title: Cauza C-30/19: Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 15 aprilie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Högsta domstolen – Suedia) – Diskrimineringsombudsmannen/Braathens Regional Aviation AB (Trimitere preliminară – Egalitate de tratament între persoane, fără deosebire de rasă sau origine etnică – Directiva 2000/43/CE – Articolul 7 – Apărarea drepturilor – Articolul 15 – Sancțiuni – Acțiune în despăgubire întemeiată pe invocarea unei discriminări – Achiesarea pârâtului la cererea de despăgubire fără recunoașterea din partea sa a existenței discriminării invocate – Legătură între despăgubirea plătită și discriminarea invocată – Articolul 47 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene – Dreptul la protecție jurisdicțională efectivă – Norme procedurale naționale care împiedică instanța sesizată cu acțiunea să se pronunțe cu privire la existența discriminării invocate în pofida cererii exprese a reclamantului)

text:
               7.6.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 217/3

      Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 15 aprilie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Högsta domstolen – Suedia) – Diskrimineringsombudsmannen/Braathens Regional Aviation AB
      (Cauza C-30/19) (1)

      (Trimitere preliminară - Egalitate de tratament între persoane, fără deosebire de rasă sau origine etnică - Directiva 2000/43/CE - Articolul 7 - Apărarea drepturilor - Articolul 15 - Sancțiuni - Acțiune în despăgubire întemeiată pe invocarea unei discriminări - Achiesarea pârâtului la cererea de despăgubire fără recunoașterea din partea sa a existenței discriminării invocate - Legătură între despăgubirea plătită și discriminarea invocată - Articolul 47 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene - Dreptul la protecție jurisdicțională efectivă - Norme procedurale naționale care împiedică instanța sesizată cu acțiunea să se pronunțe cu privire la existența discriminării invocate în pofida cererii exprese a reclamantului)
      (2021/C 217/03)
      Limba de procedură: suedeza

         Instanța de trimitere

      Högsta domstolen

         Părțile din procedura principală

         Recurent: Diskrimineringsombudsmannen

         Intimată: Braathens Regional Aviation AB

         Dispozitivul

      Articolele 7 și 15 din Directiva 2000/43/CE a Consiliului din 29 iunie 2000 de punere în aplicare a principiului egalității de tratament între persoane, fără deosebire de rasă sau origine etnică, citite în lumina articolului 47 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, trebuie interpretate în sensul că se opun unei legislații naționale care împiedică o instanță sesizată cu o acțiune în despăgubire întemeiată pe invocarea unei discriminări prohibite de această directivă să examineze cererea având ca obiect constatarea existenței acestei discriminări atunci când pârâtul acceptă să plătească despăgubirea solicitată fără a recunoaște însă existența discriminării menționate. Revine instanței naționale sesizate cu un litigiu între particulari sarcina de a asigura, în cadrul competențelor sale, protecția juridică ce decurge pentru justițiabili din articolul 47 din Carta drepturilor fundamentale, lăsând neaplicată, dacă este necesar, orice dispoziție contrară a legislației naționale.

         (1)  JO C 103, 18.3.2019.


title: Cauza C-194/19: Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 15 aprilie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Conseil d'État – Belgia) – H. A./État belge [Trimitere preliminară – Regulamentul (UE) nr. 604/2013 – Determinarea statului membru responsabil de examinarea unei cereri de protecție internațională – Articolul 27 – Cale de atac – Luarea în considerare a unor elemente ulterioare deciziei de transfer – Protecție jurisdicțională efectivă]

text:
               7.6.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 217/3

      Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 15 aprilie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Conseil d'État – Belgia) – H. A./État belge
      (Cauza C-194/19) (1)

      (Trimitere preliminară - Regulamentul (UE) nr. 604/2013 - Determinarea statului membru responsabil de examinarea unei cereri de protecție internațională - Articolul 27 - Cale de atac - Luarea în considerare a unor elemente ulterioare deciziei de transfer - Protecție jurisdicțională efectivă)
      (2021/C 217/04)
      Limba de procedură: franceza

         Instanța de trimitere

      Conseil d'État

         Părțile din procedura principală

         Recurent: H. A.

         Intimat: État belge

         Dispozitivul

      Articolul 27 alineatul (1) din Regulamentul (UE) nr. 604/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 26 iunie 2013 de stabilire a criteriilor și mecanismelor de determinare a statului membru responsabil de examinarea unei cereri de protecție internațională prezentate într-unul dintre statele membre de către un resortisant al unei țări terțe sau de către un apatrid, citit în lumina considerentului (19) al acestuia, și articolul 47 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene trebuie interpretate în sensul că se opun unei legislații naționale care prevede că instanța sesizată cu o acțiune în anulare împotriva unei decizii de transfer nu poate, în cadrul examinării acestei acțiuni, să țină seama de împrejurări ulterioare adoptării acestei decizii, care sunt determinante pentru corecta aplicare a acestui regulament, cu excepția cazului în care această legislație prevede o cale de atac specifică ce presupune o examinare ex nunc a situației persoanei în cauză, ale cărei rezultate sunt obligatorii pentru autoritățile competente, care poate fi exercitată în urma apariției unor asemenea împrejurări și care, printre altele, să nu fie condiționată de privarea de libertate a acestei persoane și nici de împrejurarea că executarea acestei decizii este iminentă.

         (1)  JO C 164, 13.5.2019.


title: Cauza C-221/19: Hotărârea Curții (Camera a patra) din 15 aprilie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Sąd Okręgowy w Gdańsku – Polonia) – AV [„Trimitere preliminară – Cooperare judiciară în materie penală – Decizia-cadru 2008/909/JAI – Articolul 8 alineatele (2)-(4) – Articolul 17 alineatele (1) și (2) – Articolul 19 – Luare în considerare, în scopul pronunțării unei hotărâri de aplicare a unei pedepse rezultante, a unei condamnări pronunțate într-un alt stat membru și care trebuie executată în statul membru în care este pronunțată această hotărâre – Condiții – Decizia-cadru 2008/675/JAI – Articolul 3 alineatul (3) – Noțiunea de «influențare a unei hotărâri de condamnare sau a executării sale» care trebuie luată în considerare în cadrul unui nou proces penal desfășurat într-un stat membru diferit de cel în care a fost pronunțată această hotărâre”]

text:
               7.6.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 217/4

      Hotărârea Curții (Camera a patra) din 15 aprilie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Sąd Okręgowy w Gdańsku – Polonia) – AV
      (Cauza C-221/19) (1)

      („Trimitere preliminară - Cooperare judiciară în materie penală - Decizia-cadru 2008/909/JAI - Articolul 8 alineatele (2)-(4) - Articolul 17 alineatele (1) și (2) - Articolul 19 - Luare în considerare, în scopul pronunțării unei hotărâri de aplicare a unei pedepse rezultante, a unei condamnări pronunțate într-un alt stat membru și care trebuie executată în statul membru în care este pronunțată această hotărâre - Condiții - Decizia-cadru 2008/675/JAI - Articolul 3 alineatul (3) - Noțiunea de «influențare a unei hotărâri de condamnare sau a executării sale» care trebuie luată în considerare în cadrul unui nou proces penal desfășurat într-un stat membru diferit de cel în care a fost pronunțată această hotărâre”)
      (2021/C 217/05)
      Limba de procedură: polona

         Instanța de trimitere

      Sąd Okręgowy w Gdańsku

         Partea din procedura principală

      AV

         Cu participarea: Pomorski Wydział Zamiejscowy Departamentu do Spraw Przestępczości Zorganizowanej i Korupcji Prokuratury Krajowej

         Dispozitivul

                  1)

                  Dispozițiile coroborate ale articolului 8 alineatele (2)-(4), ale articolului 17 alineatele (1) și (2) și ale articolului 19 din Decizia-cadru 2008/909/JAI a Consiliului din 27 noiembrie 2008 privind aplicarea principiului recunoașterii reciproce în cazul hotărârilor judecătorești în materie penală care impun pedepse sau măsuri privative de libertate în scopul executării lor în Uniunea Europeană, astfel cum a fost modificată prin Decizia-cadru 2009/299/JAI a Consiliului din 26 februarie 2009, trebuie interpretate în sensul că permit pronunțarea unei hotărâri de aplicare a unei pedepse rezultante care acoperă nu numai una sau mai multe condamnări pronunțate anterior împotriva persoanei interesate în statul membru în care este pronunțată această hotărâre de aplicare a unei pedepse rezultante, ci și una sau mai multe condamnări pronunțate împotriva sa într-un alt stat membru și care sunt executate, în temeiul acestei decizii-cadru, în primul stat membru. O asemenea hotărâre de aplicare a unei pedepse rezultante nu poate totuși să conducă la o adaptare a duratei sau a naturii acestor din urmă condamnări care să depășească limitele stricte prevăzute la articolul 8 alineatele (2)-(4) din respectiva decizie-cadru, la o încălcare a obligației, care este impusă prin articolul 17 alineatul (2) din aceasta, de deducere a întregii perioade privative de libertate deja executate, dacă este cazul, de persoana condamnată în statul emitent din durata totală a pedepsei privative de libertate care trebuie executată în statul de executare sau la o revizuire, cu încălcarea articolului 19 alineatul (2) din decizia-cadru menționată, a condamnărilor pronunțate împotriva sa într-un alt stat membru.

                  2)

                  Articolul 3 alineatul (3) din Decizia-cadru 2008/675/JAI a Consiliului din 24 iulie 2008 privind luarea în considerare a condamnărilor în statele membre ale Uniunii Europene în cadrul unui nou proces penal, citit în lumina considerentului (14) al acesteia, trebuie interpretat în sensul că permite pronunțarea unei hotărâri de aplicare a unei pedepse rezultante care acoperă nu numai una sau mai multe condamnări pronunțate anterior împotriva persoanei interesate în statul membru în care este pronunțată această hotărâre de aplicare a unei pedepse rezultante, ci și una sau mai multe condamnări pronunțate împotriva sa într-un alt stat membru și care sunt executate, în temeiul Deciziei-cadru 2008/909, astfel cum a fost modificată prin Decizia-cadru 2009/299, în primul stat membru, cu condiția ca respectiva hotărâre de aplicare a unei pedepse rezultante să respecte, în ceea ce privește aceste din urmă condamnări, condițiile și limitele care decurg din articolul 8 alineatele (2)-(4), din articolul 17 alineatul (2) și din articolul 19 alineatul (2) din Decizia-cadru 2008/909 menționată, astfel cum a fost modificată.

         (1)  JO C 280, 19.8.2019.


title: Cauza C-470/19: Hotărârea Curții (Camera întâi) din 15 aprilie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de High Court (Irlanda) – Irlanda) – Friends of the Irish Environment Ltd/Commissioner for Environmental Information (Trimitere preliminară – Convenția de la Aarhus – Directiva 2003/4/CE – Dreptul de acces la informațiile despre mediu deținute de autoritățile publice – Articolul 2 punctul 2 – Noțiunea de „autoritate publică” – Organe sau instituții care acționează în exercitarea competențelor judiciare – Informații conținute în dosarul unei proceduri jurisdicționale închise)

text:
               7.6.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 217/5

      Hotărârea Curții (Camera întâi) din 15 aprilie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de High Court (Irlanda) – Irlanda) – Friends of the Irish Environment Ltd/Commissioner for Environmental Information
      (Cauza C-470/19) (1)

      (Trimitere preliminară - Convenția de la Aarhus - Directiva 2003/4/CE - Dreptul de acces la informațiile despre mediu deținute de autoritățile publice - Articolul 2 punctul 2 - Noțiunea de „autoritate publică” - Organe sau instituții care acționează în exercitarea competențelor judiciare - Informații conținute în dosarul unei proceduri jurisdicționale închise)
      (2021/C 217/06)
      Limba de procedură: engleza

         Instanța de trimitere

      High Court (Irlande)

         Părțile din procedura principală

         Reclamană: Friends of the Irish Environment Ltd

         Pârât: Commissioner for Environmental Information

         Cu participarea: Courts Service of Ireland

         Dispozitivul

      Articolul 2 punctul 2 din Directiva 2003/4/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 28 ianuarie 2003 privind accesul publicului la informațiile despre mediu și de abrogare a Directivei 90/313/CEE a Consiliului trebuie interpretat în sensul că nu reglementează accesul la informațiile despre mediu conținute în dosarele judiciare, din moment ce nici instanțele, nici organele sau instituțiile aflate sub controlul lor și care au astfel legături strânse cu acestea din urmă nu constituie „autorități publice” în sensul dispoziției menționate și, prin urmare, nu intră în domeniul de aplicare al acestei directive.

