title: Cauza T-880/19: Acțiune introdusă la 31 decembrie 2019 – UW/Comisia

text:
               2.3.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 68/49

      Acțiune introdusă la 31 decembrie 2019 – UW/Comisia
      (Cauza T-880/19)
      (2020/C 68/58)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamantă: UW (reprezentant: F. Quraishi, avocat)

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  convocarea părților, dacă este cazul;

                  —

                  declararea prezentei acțiuni ca fiind admisibilă;

                  —

                  admiterea pe fond a prezentei acțiuni;

                  —

                  modificarea, în cazul în care aceasta nu este anulată, a deciziei de respingere atacate din 2 octombrie 2019 adoptate de [confidențial] (1) în calitatea sa de autoritate împuternicită să facă numiri (AIFN) și declararea reclamației NoR/352/19 din 27 mai 2019 ca fiind întemeiată și, în consecință, modificarea, în cazul în care aceasta nu este anulată, a deciziei inițiale adoptate la 27 februarie 2019 pentru nulitatea procedurii de adoptare de decizii, sesizarea nelegală a comisiei pentru invaliditate, neregularitate formală, lipsa unui temei legal, lipsa motivării sau motivare eronată, exces de putere, abuz sau orice alt temei care ar putea fi reținut;

                  —

                  în consecință, dispunerea reintegrării reclamantei în ultimul post ocupat de aceasta din urmă în cadrul [confidențial] sau într-un post echivalent și restabilirea în mod retroactiv a tuturor drepturilor sale;

                  —

                  dispunerea tuturor măsurilor și actelor de cercetare, în special a unei expertize medicale efectuate de un medic expert independent, având drept obiectiv să evalueze concordanța între starea de sănătate a reclamantei și exercitarea ultimului său post ocupat la [confidențial] sau orice alt post corespunzător cu gradul și calificările acesteia sau orice alt loc de muncă la Comisie corespunzător cu forțele și aptitudinile sale;

                  —

                  obligarea AIFN la plata tuturor cheltuielilor de judecată și în special a cheltuielilor aferente expertizei;

                  —

                  rezervarea în favoarea reclamantei a oricăror altor drepturi, sume datorate, mijloace și acțiuni.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamantul invocă patru motive.

                  1.

                  Primul motiv, întemeiat pe nelegalitatea deciziei AIFN din 27 februarie 2019 care menționează în mod eronat o decizie a AIFN din 31 martie 2016 de sesizare a comisiei pentru invaliditate, de vreme ce aceasta a fost sesizată la 26 iunie 2018, aspect care face ca decizia atacată din 27 februarie 2019 să fie afectată de o neregularitate care trebuie să determine modificarea sau anularea acesteia.

                  2.

                  Al doilea motiv, întemeiat pe nelegalitatea sesizării comisiei pentru invaliditate ulterior retragerii deciziei din 9 noiembrie 2017 prin decizia AIFN din 30 aprilie 2018. Astfel, ca urmare a retragerii deciziei din 9 noiembrie 2017 prin care reclamanta a fost plasată în invaliditate permanentă totală, aceasta din urmă ar fi trebuit să efectueze un control din partea serviciului medical. Or, alta a fost situația, iar neregularitatea menționată trebuie să determine modificarea sau anularea deciziei atacate.

                  3.

                  Al treilea motiv, întemeiat pe nelegalitatea sesizării comisiei pentru invaliditate din 26 iunie 2018, de vreme ce nu erau îndeplinite condițiile de sesizare, în special cea referitoare la durata perioadei de boală anterioară sesizării.

                  4.

                  Al patrulea motiv, întemeiat pe nelegala compunere a comisiei pentru invaliditate și pe lipsa temeiniciei concluziilor adoptate. Reclamanta susține că doctorul [confidențial] o hărțuia și consideră așadar că este de neconceput ca starea sa de sănătate să fie supusă examinării de către acesta. Astfel, lipsa de imparțialitate a unui membru al comisiei pentru invaliditate constituie o neregularitate care viciază decizia de stabilire a invalidității reclamantei.

         (1)  – Date confidențiale ocultate.


title: Cauza T-882/19: Acțiune introdusă la 27 decembrie 2019 – Kerangus/EUIPO (ΑΠΛΑ!)

text:
               2.3.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 68/50

      Acțiune introdusă la 27 decembrie 2019 – Kerangus/EUIPO (ΑΠΛΑ!)
      (Cauza T-882/19)
      (2020/C 68/59)
      Limba de procedură: greaca

         Părțile

         Reclamantă: Kerangus Holdings Ltd (Nicosia, Cipru) (reprezentant: A. -Ε. Malami, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Marca în litigiu: cererea de înregistrare ca marcă a Uniunii Europene a mărcii figurative ΑΠΛΑ! – cererea de înregistrare nr. 15 554 918

         Decizia atacată: Decizia Camerei întâi de recurs a EUIPO din 25 octombrie 2019 în cauza R 1035/2017-1

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  admiterea prezentei acțiuni;

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                  admiterea cererii de înregistrare a mărcii nr. 015554918/17.06.2016„ΑΠΛΑ! și reprezentarea” pentru toate produsele și serviciile din clasele 1, 2, 3, 4, 5, 6, 8, 9, 14, 16, 21, 22, 23, 24, 25, 26, 27, 28, 29, 30, 31, 32, 33, 34, 35, 36, 39, 43

                  —

                  obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată în conformitate cu articolul 190 alineatul (1) din Regulamentul de procedură al Tribunalului.

         Motivele invocate

                  —

                  încălcarea articolului 7 alineatul (1) literele (b) și (c) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului;

                  —

                  încălcarea principiului egalității de tratament în ceea ce îi privește pe toți solicitanții din Uniunea Europeană.


title: Cauza T-883/19: Acțiune introdusă la 27 decembrie 2019 – Gustopharma Consumer Health/EUIPO – Helixor Heilmittel (HELIX ELIXIR)

text:
               2.3.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 68/51

      Acțiune introdusă la 27 decembrie 2019 – Gustopharma Consumer Health/EUIPO – Helixor Heilmittel (HELIX ELIXIR)
      (Cauza T-883/19)
      (2020/C 68/60)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Gustopharma Consumer Health, SL (Madrid, Spania) (reprezentant: A. Gómez López, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Helixor Heilmittel GmbH (Rosenfeld, Germania)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Solicitantul mărcii în litigiu: reclamanta.

         Marca în litigiu: cererea de înregistrare a mărcii Uniunii Europene HELIX ELIXIR – cererea de înregistrare nr. 15 035 991.

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție.

         Decizia atacată: Decizia Camerei întâi de recurs a EUIPO din 23 octombrie 2019 în cauza R 100/2019-1.

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  admiterea prezentei acțiuni;

                  —

                  anularea deciziei atacate; și/sau

                  —

                  înlăturarea deciziei atacate ca urmare a unei aplicări eronate a articolului 8 alineatul (1) litera (b) și constatarea faptului că nu există risc de confuzie între mărcile în cauză;

                  —

                  pronunțarea unei noi decizii prin care să fie admisă cererea de înregistrare a mărcii Uniunii Europene HELIX ELIXIR nr. 15 035 991 pentru toate produsele vizate; și

                  —

                  obligarea EUIPO (și a intervenientei, dacă se înfățișează) la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivul invocat

                  —

                  încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) nr. 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.


title: Cauza T-885/19: Acțiune introdusă la 25 decembrie 2019 – Aquind și alții/Comisia

text:
               2.3.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 68/52

      Acțiune introdusă la 25 decembrie 2019 – Aquind și alții/Comisia
      (Cauza T-885/19)
      (2020/C 68/61)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamante: Aquind Ltd (Wallsend, Regatul Unit), Aquind Energy Sàrl (Luxemburg, Luxemburg), Aquind SAS (Rouen, Franța) (reprezentanți: S. Goldberg, C. Davis, J. Bille, Solicitors, și E. White, avocat)

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Concluziile

      Reclamantele solicită Tribunalului:

                  —

                  Anularea măsuri contestate, și anume a regulamentului delegat în măsura în care elimină AQUIND Interconnector de pe lista Uniunii;

                  —

                  în subsidiar, anularea regulamentului delegat în întregime și

                  —

                  obligarea Comisie Europene la plata cheltuielilor de judecată efectuate de reclamantă în prezenta procedură.

         Motivele și principalele argumente

      Prin acțiunea lor, reclamantele solicită Curții anularea Regulamentului delegate al Comisiei din 31 octombrie 2019 de modificare a Regulamentului (UE) nr. 347/2013 al Parlamentului European și al Consiliului în ceea ce privește lista proiectelor de interes comun a Uniunii.
      În susținerea acțiunii, reclamantele invocă șapte motive.

                  1.

                  Primul motiv, prin care se invocă absența motivării eliminării AQUIND Interconnector de pe lista Uniunii.

                              —

                              Cu încălcarea obligației de motivare, regulamentul delegat nu conține și nici nu face trimitere la vreun motiv pentru eliminarea AQUIND Interconnector de pe lista Uniunii, iar reclamantelor nu li s-au comunicat motivele acestei eliminări.

                  2.

                  Al doilea motiv, prin care se invocă o încălcare a cerințelor de fond și procedurale ale Regulamentului (UE) nr. 347/2013 (1) („Regulamentul TEN-E”), în special a articolului 5 alineatul (8) din acesta.

                              —

                              Întocmirea listei proiectelor de interes comun în cadrul regulamentului delegat nu era conformă cu cerințele Regulamentului TEN-E.

                  3.

                  Al treilea motiv, prin care se invocă o încălcare a articolului 10 alineatul (1) din Tratatul privind Carta energiei.

                              —

                              Eliminarea AQUIND Interconnector de pe lista Uniunii și nemotivarea acestei eliminări nu respectă obligațiile impuse de articolul 10 alineatul (1) din Tratatul privind Carta energiei de a crea condiții de stabilitate, echitate și transparență și de a acorda un tratament loial și echitabil investițiilor.

                  4.

                  Al patrulea motiv, prin care se invocă o încălcare a dreptului la bună administrare prevăzut la articolul 41 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene.

                              —

                              Cu încălcarea articolului 41 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, eliminarea AQUIND Interconnector’s de pe lista Uniunii nu a fost efectuată imparțial, iar solicitanții nu au avut dreptul de a fi ascultați anterior adoptării regulamentului delegat.

                  5.

                  Al cincilea motiv, prin care se invocă o încălcare a principiului de drept al Uniunii al egalității de tratament.

                              —

                              Cu încălcarea principiului de drept al Uniunii al egalității de tratament, AQUIND Interconnector a fost tratată diferit și incorect în comparație cu propuneri de proiecte de interes comun comparabile, fără vreo justificare obiectivă a acestei diferențe de tratament.

                  6.

