title: Cauza C-579/16 P: Recurs introdus la 16 noiembrie 2016 de Comisia Europeană împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a șasea) din 15 septembrie 2016 în cauza T-386/14, Fih Holding și Fih Erhvervsbank/Comisia

text:
               16.1.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 14/28

         Recurs introdus la 16 noiembrie 2016 de Comisia Europeană împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a șasea) din 15 septembrie 2016 în cauza T-386/14, Fih Holding și Fih Erhvervsbank/Comisia
   (Cauza C-579/16 P)
   (2017/C 014/34)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Recurentă: Comisia Europeană (reprezentanți: L. Flynn, K. Blanck-Putz și A. Bouchagiar, agenți)

      Celelalte părți din procedură: FIH Holding A/S, FIH Erhvervsbank A/S

      Concluziile recurentei

               —

               Anularea Hotărârii Tribunalului (Camera a șasea) din 15 septembrie 2016, notificată Comisiei la 16 septembrie 2016, în cauza T-386/14, Fih Holding și Fih Erhvervsbank/Comisia;

               —

               pronunțarea asupra cererii formulate în primă instanță și respingerea acesteia ca nefondată și

               —

               obligarea intimatelor, reclamante în primă instanță, la plata cheltuielilor de judecată.

         Cu titlu subsidiar, recurenta solicită Curții:

               —

               anularea Hotărârii Tribunalului (Camera a șasea) din 15 septembrie 2016, notificată Comisiei la 16 septembrie 2016, în cauza T-386/14, Fih Holding și Fih Erhvervsbank/Comisia și

               —

               trimiterea cauzei spre rejudecare Tribunalului pentru ca acesta să examineze al doilea motiv invocat în primă instanță și

               —

               amânarea pronunțării cu privire la cheltuielile de judecată aferente procedurilor în primă instanță și în recurs.

      Motivele și principalele argumente

   Tribunalul a săvârșit o eroare de drept întrucât a constatat că, pentru a stabili că măsurile din 2012 conțineau un ajutor de stat, Comisia trebuia să aplice criteriul creditorului într-o economie de piață în raport cu costurile pe care Danemarca le-ar fi suportat dacă nu ar fi adoptat aceste măsuri. Această constatare a Tribunalului reprezintă o eroare de drept, deoarece costurile în discuție reprezintă un efect direct al ajutorului de stat pe care Danemarca l-a acordat anterior în favoarea FIH, iar jurisprudența constantă a Curții stabilește în mod clar că asemenea costuri nu pot fi luate în considerare de Comisie atunci când examinează dacă un stat membru a acționat la fel ca un operator în economia de piață.


title: Cauza F-120/14: Acțiune introdusă la 25 octombrie 2014 – ZZ/Parlamentul

text:
               12.1.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 7/57

         Acțiune introdusă la 25 octombrie 2014 – ZZ/Parlamentul
   (Cauza F-120/14)
   (2015/C 007/72)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: ZZ (reprezentant: A. Salerno, avocat)

      Pârât: Parlamentul

      Obiectul și descrierea litigiului

   Anularea deciziei Parlamentului prin care se respinge cererea reclamantului de modificare a locului său de origine în Larnaca (Cipru) și centrul intereselor sale în Singapore, în loc de Montréal (Canada), după transferul său la Parlamentul European.

      Concluziile reclamantului

               —

               Anularea deciziei AIPN a Parlamentului din 17 decembrie 2013 prin care i se respinge cererea de a se înlocui Montréal cu Singapore ca centru al intereselor sale și de a i se stabili în consecință locul de origine în Larnaca, precum și, în măsura în care este necesar, a deciziei din 16 iulie 2014 prin care se respinge reclamația pe care a introdus-o împotriva deciziei atacate;

               —

               obligarea Parlamentului la plata cheltuielilor de judecată.


title: Cauza F-17/15: Acțiune introdusă la 2 februarie 2015 – ZZ/Comisia

text:
               20.4.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 127/40

         Acțiune introdusă la 2 februarie 2015 – ZZ/Comisia
   (Cauza F-17/15)
   (2015/C 127/56)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamant: ZZ (reprezentant: D. Fouquet, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Obiectul și descrierea litigiului

   Anularea deciziei AIPN de a nu modifica raportul de evaluare a reclamantului pentru anul 2013

      Concluziile reclamantului

               —

               Anularea deciziei adoptate la 31 octombrie 2014 de AIPN (HR.D.2/AS/ca/Ares82014) ca răspuns la reclamația prezentată de ZZ (nr. R/781/14);

               —

               obligarea pârâtei să adopte o nouă decizie în speță, cu respectarea concluziilor Tribunalului și eliminând în special fraza contestată din raportul de evaluare a reclamantului;

               —

               obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată.


title: Cauza T-25/16: Hotărârea Tribunalului din 4 mai 2017 – Haw Par/EUIPO – Cosmowell (GELENKGOLD) [„Marcă a Uniunii Europene — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurative GELENKGOLD — Marca Uniunii Europene figurativă anterioară care reprezintă un tigru — Motiv relativ de refuz — Risc de confuzie — Similitudinea semnelor — Autoritate de lucru judecat — Caracter distinctiv sporit al mărcii anterioare dobândit prin utilizare — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 — Dreptul de a fi ascultat — Articolul 75 teza a doua din Regulamentul nr. 207/2009 — Serie de mărci”]

text:
               19.6.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 195/22

         Hotărârea Tribunalului din 4 mai 2017 – Haw Par/EUIPO – Cosmowell (GELENKGOLD)
   (Cauza T-25/16) (1)

   ([„Marcă a Uniunii Europene - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurative GELENKGOLD - Marca Uniunii Europene figurativă anterioară care reprezintă un tigru - Motiv relativ de refuz - Risc de confuzie - Similitudinea semnelor - Autoritate de lucru judecat - Caracter distinctiv sporit al mărcii anterioare dobândit prin utilizare - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 - Dreptul de a fi ascultat - Articolul 75 teza a doua din Regulamentul nr. 207/2009 - Serie de mărci”])
   (2017/C 195/30)
   Limba de procedură: germana

      Părţile

      Reclamantă: Haw Par Corp. Ltd (Singapore, Singapore) (reprezentanţi: R.-D. Härer, C. Schultze, J. Ossing, C. Weber, H. Ranzinger, C. Gehweiler și C. Brockmann, avocați)

      Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentant: D. Walicka, agent)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO, intervenientă la Tribunal: Cosmowell GmbH (Sankt Johann in Tirol, Austria) (reprezentanți: J. Sachs și C. Sachs, avocați)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei întâi de recurs a EUIPO din 4 noiembrie 2015 (cauza R 1907/2015-1) privind o procedură de opoziție între Haw Par și Cosmowell

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă Haw Par Corp. Ltd la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 106, 21.3.2016.


title: Cauza T-431/10: Acțiune introdusă la 24 septembrie 2010 — Nencini/Parlamentul European

text:
               20.11.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 317/40

         Acțiune introdusă la 24 septembrie 2010 — Nencini/Parlamentul European
   (Cauza T-431/10)
   ()
   2010/C 317/72
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Reclamant: Riccardo Nencini (Florența, Italia) (reprezentant: F. Bertini, avocat)

      Pârât: Parlamentul European

      Concluziile reclamantului

               —

               în principal: anularea, pentru motivele indicate în motivarea acțiunii, a deciziei secretarului general al Parlamentului European din 16 iulie 2010, adresată domnului Riccardo Nencini; a comunicării nr. 312331 a directorului general al Direcției generale finanțe a Parlamentului European din 4 august 2010, adresată domnului Riccardo Nencini, și, dacă este cazul, a celorlalte acte conexe și/sau prealabile atacate;

               —

               în subsidiar: anularea deciziei atacate și trimiterea cazului la Secretariatului general al Parlamentului European în vederea unei noi determinări, echitabile, a cuantumului atacat;

               —

               în orice caz, obligarea Parlamentului European la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamantul, deputat în Parlamentul European în legislatura 1994-1999, invocă următoarele motive:

               —

               încălcarea regimului lingvistic al Comunității Europene și, în consecință, încălcări ale normelor de procedură și ale principiului protecției efective în măsura în care cele două acte atacate ar fi trebuit să fie redactate în limba italiană, limba statului membru al cărui cetățean este reclamantul;

               —

               inadmisibilitatea cererii de executare a creaței ca urmare a prescrierii dreptului de a pretinde executarea creanței respective;

               —

               încălcarea principiului contradictorialității și a principiului protecției efective. În această privință, se afirmă că, în cazul reclamantului, Secretariatul general al Parlamentului European a adoptat decizia finală pe baza unor elemente de fapt și a unor argumente juridice care, în parte, sunt diferite de cele utilizate și aduse în prealabil la cunoștința reclamantului;

               —

               încălcarea reglementării în materie de indemnizații parlamentare ale deputaților în Parlamentul European în ceea ce privește indemnizațiile de călătorie, întrucât nu s-a luat în considerare că, pe durata mandatului său de parlamentar european, reclamantul avea reședința în Roma. Astfel, domnul Riccardo Nencini își desfășura în mod regulat activitatea politică în calitate de reprezentant pe plan național al partidului său politic în acest oraș, care este, după cum se știe, capitala Italiei și centrul activității politice naționale;

               —

               încălcarea reglementării în materie de indemnizații parlamentare ale deputaților în Parlamentul European în ceea ce privește indemnizațiile de asistență și de secreteriat. Reclamantul precizează că a transferat persoanelor angajate în cadrul secretariatului său toate indemnizațiile obținute în acest scop, nereținând nicio sumă pentru sine;

               —

               în ultimul rând, reclamantul invocă încălcarea principiului general al proporționalității.


title: Cauza C-216/07: Ordonanța președintelui Curții 13 februarie 2008 — Comisia Comunităților Europene/Republica Federală Germania

text:
               24.5.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 128/27

         Ordonanța președintelui Curții 13 februarie 2008 — Comisia Comunităților Europene/Republica Federală Germania
   (Cauza C-216/07) (1)

   (2008/C 128/54)

      Limba de procedură: germana

   Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 129, 9.6.2007.


title: Cauza C-550/12: Recurs introdus la 27 septembrie 2012 de J împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a șasea) din 3 decembrie 2012 în cauza T-160/10, J/Parlamentul European

text:
               2.2.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 32/9

         Recurs introdus la 27 septembrie 2012 de J împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a șasea) din 3 decembrie 2012 în cauza T-160/10, J/Parlamentul European
   (Cauza C-550/12)
   2013/C 32/12
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Recurent: J (reprezentant: A. Auer, avocat)

      Cealaltă parte din procedură: Parlamentul European

      Concluziile recurentului

   Recurentul solicită Curții

               —

               anularea în totalitate a Hotărârii pronunțate la 27 septembrie 2012 de Tribunalul Uniunii Europene în cauza T-160/10 sub forma următorului dispozitiv: „Anulează în totalitate hotărârea pronunțată la 27 septembrie 2012 de Tribunalul Uniunii Europene în cauza T-160/10, Alois Mayr/Parlamentul European. Cheltuielile de judecată sunt în sarcina Parlamentului European”.

