title: Cauza C-615/11: Recurs introdus la 29 noiembrie 2011 de Comisia Europeană împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a cincea) din 29 septembrie 2011 în cauza T-442/07, Ryanair Ltd/Comisia Europeană, susținută de Air One SpA

text:
               3.3.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 65/4

         Recurs introdus la 29 noiembrie 2011 de Comisia Europeană împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a cincea) din 29 septembrie 2011 în cauza T-442/07, Ryanair Ltd/Comisia Europeană, susținută de Air One SpA
   (Cauza C-615/11)
   2012/C 65/08
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Recurentă: Comisia Europeană (reprezentanți: L. Flynn, D. Grespan, S. Noë, agenți)

      Celelalte părți în proces: Ryanair Ltd, Air One SpA

      Concluziile recurentei

   Recurenta solicită Curții:

               —

               anularea Hotărârii Tribunalului (Camera a cincea) din 29 septembrie 2011, notificată Comisiei la 30 septembrie 2011, pronunțată în cauza T-442/07, Ryanair Ltd/Comisia Europeană, în măsura în care în aceasta se constată că prin neadoptarea unei decizii referitoare la transferul celor 100 de angajați ai Alitalia care a fost criticat în scrisoare, Comisia Comunităților Europene nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul Tratatului CE;

               —

               respingerea cererii având ca obiect constatarea abținerii de a acționa a Comisiei Comunităților Europene, întrucât aceasta nu a adoptat o decizie referitoare la transferul celor 100 de angajați ai Alitalia care a fost criticat în scrisoarea din 16 iunie 2006, trimisă Comisiei de Ryanair Ltd;

               —

               obligarea Ryanair Ltd la plata cheltuielilor de judecată;

               —

               cu titlu subsidiar

                           —

                           trimiterea cauzei spre rejudecare la Tribunal;

                           —

                           soluționarea odată cu fondul a cererii privind cheltuielile de judecată aferente procedurii în primă instanță și recursului.

      Motivele și principalele argumente

   Recurenta susține că hotărârea atacată ar trebui anulată pentru următoarele motive:

               —

               interpretarea greșită a articolului 10 alineatul (1) și a articolului 20 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 659/1999 (1). Tribunalul a săvârșit o eroare de drept atunci când a definit criteriile care stabilesc dacă Comisia posedă informații sau a primit o plângere privind un ajutor pretins nelegal;

               —

               săvârșirea unei erori privind încadrarea juridică a scrisorii Ryanair din 16 iunie 2006. Tribunalul a concluzionat că prin intermediul scrisorii din 16 iunie 2006 Comisia primise o plângere sau informații privind un ajutor pretins nelegal. Comisia consideră că procedând astfel Tribunalul a săvârșit o eroare de drept ca urmare a încadrării juridice greșite a scrisorii menționate;

               —

               săvârșirea unei erori de drept în stabilirea faptului dacă Comisia avea obligația de a acționa în sensul articolului 232 CE în raport cu cerințele articolului 20 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 659/1999.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 659/1999 al Consiliului din 22 martie 1999 de stabilire a normelor de aplicare a articolului 93 din Tratatul CE.


title: Cauza T-422/10 R: Ordonanța președintelui Tribunalului din 12 iulie 2011 — Emme/Comisia ( „Măsuri provizorii — Concurență — Decizie a Comisiei de aplicare a unei amenzi — Garanție bancară — Cerere de suspendare a executării — Prejudiciu financiar — Lipsa împrejurărilor excepționale — Lipsa urgenței” )

text:
               10.9.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 269/49

         Ordonanța președintelui Tribunalului din 12 iulie 2011 — Emme/Comisia
   (Cauza T-422/10 R)
   (Măsuri provizorii - Concurență - Decizie a Comisiei de aplicare a unei amenzi - Garanție bancară - Cerere de suspendare a executării - Prejudiciu financiar - Lipsa împrejurărilor excepționale - Lipsa urgenței)
   2011/C 269/108
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Reclamantă: Emme Holding SpA (Pescara, Italia) (reprezentanți: G. Visconti, E. Vassallo di Castiglione, M. Siragusa, M. Beretta și P. Ferrari, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: B. Gencarelli, V. Bottka și P. Manzini, agenți)

      Obiectul

   Cerere de suspendare a executării articolului 2 din Decizia C(2010) 4387 final a Comisiei din 30 iunie 2010 privind o procedură de aplicare a articolului 101 TFUE și a articolului 53 din Acordul privind SEE (cazul COMP/38.344 — Oțel pentru precomprimare), precum și o cerere de scutire de obligația de a constitui o garanție bancară pentru evitarea recuperării imediate a amenzii aplicate în temeiul articolului 2 din decizia menționată

      Dispozitivul

               1.

               Respinge cererea de măsuri provizorii.

               2.

               Cererea privind cheltuielile de judecată se soluționează odată cu fondul.


title: Cauza T-307/08: Acțiune introdusă la 7 august 2008 — Aldi Einkauf/OAPI — Goya Importaciones y Distribuciones (4 OUT Living)

text:
               11.10.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 260/15

         Acțiune introdusă la 7 august 2008 — Aldi Einkauf/OAPI — Goya Importaciones y Distribuciones (4 OUT Living)
   (Cauza T-307/08)
   (2008/C 260/27)
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza
   Părțile

      Reclamantă: Aldi Einkauf GmbH & Co. OHG (Essen, Germania) (reprezentanți: N. Lützenrath, U. Rademacher, L. Kolks, C. Fürsen, lawyers)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Goya Importaciones y Distribuciones SL (Cuarte de Huerva, Spania)
   Concluziile reclamantei

               —

               Anularea Deciziei Camerei întâi de recurs a Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 7 mai 2008 în cauza R 1199/2007-1 și

               —

               obligarea OAPI la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      Persoana care solicită înregistrarea mărcii comunitare: reclamanta.

      Marca comunitară vizată: marca figurativă „4 OUT Living” pentru produse și servicee din clasele 18, 25 și 28.

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în sprijinul opoziției: cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs.

      Marca sau semnul invocat în sprijinul opoziției: înregistrarea spaniolă nr. 2 604 969 a mărcii figurative „Living & Co” pentru produse și servicii din clasele 3, 14, 16, 18, 21, 25, 34 și 35.

      Decizia diviziei de opoziție: admite opoziția în parte.

      Decizia camerei de recurs: respinge recursul.

      Motivele invocate: încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 40/94 al Consiliului întrucât camera de recurs a considerat în mod greșit că există un risc de confuzie între mărcile în cauză.


title: Cauza C-661/11: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Cour de cassation (Belgia) la 23 decembrie 2011 — Martin y Paz Diffusion SA/David Depuydt, Fabriek van Maroquinerie Gauquie SA

text:
               24.3.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 89/3

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Cour de cassation (Belgia) la 23 decembrie 2011 — Martin y Paz Diffusion SA/David Depuydt, Fabriek van Maroquinerie Gauquie SA
   (Cauza C-661/11)
   2012/C 89/04
   Limba de procedură: franceza

      Instanța de trimitere

   Cour de cassation

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Martin y Paz Diffusion SA

      Pârâți: David Depuydt, Fabriek van Maroquinerie Gauquie SA

      Întrebările preliminare

               1.1.

               Articolul 5 alineatul (1) și articolul 8 alineatul (1) din Prima directivă 89/104/CEE a Consiliului din 21 decembrie 1988 de apropiere a legislațiilor statelor membre cu privire la mărci (1) trebuie interpretate în sensul că titularul mărcii pierde în mod definitiv posibilitatea de a opune unui terț dreptul său exclusiv conferit de marca înregistrată, pentru toate produsele vizate în momentul înregistrării:

                           —

                           atunci când, pentru o perioadă îndelungată, titularul a împărțit exploarea acestei mărci cu respectivul terț în cadrul unei forme de coproprietate pentru o parte din produsele vizate?

                           —

                           atunci când, în momentul efectuării acestei împărțiri, titularul a dat terțului respectiv consimțământul irevocabil ca acesta să utilizeze marca în cauză pentru aceste produse?

               1.2.

               Articolele menționate trebuie interpretate în sensul că aplicarea unei norme naționale, precum cea potrivit căreia titularul unui drept nu îl poate exercita în mod culpabil sau abuziv, poate conduce la interzicerea definitivă a exercitării acestui drept exclusiv pentru o parte din produsele vizate sau în sensul că această aplicare trebuie limitată la o sancționare diferită a respectivei exercitări culpabile sau abuzive a dreptului?

               2.1.

               Articolul 5 alineatul (1) și articolul 8 alineatul (1) din Prima Directivă 89/104/CEE a Consiliului din 21 decembrie 1988 de apropiere a legislațiilor statelor membre cu privire la mărci trebuie interpretate în sensul că, atunci când titularul unei mărci înregistrate pune capăt angajamentului său față de un terț de a nu utiliza marca în cauză pentru anumite produse și intenționează astfel să reia el însuși această utilizare, instanța națională poate interzice totuși în mod definitiv reluarea utilizării pentru motivul că ar constitui concurență neloială, întrucât vor rezulta din aceasta foloase obținute de titular din publicitatea realizată anterior cu privire la marcă de către terțul respectiv și o posibilă confuzie în percepția clientelei, sau trebuie interpretate în sensul că instanța națională trebuie să pronunțe o sancțiune diferită prin care nu se interzice definitiv reluarea utilizării de către titular?

