title: Cauza T-366/14: Hotărârea Tribunalului din 25 septembrie 2015 – August Storck/OAPI (2good) [„Marcă comunitară — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale 2good — Marcă constituită dintr-un slogan publicitar — Motiv absolut de refuz — Lipsa caracterului distinctiv — Articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009”]

text:
               23.11.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 389/49

         Hotărârea Tribunalului din 25 septembrie 2015 – August Storck/OAPI (2good)
   (Cauza T-366/14) (1)

   ([„Marcă comunitară - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale 2good - Marcă constituită dintr-un slogan publicitar - Motiv absolut de refuz - Lipsa caracterului distinctiv - Articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009”])
   (2015/C 389/54)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: August Storck KG (Berlin, Germania) (reprezentanți: I. Rohr, A.-C. Richter, P. Goldenbaum și T. Melchert, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentanți: S. Palmero Cabezas, agent)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei întâi de recurs a OAPI din 27 februarie 2014 (cauza R 996/2013-1) privind o cerere de înregistrare a semnului verbal 2good ca marcă comunitară

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă August Storck KG la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 253, 4.8.2014.


title: Cauza C-27/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Lietuvos apeliacinis teismas (Lituania) la 19 ianuarie 2017 –AB „flyLAL-Lithunian Airlines”, în lichidare/Starptautiskā lidosta „Rīga” VAS, „Air Baltic Corporation AS”

text:
               3.4.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 104/35

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Lietuvos apeliacinis teismas (Lituania) la 19 ianuarie 2017 –AB „flyLAL-Lithunian Airlines”, în lichidare/Starptautiskā lidosta „Rīga” VAS, „Air Baltic Corporation AS”
   (Cauza C-27/17)
   (2017/C 104/50)
   Limba de procedură: lituaniana

      Instanța de trimitere

   Lietuvos apeliacinis teismas

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: AB „,flyLAL-Lithunian Airlines”, în lichidare

      Pârâte: Starptautiskā lidosta „Rīga” VAS, „,Air Baltic Corporation AS”

      Întrebările preliminare

               1)

               În împrejurările din prezenta cauză, noțiunea „locul unde s-a produs fapta prejudiciabilă”, prevăzută la articolul 5 punctul 3 din Regulamentul Bruxelles I (1), trebuie înțeleasă drept locul unde pârâtele au încheiat acordul ilegal care încalcă articolul 82 litera (c) din Tratatul de instituire a Comunității Europene [articolul 102 litera (c) TFUE] sau drept locul în care au fost săvârșite actele prin care au fost exploatate beneficiile financiare obținute în urma acestui acord, prin intermediul prețurilor de ruinare (subvențiilor încrucișate) practicate atunci când au concurat cu reclamanta pe aceleași piețe relevante?

               2)

               În prezenta cauză, prejudiciul (pierderea veniturilor) suferit de reclamantă din cauza actelor ilegale comise de pârâte poate fi considerat ca reprezentând un prejudiciu în sensul articolului 5 punctul 3 din Regulamentul Bruxelles I?

               3)

               În împrejurările din prezenta cauză, exploatarea sucursalei Air Baltic Corporation în Republica Lituania trebuie considerată drept exploatare a unei sucursale în sensul articolului 5 punctul 5 din Regulamentul Bruxelles I?

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 44/2001 al Consiliului din 22 decembrie 2000 privind competența judiciară, recunoașterea și executarea hotărârilor în materie civilă și comercială (JO 2001, L 12, p. 1, Ediție specială, 19/vol. 3, p. 74).


title: Cauza C-61/09: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Oberverwaltungsgericht Rheinland-Pfalz (Germania) la 11 februarie 2009 — Landkreis Bad Dürkheim/Aufsichts- und Dienstleistungsdirektion, cu participarea doamnei Astrid Niedermair-Schiemann

text:
               16.5.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 113/20

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Oberverwaltungsgericht Rheinland-Pfalz (Germania) la 11 februarie 2009 — Landkreis Bad Dürkheim/Aufsichts- und Dienstleistungsdirektion, cu participarea doamnei Astrid Niedermair-Schiemann
   (Cauza C-61/09)
   2009/C 113/40
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Oberverwaltungsgericht Rheinland-Pfalz

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamant: Landkreis Bad Dürkheim

      Pârâtă: Aufsichts- und Dienstleistungsdirektion

      Intervenientă: Doamna Astrid Niedermair-Schiemann

      Întrebările preliminare

               1)

               O suprafață poate fi considerată suprafață agricolă, în sensul articolului 44 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1782/2003 (1), și atunci când, chiar dacă este utilizată și în scopuri agricole (fiind ocupată cu pășuni pentru creșterea ovinelor), folosește în principal la conservarea peisajelor și la protecția naturii?

               2)

               În cazul unui răspuns afirmativ la prima întrebare:
               O suprafață este destinată unei activități neagricole, în sensul articolului 44 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1782/2003, atunci când activitatea în cauză folosește în principal la protecția naturii sau, în orice caz, atunci când, în cadrul punerii în aplicare a obiectivelor privind protecția naturii, agricultorul este supus instrucțiunilor organelor administrative însărcinate cu protecția naturii?

               3)

               În cazul în care este vorba despre o suprafață agricolă (prima întrebare) care este de asemenea destinată unei activități agricole (a doua întrebare):
               Pentru ca o suprafață agricolă să fie considerată ca făcând parte dintr-o exploatație [suprafață agricolă a exploatației, în sensul articolului 44 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1782/2003],

                           a)

                           este necesar ca exploatația să dispună de această suprafață în temeiul unui contract de arendare sau al unei tranzacții temporare similare cu titlu oneros?

                           b)

                           în cazul unui răspuns negativ: suprafața continuă să facă parte din exploatație atunci când este pusă la dispoziția exploatației cu titlu gratuit, sau în schimbul numai al suportării cotizațiilor către asociația profesională, pentru a fi utilizată într-un anumit mod și pentru o perioadă limitată, cu respectarea obiectivelor privind protecția naturii?

                           c)

                           în cazul unui răspuns afirmativ: suprafața continuă să facă parte din exploatație atunci când aceasta din urmă este obligată să efectueze pe respectiva suprafață anumite prestații pentru care primește o remunerație?

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 1782/2003 al Consiliului din 29 septembrie 2003 de stabilire a normelor comune pentru schemele de sprijin direct în cadrul politicii agricole comune și de stabilire a anumitor scheme de sprijin pentru agricultori și de modificare a Regulamentelor (CEE) nr. 2019/93, (CE) nr. 1452/2001, (CE) nr. 1453/2001, (CE) nr. 1454/2001, (CE) nr. 1868/94, (CE) nr. 1251/1999, (CE) nr. 1254/1999, (CE) nr. 1673/2000, (CEE) nr. 2358/71 și (CE) nr. 2529/2001 (JO L 270, p. 1, Ediție specială, 03/vol. 49, p. 177).


title: Cauza T-338/14: Acțiune introdusă la 19 mai 2014 – UNIC/Comisia

text:
               7.7.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 212/41

         Acțiune introdusă la 19 mai 2014 – UNIC/Comisia
   (Cauza T-338/14)
   2014/C 212/53
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Reclamantă: Unione Nazionale Industria Conciaria (UNIC) (Milano, Italia) (reprezentanţi: A. Fratini, avvocato, M. Bottino, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               admiterea acțiunii și, în consecință, anularea deciziei atacate,

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Prezenta acțiune este îndreptată împotriva deciziei Comisiei Europene din 19 martie 2014 prin care s-a respins cererea de inițiere a procedurii de revocare a regimurilor tarifare preferențiale acordate Indiei, Pakistanului și Etiopiei cu privire la piei crude și semiprelucrate reglementate în secțiunile S-8a, S-8b și S-12a din Regulamentul (UE) nr. 978/2012 al Parlamentului European și al Consiliului din 25 octombrie 2012 de aplicare a unui sistem generalizat de preferințe tarifare și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 732/2008 al Consiliului (JO L 303, p. 1).
   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă trei motive.

               1.

               Primul motiv întemeiat pe încălcarea articolelor 296 TFUE și 41 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene.

                           —

                           Se arată în această privință că decizia atacată nu respectă obligația, stabilită prin jurisprudența Curții, de a prezenta o motivație clară, precisă și neechivocă

               2.

               Al doilea motiv întemeiat pe eroarea vădită de apreciere

                           —

                           Se arată în această privință că s-a săvârșit o eroare vădită de apreciere cu privire la caracterul adecvat al revocării temporare a regimurilor preferențiale în ceea ce privește problema aprovizionării cu materii prime, precum și la existența condițiilor prealabile pentru revocarea temporară a regimurilor preferențiale generale acordate Indiei, Etiopiei și Pakistanului, în temeiul articolului 19 alineatul (1) litera (d) din regulamentul citat.

               3.

               Al treilea motiv întemeiat pe încălcarea dreptului la o bună administrare reglementat la articolul 41 alineatul (1) din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene

                           —

                           Se arată în această privință lipsa verificării condițiilor procedurii de revocare a preferințelor tarifare în temeiul articolului 19 alineatul (1) litera (d) din regulamentul menționat.


title: Cauza T-80/11: Acțiune introdusă la 9 februarie 2011 — Nath Kalsi/OAPI — American Clothing Associates (RIDGE WOOD)

text:
               2.4.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 103/26

         Acțiune introdusă la 9 februarie 2011 — Nath Kalsi/OAPI — American Clothing Associates (RIDGE WOOD)
   (Cauza T-80/11)
   2011/C 103/45
   Limba în care a fost formulată acțiunea: germana

      Părțile

      Reclamanți: Dwarka Nath Kalsi și Ajit Nath Kalsi (Agra, India) (reprezentant: J. Schmidt, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: American Clothing Associates NV (Evergem, Belgia)

      Concluziile reclamanților

               —

               Anularea Deciziei Camerei întâi de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 19 noiembrie 2010 pronunțate în cauza R 599/2010-1,

               —

               obligarea OAPI la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

      Solicitantul mărcii comunitare: reclamanții.

      Marca comunitară vizată: marca figurative care conține elementul verbal „RIDGE WOODS” pentru produse și servicii din clasele 18, 24 și 25.

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în sprijinul opoziției: American Clothing Associates NV.

      Marca sau semnul invocat în sprijinul opoziției: marca verbală „RIVER WOODS” și mărcile figurative care conțin elementele verbale „RIVER WOODS” și „River Woods” pentru produse și servicii din clasele 24, 25 și 40

      Decizia diviziei de opoziție: respinge opoziția.

      Decizia camerei de recurs: admite calea de atac.

      Motivele invocate: încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 (1), întrucât nu există risc de confuzie între mărcile în conflict; încălcarea articolului 15 alineatul (1) și a articolului 42 din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 întrucât nu s-a făcut dovada utilizării mărcilor anterioare, precum și încălcarea articolului 8 alineatul (5) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009, întrucât situația de fapt invocată de American Clothing Associates nu este suficientă pentru a demonstra existența unei notorietăți în sensul acestui articol.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 207/2009 al Consiliului din 26 februarie 2009 privind marca comunitară (JO L 78, p. 1).


title: Cauza T-506/10: Ordonanța Tribunalului din 10 iulie 2012 — RTI și Elettronica Industriale/Comisia

text:
               8.9.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 273/23

         Ordonanța Tribunalului din 10 iulie 2012 — RTI și Elettronica Industriale/Comisia
   (Cauza T-506/10) (1)

   2012/C 273/41
   Limba de procedură: engleza
   Președintele Camerei a cincea a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 346, 18.12.2010.