         În ipoteza în care recursul este declarat ca fiind admisibil,

               —

               admiterea în totalitate a cererii, prezentată în primă instanță, de anulare a deciziei Comisiei pentru petiții a Parlamentului European din 2 martie 2010 prin care a fost respinsă petiția nr. 1673/2009 din 19 noiembrie 2009 prezentată de recurent;

               —

               obligarea Parlamentului European la plata cheltuielilor de judecată efectuate în cadrul procedurii în primă instanță;

         în subsidiar

               —

               trimiterea cauzei la Tribunal spre rejudecare.

      Motivele și principalele argumente

   Tribunalul ar fi reținut, în mod eronat, lipsa încălcării obligației de motivare de către Comisia pentru petiții atunci când aceasta a declarat ca fiind inadmisibilă petiția recurentului. Acesta ar fi invocat în mod expres în cadrul petiției o încălcare a dreptului de proprietate, precum și o încălcare de către autoritățile austriece a Directivei 2004/48/CE. S-ar fi declarat inadmisibilitatea petiției fără a se fi examinat aceste încălcări ale dreptului desemnate în mod concret, astfel încât recurentului nu i-ar fi posibil să înțeleagă motivele pentru care Parlamentul European consideră petiția sa ca fiind inadmisibilă.
   În plus, Tribunalul ar fi ajuns la concluzia eronată în drept că acțiunile nelegale ale autorităților austriece nu ar avea nicio legătură cu dreptul Uniunii. Recurentului i s-ar fi confiscat de către autoritățile austriece documente protejate de dreptul de proprietate intelectuală fără să fi fost despăgubit pentru aceasta. De aici ar rezulta că s-ar fi adus atingere dreptului de proprietate (intelectuală) al recurentului, ceea ce intră în domeniul de aplicare al Directivei 2004/48/CE.


title: Cauza F-45/14: Acțiune introdusă la 19 mai 2014 – ZZ/Comisia

text:
               7.7.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 212/46

         Acțiune introdusă la 19 mai 2014 – ZZ/Comisia
   (Cauza F-45/14)
   2014/C 212/60
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: ZZ (reprezentanți: D. de Abreu Caldas, M. de Abreu Caldas, J.-N. Louis, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Obiectul și descrierea litigiului

   Anularea deciziei privind transferul drepturilor de pensie ale reclamantului în sistemul de pensii al Uniunii care aplică noile DGA privind articolele 11 și 12 din anexa VIII la Statutul funcționarilor

      Concluziile reclamantului

               —

               Anularea deciziei din 25 septembrie 2013 privind calculul bonificației drepturilor de pensie dobândite înainte de intrarea în serviciul Comisiei;

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.


title: Cauzele conexate T-458/09 și T-171/10: Hotărârea Tribunalului din 22 martie 2012 — Slovak Telekom/Comisia ( „Concurență — Procedură administrativă — Decizie de solicitare de informații — Caracterul necesar al informațiilor solicitate — Principiul bunei administrări — Obligația de motivare — Proporționalitate” )

text:
               5.5.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 133/23

         Hotărârea Tribunalului din 22 martie 2012 — Slovak Telekom/Comisia
   (Cauzele conexate T-458/09 și T-171/10) (1)

   (Concurență - Procedură administrativă - Decizie de solicitare de informații - Caracterul necesar al informațiilor solicitate - Principiul bunei administrări - Obligația de motivare - Proporționalitate)
   2012/C 133/44
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Slovak Telekom a.s. (Bratislava, Slovacia) (reprezentanți: inițial M. Maier, L. Kjølbye și D. Geradin, ulterior L. Kjølbye, D. Geradin și G. Berrisch, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană [reprezentanți: F. Castillo de la Torre și K. Mojzesowicz (cauza T-458/09) și M. Castillo de la Torre, K. Mojzesowicz și J. Bourke (cauza T-171/10), agenți]

      Obiectul

   Cereri de anulare, pe de o parte, a Deciziei C(2009) 6840 a Comisiei din 3 septembrie 2009 privind o procedură de aplicare a articolului 18 alineatul (3) și a articolului 24 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 1/2003 al Consiliului (cazul COMP/39.523 — Slovak Telekom) și, pe de altă parte, a Deciziei C(2010) 902 a Comisiei du 8 februarie 2010 privind o procedură de aplicare a articolului 18 alineatul (3) și a articolului 24 alineatul (1) din Regulamentul nr. 1/2003 (cazul COMP/39.523 — Slovak Telekom).

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunile.

               2.

               Obligă Slovak Telekom a.s. la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 11, 16.1.2010.


title: Cauza T-579/11 R: Ordonanța președintelui Tribunalului din 12 decembrie 2011 — Akhras/Consiliul ( „Procedură privind măsurile provizorii — Politica externă și de securitate comună — Măsuri restrictive împotriva Siriei — Înghețare a fondurilor și a resurselor economice — Cerere de suspendare a executării și de măsuri provizorii — Lipsa urgenței — Lipsa unui prejudiciu grav și ireparabil” )

text:
               11.2.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 39/15

         Ordonanța președintelui Tribunalului din 12 decembrie 2011 — Akhras/Consiliul
   (Cauza T-579/11 R)
   (Procedură privind măsurile provizorii - Politica externă și de securitate comună - Măsuri restrictive împotriva Siriei - Înghețare a fondurilor și a resurselor economice - Cerere de suspendare a executării și de măsuri provizorii - Lipsa urgenței - Lipsa unui prejudiciu grav și ireparabil)
   2012/C 39/31
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamant: Tarif Akhras (Homs, Siria) (reprezentanți: S. Ashley, S. Millar, solicitors, D. Wyatt, QC, și R. Blakeley, avocați)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: M. Bishop și M. M. Joséphidès, agenți)

      Obiectul

   În esență, cerere de măsuri provizorii și de suspendare a executării Deciziei 2011/522/PESC a Consiliului din 2 septembrie 2011 de modificare a Deciziei 2011/273/PESC privind măsuri restrictive împotriva Siriei (JO L 228, p. 16), a Regulamentului (UE) nr. 878/2011 al Consiliului din 2 septembrie 2011 de modificare a Regulamentului (UE) nr. 442/2011 privind măsuri restrictive având în vedere situația din Siria (JO L 228, p. 1), a Deciziei 2011/628/PESC a Consiliului din 23 septembrie 2011 de modificare a Deciziei 2011/273/PESC privind măsuri restrictive împotriva Siriei (JO L 247, p. 17) și a Regulamentului (UE) nr. 1011/2011 al Consiliului din 13 octombrie 2011 de modificare a Regulamentului (UE) nr. 442/2011 (JO L 269, p. 18), în măsura în care aceste acte normative îl vizează pe reclamant.

      Dispozitivul

               1.

               Respinge cererea de măsuri provizorii.

               2.

               Cererea privind cheltuielile de judecată se soluționează odată cu fondul.


title: Cauza T-367/13: Acțiune introdusă la 15 iulie 2013 — Republica Polonă/Comisia Europeană

text:
               7.9.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 260/47

         Acțiune introdusă la 15 iulie 2013 — Republica Polonă/Comisia Europeană
   (Cauza T-367/13)
   2013/C 260/84
   Limba de procedură: polona

      Părțile

      Reclamantă: Republica Polonă (reprezentant: B. Majczyna, agent)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               Anularea Deciziei de punere în aplicare a Comisiei din 2 mai 2013 2013/214/UE [notificată cu numărul C(2013) 2436] de excludere de la finanțarea de către Uniunea Europeană a anumitor cheltuieli contractate de statele membre în cadrul secțiunii Garantare a Fondului european de orientare și garantare agricolă (FEOGA), în cadrul Fondului european de garantare agricolă (FEGA) și în cadrul Fondului european agricol pentru dezvoltare rurală (FEADR) (1), în măsura în care s-au exclus de la finanțarea de către Uniunea Europeană cheltuielile contractate de agenția de plăți acreditată a Republicii Polone, în cuantum de 8 292 783,94 euro, precum și în cuantum de 71 610 559,39 euro;

               —

               obligarea Comisiei Europene la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă trei motive.

               1.

               Primul motiv întemeiat pe încălcarea articolului 7 alineatul (4) primul paragraf din Regulamentul (CE) nr. 1258/1999 și a articolului 31 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 1290/2005, întrucât corecția financiară a fost efectuată în temeiul unor constatări de fapt eronate și al unei interpretări juridice greșite, în pofida faptului că cheltuielile au fost contractate de administrația poloneză în conformitate cu dispozițiile Uniunii Europene
               În cadrul acestui motiv, reclamanta susține că, potrivit poziției Comisiei, corecția financiară a fost aplicată ca urmare a cinci pretinse neregularități legate de îndeplinirea măsurii „Ajutorul pentru agricultura de semisubzistență”. Prima neregularitate a privit o încălcare a pretinsei cerințe ca beneficiarul să utilizeze cel puțin 50 % din fonduri pentru desfășurarea unor activități de restructurare. Cea de a doua neregularitate a privit lipsa unui control încrucișat al crescătoriilor de animale în contextul controlului administrativ al corectitudinii informațiilor referitoare la pragul dimensiunii economice (PDE) precizat de agricultor în cererea inițială. Cea de a treia neregularitate a privit o încălcare a pretinsei cerințe de a efectua o inspecție la fața locului în cursul primului an al perioadei în care se pune în aplicare programul. Cea de a patra neregularitate, potrivit Comisiei, constă în lipsa unei legături adecvate între obiectivele intermediare și nevoile exploatației agricole. În sfârșit, cea de a cincea neregularitate a privit o încălcare a pretinsei cerințe de a furniza o definiție cantitativă a obiectivelor intermediare. Reclamanta contestă interpretarea dată de Comisie temeiului juridic și constatarea situației de fapt efectuată de aceasta în raport cu pretinsele neregularități menționate mai sus.

               2.

               Al doilea motiv întemeiat pe o încălcare a cerințelor esențiale de formă ca urmare a aplicării unei metode de corecție financiară care este vădit contrară articolului 7 alineatul (4) al patrulea paragraf din Regulamentul (CE) nr. 1256/1999 și articolului 31 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1290/2005, coroborate cu Orientările nr. VI/5330/97
               Reclamanta susține în această privință că metoda de calculare a corecției adoptată de Comisie este contrară legislației Uniunii Europene și este de asemenea incompatibilă cu Orientările nr. VI/5330/97. În plus, reclamanta arată că procedura bilaterală a împiedicat autoritățile poloneze să efectueze vreo verificare a aprecierii neregularităților constatate, având în vedere că Comisia a realizat evaluarea doar după finalizarea procedurii bilaterale. Prin urmare, reclamanta susține că corecția financiară a fost aplicată de Comisie într-un mod care a afectat semnificativ procedura de închidere a conturilor.

               3.

               Al treilea motiv întemeiat pe încălcarea articolului 296 al doilea paragraf TFUE pentru motivul că decizia contestată nu este suficient de motivată
               Reclamanta critică Comisia pentru motivul că autoritățile poloneze nu au fost implicate suficient în procesul de adoptare a deciziei contestate, având în vedere că poziția de principiu a Comisiei a fost prezentată doar după consultarea bilaterală. Comisia nu a prezentat nicio probă și nu a furnizat motive în susținerea constatărilor sale în drept și în fapt care au determinat aplicarea corecției financiare.