               2.2.

               Articolele menționate trebuie interpretate în sensul că interzicerea definitivă a utilizării de către titular se justifică atunci când terțul a realizat investiții, timp de mai mulți ani, pentru a face cunoscute publicului produsele pentru care a fost autorizat de titular să utilizeze marca?

      (1)  JO L 40, p. 1, Ediție specială, 17/vol. 1, p. 92.


title: Cauza T-12/03: Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 30 aprilie 2009 — Itochu/Comisia ( Concurență — Înțelegeri — Piața consolelor de jocuri video și a cartușelor de jocuri compatibile cu consolele de jocuri Nintendo — Decizie de constatare a unei încălcări a articolului 81 CE — Limitarea exporturilor paralele — Imputabilitatea comportamentului ilicit — Amenzi — Tratament diferențiat — Efect descurajator — Durata încălcării — Circumstanțe atenuante — Cooperare pe parcursul procedurii administrative )

text:
               20.6.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 141/37

         Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 30 aprilie 2009 — Itochu/Comisia
   (Cauza T-12/03) (1)

   („Concurență - Înțelegeri - Piața consolelor de jocuri video și a cartușelor de jocuri compatibile cu consolele de jocuri Nintendo - Decizie de constatare a unei încălcări a articolului 81 CE - Limitarea exporturilor paralele - Imputabilitatea comportamentului ilicit - Amenzi - Tratament diferențiat - Efect descurajator - Durata încălcării - Circumstanțe atenuante - Cooperare pe parcursul procedurii administrative”)
   2009/C 141/74
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă:: Itochu Corp. (Tokyo, Japonia) (reprezentanți: Y. Shibasaki, G. van Gerven, T. Franchoo, avocați)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: inițial P. Hellström și O. Beynet, ulterior F. Castillo de la Torre și O. Beynet, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare a articolelor 1, 3 și 5 din Decizia 2003/675/CE a Comisiei din 30 octombrie 2002 privind o procedură de aplicare a articolului 81 [CE] și a articolului 53 din Acordul privind SEE (COMP/35.587 PO Video Games, COMP/35.706 PO Nintendo Distribution și COMP/36.321 Omega-Nintendo) (JO 2003, L 255, p. 33) în măsura în care o vizează pe reclamantă sau, în subsidiar, reducerea cuantumului amenzii aplicate

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă Itochu Corp. la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 55, 8.3.2003.


title: Cauza C-483/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Court of Appeal (Irlanda) la 9 august 2017 – Neculai Tarola/Minister for Social Protection

text:
               16.10.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 347/18

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Court of Appeal (Irlanda) la 9 august 2017 – Neculai Tarola/Minister for Social Protection
   (Cauza C-483/17)
   (2017/C 347/23)
   Limba de procedură: engleza

      Instanța de trimitere

   Court of Appeal

      Părțile din procedura principală

      Reclamant: Neculai Tarola

      Pârât: Minister for Social Protection

      Întrebarea preliminară

   În cazul în care un cetățean al altui stat membru al Uniunii, după primele douăsprezece luni de exercitare a dreptului său la liberă circulație, ajunge în statul gazdă și lucrează (altfel decât cu contract de muncă pe termen limitat) pentru o perioadă de două săptămâni în care este remunerat, iar apoi devine șomer în mod involuntar, cetățeanul respectiv își menține astfel statutul de lucrător pentru o perioadă de încă cel puțin șase luni în sensul articolului 7 alineatul (3) litera (c) și al articolului 7 alineatul (1) litera (a) din Directiva 2004/38/CE (1), astfel încât să aibă dreptul la prestații de asistență socială sau, după caz, prestații de securitate socială în aceleași condiții ca un cetățean rezident al statului gazdă?

      (1)  Directiva 2004/38/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 29 aprilie 2004 privind dreptul la liberă circulație și ședere pe teritoriul statelor membre pentru cetățenii Uniunii și membrii familiilor acestora, de modificare a Regulamentului (CEE) nr. 1612/68 și de abrogare a Directivelor 64/221/CEE, 68/360/CEE, 72/194/CEE, 73/148/CEE, 75/34/CEE, 75/35/CEE, 90/364/CEE, 90/365/CEE și 93/96/CEE (JO L 158, p. 77, Ediție specială, 05/vol. 7, p. 56).


title: Cauza T-631/13: Hotărârea Tribunalului din 26 septembrie 2014 – Raffinerie Heide/Comisia („Mediu – Directiva 2003/87/CE – Sistem de comercializare a cotelor de emisie de gaze cu efect de seră – Norme tranzitorii privind alocarea armonizată a cotelor de emisie cu titlu gratuit începând cu anul 2013 – Decizia 2011/278/UE – Măsuri naționale de punere în aplicare prezentate de Germania – Clauză privind situații extreme – Libertatea de a desfășura o activitate comercială – Drept de proprietate – Proporționalitate”)

text:
               10.11.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 395/49

      Hotărârea Tribunalului din 26 septembrie 2014 – Raffinerie Heide/Comisia
      (Cauza T-631/13) (1)

      ((„Mediu - Directiva 2003/87/CE - Sistem de comercializare a cotelor de emisie de gaze cu efect de seră - Norme tranzitorii privind alocarea armonizată a cotelor de emisie cu titlu gratuit începând cu anul 2013 - Decizia 2011/278/UE - Măsuri naționale de punere în aplicare prezentate de Germania - Clauză privind situații extreme - Libertatea de a desfășura o activitate comercială - Drept de proprietate - Proporționalitate”))
      (2014/C 395/61)
      Limba de procedură: germana

         Părțile

         Reclamantă: Raffinerie Heide GmbH (Hemmingstedt, Germania) (reprezentant: U. Karpenstein, avocat)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: E. White, C. Hermes și K. Herrmann, agenți)

         Obiectul

      Cerere de anulare a Deciziei 2013/448/UE a Comisiei du 5 septembrie 2013 privind măsurile naționale de punere în aplicare pentru alocarea tranzitorie cu titlu gratuit a cotelor de emisii de gaze cu efect de seră în conformitate cu articolul 11 alineatul (3) din Directiva 2003/87/CE a Parlamentului European și a Consiliului (JO L 240, p. 27), în măsura în care prin articolul 1 alineatul (1) din decizia menționată coroborat cu punctul A din anexa I la aceasta s-au respins înscrierea instalației cu codul de identificare DE000000000000010 pe lista instalațiilor prevăzută la articolul 11 alineatul (1) din Directiva 2003/87/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 13 octombrie 2003 de stabilire a unui sistem de comercializare a cotelor de emisie de gaze cu efect de seră în cadrul Comunității și de modificare a Directivei 96/61/CE a Consiliului (JO L 275, p. 32, Ediție specială, 15/vol. 10, p. 78), și cantitățile anuale totale provizorii de cote de emisii alocate cu titlu gratuit acestei instalații

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Obligă Raffinerie Heide GmbH la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 31, 1.2.2014.


title: Cauza C-254/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Amtsgericht Hannover (Germania) la 15 mai 2017 – Regina Lorenz și Prisca Sprecher/TUIfly GmbH

text:
               10.7.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 221/17

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Amtsgericht Hannover (Germania) la 15 mai 2017 – Regina Lorenz și Prisca Sprecher/TUIfly GmbH
   (Cauza C-254/17)
   (2017/C 221/21)
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Amtsgericht Hannover

      Părțile din procedura principală

      Reclamante: Regina Lorenz, Prisca Sprecher

      Pârâtă: TUIfly GmbH

      Întrebările preliminare

               1.

               Absența pentru motive medicale a unei părți semnificative a personalului însărcinat cu efectuarea zborurilor operatorului efectiv de transport aerian, este o împrejurare excepțională în sensul articolului 5 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 261/2004 (1)? În cazul unui răspuns afirmativ la prima întrebare: care trebuie să fie ponderea persoanelor absente pentru a admite o asemenea împrejurare?

               2.

               În cazul unui răspuns negativ la prima întrebare: absența spontană a unei părți semnificative a personalului însărcinat cu efectuarea zborurilor operatorului efectiv de transport aerian, motivată de o grevă neconformă cu legislația muncii și cu contractul colectiv de muncă („grevă spontană”) este o împrejurare excepțională în sensul articolului 5 alineatul (3) din Regulamentul nr. 261/2004? În cazul unui răspuns afirmativ la a doua întrebare: care trebuie să fie ponderea persoanelor absente pentru a admite o asemenea împrejurare?

               3.

               În cazul unui răspuns afirmativ prima sau la a doua întrebare: împrejurarea excepțională trebuie să fi existat cu privire la zborul anulat sau operatorul efectiv de transport aerian poate să elaboreze un nou plan de zbor pentru motive economice?

               4.

               În cazul unui răspuns afirmativ la prima sau la a doua întrebare: noțiunea de caracter evitabil se raportează la împrejurarea excepțională sau la consecințele producerii împrejurării excepționale?