               4.7.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 153/1

         2009/C 153/01
   Ultima publicație a Curții de Justiție în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

         JO C 141, 20.6.2009

      Publicații anterioare

      JO C 129, 6.6.2009

      JO C 113, 16.5.2009

      JO C 102, 1.5.2009

      JO C 90, 18.4.2009

      JO C 82, 4.4.2009

      JO C 69, 21.3.2009

   Aceste texte sunt disponibile pe:
   EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Cauza T-74/14: Acțiune introdusă la 31 ianuarie 2014 – Franţa/Comisia

text:
               5.5.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 135/44

         Acțiune introdusă la 31 ianuarie 2014 – Franţa/Comisia
   (Cauza T-74/14)
   2014/C 135/56
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: Republica Franceză (reprezentanţi: E. Belliard, G. de Bergues, D. Colas şi J. Bousin, agenţi)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea în tot a Deciziei Comisiei Europene nr. C(2013) 7066 final din 20 noiembrie 2013 privind ajutorul de stat nr. SA.16237 pus în aplicare de Franța în favoarea Société Nationale Corse Méditerranée;

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Prin cererea introductivă, reclamanta solicită anularea Deciziei C(2013) 7066 final a Comisiei din 20 noiembrie 2013, prin care Comisia a considerat că, pe de o parte, soldul ajutorului pentru restructurare, notificat la 18 februarie 2002 de autoritățile franceze, într-un cuantum de 15,81 milioane de euro și pe de altă parte, cele trei măsuri puse în aplicare de autoritățile franceze în 2006 în favoarea Société Nationale maritime Corse Méditerranée (denumită în continuare „SNCM”) și anume cesiunea a 75% din SNCM la prețul negativ de 158 de milioane de euro, majorarea capitalului cu 8,75 de milioane de euro subscrisă pentru Compagnie générale maritime et financière (denumită în continuare „CGMF”) și avansul în cont curent de 38,5 milioane de euro constituie ajutoare de stat ilegale și incompatibile cu piața internă. În consecință, Comisia a dispus recuperarea acestora.
   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă patru motive.

               1.

               Primul motiv întemeiat pe încălcarea dreptului la apărare al reclamantei, întrucât Comisia a refuzat redeschiderea procedurii oficiale de investigare în urma Hotărârii Tribunalului din 11 septembrie 2012, Corsica Ferries France/Comisia (T-565/08, nepublicată încă în Repertoriu).

               2.

               Al doilea motiv întemeiat, cu titlu subsidiar în ipoteza în care Tribunalul ar considera că Comisia nu a redeschis în mod întemeiat procedura oficială de investigare ca urmare a Hotărârii din 11 septembrie 2012, pe o încălcare a noțiunii de ajutor de stat în sensul articolului 107 alineatul (1) TFUE, întrucât Comisia a apreciat că măsurile din 2006 trebuiau calificate drept ajutoare de stat în sensul acestei dispoziții. Acest motiv se împarte în trei aspecte. Reclamanta consideră că Comisia a încălcat articolul 107 alineatul (1) TFUE:

                           —

                           în măsura în care a apreciat că cesiunea de 75% din SNCM la prețul negativ de 158 de milioane de euro trebuia calificată drept ajutor de stat iar criteriul investitorului privat nu era îndeplinit în speță;

                           —

                           în măsura în care a apreciat că aportul în capital de 8,75 de milioane de euro trebuia calificat drept ajutor de stat;

                           —

                           în măsura în care a considerat că avansul în cont curent de 38,5 milioane de euro în favoarea salariaților SNCM trebuia calificat drept ajutor de stat în sensul acestei dispoziții.

               3.

               Al treilea motiv întemeiat, cu titlu subsidiar în ipoteza în care Tribunalul ar considera că Comisia nu a redeschis în mod întemeiat procedura oficială de investigare ca urmare a Hotărârii din 11 septembrie 2012, pe o încălcare a articolului 107 alineatul (3) litera (c) TFUE, în măsura în care Comisia a considerat că aportul în capital de 15,81 milioane de euro notificat în 2002 cu titlu de ajutor pentru restructurare trebuia calificat drept ajutor de stat incompatibil cu piața internă.

               4.

               Al patrulea motiv întemeiat pe nemotivare.


title: Cauza F-88/12: Acțiune introdusă la 20 august 2012 — ZZ/Comisia

text:
               20.10.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 319/19

         Acțiune introdusă la 20 august 2012 — ZZ/Comisia
   (Cauza F-88/12)
   2012/C 319/37
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: ZZ (reprezentanți: D. Abreu Caldas, A. Coolen, J.-N. Louis, E. Marchal și S. Orlandi, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Obiectul și descrierea litigiului

   Anularea deciziei de a efectua calculul sporului drepturilor de pensie dobândite anterior intrării în serviciu pe baza noilor DGA

      Concluziile reclamantului

               —

               Anularea deciziei din 16 ianuarie 2012 privind calculul sporului drepturilor de pensie dobândite anterior intrării în serviciu în cadrul Comisiei Europene;

               —

               în măsura în care este necesar, anularea deciziei de respingere a reclamației sale din 15 iunie 2012 prin care se urmărea aplicarea DGA și a valorilor actuariale în vigoare în momentul cererii sale de transfer al drepturilor de pensie;

               —

               obligarea Comisiei Europene la plata cheltuielilor de judecată.


title: Cauza C-77/12: Hotărârea Curții (Camera a doua) din 24 octombrie 2013 — Deutsche Post AG/Comisia Europeană, UPS Europe NV/SA, UPS Deutschland Inc. & Co. OHG [Recurs — Ajutoare de stat — Decizie a Comisiei de deschidere a procedurii prevăzute la articolul 88 alineatul (2) CE — Acțiune în anulare — Acte susceptibile să fie atacate cu acțiune în anulare — Acte care vizează producerea unor efecte juridice obligatorii — Decizie de deschidere anterioară care privește aceleași măsuri]

text:
               14.12.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 367/6

         Hotărârea Curții (Camera a doua) din 24 octombrie 2013 — Deutsche Post AG/Comisia Europeană, UPS Europe NV/SA, UPS Deutschland Inc. & Co. OHG
   (Cauza C-77/12) (1)

   (Recurs - Ajutoare de stat - Decizie a Comisiei de deschidere a procedurii prevăzute la articolul 88 alineatul (2) CE - Acțiune în anulare - Acte susceptibile să fie atacate cu acțiune în anulare - Acte care vizează producerea unor efecte juridice obligatorii - Decizie de deschidere anterioară care privește aceleași măsuri)
   2013/C 367/08
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Recurentă: Deutsche Post AG (reprezentanți: J. Sedemund și T. Lübbig, avocați)

      Celelalte părți din procedură: Comisia Europeană (reprezentanți: B. Martenczuk și T. Maxian Rusche, agenți), UPS Europe NV/SA, UPS Deutschland Inc. & Co. OHG (reprezentanți: T. Ottervanger și E. Henry, avocați)

      Obiectul

   Recurs formulat împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a opta) din 8 decembrie 2011, Deutsche Post/Comisia (T-421/07), prin care Tribunalul a respins ca inadmisibilă acțiunea recurentei având ca obiect anularea Deciziei Comisiei din 12 septembrie 2007 privind deschiderea procedurii prevăzute la articolului 88 alineatul (2) CE în ceea ce privește ajutorul de stat acordat de Republica Federală Germania în favoarea Deutsche Post AG [ajutor C 36/07 (ex NN 25/07)] — Încălcarea articolului 263 al patrulea paragraf TFUE și a dreptului la o cale de atac efectivă — Interpretarea eronată a dreptului la bună administrare, precum și a principiilor încrederii legitime și securității juridice — Motivare insuficientă a hotărârii Tribunalului

      Dispozitivul

               1.

               Anulează Hotărârea Tribunalului Uniunii Europene din 8 decembrie 2011, Deutsche Post/Comisia (T-421/07).

               2.

               Trimite cauza spre rejudecare Tribunalului Uniunii Europene.

               3.

               Cererea privind cheltuielile de judecată se soluționează odată cu fondul.

      (1)  JO C 118, 21.4.2012.


title: Cauza C-103/16: Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunal Superior de Justicia de Cataluña – Sala Social (Spania) la 19 februarie 2016 – Jessica Porras Guisado/Bankia SA și alții

text:
               10.5.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 165/9

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunal Superior de Justicia de Cataluña – Sala Social (Spania) la 19 februarie 2016 – Jessica Porras Guisado/Bankia SA și alții
   (Cauza C-103/16)
   (2016/C 165/10)
   Limba de procedură: spaniola

      Instanța de trimitere

   Tribunal Superior de Justicia de Cataluña – Sala Social

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Jessica Porras Guisado

      Pârâte: Bankia SA, Sección Sindical de Bankia de CCOO, Sección Sindical de Bankia de UGT, Sección Sindical de Bankia de ACCAM, Sección Sindical de Bankia de SATE, Sección Sindical de Bankia de CSICA, Fondo de Garantía Salarial (Fogasa)

      Întrebările preliminare

               1)

               Articolul 10 punctul 1 din Directiva 92/85 (1) trebuie interpretat în sensul că situația „cazurilor speciale care nu au legătură cu starea lor, admise de legislațiile și/sau practicile naționale”, ca excepție de la interdicția concedierii lucrătoarelor gravide, care au născut de curând sau care alăptează, reprezintă o situație care nu este similară cu „unul sau mai multe motive, fără legătură cu persoana lucrătorului” la care face referire articolul 1 alineatul (1) litera (a) din Directiva 98/59/CE (2) din 20 iulie 1998, ci este mai restrânsă?

               2)

               În cazul concedierii colective, pentru a examina existența cazurilor speciale, care justifică concedierea lucrătoarelor gravide, care au născut de curând sau care alăptează, conform articolului 10 punctul 1 din Directiva 92/85, este necesar ca lucrătoarea afectată să nu poată fi reîncadrată pe alt post sau este suficient să se facă dovada unor cauze economice, tehnice sau de producție care afectează locul său de muncă?

               3)

               Este conformă cu articolul 10 punctul 1 din Directiva 92/85/CEE din 19 octombrie 1992, care interzice concedierea lucrătoarelor gravide, care au născut de curând sau care alăptează, o legislație precum cea spaniolă, care transpune interdicția respectivă stabilind o garanție în temeiul căreia, în cazul în care nu se face dovada cauzelor care justifică concedierea, se constată nulitatea acesteia (protecție reparatorie), fără să prevadă o interdicție a concedierii (protecție preventivă)?

               4)

               O legislație precum cea spaniolă, care nu prevede în favoarea lucrătoarelor gravide, care au născut de curând sau care alăptează, o prioritate la menținerea locului de muncă în cadrul întreprinderii în cazul concedierii colective, este conformă cu articolul 10 punctul 1 din Directiva 92/85/CEE din 19 octombrie 1992?