                  Al șaselea motiv, prin care se invocă o încălcare a principiului de drept al Uniunii al proporționalității.

                              —

                              Ca proiect de interes comun existent aflat în fază de dezvoltare, simpla eliminare a AQUIND Interconnector de pe lista Uniunii fără efectuarea unei examinări comparative detaliate a unor proiecte comparabile și fără a oferi solicitanților ocazia de a remedia problemele este disproporționată.

                  7.

                  Al șaptelea motiv, prin care se invocă o încălcare a principiilor de drept al Uniunii ale securității juridice și încrederii legitime.

                              —

                              Măsura contestată încalcă așteptările legitime ale reclamantelor că vor fi incluse pe lista Uniunii și că procedura de pregătire a listei proiectelor de interes comun se va desfășura în conformitate cu obiectivele și cu obligațiile prevăzute în Regulamentul TEN-E și cu celelalte cerințe legale aplicabile.

         (1)  Regulamentul (UE) nr. 347/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 17 aprilie 2013 privind liniile directoare pentru infrastructurile energetice transeuropene, de abrogare a Deciziei nr. 1364/2006/CE și de modificare a Regulamentelor (CE) nr. 713/2009, (CE) nr. 714/2009 și (CE) nr. 715/2009 (JO 2013, L 115, p. 39).


title: Cauza T-1/20: Acțiune introdusă la 2 ianuarie 2020 – M. I. Industries/EUIPO - Natural Instinct (INSTINCT)

text:
               2.3.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 68/54

      Acțiune introdusă la 2 ianuarie 2020 – M. I. Industries/EUIPO - Natural Instinct (INSTINCT)
      (Cauza T-1/20)
      (2020/C 68/62)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

         Părțile

         Reclamantă: M. I. Industries, Inc. (Lincoln, Nebraska, Statele Unite) (reprezentanți: M. Montañá Mora și S. Sebe Marin, avocați)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Natural Instinct Ltd (Camberley, United Kingdom)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Titularul mărcii în litigiu: reclamanta

         Marca în litigiu: marca Uniunii Europene verbală „INSTINCT” – marca Uniunii Europene nr. 5 208 418

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de declarare a nulității

         Decizia atacată: Decizia Camerei a Cincea de recurs a EUIPO din 28/10/2019 în cauza R 178/2019-5

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                  obligarea EUIPO și, în cazul în care este aplicabil, a persoanei care a solicitat declararea nulității, la plata în solidar a cheltuielilor de judecată.

         Motivul invocat

                  —

                  încălcarea articolului 58 alineatul (1) litera (a) și a articolului 18 din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului și a jurisprudenței Curții de Justiție a Uniunii Europene referitoare la aprecierea dovezii utilizării.


title: Cauza T-2/20: Acțiune introdusă la 3 ianuarie 2020 – Laboratorios Ern/EUIPO – Bio-tec Biologische Naturverpackungen (BIOPLAST BIOPLASTICS FOR A BETTER LIFE)

text:
               2.3.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 68/55

      Acțiune introdusă la 3 ianuarie 2020 – Laboratorios Ern/EUIPO – Bio-tec Biologische Naturverpackungen (BIOPLAST BIOPLASTICS FOR A BETTER LIFE)
      (Cauza T-2/20)
      (2020/C 68/63)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Laboratorios Ern, SA (Barcelona, Spania) (reprezentant: S. Correa Rodríguez, lawyer)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Bio-tec Biologische Naturverpackungen GmbH & Co. KG (Emmerich, Germania)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Titularul mărcii în litigiu: cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

         Marca în litigiu: înregistrarea internațională care desemnează Uniunea Europeană a mărcii figurative BIOPLAST BIOPLASTICS FOR A BETTER – înregistrarea internațională care desemnează Uniunea Europeană nr. 1 202 538

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție

         Decizia atacată: Decizia Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 10 octombrie 2019 în cauza R 418/2019-5

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                  obligarea pârâtului și, în cazul în care Bio-tec Biologische Naturverpackungen GmbH & Co. KG decide să intervină în prezenta procedură, societății Bio-tec Biologische Naturverpackungen GmbH & Co. KG la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivul invocat

                  —

                  Încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.


title: Cauza T-6/20: Acțiune introdusă la 8 ianuarie 2020 – Dr. Spiller/EUIPO – Rausch (Alpenrausch Dr. Spiller)

text:
               2.3.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 68/57

      Acțiune introdusă la 8 ianuarie 2020 – Dr. Spiller/EUIPO – Rausch (Alpenrausch Dr. Spiller)
      (Cauza T-6/20)
      (2020/C 68/65)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: germana

         Părțile

         Reclamantă: Dr. Spiller GmbH (Siegsdorf, Germania) (reprezentanți: J. Stock și M. Geitz, avocați)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Rausch AG Kreuzlingen (Kreuzlingen, Elveția)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Solicitantul mărcii în litigiu: reclamanta

         Marca în litigiu: cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene verbale Alpenrausch Dr. Spiller – cererea de înregistrare nr. 11 091 204

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție

         Decizia atacată: Decizia Camerei întâi de recurs a EUIPO din 8 octombrie 2019 în cauza R 2206/2015-1

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                  obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivul invocat

                  —

                  Încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) nr. 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.


title: Cauza T-10/20: Acțiune introdusă la 8 ianuarie 2020 – Italia/Comisia

text:
               2.3.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 68/58

      Acțiune introdusă la 8 ianuarie 2020 – Italia/Comisia
      (Cauza T-10/20)
      (2020/C 68/66)
      Limba de procedură: italiana

         Părțile

         Reclamantă: Republica Italiană (reprezentanți: G. Palmieri, agent și G. Rocchitta, C. Gerardis, E. Feola, avvocati dello Stato)

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea Deciziei de punere în aplicare C(2019)7815 a Comisiei din 30 octombrie 2019 în măsura în care prin aceasta se aplică Italiei corecțiile financiare privind anchetele de audit AA/2016/012, AA/2016/003, AA/2016/015/IT, FV/2016/002/IT și RD1/2016/803/IT;

                  —

                  în subsidiar, anularea aceleiași decizii în măsura în care prin aceasta se aplică corecții forfetare de 143 924 279,14 euro privind exercițiile financiare 2015, 2016 (anchetele AA/2016/012, AA/2016/003, AA/2016/015/IT), în locul rectificării punctuale cuantificate de AGEA la 64 860 193,65 euro;

                  —

                  în orice caz, obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      Italia atacă decizia care face obiectul acțiunii în măsura în care prin aceasta au fost dispuse în sarcina sa corecții financiare în cadrul Fondului european de garantare agricolă (FEGA) și al Fondului european agricol pentru dezvoltare rurală (FEADR).
      În susținerea acțiunii, reclamanta invocă șase motive.

                  a)

                  Motive referitoare la corecția ulterioară anchetelor AA/2016/012, AA/2016/003 și AA/2016/015 IT privind ajutoarele pe suprafață:

                              1.

                              Primul motiv, întemeiat pe încălcarea Regulamentului (UE) nr. 1307/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 17 decembrie 2013 de stabilire a unor norme privind plățile directe acordate fermierilor prin scheme de sprijin în cadrul politicii agricole comune și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 637/2008 al Consiliului și a Regulamentului (CE) nr. 73/2009 al Consiliului (1), în ceea ce privește definiția noțiunii de „pășuni permanente” adoptate la nivel național, pe baza D.M. 18/11/2014.

                              2.

                              Al doilea motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 52 alineatul (2) din Regulamentul (UE) nr. 1306/2013 al Parlamentului European Și al Consiliului din 17 decembrie 2013 privind finanțarea, gestionarea și monitorizarea politicii agricole comune și de abrogare a Regulamentelor (CEE) nr. 352/78, (CE) nr. 165/94, (CE) nr. 2799/98, (CE) nr. 814/2000, (CE) nr. 1290/2005 și (CE) nr. 485/2008 ale Consiliului (2), și a articolului 12 alineatele (2) și (6) din Regulamentul delegat (UE) nr. 907/2014 al Comisiei din 11 martie 2014 de completare a Regulamentului (UE) nr. 1306/2013 al Parlamentului European și al Consiliului în ceea ce privește agențiile de plăți și alte organisme, gestiunea financiară, verificarea și închiderea conturilor, garanțiile și utilizarea monedei euro (3), în ceea ce privește aplicarea unei rate forfetare, deși poate fi calculat riscul efectiv bugetul Uniunii.

                              3.

                              Al treilea motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 296 al doilea paragraf TFUE și a articolului 41 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, în ceea ce privește aplicarea clauzei generale a „efortului disproporționat” pe baza căreia se justifică rectificarea forfetară.

                  b)

                  Motive referitoare la corecția ulterioară anchetei FV/2016/002/IT privind organizațiile de producători și programele operaționale:

                              4.

                              Al patrulea motiv, întemeiat pe încălcarea articolelor 26, 27 și 106 din Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 543/2011 al Comisiei din 7 iunie 2011 de stabilire a normelor de aplicare a Regulamentului (CE) nr. 1234/2007 al Consiliului în ceea ce privește sectorul fructelor și legumelor și sectorul fructelor și legumelor prelucrate (4), precum și a articolului 155 din Regulamentul (UE) nr. 1308/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 17 decembrie 2013 de instituire a unei organizări comune a piețelor produselor agricole și de abrogare a Regulamentelor (CEE) nr. 922/72, (CEE) nr. 234/79, (CE) nr. 1037/2001 și (CE) nr. 1234/2007 ale Consiliului (5), în ceea ce privește presupusa lipsă sistematică de informații detaliate cu privire la examinarea validității estimărilor furnizate de organizațiile de producători, precum și presupusul caracter defectuos al controalelor desfășurate pentru recunoașterea organizațiilor.

                              5.

                              Al cincilea motiv, întemeiat pe încălcarea articolelor 31 și 106 din Regulamentul (UE) nr. 543/2011, precum și a Regulamentului delegat (UE) nr. 499/2014 al Comisiei din 11 martie 2014 de completare a Regulamentelor (UE) nr. 1308/2013 și (UE) nr. 1306/2013 ale Parlamentului European și ale Consiliului prin modificarea Regulamentului de punere în aplicare (UE) nr. 543/2011 al Comisiei în ceea ce privește sectorul fructelor și legumelor și sectorul fructelor și legumelor prelucrate (6), în ceea ce privește presupusa lipsă de control asupra criteriului reprezentat de „caracterul democratic”.

                  c)

                  Motiv referitor la corecția ulterioară anchetei RD1/2016/803/IT privind măsuri de dezvoltare rurală:

                              6.

                              Al șaselea motiv, întemeiat pe neînlăturarea unor nereguli în procedurile de atribuire a contractului de achiziții publice, în ceea ce privește presupusa nerespectare a normelor privind atribuirea contractului de achiziții publice în două cazuri luate în considerare.