      (1)  JO L 123, p. 11.


title: Cauza C-543/12: Hotărârea Curții (Camera întâi) din 4 septembrie 2014 (cerere de decizie preliminară formulată de Najvyšší súd Slovenskej republiky – Slovacia) – Michal Zeman/Krajské riaditeľstvo Policajného zboru v Žiline (Trimitere preliminară – Directiva 91/477/CEE – Eliberarea pașaportului european pentru arme de foc – Reglementare națională care rezervă acordarea unui astfel de pașaport doar persoanelor care dețin arme de foc în scopul practicării vânătorii sau a tirului sportiv)

text:
               10.11.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 395/7

      Hotărârea Curții (Camera întâi) din 4 septembrie 2014 (cerere de decizie preliminară formulată de Najvyšší súd Slovenskej republiky – Slovacia) – Michal Zeman/Krajské riaditeľstvo Policajného zboru v Žiline
      (Cauza C-543/12) (1)

      ((Trimitere preliminară - Directiva 91/477/CEE - Eliberarea pașaportului european pentru arme de foc - Reglementare națională care rezervă acordarea unui astfel de pașaport doar persoanelor care dețin arme de foc în scopul practicării vânătorii sau a tirului sportiv))
      (2014/C 395/08)
      Limba de procedură: slovaca

         Instanța de trimitere

      Najvyšší súd Slovenskej republiky

         Părțile din procedura principală

         Reclamant: Michal Zeman

         Pârâtă: Krajské riaditeľstvo Policajného zboru v Žiline

         Dispozitivul

      Directiva 91/477/CEE a Consiliului din 18 iunie 1991 privind controlul achiziționării și deținerii de arme, astfel cum a fost modificată prin Directiva 2008/51/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 21 mai 2008, trebuie interpretată în sensul că nu se opune unei legislații naționale precum cea în discuție în litigiul principal, care nu autorizează eliberarea unui pașaport european pentru arme de foc decât persoanelor care dețin o armă în scopul practicării vânătorii sau a tirului sportiv.

         (1)  JO C 63, 2.3.2013.


title: Cauza F-121/14: Acțiune introdusă la 27 octombrie 2014 – ZZ/Consiliul

text:
               12.1.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 7/57

         Acțiune introdusă la 27 octombrie 2014 – ZZ/Consiliul
   (Cauza F-121/14)
   (2015/C 007/73)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: ZZ (reprezentanți: L. Levi și N. Flandin, avocați)

      Pârât: Consiliul

      Obiectul și descrierea litigiului

   Anularea deciziei Consiliului de a aplica o taxă de solidaritate începând de la 1 ianuarie 2014 la remunerația reclamantei și de a nu adapta remunerația acesteia pentru perioada 1 ianuarie 2014 – 30 iunie 2015

      Concluziile reclamantei

               —

               Anularea deciziei explicite de a impune o taxă de solidaritate începând de la 1 ianuarie 2014 și până la 30 iunie 2015 în condițiile în care există o perioadă de înghețare a adaptării remunerațiilor care acoperă perioada 1 ianuarie 2014 – 30 iunie 2015 și,

               —

               anularea deciziei implicite de a nu aplica o adaptare anuală a remunerației reclamantei pentru perioada cuprinsă între 1 ianuarie 2014 și 30 iunie 2015, aceste două decizii fiind revelate pentru prima dată prin fișa de salariu a reclamantei din luna ianuarie 2014, comunicată la data de 14 ianuarie 2014;

               —

               în măsura în care se dovedește necesar, anularea deciziei din 17 iulie 2014 de respingere a reclamației;

               —

               obligarea Consiliului la plata tuturor cheltuielilor de judecată.


title: Cauza C-143/13: Hotărârea Curții (Camera a noua) din 26 februarie 2015 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunalul Specializat Cluj – România) – Bogdan Matei, Ioana Ofelia Matei/SC Volksbank România SA [Directiva 93/13/CEE — Clauze abuzive în contractele încheiate între un vânzător sau furnizor și un consumator — Articolul 4 alineatul (2) — Aprecierea caracterului abuziv al clauzelor contractuale — Excluderea clauzelor referitoare la obiectul principal al contractului sau la caracterul adecvat al prețului sau remunerației, în măsura în care aceste clauze sunt exprimate în mod clar și inteligibil — Clauze care conțin un „comision de risc” perceput de creditor și care îl autorizează pe acesta, în anumite condiții, să modifice în mod unilateral rata dobânzii]

text:
               27.4.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 138/4

         Hotărârea Curții (Camera a noua) din 26 februarie 2015 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunalul Specializat Cluj – România) – Bogdan Matei, Ioana Ofelia Matei/SC Volksbank România SA
   (Cauza C-143/13) (1)

   ([Directiva 93/13/CEE - Clauze abuzive în contractele încheiate între un vânzător sau furnizor și un consumator - Articolul 4 alineatul (2) - Aprecierea caracterului abuziv al clauzelor contractuale - Excluderea clauzelor referitoare la obiectul principal al contractului sau la caracterul adecvat al prețului sau remunerației, în măsura în care aceste clauze sunt exprimate în mod clar și inteligibil - Clauze care conțin un „comision de risc” perceput de creditor și care îl autorizează pe acesta, în anumite condiții, să modifice în mod unilateral rata dobânzii])
   (2015/C 138/04)
   Limba de procedură: româna

      Instanța de trimitere

   Tribunalul Specializat Cluj

      Părțile din procedura principală

      Reclamanți: Bogdan Matei, Ioana Ofelia Matei

      Pârâtă: SC Volksbank România SA

      Dispozitivul

   Articolul 4 alineatul (2) din Directiva 93/13/CEE a Consiliului din 5 aprilie 1993 privind clauzele abuzive în contractele încheiate cu consumatorii trebuie interpretat în sensul că, în împrejurări precum cele în discuție în litigiul principal, termenii „obiectul [principal al] contractului” și „caracterul adecvat al prețului sau remunerației, pe de o parte, față de serviciile sau de bunurile furnizate în schimbul acestora, pe de altă parte,” nu acoperă, în principiu, tipuri de clauze care figurează în contracte de credit încheiate între un vânzător sau furnizor și consumatori, precum cele în discuție în litigiul principal, care, pe de o parte, permit, în anumite condiții, creditorului să modifice în mod unilateral rata dobânzii și, pe de altă parte, prevăd un „comision de risc” perceput de acesta. Revine însă instanței de trimitere sarcina să verifice această calificare a clauzelor contractuale menționate având în vedere natura, economia generală și stipulațiile contractelor vizate, precum și contextul juridic și factual în care se înscriu acestea.

      (1)  JO C 171, 15.6.2013.


title: Cauza C-543/15: Cerere de decizie preliminară introdusă de Conseil d'État (Franța) la 19 octombrie 2015 – Association nationale des opérateurs détaillants en énergie (ANODE)/Premier ministre și Ministre de l’Écologie, du Développement durable et de l'Énergie

text:
               18.1.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 16/18

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Conseil d'État (Franța) la 19 octombrie 2015 – Association nationale des opérateurs détaillants en énergie (ANODE)/Premier ministre și Ministre de l’Écologie, du Développement durable et de l'Énergie
   (Cauza C-543/15)
   (2016/C 016/23)
   Limba de procedură: franceza

      Instanța de trimitere

   Conseil d'État

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Association nationale des opérateurs détaillants en énergie (ANODE)

      Pârâți: Premier ministre și Ministre de l’Écologie, du Développement durable et de l'Énergie

      Întrebarea preliminară

   Articolele 34 și 36 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene trebuie interpretate în sensul că se opun unui mecanism de asigurare a capacității în sectorul energiei electrice precum cel în discuție în litigiu principal, descris în special la punctele 1, 15 și 17-19 din prezenta decizie?
   În special:

               a)

               Chiar dacă mecanismul remunerează capacitățile doar în funcție de disponibilitatea lor și nu de producția efectivă, și având în vedere luarea în considerare a efectelor interconectărilor la stabilirea obligațiilor furnizorilor, de natură să slăbească legătura de cauzalitate dintre excluderea din mecanism a capacităților străine, realizată prin decret, și efectul restrictiv asupra schimburilor transfrontaliere de energie electrică ce poate rezulta de aici, în ceea ce privește posibilitatea de alocare a resurselor investitorilor și de aprovizionare a furnizorilor, articolul 34 din tratat trebuie interpretat în sensul că se opune unei asemenea măsuri de excludere?

               b)

               Având în vedere evoluția cadrului juridic european care reglementează piața internă a energiei electrice, obiectivul de siguranță a aprovizionării cu energie electrică a populației unui stat membru poate fi acoperit de noțiunea de siguranță publică prevăzută la articolul 36 din tratat?

               c)

               Având în vedere în special marja de apreciere lăsată statelor membre în ceea ce privește definirea politicilor de natură să asigure siguranța aprovizionării lor cu energie electrică, care sunt criteriile care pot permite să se verifice dacă un mecanism de asigurare a capacității de piață și descentralizat care implică, în stadiul actual al pieței europene a energiei electrice, o măsură de excludere a capacităților străine compensată de luarea în considerare a interconectărilor la stabilirea obligațiilor furnizorilor poate respecta condiția de proporționalitate impusă pentru aplicarea articolului 36 din tratat?


title: Cauza T-561/10: Hotărârea Tribunalului din 22 noiembrie 2011 — LG Electronics/OAPI (DIRECT DRIVE) [ „Marcă comunitară — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale DIRECT DRIVE — Motive absolute de refuz — Caracter descriptiv și lipsa caracterului distinctiv — Articolul 7 alineatul (1) literele (b) și (c) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009” ]

text:
               14.1.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 13/14

         Hotărârea Tribunalului din 22 noiembrie 2011 — LG Electronics/OAPI (DIRECT DRIVE)
   (Cauza T-561/10) (1)

   (Marcă comunitară - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale DIRECT DRIVE - Motive absolute de refuz - Caracter descriptiv și lipsa caracterului distinctiv - Articolul 7 alineatul (1) literele (b) și (c) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009)
   2012/C 13/29
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: LG Electronics, Inc. (Seul, Coreea de Sud) (reprezentant: M. Graf, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: V. Melgar, agent)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a doua de recurs a OAPI din 22 septembrie 2010 (cauza R 1027/2010-2) privind o cerere de înregistrare a semnului verbal DIRECT DRIVE ca marcă comunitară.

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Obligă LG Electronics, Inc. la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 38, 5.2.2011.


title: Cauza T-330/11: Ordonanța Tribunalului din 25 ianuarie 2012 — MasterCard și alții/Comisia [ „Acțiune în anulare — Acces la documente — Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 — Documente privind un studiu referitor la costurile și avantajele comercianților legate de acceptarea diferitelor mijloace de plată — Documente emise de un terț — Respingerea implicită a cererii de acces — Interesul de a exercita acțiunea — Decizie explicită adoptată după introducerea acțiunii — Nepronunțare asupra fondului” ]

text:
               24.3.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 89/24

         Ordonanța Tribunalului din 25 ianuarie 2012 — MasterCard și alții/Comisia
   (Cauza T-330/11) (1)

   (Acțiune în anulare - Acces la documente - Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 - Documente privind un studiu referitor la costurile și avantajele comercianților legate de acceptarea diferitelor mijloace de plată - Documente emise de un terț - Respingerea implicită a cererii de acces - Interesul de a exercita acțiunea - Decizie explicită adoptată după introducerea acțiunii - Nepronunțare asupra fondului)
   2012/C 89/40
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamante: MasterCard, Inc. (Wilmington, Delaware, Statele Unite), MasterCard International, Inc. (Wilmington); MasterCard Europe (Waterloo, Belgia) (reprezentanți: B. Amory, V. Brophy și S. McInnes, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: F. Clotuche-Duvieusart și V. Bottka, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare a deciziei implicite a Comisiei prin care respinge cererea reclamantelor de acces la anumite documente întocmite de un terț privind un studiu referitor la „costurile și avantajele comercianților legate de acceptarea diferitelor mijloace de plată”.