               5)

               O legislație națională care consideră că este suficientă o notificare de concediere precum cea din prezenta cauză, care nu face nicio referire la existența unei situații speciale, în plus față de cele pe care se întemeiază concedierea colectivă, care afectează lucrătoarea gravidă prin decizia de încetare colectivă, este conformă cu articolul 10 punctul 2 din Directiva 92/85?

      (1)  Directiva 92/85/CEE a Consiliului din 19 octombrie 1992 privind introducerea de măsuri pentru promovarea îmbunătățirii securității și a sănătății la locul de muncă în cazul lucrătoarelor gravide, care au născut de curând sau care alăptează [a zecea directivă specială în sensul articolului 16 alineatul (1) din Directiva 89/391/CEE] (JO L 348, p. 1, Ediție specială, 05/vol. 3, p. 3).

      (2)  Directiva 98/59/CE a Consiliului din 20 iulie 1998 privind apropierea legislațiilor statelor membre cu privire la concedierile colective (JO L 225, p. 16, Ediție specială, 05/vol. 5, p. 95).


title: Cauza T-185/12: Ordonanța Tribunalului din 27 iunie 2014 – HUK-Coburg/Comisia

text:
               1.9.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 292/58

         Ordonanța Tribunalului din 27 iunie 2014 – HUK-Coburg/Comisia
   (Cauza T-185/12) (1)

   2014/C 292/73
   Limba de procedură: germana
   Președintele Camerei a treia a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 174, 16.6.2012.


title: Cauza C-76/07: Ordonanța președintelui Curții din 21 iunie 2007 — Comisia Comunităților Europene/Marele Ducat al Luxemburgului

text:
               6.10.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 235/11

         Ordonanța președintelui Curții din 21 iunie 2007 — Comisia Comunităților Europene/Marele Ducat al Luxemburgului
   (Cauza C-76/07) (1)

   (2007/C 235/19)

      Limba de procedură: franceza

   Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 95, 28.4.2007.


title: Cauza T-448/09: Acțiune introdusă la 4 noiembrie 2009 — Centre national de la recherche scientifique/Comisia

text:
               30.1.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 24/55

         Acțiune introdusă la 4 noiembrie 2009 — Centre national de la recherche scientifique/Comisia
   (Cauza T-448/09)
   2010/C 24/99
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: Centre national de la recherche scientifique (Paris, Franța) (reprezentant: N. Lenoir, avocat)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene

      Concluziile reclamantului

               —

               Constatarea faptului că acțiunea este admisibilă și întemeiată;

               —

               obligarea Comisiei la restituirea pretinsei creanțe de 110 102,26 euro, majorată cu dobânzile legale pentru întârziere, potrivit dreptului belgian aplicabil contractului, revendicată de Comisie în temeiul contractului în nota sa de debit din 29 iunie 2009 (ref. nr. 3230906067) și din care a rezultat un act de compensare din 17 august 2009 (ref. BUDG/C3 D(2009) 10.5-1232);

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Prin prezenta acțiune, Centre national de la recherche scientifique (CNRS) solicită Tribunalului obligarea Comisiei la restituirea creanței în cuantum de 110 102,26 euro, astfel cum este menționată în nota de debit nr. 3230906067 din 29 iunie 2009, pretins datorată de reclamant, în temeiul contractului EURO-THYMAIDE referitor la un proiect din cadrul celui de al șaselea program-cadru de cercetare și dezvoltare tehnologică, și din care a rezultat un act de compensare din 17 august 2009, precum și dobânzi pentru întârziere.
   În susținerea acțiunii sale, reclamantul invocă trei motive întemeiate pe:

               —

               nerespectarea criteriilor de justificare a costurilor prevăzute pe o bază contractuală, în măsura în care Comisia a încălcat articolul II.19.1 din Condițiile generale ale contractului EURO-THYMAIDE privitor la costurile eligibile și, în subsidiar, nerespectarea obligației de bună-credință prevăzute la articolul 1134 din Codul civil belgian — prin înlăturarea elementelor justificative ale costurilor directe de personal implicat în proiect, a căror valoare probantă era totuși evidentă. Această abordare ar fi determinat Comisia să respingă în mod eronat anumite costuri directe de personal și să realizeze ajustări care au determinat creanța contestată;

               —

               aprecierea eronată a Clauzei pentru pierderea locului de muncă (Provision pour Perte d’Emploi) (PPE) prin raportare la criteriile prevăzute la articolele II.19.1, II.19.2.c și II.20 din Condițiile generale ale contractului EURO-THYMAIDE, atât timp cât, contrar denumirii sale înșelătoare, PPE ar reprezenta o taxă de personal legată de asigurarea de șomaj indisociabilă de costurile eligibile de personal. Prin respingerea din categoria costurilor eligibile a cuantumurilor care corespund PPE prelevate asupra remunerațiilor personalului temporar al CNRS implicat în proiect, Comisia ar fi încălcat prevederile menționate mai sus.

               —

               aprecierea vădit eronată a salariilor aferente concediului medical prin raportare la criteriile de eligibilitate prevăzute contractual, în măsura în care, contrar articolului 11.19 din Condițiile generale ale contractului EURO-THYMAIDE, Comisia ar fi adăugat, în categoria costurilor neeligibile, salariile aferente concediilor medicale, plătite personalului CNRS implicat în proiect.


title: Cauza T-585/13: Hotărârea Tribunalului din 16 iunie 2015 – H.P. Gauff Ingenieure/OAPI – Gauff (Gauff JBG Ingenieure) [„Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare figurative Gauff JBG Ingenieure — Mărci naționale și comunitare verbale și figurative anterioare GAUFF — Motive relative de refuz — Refuz parțial al înregistrării — Cerere de restitutio in integrum — Articolul 81 din Regulamentul (CE) nr. 207/2009”]

text:
               10.8.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 262/20

         Hotărârea Tribunalului din 16 iunie 2015 – H.P. Gauff Ingenieure/OAPI – Gauff (Gauff JBG Ingenieure)
   (Cauza T-585/13) (1)

   ([„Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare figurative Gauff JBG Ingenieure - Mărci naționale și comunitare verbale și figurative anterioare GAUFF - Motive relative de refuz - Refuz parțial al înregistrării - Cerere de restitutio in integrum - Articolul 81 din Regulamentul (CE) nr. 207/2009”])
   (2015/C 262/26)
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: H.P. Gauff Ingenieure GmbH & Co. KG – JBG (Nuremberg, Germania) (reprezentant: G. Schneider-Rothhaar, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: A. Schifko, agent)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: Gauff GmbH & Co. Engineering KG (Nuremberg, Germania) (reprezentant: A. Molnar, avocat)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei întâi de recurs a OAPI din 5 septembrie 2013 (cauza R 596/2013-1) privind o cerere de restitutio in integrum.

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               H.P. Gauff Ingenieure GmbH & Co. KG – JBG suportă, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, pe cele efectuate de Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI).

               3)

               Gauff GmbH & Co. Engineering KG suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 24, 25.1.2014.


title: Cauza T-393/06: Ordonanța Tribunalului de Primă Instanță din 26 noiembrie 2008 — Makhteshim-Agan Holding și alții/Comisia ( Acțiune în anulare — Acțiune în constatarea abținerii de a acționa — Directiva 91/414/CEE — Produse de uz fitosanitar — Substanța activă azinfos-metil — Înscriere în anexa I la Directiva 91/414/CEE — Lipsă a unei noi propuneri a Comisiei după opoziția Consiliului — Articolul 5 alineatul (6) din Decizia 1999/468/CEE — Act care nu poate fi atacat — Lipsă a invitației de a acționa — Inadmisibilitate )

text:
               7.2.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 32/34

         Ordonanța Tribunalului de Primă Instanță din 26 noiembrie 2008 — Makhteshim-Agan Holding și alții/Comisia
   (Cauza T-393/06) (1)

   („Acțiune în anulare - Acțiune în constatarea abținerii de a acționa - Directiva 91/414/CEE - Produse de uz fitosanitar - Substanța activă azinfos-metil - Înscriere în anexa I la Directiva 91/414/CEE - Lipsă a unei noi propuneri a Comisiei după opoziția Consiliului - Articolul 5 alineatul (6) din Decizia 1999/468/CEE - Act care nu poate fi atacat - Lipsă a invitației de a acționa - Inadmisibilitate’)
   (2009/C 32/65)
   Limba de procedură: engleza
   Părțile

      Reclamante: Makhteshim-Agan Holding BV (Amsterdam, Olanda), Makhteshim Agan Italia Srl (Bergamo, Italia); și Magan Italia Srl (Bergamo, Italia) (reprezentanți: K. Van Maldegem și C. Mereu, avocats)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: L. Parpala și B. Doherty, agenți)

      Intervenientă în susținerea reclamantelor: European Crop Protection Association (ECPA) (Bruxelles, Belgia) (reprezentanți: D. Waelbroeck și N. Rampal, avocats)
   Obiectul
   Cerere de anulare a Deciziei Comisiei, pretins decizii cuprinse într-o scrisoare din 12 octombrie 2006, de a nu face o propunere în vederea înscrierii substanței active azinfos-metil în anexa I la Directiva 91/414/CEE a Consiliului din 15 iulie 1991 privind introducerea pe piață a produselor de uz fitosanitar (JO L 230, p. 1, Ediție specială, 03/vol. 10, p. 30) sau, în subsidiar, o cerere de constatare a abținerii de a acționa a Comisiei în sensul că aceasta s-ar fi abținut în mod ilegal să prezinte o astfel de propunere.
   Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea ca inadmisibilă.

               2)

               Obligă Makhteshim-Agan Holding BV, Makhteshim Agan Italia Srl și Magan Italia Srl să suporte, pe lângă propriile cheltuielilor de judecată, pe cele efectuate de Comisie.

               3)

               European Crop Protection Association va suporta propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 20, 27.1.2007.


title: Cauza T-372/10: Hotărârea Tribunalului din 27 iunie 2012 — Bolloré/Comisia ( „Concurență — Înțelegeri — Piața hârtiei autocopiative — Stabilirea prețurilor — Decizie de constatare a unei încălcări a articolului 101 TFUE — Decizie luată ca urmare a anulării unei prime decizii — Imputarea încălcării în sarcina societății-mamă, considerată în calitatea sa de autor direct — Legalitatea delictelor și a pedepselor — Securitate juridică — Caracterul personal al pedepselor — Proces echitabil — Egalitatea de tratament — Termen rezonabil — Dreptul la apărare — Amenzi — Prescripție — Circumstanțe atenuante — Cooperare” )

text:
               4.8.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 235/13

         Hotărârea Tribunalului din 27 iunie 2012 — Bolloré/Comisia
   (Cauza T-372/10) (1)

   (Concurență - Înțelegeri - Piața hârtiei autocopiative - Stabilirea prețurilor - Decizie de constatare a unei încălcări a articolului 101 TFUE - Decizie luată ca urmare a anulării unei prime decizii - Imputarea încălcării în sarcina societății-mamă, considerată în calitatea sa de autor direct - Legalitatea delictelor și a pedepselor - Securitate juridică - Caracterul personal al pedepselor - Proces echitabil - Egalitatea de tratament - Termen rezonabil - Dreptul la apărare - Amenzi - Prescripție - Circumstanțe atenuante - Cooperare)
   2012/C 235/32
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: Bolloré (Ergué-Gabéric, Franța) (reprezentanți: P. Gassenbach, C. Lemaire și O. de Juvigny, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: W. Mölls, F. Castillo de la Torre și R. Sauer, agenți, asistați de N. Coutrelis, avocat)

      Obiectul

   Cerere de anulare sau de modificare a Deciziei C(2010) 4160 final a Comisiei din 23 iunie 2010 privind o procedură de aplicare a articolului 101 TFUE și a articolului 53 din Acordul privind SEE (Cazul COMP/36212 — Hârtie autocopiativă).

