title: Cauza C-369/10P: Recurs introdus la 22 iulie 2010 de Ravensburger AG împotriva Hotărârii Tribunaluilui (Camera a opta) pronunțate la 19 mai 2010 în cauza T-108/09 — Ravensburger AG/Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (OAPI), Educa Borras, S.A.

text:
               25.9.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 260/10

         Recurs introdus la 22 iulie 2010 de Ravensburger AG împotriva Hotărârii Tribunaluilui (Camera a opta) pronunțate la 19 mai 2010 în cauza T-108/09 — Ravensburger AG/Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (OAPI), Educa Borras, S.A.
   (Cauza C-369/10P)
   ()
   2010/C 260/13
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Recurentă: Ravensburger AG (reprezentanți: H. Harte-Bavendamm, M. Goldmann, Rechtsanwälte)

      Celelalte părți în proces: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale), Educa Borras, S.A.

      Concluziile recurentei

               —

               Admiterea recursului introdus împotriva Hotărârii Tribunalului din 19 mai 2010 (cauza T-108/09);

               —

               anularea hotărârii Tribunalului;

               —

               anularea Deciziei Camerei a doua de recurs din 8 ianuarie 2009 (cauza R 305/2008-2) și, dacă este cazul, a Deciziei diviziei de anulare din 3 septembrie 2006 (cauza 1107C);

               —

               dacă este cazul, trimiterea cauzei la OAPI în vederea pronunțării unei noi decizii;

               —

               obligarea celeilalte părți în proces și a OAPI la plata cheltuielilor de judecată efectuate de recurentă în cadrul recursului.

      Motivele și principalele argumente

   Recurenta susține că hotărârea atacată trebuie anulată pentru următoarele motive:

               1.

               Denaturarea probelor prin interpretarea greșită a declarațiilor de fapt ale recurentei cu privire la lista produselor acoperite de marca comunitară în cauză prin afirmația că „nu se contestă în speță că produsele pentru care marca în discuție a fost înregistrată includ, în special, jocuri de memorie”.

               2.

               Denaturarea probelor prin aplicarea articolului 52 alineatul (1) litera (a) coroborat cu articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul privind marca comunitară (1) și aplicarea unui criteriu greșit și prea restrictiv în aprecierea caracterului descriptiv al unei mărci verbale, și anume marca comunitară nr. 1 203 629„MEMORY”.

               3.

               Denaturarea probelor prin aplicarea articolului 52 alineatul (1) litera (a) coroborat cu articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul privind marca comunitară și aplicarea unui criteriu greșit și prea restrictiv în aprecierea lipsei caracterului distinctiv al unei mărci verbale, și anume marca comunitară nr. 1 203 629„MEMORY”.

               4.

               Denaturarea probelor prin faptul că Tribunalul s-a întemeiat aproape exclusiv pe presupuse uzanțe lingvistice din țări neeuropene îndepărtate.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 207/2009 al Consiliului din 26 februarie 2009 privind marca comunitară, JO L 78, p. 1.


title: Cauza T-297/09: Acțiune introdusă la 22 iulie 2009 — Evropaïki Dynamiki/EASA

text:
               26.9.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 233/18

         Acțiune introdusă la 22 iulie 2009 — Evropaïki Dynamiki/EASA
   (Cauza T-297/09)
   2009/C 233/34
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Atena, Grecia) (reprezentanți: N. Korogiannakis și M. Dermitzakis, avocați)

      Pârâtă: Agenția Europeană de Siguranță a Aviației (AESA)

      Concluziile reclamantei

               —

               Anularea deciziilor AESA, prin care, în temeiul ofertelor depuse în cadrul cererii de oferte deschise EASA.2009.OP.02, Lotul 1, Lotul 2, Lotul 3 și Lotul 5, cu privire la servicii TIC (JO 2009/S 22-030588), reclamanta a fost selectată ca a doua și a treia contractantă în sistemul-cascadă, decizii comunicate reclamantei prin patru scrisori distincte din 12 mai 2009, din 8 iulie 2009, din 13 iulie 2009 și din 15 iulie 2009, și anularea tuturor deciziilor conexe ulterioare, inclusiv a deciziei privind atribuirea contractului ofertanților câștigători;

               —

               obligarea AESA la despăgubirea reclamantei cu suma de 6 100 000 de euro pentru prejudiciile suferite de aceasta ca urmare a procedurii de atribuire în discuție;

               —

               obligarea AESA la plata cheltuielilor de judecată efectuate de reclamantă în cadrul prezentei acțiuni, chiar dacă aceasta este respinsă.

      Motivele și principalele argumente

   În prezenta cauză, reclamanta solicită anularea deciziei pârâtei, prin care, în temeiul ofertelor depuse în cadrul cererii de oferte deschise cu privire la servicii TIC (EASA.2009.OP.02), a fost selectată ca a doua și a treia contractantă în sistemul-cascadă și prin care contractul a fost atribuit ofertanților câștigători. În plus, reclamanta solicită despăgubiri pentru prejudiciile pretins suferite ca urmare a procedurii de atribuire.
   În susținerea pretențiilor sale, reclamanta invocă următoarele motive.
   În primul rând, reclamanta susține că pârâta a încălcat principiul bunei administrări și principiul egalității de tratament întrucât nu a luat în considerare criteriile de excludere prevăzute la articolul 93 alineatul (1) și la articolul 94 din regulamentul financiar (1), în măsura în care nu i-a exclus de la procedura de atribuire pe unul dintre membrii consorțiului câștigător, care a fost acuzat de autoritățile naționale și chiar și-a recunoscut vinovăția pentru activități ilegale, în special pentru fraudă, corupție, dare de mită în cadrul contractelor atribuite de către autoritățile publice la nivelul Uniunii Europene și la nivel internațional, și pentru falsificarea registrelor contabile, precum și pe un alt ofertant câștigător care și-a încălcat în mod grav obligațiile contractuale față de Comisia Europeană. Procedând astfel, pârâta a încălcat de asemenea articolele 133a și 134 din normele de aplicare (2) și articolul 45 din Directiva 2004/18 (3).
   În plus, reclamanta invocă un comportament profesional greșit al pârâtei, rezultat din recurgerea potențială a unuia dintre ofertanții câștigători la subcontractanți care nu sunt supuși Acordului privind achizițiile publice al Organizației Mondiale a Comerțului.
   În al doilea rând, reclamanta susține că pârâta a săvârșit erori vădite de apreciere și că nu și-a motivat decizia, încălcând astfel regulamentul financiar și normele de aplicare, precum și Directiva 2004/18/CE și articolul 253 CE. Reclamanta afirmă că pârâta a încălcat de asemenea principiul egalității de tratament, având în vedere că unul dintre ofertanții câștigători nu îndeplinea condițiile prevăzute de caietul de sarcini.

      (1)  Regulamentul (CE, EURATOM) nr. 1605/2002 al Consiliului din 25 iunie 2002 privind regulamentul financiar aplicabil bugetului general al Comunităților Europene (JO L 248, p. 1, Ediție specială, 01/vol. 3, p. 198).

      (2)  Regulamentul (CE, Euratom) nr. 2342/2002 al Comisiei din 23 decembrie 2002 de stabilire a normelor de aplicare a Regulamentului (CE, Euratom) nr. 1605/2002 al Consiliului privind regulamentul financiar aplicabil bugetului general al Comunităților Europene (JO L 357, p. 1, Ediție specială, 01/vol. 4, p. 3).

      (3)  Directiva 2004/18/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 31 martie 2004 privind coordonarea procedurilor de atribuire a contractelor de achiziții publice de lucrări, de bunuri și de servicii (JO L 134, p. 114, Ediție specială, 06/vol. 8, p. 116).


title: Cauza T-246/06: Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 6 mai 2008 — Redcats/OAPI — Revert & Cía (REVERIE) ( Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale REVERIE — Marcă comunitară figurativă anterioară Revert — Motiv relativ de refuz — Risc de confuzie — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 )

text:
               21.6.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 158/16

         Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 6 mai 2008 — Redcats/OAPI — Revert & Cía (REVERIE)
   (Cauza T-246/06) (1)

   („Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale REVERIE - Marcă comunitară figurativă anterioară Revert - Motiv relativ de refuz - Risc de confuzie - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 40/94’)
   (2008/C 158/25)
   Limba de procedură: engleza
   Părțile

      Reclamantă: Redcats SA (Roubaix, Franța) (reprezentant: A. Bertrand, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: A. Folliard-Monguiral, agent)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: Manuel Revert & Cía, SA (Onteniente, Spania)
   Obiectul
   Acțiune formulată împotriva deciziei Camerei a patra de recurs a OAPI din 10 iulie 2006 (cauza R 171/2005-4) privind o procedură de opoziție între Manuel Revert & Cía, SA și Redcats SA.
   Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă societatea Redcats SA la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 261, 28.10.2006.


title: Cauza C-433/16: Cerere de decizie preliminară introdusă de Corte suprema di cassazione (Italia) la 3 august 2016 – Bayerische Motoren Werke AG/Acacia Srl

text:
               7.11.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 410/3

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Corte suprema di cassazione (Italia) la 3 august 2016 – Bayerische Motoren Werke AG/Acacia Srl
   (Cauza C-433/16)
   (2016/C 410/03)
   Limba de procedură: italiana

      Instanța de trimitere

   Corte suprema di cassazione

      Părțile din procedura principală

      Recurentă: Bayerische Motoren Werke AG

      Intimată: Acacia Srl

      Întrebările preliminare

               1)

               Potrivit articolului 24 din Regulamentul nr. 44/2001, contestarea competenței instanței naționale sesizate, formulată cu titlu preliminar, însă în subsidiar în raport cu alte excepții de procedură preliminare, și în orice caz înainte de chestiunile de fond, poate fi sau nu poate fi interpretată ca o acceptare a competenței instanței respective?

               2)

               Faptul că articolul 82 alineatul (4) din Regulamentul nr. 6/2002 nu prevede pentru litigiile în materie de constatare negativă instanțe alternative la cea a pârâtului, prevăzută la articolul 82 alineatul (1) din același regulament, trebuie interpretat în sensul că presupune atribuirea unei competențe exclusive cu privire la acestea din urmă?

               3)

               Pentru soluționarea problemei menționate la punctul [precedent] este necesară, de asemenea, corelarea cu interpretarea normelor de competență exclusivă cuprinse în Regulamentul nr. 44/2001, în special cu norma stabilită la articolul 22, care prevede ipotezele unei astfel de competențe, printre care este inclusă cea în materie de înregistrare și de nulitate a brevetelor, a mărcilor și a desenelor industriale, însă nu și în ceea ce privește litigiile în materie de constatare negativă, precum și cu norma stabilită la articolul 24, care prevede posibilitatea pârâtului de a accepta o instanță diferită, cu excepția cazurilor în care competența instanței este determinată de alte dispoziții ale regulamentului, cu consecința stabilirii competenței instanței sesizate de către reclamant?