         (1)  JO 2013, L 347, p. 608.

         (2)  JO 2013, L 347, p. 549.

         (3)  JO 2014, L 255, p. 18.

         (4)  JO 2011, L 157, p. 1.

         (5)  JO 2013, L 347, p. 671.

         (6)  JO 2014, L 145, p. 5.


title: Cauza T-11/20: Acțiune introdusă la 9 ianuarie 2020 – Paravan/EUIPO - paragon (Paragon)

text:
               2.3.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 68/59

      Acțiune introdusă la 9 ianuarie 2020 – Paravan/EUIPO - paragon (Paragon)
      (Cauza T-11/20)
      (2020/C 68/67)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: germana

         Părțile

         Reclamantă: Paravan GmbH (Pfronstetten-Aichelau, Germania) (reprezentanți: I. Jung și L. Delpy, Rechtsanwälte)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: paragon GmbH & Co. KGaA (Delbrück, Germania)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Titularul mărcii în litigiu: cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

         Marca în litigiu: marca Uniunii Europene verbală Paragon – marca Uniunii Europene nr. 3 705 051

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de declarare a nulității

         Decizia atacată: Decizia Camerei a patra de recurs a EUIPO din 29 octombrie 2019 în cauza R 28/2019-4

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate și menținerea deciziei diviziei de anulare a EUIPO din 10 decembrie 2018 în procedura de declarare a nulității nr. 14 618 C privind marca Uniunii Europene Paragon nr. 3 705 051;

            în subsidiar,

                  —

                  modificarea deciziei atacate prin anularea deciziei diviziei de anulare a EUIPO din 10 decembrie 2018, în măsura în care marca Uniunii Europene Paragon nr. 3 705 051 a fost revocată, cu efect la 14 martie 2017, pentru următoarele produse: „părți de caroserie pentru reglajul autovehiculelor destinate transportului terestru; microfoane pentru utilizarea kiturilor «mâini libere» ale telefoanelor mobile pentru autovehicule destinate transportului terestru; ceasuri pentru autovehicule destinate transportului terestru”;

                  —

                  obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată, inclusiv a celor efectuate în procedura din fața camerei de recurs.

         Motivele invocate

                  —

                  încălcarea articolului 58 alineatul (1) litera (a) și alineatul (2) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului;

                  —

                  în subsidiar, încălcarea articolului 58 alineatul (2) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.


title: Cauza T-12/20: Acțiune introdusă la 9 ianuarie 2020 – Schneider/EUIPO – Frutaria Comercial de Frutas y Hortalizas (Frutaria.)

text:
               2.3.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 68/60

      Acțiune introdusă la 9 ianuarie 2020 – Schneider/EUIPO – Frutaria Comercial de Frutas y Hortalizas (Frutaria.)
      (Cauza T-12/20)
      (2020/C 68/68)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: germana

         Părțile

         Reclamant: Markus Schneider (Bonn, Germania) (reprezentanți: M. Bergermann și D. Graetsch, avocați)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Frutaria Comercial de Frutas y Hortalizas, SL (Zaragoza, Spania)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Titularul mărcii în litigiu: cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

         Marca în litigiu: marca Uniunii Europene figurativă Frutaria. de culoare verde (Pantone 363) – marca Uniunii Europene nr. 5 922 885

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de declarare a nulității

         Decizia atacată: Decizia Camerei întâi de recurs a EUIPO din 8 octombrie 2019 în cauza R 284/2019-1

         Concluziile

      Reclamantul solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate în măsura în care confirmă înregistrarea mărcii Uniunii Europene nr. 5 922 885 pentru următoarele produse:

                              —

                              clasa 29: fructe uscate;

                              —

                              clasa 31: fructe și legume proaspete;

                              —

                              clasa 35: export de fructe proaspete;

                  —

                  obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată, inclusiv a celor efectuate în cadrul procedurii în fața camerei de recurs.

         Motivul invocat

      Încălcarea articolului 58 alineatul (1) litera (a) și alineatul (2) din Regulamentul (UE) nr. 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.


title: Cauza T-17/20: Acțiune introdusă la 11 ianuarie 2020 – adp Gauselmann/EUIPO – Gameloft (GAMELAND)

text:
               2.3.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 68/61

      Acțiune introdusă la 11 ianuarie 2020 – adp Gauselmann/EUIPO – Gameloft (GAMELAND)
      (Cauza T-17/20)
      (2020/C 68/69)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

         Părțile

         Reclamantă: adp Gauselmann GmbH (Espelkamp, Germania) (reprezentant: K. Mandel, lawyer)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Gameloft SE (Paris, Franța)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Solicitantul mărcii în litigiu: reclamanta în fața Tribunalului

         Marca în litigiu: cererea de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurative GAMELAND – cererea de înregistrare nr. 15 722 648

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție

         Decizia atacată: Decizia Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 5 noiembrie 2019 în cauza R 2502/2018-5

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  admiterea cererii;

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                  dispunerea admiterii cererii de înregistrare a mărcii Uniunii Europene nr. 15 722 648;

                  —

                  obligarea EUIPO și a părții care a formulat opoziția la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivul invocat

                  —

                  încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.


title: Cauza T-19/20: Acțiune introdusă la 13 ianuarie 2020 – sprd.net/EUIPO - Shirtlabor (I love)

text:
               2.3.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 68/62

      Acțiune introdusă la 13 ianuarie 2020 – sprd.net/EUIPO - Shirtlabor (I love)
      (Cauza T-19/20)
      (2020/C 68/70)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: germana

         Părțile

         Reclamantă: sprd.net AG (Leipzig, Germania) (reprezentant: J. Hellenbrand, Rechtsanwalt)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Shirtlabor GmbH (Münster, Germania)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Titularul mărcii în litigiu: reclamanta

         Marca în litigiu: marca Uniunii Europene verbală I love în culorile negru și roșu – marca Uniunii Europene nr. 10 023 067

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de declarare a nulității

         Decizia atacată: Decizia Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 18 octombrie 2019 în cauza R 5/2019-5

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                  obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele invocate

                  —

                  încălcarea articolului 7 alineatul (1) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului;

                  —

                  încălcarea articolului 16 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul delegat (UE) 2018/625 al Comisiei;

                  —

                  încălcarea articolului 94 alineatul (1) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului;

                  —

                  încălcarea articolului 97 alineatul (1) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului;

                  —

                  încălcarea articolului 95 alineatul (1) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului;

                  —

                  încălcarea principiului interzicerii arbitrariului.


title: Cauza T-21/20: Acțiune introdusă la 14 ianuarie 2020 – LG Electronics/EUIPO - Staszewski (K7)

text:
               2.3.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 68/63

      Acțiune introdusă la 14 ianuarie 2020 – LG Electronics/EUIPO - Staszewski (K7)
      (Cauza T-21/20)
      (2020/C 68/71)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

         Părțile

         Reclamantă: LG Electronics, Inc. (Seul, Coreea de Sud) (reprezentant: R. Schiffer, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Miłosz Staszewski (Wrocław, Polonia)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Solicitantul mărcii în litigiu: reclamanta

         Marca în litigiu: cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene verbale K7 – cererea de înregistrare nr. 14 641 849

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție

         Decizia atacată: Decizia Camerei întâi de recurs a EUIPO din 31 octombrie 2019 în cauza R 401/2019-1

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                  obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivul invocat

                  —

                  Încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.


title: Cauza T-22/20: Acțiune introdusă la 13 ianuarie 2020 – IB/EUIPO

text:
               2.3.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 68/64

      Acțiune introdusă la 13 ianuarie 2020 – IB/EUIPO
      (Cauza T-22/20)
      (2020/C 68/72)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamant: IB (reprezentant: N. de Montigny, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală

         Concluziile

      Reclamantul solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei de revocare a AIPN din 14 martie 2019;

                  —

                  obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată;

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamantul invocă următoarele motive.

                  —

                  Motive de anulare privind încheierea definitivă a procedurii referitoare la invaliditate. Reclamantul invocă în această privință abuzul de putere, greșeala de serviciu și încălcarea obligațiilor de imparțialitate, de obiectivitate și de neutralitate;

                  —

                  Motive de anulare privind sancțiunea disciplinară aplicată. Reclamantul invocă în această privință neregularitatea procedurală, încălcarea articolului 22 din anexa IX la Statutul funcționarilor Uniunii Europene, abuzul de putere, nerespectarea confidențialității raportului OLAF în privința punctelor de anchetă încheiate definitiv, menținerea unor afirmații în ciuda tranșării lor definitive și încălcarea prezumției de nevinovăție. Reclamantul invocă de asemenea încălcarea articolului 10 din anexa IX la statut, încălcarea dreptului la apărare, eroarea vădită de apreciere a criteriilor enunțate la articolul 10 din anexa IX la statut și lipsa motivării.


title: Cauza T-23/20: Acțiune introdusă la 15 ianuarie 2020 – FF IP/EUIPO – Seven (the DoubleF)

text:
               2.3.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 68/65

      Acțiune introdusă la 15 ianuarie 2020 – FF IP/EUIPO – Seven (the DoubleF)
      (Cauza T-23/20)
      (2020/C 68/73)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: italiana

         Părțile

         Reclamantă: FF IP Srl (Mantova, Italia) (reprezentant: M. Locatelli, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Seven SpA (Leinì, Italia)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Solicitantul mărcii în litigiu: reclamanta în fața Tribunalului

         Marca în litigiu: cererea de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurative the DoubleF – cererea de înregistrare nr. 15 780 001

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție

         Decizia atacată: Decizia Camerei întâi de recurs a EUIPO din 31 octombrie 2019 în cauza R 2588/2018-1

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                  declararea mărcii the DoubleF înregistrabilă ca marcă a Uniunii Europene pentru toate produsele din clasele 18 și 35, astfel cum sunt indicate în cererea de înregistrare nr. 15 780 001;

                  —

                  obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivul invocat

                  —

                  încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) și alineatul (2) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.


title: Cauza T-24/20: Acțiune introdusă la 17 ianuarie 2020 – Junqueras i Vies/Parlamentul

text:
               2.3.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 68/66

      Acțiune introdusă la 17 ianuarie 2020 – Junqueras i Vies/Parlamentul
      (Cauza T-24/20)
      (2020/C 68/74)
      Limba de procedură: spaniola

         Părțile

         Reclamant: Oriol Junqueras i Vies (Sant Joan de Vilatorrada, Spania) (reprezentant: A. Van den Eynde Adroer, avocat)

         Pârât: Parlamentul European

         Concluziile

      Reclamantul solicită Tribunalului să considere că acțiunea împotriva actelor atacate și a înscrisurilor anexate a fost formulată în timp util, să o admită și, pe fond, să declare nule de drept actele atacate care fac obiectul procedurii, cu obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată:

         Motivele și principalele argumente

      Prezenta acțiune este îndreptată împotriva deciziei Parlamentului European, anunțată de președintele Sassoli în sesiunea plenară din 13 ianuarie 2020, prin care, ținând seama de decizia Junta Electoral Central [Comisia Electorală Centrală] din 3 ianuarie 2020, urmată de decizia Tribunal Supremo [Curtea Supremă] din 9 ianuarie 2020, se constată că locul domnului Oriol Junqueras i Vies este vacant cu efect din 3 ianuarie 2020, în conformitate cu Regulamentul Parlamentului, precum și împotriva respingerii, prin decizia anterioară, a cererii urgente de protejare a imunității domnului Junqueras i Vies, prezentată în numele domnului Junqueras i Vies la 20 decembrie 2019 (20.12.2019) de doamna Riba i Giner (MEP).