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Obligă Bolloré la plata propriilor cheltuieli de judecată, precum și a celor efectuate de Comisia Europeană.

      (1)  JO C 301, 6.11.2010.


title: Cauza T-484/09: Acțiune introdusă la 27 noiembrie 2009 — McLoughney/OAPI — Kern (Powerball)

text:
               13.2.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 37/40

         Acțiune introdusă la 27 noiembrie 2009 — McLoughney/OAPI — Kern (Powerball)
   (Cauza T-484/09)
   2010/C 37/56
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Rory McLoughney (Thurles, Irlanda) (reprezentant: J. M. Stratford Lysandrides, Solicitor)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Ernst Kern (Zahling, Germania)

      Concluziile reclamantei

               —

               anularea deciziei emise de Camera a patra de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) la 30 septembrie 2009 în cauza R 1547/2006-4;

               —

               admiterea opoziției la cererea de înregistrare a unei mărci comunitare nr. 3 164 779; și

               —

               în subsidiar, trimiterea opoziției pârâtului spre examinare în conformitate cu hotărârea Tribunalului.

      Motivele și principalele argumente

      Solicitantul mărcii comunitare: cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs.

      Marca comunitară vizată: cuvântul „Powerball” pentru produse din clasele 10, 25 și 28

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în sprijinul opoziției: reclamanta.

      Marca sau semnul invocat în sprijinul opoziției: marca neînregistrată „POWERBALL” utilizată în comerț în Irlanda și în Regatul Unit.

      Decizia diviziei de opoziție: respinge opoziția în totalitate.

      Decizia camerei de recurs: respinge recursul.

      Motivele invocate: încălcarea articolului 8 alineatul (3) și a articolului 73 din Regulamentul nr. 40/94 al Consiliului [devenite articolul 8 alineatul (3) și respectiv articolul 75 din Regulamentul nr. 207/2009 al Consiliului], precum și a normei 50 alineatul (2) și a normei 52 alineatul (1) din Regulamentul nr. 40/94 2868/95 al Comisiei (1), deoarece camera de recurs nu a apreciat opoziția în temeiul articolului 8 alineatul (3) din Regulamentul nr. 40/94 al Consiliului și aceasta ar fi trebuit să recunoască faptul că reclamanta era abilitată să formuleze o opoziție împotriva mărcii în cauză; încălcarea articolului 8 alineatul (4) și a articolului 73 din Regulamentul nr. 40/94 al Consiliului [devenite articolul 8 alineatul (4) și respectiv articolul 75 din Regulamentul nr. 207/2009 al Consiliului] precum și a normei 50 alineatul (2) și a normei 52 alineatul (1) din Regulamentul nr. 40/94 2868/95 al Comisiei (2), deoarece camera de recurs nu a apreciat opoziția prin prisma articolului 8 alineatul (3) din Regulamentul nr. 40/94 al Consiliului și aceasta ar fi trebuit să recunoască faptul că reclamanta era titulara drepturilor anterioare și că a utilizat în cadrul comerțului marca invocată în susținerea opoziției.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 2868/95 al Comisiei din 13 decembrie 1995 de punere în aplicare a Regulamentului (CE) nr. 40/94 al Consiliului privind marca comunitară (JO L 303, p. 1, Ediție specială, 17/vol. 1, p. 189).

      (2)  Regulamentul (CE) nr. 2868/95 al Comisiei din 13 decembrie 1995 de punere în aplicare a Regulamentului (CE) nr. 40/94 al Consiliului privind marca comunitară (JO L 303, p. 1, Ediție specială, 17/vol. 1, p. 189).


title: Cauza T-519/09: Hotărârea Tribunalului din 21 mai 2014 – Toshiba/Comisia ( „Concurență — Înțelegeri — Piața transformatoarelor de putere — Decizie prin care se constată o încălcare a articolului 81 CE și a articolului 53 din Acordul privind SEE — Acord de împărțire a pieței — Dovada distanțării față de înțelegere — Restrângere a concurenței — Afectare a comerțului — Bariere la intrare — Amenzi — Cuantum de bază — An de referință — Punctul 18 din Orientările din 2006 privind calcularea cuantumului amenzilor — Utilizarea unei cote de piață fictive pe piața SEE” )

text:
               7.7.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 212/23

         Hotărârea Tribunalului din 21 mai 2014 – Toshiba/Comisia
   (Cauza T-519/09) (1)

   ((„Concurență - Înțelegeri - Piața transformatoarelor de putere - Decizie prin care se constată o încălcare a articolului 81 CE și a articolului 53 din Acordul privind SEE - Acord de împărțire a pieței - Dovada distanțării față de înțelegere - Restrângere a concurenței - Afectare a comerțului - Bariere la intrare - Amenzi - Cuantum de bază - An de referință - Punctul 18 din Orientările din 2006 privind calcularea cuantumului amenzilor - Utilizarea unei cote de piață fictive pe piața SEE”))
   2014/C 212/26
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Toshiba Corp. (Tokyo, Japonia) (reprezentanţi: J. F. MacLennan, solicitor, A. Schulz, J. Jourdan şi P. Berghe, avocaţi)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: iniţial J. Bourke şi K. Mojzesowicz, ulterior K. Mojzesowicz şi F. Ronkes Agerbeek, agenţi)

      Obiectul

   Cu titlu principal, cerere de anulare a Deciziei Comisiei din 7 octombrie 2009 privind o procedură de aplicare a articolului 81 CE și a articolului 53 din Acordul privind SEE (cazul COMP/39.129 – Transformatoare de putere) și, cu titlu subsidiar, cerere de reducere a cuantumului amenzii aplicate reclamantei prin această decizie

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă Toshiba Corp. la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 51, 27.2.2010.


title: Cauza T-111/08: Acțiune introdusă la 1 martie 2008 — MasterCard și alții/Comisia Comunităților Europene

text:
               9.5.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 116/26

         Acțiune introdusă la 1 martie 2008 — MasterCard și alții/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza T-111/08)
   (2008/C 116/47)
   Limba de procedură: engleza
   Părțile

      Reclamante: MasterCard Inc. (Purchase, Statele Unite ale Americii), Mastercard International Inc. (Purchase, Statele Unite ale Americii) și MasterCard Europe SPRL (Waterloo, Belgia) (reprezentanți: B. Amory, V. Brophy și McInnes, lawyers, și T. Sharpe, QC)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene
   Concluziile reclamantelor

               —

               Declararea prezentei acțiuni ca fiind admisibilă;

               —

               anularea deciziei în totalitate; sau, în subsidiar, anularea articolelor 3, 4, 5 și 7 din decizie;

               —

               obligarea Comisiei Comunităților Europene la plata cheltuielilor de judecată din prezenta acțiune, inclusiv cele ale reclamantelor.

         Motivele și principalele argumente
   Prin această acțiune, reclamantele urmăresc anularea Deciziei C(2007) 6474 final a Comisiei din 19 decembrie 2007 în cauzele COMP/34.579 — MasterCard, COMP/36.518 — EuroCommerce, COMP/38.580 — Commercial Cards (MasterCard) și, în subsidiar, anularea dispozițiilor specifice ale deciziei privitoare la soluția impusă, pentru motivul că decizia este viciată de erori de drept, de o motivare insuficientă sau inexistentă și de erori vădite de fapt. În plus, acțiunea se bazează pe încălcarea dreptului la apărare al reclamantelor în timpul investigației Comisiei. Reclamantele invocă în mod special următoarele motive, bazate respectiv pe articolele 229 CE, 230 CE, 253 CE, precum și pe principiile dreptului comunitar.
   În primul rând, reclamantele susțin că a) prin faptul că nu a identificat în mod corespunzător o restrângere a concurenței în sensul articolului 81 alineatul (1) CE și al articolului 53 alineatul (1) SEE și b) în ceea ce privește criteriul adecvat care trebuie aplicat la aprecierea necesității obiective în sensul dispozițiilor menționate, Comisia a fost în eroare de drept și de fapt.
   În al doilea rând, reclamantele arată că, prin afirmația că „MasterCard Payment Organisation” constituie o asociere de întreprinderi în sensul articolului 81 alineatul (1) CE și al articolului 53 alineatul (1) SEE și că comisioanele transfrontaliere de schimb și regulile referitoare la acestea constituie o decizie a asocierii, Comisia a fost în eroare de drept și de fapt.
   În al treilea rând, reclamantele susțin că Comisia se face vinovată de multiple încălcări ale cerințelor procedurale substanțiale și că soluția și măsurile de executare impuse sunt disproporționate.
   În sfârșit, reclamantele afirmă că Comisia solicită un standard nelegal de înalt în materie de probațiune pentru a îndeplini condițiile articolului 81 alineatul (3) CE.


title: Cauza C-285/07: Hotărârea Curții (Camera întâi) din 11 decembrie 2008 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Bundesfinanzhof — Germania) — A. T./Finanzamt Stuttgart-Körperschaften (Directiva 90/434/CEE — Schimb de acțiuni transfrontalier — Neutralitate fiscală — Condiții — Articolele 43 CE și 56 CE — Legislație a unui stat membru care condiționează păstrarea valorii contabile a acțiunilor cesionate în schimbul noilor acțiuni primite și, prin urmare, a neutralității fiscale a aportului de transferul acestei valori în bilanțul fiscal al societății achizitoare străine — Compatibilitate)

text:
               7.2.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 32/3

         Hotărârea Curții (Camera întâi) din 11 decembrie 2008 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Bundesfinanzhof — Germania) — A. T./Finanzamt Stuttgart-Körperschaften
   (Cauza C-285/07) (1)

   (Directiva 90/434/CEE - Schimb de acțiuni transfrontalier - Neutralitate fiscală - Condiții - Articolele 43 CE și 56 CE - Legislație a unui stat membru care condiționează păstrarea valorii contabile a acțiunilor cesionate în schimbul noilor acțiuni primite și, prin urmare, a neutralității fiscale a aportului de transferul acestei valori în bilanțul fiscal al societății achizitoare străine - Compatibilitate)
   (2009/C 32/05)
   Limba de procedură: germana
   Instanța de trimitere
   Bundesfinanzhof
   Părțile din acțiunea principală

      Reclamant: A. T.