               4)

               Orientarea exprimată prin Hotărârea Curții de Justiție din 25 octombrie 2012, pronunțată în cauza C-133/11, cu privire la aplicabilitatea articolului 5 punctul 3 din Regulamentul (CE) nr. 44/2001 are sau nu are un caracter general și absolut, fiind aplicabilă oricărei acțiuni în constatare negativă privind răspunderea delictuală, inclusiv unei acțiuni în constatarea inexistenței unei contrafaceri în materie de desene industriale comunitare și, prin urmare, în speța dedusă judecății este competentă instanța prevăzută la articolul 81 din Regulamentul nr. 6/2002 sau cea prevăzută la articolul 5 punctul 3 citat anterior din Regulamentul nr. 44/2001 ori reclamantul poate să opteze pentru una sau alta dintre instanțele posibile?

               5)

               În cazul în care în cadrul unui litigiu în materie de desene industriale comunitare sunt formulate cereri privind abuzul de poziție dominantă și concurența neloială, conexe acestui litigiu întrucât acceptarea lor presupune acceptarea în prealabil a cererii de constatare negativă, aceste cereri pot fi sau nu pot fi judecate împreună cu acest litigiu de către aceeași instanță, potrivit unei interpretări extensive a articolului 28 alineatul (3) din Regulamentul nr. 44/2001?

               6)

               Dacă cele două acțiuni menționate la punctul 68 au un caracter delictual și, în cazul unui răspuns afirmativ, acestea pot influența aplicabilitatea în speță a Regulamentului nr. 44/2001 (articolul 5 punctul 3) sau a Regulamentului nr. [6/2002] în ceea ce privește competența judiciară?


title: Cauza C-394/14: Cerere de decizie preliminară introdusă de Amtsgericht Rüsselsheim (Germania) la 18 august 2014 – Sandy Siewert și alții/Condor Flugdienst GmbH

text:
               20.10.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 372/11

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Amtsgericht Rüsselsheim (Germania) la 18 august 2014 – Sandy Siewert și alții/Condor Flugdienst GmbH
   (Cauza C-394/14)
   2014/C 372/14
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Amtsgericht Rüsselsheim

      Părțile din procedura principală

      Reclamanți: Sandy Siewert, Emma Siewert, Nele Siewert

      Pârâtă: Condor Flugdienst GmbH

      Întrebările preliminare

               1)

               Împrejurarea excepțională în sensul articolului 5 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 261/2004 (1) trebuie să privească în mod direct zborul rezervat?

               2)

               În cazul în care împrejurări excepționale care au intervenit cu ocazia zborurilor anterioare sunt relevante în privința unui zbor efectuat ulterior, măsurile rezonabile pe care operatorul de transport aerian trebuie să le adopte în conformitate cu articolul 5 alineatul (3) din regulament trebuie să vizeze numai prevenirea apariției împrejurărilor excepționale sau și prevenirea unei întârzieri mai mari?

               3)

               Trebuie calificate drept împrejurări excepționale, în sensul articolului 5 alineatul (3) din regulament, intervențiile terților care acționează pe proprie răspundere și cărora li s-au delegat funcții specifice operațiunilor unui transportator aerian?

               4)

               În ipoteza în care a treia întrebare primește un răspuns pozitiv, prezintă relevanță cine (companie aeriană, operator aeroportuar etc.) a încredințat sarcinile terțului?

      (1)  Regulamentul Parlamentului European și al Consiliului din 11 februarie 2004 de stabilire a unor norme comune în materie de compensare și de asistență a pasagerilor în eventualitatea refuzului la îmbarcare și anulării sau întârzierii prelungite a zborurilor și de abrogare a Regulamentului (CEE) nr. 295/91 (Text cu relevanță pentru SEE) (JO L 46, p. 1, Ediție specială, 07/vol. 12, p. 218).


title: Cauza T-322/07: Ordonanța Tribunalului de Primă Instanță din 16 octombrie 2008 — Kenitex-Química/OAPI — Chemicals International (Kenitex TINTAS A qualidade da cor)

text:
               20.12.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 327/42

         Ordonanța Tribunalului de Primă Instanță din 16 octombrie 2008 — Kenitex-Química/OAPI — Chemicals International (Kenitex TINTAS A qualidade da cor)
   (Cauza T-322/07) (1)

   (2008/C 327/78)

      Limba de procedură: portugheza

   Președintele Camerei a opta a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 269, 10.11.2007.


title: Cauza F-114/07: Acțiune introdusă la 19 octombrie 2007 — Wenning/Oficiul European de Poliție

text:
               22.12.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 315/47

         Acțiune introdusă la 19 octombrie 2007 — Wenning/Oficiul European de Poliție
   (Cauza F-114/07)
   (2007/C 315/91)
   Limba de procedură: engleza
   Părțile

      Reclamant: Rainer Wenning (Haga, Țările de Jos) (reprezentanți: G. Vandersanden, C. Ronzi, lawyers)

      Pârât: Oficiul European de Poliție
   Concluziile reclamantului

               —

               Anularea deciziei directorului Europol din 21 decembrie 2006 de a nu prelungi contractul reclamantului și reangajarea sa la Europol începând cu 1 octombrie 2007;

               —

               anularea, în consecință, a formularului privind evoluția și evaluarea personalului, pe care s-a întemeiat decizia atacată;

               —

               acordarea de despăgubiri pentru prejudiciul material și moral suferit;

               —

               obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   Decizia de a nu prelungi contractul reclamantului încalcă obligația de motivare, întrucât aceasta nu conține motivele care stau la baza sa. Decizia se întemeiază pe un formular privind evoluția și evaluarea personalului nevalabil.
   Raportul de evaluare a reclamantului a fost întocmit cu încălcarea normelor Europol privind evoluția și procesul de evaluare a personalului (articolul 28 din Statutul funcționarilor Europol și Liniile directoare privind evoluția și procesul de evaluare a personalului) și conține numeroase erori de apreciere care au condus la o eroare de drept.
   Procesul de evaluare a fost folosit de superiorii reclamantului cu scopul de a-l concedia și nu de a-l evalua. Aceasta constituie de asemenea deturnare și abuz de putere.
   Singurul obiectiv urmărit de superiorii reclamantului a fost să nu i se reînnoiască contractul acestuia, fără a ține seama de prestațiile sale bune și de faptul că a fost asigurat că va primi o notă mai bună decât în anul anterior dacă îmbunătățirile sale continuă. Reclamantul a avut încredere legitimă în transformarea contractului său într-un contract pe durată nedeterminată sau cel puțin în prelungirea acestuia.
   De asemenea, decizia atacată și contextul în care aceasta a fost emisă nu respectă principiul bunei administrări și obligația de solicitudine, de care fiecare administrație trebuie să țină cont în privința membrilor personalului său.
   Menținerea reclamantului la Europol ar fi fost conformă atât cu interesul serviciului, cât și cu interesul membrilor personalului. În fapt, activitatea cu care era însărcinat reclamantul va continua să fie exercitată. Reclamantul a demonstrat în mod continuu pe parcursul anilor că o putea îndeplini bine, spre satisfacția atât a colegilor săi, cât și a persoanelor externe Europol.
   Reclamantul a fost de asemenea discriminat în comparație cu alți colegi care îndeplineau activitatea în același mod și care au obținut o prelungire a contractului lor.
   În sfârșit, reclamantul solicită despăgubiri pentru prejudiciul material și moral pe care i l-a cauzat decizia atacată.


title: Avizul 1/09: Cerere de aviz prezentată de Consiliul Uniunii Europene în temeiul articolului 300 alineatul (6) CE

text:
               12.9.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 220/15

         Cerere de aviz prezentată de Consiliul Uniunii Europene în temeiul articolului 300 alineatul (6) CE
   (Avizul 1/09)
   2009/C 220/24
   Limba de procedură: toate limbile oficiale

      Solicitant

   Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: domnii J.-C. Piris și F. Florindo Gijón, doamna G. Kimberley, în calitate de agenți)

      Întrebările adresate Curții

   Acordul avut în vedere, prin care se creează un sistem unificat de soluționare a litigiilor în materie de brevete (denumit în prezent „Jurisdicția brevetului european și a brevetului comunitar”) (1), este compatibil cu dispozițiile Tratatului de instituire a Comunității Europene?

      (1)  Document de lucru al Consiliului în legătură cu un text revizuit al președinției referitor la un proiect de acord Jurisdicția brevetului european și a brevetului comunitar și privind un proiect de statut (documentul nr. 7928/09 din 23 martie 2009).


title: Cauza T-107/10: Hotărârea Tribunalului din 29 septembrie 2011 — Procter & Gamble Manufacturing Cologne/OAPI — Natura Cosméticos (NATURAVIVA) [ Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale NATURAVIVA — Marcă comunitară verbală anterioară VIVA — Motiv relativ de refuz — Lipsa riscului de confuzie — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 — Lipsa de similitudine între semne ]

text:
               12.11.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 331/19

         Hotărârea Tribunalului din 29 septembrie 2011 — Procter & Gamble Manufacturing Cologne/OAPI — Natura Cosméticos (NATURAVIVA)
   (Cauza T-107/10) (1)

   (Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale NATURAVIVA - Marcă comunitară verbală anterioară VIVA - Motiv relativ de refuz - Lipsa riscului de confuzie - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 - Lipsa de similitudine între semne)
   2011/C 331/34
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Procter & Gamble Manufacturing Cologne GmbH (Köln, Germania) (reprezentant: K. Sandberg, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: P. Geroulakos, agent)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: Natura Cosméticos, SA (Sáo Paulo, Brazilia) (reprezentant: C. Bercial Arias, avocat)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva deciziei Camerei a doua de recurs a OAPI din 23 noiembrie 2009 (cauza R 1558/2008-2) privind o procedură de opoziție între Procter & Gamble Manufacturing Cologne GmbH și Natura Cosméticos, SA

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Obligă Procter & Gamble Manufacturing Cologne GmbH la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 134, 22.5.2010.


title: Cauza C-529/06: Hotărârea Curții (Camera a șaptea) din 27 septembrie 2007 — Comisia Comunităților Europene/Marele Ducat al Luxemburgului (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Directiva 2003/98/CE — Reutilizarea informațiilor din sectorul public — Netranspunerea în termenul stabilit)

text:
               8.12.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 297/17

         Hotărârea Curții (Camera a șaptea) din 27 septembrie 2007 — Comisia Comunităților Europene/Marele Ducat al Luxemburgului
   (Cauza C-529/06) (1)

   (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru - Directiva 2003/98/CE - Reutilizarea informațiilor din sectorul public - Netranspunerea în termenul stabilit)
   (2007/C 297/27)
   Limba de procedură: franceza
   Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentant: E. Montaguti, agent)

      Pârât: Marele Ducat al Luxemburgului (reprezentant: C. Schiltz, agent)
   Obiectul
   Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Neadoptarea, în termenul stabilit, a tuturor actelor necesare pentru a se conforma Directivei 2003/98/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 17 noiembrie 2003 privind reutilizarea informațiilor din sectorul public (JO L 345, p. 90)
   Dispozitivul

               1)

               Prin neadoptarea, în termenul stabilit, a actelor cu putere de lege și a actelor administrative necesare pentru a se conforma Directivei 2003/98/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 17 noiembrie 2003 privind reutilizarea informațiilor din sectorul public, Marele Ducat al Luxemburgului nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul acestei directive.