         În susținerea acțiunii sale, reclamantul invocă cinci motive.

                  1.

                  Primul motiv, întemeiat pe încălcarea articolelor 41 alineatele (1) și (2) din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, în măsura în care articolul 13 alineatul (3) din Actul electoral european (1976) și articolul 4 alineatul (7) din Regulamentul de procedură al Parlamentului trebuie interpretate în sensul că impun o procedură care să respecte drepturile respective, care să permită invocarea și probarea concordanței excepțiilor la constatarea faptului că locul domnului Oriol Junqueras i Vies este vacant.

                  2.

                  Al doilea motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 39 alineatele (1) și (2) din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, a articolului 14 alineatul (3) TUE, a articolului 1 alineatul (3) din Actul electoral european (1976), a principiului cooperării loiale prevăzut la articolul 4 al treilea paragraf TUE (în prezenta cauză de către Tribunal Supremo), a principiului supremației dreptului Uniunii Europene, a articolului 9 (al doilea paragraf) din Protocolul 7 privind privilegiile și imunitățile, precum și a articolului 6 din Regulamentul de procedură al Parlamentului European, întrucât nu a dat niciun efect practic Hotărârii Curții de Justiție a Uniunii Europene din 19 decembrie 2019, pronunțată în cauza C-502/19 tocmai în legătură cu domnul Oriol Junqueras i Vies, prin care se dispune ca cererea (privind ridicarea imunității) să fie adresată Parlamentului European. În subsidiar, reclamantul invocă interpretarea necesară în conformitate cu dispozițiile articolului 13 alineatul (3) din Actul electoral european și ale articolului 4 alineatul (7) din Regulamentul de procedură al Parlamentului European, în sensul că Parlamentul European poate constata excepțiile prevăzute în articolele respective referitoare la locul vacant, atunci când motivul poate fi apreciat fără a intra în nicio evaluare a dreptului intern al statului în cauză.

                  3.

                  Al treilea motiv, bazat pe încălcarea articolului 39 alineatele (1) și (2) din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene și a articolului 4 alineatul (7) din Regulamentul de procedură al Parlamentului European, în măsura în care deciziile statale pe care se întemeiază declararea locului vacant nu sunt definitive.

                  4.

                  Al patrulea motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 39 alineatele (1) și (2) din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, a articolului 3 din Protocolul 1 la Convenția europeană pentru apărarea drepturilor omului și a libertăților fundamentale (CEDO), a articolului 9 [primul paragraf, literele (a) și (b)] din Protocolul 7 privind privilegiile și imunitățile și a articolului 6 din Regulamentul de procedură al Parlamentului, în măsura în care domnul Oriol Junqueras i Vies a fost împiedicat în mod ilegal să beneficieze efectiv de imunitățile la care are dreptul.

                  5.

                  Al cincilea motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 9 [primul paragraf litera (a)] din Protocolul 7 privind privilegiile și imunitățile, a articolului 39 alineatele (1) și (2) din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, a articolului 3 din Protocolul 1 la CEDO, a articolului 6 din Regulamentul de procedură al Parlamentului și a articolului 13 alineatul (3) din Actul electoral unic (1976), în măsura în care legislația spaniolă impune o cerere prealabilă pentru judecarea deputaților aleși, întrucât jurisprudența contrară a Tribunal Supremo este contra legem, fiind generată ad-hoc și ad hominem, fără a exista vreun precedent astfel cum a recunoscut însuși Tribunal Supremo.


title: Cauza T-25/20: Acțiune introdusă la 17 ianuarie 2020 – Deutsche Post AG/EUIPO - Pošta Slovenije (Reprezentarea unui dispozitiv cu corn)

text:
               2.3.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 68/67

      Acțiune introdusă la 17 ianuarie 2020 – Deutsche Post AG/EUIPO - Pošta Slovenije (Reprezentarea unui dispozitiv cu corn)
      (Cauza T-25/20)
      (2020/C 68/75)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Deutsche Post AG (Bonn, Germania) (reprezentant: M. Viefhues, lawyer)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Pošta Slovenije d.o.o. (Maribor, Slovenia)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Solicitantul mărcii în litigiu:cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

         Marca în litigiu: marca Uniunii Europene figurativă (Reprezentarea unui dispozitiv cu corn) - cererea de înregistrare nr. 17 088 361

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție

         Decizia atacată: Decizia Camerei Întâi de recurs a EUIPO din 18/11/2019 în cauza R 994/2019-1

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                  obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivul invocat

                  —

                  încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) nr. 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.


title: Cauza T-26/20: Acțiune introdusă la 16 ianuarie 2020 – Forex Bank/EUIPO – Coino UK (FOREX)

text:
               2.3.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 68/68

      Acțiune introdusă la 16 ianuarie 2020 – Forex Bank/EUIPO – Coino UK (FOREX)
      (Cauza T-26/20)
      (2020/C 68/76)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Forex Bank AB (Stockholm, Suedia) (reprezentant: A. Jute, lawyer)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Coino UK Ltd (Londra, Regatul Unit)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Titularul mărcii în litigiu: reclamanta

         Marca în litigiu: marca Uniunii Europene verbală „FOREX” – marca Uniunii Europene nr. 4 871 836

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de declarare a nulității

         Decizia atacată: Decizia Camerei a doua de recurs a EUIPO din 4 octombrie 2019 în cauza R 2460/2018-2

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                  anularea deciziei diviziei de anulare;

                  —

                  declararea faptului că marca Uniunii Europene nr. 4 871 836 rămâne în vigoare;

                  —

                  obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată efectuate de reclamantă în cadrul procedurilor în fața diviziei de anulare, a camerelor de recurs și a Tribunalului, într-un cuantum care va fi precizat ulterior.

         Motivul invocat

                  —

                  încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.


title: Cauza T-30/20: Acțiune introdusă la 20 ianuarie 2020 – Promed/EUIPO - Centrumelektroniki (Promed)

text:
               2.3.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 68/69

      Acțiune introdusă la 20 ianuarie 2020 – Promed/EUIPO - Centrumelektroniki (Promed)
      (Cauza T-30/20)
      (2020/C 68/77)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Promed GmbH kosmetische Erzeugnisse (Farchant, Germania) (reprezentanți: B. Reinisch și B. Sorg, avocați)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Centrumelektroniki sp.j. (Tarnowskie Góry, Polonia)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Titularul mărcii în litigiu: reclamanta.

         Marca în litigiu: marca Uniunii Europene verbală Promed – marca Uniunii Europene nr. 6 206 718.

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de declarare a nulității.

         Decizia atacată: Decizia Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 7 noiembrie 2019 în cauza R 614/2019-5.

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                  în ceea ce privește cererea reclamantei de rambursare a cheltuielilor aferente căii de atac, modificarea deciziei atacate astfel încât cheltuielile aferente căii de atac să fie rambursate;

                  —

                  anularea deciziei diviziei de anulare a EUIPO din 22 februarie 2019 (procedură de declarare a nulității nr. 15 428 C), în măsura în care decizia menționată a declarat nulitatea mărcii Uniunii Europene nr. 6 206 718 pentru următoarele produse:

                              —

                              Clasa 5: benzi de test de uz medical;

                              —

                              Clasa 9: aparate pentru măsurarea temperaturii și funcțiilor corpului;

                              —

                              Clasa 10: instrumente și aparate chirurgicale, medicale, stomatologice și veterinare, în special aparate de terapie pentru durere, electrozi pentru aparate electrice de terapie, articole ortopedice, în special pantofi ortopedici și branțuri ortopedice, bandaje pentru gleznă, bandaje pentru corp; ciorapi ortopedici; stilouri pentru auto-injectarea insulinei; role pentru masarea picioarelor, aparate pentru masaj; aparate pentru terapia prin radiații, în special terapia prin căldură și lumină;

                              —

                              în măsura în care aceasta a dispus suportarea cheltuielilor de judecată de către titularul mărcii (reclamanta);

                  —

                  respingerea în totalitate a cererii de declarare a nulității mărcii Uniunii Europene nr. 6 206 718, Promed;

                  —

                  obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată (inclusiv a cheltuielilor efectuate de reclamantă, a cheltuielilor efectuate de EUIPO și, din momentul în care cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs devine intervenientă, a cheltuielilor efectuate de intervenientei).

         Motivele invocate

                  —

                  încălcarea articolului 95 alineatul (1) teza a treia coroborat cu articolul 59 alineatul (1) litera (a) și cu articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (EU) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului;

                  —

                  încălcarea articolului 59 alineatul (1)(a) și a articolului 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (EU) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.


title: Cauza T-35/20: Acțiune introdusă la 20 ianuarie 2020 – Monster Energy/EUIPO – Nanjing aisiyou Clothing (Reprezentare a unei zgârieturi cu ghearele)

text:
               2.3.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 68/70

      Acțiune introdusă la 20 ianuarie 2020 – Monster Energy/EUIPO – Nanjing aisiyou Clothing (Reprezentare a unei zgârieturi cu ghearele)
      (Cauza T-35/20)
      (2020/C 68/78)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Monster Energy Company (Corona, California, Statele Unite) (reprezentant: P. Brownlow, Solicitor)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Nanjing aisiyou Clothing Co. Ltd (Nanjing City, China)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Solicitantul mărcii în litigiu: cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

         Marca în litigiu: cererea de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurative reprezentând o zgârietură cu ghearele – cererea de înregistrare nr. 17 634 478

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție

         Decizia atacată: Decizia Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 13 noiembrie 2019 în cauza R 1104/2019-5

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                  anularea deciziei diviziei de opoziție din 21 martie 2019 în procedura de opoziție B 3050458;

                  —

                  respingerea mărcii contestate pentru produsele și serviciile contestate, și anume toate produsele și serviciile cuprinse în cererea de înregistrare;

                  —

                  obligarea pârâtului la suportarea propriilor cheltuieli de judecată și la plata celor efectuate de reclamantă.