      Pârât: Finanzamt Stuttgart-Körperschaften

      Cu participarea: Bundesministerium der Finanzen
   Obiectul
   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Bundesfinanzhof — Interpretarea articolului 8 alineatele (1) și (2) din Directiva 90/434/CEE a Consiliului din 23 iulie 1990 privind sistemul fiscal comun care se aplică fuziunilor, scindărilor, cesionării de active și schimburilor de acțiuni între societățile din diferite state membre (JO L 225, p. 1, Ediție specială, 09/vol. 1, p. 92), precum și a articolelor 43 CE și 56 CE — Acționar care primeȘte titluri reprezentând capitalul social al societății achizitoare în schimbul titlurilor deținute la societate achiziționată — Impozitarea asociatului societății achiziționate — Legislație fiscală a unui stat membru care supune posibilitatea ca asociatul să atribuie valoarea contabilă (Buchwertansatz) titlurilor primite în schimb condiției ca societatea achizitoare să atribuie la rândul său valoarea contabilă titlurilor schimbate (doppelte Buchwertverknüpfung)
   Dispozitivul
   Articolul 8 alineatele (1) și (2) din Directiva 90/434/CEE a Consiliului din 23 iulie 1990 privind sistemul fiscal comun care se aplică fuziunilor, scindărilor, cesionării de active și schimburilor de acțiuni între societățile din diferite state membre se opune unei reglementări a unui stat membru potrivit căreia un schimb de acțiuni determină o impozitare, în ceea ce privește asociații societății achiziționate, a plusvalorilor corespunzătoare diferenței dintre costurile inițiale de achiziție ale acțiunilor cesionate și valoarea lor de tranzacționare, cu excepția cazului în care societatea achizitoare transferă valoarea contabilă istorică a acțiunilor cesionate în propriul bilanț fiscal.

      (1)  JO C 247, 20.10.2007.


title: Cauza C-256/07: Hotărârea Curții (Camera a doua) din 19 martie 2009 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Finanzgericht Düsseldorf — Germania) — Mitsui & Co. Deutschland GmbH/Hauptzollamt Düsseldorf [Codul vamal comunitar — Rambursarea taxelor vamale — Articolul 29 alineatul (1) și articolul 29 alineatul (3) litera (a) — Valoare în vamă — Regulamentul (CEE) nr. 2454/93 — Articolul 145 alineatele (2) și (3) — Înscrierea în evidența contabilă, în vederea stabilirii valorii în vamă, a plăților efectuate de vânzător în temeiul unei obligații de garanție prevăzute în contractul de vânzare — Aplicarea în timp — Norme de drept substanțial — Norme de procedură — Retroactivitatea unei norme — Validitate]

text:
               16.5.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 113/5

         Hotărârea Curții (Camera a doua) din 19 martie 2009 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Finanzgericht Düsseldorf — Germania) — Mitsui & Co. Deutschland GmbH/Hauptzollamt Düsseldorf
   (Cauza C-256/07) (1)

   (Codul vamal comunitar - Rambursarea taxelor vamale - Articolul 29 alineatul (1) și articolul 29 alineatul (3) litera (a) - Valoare în vamă - Regulamentul (CEE) nr. 2454/93 - Articolul 145 alineatele (2) și (3) - Înscrierea în evidența contabilă, în vederea stabilirii valorii în vamă, a plăților efectuate de vânzător în temeiul unei obligații de garanție prevăzute în contractul de vânzare - Aplicarea în timp - Norme de drept substanțial - Norme de procedură - Retroactivitatea unei norme - Validitate)
   2009/C 113/08
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Finanzgericht Düsseldorf

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Mitsui & Co. Deutschland GmbH

      Pârâtă: Hauptzollamt Düsseldorf

      Obiectul

   Cerere având ca obiect pronunțarea unei hotărâri preliminare — Finanzgericht Düsseldorf — Interpretarea articolului 29 alineatele (1) și (3) litera (a) din Regulamentul (CEE) nr. 2913/92 al Consiliului din 12 octombrie 1992 de instituire a Codului Vamal Comunitar (JO L 302, p. 1), precum și a articolului 145 alineatele (2) și (3) din Regulamentul (CEE) nr. 2454/93 al Comisiei din 2 iulie 1993 de stabilire a unor dispoziții de aplicare a Regulamentului (CEE) nr. 2913/92 (JO L 253, p. 1), astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (CE) nr. 444/2002 al Comisiei din 11 martie 2002 (JO L 68, p. 11) — Validitatea acestor ultime dispoziții în măsura în care acestea se aplică retroactiv și importurilor pentru care declarația vamală a fost adoptată înainte de intrarea în vigoare a Regulamentului (CE) nr. 444/2002 al Comisiei — Luarea în considerare, în cadrul stabilirii valorii în vamă a mărfurilor importate, a plăților efectuate de vânzător în executarea unei obligații de garanție, prevăzută de contractul de vânzare, pentru a rambursa cumpărătorului cheltuielile cu prestațiile de garanție pe care acesta din urmă a fost nevoit să le furnizeze propriilor cumpărători din cauza caracterului defectuos al mărfurilor

      Dispozitivul

               1)

               Articolul 29 alineatul (1) și articolul 29 alineatul (3) litera (a) din Regulamentul (CEE) nr. 2913/92 al Consiliului din 12 octombrie 1992 de instituire a Codului vamal comunitar, precum și articolul 145 alineatul (2) din Regulamentul (CEE) nr. 2454/93 al Comisiei din 2 iulie 1993 de stabilire a unor dispoziții de aplicare a Regulamentului nr. 2913/92, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (CE) nr. 444/2002 al Comisiei din 11 martie 2002, trebuie interpretate în sensul că, în cazul în care defecțiunile care afectează mărfurile, revelate a posteriori punerii lor în liberă circulație, dar în privința cărora s a demonstrat că existau anterior acesteia, ocazionează, în temeiul unei obligații contractuale de garanție, rambursări ulterioare ale vânzătorului fabricant în favoarea cumpărătorului, rambursări care corespund costurilor de reparație facturate de propriii distribuitori, astfel de rambursări pot atrage după sine o reducere a valorii de tranzacție a produselor respective și, în consecință, a valorii lor în vamă, valoare declarată pe baza prețului convenit inițial între vânzătorul fabricant și cumpărător.

               2)

               Articolul 145 alineatele (2) și (3) din Regulamentul nr. 2454/93, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul nr. 444/2002, nu se aplică importurilor pentru care declarațiile vamale au fost acceptate anterior datei de 19 martie 2002.

      (1)  JO C 183, 4.8.2007


title: Cauza C-419/10: Hotărârea Curții (Camera a doua) din 26 aprilie 2012 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Bayerischer Verwaltungsgerichtshof — Germania) — Wolfgang Hofmann/Freistaat Bayern (Directiva 2006/126/CE — Recunoaștere reciprocă a permiselor de conducere — Refuzul unui stat membru de a recunoaște, unei persoane al cărei permis de conducere a făcut obiectul unei retrageri pe teritoriul său, valabilitatea unui permis de conducere eliberat de un alt stat membru)

text:
               16.6.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 174/6

         Hotărârea Curții (Camera a doua) din 26 aprilie 2012 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Bayerischer Verwaltungsgerichtshof — Germania) — Wolfgang Hofmann/Freistaat Bayern
   (Cauza C-419/10) (1)

   (Directiva 2006/126/CE - Recunoaștere reciprocă a permiselor de conducere - Refuzul unui stat membru de a recunoaște, unei persoane al cărei permis de conducere a făcut obiectul unei retrageri pe teritoriul său, valabilitatea unui permis de conducere eliberat de un alt stat membru)
   2012/C 174/06
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Bayerischer Verwaltungsgerichtshof

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamant: Wolfgang Hofmann

      Pârât: Freistaat Bayern

      Obiectul

   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Bayerischer Verwaltungsgerichtshof — Interpretarea articolului 2 alineatul (1) și a articolului 11 alineatul (4) din Directiva 2006/126/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 20 decembrie 2006 privind permisele de conducere (JO L 403/18, p. 1, Ediție specială, 07/vol. 17, p. 216) — Recunoașterea reciprocă a permiselor de conducere — Refuz al unui stat membru de a recunoaște, în privința unei persoane al cărei permis de conducere a făcut obiectul unei retrageri pe teritoriul respectivului stat membru, a valabilității unui permis de conducere eliberat de un alt stat membru

      Dispozitivul

   Articolul 2 alineatul (1) și articolul 11 alineatul (4) al doilea paragraf din Directiva 2006/126/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 20 decembrie 2006 privind permisele de conducere (reformată) trebuie interpretate în sensul că se opun ca, în afara oricărei perioade de interdicție de a solicita un nou permis de conducere impuse titularului unui permis de conducere eliberat de un alt stat membru și în măsura în care condiția reședinței obișnuite pe teritoriul acestuia din urmă a fost respectată, un stat membru să refuze recunoașterea valabilității acestui permis de conducere în cazul în care un permis de conducere anterior al respectivului titular a făcut obiectul unei măsuri de retragere pe teritoriul primului stat membru.

      (1)  JO C 301, 6.11.2010.


title: Cauza T-143/11: Hotărârea Tribunalului din 5 decembrie 2012 — Consorzio vino Chianti Classico/OAPI — FFR (F.F.R.) [ „Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare figurative «F.F.R.» — Mărci naționale figurative anterioare CHIANTI CLASSICO — Motiv relativ de refuz — Lipsa riscului de confuzie — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) și articolul 8 alineatul (5) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009” ]

text:
               26.1.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 26/42

         Hotărârea Tribunalului din 5 decembrie 2012 — Consorzio vino Chianti Classico/OAPI — FFR (F.F.R.)
   (Cauza T-143/11) (1)

   (Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare figurative «F.F.R.» - Mărci naționale figurative anterioare CHIANTI CLASSICO - Motiv relativ de refuz - Lipsa riscului de confuzie - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) și articolul 8 alineatul (5) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009)
   2013/C 26/80
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamant: Consorzio vino Chianti Classico (Radda in Chianti, Italia) (reprezentanți: S. Corona, G. Ciccone și A. Loffredo, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentanți: inițial V. Melgar și G. Mannucci, ulterior V. Melgar și D. Walicka, agenți)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: Fédération française de rugby (FFR) (Marcoussis, Franța)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva deciziei Camerei a patra de recurs a OAPI din 10 ianuarie 2011 (cauza R 43/2010-4), privind o procedură de opoziție între Consorzio vino Chianti Classico și Fédération française de rugby (FFR)

      Dispozitivul

               1.

               Anulează decizia Camerei a patra de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)(OAPI) din 10 ianuarie 2011 (cauza R 43/2010-4) în măsura în care camera de recurs a respins opoziția întrucât era întemeiată pe articolul 8 alineatul (5) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 al Consiliului din 26 februarie 2009 privind marca comunitară.

               2.

               Respinge în rest acțiunea.

               3.

               Consorzio vino Chianti Classico și OAPI suportă fiecare propriile cheltuieli de judecată efectuate în procedura de pe rolul Tribunalului.

      (1)  JO C 152, 21.5.2011.


title: Cauza C-289/07: Acțiune introdusă la 14 iunie 2007 — Comisia Comunităților Europene/Republica Portugheză

text:
               4.8.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 183/25

         Acțiune introdusă la 14 iunie 2007 — Comisia Comunităților Europene/Republica Portugheză
   (Cauza C-289/07)
   (2007/C 183/44)
   Limba de procedură: portugheza
   Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: A. Caeiros și D. Kukovec, agenți)

      Pârâtă: Republica Portugheză
   Concluziile reclamantei

               —

               constatarea, în principal, a faptului că, prin neadoptarea tuturor actelor cu putere de lege și a actelor administrative necesare pentru a se conforma Directivei 2004/17/CΕ a Parlamentului European și a Consiliului din 31 martie 2004 de coordonare a procedurilor de atribuire a contractelor de achiziții în sectoarele apei, energiei, transporturilor și serviciilor poștale (1), Republica Portugheză nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 71 alineatul (1) primul paragraf din Directiva 2004/17/CE citată mai sus;

               —

               constatarea, în subsidiar, a faptului că, în orice caz, prin necomunicarea acestor măsuri Comisiei, Republica Portugheză nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul aceleiași dispoziții;

               —

               obligarea Republicii Portugheze la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   Termenul pentru transpunerea directivei în dreptul intern a expirat la 31 ianuarie 2006.