               2)

               Obligă Marele Ducat al Luxemburgului la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 42, 24.2.2007.


title: Cauza C-225/16: Cerere de decizie preliminară introdusă de Hoge Raad der Nederlanden (Țările de Jos) la 22 aprilie 2016 - Procedură penală împotriva lui Mossa Ouhrami

text:
               27.6.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 232/7

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Hoge Raad der Nederlanden (Țările de Jos) la 22 aprilie 2016 - Procedură penală împotriva lui Mossa Ouhrami
   (Cauza C-225/16)
   (2016/C 232/08)
   Limba de procedură: neerlandeza

      Instanța de trimitere

   Hoge Raad der Nederlanden

      Partea din procedura principală

   Mossa Ouhrami

      Întrebările preliminare

               1)

               Articolul 11 alineatul (2) din Directiva privind returnarea (1) trebuie interpretat în sensul că termenul de 5 ani prevăzut de aceasta începe să curgă:

                           a.

                           de la data emiterii interdicției de intrare (sau, cu efect retroactiv, de la data deciziei, echivalentă cu această interdicție, prin care o persoană a fost declarată indezirabilă),

                           b.

                           de la data la care persoana în cauză a părăsit teritoriul (în esență) statelor membre ale Uniunii Europene, sau

                           c.

                           începând de la o altă dată?

               2)

               În ceea ce privește aplicarea dreptului tranzitoriu, articolul 11 alineatul (2) din Directiva privind returnarea trebuie interpretat în sensul că presupune că deciziile adoptate înainte de intrarea în vigoare a directivei, care au ca efect juridic obligația destinatarului de a părăsi teritoriul Țărilor de Jos pentru o perioadă de 10 ani consecutivi - în condițiile în care interdicția de intrare a fost emisă ținând seama de toate împrejurările cauzei și putea face obiectul unei căi de atac -, nu mai pot produce efecte juridice în cazul în care, la data la care ar fi trebuit să fie transpusă directiva sau la data la care s-a constatat că destinatarul acestei decizii locuiește în Țările de Jos, durata acestei obligații depășea termenul prevăzut la acest articol?

      (1)  Directiva 2008/115/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 16 decembrie 2008 privind standardele și procedurile comune aplicabile în statele membre pentru returnarea resortisanților țărilor terțe aflați în situație de ședere ilegală (JO L 348, p. 98).


title: Cauza C-98/06: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 11 octombrie 2007 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Högsta domstolen-Suedia) — Freeport plc/Olle Arnoldsson (Regulamentul (CE) nr. 44/2001 — Articolul 6 punctul 1 — Competențe speciale — Pluralitate de pârâți — Temeiuri juridice ale cererilor — Abuz — Probabilitatea admiterii acțiunii introduse la instanțele din statul în care are domiciliul unul dintre pârâți)

text:
               8.12.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 297/9

         Hotărârea Curții (Camera a treia) din 11 octombrie 2007 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Högsta domstolen-Suedia) — Freeport plc/Olle Arnoldsson
   (Cauza C-98/06) (1)

   (Regulamentul (CE) nr. 44/2001 - Articolul 6 punctul 1 - Competențe speciale - Pluralitate de pârâți - Temeiuri juridice ale cererilor - Abuz - Probabilitatea admiterii acțiunii introduse la instanțele din statul în care are domiciliul unul dintre pârâți)
   (2007/C 297/12)
   Limba de procedură: suedeza
   Instanța de trimitere
   Högsta domstolen
   Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Freeport plc

      Pârât: Olle Arnoldsson
   Obiectul
   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Högsta domstolen — Interpretarea articolului 6 punctul 1 din Regulamentul (CE) nr. 44/2001 al Consiliului din 22 decembrie 2000 privind competența judiciară, recunoașterea și executarea hotărârilor în materie civilă și comercială (JO 2001, L 12, p. 1) — Competențe speciale — Pluralitate de pârâți — Cereri având ca obiect o obligație de plată introduse simultan la instanța în circumscripția căreia se află sediul unei persoane juridice, împotriva acesteia și împotriva persoanei, domiciliate pe teritoriul altui stat membru, care și-a asumat obligația fără a fi nici mandatarul și nici reprezentantul persoanei respective. — Natură contractuală a cererilor
   Dispozitivul

               1)

               Articolul 6 punctul 1 din Regulamentul (CE) nr. 44/2001 al Consiliului din 22 decembrie 2000 privind competența judiciară, recunoașterea și executarea hotărârilor în materie civilă și comercială trebuie interpretat în sensul că faptul că temeiurile juridice ale cererilor introduse împotriva mai multor pârâți sunt diferite nu se opune aplicării acestei dispoziții.

               2)

               Articolul 6 punctul 1 din Regulamentul nr. 44/2001 se aplică atunci când cererile formulate împotriva unor pârâți diferiți sunt conexe la momentul introducerii lor, adică atunci când este oportună instrumentarea și judecarea în comun a acestora pentru a se evita riscul pronunțării unor hotărâri ireconciliabile în cazul judecării separate a cauzelor, fără ca, pe lângă aceasta, să fie necesar să se stabilească în mod distinct că respectivele cereri nu au fost introduse numai în scopul chemării în judecată a unuia dintre pârâți în fața altei instanțe decât acelea din statul membru în care are domiciliul.

      (1)  JO C 86, 8.4.2006.


title: Cauza C-283/12: Hotărârea Curții (Camera a opta) din 26 septembrie 2013 (cerere de decizie preliminară formulată de Administrativen sad — Varna — Bulgaria) — Serebryannay vek EOOD/Direktor na Direktsia „Obzhalvane i upravlenie na izpalnenieto” Varna pri Tsentralno upravlenie na Natsionalnata agentsia za prihodite [TVA — Directiva 2006/112/CE — Articolul 2 alineatul (1) litera (c) și articolele 26, 62 și 63 — Fapt generator — Prestații reciproce — Operațiuni cu titlu oneros — Baza de impozitare a unei operațiuni în cazul contrapartidei constituite din servicii — Atribuire de către o persoană fizică unei societăți a dreptului de a utiliza și de a închiria către terți bunuri imobiliare în schimbul unor servicii de îmbunătățire și de mobilare a acestor bunuri prestate de respectiva societate]

text:
               23.11.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 344/30

         Hotărârea Curții (Camera a opta) din 26 septembrie 2013 (cerere de decizie preliminară formulată de Administrativen sad — Varna — Bulgaria) — Serebryannay vek EOOD/Direktor na Direktsia „Obzhalvane i upravlenie na izpalnenieto” Varna pri Tsentralno upravlenie na Natsionalnata agentsia za prihodite
   (Cauza C-283/12) (1)

   (TVA - Directiva 2006/112/CE - Articolul 2 alineatul (1) litera (c) și articolele 26, 62 și 63 - Fapt generator - Prestații reciproce - Operațiuni cu titlu oneros - Baza de impozitare a unei operațiuni în cazul contrapartidei constituite din servicii - Atribuire de către o persoană fizică unei societăți a dreptului de a utiliza și de a închiria către terți bunuri imobiliare în schimbul unor servicii de îmbunătățire și de mobilare a acestor bunuri prestate de respectiva societate)
   2013/C 344/52
   Limba de procedură: bulgara

      Instanța de trimitere

   Administrativen sad — Varna

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Serebryannay vek EOOD

      Pârât: Direktor na Direktsia „Obzhalvane i upravlenie na izpalnenieto” Varna pri Tsentralno upravlenie na Natsionalnata agentsia za prihodite

      Obiectul

   Cerere de decizie preliminară — Administrativen sad — Varna — Interpretarea articolului 2 alineatul (1) litera (c), a articolului 26, precum și a articolelor 62 și 63 din Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată (JO L 347, p. 1, Ediție specială, 09/vol. 3, p. 7) — Legislație potrivit căreia în cazul remunerării nepecuniare a prestatorului, contraprestația aferentă este constituită dintr-o altă prestație — Calificarea sau necalificarea unei operațiuni drept schimb de prestații — În cazul unui răspuns negativ, posibilitate de a califica renovarea și mobilarea unui bun imobiliar drept operațiune impozabilă — Intervenție a faptului generator și regulă pentru stabilirea bazei impozabile

      Dispozitivul

   Articolul 2 alineatul (1) litera (c) din Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată trebuie interpretat în sensul că o prestare de servicii de finisare și de mobilare a unui apartament trebuie considerată ca fiind efectuată cu titlu oneros atunci când, în temeiul unui contract încheiat cu proprietarul acestui apartament, prestatorul respectivelor servicii, pe de o parte, se angajează să efectueze această prestație de servicii pe propria cheltuială și, pe de altă parte, obține dreptul de a dispune de apartamentul menționat pentru a-l utiliza pentru activitatea sa economică pe durata acestui contract fără să fie obligat să plătească o chirie, în timp ce proprietarul recuperează apartamentul amenajat la sfârșitul contractului menționat.

      (1)  JO C 243, 11.8.2012.


title: Cauza T-209/17: Ordonanța Tribunalului din 23 august 2017 – ZGS/EUIPO (Schülerhilfe1)

text:
               9.10.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 338/22

         Ordonanța Tribunalului din 23 august 2017 – ZGS/EUIPO (Schülerhilfe1)
   (Cauza T-209/17) (1)

   (2017/C 338/25)
   Limba de procedură: germana
   Președintele Camerei a treia a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 168, 29.5.2017.


title: Cauza T-160/10: Hotărârea Tribunalului din 27 septembrie 2012 — J/Parlamentul European ( „Dreptul de petiționare — Petiție adresată Parlamentului European — Decizie de clasare definitivă — Acțiune în anulare — Obligația de motivare — Petiție care nu se încadrează în domeniile de activitate ale Uniunii” )

text:
               17.11.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 355/24

         Hotărârea Tribunalului din 27 septembrie 2012 — J/Parlamentul European
   (Cauza T-160/10) (1)

   (Dreptul de petiționare - Petiție adresată Parlamentului European - Decizie de clasare definitivă - Acțiune în anulare - Obligația de motivare - Petiție care nu se încadrează în domeniile de activitate ale Uniunii)
   2012/C 355/50
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamant: J (Marchtrenk, Austria) (reprezentant: A. Auer, avocat)

      Pârât: Parlamentul European (reprezentanți: N. Lorenz și N. Görlitz, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare a Deciziei Comisiei pentru petiții a Parlamentului European din 2 martie 2010 de clasare definitivă a petiției prezentate de reclamant la 19 noiembrie 2009 (petiția nr. 1673/2009).

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Obligă pe domnul J la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 238, 13.8.2011.


title: Cauza C-449/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Bundesfinanzhof (Germania) la 26 iulie 2017 – A & G Fahrschul-Akademie GmbH/Finanzamt Wolfenbüttel

text:
               2.10.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 330/8

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Bundesfinanzhof (Germania) la 26 iulie 2017 – A & G Fahrschul-Akademie GmbH/Finanzamt Wolfenbüttel
   (Cauza C-449/17)
   (2017/C 330/10)
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Bundesfinanzhof

      Părțile din procedura principală

      Recurentă-reclamantă: A & G Fahrschul-Akademie GmbH

      Intimat-pârât: Finanzamt Wolfenbüttel

      Întrebările preliminare

               1)

               Noțiunea „învățământ școlar sau universitar” prevăzută la articolul 132 alineatul (1) literele (i) și (j) din Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată (1) cuprinde cursurile de școală de conducători auto pentru dobândirea permisului de conducere pentru categoriile B și C1?