      Dispozitivul

               1.

               Constată că nu mai este necesar să se pronunțe asupra fondului cauzei.

               2.

               Obligă Comisia Europeană la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 238, 13.8.2011.


title: Cauza T-24/09: Ordonanța Tribunalului din 16 iunie 2010 — Biocaps/Comisia [ „Concurență — Procedură administrativă — Decizie prin care se dispune o inspecție — Articolul 20 alineatul (4) din Regulamentul (CE) nr. 1/2003 — Existența destinatarului deciziei — Acțiune vădit lipsită de orice temei juridic” ]

text:
               14.8.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 221/44

         Ordonanța Tribunalului din 16 iunie 2010 — Biocaps/Comisia
   (Cauza T-24/09) (1)

   (Concurență - Procedură administrativă - Decizie prin care se dispune o inspecție - Articolul 20 alineatul (4) din Regulamentul (CE) nr. 1/2003 - Existența destinatarului deciziei - Acțiune vădit lipsită de orice temei juridic)
   2010/C 221/73
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: Biocaps (Orsay, Franța) (reprezentanți: Y.-R. Guillou, H. Speyart van Woerden și T. Verstraeten, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: A. Bouquet și É. Gippini Fournier, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare a Deciziei C(2008) 6524 a Comisiei din 29 octombrie 2008, din cazul COMP/39510, prin care s-a dispus ca Laboratoire Champagnat Desmoulins Philippakis, precum și toate entitățile controlate direct sau indirect de acesta să se supună unei inspecții desfășurate conform articolului 20 alineatul (4) din Regulamentul nr. 1/2003 al Consiliului din 16 decembrie 2002 privind punerea în aplicare a normelor de concurență prevăzute la articolele 81 [CE] și 82 [CE] (JO 2003, L 1, p. 1, Ediție specială, 08/vol. 1, p. 167)

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea ca vădit lipsită de orice temei juridic.

               2.

               Biocaps suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de Comisia Europeană.

      (1)  JO C 55, 7.3.2009.


title: Cauza C-530/06: Acțiune introdusă la data de 22 decembrie 2006 — Comisie/Italia

text:
               24.2.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 42/19

         Acțiune introdusă la data de 22 decembrie 2006 — Comisie/Italia
   (Cauza C-530/06)
   (2007/C 42/33)
   Limba de procedură: italiana
   Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: E. Montaguti și N. Yerrell, agenți)

      Pârâtă: Republica Italiană
   Concluziile reclamantei

               —

               constatarea că, prin neadoptarea și, în orice caz, prin necomunicarea către Comisie a măsurilor cu putere de lege și a măsurilor administrative necesare pentru a se conforma Directivei 2003/41/CE (1) a Parlamentului European și a Consiliului din 3 iunie 2003 privind activitățile și supravegherea instituțiilor pentru furnizarea de pensii ocupaționale, Republica Italiană nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul acestei directive;

               —

               obligarea Republicii Italiene la plata cheltuielilor de judecată.

         Motive și argumente principale
   Termenul de transpunere a Directivei 2003/41/CE a expirat la data de 23 septembrie 2005.

      (1)  JO L 235, p. 10.


title: Cauza T-484/12: Hotărârea Tribunalului din 25 septembrie 2014 – CEWE Stiftung/OAPI (SMILECARD) [„Marcă comunitară – Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale SMILECARD – Motiv absolut de refuz – Caracter descriptiv – Articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009”]

text:
               10.11.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 395/41

      Hotărârea Tribunalului din 25 septembrie 2014 – CEWE Stiftung/OAPI (SMILECARD)
      (Cauza T-484/12) (1)

      ([„Marcă comunitară - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale SMILECARD - Motiv absolut de refuz - Caracter descriptiv - Articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009”])
      (2014/C 395/49)
      Limba de procedură: germana

         Părțile

         Reclamantă: CEWE Stiftung & Co. KGaA, fostă CeWe Color AG & Co. OHG (Oldenburg, Germania) (reprezentant: U. Sander, avocat)

         Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: A. Pohlmann, agent)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a patra de recurs a OAPI din 3 septembrie 2012 (cauza R 2279/2011-4) privind o cerere de înregistrare a semnului verbal SMILECARD ca marcă comunitară

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Obligă CEWE Stiftung & Co. KGaA la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 26, 26.1.2013.


title: Cauza T-100/10: Ordonanța Tribunalului din 28 noiembrie 2012 — Nordzucker/Comisia

text:
               26.1.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 26/69

         Ordonanța Tribunalului din 28 noiembrie 2012 — Nordzucker/Comisia
   (Cauza T-100/10) (1)

   2013/C 26/135
   Limba de procedură: germana
   Președintele Camerei șasea a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 113, 1.5.2010.


title: Cauza C-149/15: Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 9 noiembrie 2016 (cerere de decizie preliminară formulată de Cour d'appel de Liège – Belgia) – Sabrina Wathelet/Garage Bietheres & Fils SPRL (Trimitere preliminară — Directiva 1999/44/CE — Vânzare de bunuri de consum și garanțiile conexe — Domeniu de aplicare — Noțiunea „vânzător” — Intermediar — Împrejurări excepţionale)

text:
               9.1.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 6/13

         Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 9 noiembrie 2016 (cerere de decizie preliminară formulată de Cour d'appel de Liège – Belgia) – Sabrina Wathelet/Garage Bietheres & Fils SPRL
   (Cauza C-149/15) (1)

   ((Trimitere preliminară - Directiva 1999/44/CE - Vânzare de bunuri de consum și garanțiile conexe - Domeniu de aplicare - Noțiunea „vânzător” - Intermediar - Împrejurări excepţionale))
   (2017/C 006/15)
   Limba de procedură: franceza

      Instanța de trimitere

   Cour d'appel de Liège

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Sabrina Wathelet

      Pârât: Garage Bietheres & Fils SPRL

      Dispozitivul

   Noțiunea „vânzător”, în sensul articolului 1 alineatul (2) litera (c) din Directiva 1999/44/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 25 mai 1999 privind anumite aspecte ale vânzării de bunuri de consum și garanțiile conexe trebuie interpretată în sensul că vizează de asemenea un profesionist care acționează ca intermediar pe seama unui particular, care nu a informat în mod corespunzător consumatorul cumpărător în legătură cu faptul că proprietarul bunului vândut este un particular, aspect a cărui verificare este de competența instanței de trimitere, ținând seama de ansamblul împrejurărilor speței. Interpretarea care precedă nu depinde de aspectul dacă intermediarul este sau nu este remunerat pentru intervenția sa.

      (1)  JO C 213, 29.6.2015.


title: Cauza T-716/16: Acțiune introdusă la 10 octombrie 2016 – Pfizer și Pfizer Santé Familiale/Comisia

text:
               12.12.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 462/29

         Acțiune introdusă la 10 octombrie 2016 – Pfizer și Pfizer Santé Familiale/Comisia
   (Cauza T-716/16)
   (2016/C 462/38)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamante: Pfizer Ltd (Sandwich, Regatul Unit), Pfizer Santé Familiale (Paris, Franța) (reprezentanți: L. Catrain González, avocat, și E. Wright, barrister-at-law)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamantele solicită Tribunalului:

               —

               anularea Regulamentului de punere în aplicare (UE) 2016/1140 al Comisiei din 8 iulie 2016 privind clasificarea anumitor mărfuri în Nomenclatura combinată (JO 2016, L 189, p. 1);

               —

               obligarea Comisiei Europene la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamantele invocă un singur motiv, susținând că, prin faptul că nu a urmărit ordinea exactă prevăzută de regulile generale de interpretare care figurează în capitolul A din prima parte a Nomenclaturii combinate pentru clasificarea mărfurilor, Comisia Europeană nu a respectat Nomenclatura combinată.

               —

               Comisia a săvârșit o eroare de drept aplicând regula generală 3 pentru clasificarea unei mărfi care nu ar putea fi clasificată la două sau mai multe poziții din Nomenclatura combinată și

               —

               Comisia a săvârșit o a doua eroare de drept, aplicând regula generală 3 litera (b) fără a aplica regula generală 3 litera (a), care acordă prioritate clasificării în cadrul pozițiilor mai specifice.


title: Cauza T-87/16 R: Ordonanța președintelui Tribunalului din 18 martie 2016 – Eurofast/Comisia [„Măsuri provizorii — Subvenții — Al șaptelea program-cadru al Comunității Europene pentru activități de cercetare, de dezvoltare tehnologică și demonstrative (2007-2013) — Scrisori prin care se solicită rambursarea unei părți din subvențiile acordate — Notă de debit — Act de compensare — Cerere de suspendare a executării — Lipsa urgenței”]

text:
               2.5.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 156/48

         Ordonanța președintelui Tribunalului din 18 martie 2016 – Eurofast/Comisia
   (Cauza T-87/16 R)
   ([„Măsuri provizorii - Subvenții - Al șaptelea program-cadru al Comunității Europene pentru activități de cercetare, de dezvoltare tehnologică și demonstrative (2007-2013) - Scrisori prin care se solicită rambursarea unei părți din subvențiile acordate - Notă de debit - Act de compensare - Cerere de suspendare a executării - Lipsa urgenței”])
   (2016/C 156/65)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: Eurofast SARL (Paris, Franţa) (reprezentant: S. Pappas, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanţi: S. Delaude, J. Estrada de Solà şi L. Cappelletti, agenţi)

      Obiectul

   Cerere având ca obiect, în esență, suspendarea executării deciziei de compensare cuprinse în scrisoarea Comisiei din 17 decembrie 2015 adresate reclamantei și privind recuperarea unei sume de 69 923,68 euro datorate în temeiul unei convenții de subvenție.

      Dispozitivul

               1)

               Respinge cererea de măsuri provizorii.

               2)

               Cererea privind cheltuielile de judecată se soluționează odată cu fondul.


title: Cauza C-500/09: Acțiune introdusă la 2 decembrie 2009 — Comisia Europeană/Republica Elenă

text:
               13.2.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 37/22

         Acțiune introdusă la 2 decembrie 2009 — Comisia Europeană/Republica Elenă
   (Cauza C-500/09)
   2010/C 37/27
   Limba de procedură: greaca

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentant: L. Lozano Palacios și D. Triantafyllou, agenți)

      Pârâtă: Republica Elenă

      Concluziile reclamantei

               —

               Constatarea faptului că, prin continuarea aplicării Decretului ministerial A1/44351/3608 din 12 octombrie 2005, Republica Elenă nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul Directivei 97/67/CE (1) (cu modificările ulterioare), astfel cum rezultă acestea în special din articolul 9 alineatele (1) și (2).