      (1)  JO L 134, p. 1, Ediție specială, 6/vol. 8, p. 3.


title: Cauza C-96/08: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Pest Megyei Bíróság (Republica Ungară) la 3 martie 2008 — CIBA Speciality Chemicals Central and Eastern Europe Szolgáltató, Tanácsadó és Keresdedelmi Kft/Adó- és Pénzügyi Ellenőrzési Hivatal Hatósági Főosztály

text:
               7.6.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 142/12

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Pest Megyei Bíróság (Republica Ungară) la 3 martie 2008 — CIBA Speciality Chemicals Central and Eastern Europe Szolgáltató, Tanácsadó és Keresdedelmi Kft/Adó- és Pénzügyi Ellenőrzési Hivatal Hatósági Főosztály
   (Cauza C-96/08)
   (2008/C 142/18)
   Limba de procedură: maghiara
   Instanța de trimitere
   Pest Megyei Bíróság
   Părțile din acțiunea principală

      Reclamante: CIBA Speciality Chemicals Central and Eastern Europe Szolgáltató, Tanácsadó és Keresdedelmi Kft.

      Pârâtă: Adó- és Pénzügyi Ellenőrzési Hivatal Hatósági Főosztály
   Întrebarea preliminară
   În lumina principiului libertății de stabilire prevăzut la articolul 43 CE și la articolul 48 CE, poate fi contestată o normă conform căreia societățile comerciale cu sediul în Ungaria au de asemenea obligația de a plăti contribuția pentru formare profesională atunci când acestea încadrează în muncă salariați la sucursalele acestora din străinătate și plătesc obligațiile fiscale și contribuțiile de securitate socială datorate pentru lucrătorii menționați în statul în care se află sucursala?


title: Cauza F-90/07: Acțiune introdusă la 17 septembrie 2007 — Traore/Comisia Comunităților Europene

text:
               10.11.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 269/72

         Acțiune introdusă la 17 septembrie 2007 — Traore/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza F-90/07)
   (2007/C 269/131)
   Limba de procedură: franceza
   Părțile

      Reclamant: Amadou Traore (Rhodes Saint Genèse, Belgia) (reprezentant: E. Boigelot, avocat)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene
   Concluziile reclamantului

               —

               Anularea deciziei de respingere a candidaturii reclamantului pentru postul de însărcinat cu afaceri ad interim la Delegația Comisiei în Togo, în care a fost numit domnul X;

               —

               anularea numirii domnului X în postul respectiv;

               —

               anularea deciziei de respingere a candidaturii reclamantului pentru postul de șef de operațiuni al Delegației Comisiei în Tanzania, în care a fost numit domnul Y;

               —

               anularea numirii domnului Y în postul respectiv;

               —

               obligarea pârâtei la plata, cu titlu de despăgubire pentru prejudiciul moral și atingerea adusă carierei reclamantului, a sumei de 3 500 euro;

               —

               obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   În susținerea acțiunii sale, reclamantul invocă mai întâi neregularitatea procedurii de recrutare, pe de o parte, în sensul că nivelul posturilor în litigiu a fost stabilit la gradele AD9-AD14, cu încălcarea principiilor stipulate în special în hotărârea Economidis/Comisia (1) și, pe de altă parte, în sensul că nu ar fi fost respectate anunțul pentru ocuparea postului vacant pentru primul din posturile în cauză și ordinea de prioritate stabilită la articolul 29 alineatul (1) din Statutul funcționarilor Comunităților Europene (statut). Acesta adaugă faptul că analiza comparativă a meritelor nu ar fi fost efectuată, ceea ce ar demonstra existența unui abuz de putere, precum și o încălcare a principiilor egalității de tratament și vocației la carieră.
   În plus, reclamantul arată că pârâta ar fi încălcat articolul 1d alineatul (1) din statut, în sensul că aceasta ar fi respins candidaturile sale în special în temeiul originii sale africane.

      (1)  Hotărârea Tribunalului Funcției Publice din 14 decembrie 2006, F-122/05, JO C 331, 30.12.2006, p. 47.


title: Cauza T-124/11: Acțiune introdusă la 3 martie 2011 — Kipré/Consiliul

text:
               30.4.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 130/19

         Acțiune introdusă la 3 martie 2011 — Kipré/Consiliul
   (Cauza T-124/11)
   2011/C 130/36
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: Stéphane Kipré (Abidjan, Côte d’Ivoire) (reprezentant: J.-C. Tchikaya, avocat)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene

      Concluziile reclamantului

               —

               Anularea Deciziei 2011/18/PESC a Consiliului din 14 ianuarie 2011 de modificare a Deciziei 2010/656/PESC a Consiliului de reînnoire a măsurilor restrictive impuse împotriva Côte d’Ivoire și a Regulamentului (UE) nr. 25/2011 al Consiliului din 14 ianuarie 2011 de modificare a Regulamentului (CE) nr. 560/2005 de impunere a anumitor măsuri restrictive specifice îndreptate împotriva anumitor persoane și entități având în vedere situația din [Côte d’Ivoire], în măsura în care acestea îl privesc pe reclamant;

               —

               obligarea Consiliului la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Motivele și principalele argumente invocate de reclamant sunt în esență identice sau similare cu cele invocate în cauza T-118/11, Attey/Consiliul


title: Cauza C-231/17 P: Recurs introdus la 3 mai 2017 de Vatseva împotriva Ordonanței Tribunalului (Camera a cincea) din 7 aprilie 2017 în cauza T-920/16, Vatseva/Curtea Europeană a Drepturilor Omului

text:
               4.9.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 293/12

         Recurs introdus la 3 mai 2017 de Vatseva împotriva Ordonanței Tribunalului (Camera a cincea) din 7 aprilie 2017 în cauza T-920/16, Vatseva/Curtea Europeană a Drepturilor Omului
   (Cauza C-231/17 P)
   (2017/C 293/16)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Recurent: Vatseva (reprezentant: K. Mladenova, avocat)

      Cealaltă parte din procedură: Curtea Europeană a Drepturilor Omului
   Prin ordonanța din 6 iulie 2017, Curtea de Justiție (Camera a opta) a declarat recursul inadmisibil.


title: Cauza T-462/13: Hotărârea Tribunalului din 26 noiembrie 2015 – Comunidad Autónoma del País Vasco și Itelazpi/Comisia [„Ajutoare de stat — Televiziune digitală — Ajutor pentru utilizarea televiziunii digitale terestre în regiunile îndepărtate și mai puțin urbanizate din Spania — Decizie prin care ajutoarele sunt declarate în parte compatibile și în parte incompatibile cu piața internă — Avantaj — Serviciu de interes economic general — Articolul 107 alineatul (3) litera (c) TFUE — Ajutoare noi”]

text:
               25.1.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 27/36

         Hotărârea Tribunalului din 26 noiembrie 2015 – Comunidad Autónoma del País Vasco și Itelazpi/Comisia
   (Cauza T-462/13) (1)

   ([„Ajutoare de stat - Televiziune digitală - Ajutor pentru utilizarea televiziunii digitale terestre în regiunile îndepărtate și mai puțin urbanizate din Spania - Decizie prin care ajutoarele sunt declarate în parte compatibile și în parte incompatibile cu piața internă - Avantaj - Serviciu de interes economic general - Articolul 107 alineatul (3) litera (c) TFUE - Ajutoare noi”])
   (2016/C 027/42)
   Limba de procedură: spaniola

      Părțile

      Reclamante: Comunidad Autónoma del País Vasco (Spania) și Itelazpi, SA (Zamudio, Spania) (reprezentanți: inițial N. Ruiz García, J. Buendía Sierra, A. Lamadrid de Pablo și M. Muñoz de Juan, ulterior J. Buendía Sierra și A. Lamadrid de Pablo, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: É. Gippini Fournier, B. Stromsky și P. Němečková, agenți)

      Intervenientă în susținerea pârâtei: SES Astra (Betzdorf, Luxemburg) (reprezentanți: F. González Díaz, F. Salerno și V. Romero Algarra, avocați)

      Obiectul

   Cerere de anulare a Deciziei 2014/489/UE a Comisiei din 19 iunie 2013 privind ajutorul de stat SA.28599 [(C 23/2010) (ex NN 36/2010, ex CP 163/2009)], acordat de Regatul Spaniei pentru extinderea televiziunii digitale terestre în zone îndepărtate și mai puțin urbanizate (cu excepția Castiliei-La Mancha) (JO L 217, p. 52).

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Comunidad Autónoma del País Vasco (Spania) și Itelazpi, SA suportă, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, și pe cele aferente procedurii principale și efectuate de Comisia Europeană și de SES Astra.

               3)

               Comunidad Autónoma del País Vasco și Itelazpi suportă cheltuielile de judecată aferente procedurii privind măsurile provizorii.

      (1)  JO C 304, 19.10.2013.


title: Cauza C-366/11: Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 24 mai 2012 — Comisia Europeană/Regatul Belgiei (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Mediu — Directiva 2000/60/CE — Politica Uniunii în domeniul apei — Planuri de gestionare a districtului hidrografic — Publicare și notificarea Comisiei — Lipsă — Informarea și consultarea publicului în ceea ce privește proiectele planurilor de gestionare — Lipsă)

text:
               7.7.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 200/5

         Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 24 mai 2012 — Comisia Europeană/Regatul Belgiei
   (Cauza C-366/11) (1)

   (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru - Mediu - Directiva 2000/60/CE - Politica Uniunii în domeniul apei - Planuri de gestionare a districtului hidrografic - Publicare și notificarea Comisiei - Lipsă - Informarea și consultarea publicului în ceea ce privește proiectele planurilor de gestionare - Lipsă)
   2012/C 200/08
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: I. Hadjiyiannis și A. Marghelis, agenți)

      Pârât: Regatul Belgiei (reprezentanți: T. Materne și J.-C. Halleux, agenți)

      Obiectul

   Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Neadoptarea, în termenul prevăzut, a tuturor actelor necesare pentru a se conforma Directivei 2000/60/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 23 octombrie 2000 de stabilire a unui cadru de politică comunitară în domeniul apei (JO L 327, p. 1, Ediție specială, 15/vol. 6, p. 193) — Neelaborarea planurilor de gestionare a districtelor hidrografice în sensul articolului 13 alineatele (2), (3) și (6) și al articolului 15 alineatul (1) din directivă — Procedură de informare și de consultare a publicului în ceea ce privește proiectele planurilor menționate — Lipsă

      Dispozitivul

               1.