         (1)  JO C 280, 19.8.2019.


title: Cauza C-511/19: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 15 aprilie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Areios Pagos – Grecia) – AB/Olympiako Athlitiko Kentro Athinon – Spyros Louis [Trimitere preliminară – Politica socială – Directiva 2000/78/CE – Principiul egalității de tratament în ceea ce privește încadrarea în muncă și ocuparea forței de muncă – Interzicerea discriminării pe motive de vârstă – Lucrători plasați într o rezervă de forță de muncă până la rezilierea contractului lor de muncă – Reducere salarială și reducere sau pierdere a indemnizației de concediere – Regim aplicabil lucrătorilor din sectorul public apropiați de pensionarea pentru limită de vârstă cu pensie integrală – Reducere a cheltuielilor cu salariile din sectorul public – Articolul 6 alineatul (1) – Obiectiv legitim de politică socială – Situație de criză economică]

text:
               7.6.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 217/6

      Hotărârea Curții (Camera a treia) din 15 aprilie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Areios Pagos – Grecia) – AB/Olympiako Athlitiko Kentro Athinon – Spyros Louis
      (Cauza C-511/19) (1)

      (Trimitere preliminară - Politica socială - Directiva 2000/78/CE - Principiul egalității de tratament în ceea ce privește încadrarea în muncă și ocuparea forței de muncă - Interzicerea discriminării pe motive de vârstă - Lucrători plasați într o rezervă de forță de muncă până la rezilierea contractului lor de muncă - Reducere salarială și reducere sau pierdere a indemnizației de concediere - Regim aplicabil lucrătorilor din sectorul public apropiați de pensionarea pentru limită de vârstă cu pensie integrală - Reducere a cheltuielilor cu salariile din sectorul public - Articolul 6 alineatul (1) - Obiectiv legitim de politică socială - Situație de criză economică)
      (2021/C 217/07)
      Limba de procedură: greaca

         Instanța de trimitere

      Areios Pagos.

         Părțile din procedura principală

         Reclamant: AB

         Pârâtă: Olympiako Athlitiko Kentro Athinon – Spyros Louis

         Dispozitivul

      Articolul 2 și articolul 6 alineatul (1) din Directiva 2000/78/CE a Consiliului din 27 noiembrie 2000 de creare a unui cadru general în favoarea egalității de tratament în ceea ce privește încadrarea în muncă și ocuparea forței de muncă trebuie interpretate în sensul că nu se opun unei reglementări naționale în temeiul căreia lucrătorii din sectorul public care îndeplinesc în cursul unei perioade determinate condițiile pentru a primi o pensie pentru limită de vârstă integrală sunt plasați sub un regim de rezervă de forță de muncă până la rezilierea contractului lor de muncă, ceea ce determină o scădere a remunerației lor, o pierdere a eventualei lor promovări, precum și o reducere sau chiar o suprimare a indemnizației de concediere la care ar fi avut dreptul la momentul încetării raportului lor de muncă, din moment ce această reglementare urmărește un obiectiv legitim de politică a ocupării forței de muncă, iar mijloacele pentru realizarea acestui obiectiv sunt corespunzătoare și necesare.

         (1)  JO C 319, 23.9.2019.


title: Cauza C-515/19: Hotărârea Curții (Camera a doua) din 15 aprilie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Conseil d'État – France) – Eutelsat SA/Autorité de régulation des communications électroniques et des postes, Inmarsat Ventures SE, anciennement Inmarsat Ventures Ltd [Trimitere preliminară – Apropierea legislațiilor – Sectorul telecomunicațiilor – Utilizarea armonizată a spectrului radio pentru benzile de frecvență de 2 GHz în vederea punerii în funcțiune a sistemelor care furnizează servicii mobile de comunicații prin satelit – Decizia nr. 626/2008/CE – Articolul 2 alineatul (2) literele (a) și (b) – Articolul 4 alineatul (1) litera (c) punctul (ii) – Articolul 7 alineatele (1) și (2) – Articolul 8 alineatele (1) și (3) – Sisteme mobile de comunicații prin satelit – Noțiunea de „stație terestră mobilă” – Noțiunea de „componente terestre complementare” – Noțiunea de „calitate necesară” – Rolul componentelor de satelit și, respectiv, al celor terestre – Obligația operatorului de sisteme mobile de comunicații prin satelit selectat de a deservi un anumit procent din populație și din teritoriu – Nerespectare – Incidență]

text:
               7.6.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 217/6

      Hotărârea Curții (Camera a doua) din 15 aprilie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Conseil d'État – France) – Eutelsat SA/Autorité de régulation des communications électroniques et des postes, Inmarsat Ventures SE, anciennement Inmarsat Ventures Ltd
      (Cauza C-515/19) (1)

      (Trimitere preliminară - Apropierea legislațiilor - Sectorul telecomunicațiilor - Utilizarea armonizată a spectrului radio pentru benzile de frecvență de 2 GHz în vederea punerii în funcțiune a sistemelor care furnizează servicii mobile de comunicații prin satelit - Decizia nr. 626/2008/CE - Articolul 2 alineatul (2) literele (a) și (b) - Articolul 4 alineatul (1) litera (c) punctul (ii) - Articolul 7 alineatele (1) și (2) - Articolul 8 alineatele (1) și (3) - Sisteme mobile de comunicații prin satelit - Noțiunea de „stație terestră mobilă” - Noțiunea de „componente terestre complementare” - Noțiunea de „calitate necesară” - Rolul componentelor de satelit și, respectiv, al celor terestre - Obligația operatorului de sisteme mobile de comunicații prin satelit selectat de a deservi un anumit procent din populație și din teritoriu - Nerespectare - Incidență)
      (2021/C 217/08)
      Limba de procedură: franceza

         Instanța de trimitere

      Conseil d'État

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: Eutelsat SA

         Pârâtă: Autorité de régulation des communications électroniques et des postes, Inmarsat Ventures SE, anciennement Inmarsat Ventures Ltd

         Cu participarea: Viasat Inc., Viasat UK Ltd

         Dispozitivul

                  1)

                  Articolul 2 alineatul (2) literele (a) și (b) din Decizia 626/2008/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 30 iunie 2008 privind selectarea și autorizarea sistemelor care furnizează servicii mobile de comunicații prin satelit (MSS) coroborat cu articolul 8 alineatele (1) și (3) din această decizie trebuie interpretat în sensul că un sistem mobil de comunicații prin satelit nu trebuie să se bazeze cu titlu principal, în ceea ce privește capacitatea datelor transmise, pe componenta de satelit a acestui sistem, iar componentele terestre complementare pentru sisteme mobile de comunicații prin satelit pot fi instalate astfel încât să acopere întreg teritoriul Uniunii pentru motivul că această componentă de satelit nu permite să se asigure comunicațiile în niciun punct al teritoriului respectiv la „calitatea necesară” în sensul articolului 2 alineatul (2) litera (b) din decizia menționată, înțeleasă ca nivelul de calitate necesar pentru furnizarea serviciului propus de operatorul acestui sistem, cu condiția ca concurența să nu fie denaturată și ca respectiva componentă de satelit să prezinte o utilitate reală și concretă, în sensul că o asemenea componentă să fie necesară pentru funcționarea sistemului mobil de comunicații prin satelit, sub rezerva unei funcționări autonome a componentelor terestre complementare, în caz de defecțiune a componentei de satelit, care nu trebuie să depășească 18 luni.

                  2)

                  Noțiunea de „stație terestră mobilă”, în sensul articolului 2 alineatul (2) litera (a) din decizia 626/2008, trebuie interpretată în sensul că nu este necesar, pentru a intra sub incidența acestei noțiuni, ca o astfel de stație să poată comunica fără echipamente distincte atât cu o componentă terestră complementară, cât și cu un satelit.

                  3)

                  Articolul 8 alineatul (1) din Decizia nr. 626/2008 coroborat cu articolul 7 alineatul (1) din această decizie trebuie interpretat în sensul că, în cazul în care se dovedește că un operator selectat în conformitate cu titlul II din decizia menționată și autorizat să utilizeze spectrul de frecvențe radio în temeiul articolului 7 din aceeași decizie nu a furnizat servicii mobile prin satelit prin intermediul unui sistem mobil prin satelit până la data limită prevăzută la articolul 4 alineatul (1) litera (c) punctul (ii) din Decizia nr. 626/2008, autoritățile competente ale statelor membre nu sunt abilitate să refuze acordarea autorizațiilor necesare furnizării de componente terestre complementare pentru sisteme mobile de comunicații prin satelit respectivului operator pentru motivul că acesta nu și a respectat angajamentul asumat în candidatură.

         (1)  JO C 295, 2.9.2019


title: Cauza C-593/19: Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 15 aprilie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Bundesfinanzgericht, Außenstelle Graz – Austria) – SK Telecom Co. Ltd./Finanzamt Graz-Stadt (Trimitere preliminară – Taxa pe valoarea adăugată (TVA) – Directiva 2006/112/CE – Stabilirea locului de prestare a serviciilor de telecomunicații – Roaming al resortisanților unor țări terțe în rețelele de comunicații mobile din cadrul Uniunii Europene – Articolul 59a primul paragraf litera (b) – Posibilitatea statelor membre de a transfera locul de prestare a serviciilor de telecomunicații pe teritoriul lor)

text:
               7.6.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 217/7

      Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 15 aprilie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Bundesfinanzgericht, Außenstelle Graz – Austria) – SK Telecom Co. Ltd./Finanzamt Graz-Stadt
      (Cauza C-593/19) (1)

      (Trimitere preliminară - Taxa pe valoarea adăugată (TVA) - Directiva 2006/112/CE - Stabilirea locului de prestare a serviciilor de telecomunicații - Roaming al resortisanților unor țări terțe în rețelele de comunicații mobile din cadrul Uniunii Europene - Articolul 59a primul paragraf litera (b) - Posibilitatea statelor membre de a transfera locul de prestare a serviciilor de telecomunicații pe teritoriul lor)
      (2021/C 217/09)
      Limba de procedură: germana

         Instanța de trimitere

      Bundesfinanzgericht, Außenstelle Graz

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: SK Telecom Co. Ltd.