         Motivele invocate

                  —

                  încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului;

                  —

                  încălcarea articolului 8 alineatul (5) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului;

                  —

                  încălcarea articolului 8 alineatul (4) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.


title: Cauza T-734/18: Ordonanța Tribunalului din 18 decembrie 2019 – Sumitomo Chemical și Tenka Best/Comisia

text:
               2.3.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 68/71

      Ordonanța Tribunalului din 18 decembrie 2019 – Sumitomo Chemical și Tenka Best/Comisia
      (Cauza T-734/18) (1)

      (2020/C 68/79)
      Limba de procedură: engleza
      Președintele Camerei a șaptea a dispus radierea cauzei.

         (1)  JO C 72, 25.2.2019.


title: Cauza T-163/19: Ordonanța Tribunalului din 23 decembrie 2019 – Mersinis/AEMF

text:
               2.3.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 68/71

      Ordonanța Tribunalului din 23 decembrie 2019 – Mersinis/AEMF
      (Cauza T-163/19) (1)

      (2020/C 68/80)
      Limba de procedură: engleza
      Președintele Camerei întâi a dispus radierea cauzei.

         (1)  JO C 164, 13.5.2019.


title: Cauza T-541/19: Ordonanța Tribunalului din 29 ianuarie 2020 – Shindler şi alţii/Consiliul („Acțiune în constatarea abținerii de a acționa – Drept instituțional – Retragerea Regatului Unit din Uniune – Cetățeni ai Regatului Unit care au reședința în alt stat membru al Uniunii – Alegerile europene din 2019 – Cerere de amânare a alegerilor europene – Lipsa calității procesuale active – Inadmisibilitate”)

text:
               23.3.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 95/32

      Ordonanța Tribunalului din 29 ianuarie 2020 – Shindler şi alţii/Consiliul
      (Cauza T-541/19) (1)

      („Acțiune în constatarea abținerii de a acționa - Drept instituțional - Retragerea Regatului Unit din Uniune - Cetățeni ai Regatului Unit care au reședința în alt stat membru al Uniunii - Alegerile europene din 2019 - Cerere de amânare a alegerilor europene - Lipsa calității procesuale active - Inadmisibilitate”)
      (2020/C 95/41)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamanți: Harry Shindler (Porto d’Ascoli, Italia) și cinci alți reclamanți ale căror nume figurează în anexa la ordonanță (reprezentant: J. Fouchet, avocat)

         Pârât: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: M. Bauer şi R. Meyer, agenţi)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 265 TFUE, prin care se solicită constatarea faptului că Consiliul s-a abținut în mod nelegal să ia o decizie de amânare a alegerilor europene din 2019 pentru a le permite reclamanților să participe la scrutin

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Îi obligă pe domnul Harry Shindler și pe ceilalți reclamanți ale căror nume figurează în anexă la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 337, 7.10.2019.


title: Cauza C-64/20: Cerere de decizie preliminară introdusă de High Court (Irlanda) la 6 februarie 2020 – UH/Minister for Agriculture, Food and the Marine, Ireland și Attorney General

text:
               11.5.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 162/2

      Cerere de decizie preliminară introdusă de High Court (Irlanda) la 6 februarie 2020 – UH/Minister for Agriculture, Food and the Marine, Ireland și Attorney General
      (Cauza C-64/20)
      (2020/C 162/02)
      Limba de procedură: irlandeza

         Instanța de trimitere:

      High Court (Irlanda)

         Părțile din procedura principală:

         Reclamant: UH

         Pârâte: Minister for Agriculture, Food and the Marine, Irlanda și Attorney General

         Întrebările preliminare

                  1)

                  Instanța națională dispune de puterea discreționară de a refuza acordarea unor măsuri, în condițiile în care constată că dreptul național nu a pus în aplicare un anumit aspect al unei directive a Uniunii Europene (UE) și, în cazul în care instanța dispune de această putere discreționară, care sunt elementele adecvate care ar trebui să fie luate în considerare în ceea ce privește puterea discreționară și/sau instanța națională este îndreptățită să ia în considerare aceleași elemente pe care le ar lua în considerare dacă ar examina o încălcare a dreptului național?

                  2)

                  Principiul efectului direct al dreptului Uniunii ar fi încălcat dacă instanța națională ar refuza acordarea unor măsuri în speță, ca urmare a intrării în vigoare a articolului 7 din Regulamentul (UE) 2019/6 (1) al Parlamentului European și al Consiliului din 11 decembrie 2018 (care urmează să fie aplicat de la 28 ianuarie 2022), în pofida faptului că instanța națională a stabilit că dreptul național nu a pus în aplicare obligația prevăzută la articolul 61 alineatul (1), la articolul 58 alineatul (4) și la articolul 59 alineatul (3) din Directiva 2001/82/CE (2), respectiv obligația ca ambalajul și eticheta produselor medicamentoase veterinare să fie prezentate în limbile oficiale ale statului membru, mai precis, în Irlanda, atât în limba irlandeză, cât și în limba engleză?

         (1)  Regulamentul (UE) 2019/6 al Parlamentului European și al Consiliului din 11 decembrie 2018 privind produsele medicinale veterinare și de abrogare a Directivei 2001/82/CE (JO 2019, L 4, p. 43).

         (2)  Directiva 2001/82/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 6 noiembrie 2001 de instituire a unui cod comunitar cu privire la produsele medicamentoase veterinare (JO 2001, L 311, p. 1).


title: Cauza C-10/18 P: Hotărârea Curții (Camera a patra) din 4 martie 2020 – Mowi ASA, fostă Marine Harvest ASA/Comisia Europeană [Recurs – Concurență – Controlul concentrărilor între întreprinderi – Regulamentul (CE) nr. 139/2004 – Articolul 4 alineatul (1) – Obligația de notificare prealabilă a concentrărilor – Articolul 7 alineatul (1) – Obligația de suspendare – Articolul 7 alineatul (2) – Exceptare – Noțiunea de „concentrare unică” – Articolul 14 alineatul (2) – Decizie de impunere a unor amenzi pentru punerea în aplicare a unei operațiuni de concentrare înainte de notificarea și de autorizarea acesteia – Principiul ne bis in idem – Principiul deducerii – Concurs de infracțiuni]

text:
               11.5.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 161/2

      Hotărârea Curții (Camera a patra) din 4 martie 2020 – Mowi ASA, fostă Marine Harvest ASA/Comisia Europeană
      (Cauza C-10/18 P) (1)

      (Recurs - Concurență - Controlul concentrărilor între întreprinderi - Regulamentul (CE) nr. 139/2004 - Articolul 4 alineatul (1) - Obligația de notificare prealabilă a concentrărilor - Articolul 7 alineatul (1) - Obligația de suspendare - Articolul 7 alineatul (2) - Exceptare - Noțiunea de „concentrare unică” - Articolul 14 alineatul (2) - Decizie de impunere a unor amenzi pentru punerea în aplicare a unei operațiuni de concentrare înainte de notificarea și de autorizarea acesteia - Principiul ne bis in idem - Principiul deducerii - Concurs de infracțiuni)
      (2020/C 161/02)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Recurentă: Mowi ASA, fostă Marine Harvest ASA (reprezentant: R. Subiotto, QC)

         Cealaltă parte din procedură: Comisia Europeană (reprezentanți: M. Farley și F. Jimeno Fernández, agenți)

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge recursul.

                  2)

                  Obligă Mowi ASA la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 142, 23.4.2018.


title: Cauza C-125/18: Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 3 martie 2020 (cerere de decizie preliminară formulată de Juzgado de Primera Instancia n° 38 de Barcelona- Spania) – Marc Gómez del Moral Guasch/Bankia SA (Trimitere preliminară – Protecția consumatorilor – Directiva 93/13/CEE – Clauze abuzive în contractele încheiate cu consumatorii – Contract de împrumut ipotecar – Rată variabilă a dobânzii – Indice de referință aplicat împrumuturilor ipotecare ale caselor de economii – Indice care decurge dintr-un act cu putere de lege sau dintr-un act administrativ – Introducere unilaterală de către profesionist a unei asemenea clauze – Controlul transparenței exercitat de instanța națională – Consecințele constatării caracterului abuziv al clauzei)

text:
               11.5.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 161/2

      Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 3 martie 2020 (cerere de decizie preliminară formulată de Juzgado de Primera Instancia no 38 de Barcelona- Spania) – Marc Gómez del Moral Guasch/Bankia SA
      (Cauza C-125/18) (1)

      (Trimitere preliminară - Protecția consumatorilor - Directiva 93/13/CEE - Clauze abuzive în contractele încheiate cu consumatorii - Contract de împrumut ipotecar - Rată variabilă a dobânzii - Indice de referință aplicat împrumuturilor ipotecare ale caselor de economii - Indice care decurge dintr-un act cu putere de lege sau dintr-un act administrativ - Introducere unilaterală de către profesionist a unei asemenea clauze - Controlul transparenței exercitat de instanța națională - Consecințele constatării caracterului abuziv al clauzei)
      (2020/C 161/03)
      Limba de procedură: spaniola

         Instanța de trimitere

      Juzgado de Primera Instancia no 38 de Barcelona

         Părțile din procedura principală

         Reclamant: Marc Gómez del Moral Guasch

         Pârâtă: Bankia SA

         Dispozitivul

                  1)

                  Articolul 1 alineatul (2) din Directiva 93/13/CEE a Consiliului din 5 aprilie 1993 privind clauzele abuzive în contractele încheiate cu consumatorii trebuie interpretat în sensul că intră în domeniul de aplicare al acestei directive clauza dintr-un contract de împrumut ipotecar încheiat între un consumator și un profesionist, care prevede că rata dobânzii aplicabile împrumutului se bazează pe unul dintre indicii de referință oficiali prevăzuți de reglementarea națională care pot fi aplicați de instituțiile de credit împrumuturilor ipotecare, atunci când această reglementare nu prevede nici aplicarea imperativă a acestui indice, independent de alegerea părților, nici aplicarea supletivă a acestuia, în lipsa unui acord diferit între aceleași părți.

                  2)

                  Directiva 93/13, în special articolul 4 alineatul (2) și articolul 8 din aceasta, trebuie interpretată în sensul că o instanță a unui stat membru este obligată să controleze caracterul clar și inteligibil al unei clauze contractuale privind obiectul principal al contractului, independent de transpunerea articolului 4 alineatul (2) din această directivă în ordinea juridică a acestui stat membru.