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 261/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 11 februarie 2004 de stabilire a unor norme comune în materie de compensare și de asistență a pasagerilor în eventualitatea refuzului la îmbarcare și anulării sau întârzierii prelungite a zborurilor și de abrogare a Regulamentului (CEE) nr. 295/91 (JO L 46, p.1, Ediție specială, 07/vol. 12, p. 218).


title: Cauza T-286/07: Ordonanța Tribunalului din 30 iunie 2010 — Torres/OAPI — Torres de Anguix (A TORRES de ANGUIX)

text:
               28.8.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 234/53

         Ordonanța Tribunalului din 30 iunie 2010 — Torres/OAPI — Torres de Anguix (A TORRES de ANGUIX)
   (Cauza T-286/07) (1)

   ()
   2010/C 234/94
   Limba de procedură: spaniola
   Președintele Camerei a șasea a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 235, 6.10.2007.


title: Cauza T-714/13: Acțiune introdusă la 23 decembrie 2013 — Gold Crest/OAPI (MIGHTY BRIGHT)

text:
               1.3.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 61/17

         Acțiune introdusă la 23 decembrie 2013 — Gold Crest/OAPI (MIGHTY BRIGHT)
   (Cauza T-714/13)
   2014/C 61/31
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Gold Crest LLC (Santa Barbara, Statele Unite) (reprezentanți: P. Rath și W. Festl-Wietek, lawyers)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei Camerei a doua de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 8 octombrie 2013 pronunțate în cauza R 2038/2012-2;

               —

               constatarea admisibilității cererii de înregistrare a mărcii;

               —

               obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată aferente procedurii.

      Motivele și principalele argumente

      Marca comunitară vizată: marca verbală „MIGHTY BRIGHT” pentru bunuri și servicii din clasa 11 — Cererea de înregistrare a mărcii comunitare nr. 10 853 141

      Decizia examinatorului: respinge cererea

      Decizia camerei de recurs: respinge calea de atac

      Motivele invocate: încălcarea articolului 7 alineatul (1) literele (b) și (c) și a articolului 65 alineatul (2) RMC


title: Cauza T-422/12: Acțiune introdusă la 26 septembrie 2012 — Kappa Filter Systems/OAPI (THE FUTURE HAS ZERO EMISSIONS)

text:
               17.11.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 355/35

         Acțiune introdusă la 26 septembrie 2012 — Kappa Filter Systems/OAPI
   (THE FUTURE HAS ZERO EMISSIONS)
   (Cauza T-422/12)
   2012/C 355/74
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Kappa Filter Systems GmbH (Steyr-Gleink, Austria) (reprezentant: C. Hadeyer, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               Anularea Deciziei Camerei a patra de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (OAPI) din 10 iulie 2012 în cauza R 817/2012-4

               —

               Obligarea OAPI la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

      Marca comunitară vizată: Marca verbală „THE FUTURE HAS ZERO EMISSIONS” pentru produse și servicii din clasele 9, 11 și 37, cererea nr. 010139749

      Decizia examinatorului: refuză înregistrarea

      Decizia camerei de recurs: respinge calea de atac

      Motivele invocate: încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009


title: Cauza C-459/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Conseil d'État (Franța) la 31 iulie 2017 – SGI/Ministre de l'Action et des Comptes Publics

text:
               16.10.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 347/12

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Conseil d'État (Franța) la 31 iulie 2017 – SGI/Ministre de l'Action et des Comptes Publics
   (Cauza C-459/17)
   (2017/C 347/15)
   Limba de procedură: franceza

      Instanța de trimitere

   Conseil d'État

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: SGI

      Pârât: Ministre de l'Action et des Comptes Publics

      Întrebarea preliminară

   Dispozițiile articolului 17 din A șasea directivă TVA din 17 mai 1977 (1), ale cărui dispoziții au fost preluate în esență la articolul 168 din Directiva [2006/112/CE a Consiliului] din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată (2), trebuie să fie interpretate în sensul că, pentru a se refuza unei persoane impozabile dreptul de deducere, din taxa pe valoarea adăugată pe care are obligația să o plătească pentru propriile operațiuni, a taxei aplicate pentru facturile aferente unor bunuri sau unor prestări de servicii în legătură cu care administrația fiscală stabilește că nu i-au fost furnizate efectiv, este necesar, în toate cazurile, să se examineze dacă s-a stabilit că persoana impozabilă respectivă știa sau ar fi trebuit să știe că operațiunea menționată era implicată într-o fraudă privind taxa pe valoarea adăugată, indiferent dacă această fraudă a fost săvârșită la inițiativa emitentului facturii, a destinatarului acesteia sau a unui terț?

      (1)  A șasea directivă 77/388/CEE a Consiliului din 17 mai 1977 privind armonizarea legislațiilor statelor membre referitoare la impozitele pe cifra de afaceri – sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată: baza unitară de evaluare (JO L 145, p. 1).

      (2)  Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată (JO L 347, p. 1, Ediție specială, 09/vol. 3, p. 7).


title: Cauza F-90/09: Ordonanța Tribunalului Funcției Publice din 16 septembrie 2010 — Ernotte/Comisia

text:
               20.11.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 317/51

         Ordonanța Tribunalului Funcției Publice din 16 septembrie 2010 — Ernotte/Comisia
   (Cauza F-90/09) (1)

   ()
   2010/C 317/95
   Limba de procedură: franceza
   Președintele Camerei întâi a dispus radierea cauzei ca urmare a soluționării amiabile.

      (1)  JO C 11, 16.1.2010, p. 41.


title: Cerere de aviz consultativ al Curții de Justiție a AELS, prezentată de Eidsivating lagmannsrett la data de 31 martie 2014 , în cauza Enes Deveci și alții/Scandinavian Airlines System Denmark-Norway-Sweden (Cauza E-10/14)

text:
               21.8.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 274/4

         Cerere de aviz consultativ al Curții de Justiție a AELS, prezentată de Eidsivating lagmannsrett la data de 31 martie 2014, în cauza Enes Deveci și alții/Scandinavian Airlines System Denmark-Norway-Sweden
   (Cauza E-10/14)
   (2014/C 274/05)
   Prin scrisoarea din 31 martie 2014, Eidsivating lagmannsrett (Curtea de Apel Eidsivating, Norvegia) a înaintat Curții de Justiție a AELS o cerere, înregistrată la grefa Curții la 8 aprilie 2014, pentru obținerea unui aviz consultativ în cauza Enes Deveci și alții/Scandinavian Airlines System Denmark-Norway-Sweden, cu privire la următoarele chestiuni:

               1.

               Necesitatea de a se stabili dacă faptul că întreprinderea beneficiară a transferului a alocat angajaților implicați în transfer poziții în grila salarială stabilită în convenția colectivă în vigoare în cadrul întreprinderii beneficiare a transferului, începând cu o dată ulterioară datei de expirare a convenției colective în vigoare în cadrul întreprinderii inițiatoare a transferului, este în conformitate cu articolul 3 alineatul (1) și cu articolul 3 alineatul (3) din Directiva 2001/23/CE a Consiliului?

               2.

               Depinde răspunsul la întrebarea 1 de necesitatea de a se stabili dacă convenția colectivă aplicabilă în cazul angajaților întreprinderii inițiatoare a transferului era încă în vigoare în momentul în care convenția colectivă în vigoare în cadrul întreprinderii beneficiare a transferului a devenit aplicabilă angajaților implicați în transferul de întreprindere?

               3.

               Depinde răspunsul la întrebarea 1 de necesitatea de a se stabili dacă reducerea salarială a fost semnificativă sau nu?


title: Cauza C-126/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Fővárosi Törvényszék (Ungaria) la 10 martie 2017 – Orsolya Czakó/ERSTE Bank Hungary Zrt.

text:
               10.7.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 221/3

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Fővárosi Törvényszék (Ungaria) la 10 martie 2017 – Orsolya Czakó/ERSTE Bank Hungary Zrt.
   (Cauza C-126/17)
   (2017/C 221/04)
   Limba de procedură: maghiara

      Instanța de trimitere

   Fővárosi Törvényszék

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Orsolya Czakó

      Pârâtă: ERSTE Bank Hungary Zrt.

      Întrebările preliminare

               1)

               Pentru a determina valoarea contractului de credit, o formulare precum cea utilizată la punctele I/1 și II/1 din contractul în litigiu, care menționează suma de 64 731 CHF cu titlu orientativ, în timp ce suma maximă de 8 280 000 HUF este menționată cu titlu de valoare a cererii de finanțare care condiționează determinarea valorii contractului de credit de prezentarea unei declarații cu efecte juridice de către partea care încheie contractul cu consumatorul, precum și de informațiile înregistrate de aceasta, respectă condițiile privind exprimarea clară și inteligibilă prevăzute la articolul 4 alineatul (2) și la articolul 5 din Directiva 93/13/CEE (1)?

               2)

               În ipoteza în care determinarea valorii contractului efectuată la punctele I/1 și II/1 din contract nu constituie o formulare clară și inteligibilă, astfel încât se poate examina dacă aceste clauze au caracter abuziv, și în cazul în care se stabilește existența caracterului abuziv, se poate constata nevaliditatea întregului contract având în vedere că, în dreptul național, nedeterminarea obiectului contractului este sancționată cu nulitatea întregului contract?