               —

               obligarea Republicii Elene la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Republica Elenă împiedică liberalizarea serviciilor poștale urmărită prin Directiva 97/67 care prevede în această privință acordarea deschisă și nediscriminatorie de autorizații generale sau de licențe individuale.
   Legislația elenă impune ca transportatorii autorizați să fie ei înșiși, la momentul acordării licenței pentru camioane de poștă, întreprinderi înscrise în registrul corespunzător ca titulare ale unei autorizații generale, ceea ce impune rețelelor poștale o reorganizare radicală și împiedică întreprinderile principale să recurgă la concesionari, cu excepția cazului în care, acestea se transformă eventual în întreprinderi de închiriere de camioane, cu cheltuielile pe care le-ar implica această operațiune.
   De altfel, legislația greacă permite transportul greutăților mari numai cu anumite camioane utilitare, rezervate unei profesii reglementate, ceea ce împiedică celelalte întreprinderi să furnizeze același serviciu.
   Republica Elenă nu a prezentat suficiente justificări pentru aceste restricții.

      (1)  JO L 15 din 21.1.1998, p 14, Ediție specială 06/vol. 3, p. 12.


title: Cauza T-46/08 P: Ordonanța Tribunalului de Primă Instanță din 28 septembrie 2009 — Marcuccio/Comisia ( Recurs — Funcție publică — Funcționari — Solicitare de informații privind efectele personale expediate de la locul de repartizare la locul de reședință — Recurs în parte vădit inadmisibil și în parte vădit nefondat )

text:
               21.11.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 282/48

         Ordonanța Tribunalului de Primă Instanță din 28 septembrie 2009 — Marcuccio/Comisia
   (Cauza T-46/08 P) (1)

   („Recurs - Funcție publică - Funcționari - Solicitare de informații privind efectele personale expediate de la locul de repartizare la locul de reședință - Recurs în parte vădit inadmisibil și în parte vădit nefondat”)
   2009/C 282/91
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Recurent: Luigi Marcuccio (Tricase, Italia) (reprezentant: G. Cipressa, avocat)

      Cealaltă parte în proces: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: J. Currall și C. Berardis-Kayser, agenți, asistați de A. Dal Ferro, avocat)

      Obiectul

   Recurs introdus împotriva Ordonanței Tribunalului Funcției Publice a Uniunii Europene (Camera întâi) din 6 decembrie 2007, Marcuccio/Comisia (F-40/06, nepublicată încă în Repertoriu), prin care se urmărește anularea acestei ordonanțe

      Dispozitivul

               1.

               Respinge recursul.

               2.

               Domnul Luigi Marcuccio suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și cheltuielile efectuate de Comisie în cadrul prezentei proceduri.

      (1)  JO C 79, 29.3.2008.


title: Cauza T-281/17: Acțiune introdusă la 10 mai 2017 – European Dynamics Luxembourg și Evropaïki Dynamiki/Comisia

text:
               14.8.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 269/27

         Acțiune introdusă la 10 mai 2017 – European Dynamics Luxembourg și Evropaïki Dynamiki/Comisia
   (Cauza T-281/17)
   (2017/C 269/39)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamante: European Dynamics Luxembourg SA (Luxemburg, Luxemburg), Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Atena, Grecia) (reprezentanți: M. Sfyri și C-N. Dede, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamantele solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei pârâtei de atribuire a contractului privind etapa a doua a procedurii restrânse de atribuire a unui contract de achiziții publice (referinţă EuropeAid/138143/DH/SER/AL), comunicată reclamantelor prin scrisoarea din 6 martie 2017, prin care acestea au fost informate că oferta lor nu a fost reţinută şi că contractul a fot atribuit unui alt ofertant;

               —

               obligarea pârâtei la plata către reclamante a unei despăgubiri sub formă de daune interese pentru pierderea unei şanse de a obţine un contract, în cuantum de 240 000 EUR (două sute patruzeci de mii de euro);

               —

               obligarea pârâtei la plata către reclamante a sumei de 40 000 EUR (patruzeci de mii de euro) cu titlu de daune interese punitive;

               —

               obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată şi a altor cheltuieli efectuate de reclamante în legătură cu prezenta acţiune, chiar dacă aceasta este respinsă.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamantele invocă trei motive.

               1.

               Primul motiv, întemeiat pe faptul că pârâta a încălcat dreptul Uniunii Europene în materia achiziţiilor publice, principiile transparenţei şi egalităţii de tratament precum şi prevederile Regulamentului financiar, întrucât nu a comunicat reclamantelor decizia de atribuire a contractului în acelaşi moment în care a comunicat-o celorlalţi ofertanţi şi întrucât a refuzat să respecte termenul suspensiv. Reclamantele susţin că pârâta a acţionat cu încălcarea principiului bunei administrări prin nerespectarea dreptului reclamantelor la o cale de atac efectivă împotriva deciziei atacate.

               2.

               Al doilea motiv, întemeiat pe faptul că pârâta a modificat caietul de sarcini cu câteva zile înaintea expirării termenului pentru depunerea ofertelor, prin introducerea unor noi condiţii. Astfel, pârâta a încălcat articolul 112 din Regulamentul financiar, în măsura în care modificările documentelor de achiziţie au intervenit prin intermediul unor contacte în cursul procedurii de achiziţii publice şi, mai exact, prin intermediul unor clarificări furnizate ofertanţilor.

               3.

               Prin intermediul celui de al treilea motiv, reclamantele susţin că pârâta a săvârşit mai multe erori vădite de apreciere, care figurează în extrasele din raportul de evaluare comunicat reclamantelor şi a introdus criterii noi şi necunoscute în etapa evaluării ofertelor.


title: Cauza T-536/11: Hotărârea Tribunalului din 8 iulie 2015 – European Dynamics Luxembourg și alții/Comisia („Achiziții publice de servicii — Procedură de cerere de ofertă — Furnizarea de servicii informatice de dezvoltare și de mentenanță a software-ului, de consiliere și de asistență pentru diferite tipuri de aplicații informatice — Clasificarea ofertei unui ofertant în procedura în cascadă pentru diferite loturi și clasificarea ofertelor altor ofertanți — Obligația de motivare — Criteriu de atribuire — Eroare vădită de apreciere — Răspundere extracontractuală”)

text:
               24.8.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 279/30

         Hotărârea Tribunalului din 8 iulie 2015 – European Dynamics Luxembourg și alții/Comisia
   (Cauza T-536/11) (1)

   ((„Achiziții publice de servicii - Procedură de cerere de ofertă - Furnizarea de servicii informatice de dezvoltare și de mentenanță a software-ului, de consiliere și de asistență pentru diferite tipuri de aplicații informatice - Clasificarea ofertei unui ofertant în procedura în cascadă pentru diferite loturi și clasificarea ofertelor altor ofertanți - Obligația de motivare - Criteriu de atribuire - Eroare vădită de apreciere - Răspundere extracontractuală”))
   (2015/C 279/36)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamante: European Dynamics Luxembourg SA (Ettelbrück, Luxemburg), European Dynamics Belgium SA (Bruxelles, Belgia) și Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Atena, Grecia) (reprezentanți: N. Korogiannakis, M. Dermitzakis și N. Theologou, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: inițial S. Delaude și V. Savov, ulterior S. Delaude, agenți, asistați de O. Graber-Soudry, solicitor)

      Obiectul

   Cerere de anulare a deciziei Oficiului pentru Publicații al Uniunii Europene din 22 iulie 2011 de a clasa reclamantele, pentru ofertele prezentate în urma cererii de ofertă AO 10340, privind prestarea de servicii informatice de dezvoltare și de mentenanță a software-ului, de consiliere și de asistență pentru diferite tipuri de aplicații informatice (JO 2011/S 66-106099), pe poziția a treia în mecanismul de atribuire în cascadă pentru lotul nr. 1, pe poziția a treia în mecanismul de atribuire în cascadă pentru lotul nr. 4 și pe poziția a doua în mecanismul de atribuire în cascadă pentru lotul nr. 3, precum și a deciziilor de atribuire a contractelor în cauză altor ofertanți, în măsura în care aceste decizii privesc clasificarea lor, și, pe de altă parte, o cerere de despăgubiri.

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă European Dynamics Luxemburg SA, European Dynamics Belgium SA și Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 355, 3.12.2011.


title: Cauza C-280/10: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Naczelny Sąd Administracyjny (Republica Polonă) la 4 iunie 2010 — Kopalnia Odkrywkowa Polski Trawertyn P. Granatowicz, M. Wąsiewicz, spółka jawna/Dyrektor Izby Skarbowej w Poznaniu

text:
               28.8.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 234/23

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Naczelny Sąd Administracyjny (Republica Polonă) la 4 iunie 2010 — Kopalnia Odkrywkowa Polski Trawertyn P. Granatowicz, M. Wąsiewicz, spółka jawna/Dyrektor Izby Skarbowej w Poznaniu
   (Cauza C-280/10)
   ()
   2010/C 234/37
   Limba de procedură: polona

      Instanța de trimitere

   Naczelny Sąd Administracyjny

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamanți: Kopalnia Odkrywkowa Polski Trawertyn P. Granatowicz, M. Wąsiewicz, spółka jawna

      Pârât: Dyrektor Izby Skarbowej w Poznaniu

      Întrebările preliminare

               1.

               O societate care prin intermediul viitorilor asociați, înainte de înscrierea oficială a societății ca societate comercială și de înregistrarea fiscală pentru scopuri de TVA, a efectuat cheltuieli de investiții, are dreptul, după înscrierea și înregistrarea fiscală pentru scopuri de TVA, să deducă taxa aferentă intrărilor achitată pentru cheltuieli de investiții efectuate pentru activitatea sa impozabilă în temeiul articolului 9 precum și a articolelor 168 și 169 din Directiva 2006/112/CE privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată (1)?

               2.

               O factură care cuprinde cheltuielile de investiții efectuate, emisă în numele asociaților iar nu al societății, se opune deducerii taxei aferente intrărilor achitate pentru cheltuielile de investiții efectuate în sensul primei întrebări preliminare?

      (1)  JO L 347, p. 1.


title: Cauza T-356/10: Hotărârea Tribunalului din 28 septembrie 2011 — Nike International/OAPI — Deichmann (VICTORY RED) [ Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare VICTORY RED — Mărci verbale anterioare internațională și națională Victory — Motiv relativ de refuz — Risc de confuzie — Similitudinea semnelor — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 ]

text:
               12.11.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 331/19

         Hotărârea Tribunalului din 28 septembrie 2011 — Nike International/OAPI — Deichmann (VICTORY RED)
   (Cauza T-356/10) (1)

   (Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare VICTORY RED - Mărci verbale anterioare internațională și națională Victory - Motiv relativ de refuz - Risc de confuzie - Similitudinea semnelor - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009)
   2011/C 331/36
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Nike International Ltd (Beaverton, Oregon, Statele Unite) (reprezentant: M. de Justo Bailey, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: D. Botis, agent)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: Deichmann SE (Essen, Germania)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a doua de recurs a OAPI din 18 mai 2010 (cauza R 1309/2009-2), referitoare la o procedură de opoziție dintre Deichmann SE și Nike International Ltd.