         Pârâtă: Finanzamt Graz-Stadt

         Dispozitivul

      Articolul 59a primul paragraf litera (b) din Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată, astfel cum a fost modificată de la 1 ianuarie 2010 prin Directiva 2008/8/CE a Consiliului din 12 februarie 2008, trebuie interpretat în sensul că trebuie să se considere că serviciile de roaming furnizate de un operator de telefonie mobilă stabilit într-o țară terță clienților săi, care sunt de asemenea stabiliți ori au domiciliul stabil sau reședința obișnuită în țara terță respectivă, care le permit acestora să utilizeze rețeaua de comunicații mobile națională a statului membru în care locuiesc temporar, fac obiectul unei „utilizări și exploatări efective” pe teritoriul statului membru respectiv, în sensul acestei dispoziții, astfel încât statul membru menționat poate considera locul de prestare a acestor servicii de roaming ca fiind situat pe teritoriul său atunci când, fără a lua în considerare tratamentul fiscal căruia îi sunt supuse aceste servicii în temeiul dreptului fiscal intern al țării terțe amintite, exercitarea unei asemenea posibilități are ca efect evitarea neimpozitării serviciilor menționate în cadrul Uniunii.

         (1)  JO C 27, 27.1.2020.


title: Cauza C-694/19 P: Hotărârea Curții (Camera a noua) din 15 aprilie 2021 – Italmobiliare SpA, Sirap-Gema SpA, Sirap France SAS, Petruzalek GmbH, Petruzalek s.r.o., Petruzalek s.r.o., Petruzalek kft/Comisia Europeană (Recurs – Concurență – Înțelegeri – Piața ambalajelor alimentare pentru vânzarea cu amănuntul – Imputabilitatea comportamentului ilicit – Condiții de acordare a beneficiului imunității – Orientările din 2006 privind calcularea cuantumului amenzilor – Valoarea vânzărilor – Plafonul amenzii – Durata procedurii administrative – Termen rezonabil – Capacitate de plată)

text:
               7.6.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 217/8

      Hotărârea Curții (Camera a noua) din 15 aprilie 2021 – Italmobiliare SpA, Sirap-Gema SpA, Sirap France SAS, Petruzalek GmbH, Petruzalek s.r.o., Petruzalek s.r.o., Petruzalek kft/Comisia Europeană
      (Cauza C-694/19 P) (1)

      (Recurs - Concurență - Înțelegeri - Piața ambalajelor alimentare pentru vânzarea cu amănuntul - Imputabilitatea comportamentului ilicit - Condiții de acordare a beneficiului imunității - Orientările din 2006 privind calcularea cuantumului amenzilor - Valoarea vânzărilor - Plafonul amenzii - Durata procedurii administrative - Termen rezonabil - Capacitate de plată)
      (2021/C 217/10)
      Limba de procedură: italiana

         Părțile

         Recurente: Italmobiliare SpA, Sirap-Gema SpA, Sirap France SAS, Petruzalek GmbH, Petruzalek s.r.o., Petruzalek s.r.o., Petruzalek kft (reprezentant: F. Moretti, avocată)

         Cealaltă parte din procedură: Comisia Europeană (reprezentanți: inițial P. Rossi, T. Vecchi, ulterior P. Rossi, G. Conte și C. Sjödin, agenți)

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge recursul.

                  2)

                  Italmobiliare SpA, Sirap-Gema SpA, Sirap France SAS, Petruzalek GmbH, Petruzalek s.r.o., Petruzalek s.r.o. și Petruzalek kft suportă, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, pe cele efectuate de Comisia Europeană.

         (1)  JO C 372, 4.11.2019.


title: Cauza C-729/19: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 15 aprilie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Court of Appeal in Northern Ireland – Regatul Unit) – TKF/Department of Justice for Northern Ireland („Trimitere preliminară – Cooperare judiciară în materie civilă – Recunoașterea și executarea hotărârilor în materie de obligații de întreținere – Regulamentul (CE) nr. 4/2009 – Domeniu de aplicare ratione temporis – Articolul 75 – Hotărâri pronunțate de o instanță a unui stat membru înainte de aderarea la Uniunea Europeană”)

text:
               7.6.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 217/9

      Hotărârea Curții (Camera a treia) din 15 aprilie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Court of Appeal in Northern Ireland – Regatul Unit) – TKF/Department of Justice for Northern Ireland
      (Cauza C-729/19) (1)

      („Trimitere preliminară - Cooperare judiciară în materie civilă - Recunoașterea și executarea hotărârilor în materie de obligații de întreținere - Regulamentul (CE) nr. 4/2009 - Domeniu de aplicare ratione temporis - Articolul 75 - Hotărâri pronunțate de o instanță a unui stat membru înainte de aderarea la Uniunea Europeană”)
      (2021/C 217/11)
      Limba de procedură: engleza

         Instanța de trimitere

      Court of Appeal in Northern Ireland

         Părțile din procedura principală

         Reclamant: TKF

         Pârât: Department of Justice for Northern Ireland

         Dispozitivul

                  1)

                  Articolul 75 alineatul (2) litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 4/2009 al Consiliului din 18 decembrie 2008 privind competența, legea aplicabilă, recunoașterea și executarea hotărârilor și cooperarea în materie de obligații de întreținere trebuie interpretat în sensul că se aplică numai hotărârilor pronunțate de instanțele naționale în state care erau deja membre ale Uniunii Europene la data pronunțării acestor hotărâri.

                  2)

                  Regulamentul nr. 4/2009 trebuie interpretat în sensul că nicio dispoziție a acestui regulament nu permite ca hotărâri în materie de obligații de întreținere, pronunțate într-un stat înainte de aderarea sa la Uniunea Europeană și înainte de data aplicării regulamentului menționat, să fie recunoscute și executate, după aderarea acestui stat la Uniune, într-un alt stat membru.

         (1)  JO C 423, 16.12.2019.


title: Cauza C-733/19: Hotărârea Curții (Camera întâi) din 15 aprilie 2021 – Regatul Țărilor de Jos/Consiliul Uniunii Europene, Parlamentul European (Acțiune în anulare – Politica comună în domeniul pescuitului – Regulamentul (UE) nr. 1380/2013 – Conservarea și exploatarea durabilă a resurselor piscicole – Protecția ecosistemelor marine – Regulamentul (UE) 2019/1241 – Măsuri tehnice – Anexa V partea D – Interdicția pescuitului cu traule cu impulsuri electrice – Principiul proporționalității – Principiul precauției)

text:
               7.6.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 217/9

      Hotărârea Curții (Camera întâi) din 15 aprilie 2021 – Regatul Țărilor de Jos/Consiliul Uniunii Europene, Parlamentul European
      (Cauza C-733/19) (1)

      (Acțiune în anulare - Politica comună în domeniul pescuitului - Regulamentul (UE) nr. 1380/2013 - Conservarea și exploatarea durabilă a resurselor piscicole - Protecția ecosistemelor marine - Regulamentul (UE) 2019/1241 - Măsuri tehnice - Anexa V partea D - Interdicția pescuitului cu traule cu impulsuri electrice - Principiul proporționalității - Principiul precauției)
      (2021/C 217/12)
      Limba de procedură: neerlandeza

         Părțile

         Reclamant: Regatul Țărilor de Jos (reprezentanți: M. K. Bulterman, M. Noort și P. Huurnink, agenți)

         Pârâți: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: F. Naert și A. Maceroni, agenți), Parlamentul European (reprezentanți: R. van de Westelaken, I. Liukkonen și K. Zejdová, agenți)

         Intervenientă în susținerea pârâților: Republica Franceză (reprezentanți: A.-L. Desjonquères și M. J.-L. Carré, agenți)

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Regatul Țărilor de Jos suportă, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, cheltuielile de judecată efectuate de Consiliul Uniunii Europene și de Parlamentul European.

                  3)

                  Republica Franceză suportă propriile cheltuieli de judecată.

         (1)  JO C 423, 16.12.2019.


title: Cauza C-736/19: Hotărârea Curții (Camera a șasea) din 15 aprilie 2021 [cerere de decizie preliminară formulată de Augstākā tiesa (Senāts) – Letonia] – ZS „Plaukti” [Trimitere preliminară – Agricultură – Fondul european agricol pentru dezvoltare rurală (FEADR) – Regulamentul (CE) nr. 1698/2005 – Regulamentul (UE) nr. 65/2011 – Articolul 16 alineatul (5) al treilea paragraf – Regulamentul (CE) nr. 73/2009 – Articolele 4 și 6 – Regulamentul (CE) nr. 1122/2009 – Sprijin pentru dezvoltare rurală – Plăți pentru agromediu – Ajutor pentru menținerea biodiversității pășunilor – Nerespectare a condițiilor de acordare a acestor plăți – Cosire prematură – Reducere și excludere a plăților respective – Standarde obligatorii – Cerințe legale în materie de gestionare – Cerințe minime pentru bune condiții agricole și de mediu – Angajamente care depășesc standardele obligatorii, cerințele minime și celelalte cerințe obligatorii corespunzătoare stabilite în legislația națională]

text:
               7.6.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 217/10

      Hotărârea Curții (Camera a șasea) din 15 aprilie 2021 [cerere de decizie preliminară formulată de Augstākā tiesa (Senāts) – Letonia] – ZS „Plaukti”
      (Cauza C-736/19) (1)

      (Trimitere preliminară - Agricultură - Fondul european agricol pentru dezvoltare rurală (FEADR) - Regulamentul (CE) nr. 1698/2005 - Regulamentul (UE) nr. 65/2011 - Articolul 16 alineatul (5) al treilea paragraf - Regulamentul (CE) nr. 73/2009 - Articolele 4 și 6 - Regulamentul (CE) nr. 1122/2009 - Sprijin pentru dezvoltare rurală - Plăți pentru agromediu - Ajutor pentru menținerea biodiversității pășunilor - Nerespectare a condițiilor de acordare a acestor plăți - Cosire prematură - Reducere și excludere a plăților respective - Standarde obligatorii - Cerințe legale în materie de gestionare - Cerințe minime pentru bune condiții agricole și de mediu - Angajamente care depășesc standardele obligatorii, cerințele minime și celelalte cerințe obligatorii corespunzătoare stabilite în legislația națională)
      (2021/C 217/13)
      Limba de procedură: letona

         Instanța de trimitere

      Augstākā tiesa (Senāts)

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: ZS „Plaukti”

         cu participarea: Lauku atbalsta dienests

         Dispozitivul

                  1)

                  Articolul 16 alineatul (5) al treilea paragraf din Regulamentul (UE) nr. 65/2011 al Comisiei din 27 ianuarie 2011 de stabilire a normelor de punere în aplicare a Regulamentului (CE) nr. 1698/2005 al Consiliului în ceea ce privește punerea în aplicare a procedurilor de control și a ecocondiționalității în cazul măsurilor de sprijin pentru dezvoltare rurală trebuie interpretat în sensul că nu este aplicabil în cazul în care solicitantul unui ajutor nu a respectat angajamentele agroecologice referitoare la condițiile de cosire, fără să se fi constatat nicio modificare a grupei de culturi în cauză.

                  2)

                  Articolele 4 și 6 din Regulamentul (CE) nr. 73/2009 al Consiliului din 19 ianuarie 2009 de stabilire a unor norme comune pentru sistemele de ajutor direct pentru agricultori în cadrul politicii agricole comune și de instituire a anumitor sisteme de ajutor pentru agricultori, de modificare a Regulamentelor (CE) nr. 1290/2005, (CE) nr. 247/2006, (CE) nr. 378/2007 și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 1782/2003, coroborate cu articolul 39 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 1698/2005 al Consiliului din 20 septembrie 2005 privind sprijinul pentru dezvoltare rurală acordat din Fondul european agricol pentru dezvoltare rurală (FEADR) trebuie interpretate în sensul că se opun unei reglementări naționale potrivit căreia una și aceeași cerință poate constitui în același timp o cerință minimă în materie de bune condiții agricole și de mediu și o cerință care depășește aceste cerințe minime, și anume o condiție de acordare referitoare la plățile pentru agromediu.