               2)

               În cazul unui răspuns afirmativ la prima întrebare:
               Recunoașterea reclamantei drept organizație cu scopuri similare, în sensul articolului 132 alineatul (1) litera (i) din Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată, poate rezulta din reglementările legislative privind examenul pentru instructorii de conducere auto și acordarea autorizației de instructor de conducere auto și de școală de conducători auto consacrate de Legea privind instructorii de conducere auto (Gesetz über das Fahrlehrerwesen) din 25 august 1969 [Bundesgesetzblatt (Monitorul Oficial Federal) I 1969, 1336], modificată ultima dată prin Legea din 28 noiembrie 2016 [Bundesgesetzblatt I 2016, 2722, Legea privind instructorii de conducere auto (Fahrlehrergesetz)], precum și din interesul general privind formarea candidaților pentru obținerea permisului de conducere, astfel încât să ajungă participanți la trafic siguri, responsabili și ecologici?

               3)

               În cazul unui răspuns negativ la a doua întrebare:
               Noțiunea „profesori ce oferă pregătire particulară” de la articolul 132 alineatul (1) litera (j) din Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată presupune ca persoana impozabilă să fie un întreprinzător individual?

               4)

               În cazul unui răspuns negativ la a doua și la a treia întrebare:
               O persoană care instruiește acționează întotdeauna ca un „profesor ce oferă pregătire particulară”, în sensul articolului 132 alineatul (1) litera (j) din Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată, dacă acționează pe cont propriu și pe propria răspundere sau există mai multe cerințe cu privire la criteriul „profesor ce oferă pregătire particulară”?

      (1)  JO 2006 L 347, p. 1, Ediție specială, 09/vol. 3, p. 7.


title: Cauza T-117/16: Ordonanța Tribunalului din 7 martie 2017 – Isdin/EUIPO – Spirig Pharma (ERYFOTONA ACTINICA)

text:
               8.5.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 144/62

         Ordonanța Tribunalului din 7 martie 2017 – Isdin/EUIPO – Spirig Pharma (ERYFOTONA ACTINICA)
   (Cauza T-117/16) (1)

   (2017/C 144/92)
   Limba de procedură: engleza
   Președintele Camerei a treia a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 191, 30.5.2016.


title: Cauza T-209/07: Ordonanța Tribunalului de Primă Instanță din 16 decembrie 2008 — Gaedertz/OAPI — Living Byte Software (GlobalRemote) ( Marcă comunitară — Cerere de declarare a nulității — Retragerea cererii de declarare a nulității — Nepronunțarea asupra fondului )

text:
               7.3.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 55/26

         Ordonanța Tribunalului de Primă Instanță din 16 decembrie 2008 — Gaedertz/OAPI — Living Byte Software (GlobalRemote)
   (Cauza T-209/07) (1)

   („Marcă comunitară - Cerere de declarare a nulității - Retragerea cererii de declarare a nulității - Nepronunțarea asupra fondului’)
   (2009/C 55/47)
   Limba de procedură: germana
   Părțile

      Reclamant: Johann-Christoph Gaedertz (Frankfurt am Main, Germania) (reprezentant: E. M. Gerstenberg, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: B. Schmidt, agent)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: Living Byte Software GmbH (München, Germania) (reprezentant: A. Freifrau von Welser, avocat)
   Obiectul
   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a patra de recurs a OAPI din 25 aprilie 2007 (cauza R 272/2005-4) privind o procedură de declarare a nulității între domnul Johann-Christoph Gaedertz, pe de o parte, și Living Byte Software GmbH, pe de altă parte
   Dispozitivul

               1)

               Constată că nu mai este necesar să se pronunțe asupra fondului cauzei.

               2)

               Reclamantul și intervenienta suportă propriile cheltuieli de judecată.

               3)

               Obligă reclamantul la plata cheltuielilor de judecată efectuate de pârât.

      (1)  JO C 183, 4.8.2007.


title: Cauza T-372/11: Hotărârea Tribunalului din 26 iunie 2014 – Basic/OAPI – Repsol YPF (basic) [ „Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare figurative basic — Marca comunitară figurativă anterioară BASIC — Motiv relativ de refuz — Similitudinea serviciilor — Risc de confuzie — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009” ]

text:
               11.8.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 261/22

         Hotărârea Tribunalului din 26 iunie 2014 – Basic/OAPI – Repsol YPF (basic)
   (Cauza T-372/11) (1)

   ([„Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare figurative basic - Marca comunitară figurativă anterioară BASIC - Motiv relativ de refuz - Similitudinea serviciilor - Risc de confuzie - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009”])
   2014/C 261/44
   Limba de procedură: engleza

      Părţile

      Reclamantă: Basic AG Lebensmittelhandel (München, Germania) (reprezentanţi: D. Altenburg și H. Bickel, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieţei Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: G. Schneider, agent)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: Repsol YPF, SA (Madrid, Spania) (reprezentant: J.-B. Devaureix, avocat)

      Obiectul

   Acțiune introdusă împotriva Deciziei Camerei întâi de recurs a OAPI din 31 martie 2011 (cauza R 1440/2010-1) privind o procedură de opoziție între Repsol YPF, SA și Basic AG Lebensmittelhandel

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă Basic AG Lebensmittelhandel la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 269, 10.9.2011.


title: Cauza F-21/07: Ordonanța Tribunalului Funcției Publice (Camera întâi) din 14 decembrie 2007 — Marcuccio/Comisia Comunităților Europene (Funcție publică — Funcționari — Acțiune în despăgubiri — Prelucrare pretins ilicită a datelor medicale — Inadmisibilitate — Nerespectarea unui termen rezonabil pentru introducerea unei cereri de despăgubire)

text:
               23.2.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 51/62

         Ordonanța Tribunalului Funcției Publice (Camera întâi) din 14 decembrie 2007 — Marcuccio/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza F-21/07) (1)

   (Funcție publică - Funcționari - Acțiune în despăgubiri - Prelucrare pretins ilicită a datelor medicale - Inadmisibilitate - Nerespectarea unui termen rezonabil pentru introducerea unei cereri de despăgubire)
   (2008/C 51/115)
   Limba de procedură: italiana
   Părțile

      Reclamant: Luigi Marcuccio (Tricase, Italia) (reprezentant: G. Cipressa, avocat)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: J. Currall și C. Berardis-Kayser, agenți, asistați de A. Dal Ferro, avocat)
   Obiectul
   Cerere de reparare a prejudiciului pretins a fi suferit de reclamant din cauza unei serii de comportamente ilicite pe care le-ar fi avut anumiți agenți ai Comisiei la momentul prelucrării datelor medicale ale reclamantului.
   Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea ca vădit inadmisibilă.

               2)

               Fiecare parte suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 223, 22.9.2007, p. 20.


title: Cauza T-442/13: Ordonanța Tribunalului din 9 decembrie 2014 – Makhlouf/Consiliul

text:
               16.2.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 56/31

         Ordonanța Tribunalului din 9 decembrie 2014 – Makhlouf/Consiliul
   (Cauza T-442/13) (1)

   (2015/C 056/43)
   Limba de procedură: franceza
   Președintele Camerei a șaptea a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 325, 9.11.2013.


title: Cauza F-64/12: Acțiune introdusă la 21 iunie 2012 — ZZ/SEAE

text:
               25.8.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 258/28

         Acțiune introdusă la 21 iunie 2012 — ZZ/SEAE
   (Cauza F-64/12)
   2012/C 258/50
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: ZZ (reprezentant: M. Casado Garcia-Hirschfeld, avocat)

      Pârât: Serviciul European de Acțiune Externă

      Obiectul și descrierea litigiului

   Anularea deciziei de a nu include reclamantul pe lista funcționarilor promovați în gradul AD 6 în temeiul exercițiului de promovare 2011 și obligarea pârâtului la repararea prejudiciului suferit

      Concluziile reclamantului

               —

               Anularea Deciziei AIPN din 15 noiembrie 2011 de a nu promova reclamantul în gradul AD6 pentru promovarea 2011;

               —

               anularea, în măsura în care este necesar, a Deciziei din 23 martie 2011 de respingere a reclamației;

               —

               obligarea SEAE la plata către reclamant a unei sume stabilite ex aequo et bono la 6 000 de euro, cu titlu de reparație pentru prejudiciul profesional și moral, sumă care trebuie majorată cu dobânzi de întârziere la rata legală începând de la data la care aceasta devine exigibilă;

               —

               obligarea SEAE la plata cheltuielilor de judecată.


title: Cauza T-453/17: Acțiune introdusă la 20 iulie 2017 – TV/Consiliul

text:
               16.10.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 347/29

         Acțiune introdusă la 20 iulie 2017 – TV/Consiliul
   (Cauza T-453/17)
   (2017/C 347/38)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: TV (reprezentanți: L. Levi și A. Blot, avocați)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene

      Concluziile

   Reclamantul solicită Tribunalului:

               —

               declararea prezentei acțiuni ca fiind admisibilă și fondată;

         în consecință

               —

               anularea deciziei din 19 august 2016 privind concedierea reclamantului la încheierea perioadei de probă a acestuia, respectiv 1 septembrie 2016;

               —

               anularea deciziei din 11 aprilie 2017 a autorității împuternicite să facă numiri de respingere a reclamației introduse de reclamant la 4 noiembrie 2016;

               —

               plata către reclamant a sumei de 20 000 de euro pentru prejudiciul moral suferit;

               —

               obligarea pârâtului la plata tuturor cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamantul invocă cinci motive.

               1.

               Primul motiv, întemeiat pe încălcarea obligației de motivare.

               2.

               Al doilea motiv, întemeiat pe nelegalitatea deciziei atacate, în măsura în care aceasta menține concluzia cuprinsă în avizul comitetului pentru rapoarte de evaluare (CORAP), care a înlocuit evaluarea efectuată de evaluatori cu propria evaluare.

               3.

               Al treilea motiv, întemeiat pe erori vădite în fapt și în drept care afectează motivarea pe care se întemeiază raportul privind perioada de probă.

               4.

               Al patrulea motiv, întemeiat pe lipsa unor condiții normale de probă.

               5.

               Al cincilea motiv, întemeiat pe încălcarea obligației de solicitudine și a principiului bunei administrări.

         În plus, reclamantul apreciază că nelegalitățile expuse în cadrul motivelor de anulare constituie tot atâtea fapte culpabile ale pârâtului. Prin urmare, reclamantul solicită și repararea prejudiciului moral pretins rezultat din deciziile contestate.


title: Cauza C-208/15: Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 8 decembrie 2016 (cerere de decizie preliminară formulată de Kúria – Ungaria) – Stock ’94 Szolgáltató Zrt./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Dél-dunántúli Regionális Adó Főigazgatósága (Trimitere preliminară — Taxa pe valoarea adăugată — Directiva 2006/112/CE — Cooperare integrată — Acordarea unei finanțări și livrări de active circulante necesare pentru producția agricolă — Prestație unică și complexă — Prestații distincte și independente — Prestație accesorie și prestație principală)

text:
               6.2.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 38/3

         Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 8 decembrie 2016 (cerere de decizie preliminară formulată de Kúria – Ungaria) – Stock ’94 Szolgáltató Zrt./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Dél-dunántúli Regionális Adó Főigazgatósága
   (Cauza C-208/15) (1)

   ((Trimitere preliminară - Taxa pe valoarea adăugată - Directiva 2006/112/CE - Cooperare integrată - Acordarea unei finanțări și livrări de active circulante necesare pentru producția agricolă - Prestație unică și complexă - Prestații distincte și independente - Prestație accesorie și prestație principală))
   (2017/C 038/03)
   Limba de procedură: mahiara

      Instanța de trimitere

   Kúria

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Stock ’94 Szolgáltató Zrt.