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Obligă Nike International Ltd. la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 288, 23.10.2010.


title: Cauza T-77/09: Hotărârea Tribunalului din 9 martie 2010 — hofherr communikation/OAPI (NATURE WATCH) [ Marcă comunitară — Înregistrare internațională care desemnează Comunitatea Europeană — Marca verbală NATURE WATCH — Motiv absolut de refuz — Caracter descriptiv — Articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul nr. 40/94 [devenit articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul nr. 207/2009] ]

text:
               1.5.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 113/44

         Hotărârea Tribunalului din 9 martie 2010 — hofherr communikation/OAPI (NATURE WATCH)
   (Cauza T-77/09) (1)

   („Marcă comunitară - Înregistrare internațională care desemnează Comunitatea Europeană - Marca verbală NATURE WATCH - Motiv absolut de refuz - Caracter descriptiv - Articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul nr. 40/94 [devenit articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul nr. 207/2009]”)
   2010/C 113/71
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: hofherr communikation GmbH (Innsbruck, Austria) (reprezentant: S. Warbek, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI) (reprezentant: J. Crespo Carrillo, agent)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei întâi de recurs a OAPI din 4 decembrie 2008 (cauza R 1410/2008-1) privind înregistrarea internațională, care desemnează Comunitatea Europeană, a semnului verbal NATURE WATCH

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Obligă hofherr communikation GmbH la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 90, 18.4.2009.


title: Cauza F-53/08: Acțiune introdusă la 3 mai 2006 — Bouillez și alții/Consiliul Uniunii Europene

text:
               19.7.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 183/35

         Acțiune introdusă la 3 mai 2006 — Bouillez și alții/Consiliul Uniunii Europene
   (Cauza F-53/08)
   (2008/C 183/70)
   Limba de procedură: franceza
   Părțile

      Reclamanți: Vincent Bouillez (Overijse, Belgia) și alții (reprezentanți: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis, E. Marchal, avocats)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene
   Obiectul și descrierea litigiului
   Anularea deciziilor AIPN de a nu îi promova pe reclamanți la gradul AST 7 pentru exercițiul de promovare 2007
   Concluziile reclamanților

               —

               Anularea deciziilor AIPN de a nu îi promova pe reclamanți la gradul AST 7 pentru exercițiul de promovare 2007 (sesiunea 2007) și, în măsura necesară, a deciziilor de promovare la acest grad, pentru același exercițiu de promovare, a funcționarilor ale căror nume sunt înscrise pe lista persoanelor promovate publicată în CP nr. 136/07 din 16 iulie 2007, care au exercitat sarcini de un nivel de responsabilitate inferior;

               —

               obligarea Consiliului Uniunii Europene la plata cheltuielilor de judecată.


title: Cauza C-99/16: Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunal de grande instance de Lyon (Franța) la 19 februarie 2016 – Jean-Philippe Lahorgue/Ordre des avocats du barreau de Lyon, Conseil national des barreaux „CNB”, Conseil des barreaux européens „CCBE”, Ordre des avocats du barreau de Luxembourg

text:
               10.5.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 165/7

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunal de grande instance de Lyon (Franța) la 19 februarie 2016 – Jean-Philippe Lahorgue/Ordre des avocats du barreau de Lyon, Conseil national des barreaux „CNB”, Conseil des barreaux européens „CCBE”, Ordre des avocats du barreau de Luxembourg
   (Cauza C-99/16)
   (2016/C 165/08)
   Limba de procedură: franceza

      Instanța de trimitere

   Tribunal de grande instance de Lyon

      Părțile din procedura principală

      Reclamant: Jean-Philippe Lahorgue

      Pârâți: Ordre des avocats du barreau de Lyon, Conseil national des barreaux „CNB”, Conseil des barreaux européens „CCBE”, Ordre des avocats du barreau de Luxembourg

      Întrebarea preliminară

   Refuzul predării unui dispozitiv Réseau Privé Virtuel des Avocats (RPVA) unui avocat înscris în mod corespunzător în baroul unui stat membru în care dorește să își exercite profesia de avocat în calitate de liber prestator de servicii este contrar articolului 4 din Directiva 77/249/CE (1) pentru motivul că acesta constituie o măsură discriminatorie de natură să împiedice exercitarea profesiei în calitate de liber prestator de servicii?

      (1)  Directiva Consiliului din 22 martie 1977 de facilitare a exercitării efective a libertății de a presta servicii de către avocați (JO L 78, p. 17, Ediție specială, 6/vol. 1, p. 46).


title: Cauza T-422/08: Hotărârea Tribunalului din 12 aprilie 2013 — SACEM/Comisia ( „Concurență — Înțelegeri — Drepturi de autor privind execuția publică a operelor muzicale prin internet, prin satelit și retransmisia prin cablu — Decizie de constatare a unei încălcări a articolului 81 CE — Împărțirea pieței geografice — Acorduri bilaterale între societățile de gestiune colectivă naționale — Practică concertată care exclude posibilitatea de a acorda autorizații multiteritorii și multirepertoriu — Probă — Prezumția de nevinovățieﾝ )

text:
               1.6.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 156/33

         Hotărârea Tribunalului din 12 aprilie 2013 — SACEM/Comisia
   (Cauza T-422/08) (1)

   (Concurență - Înțelegeri - Drepturi de autor privind execuția publică a operelor muzicale prin internet, prin satelit și retransmisia prin cablu - Decizie de constatare a unei încălcări a articolului 81 CE - Împărțirea pieței geografice - Acorduri bilaterale între societățile de gestiune colectivă naționale - Practică concertată care exclude posibilitatea de a acorda autorizații multiteritorii și multirepertoriu - Probă - Prezumția de nevinovăție)
   2013/C 156/58
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: Société des auteurs, compositeurs et éditeurs de musique (SACEM) (Neuilly-sur-Seine, Franța) (reprezentant: H. Calvet, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: F. Castillo de la Torre și E. Gippini Fournier, agenți)

      Interveniente în susținerea reclamantei: Republica Franceză (reprezentanți: inițial G. de Bergues, E. Belliard și A.-L. Vendrolini, ulterior G. de Bergues și J. Gstalter, agenți) și Sociedad General de Autores y Editores (SGAE) (Madrid, Spania) (reprezentanți: R. Allendesalazar Corcho, R. Vallina Hoset și P. Hernández Arroyo, avocați)

      Interveniente în susținerea pârâtei: International Federation of the Phonographic Industry (IFPI) (Zürich, Elveția) (reprezentanți: L. Uusitalo și L. Rechardt, avocați), RTL Group SA (Luxemburg, Luxemburg), CLT-UFA (Luxemburg), Music Choice Europe Ltd. (Londra, Regatul Unit), ProSiebenSat.1 Media AG (Unterföhring, Germania), Modern Times Group MTG AB (Stockholm, Suedia), Viasat Broadcasting UK Ltd (Londra, Verband Privater Rundfunk und Telemedien eV (VPRT) (Berlin, Germania) (reprezentanți: inițial M. Hansen, É. Barbier de La Serre, avocați, și O. Zafar, solicitor, ulterior M. Hansen, J. Ruiz Calzado, A. Weitbrecht, avocați, și J. Kallaugher, solicitor)

      Obiectul

   Cerere de anulare în parte a Deciziei C(2008) 3435 final a Comisiei din 16 iulie 2008 privind o procedură în conformitate cu articolul 81 [CE] și cu articolul 53 din Acordul privind SEE (cazul COMP/C2/38.698 — CISAC)

      Dispozitivul

               1.

               Respinge cererea de măsuri de organizare a procedurii depusă de Comisia Europeană.

               2.

               Anulează articolul 3 din Decizia C(2008) 3435 final a Comisiei din 16 iulie 2008 privind o procedură în conformitate cu articolul 81 [CE] și cu articolul 53 din Acordul privind SEE (cazul COMP/C2/38.698 — CISAC), în ceea ce privește Société des auteurs, compositeurs et éditeurs de musique (SACEM).

               3.

               Anulează articolul 4 alineatele (2) și (3) din Decizia C(2008) 3435 final, în măsura în care se referă la articolul 3 din aceasta, în ceea ce privește SACEM.

               4.

               Respinge în rest acțiunea.

               5.

               SACEM suportă jumătate din propriile cheltuieli de judecată, cu excepția celor efectuate în legătură cu intervențiile în susținerea concluziilor Comisiei.

               6.

               Republica Franceză suportă propriile cheltuieli de judecată.

               7.

               Sociedad General de Autores y Editores (SGAE) suportă jumătate din propriile cheltuieli de judecată.

               8.

               Comisia suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și jumătate din cele efectuate de SACEM, cu excepția celor aferente intervențiilor în susținerea concluziilor Comisiei, și jumătate din cheltuielile de judecată efectuate de SGAE.

               9.

               International Federation of the Phonographic Industry (IFPI) suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de SACEM în legătură cu intervenția sa.

               10.

               RTL Group SA, CLT-UFA, Music Choice Europe Ltd, ProSiebenSat.1 Media AG, Modern Times Group MTG AB, Viasat Broadcasting UK Ltd și Verband Privater Rundfunk und Telemedien eV (VPRT) suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de SACEM în legătură cu intervențiile lor.

               11.

               SACEM, Comisia Europeană, RTL Group, CLT-UFA și Music Choice Europe suportă, fiecare, cheltuielile de judecată aferente procedurii măsurilor provizorii.

      (1)  JO C 327, 20.12.2008.


title: Cauza C-390/12: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Unabhängiger Verwaltungssenat des Landes Oberösterreich (Austria) la 20 august 2012 — Robert Pfleger și alții

text:
               10.11.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 343/6

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Unabhängiger Verwaltungssenat des Landes Oberösterreich (Austria) la 20 august 2012 — Robert Pfleger și alții
   (Cauza C-390/12)
   2012/C 343/07
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Unabhängiger Verwaltungssenat des Landes Oberösterreich

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamanți: Robert Pfleger, Autoart a.s., Mladen Vucicevic, Maroxx Software GmbH, Hans-Jörg Zehetner

      Întrebările preliminare

               1.

               Principiul proporționalității consacrat la articolul 56 TFUE și la articolele 15-17 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene se opune unei reglementări naționale, precum cea care rezultă din dispozițiile relevante în acțiunea principală, mai precis articolele 3-5, 14 și 21 din Legea privind jocurile de noroc („Glücksspielgesetz”, denumită în continuare „GSpG”), care permite organizarea de jocuri de noroc cu aparate de tip slot-machine numai cu condiția (însoțită de sancțiuni și de măsuri asigurătorii) de a deține o autorizație prealabilă, care se eliberează însă numai într-un număr limitat, deși — din câte se poate constata — până în prezent, statul nu a demonstrat în cadrul vreunei proceduri judiciare sau administrative că criminalitatea în materie și/sau dependența de jocuri reprezintă efectiv o problemă considerabilă care nu poate fi rezolvată printr-o expansiune controlată a activităților de jocuri autorizate la un număr mare de prestatori individuali, ci numai printr-o expansiune controlată a titularului unui monopol (respectiv, a unui număr redus de prestatori în oligopol), asociată cu o publicitate moderată?

               2.

               În cazul în care răspunsul la prima întrebare este negativ: principiul proporționalității consacrat la articolul 56 TFUE și la articolele 15-17 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene se opune unei reglementări naționale, precum cea de la articolele 52-54 și 56a din GSpG și de la articolul 168 din Codul penal („Strafgesetzbuch”, denumit în continuare„StGB”), care, prin intermediul unor noțiuni legale imprecise, stabilește răspunderea penală fără excepție și în diverse forme a unor persoane (care au, eventual, reședința în alte state membre ale Uniunii Europene) și a căror participare este foarte îndepărtată (de exemplu, simplii distribuitori sau locatori de aparate de tip slot-machine)?