               3)

               În cazul în care se poate constata validitatea contractului, valoarea acestuia poate fi determinată prin modalitatea cea mai favorabilă pentru consumator?

      (1)  Directiva 93/13/CEE a Consiliului din 5 aprilie 1993 privind clauzele abuzive în contractele încheiate cu consumatorii (JO 1993, L 95, p. 29, Ediție specială, 15/vol. 2, p. 273).


title: Cauza C-184/12: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Hof van Cassatie (Belgia) la 20 aprilie 2012 — United Antwerp Maritime Agencies (UNAMAR) NV/Navigation Maritime Bulgare

text:
               7.7.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 200/6

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Hof van Cassatie (Belgia) la 20 aprilie 2012 — United Antwerp Maritime Agencies (UNAMAR) NV/Navigation Maritime Bulgare
   (Cauza C-184/12)
   2012/C 200/11
   Limba de procedură: olandeza

      Instanța de trimitere

   Hof van Cassatie van België

      Părțile din acțiunea principală

      Recurentă: United Antwerp Maritime Agencies (UNAMAR) NV

      Intimată: Navigation Maritime Bulgare

      Întrebările preliminare

   Luând în considerare, în egală măsură, calificarea în temeiul dreptului belgian a articolelor 18, 20 și 21 din Legea din 13 aprilie 1995 privind contractul de agenție comercială, aflate în discuție, ca fiind norme speciale imperative în sensul articolului 7 alineatul (2) din Convenția de la Roma (1) — articolul 3 și articolul 7 alineatul (2) din această convenție coroborate, dacă este cazul, cu Directiva 86/653/CEE a Consiliului 18 decembrie 1986 privind coordonarea legislației statelor membre referitoare la agenții comerciali independenți (2), trebuie interpretate în sensul că permit aplicarea în privința acestui contrat a normelor speciale imperative ale legii statului instanței sesizate, care oferă o protecție mai extinsă decât protecția minimă prevăzută de această directivă, chiar dacă se constată că legea aplicabilă contractului este legea unui alt stat membru al Uniunii Europene în care a fost pusă, de asemenea, în aplicare protecția minimă conferită de directiva menționată?

      (1)  Convenția de la Roma din 19 iunie 1980 privind legea aplicabilă obligațiilor contractuale (JO 1980, L 266, p. 1, JO 2007, L 347, p. 3).

      (2)  JO L 382, p. 17, Ediție specială, 06/vol. 1, p. 176.


title: Cauza C-133/11: Hotărârea Curții (Camera întâi) din 25 octombrie 2012 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Bundesgerichtshof — Germania) — Folien Fischer AG, Fofitec AG/RITRAMA SpA [Spațiul de libertate, securitate și justiție — Competență judiciară în materie civilă și comercială — Competențe speciale în materie delictuală sau cvasidelictuală — Acțiune în constatare negativă ( „negative Feststellungsklage” ) — Dreptul presupusului autor al unei fapte prejudiciabile de a acționa în justiție potențiala victimă a unui prejudiciu în fața instanței de la locul în care se pretinde că s a produs sau că riscă să se producă această faptă pentru a se constata lipsa unei răspunderi delictuale]

text:
               22.12.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 399/4

         Hotărârea Curții (Camera întâi) din 25 octombrie 2012 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Bundesgerichtshof — Germania) — Folien Fischer AG, Fofitec AG/RITRAMA SpA
   (Cauza C-133/11) (1)

   (Spațiul de libertate, securitate și justiție - Competență judiciară în materie civilă și comercială - Competențe speciale în materie delictuală sau cvasidelictuală - Acțiune în constatare negativă („negative Feststellungsklage”) - Dreptul presupusului autor al unei fapte prejudiciabile de a acționa în justiție potențiala victimă a unui prejudiciu în fața instanței de la locul în care se pretinde că s a produs sau că riscă să se producă această faptă pentru a se constata lipsa unei răspunderi delictuale)
   2012/C 399/05
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Bundesgerichtshof

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamante: Folien Fischer AG, Fofitec AG

      Pârâtă: RITRAMA SpA

      Obiectul

   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — - Bundesgerichtshof — Interpretarea articolul 5 punctul 3 din Regulamentul (CE) nr. 44/2001 al Consiliului din 22 decembrie 2000 privind competența judiciară, recunoașterea și executarea hotărârilor în materie civilă și comercială (JO L 12, p. 1, Ediție specială, 19/vol. 3, p. 74) — Competențe speciale în materie delictuală și cvasidelictuală — Acțiune declaratorie negativă (negative Feststellungsklage) — Dreptul autorului unei fapte prejudiciabile de a chema în judecată persoana care a suferit prejudiciul în fața instanțelor de la locul unde s a produs sau riscă să se producă fapta prejudiciabilă, pentru a constata inexistența unei răspunderi delictuale

      Dispozitivul

   Articolul 5 punctul 3 din Regulamentul (CE) nr. 44/2001 al Consiliului din 22 decembrie 2000 privind competența judiciară, recunoașterea și executarea hotărârilor în materie civilă și comercială trebuie interpretat în sensul că o acțiune în constatare negativă prin care se urmărește stabilirea lipsei răspunderii delictuale sau cvasidelictuale intră în domeniul de aplicare al acestei dispoziții.

      (1)  JO C 204, 9.7.2011.


title: Cauza F-47/11: Ordonanța Tribunalului Funcției Publice din 9 februarie 2012 — Zur Oven-Krockhaus/Comisia

text:
               28.4.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 126/28

         Ordonanța Tribunalului Funcției Publice din 9 februarie 2012 — Zur Oven-Krockhaus/Comisia
   (Cauza F-47/11) (1)

   2012/C 126/53
   Limba de procedură: germana
   Președintele Camerei întâi a dispus radierea cauzei ca urmare a soluționării amiabile.

      (1)  JO C 252, 27.8.2011, p. 56.


title: Cauza T-612/11: Acțiune introdusă la 2 decembrie 2011 — Treofan Holdings și Treofan Germany/Comisia

text:
               4.2.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 32/34

         Acțiune introdusă la 2 decembrie 2011 — Treofan Holdings și Treofan Germany/Comisia
   (Cauza T-612/11)
   2012/C 32/70
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamante: Treofan Holdings GmbH (Raunheim, Germania) și Treofan Germany GmbH & Co. KG (Neunkirchen, Germania) (reprezentant: J. de Weerth, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamantele solicită Tribunalului:

               —

               anularea Deciziei C(2011) 275 final a Comisiei Europene din 26 ianuarie 2011, astfel cum a fost rectificată prin Decizia C (2011) 2628, în procedura privind ajutoarele de stat C 7/2010 (ex CP 250/2009 și ex NN 5/2010), puse în aplicare de Germania prin dispoziția privind reportarea fiscală a pierderilor din Legea privind impozitul pe profit „KStG, Sanierungsklausel”;

               —

               obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamantele invocă, în esență, următoarele motive.

               1.

               Încălcarea articolului 107 alineatul (1) TFUE: deducerea pierderilor nu constituie un ajutor acordat prin intermediul resurselor de stat
               În acest sens, reclamantele susțin, printre altele, că prevederea cu privire la reportarea pierderilor („Sanierungsklausel”) nu conferă niciun avantaj patrimonial, ci mai curând nu privează societatea de o situație financiară deja existentă, prin posibilitatea de reportare a pierderilor. Astfel, în opinia reclamantelor, nu există nicio finanțare din resurse de stat.

               2.

               Încălcarea articolului 107 alineatul (1) TFUE: inexistența selectivității în absența unei excepții de la sistemul de referință relevant
               Reclamantele susțin în această privință că sistemul de referință relevant este reglementarea generală în materie de deducere a pierderilor pentru societăți [articolul 10d din Legea germană privind impozitul pe venit (Einkommensteuergesetz) coroborat cu articolul 8 alineatul 1 din KStG și cu articolul 10a din Legea germană privind taxa profesională (Gewerbesteuergesetz)] și că limitarea prevăzută la articolul 8c din KStG este doar o excepție de la acest sistem de referință relevant care este limitată la rândul său, printre altele, prin intermediul dispoziției privind reportarea pierderilor ca o excepție parțială de la această excepție.

               3.

               Articolul 107 alineatul (1) TFUE: inexistența selectivității în absența unei diferențieri între operatorii economici care, din perspectiva scopului urmărit, se găsesc într-o situație de fapt și de drept comparabilă
               Reclamantele susțin în acest context că fiecare întreprindere impozabilă beneficiază de dispoziția privind reportarea pierderilor și că aceasta nu favorizează nici anumite branșe, respectiv domenii de activitate, nici întreprinderi de o anumită dimensiune.

               4.

               Încălcarea articolului 107 alineatul (1) TFUE: inexistența selectivității ca urmare a unei justificări legate de natura, respectiv de configurarea internă a sistemului de impozitare
               Reclamantele susțin în această privință că dispoziția privind reportarea pierderilor se întemeiază pe motive de sistematizare a impozitării care sunt conforme cu principii de drept constituțional precum impozitarea în funcție de capacitatea de plată, evitarea impozitării excesive și principiul proporționalității.

               5.