      Pârâtă: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Dél-dunántúli Regionális Adó Főigazgatósága

      Dispozitivul

   Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată trebuie interpretată în sensul că:

               —

               o operațiune de cooperare agricolă integrată care prevede că un operator economic livrează bunuri unui agricultor și îi acordă un împrumut destinat cumpărării acestor bunuri constituie, în sensul acestei directive, o operațiune unică, în care livrarea bunurilor este prestația principală. Baza de impozitare a operațiunii unice respective este constituită atât din prețul bunurilor menționate, cât și din dobânzile plătite pentru împrumuturile acordate agricultorilor;

               —

               faptul că un integrator poate furniza agricultorilor servicii suplimentare sau poate cumpăra producția agricolă a acestora este lipsit de relevanță în ceea ce privește calificarea operațiunii în discuție drept operațiune unică în sensul Directivei 2006/112.

      (1)  JO C 236, 20.7.2015.


title: Cauza T-541/11: Hotărârea Tribunalului din 26 iunie 2014 – Fundação Calouste Gulbenkian/OAPI – Gulbenkian (GULBENKIAN) [ „Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale GULBENKIAN — Marcă națională notorie, denumire comercială și logouri naționale anterioare Fundação Calouste Gulbenkian — Motive relative de refuz — Dovada existenței drepturilor anterioare — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) și alineatele (4) și (5) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 — Articolul 90 litera (a) din regulamentul de procedură” ]

text:
               11.8.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 261/23

         Hotărârea Tribunalului din 26 iunie 2014 – Fundação Calouste Gulbenkian/OAPI – Gulbenkian (GULBENKIAN)
   (Cauza T-541/11) (1)

   ([„Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale GULBENKIAN - Marcă națională notorie, denumire comercială și logouri naționale anterioare Fundação Calouste Gulbenkian - Motive relative de refuz - Dovada existenței drepturilor anterioare - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) și alineatele (4) și (5) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 - Articolul 90 litera (a) din regulamentul de procedură”])
   2014/C 261/45
   Limba de procedură: engleza

      Părţile

      Reclamantă: Fundação Calouste Gulbenkian (Lisabona, Portugalia) (reprezentanţi: G. Marín Raigal, P. López Ronda și G. Macias Bonilla, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieţei Interne (mărci, desene şi modele industriale) (reprezentant: V. Melgar, agent)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: Micael Gulbenkian (Oeiras, Portugalia) (reprezentanţi: J. Pimenta și A. Sebastião, avocați)

      Obiectul

   Acțiune introdusă împotriva deciziei Camerei a doua de recurs a OAPI din 15 iulie 2011 (cauza R 1436/2010-2), privind o procedură de opoziție între Fundação Calouste Gulbenkian și domnul Micael Gulbenkian

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă Fundação Calouste Gulbenkian la plata cheltuielilor de judecată.

               3)

               Îl obligă pe domnul Micael Gulbenkian la restituirea către Curtea de Justiție a Uniunii Europene a sumei de 1  807,48 euro, în temeiul articolului 90 litera (a) din Regulamentul de procedură al Tribunalului.

      (1)  JO C 362, 10.12.2011.


title: Cauza C-356/08: Hotărârea Curții (Camera întâi) din 25 iunie 2009 — Comisia Comunităților Europene/Republica Austria (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Libera prestare a serviciilor — Libertatea de stabilire — Libera circulație a capitalurilor — Reglementare națională care impune medicilor stabiliți pe teritoriul landului Austria Superioară să deschidă un cont bancar la o bancă determinată)

text:
               29.8.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 205/10

         Hotărârea Curții (Camera întâi) din 25 iunie 2009 — Comisia Comunităților Europene/Republica Austria
   (Cauza C-356/08) (1)

   (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru - Libera prestare a serviciilor - Libertatea de stabilire - Libera circulație a capitalurilor - Reglementare națională care impune medicilor stabiliți pe teritoriul landului Austria Superioară să deschidă un cont bancar la o bancă determinată)
   2009/C 205/16
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: E. Traversa, agent, A. Böhlke, Rechtsanwalt)

      Pârâtă: Republica Austria (reprezentant: C. Pesendorfer, agent)

      Obiectul

   Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Încălcarea articolelor 43 CE, 49 CE și 56 CE — Reglementare națională care impune medicilor stabiliți pe teritoriul landului Austria Superioară să deschidă un cont bancar la Oberösterreichische Landesbank

      Dispozitivul

               1)

               Prin instituirea obligației potrivit căreia orice medic care se stabilește în Austria Superioară trebuie să deschidă un cont la Oberösterreichische Landesbank din Linz în care trebuie virate onorariile pentru prestațiile în natură primite de la casele de asigurare de sănătate în cadrul exercitării activității sale profesionale, Republica Austria nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 49 CE.

               2)

               Obligă Republica Austria la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 247, 27.09.2008.


title: Cauza T-147/13: Acțiune introdusă la 13 martie 2013 — Zhejiang Yuhui Solar Energy Source/Comisia

text:
               27.4.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 123/25

         Acțiune introdusă la 13 martie 2013 — Zhejiang Yuhui Solar Energy Source/Comisia
   (Cauza T-147/13)
   2013/C 123/44
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: Zhejiang Yuhui Solar Energy Source Co. Ltd (Jiashan, China) (reprezentanți: V. Akritidis și Y. Melin, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea, în temeiul articolului 263 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, a deciziei nr. H4/JN/Ref.t13.000011 a Comisiei Europene, comunicată prin scrisoarea din 3 ianuarie 2013, prin care Comisia a informat reclamanta că nu va examina cererea sa de recunoaștere a statutului de întreprindere care operează în cadrul economiei de piață, depusă în temeiul articolului 2 alineatul (7) litera (b) din Regulamentul nr. 1225/2009 al Consiliului, în cadrul procedurii antidumping privind importurile de module fotovoltaice pe bază de siliciu cristalin și componentele lor cheie originare din Republica Populară Chineză, deschisă la 6 septembrie 2012 (AD 590);

               —

               declararea inaplicabilității în ceea ce o privește pe reclamantă în cadrul prezentei cereri introductive, în temeiul articolului 277 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, a Regulamentului (UE) nr. 1168/2012 al Parlamentului European și al Consiliului din 12 decembrie 2012 de modificare a Regulamentului (CE) nr. 1225/2009 al Consiliului privind protecția împotriva importurilor care fac obiectul unui dumping din partea țărilor care nu sunt membre ale Comunității Europene (JO L 344, p. 1);

               —

               în consecință, obligarea Comisiei și a eventualilor intervenienți la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă un motiv unic identic cu cel invocat în cauza T-143/13, Zhejiang Heda Solar Technology/Comisia.


title: Cauza C-261/11: Acțiune introdusă la 26 mai 2011 — Comisia Europeană/Regatul Danemarcei

text:
               13.8.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 238/5

         Acțiune introdusă la 26 mai 2011 — Comisia Europeană/Regatul Danemarcei
   (Cauza C-261/11)
   2011/C 238/09
   Limba de procedură: daneza

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: R. Lyal, N. Fenger, în calitate de agenți)

      Pârât: Regatul Danemarcei

      Concluziile reclamantei

               —

               constatarea faptului că, prin introducerea și menținerea legislației privind impozitarea imediată în momentul ieșirii a transferurilor de active ale companiilor către alte state membre, în timp ce transferurile similare de active realizate în Danemarca nu sunt impozitate, Regatul Danemarcei nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 49 TFUE și al articolului 31 din Acordul privind SEE;

               —

               obligarea Regatului Danemarcei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În temeiul legislației fiscale daneze, transferul activelor unei întreprinderi în vederea utilizării în afara Danemarcei este considerat drept o vânzare și este impozitat în consecință, în timp ce se consideră că o întreprindere din acest stat își încetează activitatea numai în momentul în care activele respective sunt vândute efectiv. Astfel, o întreprindere care transferă active între mai multe centre de activitate din Danemarca nu este impozitată pentru valoarea acestor active în legătură cu un astfel de transfer. Totuși, în cazul în care aceeași întreprindere transferă active către un centru de activitate fix situat în afara Danemarcei, aceasta va plăti imediat impozitul pe valoarea activelor ca și cum activele ar fi fost vândute.
   În opinia Comisiei, diferența de tratament constituie un obstacol în calea libertății de stabilire, contrar articolului 49 TFUE. Comisia nu pune la îndoială capacitatea Danemarcei de a aplica un impozit pe plusvaloarea de care beneficiază o întreprindere atunci când este stabilită în Danemarca. Totuși, Comisia consideră că împrejurările pe baza cărora ia naștere datoria fiscală trebuie să fie aceleași, respectiv realizarea unui activ sau a unui factor care poate conduce la modificarea amortizării, indiferent dacă activele vizate sunt transferate în străinătate sau rămân în Danemarca.
   În opinia Comisiei, nu există niciun motiv pentru aplicarea imediată a unor impozite pe plusvaloarea nerealizată în momentul transferului activelor din Danemarca în alt stat membru dacă un astfel de impozit nu există în situații naționale echivalente. Cu toate acestea, Regatul Danemarcei ar putea determina valoarea plusvalorii nerealizate pe care consideră că o poate impozita, fără ca aceasta să implice colectarea imediată a impozitelor sau respectarea unor condiții ulterioare pentru amânarea plății acestora.


title: Cauza C-115/15: Cerere de decizie preliminară introdusă de Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) (Regatul Unit) la 6 martie 2015 – Secretary of State for the Home Department/NA

text:
               26.5.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 171/20

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) (Regatul Unit) la 6 martie 2015 – Secretary of State for the Home Department/NA
   (Cauza C-115/15)
   (2015/C 171/24)
   Limba de procedură: engleza

      Instanța de trimitere

   Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

      Părțile din procedura principală

      Recurent: Secretary of State for the Home Department

      Intimată: NA

      Întrebările preliminare

               1)

               Cetățeanul unei țări terțe care este fost soț al unui cetățean al Uniunii trebuie să poată dovedi că fostul său soț exercita drepturi conferite prin tratat în statul membru gazdă la momentul divorțului lor pentru a-și păstra dreptul de ședere în temeiul articolului 13 alineatul (2) din Directiva 2004/38/CE (1)?

               2)

               Un cetățean al Uniunii Europene are potrivit dreptului Uniunii dreptul de ședere într-un stat membru gazdă în temeiul articolelor 20 și 21 TFUE în situația în care singurul stat din cadrul Uniunii în care cetățeanul are dreptul să aibă reședinţa este cel a cărui cetățenie o deține, dar există o constatare de fapt a unei instanțe competente potrivit căreia expulzarea cetățeanului din statul membru gazdă în statul membru a cărui cetățenie o deține ar încălca drepturile sale conferite de articolul 8 din CEDO sau de articolul 7 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii?