                  3)

                  Directiva 93/13, în special articolul 4 alineatul (2) și articolul 5 din aceasta, trebuie interpretată în sensul că, pentru a respecta cerința de transparență a unei clauze contractuale prin care se stabilește o rată variabilă a dobânzii în cadrul unui contract de împrumut ipotecar, această clauză trebuie nu numai să fie inteligibilă pe plan formal și gramatical, ci și să permită ca un consumator mediu, normal informat și suficient de atent și de avizat, să fie în măsură să înțeleagă funcționarea concretă a modului de calcul al acestei rate și să evalueze, astfel, pe baza unor criterii precise și inteligibile, consecințele economice, potențial semnificative, care rezultă dintr-o asemenea clauză privind obligațiile sale financiare. Constituie elemente deosebit de pertinente pentru aprecierea pe care instanța națională trebuie să o efectueze în această privință, pe de o parte, împrejurarea că elementele principale referitoare la calcularea acestei rate sunt ușor accesibile oricărei persoane care intenționează să contracteze un împrumut ipotecar, ca urmare a publicării modului de calcul al ratei respective, precum și, pe de altă parte, furnizarea de informații cu privire la evoluția trecută a indicelui pe baza căruia se calculează aceeași rată.

                  4)

                  Articolul 6 alineatul (1) și articolul 7 alineatul (1) din Directiva 93/13, trebuie interpretate în sensul că nu se opun ca, în cazul nulității unei clauze contractuale abuzive prin care se stabilește un indice de referință pentru calcularea dobânzilor variabile ale unui împrumut, instanța națională să substituie acest indice cu un indiciu legal, aplicabil în lipsa unui acord contrar al părților la contract, în măsura în care contractul de împrumut ipotecar în cauză nu poate continua să existe în cazul eliminării clauzei abuzive menționate, iar anularea în ansamblu a acestui contract ar expune consumatorul la consecințe deosebit de prejudiciabile.

         (1)  JO C 152, 30.4.2018.


title: Cauzele conexate C-155/18 P – C-158/18 P: Hotărârea Curții (Camera a patra) din 4 martie 2020 – Tulliallan Burlington Ltd/Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO), Burlington Fashion GmbH [Recurs – Marcă a Uniunii Europene – Regulamentul (CE) nr. 207/2009 – Mărcile verbale și figurative „BURLINGTON” – Opoziție a titularului mărcilor verbale și figurative anterioare „BURLINGTON” și „BURLINGTON ARCADE” – Articolul 8 alineatul (1) litera (b) – Risc de confuzie – Aranjamentul de la Nisa – Clasa 35 – Noțiunea de „servicii de vânzare cu amănuntul” – Articolul 8 alineatul (4) – Utilizare abuzivă – Articolul 8 alineatul (5) – Renume – Criterii de apreciere – Similitudine între produse și servicii – Respingerea opoziției]

text:
               11.5.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 161/3

      Hotărârea Curții (Camera a patra) din 4 martie 2020 – Tulliallan Burlington Ltd/Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO), Burlington Fashion GmbH
      (Cauzele conexate C-155/18 P – C-158/18 P) (1)

      (Recurs - Marcă a Uniunii Europene - Regulamentul (CE) nr. 207/2009 - Mărcile verbale și figurative „BURLINGTON” - Opoziție a titularului mărcilor verbale și figurative anterioare „BURLINGTON” și „BURLINGTON ARCADE” - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) - Risc de confuzie - Aranjamentul de la Nisa - Clasa 35 - Noțiunea de „servicii de vânzare cu amănuntul” - Articolul 8 alineatul (4) - Utilizare abuzivă - Articolul 8 alineatul (5) - Renume - Criterii de apreciere - Similitudine între produse și servicii - Respingerea opoziției)
      (2020/C 161/04)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Recurentă: Tulliallan Burlington Ltd (reprezentant: A. Norris, Barrister)

         Celelalte părți din procedură: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO) (reprezentanți: M. Fischer și D. Botis, agenți), Burlington Fashion GmbH (reprezentant: A. Parr, Rechtsanwältin)

         Dispozitivul

                  1)

                  Anulează Hotărârile Tribunalului Uniunii Europene din 6 decembrie 2017, Tulliallan Burlington/EUIPO – Burlington Fashion (Burlington) (T-120/16, EU:T:2017:873), Tulliallan Burlington/EUIPO – Burlington Fashion (BURLINGTON THE ORIGINAL) (T-121/16, nepublicată, EU:T:2017:872), Tulliallan Burlington/EUIPO – Burlington Fashion (Burlington) (T-122/16, nepublicată, EU:T:2017:871) și Tulliallan Burlington/EUIPO – Burlington Fashion (BURLINGTON) (T-123/16, nepublicată, EU:T:2017:870).

                  2)

                  Anulează Deciziile Camerei a patra de recurs a Oficiului Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO) din 11 ianuarie 2016 (cauzele R 94/2014-4, R 2501/2013-4, R 2409/2013-4 și R 1635/2013-4), referitoare la patru proceduri de opoziție între Tulliallan Burlington Ltd și Burlington Fashion GmbH.

                  3)

                  Obligă Burlington Fashion GmbH și Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO) să suporte, în cote egale, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, cheltuielile de judecată efectuate de Tulliallan Burlington Ltd, aferente atât procedurilor în primă instanță în cauzele T-120/16-T-123/16, cât și celor ale recursurilor.

         (1)  JO C 240, 9.7.2018.


title: Cauza C-183/18: Hotărârea Curții (Camera întâi) din 4 martie 2020 (cerere de decizie preliminară formulată de Sąd Rejonowy Gdańsk–Południe w Gdańsku – Polonia) – Centraal Justitieel Incassobureau, Ministerie van Veiligheid en Justitie (CJIB)/Bank BGŻ BNP Paribas S.A. w Gdańsku (Trimitere preliminară – Spațiul de libertate, securitate și justiție – Cooperare judiciară în materie penală – Decizia-cadru 2005/214/JAI – Recunoașterea și executarea sancțiunilor financiare impuse persoanelor juridice – Transpunere incompletă a unei decizii-cadru – Obligația de interpretare conformă a dreptului național – Domeniu de aplicare)

text:
               11.5.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 161/4

      Hotărârea Curții (Camera întâi) din 4 martie 2020 (cerere de decizie preliminară formulată de Sąd Rejonowy Gdańsk–Południe w Gdańsku – Polonia) – Centraal Justitieel Incassobureau, Ministerie van Veiligheid en Justitie (CJIB)/Bank BGŻ BNP Paribas S.A. w Gdańsku
      (Cauza C-183/18) (1)

      (Trimitere preliminară - Spațiul de libertate, securitate și justiție - Cooperare judiciară în materie penală - Decizia-cadru 2005/214/JAI - Recunoașterea și executarea sancțiunilor financiare impuse persoanelor juridice - Transpunere incompletă a unei decizii-cadru - Obligația de interpretare conformă a dreptului național - Domeniu de aplicare)
      (2020/C 161/05)
      Limba de procedură: polona

         Instanța de trimitere

      Sąd Rejonowy Gdańsk–Południe w Gdańsku

         Părțile din procedura principală

         Reclamante: Centraal Justitieel Incassobureau, Ministerie van Veiligheid en Justitie (CJIB)

         Pârâtă: Bank BGŻ BNP Paribas S.A. w Gdańsku

         cu participarea: Prokuratura Rejonowa Gdańsk-Śródmieście w Gdańsku

         Dispozitivul

                  1)

                  Noțiunea de „persoană juridică”, ce figurează în special la articolul 1 litera (a) și la articolul 9 alineatul (3) din Decizia-cadru 2005/214/JAI a Consiliului din 24 februarie 2005 privind aplicarea principiului recunoașterii reciproce a sancțiunilor financiare, astfel cum a fost modificată prin Decizia-cadru 2009/299/JAI a Consiliului din 26 februarie 2009, trebuie interpretată în raport cu dreptul statului emitent al deciziei prin care se aplică o sancțiune financiară.

                  2)

                  Decizia-cadru 2005/214, astfel cum a fost modificată prin Decizia-cadru 2009/299, trebuie interpretată în sensul că nu impune unei instanțe a unui stat membru să lase neaplicată o dispoziție a dreptului național incompatibilă cu articolul 9 alineatul (3) din Decizia-cadru 2005/214, astfel cum a fost modificată prin Decizia-cadru 2009/299, întrucât această dispoziție este lipsită de efect direct. Cu toate acestea, instanța de trimitere este obligată să procedeze, în cea mai mare măsură posibilă, la o interpretare conformă a dreptului național pentru a asigura un rezultat compatibil cu finalitatea urmărită de Decizia-cadru 2005/214, astfel cum a fost modificată prin Decizia-cadru 2009/299.

         (1)  JO C 221, 25.6.2018.


title: Cauza C-211/18: Hotărârea Curții (Camera a șasea) din 5 martie 2020 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) – Portugalia) – Idealmed III – Serviços de Saúde SA/Autoridade Tributária e Aduaneira [Trimitere preliminară – Fiscalitate – Taxă pe valoarea adăugată (TVA) – Directiva 2006/112/CE – Articolul 132 alineatul (1) litera (b) – Scutiri – Spitalizare și îngrijire medicală – Spitale – Prestații furnizate în condiții sociale comparabile celor aplicabile organismelor de drept public – Articolele 377 și 391 – Derogări – Posibilitatea de a opta pentru impozitare – Menținerea impozitării – Modificarea condițiilor de desfășurare a activității]

text:
               11.5.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 161/5

      Hotărârea Curții (Camera a șasea) din 5 martie 2020 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) – Portugalia) – Idealmed III – Serviços de Saúde SA/Autoridade Tributária e Aduaneira
      (Cauza C-211/18) (1)

      (Trimitere preliminară - Fiscalitate - Taxă pe valoarea adăugată (TVA) - Directiva 2006/112/CE - Articolul 132 alineatul (1) litera (b) - Scutiri - Spitalizare și îngrijire medicală - Spitale - Prestații furnizate în condiții sociale comparabile celor aplicabile organismelor de drept public - Articolele 377 și 391 - Derogări - Posibilitatea de a opta pentru impozitare - Menținerea impozitării - Modificarea condițiilor de desfășurare a activității)
      (2020/C 161/06)
      Limba de procedură: portugheza

         Instanța de trimitere

      Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD)

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: Idealmed III – Serviços de Saúde SA

         Pârâtă: Autoridade Tributária e Aduaneira

         Dispozitivul

                  1)

                  Articolul 132 alineatul (1) litera (b) din Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată trebuie interpretat în sensul că autoritățile competente ale unui stat membru pot lua în considerare, pentru a stabili dacă prestațiile de îngrijire medicală furnizate de un spital privat, care au un caracter de interes general, sunt asigurate în condiții sociale comparabile celor aplicabile organismelor de drept public, în sensul aceleiași dispoziții, faptul că aceste prestații sunt furnizate în cadrul unor convenții încheiate cu autorități publice ale acestui stat membru, la prețuri stabilite prin aceste convenții și ale căror costuri sunt acoperite în parte de instituțiile de asigurări sociale din statul membru respectiv.