               Încălcarea articolului 107 alineatul (1) TFUE: erori vădite de apreciere ca urmare a luării în considerare insuficiente a reglementărilor fiscale germane
               Reclamantele susțin în această privință că Comisia nu a luat în considerare dispozițiile fiscale germane referitoare la deducerea pierderilor.

               6.

               Invocarea principiului de drept comunitar al protecției încrederii legitime
               În acest context, reclamantele menționează printre altele că privilegiile fiscale privind reportarea pierderilor în cazul dobândirii de participații, corelate cu deducerile pierderilor au fost abordate de Comisie mai întâi în cadrul unei proceduri oficiale de investigare și că, în acest caz, este vorba despre o situație excepțională care nu ar putea fi recunoscută nici de legiuitor, nici de instanțe și de administrațiile financiare și, implicit, nici de întreprinderile însele chiar în cazul în care beneficiază de consultanță de specialitate.


title: Cauza C-153/11: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Administrativen Sad Varna (Bulgaria) la 28 martie 2011 — OOD Klub/Direktor na Direktsia „Obzhalvane i upravlenie na izpalnenieto” , gr. Varna pri Sentralno Upravlenie na Natsionalna Agentsia po Prihodite

text:
               25.6.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 186/12

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Administrativen Sad Varna (Bulgaria) la 28 martie 2011 — OOD Klub/Direktor na Direktsia „Obzhalvane i upravlenie na izpalnenieto”, gr. Varna pri Sentralno Upravlenie na Natsionalna Agentsia po Prihodite
   (Cauza C-153/11)
   2011/C 186/21
   Limba de procedură: bulgara

      Instanța de trimitere

   Administrativen Sad Varna

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: OOD Klub

      Pârât: Direktor na Direktsia „Obzhalvane i upravlenie na izpalnenieto”, gr. Varna pri Sentralno Upravlenie na Natsionalna Agentsia po Prihodite

      Întrebările preliminare

               1.

               Articolul 168 alineatul (1) litera (a) din Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată (1) trebuie interpretat în sensul că — după ce persoana impozabilă și-a exercitat opțiunea și a afectat patrimoniului întreprinderii un imobil care reprezintă un bun de capital — trebuie să se presupună (respectiv trebuie să se admită până la proba contrarie) că acest bun este folosit în scopul operațiunilor impozabile efectuate de persoana impozabilă?

               2.

               Articolul 168 alineatul (1) litera (a) din Directiva 2006/112 trebuie interpretat în sensul că dreptul de deducere din cumpărarea unui imobil afectat patrimoniului întreprinderii unei persoane impozabile ia naștere imediat în perioada fiscală în care este taxa a devenit exigibilă, și anume în pofida faptului că imobilul nu poate fi utilizat întrucât nu a primit autorizația obligatorie de funcționare prevăzută de lege?

               3.

               O practică administrativă precum cea a Natsionalna Agentsia po Prihodite, prin care se refuză dreptul de deducere al persoanelor obligate la plata TVA-ului cu privire la bunurile de capital achiziționate de acestea, pentru motivul că bunurile respective sunt utilizate de către proprietarii societăților în scopuri private, fără ca pentru această utilizare să se perceapă TVA-ul, este conformă cu prevederile directivei și cu jurisprudența referitoare la interpretarea directivei?

               4.

               Într-un caz precum cel al acțiunii principale, societatea, reclamanta, are drept de deducere la cumpărarea unui imobil — un apartament tip duplex situat în Sofia?

      (1)  JO L 347, p. 1, Ediție specială, 09/vol. 3, p. 7.


title: Cauza C-57/15: Cerere de decizie preliminară introdusă de Hof van beroep te Antwerpen (Belgia) la 9 februarie 2015 – United Video Properties Inc./Telenet NV

text:
               27.4.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 138/34

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Hof van beroep te Antwerpen (Belgia) la 9 februarie 2015 – United Video Properties Inc./Telenet NV
   (Cauza C-57/15)
   (2015/C 138/46)
   Limba de procedură: neerlandeza

      Instanța de trimitere

   Hof van beroep te Antwerpen

      Părțile din procedura principală

      Apelantă: United Video Properties Inc.

      Intimată: Telenet NV

      Întrebările preliminare

               1)

               Noțiunea „cheltuielile de judecată rezonabile și proporționale și celelalte cheltuieli” din articolul 14 din Directiva privind respectarea [drepturilor de proprietate intelectuală] (1) se opune legislației belgiene care oferă instanței posibilitatea de a lua în considerare anumite caracteristici specifice proprii cauzei și care, în ceea ce privește costurile pentru asistența oferită de un avocat, prevede un sistem de tarife forfetare variate?

               2)

               Noțiunea „cheltuielile de judecată rezonabile și proporționale și celelalte cheltuieli” de la articolul 14 din Directiva privind respectarea [drepturilor de proprietate intelectuală] se opune jurisprudenței potrivit căreia costurile pentru consultanța tehnică pot fi rambursate numai în cazul unei culpe (contractuale sau extracontractuale)?

      (1)  Directiva 2004/48/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 29 aprilie 2004 privind respectarea drepturilor de proprietate intelectuală (JO L 157, p. 45, Ediție specială, 17/vol. 2, p. 56).


title: Cauza T-432/10: Acțiune introdusă la 17 septembrie 2010 — Vivendi/Comisia

text:
               20.11.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 317/40

         Acțiune introdusă la 17 septembrie 2010 — Vivendi/Comisia
   (Cauza T-432/10)
   ()
   2010/C 317/73
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: Vivendi (Paris, Franța) (reprezentanți: M. Struys, O. Fréget și J.-Y. Ollier, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile reclamantei

               —

               Anularea Deciziei Comisiei din 2 iulie 2010 adoptată în cazul COMP/C-1/39.653 — Vivendi & Iliad/France Télécom prin care Comisia Europeană a respins plângerea din 2 martie 2009, depusă de Vivendi în conformitate cu articolul 7 din Regulamentul (CE) nr. 1/2003 al Consiliului, privind practicile France Télécom considerate contrare articolului 102 TFUE;

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată efectuate de reclamantă în cadrul procedurii la Tribunal.

      Motivele și principalele argumente

   Reclamanta solicită anularea Deciziei C(2010) 4730 a Comisiei din 2 iulie 2010 de respingere pentru lipsă de interes comunitar a plângerii formulate de reclamantă împotriva France Télécom privind existența unor pretinse abuzuri de poziție dominantă ale acesteia, cu încălcarea articolului 102 TFUE, pe piața franceză a serviciilor în bandă largă (broadband) și a abonamentelor de telefonie, întrucât, în opinia reclamantei, France Télécom practica o discriminare structurală la tarifarea prestațiilor cu ridicata în beneficiul diviziei sale cu amănuntul și menținea prea ridicat un tarif recurent de acces la bucla locală.
   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă o serie de motive întemeiate, printre altele, pe:

               —

               erori de drept, erori vădite de apreciere și încălcări ale obligației de examinare atentă la examinarea atingerilor aduse funcționării pieței interne de practicile care fac obiectul plângerii, întrucât Comisia s-a limitat la (i) examinarea doar a nivelului mediu al prețurilor ofertelor de servicii în bandă largă (broadband) pe piețele cu amănuntul, fără a se întreba dacă acest nivel de preț ar fi efectiv de natură să demonstreze practicile care fac obiectul plângerii și la (ii) aprecierea în mod subiectiv a caracterului desuet al furnizării unui serviciu de abonament de telefonie;

               —

               insuficiența motivării, erori de drept și de fapt și erori vădite de apreciere în sensul că s-a concluzionat de Comisie că posibilitatea de a dovedi existența unei încălcări ar fi foarte limitată, în măsura în care Comisia:

                           —

                           nu a încercat să examineze problema caracterului discriminatoriu al prețurilor facturate efectiv în raport cu prestațiile furnizate în mod efectiv și a susținut în mod nejustificat că în cadrul investigației preliminare nu s-au descoperit indicii și nici elemente de probă;

                           —

                           a apreciat că metoda de calcul utilizată de France Télécom pentru stabilirea tarifelor sale de acces la bucla locală a fost aprobată de Autorité de régulation des communications électroniques et des postes (Autoritatea de reglementare a comunicațiilor electronice și a poștelor) (ARCEP) și a considerat că faptul că France Télécom îi comunicase informații eronate fără a încerca să le rectifice nu produce efecte, ținând seama de metoda utilizată;

                           —

                           a denaturat scopul testelor de evicțiune prezentate de reclamantă, care era de a stabili efectele practicilor care fac obiectul plângerii;

               —

               o ignorare a garanțiilor care se aplică în cazul examinării plângerilor și al deciziilor de clasare în materie de abuz de poziție dominantă, întrucât reclamanta (i) nu a avut un acces imediat la documentele incriminatoare și la înscrisurile din dosar și (ii) nu a avut la dispoziție un termen suficient pentru a prezenta observații privind aceste documente.


title: Cauza F-66/09: Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera a treia) din 15 decembrie 2010 — Saracco/BCE (Funcție publică — Personalul BCE — Concediu pentru interese personale — Durată maximă — Refuz al prelungirii)

text:
               5.2.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 38/19

         Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera a treia) din 15 decembrie 2010 — Saracco/BCE
   (Cauza F-66/09) (1)

   (Funcție publică - Personalul BCE - Concediu pentru interese personale - Durată maximă - Refuz al prelungirii)
   2011/C 38/35
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: Roberta Saracco (Arona, Italia) (reprezentant: F. Parrat, avocat)

      Pârâtă: Banca Centrală Europeană (BCE) (reprezentanți: F. Malfrère, G. Nuvoli, agenți, asistați de B. Wägenbaur, avocat)

      Obiectul

   Anularea deciziei BCE prin care se refuză prelungirea unui concediu pentru interese personale

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Doamna Saracco suportă totalitatea cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 205, 29.8.2009, p. 51.


title: Cauza C-380/10: Ordonanța președintelui Camerei a șaptea a Curții din 17 martie 2011 — Comisia Europeană/Republica Finlanda

text:
               16.7.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 211/21

         Ordonanța președintelui Camerei a șaptea a Curții din 17 martie 2011 — Comisia Europeană/Republica Finlanda
   (Cauza C-380/10) (1)

   2011/C 211/44
   Limba de procedură: suedeza
   Președintele Camerei a șaptea a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 260, 25.9.2010.


title: Cauza T-42/09: Hotărârea Tribunalului din 7 decembrie 2012 — A. Loacker/OAPI — Editrice Quadratum (QUADRATUM) [ „Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale QUADRATUM — Marca comunitară verbală anterioară LOACKER QUADRATINI — Motiv relativ de refuz — Lipsa riscului de confuzie — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 [devenit articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009] — Articolul 73 din Regulamentul nr. 40/94 (devenit articolul 75 din Regulamentul nr. 207/2009) — Articolul 74 din Regulamentul nr. 40/94 (devenit articolul 76 din Regulamentul nr. 207/2009)” ]

text:
               26.1.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 26/39

         Hotărârea Tribunalului din 7 decembrie 2012 — A. Loacker/OAPI — Editrice Quadratum (QUADRATUM)
   (Cauza T-42/09) (1)

   (Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale QUADRATUM - Marca comunitară verbală anterioară LOACKER QUADRATINI - Motiv relativ de refuz - Lipsa riscului de confuzie - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 [devenit articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009] - Articolul 73 din Regulamentul nr. 40/94 (devenit articolul 75 din Regulamentul nr. 207/2009) - Articolul 74 din Regulamentul nr. 40/94 (devenit articolul 76 din Regulamentul nr. 207/2009))
   2013/C 26/74
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Reclamantă: A. Loacker SpA (Auna di Sotto, Italia) (reprezentanți: V. Bilardo, C. Bacchini și M. Mazzitelli, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: A. Sempio, agent)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: Editrice Quadratum SpA (Milano, Italia) (reprezentanți: P. Pezzoi, P. Perani și G. Ghisletti, avocați)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei întâi de recurs a OAPI din 23 octombrie 2008 (cauza R 34/2008-1) privind o procedură de opoziție între A. Loacker SpA și Editrice Quadratum SpA

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Obligă A. Loacker SpA la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 69, 21.3.2009.


               13.12.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 301/20

         Cerere înaintată de Stavanger tingrett la data de 25 mai 2007 pentru obținerea unui aviz consultativ al Curții de justiție a AELS din în cauza Seabrokers AS c. Den Norske Stat v/Skattedirektoratet
   (Cauza E-7/07)
   (2007/C 301/12)
   Stavanger tingrett (Curtea districtuală Stavanger) a înaintat o cerere Curții de Justiție a AELS printr-o scrisoare din 25 mai 2007, înregistrată la grefa Curții pe data de 30 mai 2007, vizând emiterea unui aviz consultativ în cauza Seabrokers AS c. Den Norske Stat v/Skattedirektoratet cu privire la următoarele întrebări:

               1.

                  Atunci când se calculează creditul fiscal maxim, este contrară articolelor 4, 31 și 40 din Acordul SEE atribuirea, în conformitate cu principiul impozitării venitului net, de dobânzi debitoare la venitul obținut în străinătate?

               2.

                  Atunci când se calculează creditul fiscal maxim, este contrar articolelor 4, 31 și 40 din Acordul SEE să se ia în considerație contribuțiile la venitul obținut în străinătate provenind din transferurile de active în interiorul grupului, în conformitate cu principiul impozitării venitului net?

               3.

                  Sunt răspunsurile la întrebările 1 și/sau 2 aceleași în cazul în care dobânzile debitoare și/sau contribuțiile provenind din transferul de active în interiorul grupului pot fi raportate doar la o activitate comercială în Norvegia?


title: Cauza T-56/14: Acțiune introdusă la 24 ianuarie 2014 – Evyap/OAPI – Megusta Trading (DURU)

text:
               28.4.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 129/24

         Acțiune introdusă la 24 ianuarie 2014 – Evyap/OAPI – Megusta Trading (DURU)
   (Cauza T-56/14)
   2014/C 129/31
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Evyap Sabun Yağ Gliserin Sanayi ve Ticaret A.Ş. (Istanbul, Turcia) (reprezentant: J. Güell Serra, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Megusta Trading GmbH (Zürich, Elveția)

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei Camerei întâi de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 6 noiembrie 2013 în cauza R 1861/2012-4;

               —

               obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

      Solicitantul mărcii comunitare: cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

      Marca comunitară vizată: marca figurativă alb-negru pentru produse din clasa 3 – cererea de înregistrare a unei mărci comunitare nr. 10 185 148

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în procedura opoziției: reclamanta

      Marca sau semnul invocat: mărcile naționale nr. 225 515, 192 722, 29 149, 31 665 și marca internațională nr. 802 256 pentru produse din clasa 3

      Decizia diviziei de opoziție: respinge opoziția în totalitate

      Decizia camerei de recurs: respinge calea de atac

      Motivele invocate: încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul privind marca comunitară


title: Cauza T-319/08: Ordonanța Tribunalului din 14 februarie 2012 — Grasso/Comisia [ „Acțiune în anulare — Regulamentul (CE) nr. 530/2008 — Redresarea stocurilor de ton roșu — Stabilirea capturilor totale admisibile (TAC) pentru anul 2008 — Act cu aplicabilitate generală — Lipsa afectării individuale — Inadmisibilitate” ]

text:
               14.4.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 109/11

         Ordonanța Tribunalului din 14 februarie 2012 — Grasso/Comisia
   (Cauza T-319/08) (1)

   (Acțiune în anulare - Regulamentul (CE) nr. 530/2008 - Redresarea stocurilor de ton roșu - Stabilirea capturilor totale admisibile (TAC) pentru anul 2008 - Act cu aplicabilitate generală - Lipsa afectării individuale - Inadmisibilitate)
   2012/C 109/24
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Reclamant: Salvatore Grasso (Catania, Italia) (reprezentanți: A. Maiorana, A. De Matteis și A. De Francesco, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: K. Banks și D. Nardi, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare a Regulamentului (CE) nr. 530/2008 al Comisiei din 12 iunie 2008 de stabilire a unor măsuri de urgență în ceea ce privește navele de pescuit cu plase-pungă care pescuiesc ton roșu în Oceanul Atlantic, la est de meridianul de 45° longitudine vestică, și în Marea Mediterană (JO L 155, p. 9)

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea ca inadmisibilă.

               2.

               Fiecare parte suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 272, 25.10.2008.


title: Cauza C-147/15: Cerere de decizie preliminară introdusă de Consiglio di Stato (Italia) la 26 martie 2015 – Provincia di Bari/Edilizia Mastrodonato srl

text:
               22.6.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 205/16

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Consiglio di Stato (Italia) la 26 martie 2015 – Provincia di Bari/Edilizia Mastrodonato srl
   (Cauza C-147/15)
   (2015/C 205/21)
   Limba de procedură: italiana

      Instanța de trimitere

   Consiglio di Stato

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Provincia di Bari

      Pârâtă: Edilizia Mastrodonato srl

      Întrebările preliminare

   Articolul 10 alineatul (2) din Directiva comunitară 2006/21/CE (1) trebuie interpretat în sensul [că] activitatea de umplere a depozitului de deșeuri – în situația în care este realizată prin intermediul altor deșeuri decât deșeurile extractive – trebuie să fie întotdeauna supusă reglementării privind deșeurile cuprinse în Directiva 1999/31/CE (2), inclusiv în cazul în care nu este vorba despre operațiuni de eliminare a deșeurilor, ci de valorificare a acestora?

      (1)  Directiva 2006/21/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 15 martie 2006 privind gestionarea deșeurilor din industriile extractive și de modificare a Directivei 2004/35/CE (JO L 102, p. 15, 15/vol. 16, p. 3).

      (2)  Directiva 1999/31/CE a Consiliului din 26 aprilie 1999 privind depozitele de deșeuri (JO L 182, p. 1, Ediție specială, 15/vol. 5, p. 24).


title: Cauza T-151/14: Acțiune introdusă la 5 martie 2014 – Vassiliou/Comisia și BCE

text:
               26.5.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 159/32

         Acțiune introdusă la 5 martie 2014 – Vassiliou/Comisia și BCE
   (Cauza T-151/14)
   2014/C 159/43
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamant: Costas Vassiliou (Kinshasa, Congo) (reprezentanți: C. Paschalides, Solicitor și A. Paschalides, avocat)

      Pârâte: Banca Centrală Europeană și Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamantul solicită Tribunalului:

               —

               Obligarea pârâtelor la plata către reclamant a unei despăgubiri în temeiul articolului 268 TFUE.