               3.

               În cazul în care răspunsul la cea de a doua întrebare este negativ: cerințele democratice ale statului de drept pe care se întemeiază în mod expres articolul 16 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene și/sau principiul echității și eficienței prevăzut la articolul 47 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene și/sau obligația de transparență prevăzută la articolul 56 TFUE și/sau dreptul de a nu fi judecat ori condamnat de două ori pentru aceeași infracțiune de la articolul 50 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene se opun unei reglementări naționale, precum cea de la articolele 52-54 și 56a din GSpG și de la articolul 168 din StGB, în condițiile în care, în lipsa unei dispoziții legale clare, delimitarea reciprocă a acestor dispoziții este greu previzibilă și predictibilă ex ante de către cetățeni și nu poate fi făcută decât de la caz la caz prin intermediul unei proceduri formale costisitoare, iar aceste dispoziții determină deosebiri importante în materie de competență (administrativă sau judiciară), de prerogative de intervenție, de stigmatizare aferentă fiecărei situații și de poziție procesuală (de exemplu, în privința sarcinii probei)?

               4.

               În cazul în care răspunsul la una dintre aceste trei întrebări este afirmativ: articolul 56 TFUE, articolele 15-17 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene sau articolul 50 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene se opun sancționării penale a persoanelor (vizate la articolul 2 alineatul 1 punctul 1 din GSpG și la articolul 2 alineatul 2 din GSpG) care se află într-un raport de proximitate cu jocurile de tip slot-machine și sechestrării sau confiscării acestor aparate ori închiderii totale a întreprinderii persoanelor în cauză?


title: Cauza T-116/12: Ordonanța Tribunalului din 20 septembrie 2012 — Tioxide Europe și alții/Consiliul

text:
               17.11.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 355/38

         Ordonanța Tribunalului din 20 septembrie 2012 — Tioxide Europe și alții/Consiliul
   (Cauza T-116/12) (1)

   2012/C 355/82
   Limba de procedură: engleza
   Președintele Camerei a doua a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 126, 28.4.2012.


title: Cauza T-353/15: Acțiune introdusă la 26 iunie 2015 – NeXovation/Comisia

text:
               21.9.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 311/50

         Acțiune introdusă la 26 iunie 2015 – NeXovation/Comisia
   (Cauza T-353/15)
   (2015/C 311/55)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: NeXovation, Inc. (Hendersonville, SUA) (reprezentanți: A. von Bergwelt, F. Henkel și M. Nordmann, lawyers)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea în parte a Deciziei C (2014) 3634 final a Comisiei Europene din 1 octombrie 2014 (astfel cum a fost modificată prin rectificarea din 13 aprilie 2015) având ca obiect ajutorul de stat SA.31550 acordat de Germania în favoarea Nürburgring în măsura în care:

               —

               constată că vânzarea activelor deținute de Nürburgring GmbH, Motorsport Resort Nürburgring GmbH și Congress- und Motorsport Hotel Nürburgring GmbH nu constituie ajutor de stat, astfel cum se indică la primul punct al considerentului 285 al deciziei atacate;

               —

               constată că vânzarea activelor deținute de Nürburgring GmbH, Motorsport Resort Nürburgring GmbH și Congress- und Motorsport Hotel Nürburgring GmbH nu conduce la o continuitate economică între Nürburgring GmbH Motorsport Resort Nürburgring GmbH și Congress- und Motorsport Hotel Nürburgring GmbH, pe de o parte, și Capricorn NÜRBURGRING Besitzgesellschaft GmbH, pe de altă parte, noul proprietar al activelor, sau filiale sale, după cum se menționează în prima teză a celui de al doilea punct al considerentului 285 al deciziei atacate;

               —

               constată că orice eventuală recuperare a ajutorului de stat incompatibil nu va viza Capricorn NÜRBURGRING Besitzgesellschaft GmbH, cumpărătorul activelor vândute prin procedura de licitație, sau filialele sale, astfel cum se indică la articolul 3 alineatul (2) din dispozitivul deciziei atacate, în conformitate cu a doua teză a celui de al doilea punct al considerentului 285 al deciziei atacate;

               —

               obligarea Comisiei la plata propriilor cheltuieli de judecată și a celor efectuate de reclamantă.

      Motivele și principalele argumente

   Reclamanta contestă Decizia Comisiei din 1 octombrie 2014 (astfel cum a fost modificată prin rectificarea din 13 aprilie 2015), prin care se constată că vânzarea activelor complexului Nürburgring nu constituie ajutor de stat, că aceasta nu conduce la o continuitate economică între vânzătorul și cumpărătorul activelor și că orice eventuală recuperare a ajutorului de stat incompatibil nu va viza cumpărătorul activelor.
   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă șapte motive.

               1.

               Primul motiv întemeiat pe aplicarea eronată a articolului 107 alineatul (1) TFUE de către Comisie întrucât aceasta a interpretat greșit sensul unei proceduri de licitație deschise, transparente și nediscriminatorii, cu vânzarea către ofertantul care a oferit prețul cel mai mare, și, în continuare, nu a investigat în mod corespunzător implicarea statului in procesul de vânzare;

               2.

               Al doilea motiv întemeiat pe aplicarea greșită a articolului 107 alineatul (1) TFUE de către Comisie în măsura în care aceasta concluzionează că închirierea temporară a activelor circuitului nu conduce la un ajutor de stat și că vânzătorii nu au influențat în mod nelegitim revânzarea activelor către un investitor rus;

               3.

               Al treilea motiv întemeiat pe aplicarea eronată de către Comisie a principiului continuității financiare/economice;

               4.

               Al patrulea motiv întemeiat pe neinițierea de către Comisie a unei o proceduri oficiale de investigare;

               5.

               Al cincilea motiv întemeiat pe încălcarea de către Comisie a drepturilor reclamantei în temeiul articolului 20 alineatul (2) din Regulamentul nr 659/1999;

               6.

               Al șaselea motiv întemeiat pe încălcarea de către Comisie a principului investigării imparțiale și diligente;

               7.

               Al șaptelea întemeiat pe aplicarea eronată de către Comisie a articolului 296 alineatul (2) TFUE.


title: Cauza T-82/16: Hotărârea Tribunalului din 9 februarie 2017 – International Gaming Projects/EUIPO – adp Gauselmann (TRIPLE EVOLUTION) [„Marcă a Uniunii Europene — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii figurative a Uniunii Europene TRIPLE EVOLUTION — Marca verbală anterioară a Uniunii Europene Evolution — Motiv relativ de refuz — Risc de confuzie — Similitudinea semnelor — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009”]

text:
               20.3.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 86/26

         Hotărârea Tribunalului din 9 februarie 2017 – International Gaming Projects/EUIPO – adp Gauselmann (TRIPLE EVOLUTION)
   (Cauza T-82/16) (1)

   ([„Marcă a Uniunii Europene - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii figurative a Uniunii Europene TRIPLE EVOLUTION - Marca verbală anterioară a Uniunii Europene Evolution - Motiv relativ de refuz - Risc de confuzie - Similitudinea semnelor - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009”])
   (2017/C 086/35)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: International Gaming Projects Ltd (Qormi, Malta) (reprezentanți: inițial M. Garayalde Niño și A. Alpera Plazas, ulterior M. Garayalde Niño, avocați)

      Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentant: S. Bonne, agent)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO, intervenientă la Tribunal: adp Gauselmann GmbH (Espelkamp, Germania) (reprezentant: P. Koch Moreno, avocat)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a doua de recurs a EUIPO din 2 decembrie 2015 (cauza R 0725/2015-2) privind o procedură de opoziție între adp Gauselmann și International Gaming Projects

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă International Gaming Projects Ltd la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 136, 18.4.2016.


title: Cauza C-429/10: Ordonanța Curții (Camera a cincea) din 16 mai 2011 — X Technology Swiss GmbH/Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) [Recurs — Marcă comunitară — Semn care constă în colorarea parțială a unui produs — Colorarea în portocaliu a vârfului unei șosete — Motiv absolut de refuz — Lipsa caracterului distinctiv — Regulamentul (CE) nr. 40/94 — Articolul 7 alineatul (1) litera (b)]

text:
               27.8.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 252/11

         Ordonanța Curții (Camera a cincea) din 16 mai 2011 — X Technology Swiss GmbH/Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)
   (Cauza C-429/10) (1)

   (Recurs - Marcă comunitară - Semn care constă în colorarea parțială a unui produs - Colorarea în portocaliu a vârfului unei șosete - Motiv absolut de refuz - Lipsa caracterului distinctiv - Regulamentul (CE) nr. 40/94 - Articolul 7 alineatul (1) litera (b))
   2011/C 252/20
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: X Technology Swiss GmbH (reprezentanți: A. Herbertz și R. Jung, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: G. Schneider, agent)

      Obiectul

   Recurs formulat împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a doua) din 15 iunie 2010, X Technology Swiss/OAPI (T-547/08), prin care Tribunalul a respins acțiunea formulată împotriva deciziei Camerei a patra de recurs a OAPI din 6 octombrie 2008 care respinge acțiunea formulată împotriva deciziei examinatorului prin care se refuză înregistrarea semnului ce constă în colorarea în portocaliu a vârfului unei șosete ca marcă comunitară pentru produse din clasa 25 — Caracter distinctiv al unui semn ce constă în colorarea parțială a unui produs

      Dispozitivul

               1.

               Respinge recursul.

               2.

               Obligă X Technology Swiss GmbH la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 301, 6.11.2010.


title: Cauza C-284/11: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Varhoven administrativen sad (Bulgaria) la 8 iunie 2011 — EMS-Bulgaria TRANSPORT OOD/Direktor na Direktsia „Obzhalvane i upravlenie na izpalnenieto” , grad Plovdiv, pri Tsentralno Upravlenie na Natsionalnata Agentsia po Prihodite

text:
               13.8.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 238/7

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Varhoven administrativen sad (Bulgaria) la 8 iunie 2011 — EMS-Bulgaria TRANSPORT OOD/Direktor na Direktsia „Obzhalvane i upravlenie na izpalnenieto”, grad Plovdiv, pri Tsentralno Upravlenie na Natsionalnata Agentsia po Prihodite
   (Cauza C-284/11)
   2011/C 238/12
   Limba de procedură: bulgara

      Instanța de trimitere

   Varhoven administrativen sad

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: EMS-Bulgaria TRANSPORT OOD

      Pârât: Direktor na Direktsia „Obzhalvane i upravlenie na izpalnenieto”, grad Plovdiv, pri Tsentralno Upravlenie na Natsionalnata Agentsia po Prihodite

      Întrebările preliminare

               1.