                  2)

                  Articolul 391 din Directiva 2006/112 coroborat cu articolul 377 din aceasta și cu principiile încrederii legitime, securității juridice și neutralității fiscale trebuie interpretat în sensul că nu se opune scutirii de taxa pe valoarea adăugată a prestațiilor de îngrijire medicală furnizate de un spital privat care intră în domeniul de activitate al articolului 132 alineatul (1) litera (b) din această directivă ca urmare a unei modificări a condițiilor de desfășurare a activităților sale, ce a intervenit de când a optat pentru regimul de impozitare prevăzut de reglementarea națională a statului membru în cauză, care stabilește obligația oricărei persoane impozabile ce efectuează o asemenea alegere de a rămâne supusă regimului respectiv pentru o anumită perioadă, atunci când un asemenea termen nu a expirat încă.

         (1)  JO C 240, 9.7.2018.


title: Cauza C-240/18: Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 27 februarie 2020 – Constantin Film Produktion GmbH/Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO) [Recurs – Marcă a Uniunii Europene – Regulamentul (CE) nr. 207/2009 – Articolul 7 alineatul (1) litera (f) – Motiv absolut de refuz – Marcă contrară bunelor moravuri – Semnul verbal „Fack Ju Göhte” – Respingerea cererii de înregistrare]

text:
               11.5.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 161/6

      Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 27 februarie 2020 – Constantin Film Produktion GmbH/Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)
      (Cauza C-240/18) (1)

      (Recurs - Marcă a Uniunii Europene - Regulamentul (CE) nr. 207/2009 - Articolul 7 alineatul (1) litera (f) - Motiv absolut de refuz - Marcă contrară bunelor moravuri - Semnul verbal „Fack Ju Göhte” - Respingerea cererii de înregistrare)
      (2020/C 161/07)
      Limba de procedură: germana

         Părțile

         Recurentă: Constantin Film Produktion GmbH (reprezentanți: E. Saarmann și P. Baronikians, Rechtsanwälte)

         Cealaltă parte din procedură: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO): (reprezentant: D. Hanf, agent)

         Dispozitivul

                  1)

                  Anulează Hotărârea Tribunalului Uniunii Europene din 24 ianuarie 2018, Constantin Film Produktion/EUIPO (Fack Ju Göhte) (T-69/17, nepublicată, EU:T:2018:27).

                  2)

                  Anulează Decizia Camerei a cincea de recurs a Oficiului Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală din 1 decembrie 2016 (cauza R 2205/2015-5) privind o cerere de înregistrare a semnului verbal „Fack Ju Göhte” ca marcă a Uniunii Europene.

                  3)

                  Obligă Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală să suporte, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, și cheltuielile de judecată efectuate de Constantin Film Produktion GmbH, aferente atât procedurii în primă instanță în cauza T-69/17, cât și procedurii de recurs.

         (1)  JO C 249, 16.7.2018.


title: Cauza C-328/18 P: Hotărârea Curții (Camera a patra) din 4 martie 2020 – Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală/Equivalenza Manufactory, SL [Recurs – Marcă a Uniunii Europene – Regulamentul (CE) nr. 207/2009 – Articolul 8 alineatul (1) litera (b) – Risc de confuzie – Aprecierea similitudinii semnelor în conflict – Apreciere globală a riscului de confuzie – Luarea în considerare a condițiilor de comercializare – Neutralizarea unei similitudini fonetice prin diferențele vizuale și conceptuale – Condițiile neutralizării]

text:
               11.5.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 161/6

      Hotărârea Curții (Camera a patra) din 4 martie 2020 – Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală/Equivalenza Manufactory, SL
      (Cauza C-328/18 P) (1)

      (Recurs - Marcă a Uniunii Europene - Regulamentul (CE) nr. 207/2009 - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) - Risc de confuzie - Aprecierea similitudinii semnelor în conflict - Apreciere globală a riscului de confuzie - Luarea în considerare a condițiilor de comercializare - Neutralizarea unei similitudini fonetice prin diferențele vizuale și conceptuale - Condițiile neutralizării)
      (2020/C 161/08)
      Limba de procedură: spaniola

         Părțile

         Recurent: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO) (reprezentant: J.F. Crespo Carrillo, agent)

         Cealaltă parte din procedură: Equivalenza Manufactory, SL (reprezentanți: G. Macías Bonilla, G. Marín Raigal și E. Armero Lavie, abogados)

         Dispozitivul

                  1)

                  Anulează Hotărârea Tribunalului Uniunii Europene din 7 martie 2018, Equivalenza Manufactory/EUIPO – ITM Entreprises (BLACK LABEL BY EQUIVALENZA) (T-6/17, nepublicată, EU:T:2018:119).

                  2)

                  Respinge acțiunea în anulare introdusă de Equivalenza Manufactory în fața Tribunalului Uniunii Europene în cauza T-6/17.

                  3)

                  Equivalenza Manufactory SL suportă, pe lângă propriile cheltuieli de judecată aferente atât procedurii în primă instanță în cauza T-6/17, cât și procedurii de recurs, pe cele efectuate de Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO) aferente acelorași proceduri.

         (1)  JO C 341, 24.9.2018.


title: Cauza C-586/18 P: Hotărârea Curții (Camera a noua) din 4 martie 2020 – Buonotourist Srl/Comisia Europeană, Associazione Nazionale Autotrasporto Viaggiatori (ANAV) [Recurs – Concurență – Ajutoare de stat – Întreprindere care exploatează rețele de rute pentru autobuze în Regiunea Campania (Italia) – Compensație pentru obligații de serviciu public plătită de autoritățile italiene în urma unei decizii a Consiglio di Stato (Consiliul de Stat, Italia) – Decizie a Comisiei Europene prin care măsura de ajutor este declarată ilegală și incompatibilă cu piața internă]

text:
               11.5.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 161/7

      Hotărârea Curții (Camera a noua) din 4 martie 2020 – Buonotourist Srl/Comisia Europeană, Associazione Nazionale Autotrasporto Viaggiatori (ANAV)
      (Cauza C-586/18 P) (1)

      (Recurs - Concurență - Ajutoare de stat - Întreprindere care exploatează rețele de rute pentru autobuze în Regiunea Campania (Italia) - Compensație pentru obligații de serviciu public plătită de autoritățile italiene în urma unei decizii a Consiglio di Stato (Consiliul de Stat, Italia) - Decizie a Comisiei Europene prin care măsura de ajutor este declarată ilegală și incompatibilă cu piața internă)
      (2020/C 161/09)
      Limba de procedură: italiana

         Părțile

         Recurentă: Buonotourist Srl (reprezentanți: M. D'Alberti și L. Visone, avvocati)

         Celelalte părți din procedură: Comisia Europeană (reprezentanți: G. Conte, P.-J. Loewenthal și L. Armati, agenți), Associazione Nazionale Autotrasporto Viaggiatori (ANAV) (reprezentant: M. Malena, avvocato)

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge recursul.

                  2)

                  Obligă Buonotourist Srl la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 399, 5.11.2018.


title: Cauza C-587/18 P: Hotărârea Curții (Camera a noua) din 4 martie 2020 – CSTP Azienda della Mobilità SpA/Comisia Europeană, Asstra Associazione Trasporti [Recurs – Concurență – Ajutoare de stat – Întreprindere care exploatează rețele de rute pentru autobuze în Regiunea Campania (Italia) – Compensație pentru obligații de serviciu public plătită de autoritățile italiene în urma unei decizii a Consiglio di Stato (Consiliul de Stat, Italia) – Decizie a Comisiei Europene prin care măsura de ajutor este declarată ilegală și incompatibilă cu piața internă]

text:
               11.5.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 161/7

      Hotărârea Curții (Camera a noua) din 4 martie 2020 – CSTP Azienda della Mobilità SpA/Comisia Europeană, Asstra Associazione Trasporti
      (Cauza C-587/18 P) (1)

      (Recurs - Concurență - Ajutoare de stat - Întreprindere care exploatează rețele de rute pentru autobuze în Regiunea Campania (Italia) - Compensație pentru obligații de serviciu public plătită de autoritățile italiene în urma unei decizii a Consiglio di Stato (Consiliul de Stat, Italia) - Decizie a Comisiei Europene prin care măsura de ajutor este declarată ilegală și incompatibilă cu piața internă)
      (2020/C 161/10)
      Limba de procedură: italiana

         Părțile

         Recurentă: CSTP Azienda della Mobilità SpA (reprezentanți: G. Capo și L. Visone, avvocati)

         Celelalte părți din procedură: Comisia Europeană (reprezentanți: G. Conte, P. J. Loewenthal și L. Armati, agenți), Asstra Associazione Trasporti (reprezentant: M. Malena, avvocato)

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge recursul.

                  2)

                  Obligă CSTP Azienda della Mobilità SpA la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 399, 5.11.2018.


title: Cauza C-655/18: Hotărârea Curții (Camera a opta) din 4 martie 2020 (cerere de decizie preliminară formulată de Administrativen sad – Varna – Bulgaria) – Teritorialna direktsia „Severna morska” kam Agentsia Mitnitsi, succesoare în drepturi a Mitnitsa Varna/„Schenker” EOOD [Trimitere preliminară – Uniunea vamală – Regulamentul (UE) nr. 952/2013 – Sustragere de sub supravegherea vamală – Furt de mărfuri plasate sub regimul de antrepozitare vamală – Articolul 242 – Persoana responsabilă pentru sustragere – Titularul autorizației de antrepozit vamal – Sancțiune pentru încălcarea reglementării vamale – Articolul 42 – Obligație de plată a unei sume care corespunde valorii mărfurilor lipsă – Cumul cu o sancțiune pecuniară – Proporționalitate]

text:
               11.5.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 161/8

      Hotărârea Curții (Camera a opta) din 4 martie 2020 (cerere de decizie preliminară formulată de Administrativen sad – Varna – Bulgaria) – Teritorialna direktsia „Severna morska” kam Agentsia Mitnitsi, succesoare în drepturi a Mitnitsa Varna/„Schenker” EOOD
      (Cauza C-655/18) (1)

      (Trimitere preliminară - Uniunea vamală - Regulamentul (UE) nr. 952/2013 - Sustragere de sub supravegherea vamală - Furt de mărfuri plasate sub regimul de antrepozitare vamală - Articolul 242 - Persoana responsabilă pentru sustragere - Titularul autorizației de antrepozit vamal - Sancțiune pentru încălcarea reglementării vamale - Articolul 42 - Obligație de plată a unei sume care corespunde valorii mărfurilor lipsă - Cumul cu o sancțiune pecuniară - Proporționalitate)
      (2020/C 161/11)
      Limba de procedură: bulgara

         Instanța de trimitere

      Administrativen sad – Varna

         Părțile din procedura principală

         Recurentă: Teritorialna direktsia „Severna morska” kam Agentsia Mitnitsi, succesoare în drepturi a Mitnitsa Varna

         Intimat:„Schenker” EOOD

         cu participarea: Okrazhna prokuratura – Varna

         Dispozitivul

                  1)

                  Regulamentul (UE) nr. 952/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 9 octombrie 2013 de stabilire a Codului vamal al Uniunii trebuie interpretat în sensul că nu se opune unei reglementări naționale în temeiul căreia, în cazul furtului de mărfuri plasate sub regimul de antrepozitare vamală, titularului autorizației de antrepozit vamal i se aplică o sancțiune pecuniară adecvată pentru o încălcare a reglementării vamale.