               3)

               Atunci când cetățeanul Uniunii la care se referă a doua întrebare (de mai sus) este un copil, părintele în a cărui îngrijire exclusivă se află copilul respectiv are un drept derivat de ședere în statul membru gazdă în cazul în care copilul ar trebui să își însoțească părintele la expulzarea acestuia din urmă din statul membru gazdă?

               4)

               Un copil are drept de ședere în statul membru gazdă potrivit articolului 12 din Regulamentul (CEE) nr. 1612/68/CEE (2) [în prezent articolul 10 din Regulamentul (UE) nr. 492/2011 (3)] dacă părintele copilului care este cetățean al Uniunii și care a fost angajat în statul membru gazdă a încetat să aibă reședința în acest stat înainte de începerea studiilor de către copil în statul respectiv?

      (1)  Directiva 2004/38/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 29 aprilie 2004 privind dreptul la liberă circulație și ședere pe teritoriul statelor membre pentru cetățenii Uniunii și membrii familiilor acestora, de modificare a Regulamentului (CEE) nr. 1612/68 și de abrogare a Directivelor 64/221/CEE, 68/360/CEE, 72/194/CEE, 73/148/CEE, 75/34/CEE, 75/35/CEE, 90/364/CEE, 90/365/CEE și 93/96/CEE (JO 2004, L 158, p. 77, Ediţie specială, 05/vol. 7, p. 56).

      (2)  Regulamentul (CEE) nr. 1612/68 al Consiliului din 15 octombrie 1968 privind libera circulație a lucrătorilor în cadrul Comunității (JO 1968, L 257, p. 2, Ediţie specială, 05/vol. 1, p. 11).

      (3)  Regulamentul (UE) nr. 492/2011 al Parlamentului European și al Consiliului din 5 aprilie 2011 privind libera circulație a lucrătorilor în cadrul Uniunii (JO L 141, p. 1).


title: Cauza C-163/07 P: Ordonanța Curții din 27 noiembrie 2007 — Diy-Mar Insaat Sanayi ve Ticaret Ltd Sirketi, Musa Akar/Comisia Comunităților Europene (Recurs — Contracte de achiziții publice de lucrări — Admisibilitate — Condiții esențiale de formă — Reprezentare obligatorie a persoanelor fizice sau juridice de către un avocat care are dreptul să își exercite profesia în fața unei instanțe a unui stat membru — Recurs vădit nefondat)

text:
               23.2.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 51/30

         Ordonanța Curții din 27 noiembrie 2007 — Diy-Mar Insaat Sanayi ve Ticaret Ltd Sirketi, Musa Akar/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza C-163/07 P) (1)

   (Recurs - Contracte de achiziții publice de lucrări - Admisibilitate - Condiții esențiale de formă - Reprezentare obligatorie a persoanelor fizice sau juridice de către un avocat care are dreptul să își exercite profesia în fața unei instanțe a unui stat membru - Recurs vădit nefondat)
   (2008/C 51/50)
   Limba de procedură: germana
   Părțile

      Recurente: Diy-Mar Insaat Sanayi ve Ticaret Ltd Sirketi, Musa Akar (reprezentant: C. Șahin, Rechtsanwalt)

      Cealaltă parte în proces: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: P. van Nuffel și F. Hoffmeister, agenți)
   Obiectul
   Recurs împotriva ordonanței Tribunalului de Primă Instanță (Camera a patra) din 17 ianuarie 2007, Diy-Mar Insaat Sanayi ve Ticaret și Musa/Comisia (T-129/06), prin care Tribunalul a respins ca inadmisibilă o acțiune având ca obiect, pe de o parte, anularea deciziei Comisiei din 23 decembrie 2005 privind atribuirea contractului de achiziții publice de lucrări referitor la construirea de unități de învățământ în provinciile Siirt și Diyarbakir și, pe de altă parte, suspendarea executării procedurii de atribuire în cauză — Lipsa informării, în decizia atacată, cu privire la necesitatea de a fi reprezentat de un avocat care are dreptul să își exercite profesia în fața unei instanțe a unui stat membru în cazul unei acțiuni împotriva deciziei — Depunere tardivă a cererii îndreptate
   Dispozitivul

               1)

               Respinge recursul.

               2)

               Obligă societățile Diy-Mar Insaat Sanayi ve Ticaret Ltd Sirketi și Musa Akar la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 129, 9.6.2007.


title: Cauza C-376/10 P: Recurs introdus la 27 iulie 2010 de Pye Phyo Tay Za împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a opta) pronunțate la 19 mai 2010 în cauza T-181/08, Pye Phyo Tay Za/Consiliul Uniunii Europene, Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord și Comisia Europeană

text:
               25.9.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 260/11

         Recurs introdus la 27 iulie 2010 de Pye Phyo Tay Za împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a opta) pronunțate la 19 mai 2010 în cauza T-181/08, Pye Phyo Tay Za/Consiliul Uniunii Europene, Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord și Comisia Europeană
   (Cauza C-376/10 P)
   ()
   2010/C 260/15
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Recurent: Pye Phyo Tay Za (reprezentanți: D. Anderson QC, M. Lester, Barrister, G. Martin, Solicitor)

      Celelalte părți în proces: Consiliul Uniunii Europene, Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord și Comisia Europeană

      Concluziile recurentului

               —

               Anularea în totalitate a hotărârii Tribunalului;

               —

               Constatarea nulității Regulamentului 194/2008 (1) din 25 februarie 2008 în măsura în care îl vizează pe recurent;

               —

               Obligarea Consiliului la plata cheltuielilor de judecată aferente prezentului recurs, precum și judecății în fața Tribunalului.

      Motivele și principalele argumente

               1.

               Recurentul susține că întreaga hotărâre a Tribunalului este afectată de o eroare de apreciere principală, detaliată în cele ce urmează. Tribunalul a admis susținerea Consiliului potrivit căreia înghețarea fondurilor recurentului era justificată întrucât acesta este un „membru de familie” al unui „om de afaceri important”, respectiv al tatălui său, Tay Za. Tribunalul a decis că recurentul nu este enumerat astfel în mod individual, ci drept parte a unei categorii de persoane și în consecință acesta a pierdut protecția procedurală la care ar avea dreptul dacă ar fi fost enumerat în mod individual, inclusiv cerința privind existența unei dovezi din partea instituțiilor care să justifice enumerarea sa în lista menționată, precum și dreptul la apărare.

               2.

               În opinia recurentului, abordarea reținută de Tribunal este incorectă atât în drept, cât și în fapt. Recurentul nu este inclus în regulamentul menționat întrucât face parte din categoria „membrilor de familie”; recurentul este enumerat personal, pornindu-se de la prezumția că acesta beneficiază ca urmare a politicilor economice ale guvernului din Birmania/Myanmar. În consecință, recurentul are dreptul la protecție în temeiul principiilor fundamentale ale dreptului comunitar.

               3.

               În plus, recurentul susține existența următoarelor erori de drept în hotărârea Tribunalului.

               4.

               În primul rând, Tribunalul a identificat temeiul juridic al regulamentului în mod nejustificat ca fiind reprezentat de articolele 60 CE și 301 CE. Recurentul susține că există o legătură insuficientă între el și regimul militar din Birmania/Myanmar. Acesta nu este conducător al Birmaniei/Myanmar, nici persoană asociată acestuia, și nu este controlată, direct sau indirect, de un conducător. Faptul că este fiul cuiva despre care Consiliul a considerat că a beneficiat ca urmare a regimului este insuficient. Tribunalul a stabilit în mod eronat că, din moment ce, în opinia sa, instituțiile ar avea competența de a impune un embargo mai extins asupra Birmaniei/Myanmar, a fortiori acestea au competența de a impune înghețarea averii unui particular.

               5.

               În al doilea rând, Tribunalul a săvârșit o eroare atunci când a stabilit că sarcina probei revine recurentului cu privire la prezumția că nu beneficiază ca urmare a regimului. Sarcina probei cu privire la justificarea și probarea impunerii unei măsuri restrictive recurentului ar trebui să revină Consiliului.

               6.

               În al treilea rând, Tribunalul a decis în mod nejustificat că ar fi fost îndeplinită obligația Consiliului de a motiva includerea recurentului în regulament. Recurentul consideră că în cazul în care Consiliul numește o persoană în cadrul unui regulament în temeiul expres al faptului că beneficiază ca urmare a politicii economice a unui regim, Consiliul trebuie să furnizeze motive reale și specifice pentru această susținere, cu referire la recurent.

               7.

               În al patrulea rând, Tribunalul a săvârșit o eroare atunci când a considerat că dreptul la apărare nu este aplicabil recurentului. Dreptul la apărare, inclusiv dreptul de a fi ascultat și dreptul la o protecție jurisdicțională efectivă, sunt aspecte fundamentale ale sistemului juridic din Uniunea Europeană,care se aplică întotdeauna când instituțiile Uniunii impun o măsură care afectează un particular în mod direct și individual. În continuare, Tribunalul a săvârșit o eroare atunci când a stabilit că dreptul la apărare al recurentului, presupunând că sunt aplicabile, nu au fost încălcate întrucât ascultarea acestuia nu ar fi putut conduce la un rezultat diferit întrucât recurentului nu a furnizat informații care să poată fi evaluate în mod diferit.

               8.

               În al cincilea rând, Tribunalul a aplicat un standard incorect de evaluare a deciziilor în cadrul căruia o persoană este inclusă în anexa la un regulament de înghețare a fondurilor. Evaluarea legalității deciziilor de acest tip se extinde la evaluarea faptelor și a împrejurărilor care au stat la baza acesteia și la probele și informațiile pe baza cărora s-a făcut evaluarea menționată.

               9.

               În cele din urmă, Tribunalul a săvârșit o eroare atunci când a respins argumentele recurentului în temeiul cărora dreptul de proprietate al acestuia a fost încălcat, iar regulamentul este nejustificat și disproporționat în forma în care a fost aplicat acestuia.

      (1)  Regulamentul nr. 194/2008 al Consiliului din 25 februarie 2008 de reînnoire și de întărire a măsurilor restrictive instituite împotriva Birmaniei/Myanmar și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 817/2006, JO L 66, p. 1.


title: Cauza T-331/09: Acțiune introdusă la 25 august 2009 — Novartis/OAPI — Sanochemia Pharmazeutika (TOLPOSAN)

text:
               7.11.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 267/70

         Acțiune introdusă la 25 august 2009 — Novartis/OAPI — Sanochemia Pharmazeutika (TOLPOSAN)
   (Cauza T-331/09)
   2009/C 267/128
   Limba în care a fost formulată acțiunea: germana

      Părțile

      Reclamantă: Novartis AG (Basel, Elveția) (reprezentant: N. Hebeis, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Sanochemia Pharmazeutika AG

      Concluziile reclamantei

               —

               Anularea Deciziei Camerei întâi de recurs din 18 iunie 2009 în cauza R 1601/2007-1;

               —

               obligarea Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

      Solicitantul mărcii comunitare: Sanochemia Pharmazeutika AG

      Marca comunitară vizată: marca comunitară verbală „TOLPOSAN” pentru produse din clasa 5 (cererea nr. 4 134 383)

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în sprijinul opoziției: reclamanta

      Marca sau semnul invocat în sprijinul opoziției: înregistrarea internațională a mărcii verbale „TONOPAN” pentru produse din clasa 5 (nr. 227 508)

      Decizia diviziei de opoziție: respinge opoziția

      Decizia camerei de recurs: respinge recursul

      Motivele invocate: încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009 (1) întrucât există un risc de confuzie între mărcile în cauză.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 207/2009 al Consiliului din 26 februarie 2009 privind marca comunitară (JO L 78, p. 1).


title: Cauza C-220/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Verwaltungsgericht Berlin (Germania) la 27 aprilie 2017 – Planta Tabak-Manufaktur Dr. Manfred Obermann GmbH & Co. KG/Land Berlin

text:
               24.7.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 239/25

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Verwaltungsgericht Berlin (Germania) la 27 aprilie 2017 – Planta Tabak-Manufaktur Dr. Manfred Obermann GmbH & Co. KG/Land Berlin
   (Cauza C-220/17)
   (2017/C 239/31)
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Verwaltungsgericht Berlin

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Planta Tabak-Manufaktur Dr. Manfred Obermann GmbH & Co. KG

      Pârât: Land Berlin

      Întrebările preliminare

               1.

