea Tribunalului Uniunii Europene, Spania/Comisia (T-235/11, EU:T:2013:49).

                  2)

                  Anulează Decizia C(2011) 1023 final a Comisiei din 18 februarie 2011 de reducere a ajutorului acordat din Fondul de coeziune pentru etapele de proiect intitulate „Furnizare şi asamblare de materiale feroviare pe linia de mare viteză Madrid Zaragoza Barcelona Frontiera franceză. Tronsonul Madrid Lleida” (CCI 1999.ES.16.C.PT.001), „Linia feroviară de mare viteză Madrid Barcelona. Tronsonul Lleida Martorell (platformă, prima fază)” (CCI 2000.ES.16.C.PT.001), „Linia de mare viteză Madrid Zaragoza Barcelona Frontiera franceză. Accesuri feroviare spre noua gară din Zaragoza” (CCI 2000.ES.16.C.PT.003), „Linia de mare viteză Madrid Barcelona Frontiera franceză. Tronsonul Lleida Martorell. Subtronsonul X A (Olérdola – Avinyonet del Penedés)” (CCI 2001.ES.16.C.PT.007), „Noul acces feroviar la linia feroviară de mare viteză la Levante. Subtronsonul La Gineta-Albacete (platformă)” (CCI 2004.ES.16.C.PT.014).

                  3)

                  Obligă Comisia Europeană la plata cheltuielilor de judecată ale Regatului Spaniei, precum și a propriilor cheltuieli de judecată, efectuate atât în procedura în primă instanță, cât și în cadrul prezentului recurs.

         (1)  JO C 178, 22.6.2013.