                  2)

                  Articolul 42 alineatul (1) din Regulamentul nr. 952/2013 trebuie interpretat în sensul că se opune unei reglementări naționale în temeiul căreia, în cazul sustragerii de sub supravegherea vamală a unor mărfuri plasate sub regimul de antrepozitare vamală, titularul autorizației de antrepozit vamal este obligat să achite, pe lângă o sancțiune pecuniară, o sumă care corespunde valorii acestor mărfuri.

         (1)  JO C 4, 7.1.2019.


title: Cauza C-766/18 P: Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 5 martie 2020 – Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi/Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO), M. J. Dairies EOOD [Recurs – Marcă a Uniunii Europene – Regulamentul (CE) nr. 207/2009 – Opoziție – Articolul 8 alineatul (1) litera (b) – Risc de confuzie – Criterii de apreciere – Aplicabilitate în cazul unei mărci anterioare colective – Interdependență între similitudinea mărcilor în conflict și cea a produselor sau serviciilor desemnate de aceste mărci]

text:
               11.5.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 161/9

      Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 5 martie 2020 – Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi/Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO), M. J. Dairies EOOD
      (Cauza C-766/18 P) (1)

      (Recurs - Marcă a Uniunii Europene - Regulamentul (CE) nr. 207/2009 - Opoziție - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) - Risc de confuzie - Criterii de apreciere - Aplicabilitate în cazul unei mărci anterioare colective - Interdependență între similitudinea mărcilor în conflict și cea a produselor sau serviciilor desemnate de aceste mărci)
      (2020/C 161/12)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Recurentă: Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi (reprezentanți: S. Malynicz, QC, S. Baran, barrister, V. Marsland, solicitor și K. K. Kleanthous)

         Celelalte părți din procedură: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO) (reprezentant: D. Gája, agent), M. J. Dairies EOOD (reprezentanți: D. Dimitrova și I. Pakidanska, advokati)

         Dispozitivul

                  1)

                  Anulează Hotărârea Tribunalului Uniunii Europene din 25 septembrie 2018, Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi/EUIPO – M. J. Dairies (BBQLOUMI) (T-328/17, nepublicată, EU:T:2018:594).

                  2)

                  Trimite cauza spre rejudecare Tribunalului Uniunii Europene.

                  3)

                  Cererea privind cheltuielile de judecată se soluționează odată cu fondul.

         (1)  JO C 82, 4.3.2019.


title: Cauza C-48/19: Hotărârea Curții (Camera a șasea) din 5 martie 2020 (cerere de decizie preliminară formulată de Bundesfinanzhof – Germania) – X-GmbH/Finanzamt Z [Trimitere preliminară – Fiscalitate – Sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată – Directiva 2006/112/CE – Articolul 132 alineatul (1) litera (c) – Scutiri – Prestații de îngrijiri medicale în exercitarea profesiunilor medicale și paramedicale – Prestații prin telefon – Prestații furnizate de asistenți medicali și de personal medical de specialitate]

text:
               11.5.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 161/10

      Hotărârea Curții (Camera a șasea) din 5 martie 2020 (cerere de decizie preliminară formulată de Bundesfinanzhof – Germania) – X-GmbH/Finanzamt Z
      (Cauza C-48/19) (1)

      (Trimitere preliminară - Fiscalitate - Sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată - Directiva 2006/112/CE - Articolul 132 alineatul (1) litera (c) - Scutiri - Prestații de îngrijiri medicale în exercitarea profesiunilor medicale și paramedicale - Prestații prin telefon - Prestații furnizate de asistenți medicali și de personal medical de specialitate)
      (2020/C 161/14)
      Limba de procedură: germana

         Instanța de trimitere

      Bundesfinanzhof

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă și recurentă: X-GmbH

         Pârât și intimat: Finanzamt Z

         Dispozitivul

                  1)

                  Articolul 132 alineatul (1) litera (c) din Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată trebuie interpretat în sensul că prestațiile furnizate prin telefon, care constau în consiliere referitoare la sănătate și la boli, pot intra sub incidența scutirii prevăzute de această dispoziție, cu condiția să aibă o finalitate terapeutică, aspect a cărui verificare este de competența instanței de trimitere.

                  2)

                  Articolul 132 alineatul (1) litera (c) din Directiva 2006/112 trebuie interpretat în sensul că nu impune, urmare a faptului că prestațiile de îngrijiri medicale sunt furnizate prin telefon, ca asistenții medicali și personalul medical specializat care furnizează aceste prestații să fie supuși unor cerințe suplimentare de calificare profesională pentru ca prestațiile menționate să poată beneficia de scutirea prevăzută de această dispoziție, cu condiția ca ele să poată fi considerate ca având un nivel de calitate echivalent celui al prestațiilor efectuate de alți prestatori care utilizează același mijloc de comunicare, aspect a cărui verificare este de competența instanței de trimitere.

         (1)  JO C 148, 29.4.2019.


title: Cauza CauzaC-69/19 P: Hotărârea Curții (Camera a opta) din 5 martie 2020 – Credito Fondiario SpA/Comitetul unic de rezoluție, Republica Italiană, Comisia Europeană [Recurs – Uniunea economică și monetară – Uniune bancară – Redresarea și rezoluția instituțiilor de credit și a firmelor de investiții – Mecanismul unic de rezoluție a instituțiilor de credit și a anumitor firme de investiții (MUR) – Comitetul unic de rezoluție (SRB) – Fondul unic de rezoluție (FUR) – Stabilirea contribuției ex ante pentru anul 2016 – Acțiune în anulare – Termen de introducere a acțiunii – Tardivitate – Excepție de nelegalitate – Inadmisibilitate vădită]

text:
               11.5.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 161/11

      Hotărârea Curții (Camera a opta) din 5 martie 2020 – Credito Fondiario SpA/Comitetul unic de rezoluție, Republica Italiană, Comisia Europeană
      (Cauza CauzaC-69/19 P) (1)

      (Recurs - Uniunea economică și monetară - Uniune bancară - Redresarea și rezoluția instituțiilor de credit și a firmelor de investiții - Mecanismul unic de rezoluție a instituțiilor de credit și a anumitor firme de investiții (MUR) - Comitetul unic de rezoluție (SRB) - Fondul unic de rezoluție (FUR) - Stabilirea contribuției ex ante pentru anul 2016 - Acțiune în anulare - Termen de introducere a acțiunii - Tardivitate - Excepție de nelegalitate - Inadmisibilitate vădită)
      (2020/C 161/15)
      Limba de procedură: italiana

         Părțile

         Recurentă: Credito Fondiario SpA (reprezentanți: inițial F. Sciaudone, S. Frazzani, A. Neri și F. Iacovone, avvocati, ulterior F. Sciaudone, A. Neri și F. Iacovone, avvocati)

         Celelalte părți din procedură: Comitetul unic de rezoluție (SRB) (reprezentanți: H. Ehlers, agent, asistat de S. Ianc, B. Meyring, T. Klupsch și S. Schelo, Rechtsanwälte, M. Caccialanza și A. Villani, avvocati), Republica Italiană (reprezentanți: G. Palmieri, agent, asistată de P. Gentili, avvocato dello Stato), Comisia Europeană (reprezentanți: V. Di Bucci, K.-Ph. Wojcik și A. Steiblytė, agenți)

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge recursul.

                  2)

                  Obligă Credito Fondiario SpA să suporte, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, pe cele efectuate de Comitetul unic de rezoluție.

                  3)

                  Republica Italiană și Comisia Europeană suportă propriile cheltuieli de judecată.

         (1)  JO C 103,18.3.2019.


title: Cauza C-75/19: Ordonanța Curții (Camera a noua) din 6 noiembrie 2019 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunalul Specializat Mureș – România) – MF/BNP Paribas Personal Finance SA Paris Sucursala Bucureşti, Secapital Sàrl (Trimitere preliminară – Articolul 99 din Regulamentul de procedură al Curții – Directiva 93/13/CEE – Contracte încheiate cu consumatorii – Credit de consum – Procedură de executare silită – Termen de 15 zile de la comunicarea procedurii de executare silită pentru invocarea caracterului abuziv al unei clauze)

text:
               11.5.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 161/13

      Ordonanța Curții (Camera a noua) din 6 noiembrie 2019 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunalul Specializat Mureș – România) – MF/BNP Paribas Personal Finance SA Paris Sucursala Bucureşti, Secapital Sàrl
      (Cauza C-75/19) (1)

      (Trimitere preliminară - Articolul 99 din Regulamentul de procedură al Curții - Directiva 93/13/CEE - Contracte încheiate cu consumatorii - Credit de consum - Procedură de executare silită - Termen de 15 zile de la comunicarea procedurii de executare silită pentru invocarea caracterului abuziv al unei clauze)
      (2020/C 161/18)
      Limba de procedură: româna

         Instanța de trimitere

      Tribunalul Specializat Mureș

         Părțile din procedura principală

         Apelantă contestatoare: MF

         Intimate: BNP Paribas Personal Finance SA Paris Sucursala Bucureşti, Secapital Sàrl

         Dispozitivul

      Directiva 93/13/CEE a Consiliului privind clauzele abuzive în contracte încheiate cu consumatorii trebuie interpretată în sensul că se opune unei norme de drept național în temeiul căreia un consumator care a încheiat un contract de credit cu o instituție de credit și împotriva căruia acest profesionist a început o procedură de executare silită este decăzut din dreptul de a invoca existența unor clauze abuzive pentru a contesta procedura menționată după expirarea unui termen de 15 zile de la comunicarea primelor acte ale acestei proceduri, chiar dacă acest consumator are la dispoziție, în temeiul dreptului național, o acțiune în justiție în scopul constatării existenței unor clauze abuzive a cărei introducere nu este supusă niciunui termen, dar a cărei soluție nu produce efecte asupra celei care rezultă din procedura de executare silită și care îi poate fi impusă consumatorului înainte de soluționarea acțiunii în constatarea existenței unor clauze abuzive.

         (1)  JO C 164, 13.5.2019.