         (1)  JO C 413, 9.12.2019.


title: Cauza C-786/19: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 15 aprilie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Finanzgericht Köln – Germania) – The North of England P & I Association Ltd., succesoare în drepturi a Marine Shipping Mutual Insurance Company/Bundeszentralamt für Steuern [Trimitere preliminară – Asigurare generală directă – A doua directivă 88/357/CEE – Articolul 2 litera (d) a doua liniuță – Directiva 92/49/CEE – Articolul 46 alineatul (2) primul paragraf – Impozit pe primele de asigurare – Noțiunea de „stat membru în care este situat riscul” – Vehicule de orice natură – Noțiunea de „stat membru de înregistrare” – Asigurare a navelor maritime – Nave înscrise în registrul navelor ținut de un stat membru, dar care arborează pavilionul unui alt stat membru sau al unui stat terț în temeiul unei autorizații de schimbare de pavilion temporară]

text:
               7.6.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 217/11

      Hotărârea Curții (Camera a treia) din 15 aprilie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Finanzgericht Köln – Germania) – The North of England P & I Association Ltd., succesoare în drepturi a Marine Shipping Mutual Insurance Company/Bundeszentralamt für Steuern
      (Cauza C-786/19) (1)

      (Trimitere preliminară - Asigurare generală directă - A doua directivă 88/357/CEE - Articolul 2 litera (d) a doua liniuță - Directiva 92/49/CEE - Articolul 46 alineatul (2) primul paragraf - Impozit pe primele de asigurare - Noțiunea de „stat membru în care este situat riscul” - Vehicule de orice natură - Noțiunea de „stat membru de înregistrare” - Asigurare a navelor maritime - Nave înscrise în registrul navelor ținut de un stat membru, dar care arborează pavilionul unui alt stat membru sau al unui stat terț în temeiul unei autorizații de schimbare de pavilion temporară)
      (2021/C 217/14)
      Limba de procedură: germana

         Instanța de trimitere

      Finanzgericht Köln

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: The North of England P & I Association Ltd., succesoare în drepturi a Marine Shipping Mutual Insurance Company

         Pârât: Bundeszentralamt für Steuern

         Dispozitivul

      Articolul 46 alineatul (2) primul paragraf din Directiva 92/49/CEE a Consiliului din 18 iunie 1992 de coordonare a actelor cu putere de lege și actelor administrative privind asigurarea generală directă și de modificare a Directivelor 73/239/CEE și 88/357/CEE (a treia directivă privind „asigurarea generală”) coroborat cu articolul 2 litera (d) a doua liniuță din A doua directivă 88/357/CEE a Consiliului din 22 iunie 1988 de coordonare a actelor cu putere de lege și a actelor administrative privind asigurarea generală directă, de stabilire a dispozițiilor destinate să faciliteze exercitarea efectivă a libertății de a presta servicii și de modificare a Directivei 73/239/CEE trebuie interpretat în sensul că, atunci când contractele de asigurare au ca obiect acoperirea unor riscuri diverse legate de exploatarea navelor maritime înscrise în registrul navelor ținut de un stat membru, dar care arborează pavilionul unui alt stat membru sau al unui stat terț în temeiul unei autorizații de schimbare de pavilion temporară, „statul membru de înregistrare” a navei în cauză și, prin urmare, „statul membru în care este situat riscul”, în sensul acestor dispoziții, care are competența exclusivă de impozitare a primelor plătite în temeiul contractelor de asigurare menționate, trebuie considerat statul membru care ține registrul navelor în care este înscrisă această navă în scopul în principal al certificării proprietății navei respective.

         (1)  JO C 45, 10.2.2020.


title: Cauza C-846/19: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 15 aprilie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunal d'arrondissement – Luxemburg) – EQ/Administration de l'Enregistrement, des Domaines et de la TVA [Trimitere preliminară – Taxa pe valoarea adăugată (TVA) – Directiva 2006/112/CE – Activitate economică – Prestări de servicii efectuate cu titlu oneros – Articolul 2 alineatul (1) litera (c) și articolul 9 alineatul (1) – Scutiri – Articolul 132 alineatul (1) litera (g) – Prestări de servicii direct legate de ajutorul social și securitatea socială – Servicii prestate de un avocat în cadrul unor mandate de protecție a unor persoane majore declarate incapabile de lege – Organism recunoscut ca având un caracter social]

text:
               7.6.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 217/11

      Hotărârea Curții (Camera a treia) din 15 aprilie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunal d'arrondissement – Luxemburg) – EQ/Administration de l'Enregistrement, des Domaines et de la TVA
      (Cauza C-846/19) (1)

      (Trimitere preliminară - Taxa pe valoarea adăugată (TVA) - Directiva 2006/112/CE - Activitate economică - Prestări de servicii efectuate cu titlu oneros - Articolul 2 alineatul (1) litera (c) și articolul 9 alineatul (1) - Scutiri - Articolul 132 alineatul (1) litera (g) - Prestări de servicii direct legate de ajutorul social și securitatea socială - Servicii prestate de un avocat în cadrul unor mandate de protecție a unor persoane majore declarate incapabile de lege - Organism recunoscut ca având un caracter social)
      (2021/C 217/15)
      Limba de procedură: franceza

         Instanța de trimitere

      Tribunal d'arrondissement

         Părțile din procedura principală

         Reclamant: EQ

         Pârâtă: Administration de l'Enregistrement, des Domaines et de la TVA

         Dispozitivul

                  1)

                  Articolul 9 alineatul (1) din Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată trebuie să fie interpretat în sensul că constituie o activitate economică, în sensul acestei dispoziții, prestările de servicii efectuate în beneficiul unor persoane majore declarate incapabile de lege și prin care se urmărește protejarea acestora în acțiunile vieții civile, a căror îndeplinire este încredințată prestatorului de o autoritate judiciară în temeiul legii și a căror remunerare este stabilită de aceeași autoritate în mod forfetar sau pe baza unei aprecieri de la caz la caz, ținând seama printre altele de situația financiară a persoanei incapabile, remunerația respectivă putând fi suportată, în plus, de stat dacă aceasta este lipsită de mijloace materiale, atunci când prestațiile menționate sunt efectuate cu titlu oneros, prestatorul obține din acestea venituri cu caracter de continuitate și nivelul total al compensării activității respective este stabilit potrivit unor criterii prin care se urmărește să se garanteze acoperirea costurilor de funcționare suportate de acest prestator.

                  2)

                  Articolul 132 alineatul (1) litera (g) din Directiva 2006/112 trebuie să fie interpretat în sensul că, pe de o parte, constituie „prestări de servicii direct legate de ajutorul social și securitatea socială” prestările de servicii efectuate în beneficiul unor persoane majore declarate incapabile de lege și prin care se urmărește protejarea acestora în acțiunile vieții civile și că, pe de altă parte, nu este exclus ca un avocat care furnizează asemenea prestări de servicii cu caracter social să poată beneficia, pentru întreprinderea pe care o exploatează și în limitele prestărilor menționate, de o recunoaștere ca organism având un caracter social, nefiind însă obligatoriu ca o asemenea recunoaștere să fie acordată prin intervenția unei autorități judiciare decât dacă, prin refuzarea acestei recunoașteri, statul membru în cauză a depășit limitele puterii de apreciere de care dispune în această privință.

                  3)

                  Principiul protecției încrederii legitime nu se opune ca administrația fiscală să supună taxei pe valoarea adăugată (TVA) anumite operațiuni care se raportează la o perioadă împlinită, într-o situație în care această administrație a acceptat timp de mai mulți ani declarațiile de TVA ale persoanei impozabile care nu includeau operațiunile de aceeași natură în operațiunile impozabile și în care persoana impozabilă se află în imposibilitatea de a recupera TVA-ul datorat de la cei care au remunerat aceste operațiuni, considerându-se, în acest caz, că remunerațiile deja plătite includ deja acest TVA.

         (1)  JO C 54, 17.2.2020.


title: Cauza C-868/19: Hotărârea Curții (Camera a șaptea) din 15 aprilie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Finanzgericht Berlin-Brandenburg – Germania) – M-GmbH/Finanzamt für Körperschaften [Trimitere preliminară – Taxa pe valoarea adăugată (TVA) – Directiva 2006/112/CE – Articolul 9 – Persoane impozabile – Articolul 11 – Posibilitatea statelor membre de a considera drept o singură persoană impozabilă persoane independente din punct de vedere juridic, dar strâns legate între ele prin legături financiare, economice și organizaționale („grup TVA”) – Noțiunea de „legături strânse pe plan financiar” – Reglementare națională care exclude de la posibilitatea de a fi membru al unui grup TVA societățile de persoane ai căror asociați, alături de societatea-mamă de cel mai înalt rang, nu sunt doar persoane integrate pe plan financiar în întreprinderea societății-mamă de cel mai înalt rang – Securitate juridică – Măsuri de prevenire a fraudei și a evaziunii fiscale – Proporționalitate – Neutralitatea TVA]

text:
               7.6.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 217/12

      Hotărârea Curții (Camera a șaptea) din 15 aprilie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Finanzgericht Berlin-Brandenburg – Germania) – M-GmbH/Finanzamt für Körperschaften
      (Cauza C-868/19) (1)

      (Trimitere preliminară - Taxa pe valoarea adăugată (TVA) - Directiva 2006/112/CE - Articolul 9 - Persoane impozabile - Articolul 11 - Posibilitatea statelor membre de a considera drept o singură persoană impozabilă persoane independente din punct de vedere juridic, dar strâns legate între ele prin legături financiare, economice și organizaționale („grup TVA”) - Noțiunea de „legături strânse pe plan financiar” - Reglementare națională care exclude de la posibilitatea de a fi membru al unui grup TVA societățile de persoane ai căror asociați, alături de societatea-mamă de cel mai înalt rang, nu sunt doar persoane integrate pe plan financiar în întreprinderea societății-mamă de cel mai înalt rang - Securitate juridică - Măsuri de prevenire a fraudei și a evaziunii fiscale - Proporționalitate - Neutralitatea TVA)
      (2021/C 217/16)
      Limba de procedură: germana

         Instanța de trimitere

      Finanzgericht Berlin-Brandenburg

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: M-GmbH

         Pârât: Finanzamt für Körperschaften

         Dispozitivul

      Articolul 11 din Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată, citit în lumina principiilor securității juridice, proporționalității și neutralității fiscale, trebuie interpretat în sensul că se opune unei reglementări naționale care subordonează posibilitatea unei societăți de persoane de a forma, împreună cu întreprinderea societății-mamă de cel mai înalt rang, un grup de persoane care pot fi considerate drept o singură persoană impozabilă în scopuri de taxă pe valoarea adăugată condiției ca asociații societății de persoane, alături de societatea-mamă de cel mai înalt rang, să fie doar persoane integrate pe plan financiar în această întreprindere.

         (1)  JO C 77, 9.3.2020.


title: Cauza C-875/19 P: Hotărârea Curții (Camera a șasea) din 15 aprilie 2021 – FV/Consiliul Uniunii Europene (Recurs – Acțiune în anulare – Funcție publică – Raport de notare – Criterii de apreciere – Regularitate a prestațiilor – Întârzieri – Prezentarea unui certificat medical – Obligația de solicitudine)

text:
               7.6.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 217/13

      Hotărârea Curții (Camera a șasea) din 15 aprilie 2021 – FV/Consiliul Uniunii Europene
      (Cauza C-875/19 P) (1)

      (Recurs - Acțiune în anulare - Funcție publică - Raport de notare - Criterii de apreciere - Regularitate a prestațiilor - Întârzieri - Prezentarea unui certificat medical - Obligația de solicitudine)
      (2021/C 217/17)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Recurentă: FV (reprezentant: É. Boigelot, avocat)

         Cealaltă parte din procedură: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: M. Bauer și R. Meyer, agenți)

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge recursul.