      Motivele și principalele argumente

   Reclamantul susține că pârâtele l-au lipsit de banii din contul său pentru motivul că au impus prematur utilizarea depunerilor la banca sa în scopul recapitalizării interne (bail-in) drept condiție pentru asistența financiară oferită Ciprului la 26 aprilie 2013 în temeiul articolului 13 din Tratatul de instituire a unui mecanism european de stabilizare din 2012, astfel: a) pârâtele au încălcat în mod vădit și grav limitele competențelor lor ca instituții ale UE în temeiul articolului 136 alineatul (3) din TFUE, b) au cedat în mod nelegal controlul efect al funcțiilor lor ca instituții ale UE; c) au provocat aplicarea prematură a unui instrument de recapitalizare internă (bail-in) asupra depunerilor la Banca Ciprului și la Banca Populară a Ciprului care nu fusese adoptat în dreptul UE; d) au introdus restricții privind circulația banilor, împiedicând titularii depozitelor să își retragă și/sau să își transfere fondurile către instituții mai sigure, și e) au procedat astfel cu încălcarea principiilor securității juridice și egalității și a drepturilor omului.


title: Cauza C-604/10: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 1 martie 2012 [cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) — Regatul Unit] — Football Dataco Ltd și alții/Yahoo UK Limited și alții (Directiva 96/9/CE — Protecția juridică a bazelor de date — Drept de autor — Calendarul partidelor din campionatele de fotbal)

text:
               21.4.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 118/5

         Hotărârea Curții (Camera a treia) din 1 martie 2012 [cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) — Regatul Unit] — Football Dataco Ltd și alții/Yahoo UK Limited și alții
   (Cauza C-604/10) (1)

   (Directiva 96/9/CE - Protecția juridică a bazelor de date - Drept de autor - Calendarul partidelor din campionatele de fotbal)
   2012/C 118/08
   Limba de procedură: engleza

      Instanța de trimitere

   Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamante: Football Dataco Ltd și alții

      Pârâte: Yahoo UK Limited și alții

      Obiectul

   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Court of Appeal Regatul Unit — Interpretarea articolului 3 alineatul (1) din Directiva 96/9/CE privind protecția juridică a bazelor de date (JO L 77, p. 20, Ediție specială, 13/vol. 17, p. 102) — Noțiunea „baze de date care, prin alegerea sau dispunerea elementelor, constituie o creație intelectuală proprie a autorului” — Cataloage informatizate de partide de fotbal planificate pentru sezonul următor

      Dispozitivul

               1.

               Articolul 3 alineatul (1) din Directiva 96/9/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 11 martie 1996 privind protecția juridică a bazelor de date trebuie interpretat în sensul că o „bază de date” în sensul articolului 1 alineatul (2) din această directivă este protejată de dreptul de autor prevăzut de aceasta cu condiția ca alegerea sau dispunerea datelor pe care le conține să constituie o expresie originală a libertății de creație a autorului său, fapt a cărui verificare revine instanței naționale.
               În consecință:

                           —

                           efortul intelectual și know-how-ul consacrate creării datelor menționate nu sunt relevante pentru a aprecia eligibilitatea bazei de date menționate pentru protecția prin acest drept,

                           —

                           este irelevant, în acest scop, dacă alegerea sau dispunerea acestor date implică sau nu implică un „aport semnificativ” la acestea și

                           —

                           munca și know-how-ul semnificative care se impun pentru constituirea acestei baze nu pot, ca atare, să justifice o asemenea protecție dacă nu exprimă nicio originalitate în alegerea sau dispunerea datelor pe care aceasta le conține.

               2.

               Directiva 96/9 trebuie interpretată în sensul că, sub rezerva dispoziției tranzitorii cuprinse la articolul 14 alineatul (2), aceasta se opune unei legislații naționale care acordă unor baze de date care intră în sfera de aplicare a definiției cuprinse la articolul 1 alineatul (2) o protecție prin dreptul de autor în condiții diferite de cele prevăzute la articolul 3 alineatul (1).

      (1)  JO C 89, 19.3.2011.


title: Cauza C-148/15: Cerere de decizie preliminară introdusă de Oberlandesgericht Düsseldorf (Germania) la 30 martie 2015 – Deutsche Parkinson Vereinigung e.V./Zentrale zur Bekämpfung unlauteren Wettbewerbs e.V.

text:
               29.6.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 213/15

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Oberlandesgericht Düsseldorf (Germania) la 30 martie 2015 – Deutsche Parkinson Vereinigung e.V./Zentrale zur Bekämpfung unlauteren Wettbewerbs e.V.
   (Cauza C-148/15)
   (2015/C 213/24)
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Oberlandesgericht Düsseldorf

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Deutsche Parkinson Vereinigung e.V.

      Pârâtă: Zentrale zur Bekämpfung unlauteren Wettbewerbs e.V.

      Întrebările preliminare

               1)

               Articolul 34 TFUE trebuie interpretat în sensul că impunerea printr-o dispoziție a dreptului național a unui preț la medicamentele eliberate pe bază de prescripție medicală reprezintă o măsură cu efect echivalent în sensul articolului 34 TFUE?

               2)

               În cazul în care Curtea răspunde afirmativ la prima întrebare:
               Potrivit articolului 36 TFUE, este impunerea unor prețuri la medicamentele care se eliberează pe bază de prescripție medicală justificată pe motiv de protecție a sănătății și vieții persoanelor, atunci când aceasta este singura modalitate de a asigura pe întreg teritoriul Germaniei, în special în zonele rurale, o aprovizionare a populației cu medicamente uniformă și care acoperă întreg teritoriul german?

               3)

               În cazul în care Curtea răspunde afirmativ și la a doua întrebare:
               Ce cerințe trebuie să îndeplinească constatarea judiciară, astfel încât împrejurarea menționată la punctul 2 a doua teză să existe efectiv?


title: Cauza C-258/15: Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 15 noiembrie 2016 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunal Superior de Justicia del País Vasco – Spania) – Gorka Salaberria Sorondo/Academia Vasca de Policía y Emergencias [Trimitere preliminară — Egalitate de tratament în ceea ce privește încadrarea în muncă și ocuparea forței de muncă — Directiva 2000/78/CE — Articolul 2 alineatul (2) și articolul 4 alineatul (1) — Discriminare pe motive de vârstă — Limitarea recrutării agenților Poliției comunității autonome Țara Bascilor la candidații care nu au împlinit vârsta de 35 de ani — Noțiunea „cerință profesională esențială și determinantă” — Obiectiv urmărit — Proporționalitate]

text:
               16.1.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 14/8

         Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 15 noiembrie 2016 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunal Superior de Justicia del País Vasco – Spania) – Gorka Salaberria Sorondo/Academia Vasca de Policía y Emergencias
   (Cauza C-258/15) (1)

   ([Trimitere preliminară - Egalitate de tratament în ceea ce privește încadrarea în muncă și ocuparea forței de muncă - Directiva 2000/78/CE - Articolul 2 alineatul (2) și articolul 4 alineatul (1) - Discriminare pe motive de vârstă - Limitarea recrutării agenților Poliției comunității autonome Țara Bascilor la candidații care nu au împlinit vârsta de 35 de ani - Noțiunea „cerință profesională esențială și determinantă” - Obiectiv urmărit - Proporționalitate])
   (2017/C 014/10)
   Limba de procedură: spaniola

      Instanța de trimitere

   Tribunal Superior de Justicia del País Vasco

      Părțile din procedura principală

      Reclamant: Gorka Salaberria Sorondo

      Pârâtă: Academia Vasca de Policía y Emergencias

      Dispozitivul

   Articolul 2 alineatul (2) din Directiva 2000/78/CE a Consiliului din 27 noiembrie 2000 de creare a unui cadru general în favoarea egalității de tratament în ceea ce privește încadrarea în muncă și ocuparea forței de muncă coroborat cu articolul 4 alineatul (1) din aceasta trebuie interpretat în sensul că nu se opune unei reglementări precum cea în discuție în litigiul principal, potrivit căreia candidații la posturile de agenți ai unui corp de poliție care asigură ansamblul funcțiilor operaționale sau executive care revin acestuia trebuie să nu fi împlinit vârsta de 35 de ani.