                           a)

                           Dispozițiile articolului 7 alineatele (1) și (7) din Directiva 2014/40/UE (1) coroborate cu cele ale articolului 7 alineatul (14) din Directiva 2014/40/UE sunt nevalide din cauza încălcării principiului securității juridice, deoarece impun statelor membre să interzică introducerea pe piață a anumitor produse din tutun, fără să fie clar și precis care dintre aceste produse din tutun trebuie interzise începând deja cu 20 mai 2016 și care doar începând cu 20 mai 2020?

                           b)

                           Dispozițiile articolului 7 alineatele (1) și (7) din Directiva 2014/40/UE coroborate cu cele ale articolului 7 alineatul (14) din Directiva 2014/40/UE sunt nevalide din cauza încălcării principiului egalității de tratament, deoarece în privința interdicțiilor care trebuie să fie adoptate de statele membre se operează o diferențiere în funcție de volumul vânzărilor, fără să existe o justificare pentru aceasta?

                           c)

                           Articolul 7 alineatele (1) și (7) din Directiva 2014/40/UE este nevalid din cauza încălcării principiului proporționalității și/sau a încălcării articolului 34 TFUE, deoarece impune statelor membre să interzică deja începând cu 20 mai 2016 introducerea pe piață a produselor din tutun cu o aromă caracteristică al căror volum al vânzărilor la nivelul întregii Uniuni reprezintă mai puțin de 3 % dintr-o anumită categorie de produse?

                           d)

                           În cazul unui răspuns negativ la întrebările 1. a)-1. c): cum trebuie interpretată noțiunea „categorie de produse” de la articolul 7 alineatul (14) din Directiva 2014/40/UE? Se va efectua clasificarea în „categorii de produse” în funcție de tipul aromei caracteristice sau în funcție de tipul produsului din tutun (aromat) sau pe baza unei combinații dintre cele două criterii?

                           e)

                           În cazul unui răspuns negativ la întrebările 1. a) – 1. c): cum se va stabili atingerea limitei de 3 % conform articolului 7 alineatul (14) din Directiva 2014/40/UE cu privire la un anumit produs din tutun, atât timp cât nu există în acest sens date și statistici oficiale și publice?

               2.

                           a)

                           Sunt statele membre autorizate ca la transpunerea în dreptul național a articolelor 8-11 din Directiva 2014/40/UE să adopte dispoziții tranzitorii complementare?

                           b)

                           În cazul unui răspuns negativ la întrebarea 2. a):

                                       (1)

                                       Articolul 9 alineatul (6) și articolul 10 alineatul (1) a doua teză litera (f) din Directiva 2014/40/UE sunt nevalide din cauza încălcării principiului proporționalității și/sau a încălcării articolului 34 TFUE, deoarece deleagă Comisiei stabilirea anumitor cerințe de etichetare și de ambalare, fără să-i impună un termen și fără să prevadă dispoziții sau termene tranzitorii mai largi, care să asigure că întreprinderilor în cauză le rămâne suficient timp pentru a se adapta la cerințele directivei?

                                       (2)

                                       Articolul 9 alineatul (1) a doua teză (textul avertismentului) și alineatul (4) [litera (a)] a doua teză (mărimea caracterelor), articolul 10 alineatul [(1)] a doua teză litera (b) (informații privind renunțarea la fumat) și litera (e) (poziția avertismentelor), precum și articolul 11 alineatul (1) prima teză (etichetarea) din Directiva 2014/40/UE sunt nevalide din cauza încălcării principiului proporționalității și/sau a încălcării articolului 34 TFUE, deoarece acordă statelor membre diverse drepturi de opțiune și drepturi privind aspectul, fără să le impună pentru aceasta un termen și fără să prevadă dispoziții sau termene tranzitorii mai largi, care să asigure că întreprinderilor în cauză le rămâne suficient timp pentru a se adapta la cerințele directivei?

               3.

                           a)

                           Articolul 13 alineatul (1) litera (c) coroborat cu alineatul (3) din Directiva 2014/40/UE trebuie interpretat în sensul că impune statelor membre să interzică utilizarea informațiilor care se referă la gust, miros, aromatizanți sau alți aditivi chiar și în cazul în care nu este vorba despre informații publicitare, iar utilizarea ingredientelor este în continuare permisă?

                           b)

                           Articolul 13 alineatul (1) litera (c) din Directiva 2014/40/UE este nevalid, deoarece încalcă articolul 17 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene?

      (1)  Directiva 2014/40/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 3 aprilie 2014 privind apropierea actelor cu putere de lege și a actelor administrative ale statelor membre în ceea ce privește fabricarea, prezentarea și vânzarea produselor din tutun și a produselor conexe și de abrogare a Directivei 2001/37/CE (JO 2014, L 127, p. 1).


title: Cauza T-495/15: Hotărârea Tribunalului din 16 martie 2017 – Sociedad agraria de transformación n° 9982 Montecitrus/EUIPO – Spanish Oranges (MOUNTAIN CITRUS SPAIN) [„Marcă a Uniunii Europene — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii figurative a Uniunii Europene MOUNTAIN CITRUS SPAIN — Marca figurativă anterioară a Uniunii Europene monteCitrus — Motiv relativ de refuz — Lipsa riscului de confuzie — Identitatea produselor — Lipsa similitudinii semnelor — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009”]

text:
               8.5.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 144/38

         Hotărârea Tribunalului din 16 martie 2017 – Sociedad agraria de transformación no 9982 Montecitrus/EUIPO – Spanish Oranges (MOUNTAIN CITRUS SPAIN)
   (Cauza T-495/15) (1)

   ([„Marcă a Uniunii Europene - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii figurative a Uniunii Europene MOUNTAIN CITRUS SPAIN - Marca figurativă anterioară a Uniunii Europene monteCitrus - Motiv relativ de refuz - Lipsa riscului de confuzie - Identitatea produselor - Lipsa similitudinii semnelor - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009”])
   (2017/C 144/50)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Sociedad agraria de transformación no 9982 Montecitrus (Pulpí, Spania) (reprezentant: N. Fernández Fernández-Pacheco, avocat)

      Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentanți: A. Schifko și K. Sidat Humphreys, agenți)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO: Spanish Oranges, SL (Castellón, Spania) (reprezentant: F. Perez Arnau, avocat)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a patra de recurs a EUIPO din 26 iunie 2015 (cauza R 871/2014-4) privind o procedură de opoziție între Sociedad agraria de transformación no 9982 Montecitrus și Spanish Oranges.

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă Sociedad agraria de transformación no 9982 Montecitrus la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 354, 26.10.2015.


title: Cauza F-58/07: Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera a treia) din 11 decembrie 2008 — Collotte/Comisia (Funcție publică — Funcționari — Promovare — Exercițiul de promovare 2006 — Capacitatea de a lucra într-o a treia limbă)

text:
               21.2.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 44/70

         Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera a treia) din 11 decembrie 2008 — Collotte/Comisia
   (Cauza F-58/07) (1)

   (Funcție publică - Funcționari - Promovare - Exercițiul de promovare 2006 - Capacitatea de a lucra într-o a treia limbă)
   (2009/C 44/122)
   Limba de procedură: franceza
   Părțile

      Reclamant: Pascal Collotte (Abstraat, Belgia) (reprezentanți: É. Boigelot, ulterior É. Boigelot și L. Defalque, avocați)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: C. Berardis-Kayser și G. Berscheid, ulterior C. Berardis-Kayser și L. Lozano Palacios, agenți)

      Intervenient: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: I. Šulce și M. Simm, agenți)
   Obiectul
   Anularea deciziei de a nu-l promova pe reclamant, în lipsa demonstrării capacității sale de a lucra într-o a treia limbă, la gradul A*12, în baza exercițiului de promovare 2006 — Cerere de daune interese
   Dispozitivul

               1)

               Anulează Decizia Comisiei Comunităților Europene de a nu înscrie numele domnului Collotte pe lista funcționarilor promovați la gradul A*12 în baza exercițiului de promovare 2006.

               2)

               Respinge celelalte capete de cerere.

               3)

               Obligă Comisia Comunităților Europene la suportarea propriilor cheltuieli de judecată și a cheltuielilor de judecată ale reclamantului.

               4)

               Consiliul Uniunii Europene suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 199, 25.8.2007, p. 50.


title: Cauza C-454/13: Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunal de première instance de Bruxelles (Belgia) la 13 august 2013 — Belgacom SA/Commune d'Etterbeek

text:
               26.10.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 313/13

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunal de première instance de Bruxelles (Belgia) la 13 august 2013 — Belgacom SA/Commune d'Etterbeek
   (Cauza C-454/13)
   2013/C 313/22
   Limba de procedură: franceza

      Instanța de trimitere

   Tribunal de première instance de Bruxelles

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Belgacom SA

      Pârâtă: Commune d'Etterbeek

      Întrebarea preliminară

   Articolele 12 și 13 din Directiva 2002/20/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 7 martie 2002 privind autorizarea rețelelor și serviciilor de comunicații electronice [(Directiva privind autorizarea)] (1) trebuie interpretate în sensul că se opun ca o reglementare a unei autorități naționale sau a unei colectivități locale să instituie, în scopuri bugetare, o taxă pe infrastructurile de comunicații mobile, instalate pe bunuri publice sau private, utilizate în cadrul exploatării activităților acoperite de autorizația generală?