                  2)

                  O obligă pe FV să suporte, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, pe cele efectuate de Consiliul Uniunii Europene.

         (1)  JO C 77, 9.3.2020.


title: Cauza C-877/19 P: Hotărârea Curții (Camera a șasea) din 15 aprilie 2021 – FV/Consiliul Uniunii Europene (Recurs – Acțiune în anulare – Funcție publică – Raport de evaluare – Criterii de apreciere – Regularitate a prestațiilor – Întârzieri – Prezentarea unui certificat medical – Obligația de solicitudine)

text:
               7.6.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 217/13

      Hotărârea Curții (Camera a șasea) din 15 aprilie 2021 – FV/Consiliul Uniunii Europene
      (Cauza C-877/19 P) (1)

      (Recurs - Acțiune în anulare - Funcție publică - Raport de evaluare - Criterii de apreciere - Regularitate a prestațiilor - Întârzieri - Prezentarea unui certificat medical - Obligația de solicitudine)
      (2021/C 217/18)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Recurent: FV (reprezentant: É. Boigelot, avocat)

         Cealaltă parte din procedură: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: M. Bauer și R. Meyer, agenți)

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge recursul.

                  2)

                  Îl obligă pe domnul FV să suporte, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, pe cele efectuate de Consiliul Uniunii Europene.

         (1)  JO C 77, 9.3.2020.


title: Cauza C-935/19: Hotărârea Curții (Camera a noua) din 15 aprilie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Wojewódzki Sąd Administracyjny we Wrocławiu – Polonia) – Grupa Warzywna Sp. z o.o./Dyrektor Izby Administracji Skarbowej we Wrocławiu [Trimitere preliminară – Sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată (TVA) – Directiva 2006/112/CE – Articolul 273 – Supraevaluarea, în declarația fiscală, a cuantumului rambursării de TVA – Eroare de apreciere a persoanei impozabile cu privire la caracterul impozabil al acesteia – Rectificarea declarației fiscale în urma unui control – Sancțiune în cuantum de 20 % din cuantumul supraevaluării cuantumului rambursării de TVA – Principiul proporționalității]

text:
               7.6.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 217/14

      Hotărârea Curții (Camera a noua) din 15 aprilie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Wojewódzki Sąd Administracyjny we Wrocławiu – Polonia) – Grupa Warzywna Sp. z o.o./Dyrektor Izby Administracji Skarbowej we Wrocławiu
      (Cauza C-935/19) (1)

      (Trimitere preliminară - Sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată (TVA) - Directiva 2006/112/CE - Articolul 273 - Supraevaluarea, în declarația fiscală, a cuantumului rambursării de TVA - Eroare de apreciere a persoanei impozabile cu privire la caracterul impozabil al acesteia - Rectificarea declarației fiscale în urma unui control - Sancțiune în cuantum de 20 % din cuantumul supraevaluării cuantumului rambursării de TVA - Principiul proporționalității)
      (2021/C 217/19)
      Limba de procedură: polona

         Instanța de trimitere

      Wojewódzki Sąd Administracyjny we Wrocławiu

         Părțile din procedura principală

         Reclamant: Grupa Warzywna Sp. z o.o.

         Pârât: Dyrektor Izby Administracji Skarbowej we Wrocławiu

         Dispozitivul

      Articolul 273 din Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată și principiul proporționalității trebuie interpretate în sensul că se opun unei reglementări naționale care stabilește în sarcina unei persoane impozabile, care a calificat în mod eronat o operațiune scutită de taxa pe valoarea adăugată (TVA) drept operațiune supusă acestei taxe, o sancțiune egală cu 20 % din cuantumul supraevaluării cuantumului rambursării de TVA solicitate în mod nejustificat, în măsura în care această sancțiune se aplică în mod nediferențiat atât într-o situație în care neregula rezultă dintr-o eroare de apreciere săvârșită de părțile la operațiune cu privire la caracterul impozabil al acesteia din urmă, care se caracterizează printr-o lipsă a vreunui indiciu al unei fraude și al unei pierderi de venituri pentru administrația fiscală, cât și într-o situație în care astfel de împrejurări speciale lipsesc.

         (1)  JO C 191, 8.6.2020.


title: Cauza C-53/20: Hotărârea Curții (Camera a patra) din 15 aprilie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Bundesgerichtshof – Germania) – Hengstenberg GmbH & Co. KG/Spreewaldverein eV [Trimitere preliminară – Protecția indicațiilor geografice și a denumirilor de origine ale produselor agricole și alimentare – Regulamentul (UE) nr. 1151/2012 – Articolul 49 alineatul (3) primul paragraf și alineatul (4) al doilea paragraf – Articolul 53 alineatul (2) primul paragraf – Modificarea caietului de sarcini al unui produs – Cornichons de la Forêt de la Sprée (Germania) „Spreewälder Gurken (IGP)” – Modificări care nu sunt minore – Procedură de opoziție – Declararea opoziției la cererea de modificare – Cale de atac împotriva deciziei de admitere a acestei cereri – Noțiunea de „interes legitim”]

text:
               7.6.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 217/15

      Hotărârea Curții (Camera a patra) din 15 aprilie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Bundesgerichtshof – Germania) – Hengstenberg GmbH & Co. KG/Spreewaldverein eV
      (Cauza C-53/20) (1)

      (Trimitere preliminară - Protecția indicațiilor geografice și a denumirilor de origine ale produselor agricole și alimentare - Regulamentul (UE) nr. 1151/2012 - Articolul 49 alineatul (3) primul paragraf și alineatul (4) al doilea paragraf - Articolul 53 alineatul (2) primul paragraf - Modificarea caietului de sarcini al unui produs - Cornichons de la Forêt de la Sprée (Germania) „Spreewälder Gurken (IGP)” - Modificări care nu sunt minore - Procedură de opoziție - Declararea opoziției la cererea de modificare - Cale de atac împotriva deciziei de admitere a acestei cereri - Noțiunea de „interes legitim”)
      (2021/C 217/20)
      Limba de procedură: germana

         Instanța de trimitere

      Bundesgerichtshof

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: Hengstenberg GmbH & Co. KG

         Pârâtă: Spreewaldverein eV

         Dispozitivul

      Articolul 49 alineatul (3) primul paragraf și alineatul (4) al doilea paragraf din Regulamentul (UE) nr. 1151/2012 al Parlamentului European și al Consiliului din 21 noiembrie 2012 privind sistemele din domeniul calității produselor agricole și alimentare coroborat cu articolul 53 alineatul (2) primul paragraf din acesta trebuie interpretat în sensul că, în cadrul procedurii aplicabile cererilor de modificare neminoră a caietului de sarcini al unui produs care beneficiază de o indicație geografică protejată, orice persoană fizică sau juridică afectată din punct de vedere economic, în mod real sau potențial, fără a depăși totuși orice probabilitate, prin modificările solicitate, poate justifica „interesul legitim” necesar pentru a declara o opoziție la cererea de modificare formulată sau pentru a introduce o cale de atac împotriva deciziei de admitere a acestei cereri, din moment ce riscul de afectare a intereselor unei astfel de persoane nu este pur improbabil sau ipotetic, aspect a cărui verificare revine instanței de trimitere.

         (1)  JO C 161, 11.5.2020.


title: Cauza C-62/20: Hotărârea Curții (Camera a zecea) din 15 aprilie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Nederlandstalige rechtbank van eerste aanleg Brussel – Belgia) – Vogel Import Export NV/Belgische Staat [Trimitere preliminară – Regulamentul (CEE) nr. 2658/87 – Uniunea vamală – Tariful vamal comun – Clasificare tarifară – Nomenclatura combinată – Poziții tarifare – Pozițiile 4407 și 4409 – Scânduri de lemn geluite ale căror patru muchii au fost ușor rotunjite pe întreaga lungime a scândurii]

text:
               7.6.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 217/15

      Hotărârea Curții (Camera a zecea) din 15 aprilie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Nederlandstalige rechtbank van eerste aanleg Brussel – Belgia) – Vogel Import Export NV/Belgische Staat
      (Cauza C-62/20) (1)

      (Trimitere preliminară - Regulamentul (CEE) nr. 2658/87 - Uniunea vamală - Tariful vamal comun - Clasificare tarifară - Nomenclatura combinată - Poziții tarifare - Pozițiile 4407 și 4409 - Scânduri de lemn geluite ale căror patru muchii au fost ușor rotunjite pe întreaga lungime a scândurii)
      (2021/C 217/21)
      Limba de procedură: neerlandeza

         Instanța de trimitere

      Nederlandstalige rechtbank van eerste aanleg Brussel

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: Vogel Import Export NV

         Pârât: Belgische Staat

         Dispozitivul

      Nomenclatura combinată, care figurează în anexa I la Regulamentul (CEE) nr. 2658/87 al Consiliului din 23 iulie 1987 privind Nomenclatura tarifară și statistică și Tariful vamal comun, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 2016/1821 al Comisiei din 6 octombrie 2016, trebuie interpretată în sensul că scândurile de lemn geluite ale căror patru muchii au fost ușor rotunjite pe toată lungimea scândurii nu trebuie considerate ca fiind profilate și sunt susceptibile să se încadreze la poziția 4407 din aceasta.

         (1)  JO C 201, 15.6.2020.


title: Cauza C-399/20 P: Recurs introdus la 22 august 2020 de XH împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a șaptea) din 25 iunie 2020 în cauza T-511/18, XH/Comisia

text:
               7.6.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 217/16

      Recurs introdus la 22 august 2020 de XH împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a șaptea) din 25 iunie 2020 în cauza T-511/18, XH/Comisia
      (Cauza C-399/20 P)
      (2021/C 217/22)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Recurent: XH (reprezentant: E. Auleytner, avocat)

         Cealaltă parte din procedură: Comisia Europeană
      Prin Ordonanța din 16 martie 2021, Curtea de Justiție (Camera a șaptea) a respins recursul ca fiind în parte în mod vădit inadmisibil și în parte în mod vădit nefundat și a dispus ca XH să suporte propriile cheltuieli de judecată.


title: Cauza C-504/20 P: Recurs introdus la 28 septembrie 2020 de Lukáš Wagenknecht împotriva Ordonanţei Tribunalului (Camera a opta) din 17 iulie 2020 în cauza T-715/19, Wagenknecht/Consiliul European

text:
               7.6.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 217/16

      Recurs introdus la 28 septembrie 2020 de Lukáš Wagenknecht împotriva Ordonanţei Tribunalului (Camera a opta) din 17 iulie 2020 în cauza T-715/19, Wagenknecht/Consiliul European
      (Cauza C-504/20 P)
      (2021/C 217/23)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Recurent: Lukáš Wagenknecht (reprezentant: A. Koller, avocat)

         Cealaltă parte din procedură: Consiliul European
      Prin Ordonanţa din 14 aprilie 2021, Curtea (Camera a opta) a dispus respingerea recursului ca fiind, în parte, vădit inadmisibil şi, în parte, vădit nefondat şi l-a obligat pe domnul Lukáš Wagenknecht să suporte propriile cheltuieli de judecată.


title: Cauza C-535/20: Cerere de decizie preliminară introdusă de Okrazhen sad – Razgrad (Bulgaria) la 20 octombrie 2020 – BNP Paribas Personal Finance S.A., Bulgaria Branch/T.G.M.

text:
               7.6.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 217/17

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Okrazhen sad – Razgrad (Bulgaria) la 20 octombrie 2020 – BNP Paribas Personal Finance S.A., Bulgaria Branch/T.G.M.
      (Cauza C-535/20)
      (2021/C 217/24)
      Limba de procedură: bulgara

         Instanța de trimitere

      Okrazhen sad Razgrad

         Părțile din procedura principală

         Reclamanți: BNP Paribas Personal Finance S.A., Bulgaria Branch

         Pârât: T.G.M.
      Prin Ordonanța din 14 aprilie 2021, Curtea (Camera a șasea) a declarat:
      Articolul 10 alineatul (2) și articolul 22 alineatul (1) din Directiva 2008/48/CE (1) a Parlamentului European și a Consiliului din 23 aprilie 2008 privind contractele de credit pentru consumatori și de abrogare a Directivei 87/102/CEE a Consiliului trebuie interpretate în sensul că nu se opun unei reglementări naționale care impune ca ansamblul elementelor contractului de credit pentru consumatori să fie prezentate prin utilizarea unui font de același tip, cu același format și cu aceeași dimensiune, aceasta din urmă neputând să fie mai mică de 12.