               Articolul 179 alineatul (1) și articolele 180 și 273 din Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată (1), precum și principiul efectivității în domeniul impozitelor indirecte, analizat în Hotărârea Curții din 8 mai 2008, Ecotrade (C-95/07 și C-96/07), trebuie interpretate în sensul că permit un termen de decădere, precum cel prevăzut în speță la articolul 72 alineatul 1 din Legea privind taxa pe valoarea adăugată (în versiunea din 2008), care, prin articolul 18 din cadrul dispozițiilor tranzitorii și finale ale Legii de modificare și completare a Legii privind taxa pe valoarea adăugată, a fost prelungit până la sfârșitul lunii aprilie 2009 numai pentru destinatarii livrărilor în privința cărora impozitul a devenit exigibil înainte de 1 ianuarie 2009, situație în care trebuie avute în vedere împrejurările acțiunii principale, mai precis

                           —

                           cerința prevăzută de legislația națională, potrivit căreia o persoană care a realizat o achiziție intracomunitară și nu este înregistrată în conformitate cu Legea privind taxa pe valoarea adăugată trebuie să se înregistreze voluntar, deși nu îndeplinește condițiile pentru înregistrarea obligatorie drept condiție prealabilă pentru exercitarea dreptului de deducere;

                           —

                           noua reglementare de la articolul 73a din Legea privind taxa pe valoarea adăugată (în vigoare de la 1 ianuarie 2009), potrivit căreia dreptul de deducere trebuie acordat independent de respectarea sau de nerespectarea termenului prevăzut la articolul 72 alineatul 1 din Legea privind taxa pe valoarea adăugată, atunci când impozitul devine exigibil la destinatarul livrării, cu condiția ca livrarea să nu fi fost disimulată, iar înregistrările contabile să cuprindă informații despre aceasta;

                           —

                           modificarea ulterioară a articolului 72 alineatul 1 din Legea privind taxa pe valoarea adăugată (în vigoare de la 1 ianuarie 2010), potrivit căreia dreptul de deducere poate fi exercitat în perioada fiscală în care a luat naștere acest drept sau în una din cele douăsprezece perioade fiscale ulterioare?

               2.

               Principiul neutralității fiscale, în calitate de principiu fundamental important pentru instituirea și funcționarea sistemului comun de TVA, trebuie interpretat în sensul că permite o practică de control fiscal similară celei din acțiunea principală, prin care se constată o întârziere la calculul TVA-ului care determină stabilirea unei sancțiuni constând în plata unor dobânzi și, în plus, a unei sancțiuni sub forma refuzului dreptului de deducere, în împrejurările specifice din cazul recurentei, având în vedere că operațiunea nu a fost disimulată, înregistrările contabile cuprind informații despre aceasta, administrația fiscală deține informațiile necesare, nu există un abuz, iar bugetul nu a fost prejudiciat?

      (1)  JO L 347, p. 1, Ediție specială, 09/vol. 3, p. 7.


title: Cauza C-612/13 P: Hotărârea Curții (Camera a doua) din 16 iulie 2015 – ClientEarth/Comisia Europeană [Recurs — Acces la documentele instituțiilor Uniunii Europene — Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 — Articolul 4 alineatul (2) a treia liniuță — Informații privind mediul — Convenția de la Aarhus — Articolul 4 alineatele (1) și (4) — Excepție de la dreptul de acces — Protecția obiectivelor activităților de anchetă — Studii realizate de o întreprindere, la cererea Comisiei Europene, având ca obiect transpunerea directivelor în materie de mediu — Respingere în parte a cererii de acces]

text:
               21.9.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 311/4

         Hotărârea Curții (Camera a doua) din 16 iulie 2015 – ClientEarth/Comisia Europeană
   (Cauza C-612/13 P) (1)

   ([Recurs - Acces la documentele instituțiilor Uniunii Europene - Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 - Articolul 4 alineatul (2) a treia liniuță - Informații privind mediul - Convenția de la Aarhus - Articolul 4 alineatele (1) și (4) - Excepție de la dreptul de acces - Protecția obiectivelor activităților de anchetă - Studii realizate de o întreprindere, la cererea Comisiei Europene, având ca obiect transpunerea directivelor în materie de mediu - Respingere în parte a cererii de acces])
   (2015/C 311/04)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Recurentă: ClientEarth (reprezentant: P. Kirch, avocat]

      Cealaltă parte din procedură: Comisia Europeană (reprezentanți: L. Pignataro-Nolin, P. Costa de Oliveira şi M. Konstantinidis, agenţi)

      Interveniente în susținerea celeilaltei părţi în proces: Parlamentul European (reprezentanţi: J. Rodrigues şi L. Visaggio, agenţi, Consiliul Uniunii Europene (reprezentanţi: M. Moore, M. Simm şi A. Jensen, agenţi)

      Dispozitivul

               1)

               Anulează Hotărârea Tribunalului Uniunii Europene ClientEarth/Comisia (T-111/11, EU:T:2013:482), în măsura în care, prin aceasta, Tribunalul Uniunii Europene a admis că Comisia Europeană putea, prin decizia din 30 mai 2011, să refuze ClientEarth, pe baza unei prezumții generale, accesul integral la studiile privind conformitatea legislației diferitor stat membre cu dreptul mediului al Uniunii, care, la data adoptării acestei decizii, nu determinaseră Comisia Europeană să adreseze o scrisoare de punere în întârziere statului membru vizat, în temeiul articolului 258 primul paragraf TFUE și nu fuseseră, așadar, depuse într-un dosar privind faza precontencioasă a unei proceduri de constatare a neîndeplinirii obligațiilor.

               2)

               Respinge în rest recursul.

               3)

               Anulează decizia Comisiei Europene din 30 mai 2011, în măsura în care, prin aceasta, Comisia Europeană a refuzat să permită ClientEarth accesul integral la studiile vizate la punctul 1 din dispozitivul prezentei hotărâri.

               4)

               ClientEarth și Comisia Europeană suportă propriile cheltuieli de judecată efectuate în procedura de recurs și în procedura în primă instanță.

               5)

               Parlamentul European și Consiliul Uniunii Europene suportă propriile cheltuieli de judecată aferente procedurii de recurs.

      (1)  JO C 71, 8.3.2014.


title: Cauza C-74/16: Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 27 iunie 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Juzgado Contencioso-Administrativo n° 4 de Madrid – Spania) – Congregación de Escuelas Pías Provincia Betania/Ayuntamiento de Getafe [Trimitere preliminară — Ajutoare de stat — Articolul 107 alineatul (1) TFUE — Noțiunea „ajutor de stat” — Noțiunile „întreprindere” și „activitate economică” — Alte condiții de aplicare a articolului 107 alineatul (1) TFUE — Articolul 108 alineatele (1) și (3) TFUE — Noțiunile „ajutoare existente” și „ajutoare noi” — Acordul din 3 ianuarie 1979 încheiat între Regatul Spaniei și Sfântul Scaun — Impozit pe construcții, pe instalații și pe lucrări — Scutire în beneficiul imobilelor Bisericii Catolice]

text:
               28.8.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 283/5

         Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 27 iunie 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Juzgado Contencioso-Administrativo no 4 de Madrid – Spania) – Congregación de Escuelas Pías Provincia Betania/Ayuntamiento de Getafe
   (Cauza C-74/16) (1)

   ([Trimitere preliminară - Ajutoare de stat - Articolul 107 alineatul (1) TFUE - Noțiunea „ajutor de stat” - Noțiunile „întreprindere” și „activitate economică” - Alte condiții de aplicare a articolului 107 alineatul (1) TFUE - Articolul 108 alineatele (1) și (3) TFUE - Noțiunile „ajutoare existente” și „ajutoare noi” - Acordul din 3 ianuarie 1979 încheiat între Regatul Spaniei și Sfântul Scaun - Impozit pe construcții, pe instalații și pe lucrări - Scutire în beneficiul imobilelor Bisericii Catolice])
   (2017/C 283/06)
   Limba de procedură: spaniola

      Instanța de trimitere

   Juzgado Contencioso-Administrativo no 4 de Madrid

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Congregación de Escuelas Pías Provincia Betania

      Pârâtă: Ayuntamiento de Getafe

      Dispozitivul

   O scutire fiscală precum cea în discuție în litigiul principal, de care beneficiază o congregație care aparține Bisericii Catolice pentru lucrări realizate într-un imobil destinat desfășurării unor activități lipsite de o finalitate strict religioasă, este susceptibilă să intre sub incidența interdicției prevăzute la articolul 107 alineatul (1) TFUE dacă și în măsura în care aceste activități sunt economice, aspect a cărui verificare revine instanței de trimitere.

      (1)  JO C 145, 25.4.2016.


title: Cauza T-647/16: Ordonanța Tribunalului din 1 iunie 2017 – Camerin/Parlamentul („Funcție publică — Funcționari — Detașare în interesul serviciului — Vârsta de pensionare — Cerere de prelungire a detașării — Respingerea cererii — Act care nu este supus căilor de atac — Act pregătitor — Inadmisibilitate”)

text:
               7.8.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 256/28

         Ordonanța Tribunalului din 1 iunie 2017 – Camerin/Parlamentul
   (Cauza T-647/16) (1)

   ((„Funcție publică - Funcționari - Detașare în interesul serviciului - Vârsta de pensionare - Cerere de prelungire a detașării - Respingerea cererii - Act care nu este supus căilor de atac - Act pregătitor - Inadmisibilitate”))
   (2017/C 256/33)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: Laure Camerin (Etterbeek, Belgia) (reprezentant: M. Casado García-Hirschfeld, avocat)

      Pârât: Parlamentul European (reprezentanți: S. Alves și M. Ecker, agenți)

      Obiectul

   Cerere întemeiată pe articolul 270 TFUE și care are ca obiect anularea deciziei secretarului general al Grupul Alianței Progresiste a Socialiștilor și Democraților din din Parlament din 1 decembrie 2015 de respingere a cererii de prelungire a detașării reclamantei după 31 decembrie 2015 și a deciziei președintelui grupului din 15 iunie 2016 de respingere a plângerii sale.

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea ca inadmisibilă.

               2)

               O obligă pe doamna Laure Camerin la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 410, 7.11.2016.


title: Cauza T-314/17: Acțiune introdusă la 23 mai 2017 – Nosio/EUIPO (MEZZA)

text:
               17.7.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 231/50

         Acțiune introdusă la 23 mai 2017 – Nosio/EUIPO (MEZZA)
   (Cauza T-314/17)
   (2017/C 231/65)
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Reclamantă: Nosio SpA (Mezzocorona, Italia) (reprezentanți: A. Perani și J. Graffer, avocați)

      Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

      Datele privind procedura în fața EUIPO

      Marca în litigiu: marca Uniunii Europene verbală „MEZZA” – cererea de înregistrare nr. 14 822 506.

      Decizia atacată: Decizia Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 1 martie 2017 în cauza R 1518/2016-5

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               constatarea încălcării și a aplicării incorecte a articolului 43 alineatul (1) din Regulamentul nr. 207/2009;

               —

               declararea admisibilă a limitării propuse a clasei 33, și anume „băuturi alcoolice, în special vinuri şi vinuri spumante, îmbuteliate în sticle și/sau în recipiente cu o capacitate mai mare sau mai mică de 0,375 litri”;

               —

               constatarea încălcării articolului 75 din Regulamentul nr. 207/2009;

               —

               anularea deciziei pronunțate la 1 martie 2017 de camera a cincea de recurs a EUIPO în cauza R 1518/2016-5, notificată la 23 martie 2017;

               —

               obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată aferente prezentei proceduri.

      Motivele invocate

               —

               încălcarea și aplicarea incorectă a articolului 43 alineatul (1) din Regulamentul nr. 207/2009;

               —

               încălcarea articolului 75 din Regulamentul nr. 207/2009;

               —

               încălcarea și aplicarea incorectă a articolului 7 alineatul (1) literele (b) și (c) și a articolului 7 alineatul (2) din Regulamentul nr. 207/2009.