               Prin neadoptarea, în termenul prevăzut, a ansamblului planurilor de gestionare a districtului hidrografic, atât pentru districtele hidrografice situate în întregime pe teritoriul său național, cât și pentru districtele hidrografice internaționale și prin necomunicarea către Comisia Europeană, în termenul prevăzut, a unei copii a acestor planuri, Regatul Belgiei nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 13 alineatele (2), (3) și (6) și al articolului 15 alineatul (1) din Directiva 2000/60/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 23 octombrie 2000 de stabilire a unui cadru de politică comunitară în domeniul apei și, în plus, prin neaplicarea, în termenul prevăzut, a ansamblului procedurilor de informare și de consultare a publicului în ceea ce privește proiectele planurilor de gestionare a districtului hidrografic, Regatul Belgiei nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 14 alineatul (1) litera (c) din această directivă.

               2.

               Obligă Regatul Belgiei la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 298, 8.10.2011.


title: Cauza C-517/12: Cerere de decizie preliminară introdusă de Consiglio di Stato (Italia) la 15 noiembrie 2012 — CTP/Regione Campania

text:
               26.1.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 26/34

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Consiglio di Stato (Italia) la 15 noiembrie 2012 — CTP/Regione Campania
   (Cauza C-517/12)
   2013/C 26/64
   Limba de procedură: italiana

      Instanța de trimitere

   Consiglio di Stato

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: CTP — Compagnia Trasporti Pubblici SpA

      Pârâtă: Regione Campania

      Întrebarea preliminară

   Potrivit articolului 4 din Regulamentul CE nr. 1191/69 (1), dreptul la compensație se naște numai dacă, în urma unei solicitări exprese în acest sens, autoritățile competente nu au dispus încetarea obligației de a presta serviciul care determină un dezavantaj economic pentru întreprinderea de transport sau această normă se aplică numai acelor obligații de a presta serviciul pentru care regulamentul prevede încetarea și nu permite menținerea?

      (1)  Regulamentul (CEE) nr. 1191/69 al Consiliului din 26 iunie 1969 privind acțiunea statelor membre în ceea ce privește obligațiile inerente noțiunii de serviciu public în domeniul transportului feroviar, rutier și pe căi navigabile interioare (JO L 156, p. 1, Ediție specială, 07/vol. 1, p. 25).


title: Cauza T-226/17: Acțiune introdusă la 19 aprilie 2017 – Adapta Color/EUIPO – Coatings Foreign IP (Rustproof System ADAPTA)

text:
               26.6.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 202/24

         Acțiune introdusă la 19 aprilie 2017 – Adapta Color/EUIPO – Coatings Foreign IP (Rustproof System ADAPTA)
   (Cauza T-226/17)
   (2017/C 202/39)
   Limba în care a fost formulată acțiunea: spaniola

      Părțile

      Reclamantă: Adapta Color, SL (Peñiscola, Spania) (reprezentanți: G. Macías Bonilla, G. Marín Raigal și E. Armero Lavie, avocați)

      Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Coatings Foreign IP Co. LLC (Wilmington, Delaware, Statele Unite)

      Datele privind procedura în fața EUIPO

      Titularul mărcii în litigiu: reclamanta

      Marca în litigiu: marca Uniunii Europene verbală „Rustproof System ADAPTA” – Marca Uniunii Europene nr. 9905548

      Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de declarare a nulității

      Decizia atacată: Decizia Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 6 februarie 2017 în cauza R 2408/2015-5

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               admiterea prezentei acțiuni în totalitate;

               —

               anularea deciziei atacate;

               —

               obligarea EUIPO, precum și, dacă este cazul, a celeilalte părți în litigiu, la plata cheltuielilor de judecată, inclusiv a celor efectuate în cadrul procedurii de declarare a nulității și în fața camerei de recurs a EUIPO.

      Motivele invocate

               —

               Motivele și principalele argumente sunt identice cu cele invocate în cauza T-223/17.


title: Cauza C-277/13: Acțiune introdusă la 21 mai 2013 — Comisia Europeană/Republica Portugheză

text:
               10.8.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 233/2

         Acțiune introdusă la 21 mai 2013 — Comisia Europeană/Republica Portugheză
   (Cauza C-277/13)
   2013/C 233/02
   Limba de procedură: portugheza

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: P. Guerra e Andrade și F.W. Bulst, agenți)

      Pârâtă: Republica Portugheză

      Concluziile reclamantei

               —

               Constatarea faptului că prin neadoptarea măsurilor necesare pentru organizarea unei proceduri de selecție a prestatorilor autorizați pentru prestarea serviciilor de handling la sol al bagajelor, al rampei, al mărfurilor și al corespondenței în aeroporturile din Lisabona, din Porto și din Faro, conform articolului 11 din Directiva 96/67/CE (1), Republica Portugheză nu a respectat dispozițiile articolului 11 din Directiva 96/67/CE a Consiliului din 15 octombrie 1996 privind accesul la piața serviciilor de handling la sol în aeroporturile Comunității;

               —

               obligarea Republicii Portugheze la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Prin lipsa deschiderii pieței privind handlingul la sol referitor la selectarea prestatorilor autorizați pentru prestarea serviciilor de handling la sol, Republica Portugheză a încălcat dreptul Uniunii.
   Având în vedere numărul limitat al prestatorilor autorizați pentru prestarea serviciilor de acest tip în ceea ce privește handlingul bagajelor, al rampei, al mărfurilor și al corespondenței, statul portughez ar fi trebuit să organizeze o procedură de selecție potrivit articolului 11 din Directiva 96/67/CE. În plus, procedura respectivă ar fi trebuit să fie organizată în așa fel încât să efectueze consultarea prealabilă a Comitetului utilizatorilor. Pe de altă parte, prestatorii autorizați pentru prestarea serviciilor de handling la sol trebuie să fie selectați pentru a perioadă maximă de 10 ani, potrivit articolului 11 litera (d) din Directiva 96/67/CE.

      (1)  JO L 272, p. 36, Ediție specială, 07/vol. 4, p. 98.


title: Cauza C-64/08: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Landesgericht Linz (Austria) la 19 februarie 2008 — Procedură penală împotriva lui Ernst Engelmann

text:
               9.5.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 116/9

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Landesgericht Linz (Austria) la 19 februarie 2008 — Procedură penală împotriva lui Ernst Engelmann
   (Cauza C-64/08)
   (2008/C 116/15)
   Limba de procedură: germana
   Instanța de trimitere
   Landesgericht Linz
   Partea din acțiunea principală
   Ernst Engelmann
   Întrebările preliminare

               1)

               Articolul 43 CE (Tratatul de instituire a Comunității Europene în versiunea din 2 octombrie 1997, modificat ultima dată prin aderarea Republicii Bulgaria și a României la Uniunea Europeană la 25 aprilie 2005, JOCE L 157, p. 11) trebuie interpretat în sensul că se opune unei dispoziții care prevede că pot exploata jocuri de noroc în cazinouri numai societățile constituite ca societăți pe acțiuni cu sediul pe teritoriul acestui stat membru și care impune așadar constituirea sau achiziționarea unei astfel de societăți de capital în acest stat membru?

               2)

               Articolele 43 CE și 49 CE trebuie interpretate în sensul că se opun existenței unui monopol de stat în privința anumitor jocuri de noroc, precum jocurile de noroc în cazinouri, atunci când nu există în statul membru în cauză o politică coerentă și sistematică de limitare a jocurilor de noroc pentru că organizatorii care dispun de concesiuni într-un stat membru încurajează participarea la jocuri de noroc — precum pariuri sportive și loterii naționale — și fac publicitate în acest sens la televiziune, în ziare și reviste, publicitate care anunță chiar că o sumă în numerar va fi oferită pentru un buletin de participare cu puțin timp înaintea extragerii („TOI TOI TOI — Glaub' ans Glück”) („Succes — Crede în șansă”)?

               3)

               Articolele 43 CE și 49 CE trebuie interpretate în sensul că se opun unei dispoziții potrivit căreia toate concesiunile de exploatare a jocurilor de noroc și a cazinourilor prevăzute de o reglementare națională privind jocurile de noroc se acordă pentru o perioadă de 15 ani în temeiul unei reglementări care exclude de la procedura de cerere de ofertă concurenții comunitari (care nu au naționalitatea acestui stat)?


title: Cauza T-267/14: Acțiune introdusă la 23 aprilie 2014 – Zehnder Group International/OAPI – Stiebel Eltron (comfotherm)

text:
               24.6.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 194/33

         Acțiune introdusă la 23 aprilie 2014 – Zehnder Group International/OAPI – Stiebel Eltron (comfotherm)
   (Cauza T-267/14)
   2014/C 194/43
   Limba în care a fost formulată acțiunea: germana

      Părțile

      Reclamantă: Zehnder Group International AG (Gränichen, Elveția) (reprezentant: J. Krenzel, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Stiebel Eltron GmbH & Co. KG (Holzminden, Germania)

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea Deciziei Camerei a patra de recurs din 21 februarie 2014 pronunțată în cauza R 1318/2013-4;

               —

               obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

      Marca comunitară înregistrată care a făcut obiectul unei cereri de declarare a nulității: marca verbală „comfotherm”, pentru produse din clasele 9 și 11 – cererea de înregistrare a unei mărci comunitare nr. 8 8 59  472

      Titularul mărcii comunitare: reclamanta

      Partea care solicită declararea nulității mărcii comunitare: Stiebel Eltron GmbH & Co. KG

      Motivarea cererii de declarare a nulității: marca verbală „KOMFOTHERM” pentru produse din clasa 11

      Decizia diviziei de anulare: admite cererea de declarare a nulității

      Decizia camerei de recurs: respinge calea de atac

      Motivele invocate: decizia atacată nu poate fi menținută în urma unei examinări a similitudinii produselor.


title: Cauza T-579/17: Acțiune introdusă la 28 august 2017 – Wall Street Systems UK/BCE

text:
               16.10.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 347/47

         Acțiune introdusă la 28 august 2017 – Wall Street Systems UK/BCE
   (Cauza T-579/17)
   (2017/C 347/62)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Wall Street Systems UK Ltd (Londra, Regatul Unit) (reprezentant: A. Csaki, avocat)

      Pârâtă: Banca Centrală Europeană (BCE)

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei Băncii Centrale Europene (BCE) de atribuire unui alt ofertant a contractului, cuprinsă în decizia privind calea de atac din 17 august 2017, precum și a tuturor deciziilor viitoare în legătură cu aceasta;

               —

               obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă următoarele motive.
   Reclamanta contestă decizia pârâtei privind atribuirea contractului unui alt ofertant, cuprinsă în decizia privind calea de atac din 17 august 2017, solicitând anularea acesteia și a viitoarelor decizii asociate (în special orice atribuire a contractului). Decizia menționată anterior a fost adoptată cu încălcarea Deciziei (UE) 2016/245 a Băncii Centrale Europene (1) și a dreptului Uniunii Europene aplicabil, în special cu încălcarea principiilor transparenței, nediscriminării și rentabilității.