         (1)  JO 2008, L 133, p. 66.


title: Cauza C-622/20 P: Recurs introdus la 12 noiembrie 2020 de Validity Foundation – Mental Disability Advocacy Centre și Center for Independent Living Association împotriva Ordonanței Tribunalului (Camera a șaptea) din 2 septembrie 2020 în cauza T-613/19, ENIL Brussels Office și alții/Comisia

text:
               7.6.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 217/17

      Recurs introdus la 12 noiembrie 2020 de Validity Foundation – Mental Disability Advocacy Centre și Center for Independent Living Association împotriva Ordonanței Tribunalului (Camera a șaptea) din 2 septembrie 2020 în cauza T-613/19, ENIL Brussels Office și alții/Comisia
      (Cauza C-622/20 P)
      (2021/C 217/25)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Recurenți: Validity Foundation – Mental Disability Advocacy Centre și Center for Independent Living Association (reprezentanți: B. Van Vooren, avocat, P. Bogaert, avocat, L. Gorywoda, avocat)

         Celelalte părți din procedură: Comisia Europeană și European Network on Independent Living Brussels Office (ENIL Brussels Office)
      Prin Ordonanța din 15 aprilie 2021, Curtea de Justiție a Uniunii Europene (Camera a noua a respins recursul ca vădit nefondat și a obligat recurenții la suportarea propriilor cheltuieli de judecată.


title: Cauza C-667/20 P: Recurs introdus la 7 decembrie 2020 de Laboratorios Ern, S.A. împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a cincea) din 5 octombrie 2020 în cauza T-51/19, Laboratorios Ern/EUIPO – SBS Bilimsel Bio Çözümler (apiheal)

text:
               7.6.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 217/17

      Recurs introdus la 7 decembrie 2020 de Laboratorios Ern, S.A. împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a cincea) din 5 octombrie 2020 în cauza T-51/19, Laboratorios Ern/EUIPO – SBS Bilimsel Bio Çözümler (apiheal)
      (Cauza C-667/20 P)
      (2021/C 217/26)
      Limba de procedură: spaniola

         Părțile

         Recurentă: Laboratorios Ern, S.A. (reprezentanți: T. González Martínez și R. Guerras Mazón, avocați)

         Celelalte părți din procedură: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO) și SBS Bilimsel Bio Çözümler Sanayi Ve Ticaret AŞ
      Prin Ordonanța din 18 martie 2021, Curtea (Camera de admitere în principiu a recursurilor) a decis să nu admită în principiu recursul și a obligat Laboratorios Ern să suporte propriile cheltuieli de judecată.


title: Cauza C-678/20 P: Recurs introdus la 7 decembrie 2020 de Laboratorios Ern, S.A. împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a cincea) din 5 octombrie 2020 în cauza T-53/19, SBS Bilimsel Bio Çözümler Sanayi Ve Ticaret AŞ/EUIPO – Laboratorios Ern (apiheal)

text:
               7.6.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 217/18

      Recurs introdus la 7 decembrie 2020 de Laboratorios Ern, S.A. împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a cincea) din 5 octombrie 2020 în cauza T-53/19, SBS Bilimsel Bio Çözümler Sanayi Ve Ticaret AŞ/EUIPO – Laboratorios Ern (apiheal)
      (Cauza C-678/20 P)
      (2021/C 217/27)
      Limba de procedură: spaniola

         Părțile

         Recurentă: Laboratorios Ern, S.A. (reprezentanți: T. González Martínez și R. Guerras Mazón, avocați)

         Celelalte părţi din procedură: SBS Bilimsel Bio Çözümler Sanayi Ve Ticaret AŞ și Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală
      Prin Ordonanța din 18 martie 2021, Curtea (Camera de admitere în principiu a recursurilor) a decis să nu admită în principiu recursul și a obligat Laboratorios Ern să suporte propriile cheltuieli de judecată.


title: Cauza C-100/21: Cerere de decizie preliminară introdusă de Landgericht Ravensburg (Germania) la 17 februarie 2021 – QB/Daimler AG

text:
               7.6.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 217/18

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Landgericht Ravensburg (Germania) la 17 februarie 2021 – QB/Daimler AG
      (Cauza C-100/21)
      (2021/C 217/28)
      Limba de procedură: germana

         Instanța de trimitere

      Landgericht Ravensburg

         Părțile din procedura principală

         Reclamant: QB

         Pârâtă: Daimler AG

         Întrebările preliminare

                  1.

                  Articolul 18 alineatul (1), articolul 26 alineatul (1) și articolul 46 din Directiva 2007/46/CE (1) coroborate cu articolul 5 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 715/2007 (2) au ca obiectiv și protecția intereselor cumpărătorilor individuali ai autovehiculelor?
                  În cazul unui răspuns afirmativ:

                  2.

                  Printre acestea se numără și interesul unui cumpărător individual de autovehicule de a nu cumpăra un autovehicul care nu este conform cu cerințele dreptului Uniunii, în special de a nu cumpăra un autovehicul echipat cu un dispozitiv de manipulare interzis în sensul articolului 5 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 715/2007?
                  În cazul unui răspuns negativ la prima întrebare preliminară:

                  3.

                  Dreptul Uniunii se opune situației în care un cumpărător, care a cumpărat în mod neintenționat un autovehicul introdus pe piață de producător cu un dispozitiv de manipulare ilicită în sensul articolului 5 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 715/2007, poate invoca, în vederea reparării prejudiciului său, drepturi, întemeiate pe răspunderea civilă delictuală, împotriva producătorului autovehiculului, în special un drept la rambursarea prețului de achiziție plătit pentru autovehicul, în mod eșalonat în schimbul predării și al transferului proprietății asupra autovehiculului, numai cu titlu excepțional, atunci când producătorul autovehiculului a acționat din culpă și în mod neetic?
                  În cazul unui răspuns afirmativ:

                  4.

                  Dreptul Uniunii impune existența unui drept la despăgubire al cumpărătorului de autovehicule întemeiat pe răspunderea civilă delictuală, împotriva producătorului de autovehicule, în cazul oricărei acțiuni culpabile (din neglijență sau din culpă) a producătorului de autovehicule în ceea ce privește introducerea pe piață a unui autovehicul echipat cu un dispozitiv de manipulare interzis în sensul articolului 5 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 715/2007?
                  Independent de răspunsul dat la primele patru întrebări preliminare:

                  5.

                  Dreptul Uniunii se opune situației în care, potrivit dreptului național, cumpărătorul unui autovehicul trebuie să permită imputarea unui avantaj ca urmare a utilizării efective a autovehiculului dacă solicită producătorului, printr-o cerere de despăgubire întemeiată pe răspunderea delictuală, rambursarea prețului de achiziție a unui autovehicul introdus pe piață cu un dispozitiv de manipulare interzis în sensul articolului 5 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 715/2007, în mod eșalonat în schimbul predării și al transferului proprietății asupra autovehiculului?
                  În cazul unui răspuns negativ:

                  6.

                  Dreptul Uniunii se opune situației în care acest avantaj de utilizare să fie calculat în funcție de prețul de cumpărare total, fără o deducere ca urmare a deprecierii autovehiculului care rezultă din echiparea cu un dispozitiv de manipulare interzis și/sau având în vedere utilizarea nedorită de către cumpărător a unui autovehicul neconform cu dreptul Uniunii?
                  Independent de răspunsul dat la primele șase întrebări preliminare:

                  7.

                  Articolul 348 alineatul 3 din ZPO (Zivilprozessordnung, [Codul de procedură civilă]), în măsura în care se referă de asemenea la adoptarea de ordonanțe de trimitere în temeiul articolului 267 al doilea paragraf TFUE, este incompatibil cu competența instanțelor naționale de a formula cereri de decizie preliminară în temeiul articolului 267 al doilea paragraf TFUE și, prin urmare, nu trebuie aplicat în ceea ce privește adoptarea de ordonanțe de trimitere?

         (1)  Directiva 2007/46/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 5 septembrie 2007 de stabilire a unui cadru pentru omologarea autovehiculelor și remorcilor acestora, precum și a sistemelor, componentelor și unităților tehnice separate destinate vehiculelor respective (Directivă-cadru) (JO 2007, L 263, p. 1).

         (2)  Regulamentul (CE) nr. 715/2007 al Parlamentului European și al Consiliului din 20 iunie 2007 privind omologarea de tip a autovehiculelor în ceea ce privește emisiile provenind de la vehiculele ușoare pentru pasageri și de la vehiculele ușoare comerciale (Euro 5 și Euro 6) și privind accesul la informațiile referitoare la repararea și întreținerea vehiculelor (JO 2007, L 171, p. 1).


title: Cauza C-102/21: Cerere de decizie preliminară introdusă de Verwaltungsgericht, Autonome Sektion für die Provinz Bozen (Italia) la 18 februarie 2021 – KW/Autonome Provinz Bozen

text:
               7.6.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 217/19

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Verwaltungsgericht, Autonome Sektion für die Provinz Bozen (Italia) la 18 februarie 2021 – KW/Autonome Provinz Bozen
      (Cauza C-102/21)
      (2021/C 217/29)
      Limba de procedură: germana

         Instanța de trimitere

      Verwaltungsgericht, Autonome Sektion für die Provinz Bozen

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: KW

         Pârâtă: Autonome Provinz Bozen

         Întrebările preliminare

                  1)

                  Ajutorul autorizat prin Decizia Comisiei SA.32113 (2010/N) din 25 iulie 2012, în cuantum de 80 % pentru construirea de microhidrocentrale destinate producerii de energie electrică pentru consumul propriu, din surse de energie regenerabile, în favoarea cabanelor și refugiilor alpine din regiunile muntoase înalte, pentru care racordarea la rețeaua electrică nu este realizabilă fără un efort tehnic și financiar adecvat, a expirat la 31 decembrie 2016?

                  2)

                  În cazul unui răspuns afirmativ la această întrebare:

                  2.1

                  Articolul 20 din Regulamentul (UE) 2015/1589 (1) trebuie interpretat în sensul că, în cazul unei utilizări abuzive a ajutoarelor, Comisia este obligată să adopte o decizie de recuperare înainte de intervenția autorităților statului?

                  2.2

                  Ajutorul menționat este compatibil cu piața internă în sensul articolului 107 alineatul (3) litera (c) TFUE întrucât este destinat să faciliteze dezvoltarea anumitor regiuni economice sau poate denatura concurența și poate afecta schimburile comerciale dintre statele membre?