      (1)  JO L 108, p. 21, Ediție specială, 13/vol. 35, p. 183.


title: Cauza T-555/08: Ordonanța Tribunalului din 9 decembrie 2009 — IPublish Ganske Interactive Publishing/OAPI (Reprezentarea unui aparat pentru prelucrarea de date)

text:
               13.2.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 37/49

         Ordonanța Tribunalului din 9 decembrie 2009 — IPublish Ganske Interactive Publishing/OAPI (Reprezentarea unui aparat pentru prelucrarea de date)
   (Cauza T-555/08) (1)

   2010/C 37/75

      Limba de procedură: germana

   Președintele Camerei a treia a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 55, 7.3.2009.


title: Cauza T-710/15: Acțiune introdusă la 3 decembrie 2015 – Drex Technologies/Consiliul

text:
               15.2.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 59/32

         Acțiune introdusă la 3 decembrie 2015 – Drex Technologies/Consiliul
   (Cauza T-710/15)
   (2016/C 059/36)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: Drex Technologies SA (Tortola, Insulele Virgine Britanice) (reprezentant: E. Ruchat, avocat)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               declararea admisibilității și temeiniciei acțiunii reclamantei;

               —

               în consecință, obligarea Uniunii Europene la repararea întregului prejudiciu suferit de reclamantă cu o sumă pe care Tribunalul o va stabili în echitate;

               —

               obligarea Consiliului Uniunii Europene la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă un singur motiv, întemeiat pe un prejudiciu moral pe care l-ar fi suferit, și anume atingerea adusă reputației sale. Între acest prejudiciu și măsurile luate de Consiliul Uniunii Europene ar exista o legătură de cauzalitate directă, iar răspunderea i-ar incumba acestuia din urmă.


title: Cauza T-122/10: Acțiune introdusă la 10 martie 2010 — USFSPEI și alții/Consiliul

text:
               5.6.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 148/33

         Acțiune introdusă la 10 martie 2010 — USFSPEI și alții/Consiliul
   (Cauza T-122/10)
   2010/C 148/58
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamanți: Union syndicale fédérale des services publics européens et internationaux (USFSPEI) (Bruxelles, Belgia), Giuseppe Calo (Luxemburg, Luxemburg), Jean-Pierre Tytgat (Mamer, Luxemburg) (reprezentanți: J.-N. Louis, A. Coolen, B. Cambier, L. Renders, S. Pappas, avocați)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene

      Concluziile reclamanților

               —

               Anularea Regulamentului (UE, Euratom) nr. 1296/2009 al Consiliului din 23 decembrie 2009 de ajustare, începând cu 1 iulie 2009, a remunerațiilor și pensiilor funcționarilor și ale celorlalți agenți ai Uniunii Europene, precum și a coeficienților corectori aferenți, stabilind însă că regulamentul continuă să își producă efectele până la adoptarea de către Consiliu a unui nou regulament, în conformitate cu propunerea Comisiei, cu efect de la 1 iulie 2009;

               —

               obligarea Consiliului la plata către reclamanții Calo și Tytgat, precum și către ceilalți funcționari și agenți ai Uniunii Europene, a restanțelor din remunerații și pensii la care au dreptul începând cu 1 iulie 2009 majorate cu dobânzi de întârziere calculate, de la data scadenței restanțelor datorate, la rata stabilită de BCE pentru operațiunile principale de refinanțare majorată cu două puncte;

               —

               obligarea Consiliului la plata către USF a unei sume simbolice de un euro pentru repararea prejudiciului moral suferit din cauza erorii administrative comise prin adoptarea regulamentului nelegal, nr. 1296/2009 din 23 decembrie 2009;

               —

               obligarea Consiliului Uniunii Europene la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Prin intermediul prezentei acțiuni, reclamanții solicită anularea Regulamentului (UE, Euratom) nr. 1296/2009 al Consiliului din 23 decembrie 2009 de ajustare, începând cu 1 iulie 2009, a remunerațiilor și pensiilor funcționarilor și ale celorlalți agenți ai Uniunii Europene, precum și a coeficienților corectori aferenți (1).
   În susținerea acțiunii, reclamanții invocă nelegalitatea Regulamentului nr. 1296/2009, un abuz de procedură precum și încălcarea principiilor cooperării loiale și al coerenței care decurg din articolul 4 alineatul (3) TUE.
   Reclamanții invocă de asemenea încălcarea articolelor 65 și 65a din statut, a articolelor 1 și 3 din anexa XI la statut precum și a principiului paralelismului, a principiului încrederii legitime și a principiului „patere legem quam ipse fecisti”.
   În sfârșit, reclamanții invocă încălcarea obligației de motivare și a principiului proporționalității.

      (1)  JO 2009 L 348, p. 10.


title: Cauza T-83/13 P: Ordonanța Tribunalului din 16 septembrie 2014 – BS/Comisia („Recurs — Funcție publică — Funcționari — Securitate socială — Articolul 73 din statut — Reglementarea privind asigurarea împotriva riscurilor de accident și de boală profesională — Principiul colegialității — Caracterul juridic al litigiului — Rata de afectare a integrității fizice și psihice — Recurs în parte vădit inadmisibil și în parte vădit nefondat”)

text:
               1.12.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 431/21

         Ordonanța Tribunalului din 16 septembrie 2014 – BS/Comisia
   (Cauza T-83/13 P) (1)

   ((„Recurs - Funcție publică - Funcționari - Securitate socială - Articolul 73 din statut - Reglementarea privind asigurarea împotriva riscurilor de accident și de boală profesională - Principiul colegialității - Caracterul juridic al litigiului - Rata de afectare a integrității fizice și psihice - Recurs în parte vădit inadmisibil și în parte vădit nefondat”))
   (2014/C 431/36)
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Recurent: BS (Messina, Italia) (reprezentant: C. Pollicino, avocat)

      Cealaltă parte din procedură: Comisia Europeană (reprezentanți: inițial J. Currall și V. Joris, ulterior J. Currall, agenți, asistați de D. Gullo, avocat)

      Obiectul

   Recurs formulat împotriva Hotărârii Tribunalului funcției publice a Uniunii Europene (camera a treia) din 12 decembrie 2012, BS/Comisia (F-90/11, RepFP, EU:F:2012:188), și vizând anularea hotărârii menționate.

      Dispozitivul

               1)

               Respinge recursul.

               2)

               BS suportă propriile cheltuieli de judecată precum și pe cele efectuate de Comisia Europeană în cadrul prezentei proceduri.

      (1)  JO C 101, 6.4.2013.


title: Cauza T-761/15: Ordonanța Tribunalului din 13 septembrie 2016 – Sogepa/Comisia („Acțiune în anulare — Ajutoare de stat — Articole de cristal — Ajutor sub forma unui împrumut — Decizie prin care ajutorul este declarat incompatibil cu piața internă — Obligație de recuperare a ajutorului acordat în favoarea unei întreprinderi în faliment — Neîndeplinirea cerințelor de formă — Inadmisibilitate”)

text:
               7.11.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 410/20

         Ordonanța Tribunalului din 13 septembrie 2016 – Sogepa/Comisia
   (Cauza T-761/15) (1)

   ((„Acțiune în anulare - Ajutoare de stat - Articole de cristal - Ajutor sub forma unui împrumut - Decizie prin care ajutorul este declarat incompatibil cu piața internă - Obligație de recuperare a ajutorului acordat în favoarea unei întreprinderi în faliment - Neîndeplinirea cerințelor de formă - Inadmisibilitate”))
   (2016/C 410/28)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: Société wallonne de gestion et de participations (Sogepa) (Liège, Belgia) (reprezentanți: A. Lepièce și H. Baeyens, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: J.-F. Brakeland, L. Armati și B. Stromsky, agenți)

      Obiectul

   Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE și având ca obiect anularea articolelor 3-6 din Decizia (UE) 2015/1825 a Comisiei din 31 iulie 2014 privind ajutorul de stat nenotificat SA.34791 (2013/C) (ex 2012/NN) – Belgia – Ajutor pentru salvarea Val Saint-Lambert SA (JO 2015, L 269, p. 47).

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea ca fiind inadmisibilă.

               2)

               Société wallonne de gestion et de participations (Sogepa) suportă, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, pe cele efectuate de Comisia Europeană.

      (1)  JO C 68, 22.2.2016.


title: Cauza C-282/07: Hotărârea Curții (Camera a patra) din 22 decembrie 2008 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Cour d'appel de Liège — Belgia) — État belge — SPF Finances/Truck Center SA (Libertatea de stabilire — Articolele 52 din Tratatul CE (devenit, după modificare, articolul 43 CE) și 58 din Tratatul CE (devenit articolul 48 CE) — Libera circulație a capitalurilor — Articolele 73 B și 73 D din Tratatul CE (devenite articolele 56 CE și, respectiv, 58 CE) — Impozitarea persoanelor juridice — Venituri din capital și din bunuri mobile — Reținere la sursă a impozitului — Impozit pe bunuri mobile — Perceperea impozitului pe bunuri mobile pentru dobânzile plătite unor societăți nerezidente — Neperceperea impozitului pentru bunuri mobile pentru dobânzile plătite unor societăți rezidente — Convenție fiscală pentru prevenirea dublei impuneri — Restricție — Inexistență)

text:
               21.2.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 44/12

         Hotărârea Curții (Camera a patra) din 22 decembrie 2008 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Cour d'appel de Liège — Belgia) — État belge — SPF Finances/Truck Center SA
   (Cauza C-282/07) (1)

   (Libertatea de stabilire - Articolele 52 din Tratatul CE (devenit, după modificare, articolul 43 CE) și 58 din Tratatul CE (devenit articolul 48 CE) - Libera circulație a capitalurilor - Articolele 73 B și 73 D din Tratatul CE (devenite articolele 56 CE și, respectiv, 58 CE) - Impozitarea persoanelor juridice - Venituri din capital și din bunuri mobile - Reținere la sursă a impozitului - Impozit pe bunuri mobile - Perceperea impozitului pe bunuri mobile pentru dobânzile plătite unor societăți nerezidente - Neperceperea impozitului pentru bunuri mobile pentru dobânzile plătite unor societăți rezidente - Convenție fiscală pentru prevenirea dublei impuneri - Restricție - Inexistență)
   (2009/C 44/19)
   Limba de procedură: franceza
   Instanța de trimitere
   Cour d'appel de Liège
   Părțile din acțiunea principală

      Reclamant: État belge — SPF Finances

      Pârâtă: Truck Center SA
   Obiectul
   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Cour d'Appel de Liège — Interpretarea articolelor 56 CE și 58 CE — Libera circulație a capitalurilor — Impozitarea persoanelor juridice — Impozit pe capitalul mobiliar perceput de către autoritățile fiscale ale unui stat membru asupra veniturilor din capital atribuite de o societate stabilită în acel stat unei societăți stabilite într-un alt stat membru — Neperceperea impozitului atunci când veniturile menționate sunt atribuite unei societăți stabilite în același stat membru — Diferență de tratament nejustificată sau diferență de situație care justifică un tratament diferențiat? — Impact, în această privință, al unei convenții bilaterale de prevenire a dublei impuneri
   Dispozitivul
   Articolele 52 din Tratatul CE (devenit, după modificare, articolul 43 CE), 58 din Tratatul CE (devenit articolul 48 CE), 73 B din Tratatul CE și 73 D din Tratatul CE (devenite articolele 56 CE și, respectiv, 58 CE) trebuie interpretate în sensul că nu se opun unei reglementări a unui stat membru precum cea în cauză în acțiunea principală, care prevede o reținere la sursă a impozitului pe dobânzile plătite de o societate rezidentă a acestui stat unei societăți beneficiare rezidente a altui stat membru, exonerând totodată de această reținere dobânzile plătite unei societăți beneficiare rezidente a primului stat membru ale cărei venituri sunt impozitate în acest din urmă stat membru cu impozitul pe profit.

      (1)  JO C 199, 25.8.2007.