      (1)  Decizia (UE) 2016/245 a Băncii Centrale Europene din 9 februarie 2016 de stabilire a normelor privind achizițiile (JO 2016, L 45, p.15).


title: Cauza T-423/05 R: Ordonanța Președintelui Tribunalului de Primă Instanță din data de 29 ianuarie 2007 — Olympiaki Aeroporia Ypiresies/Comisie ( Procedura ordonanței președințiale — Cerere de suspendare a executării — Ajutor de stat — Urgență )

text:
               14.4.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 82/37

         Ordonanța Președintelui Tribunalului de Primă Instanță din data de 29 ianuarie 2007 — Olympiaki Aeroporia Ypiresies/Comisie
   (Cauza T-423/05 R)
   („Procedura ordonanței președințiale - Cerere de suspendare a executării - Ajutor de stat - Urgență’)
   (2007/C 82/83)
   Limba de procedură: greaca
   Părțile

      Reclamantă: Olympiaki Aeroporia Ypiresies AE (Atena, Grecia) (reprezentanți: P. Anestis, S. Mavroghenis, S. Jordan, D. Geradin, avocats, și T. Soames, solicitor)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: D. Triantafyllou și T. Scharf, agenți)
   Obiectul cauzei
   Cerere având ca obiect suspendarea executării articolului 2 alineatul (1) combinat cu articolul 1 alineatele (2)-(4) din Decizia Comisiei privind un ajutor de stat C 11/2004 (ex NN 4/2003) — Olympiaki Aeroporia — Restructurare și privatizare, din data de 14 septembrie 2005.
   Dispozitivul hotărârii

               1)

               Respinge cererea de aplicare a procedurii ordonanței președințiale.

               2)

               Va soluționa odată cu fondul cererea privind cheltuielile de judecată.


title: Cauza T-140/14: Hotărârea Tribunalului din 4 iunie 2015 – Bora Creations/OAPI (gel nails at home) [„Marcă comunitară — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale gel nails at home — Motiv absolut de refuz — Caracter descriptiv — Articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009”]

text:
               20.7.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 236/39

         Hotărârea Tribunalului din 4 iunie 2015 – Bora Creations/OAPI (gel nails at home)
   (Cauza T-140/14) (1)

   ([„Marcă comunitară - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale gel nails at home - Motiv absolut de refuz - Caracter descriptiv - Articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009”])
   (2015/C 236/52)
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Bora Creations, SL (Ceuta, Spania) (reprezentanţi: R. Lange, G. Hild şi E. Schalast, avocaţi)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: A. Poch, agent)

      Obiectul

   Acțiune introdusă împotriva Deciziei Camerei întâi de recurs a OAPI din 5 decembrie 2013 (cauza R 450/2013-1) privind înregistrarea semnului verbal gel nails at home drept marcă comunitară

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă Bora Creations, SL la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 135, 5.5.2014.


title: Cauza T-362/10: Acțiune introdusă la 27 august 2010 — Vtesse Networks/Comisia

text:
               23.10.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 288/57

      Acțiune introdusă la 27 august 2010 — Vtesse Networks/Comisia
      (Cauza T-362/10)
      ()
      (2010/C 288/106)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Vtesse Networks Ltd (Hertford, Regatul Unit) (reprezentant: H. Mercer QC, Barrister)

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Concluziile reclamantei

                  —

                  Declararea admisibilității acțiunii;

                  —

                  Anularea punctului (72) din Decizia Comisiei C(2010) 3204 în cazul privind ajutorul de stat N 461/2009 (JO C 162, p. 1); și

                  —

                  obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată aferente prezentei proceduri.

         Motivele și principalele argumente

      Prin intermediul acțiunii formulate, reclamanta solicită, în temeiul articolului 263 TFUE, anularea Deciziei Comisiei C(2010) 3204 în cazul privind ajutorul de stat N 461/2009 (JO C 162, p.1) prin care se declară că măsura de ajutor „Cornwall and Isles of Scilly Next Generation Broadband”, care prevede un ajutor al Fondului european de dezvoltare regională în scopul susținerii dezvoltării de rețele în bandă largă de ultimă generație în regiunea Cornwall and Isles of Scilly, este compatibilă cu articolul 107 alineatul (3) litera (c) TFUE.
      Reclamanta invocă următoarele motive în susținerea acțiunii formulate:

                  În primul rând, reclamanta susține că Comisia a săvârșit erori vădite în aprecierea faptelor, în special întrucât a declarat că:

                              (a)

                              a existat o procedură de licitație deschisă, nediscriminatorie și concurențială deși ar fi trebuit să constate că concurența fusese eliminată în raport cu licitația;

                              (b)

                              infrastructura existentă era disponibilă pentru toți ofertanții, la cerere, deși operatorul în exercițiu a admis în mod deschis că nu utiliza infrastructura grupată în produse și disponibilă pentru toți ofertanții, la cerere;

                              (c)

                              incidența globală asupra concurenței era pozitivă deși acțiunile operatorului în exercițiu eliminaseră concurența.

                  În plus, reclamanta susține că Comisia omite să aplice și/sau încalcă articolul 102 TFUE astfel încât evaluarea efectuată în Decizia Comisiei C(2010) 3204 cu privire la impactul măsurii asupra concurenței nu este valabilă și, în consecință, decizia menționată este nelegală și nu intră în domeniul de aplicare al articolului 107 alineatul (3) litera (c) TFUE. Încălcările relevante ale articolului 102 TFUE sunt:

                              (a)

                              gruparea nelegală, în ceea ce privește infrastructura existentă, de fibră neagră cu elemente electronice active;

                              (b)

                              refuzul acordării accesului la fibră și/sau la conducte ofertanților aflați în concurență;

                              (c)

                              micșorarea abuzivă a marjei grupând fibra cu elemente electronice active pentru a construi produse care nu permit reclamantei sau altor concurenți să concureze în procedura de licitație.

                  Pentru a încheia, reclamanta susține că Comisia a încălcat dreptul său la apărare, inclusiv, în special, prin omisiunea de a iniția o anchetă completă în temeiul articolului 108 alineatul (2) TFUE pentru următoarele motive:

                              (a)

                              în lumina primelor două motive, era nelegal să se pună capăt anchetei în temeiul articolului 108 alineatul (3) TFUE și/sau să nu se inițieze o anchetă completă în temeiul articolului 108 alineatul (2) TFUE;

                              (b)

                              terminarea anchetei înainte de o anchetă oficială privează reclamanta de drepturile sale procedurale;

                              (c)

                              încălcarea dreptului la apărare, nepermițându-se reclamantei să respingă argumentele și/sau probele prezentate de autoritățile Regatului Unit.


title: Cauza T-394/12: Hotărârea Tribunalului din 25 noiembrie 2014 – Alfastar Benelux/Consiliul („Contract de achiziții publice de servicii – Procedură de cerere de ofertă – Întreținere tehnică și servicii de asistență și de intervenție la fața locului pentru calculatoarele personale, imprimantele și perifericele Secretariatului General al Consiliului – Respingerea ofertei unui ofertant și atribuirea contractului altui ofertant – Decizie luată ca urmare a anulării de către Tribunal a unei decizii anterioare – Cerere de daune interese”)

text:
               19.1.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 16/33

      Hotărârea Tribunalului din 25 noiembrie 2014 – Alfastar Benelux/Consiliul
      (Cauza T-394/12) (1)

      („Contract de achiziții publice de servicii - Procedură de cerere de ofertă - Întreținere tehnică și servicii de asistență și de intervenție la fața locului pentru calculatoarele personale, imprimantele și perifericele Secretariatului General al Consiliului - Respingerea ofertei unui ofertant și atribuirea contractului altui ofertant - Decizie luată ca urmare a anulării de către Tribunal a unei decizii anterioare - Cerere de daune interese”)
      (2015/C 016/53)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Alfastar Benelux SA (Ixelles, Belgia) (reprezentanți: N. Keramidas și N. Korogiannakis, avocați)

         Pârât: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: M. Vitsentzatos, E. Chatziioakeimidou și M. Robert, agenți)

         Obiectul

      Pe de o parte, cerere de anulare a Deciziei din 13 iunie 2012 a Consiliului de a nu reține oferta depusă de reclamantă în cadrul procedurii restrânse de cerere de ofertă UCA-218-07 privind întreținere tehnică și servicii de asistență și de intervenție la fața locului pentru calculatoarele personale, imprimantele și perifericele Secretariatului General al Consiliului și de atribuire a contractului altui ofertant și, pe de altă parte, o cerere de reparare a prejudiciului pretins suferit ca urmare a atribuirii contractului altui ofertant.

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Obligă Alfastar Benelux SA la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 331, 27.10.2012.


title: Cauza T-38/09: Acțiune introdusă la 30 ianuarie 2009 — El Corte Inglés/Comisia

text:
               21.3.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 69/52

         Acțiune introdusă la 30 ianuarie 2009 — El Corte Inglés/Comisia
   (Cauza T-38/09)
   (2009/C 69/113)
   Limba de procedură: spaniola
   Părțile

      Reclamantă: El Corte Inglés, S.A. (Madrid, Spania) (reprezentanți: P. Muñiz și M. Baz, avocați)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene
   Concluziile reclamantei

               —

               Anularea deciziei atacate;

               —

               obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   Acțiunea a fost formulată împotriva Deciziei C(2008) 6317 final (Cazul REM 03/07) a Comisiei din 3 noiembrie 2008 prin care se constată necesitatea recuperării ulterioare a drepturilor la import nesolicitate și că nu se justifică remiterea de drepturi în cazul specific.
   Reclamanta a importat produse textile din Jamaica, importul fiind supus unui regim preferențial prevăzut de Acordul de parteneriat UE-ACP cu condiția ca mărfurile să fie însoțite de un certificat de introducere pe piață model EUR.1 eliberat de autoritățile competente in Jamaica. Acest certificat a fost prezentat ca probă a originii jamaicane a mărfurilor. Cu toate acestea, o misiune de control a OLAF în Jamaica a indicat că mărfurile nu aveau origine preferențială în Jamaica și, ca urmare, nu puteau beneficia de un tratament preferențial.
   Ca răspuns la cererea remitere a drepturilor vamale prezentată de reclamantă în temeiul articolului 239 din Regulamentul (CEE) nr. 2913/92 de instituire a Codului Vamal Comunitar, decizia atacată arată că autoritățile jamaicane nu comiseseră o eroare dintre cele prevăzute la articolul 220 alineatul (2) litera (b) din regulamentul menționat și că reclamanta nu se găsea într-una dintre situațiile speciale menționate datorită greșitei descrieri a faptelor de către exportatori.
   Reclamanta susține că decizia atacată este lovită de nulitate pentru următoarele motive:

               —

               procedura administrativă de adoptare a deciziei atacate a fost îndeplinită cu încălcarea normelor fundamentale de procedură. Concret, decizia atacată nu respectă principiul bunei administrări și a fost în mod grav încălcat dreptul la apărare al reclamantei, din moment ce nu există un dosar administrativ privind procedura de adoptare a deciziei atacate;

               —

               decizia atacată cuprinde o eroare de apreciere, întrucât constată că reclamanta nu se găsea într-una dintre situațiile particulare. În realitate, în speță există o situație specială, deoarece:

                           —

                           autoritățile jamaicane cunoșteau sau ar fi trebuit să cunoască faptul că mărfurile nu puteau fi supuse unui tratament preferențial, chiar și în cazul în care exportatorii ar fi furnizat informații greșite;

                           —

                           autoritățile jamaicane și-au încălcat în mod grav obligațiile;

               —

               pârâta și-a încălcat obligația de a veghea asupra corectei aplicări a Acordului de parteneriat UE-ACP.