         (1)  Regulamentul (UE) 2015/1589 al Consiliului din 13 iulie 2015 de stabilire a normelor de aplicare a articolului 108 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (JO 2015, L 248, p. 9).


title: Cauza C-103/21: Cerere de decizie preliminară introdusă de Verwaltungsgericht, Autonome Sektion für die Provinz Bozen (Italia) la 18 februarie 2021 – SG/Autonome Provinz Bozen

text:
               7.6.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 217/20

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Verwaltungsgericht, Autonome Sektion für die Provinz Bozen (Italia) la 18 februarie 2021 – SG/Autonome Provinz Bozen
      (Cauza C-103/21)
      (2021/C 217/30)
      Limba de procedură: germana

         Instanța de trimitere

      Tribunalul Administrativ, Secția autonomă pentru Provincia Bolzano

         Părțile din procedura principală

         Reclamant: SG

         Pârâtă: Provincia Autonomă Bolzano

         Întrebările preliminare

                  1)

                  Ajutorul autorizat prin Decizia Comisiei SA.32113 (2010/N) din 25 iulie 2012, în cuantum de 80 % pentru construirea de microhidrocentrale destinate producerii de energie electrică pentru consumul propriu, din surse de energie regenerabile, în favoarea cabanelor și refugiilor alpine din regiunile muntoase înalte, pentru care racordarea la rețeaua electrică nu este posibilă fără un efort tehnic și financiar adecvat, a expirat la 31 decembrie 2016?

                  2)

                  În cazul unui răspuns afirmativ la această întrebare:

                  2.1

                  Este necesar, în acest caz, să se examineze în plus dacă articolul 20 din Regulamentul (UE) 2015/1589 (1) trebuie interpretat în sensul că, în cazul unei utilizări abuzive a ajutoarelor, Comisia este obligată să adopte o decizie de recuperare înainte de intervenția autorităților statului?

                  2.2

                  Este necesar să se examineze dacă ajutorul menționat este compatibil cu piața internă în sensul articolului 107 alineatul (3) litera (c) TFUE, întrucât este destinat să faciliteze dezvoltarea anumitor regiuni economice sau dacă acesta poate denatura concurența și poate afecta schimburile comerciale dintre statele membre?

         (1)  Regulamentul Consiliului din 13 iulie 2015 de stabilire a normelor de aplicare a articolului 108 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (JO 2015, L 248, p. 9).


title: Cauza C-134/21: Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunal du travail de Liège (Belgia) la 4 martie 2021 – EV/Agence fédérale pour l'Accueil des demandeurs d'asile (Fedasil)

text:
               7.6.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 217/20

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunal du travail de Liège (Belgia) la 4 martie 2021 – EV/Agence fédérale pour l'Accueil des demandeurs d'asile (Fedasil)
      (Cauza C-134/21)
      (2021/C 217/31)
      Limba de procedură: franceza

         Instanța de trimitere

      Tribunal du travail de Liège

         Părțile din procedura principală

         Reclamant: EV

         Pârâtă: Agence fédérale pour l'Accueil des demandeurs d'asile (Fedasil)
      Prin Ordonanța din 26 martie 2021, Curtea (Camera a cincea) a dispus:
      Articolul 27 din Regulamentul (UE) nr. 604/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 26 iunie 2013 de stabilire a criteriilor și mecanismelor de determinare a statului membru responsabil de examinarea unei cereri de protecție internațională prezentate într-unul dintre statele membre de către un resortisant al unei țări terțe sau de către un apatrid trebuie interpretat în sensul că nu se opune ca un stat membru să adopte, în privința unui solicitant care a introdus o cale de atac împotriva unei decizii de transfer către un alt stat membru în sensul articolului 26 alineatul (1) din regulamentul menționat, măsuri pregătitoare pentru acest transfer, precum atribuirea unui loc într-o structură de primire specifică în cadrul căreia persoanele cazate beneficiază de asistență pentru pregătirea transferului lor.


title: Cauza C-154/21: Cerere de decizie preliminară introdusă de Oberster Gerichtshof (Austria) la 9 martie 2021 – RW/Österreichische Post AG

text:
               7.6.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 217/21

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Oberster Gerichtshof (Austria) la 9 martie 2021 – RW/Österreichische Post AG
      (Cauza C-154/21)
      (2021/C 217/32)
      Limba de procedură: germana

         Instanța de trimitere

      Oberster Gerichtshof

         Părțile din procedura principală

         Reclamant: RW

         Pârâtă: Österreichische Post AG

         Întrebările preliminare

      Articolul 15 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (UE) 2016/679 (1) al Parlamentului European și al Consiliului din 27 aprilie 2016 privind protecția persoanelor fizice în ceea ce privește prelucrarea datelor cu caracter personal și privind libera circulație a acestor date și de abrogare a Directivei 95/46/CE (Regulamentul general privind protecția datelor, JO 2016, L 119/1 din 4 mai 2016, p. 1; denumit în continuare, „RGPD”) trebuie să fie interpretat în sensul că dreptul de acces se limitează la informarea asupra categoriilor de destinatari atunci când destinatarii concreți nu sunt cunoscuți încă, în contextul divulgărilor preconizate, dar că acesta trebuie să se extindă în mod necesar și la informarea privind destinatarii acestor informații atunci când datele au fost deja divulgate?

         (1)  Regulamentul (UE) 2016/679 al Parlamentului European și al Consiliului din 27 aprilie 2016 privind protecția persoanelor fizice în ceea ce privește prelucrarea datelor cu caracter personal și privind libera circulație a acestor date și de abrogare a Directivei 95/46/CE (Regulamentul general privind protecția datelor) (JO 2016, L 119, p. 1).


title: Cauza C-158/21: Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunal Supremo (Spania) la 11 martie 2021 – Ministerio Fiscal, Abogacía del Estado și Partido político VOX/Lluís Puig Gordi, Carles Puigdemont Casamajó, Antoni Comín Oliveres, Clara Ponsatí Obiols, Meritxell Serret Aleu, Marta Rovira Vergés și Anna Gabriel Sabaté

text:
               7.6.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 217/21

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunal Supremo (Spania) la 11 martie 2021 – Ministerio Fiscal, Abogacía del Estado și Partido político VOX/Lluís Puig Gordi, Carles Puigdemont Casamajó, Antoni Comín Oliveres, Clara Ponsatí Obiols, Meritxell Serret Aleu, Marta Rovira Vergés și Anna Gabriel Sabaté
      (Cauza C-158/21)
      (2021/C 217/33)
      Limba de procedură: spaniola

         Instanța de trimitere

      Tribunal Supremo

         Părțile din procedura principală

         Acuzatori: Ministerio Fiscal, Abogacía del Estado și Partido político VOX

         Inculpați: Lluís Puig Gordi, Carles Puigdemont Casamajó, Antoni Comín Oliveres, Clara Ponsatí Obiols, Meritxell Serret Aleu, Marta Rovira Vergés și Anna Gabriel Sabaté

         Întrebările preliminare

                  1)

                  Decizia-cadru 2002/584/JAI (1) permite autorității judiciare de executare să refuze predarea persoanei căutate prin intermediul unui MEA [mandat european de arestare], pe baza unor motive de refuz prevăzute de dreptul său național, dar care nu sunt enunțate ca atare de decizia-cadru?

                  2)

                  În cazul unui răspuns afirmativ la întrebarea precedentă, pentru a asigura viabilitatea unui MEA și pentru a recurge în mod adecvat la mecanismul prevăzut la articolul 15 alineatul (3) din Decizia-cadru 2002/584/JAI:
                  Autoritatea judiciară emitentă trebuie să cerceteze și să analizeze diferitele sisteme de drept naționale pentru a ține seama de eventualele motive de refuz al executării unui MEA neprevăzute de Decizia-cadru 2002/584/JAI?

                  3)

                  Având în vedere răspunsurile la întrebările precedente, ținând seama de faptul că, potrivit articolului 6 alineatul (1) din Decizia-cadru 2002/584/JAI, competența autorității judiciare emitente de a emite un MEA este stabilită în temeiul dreptului statului emitent:
                  Această dispoziție trebuie interpretată în sensul că autoritatea judiciară de executare poate să conteste competența pe care autoritatea judiciară emitentă o are de a acționa în cadrul procedurii penale concrete și să refuze predarea pentru motivul că nu are competența să emită mandatul european de arestare?

                  4)

                  În ceea ce privește eventuala posibilitate a autorității judiciare de executare de a controla respectarea drepturilor fundamentale ale persoanei căutate în statul emitent:

                              4.1.-

                              Decizia-cadru 2002/584/JAI permite autorității judiciare de executare să refuze predarea persoanei căutate pentru motivul că apreciază că există un risc de încălcare a drepturilor sale fundamentale în statul membru emitent, pornind de la raportul unui grup de lucru prezentat autorității naționale de executare de însăși persoana căutată?

                              4.2.-

                              În scopul întrebării precedente, un astfel de raport constituie un element obiectiv, fiabil, precis și actualizat în mod corespunzător pentru a justifica, în lumina jurisprudenței Curții, refuzul predării persoanei căutate pe baza unui risc serios de atingere adusă drepturilor sale fundamentale?

                              4.3.-

                              În cazul unui răspuns afirmativ la întrebarea precedentă, care sunt criteriile impuse de dreptul Uniunii pentru ca un stat membru să poată constata că în statul membru emitent există riscul de încălcare a drepturilor fundamentale invocat de persoana căutată și care justifică refuzul executării MEA?

                  5)

                  Are o influență asupra răspunsurilor la întrebările precedente împrejurarea că persoana a cărei predare este solicitată a putut să invoce în fața instanțelor statului emitent, beneficiind chiar de un dublu grad de jurisdicție, necompetența autorității judiciare emitente, să conteste mandatul său de arestare și să solicite garantarea drepturilor sale fundamentale?

                  6)

                  Are o influență asupra răspunsurilor la întrebările precedente faptul că autoritatea judiciară de executare refuză executarea unui MEA pentru motive care nu sunt prevăzute în mod expres de Decizia-cadru 2002/584/JAI, invocând în special necompetența autorității judiciare emitente și riscul serios de atingere adusă drepturilor fundamentale în statul emitent, fără a solicita autorității judiciare emitente informațiile suplimentare specifice susceptibile să aibă o influență asupra deciziei respective?

                  7)

                  În cazul în care din răspunsurile la întrebările precedente rezultă că, în împrejurările speței, Decizia-cadru 2002/584/JAI se opune respingerii predării unei persoane pe baza motivelor de refuz menționate anterior:
                  Decizia-cadru 2002/584/JAI se opune ca instanța de trimitere să emită un nou MEA împotriva aceleiași persoane și în fața aceluiași stat membru?

         (1)  Decizia-cadru a Consiliului din 13 iunie 2002 privind mandatul european de arestare și procedurile de predare între statele membre (JO 2002, L 190, p. 1, Ediție specială, 19/vol. 6, p. 3).


title: Cauza C-161/21: Cerere de decizie preliminară introdusă de Corte dei conti – Sezione regionale di controllo per la Campania (Italia) la 10 martie 2021 – Comune di Camerota

text:
               7.6.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 217/23

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Corte dei conti – Sezione regionale di controllo per la Campania (Italia) la 10 martie 2021 – Comune di Camerota
      (Cauza C-161/21)
      (2021/C 217/34)
      Limba de procedură: italiana

         Instanța de trimitere

      Corte dei conti – Sezione regionale di controllo per la Campania

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: Comune di Camerota

         Întrebările preliminare

                  1)

                  Articolele 2 (în ceea ce privește în special principiul statului de drept) și 19 TUE, articolul 47 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, articolul 120 alineatul (1) și articolul 126 alineatul (1) TFUE, articolul 3 alineatul (1), articolul 6 alineatul (1) litera (b) și articolul 12 din Directiva 2011/85/UE (1), articolul 5 din Regulamentul (UE) nr. 473/2013 (2), precum și principiile dreptului Uniunii Europene ale proporționalității, cooperării loiale și efectului util care decurg din articolele 4 și 5 TUE se opun interpretării și aplicării unei reglementări naționale de urgență precum cea prevăzută la articolul 53 alineatul 8 din Decretul-lege nr. 104 din 14 august 2020, aprobat cu modificări prin Legea nr. 126 din 13 octombrie 2020, în sensul că aceasta împiedică, chiar și numai temporar (de la 15 august 2020 până la 30 iunie 2021, prin urmare depășind cu mult perioada aferentă stării de urgență), controlul jurisdicțional efectiv și în timp util al respectării normelor bugetare încredințat, conform cadrului normativ constituțional și legislativ intern, unei instanțe independente, specializate în domeniul contabilității, precum Corte di conti [Curtea de Conturi], suspendând în special funcțiile jurisdicționale de control în ceea ce privește entitățile locale care se află în condiții de dezechilibru structural de natură să le destabilizeze și care au întreprins un proces de consolidare pe termen lung și care ar necesita – tocmai pentru acest motiv, în afară de dificultățile cauzate de urgența sanitară – mai mult decât alte entități să fie supuse unei monitorizări independente, eficace și oportune, care să evite ca criza financiară să se agraveze și ca devierea de la procesul de consolidare să devină ireversibilă și să conducă la destabilizarea entității?

                  2)

                  Articolul 3 alineatul (3) TUE, articolul 3 alineatul (1) litera (b), articolul 119 alineatele (1) și (2) și articolul 120 TFUE, articolele 1 și 4 din Directiva 2011/7/UE (3), precum și Protocolul (nr. 27) privind piața internă și concurența se opun interpretării și aplicării unei reglementări naționale de urgență precum cea prevăzută la articolul 53 alineatul 9 din Decretul-lege nr. 104 din 14 august 2020, aprobat cu modificări prin Legea nr. 126 din 13 octombrie 2020, în sensul că aceasta permite o nouă ipoteză de suspendare, de la 15 august 2020 până la 30 iunie 2021, a procedurilor de executare de către creditorii entităților care au obținut aprobarea planului de reechilibrare, motivată exclusiv în raport cu urgența sanitară, și care se adaugă celei de care asemenea entități au beneficiat deja în temeiul articolului 243-bis alineatul 4 coroborat cu articolul 243-quater alineatul 5 din Tuel [Textul unic al legilor privind organizarea entităților locale], fără ca o astfel suspendare să fie urmată de instituirea unei proceduri colective care să ofere o modalitate alternativă de satisfacere a creanței, cu consecințele pe care această suspendare suplimentară și lungă a procedurilor de executare le determină în termeni de agravare subsecventă a întârzierilor în plățile administrațiilor publice și, prin urmare, de protecție a concurenței și de competitivitate a întreprinderilor creditoare?

         (1)  Directiva 2011/85/UE a Consiliului din 8 noiembrie 2011 privind cerințele referitoare la cadrele bugetare ale statelor membre (JO 2011, L 306, p. 41).

         (2)  Regulamentul (UE) nr. 473/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 21 mai 2013 privind dispozițiile comune pentru monitorizarea și evaluarea proiectelor de planuri bugetare și pentru asigurarea corectării deficitelor excesive ale statelor membre din zona euro (JO 2013, L 140, p. 11).

         (3)  Directiva 2011/7/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 16 februarie 2011 privind combaterea întârzierii în efectuarea plăților în tranzacțiile comerciale (JO 2011, L 48, p. 1).


title: Cauza C-178/21: Cerere de decizie preliminară introdusă de Landgericht Ravensburg (Germania) la 22 martie 2021 – GL și alții/Volkswagen AG și Audi AG

text:
               7.6.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 217/24

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Landgericht Ravensburg (Germania) la 22 martie 2021 – GL și alții/Volkswagen AG și Audi AG
      (Cauza C-178/21)
      (2021/C 217/35)
      Limba de procedură: germana

         Instanța de trimitere

      Landgericht Ravensburg

         Părțile din procedura principală

         Reclamanți: GL, DV, UK

         Pârâte: Volkswagen AG, Audi AG

         Întrebările preliminare

                  1)

                  Articolul 18 alineatul (1), articolul 26 alineatul (1) și articolul 46 din Directiva 2007/46/CE (1) coroborate cu articolul 5 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 715/2007 (2) au ca obiectiv și protecția intereselor cumpărătorilor individuali ai autovehiculelor?
                  În cazul unui răspuns afirmativ:

                  2)

                  Printre acestea se numără și interesul unui cumpărător individual de autovehicule de a nu cumpăra un autovehicul care nu este conform cu cerințele dreptului Uniunii, în special de a nu cumpăra un autovehicul echipat cu un dispozitiv de manipulare interzis în sensul articolului 5 alineatul (2) din Regulamentul nr. 715/2007?
                  Independent de răspunsul dat la primele două întrebări preliminare:

                  3)

                  Dreptul Uniunii se opune situației în care un cumpărător, care a cumpărat în mod neintenționat un autovehicul introdus pe piață de producător cu un dispozitiv de manipulare interzis în sensul articolului 5 alineatul (2) din Regulamentul nr. 715/2007, poate invoca, în vederea reparării prejudiciului său, drepturi, întemeiate pe răspunderea civilă delictuală, împotriva producătorului autovehiculului, în special un drept la rambursarea prețului de achiziție plătit pentru autovehicul, în mod eșalonat în schimbul predării și al transferului proprietății asupra autovehiculului, numai cu titlu excepțional, atunci când producătorul autovehiculului a acționat din culpă și în mod neetic?
                  În cazul unui răspuns afirmativ:

                  4)

                  Dreptul Uniunii impune existența unui drept la despăgubire al cumpărătorului de autovehicule, întemeiat pe răspunderea civilă delictuală, împotriva producătorului de autovehicule, în cazul oricărei acțiuni culpabile (din neglijență sau din culpă) a producătorului de autovehicule în ceea ce privește introducerea pe piață a unui autovehicul echipat cu un dispozitiv de manipulare interzis în sensul articolului 5 alineatul (2) din Regulamentul nr. 715/2007?
                  Independent de răspunsul dat la primele patru întrebări preliminare:

                  5)

                  Dreptul Uniunii se opune situației în care, potrivit dreptului național, cumpărătorul unui autovehicul trebuie să permită imputarea unui avantaj ca urmare a utilizării efective a autovehiculului dacă solicită producătorului, printr-o cerere de despăgubire întemeiată pe răspunderea delictuală, rambursarea prețului de achiziție a unui autovehicul introdus pe piață cu un dispozitiv de manipulare interzis în sensul articolului 5 alineatul (2) din Regulamentul nr. 715/2007, în mod eșalonat în schimbul predării și al transferului proprietății asupra autovehiculului?
                  În cazul unui răspuns negativ:

                  6)

                  Dreptul Uniunii se opune situației în care acest avantaj de utilizare să fie calculat în funcție de prețul de cumpărare total, fără o deducere ca urmare a deprecierii autovehiculului care rezultă din echiparea cu un dispozitiv de manipulare interzis și/sau având în vedere utilizarea nedorită de către cumpărător a unui autovehicul neconform cu dreptul Uniunii?
                  Independent de răspunsul dat la primele șase întrebări preliminare:

                  7)

                  Articolul 348 alineatul (3) punctul 2 din ZPO (Zivilprozessordnung [Codul de procedură civilă]), în măsura în care se referă de asemenea la adoptarea de ordonanțe de trimitere în temeiul articolului 267 al doilea paragraf TFUE, este incompatibil cu competența instanțelor naționale de a formula cereri de decizie preliminară în temeiul articolului 267 al doilea paragraf TFUE și, prin urmare, nu trebuie aplicat în ceea ce privește adoptarea de ordonanțe de trimitere?

         (1)  Directiva 2007/46/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 5 septembrie 2007 de stabilire a unui cadru pentru omologarea autovehiculelor și remorcilor acestora, precum și a sistemelor, componentelor și unităților tehnice separate destinate vehiculelor respective (Directivă-cadru) (JO 2007, L 263, p. 1).

         (2)  Regulamentul (CE) nr. 715/2007 al Parlamentului European și al Consiliului din 20 iunie 2007 privind omologarea de tip a autovehiculelor în ceea ce privește emisiile provenind de la vehiculele ușoare pentru pasageri şi de la vehiculele ușoare comerciale (Euro 5 şi Euro 6) și privind accesul la informațiile referitoare la repararea și întreținerea vehiculelor (JO 2007, L 171, p. 1).


title: Cauza C-184/21: Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunal de l’entreprise francophone de Bruxelles (Belgia) la 24 martie 2021 – Christian Louboutin/Amazon.com, Inc., Amazon Services LLC

text:
               7.6.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 217/25

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunal de l’entreprise francophone de Bruxelles (Belgia) la 24 martie 2021 – Christian Louboutin/Amazon.com, Inc., Amazon Services LLC
      (Cauza C-184/21)
      (2021/C 217/36)
      Limba de procedură: franceza

         Instanța de trimitere

      Tribunal de l’entreprise francophone de Bruxelles

         Părțile din procedura principală

         Reclamant: Christian Louboutin

         Pârâte: Amazon.com, Inc., Amazon Services LLC

         Întrebările preliminare

                  1)

                  Articolul 9 alineatul (2) din Regulamentul 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului din 14 iunie 2017 privind marca Uniunii Europene (1) trebuie interpretat în sensul că utilizarea unui semn identic cu o marcă într-un anunț publicitar afișat pe un site este imputabilă operatorului său dacă, în percepția unui utilizator de internet normal informat și suficient de atent, operatorul respectiv a jucat un rol activ în realizarea acestui anunț publicitar sau dacă acesta din urmă poate fi perceput de un astfel de utilizator de internet ca făcând parte din propria comunicare comercială a acestui operator?
                  O astfel de percepție va fi influențată:

                              —

                              de împrejurarea că acest operator este un distribuitor de renume al celor mai variate produse, printre care produse din categoria celor promovate;

                              —

                              sau de împrejurarea că publicitatea astfel afișată prezintă un antet în care este reprodusă marca de serviciu a acestui operator, această marcă fiind renumită ca marcă a distribuitorului;

                              —

                              sau de împrejurarea că acest operator oferă concomitent afișarea serviciilor oferite în mod tradițional de distribuitorii de produse din aceeași categorie cu cea din care face parte produsul vizat de publicitate?

                  2)

                  Articolul 9 alineatul (2) din Regulamentul nr. 2017/1001 privind marca Uniunii Europene trebuie interpretat în sensul că expedierea, în cadrul comerțului și fără consimțământul titularului unei mărci, către consumatorul final al unui produs care este prevăzut cu un semn identic cu marca constituie o utilizare imputabilă expeditorului numai dacă acesta din urmă cunoaște efectiv aplicarea semnului respectiv pe acest produs?
                  Un astfel de expeditor este utilizatorul semnului în cauză în cazul în care el însuși sau o entitate legată din punct de vedere economic a informat consumatorul final că efectuează această expediere după ce a stocat el însuși produsul sau o entitate legată din punct de vedere economic în acest scop?
                  Un astfel de expeditor este utilizatorul semnului în cauză dacă el însuși sau o entitate legată din punct de vedere economic a contribuit în prealabil în mod activ la afișarea, în cadrul comerțului, a unui anunț publicitar pentru produsul prevăzut cu acest semn sau a înregistrat comanda consumatorului final având în vedere acest anunț publicitar?

         (1)  JO 2017, L 154, p. 1.