      (1)  JO C 270, 17.8.2015.


title: Cauza T-26/15 P: Recurs introdus la 20 ianuarie 2015 de Comisia Europeană împotriva Hotărârii Ordonanței din 13 noiembrie 2014 a Tribunalului Funcției Publice (Camera a doua) în cauza F-2/12, Comisia/Hristov și EMA

text:
               13.4.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 118/32

         Recurs introdus la 20 ianuarie 2015 de Comisia Europeană împotriva Hotărârii Ordonanței din 13 noiembrie 2014 a Tribunalului Funcției Publice (Camera a doua) în cauza F-2/12, Comisia/Hristov și EMA
   (Cauza T-26/15 P)
   (2015/C 118/40)
   Limba de procedură: bulgara

      Părțile

      Recurentă: Comisia Europeană (reprezentanți: J. Currall, N. Nikolova, S. Petrova, agenți)

      Cealaltă parte din procedură: Emil Hristov, Agenția Europeană pentru Medicamente

      Concluziile

   Recurenta solicită Tribunalului:

               —

               Anularea Hotărârii Tribunalului Funcției Publice din 13 noiembrie 2014 pronunțate în cauza F-2/12, Hristov/Comisia și EMA;

               —

               trimiterea cauzei Tribunalului Funcției Publice pentru ca acesta să se pronunțe asupra celorlalte motive de recurs,

               —

               soluționarea cererii privind cheltuielile de judecată odată cu fondul.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea recursului, recurenta invocă trei motive.

               —

               Tribunalul Funcției Publice ar fi încălcat dreptul Uniunii întrucât a conferit principiului bunei administrări un domeniu de aplicare pe care nu îl are.

               —

               Cu titlu subsidiar, se invocă încălcarea de către Tribunalul Funcției Publice a principiului proporționalității întrucât, înainte de pronunțarea hotărârii sale de anulare, nu ar fi examinat dacă nerespectarea principiului bunei administrări a putut afecta conținutul deciziei atacate.

               —

               Cu titlu mai subsidiar, se invocă încălcarea în orice caz a dreptului Uniunii de către Tribunalul Funcției Publice întrucât nu ar fi luat în considerare compararea intereselor prezente în cauză și nu ar fi limitat efectele hotărârii sale.


title: Cauza T-79/06: Hotărârea Tribunalului din 16 noiembrie 2011 — Sachsa Verpackung/Comisia ( „Concurență — Înțelegeri — Piața sacilor industriali din plastic — Decizie prin care se constată o încălcare a articolului 81 CE — Stabilirea prețurilor — Atribuirea cotelor de vânzare pe zonă geografică — Repartizarea clienților — Schimburi de informații individualizate — Dovada încălcării — Durata încălcării — Amenzi — Gravitatea încălcării — Proporționalitate — Circumstanțe atenuante — Rol de conformare” )

text:
               7.1.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 6/12

         Hotărârea Tribunalului din 16 noiembrie 2011 — Sachsa Verpackung/Comisia
   (Cauza T-79/06) (1)

   (Concurență - Înțelegeri - Piața sacilor industriali din plastic - Decizie prin care se constată o încălcare a articolului 81 CE - Stabilirea prețurilor - Atribuirea cotelor de vânzare pe zonă geografică - Repartizarea clienților - Schimburi de informații individualizate - Dovada încălcării - Durata încălcării - Amenzi - Gravitatea încălcării - Proporționalitate - Circumstanțe atenuante - Rol de conformare)
   2012/C 6/18
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: Sachsa Verpackung GmbH (Wieda, Germania) (reprezentanți: F. Puel și L. François-Martin, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: inițial F. Castillo de la Torre și F. Arbault, ulterior F. Castillo de la Torre și N. von Lingen, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare în parte a Deciziei C(2005) 4634 final a Comisiei din 30 noiembrie 2005 privind o procedură de aplicare a articolului 81 [CE] (Cazul COMP/F/38.354 — Saci industriali), referitoare la o înțelegere pe piața sacilor industriali din plastic, precum și, cu titlu subsidiar, o cerere de reformare a deciziei menționate.

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Obligă Gascogne Sack Deutschland GmbH la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 96, 22.4.2006.


title: Cauza C-163/10: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Tribunale di Isernia (Italia) la 2 aprilie 2010 — Procedură penală împotriva lui Aldo Patriciello

text:
               19.6.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 161/28

      Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Tribunale di Isernia (Italia) la 2 aprilie 2010 — Procedură penală împotriva lui Aldo Patriciello
      (Cauza C-163/10)
      (2010/C 161/37)
      Limba de procedură: italiana

         Instanța de trimitere

      Tribunale di Isernia (Italia)

         Partea din acțiunea principală

      Aldo Patriciello

         Întrebarea preliminară

      Infracțiunea invocată, imputată deputatului european Aldo Patriciello (descrisă în concluziile Ministerului Public și care a făcut obiectul deciziei privind apărarea imunității, adoptate de Parlamentul European la 5 mai 2009), calificată drept calomnie în temeiul articolului 368 din Codul penal, constituie o opinie exprimată în cadrul exercitării funcției sale de parlamentar în sensul articolului 9 din Protocolul privind privilegiile și imunitățile Comunităților Europene din 8 aprilie 1965?


title: Cauza C-161/11: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Tribunale di Trani (Italia) la 1 aprilie 2011 — Cosimo Damiano Vino/Poste Italiane SpA

text:
               11.6.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 173/7

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Tribunale di Trani (Italia) la 1 aprilie 2011 — Cosimo Damiano Vino/Poste Italiane SpA
   (Cauza C-161/11)
   2011/C 173/13
   Limba de procedură: italiana

      Instanța de trimitere

   Tribunale di Trani

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamant: Cosimo Damiano Vino

      Pârâtă: Poste Italiane SpA

      Întrebările preliminare

               1.

               Principiile generale ale nediscriminării și egalității din dreptul comunitar se opun unei norme de drept intern (precum cea prevăzută la articolul 2 alineatul 1 bis din Decretul legislativ 368/2001), prin care a fost introdusă în dreptul național o modalitate „acauzală” de angajare pe durată determinată care defavorizează lucrătorii din cadrul S.p.a. Poste Italiane, precum și, în raport cu societatea menționată, alte întreprinderi din același domeniu de activitate sau din sectoare diferite?

               2.

               În cazul unui răspuns afirmativ la întrebarea precedentă, instanța națională este ținută să lase fără efect (sau să nu aplice) norma internă care contravine dreptului comunitar?


title: Cauza C-452/08: Ordonanța președintelui Curții din 21 octombrie 2009 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Autónoma del País Vasco — Spania) — Emilia Flores Fanega/Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS), Tesorería General de la Seguridad Social (TGSS), Bolumburu S.A.

text:
               13.3.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 63/43

         Ordonanța președintelui Curții din 21 octombrie 2009 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Autónoma del País Vasco — Spania) — Emilia Flores Fanega/Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS), Tesorería General de la Seguridad Social (TGSS), Bolumburu S.A.
   (Cauza C-452/08) (1)

   2010/C 63/68

      Limba de procedură: spaniola

   Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 6, 10.01.2009.


title: Cauza T-223/15: Hotărârea Tribunalului din 15 mai 2017 – Morton’s of Chicago/EUIPO – Mortons the Restaurant (MORTON’S) [„Marcă a Uniunii Europene — Procedură de declarare a nulității — Marcă a Uniunii Europene figurativă MORTON’S — Mărci naționale neînregistrate anterioare MORTON’S, MORTONS, MORTON’S CLUB, MORTONS CLUB, MORTON’S THE RESTAURANT, MORTONS RESTAURANT și M MORTON’S — Motiv relativ de refuz — Declararea nulității — Articolul 8 alineatul (4) și articolul 53 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (CE) nr 207/2009”]

text:
               10.7.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 221/18

         Hotărârea Tribunalului din 15 mai 2017 – Morton’s of Chicago/EUIPO – Mortons the Restaurant (MORTON’S)
   (Cauza T-223/15) (1)

   ([„Marcă a Uniunii Europene - Procedură de declarare a nulității - Marcă a Uniunii Europene figurativă MORTON’S - Mărci naționale neînregistrate anterioare MORTON’S, MORTONS, MORTON’S CLUB, MORTONS CLUB, MORTON’S THE RESTAURANT, MORTONS RESTAURANT și M MORTON’S - Motiv relativ de refuz - Declararea nulității - Articolul 8 alineatul (4) și articolul 53 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (CE) nr 207/2009”])
   (2017/C 221/23)
   Limba de procedură: engleza

      Părţile

      Reclamantă: Morton’s of Chicago, Inc. (Chicago, Illinois, Statele Unite) (reprezentant: J. Moss, barrister)

      Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentant: H. O’Neill, agent)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO, intervenientă la Tribunal: Mortons the Restaurant Ltd (Londra, Regatul Unit) (reprezentanți: J. Barry, solicitor și P. Nagpal, barrister)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei întâi de recurs a EUIPO din 12 februarie 2015 (cauza R 46/2014-1) privind o procedură de declarare a nulității între Mortons The Restaurant și Morton’s of Chicago

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă Morton’s of Chicago, Inc. la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 228, 13.7.2015.


title: Cauza T-583/16: Hotărârea Tribunalului din 17 mai 2017 – PG/Frontex („Funcție publică — Agenți temporari — Neprelungirea unui contract pe durată determinată — Procedură de prelungire — Articolul 266 TFUE — Obligaţia de solicitudine — Răspundere extracontractuală”)

text:
               10.7.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 221/25

         Hotărârea Tribunalului din 17 mai 2017 – PG/Frontex
   (Cauza T-583/16)
   ((„Funcție publică - Agenți temporari - Neprelungirea unui contract pe durată determinată - Procedură de prelungire - Articolul 266 TFUE - Obligaţia de solicitudine - Răspundere extracontractuală”))
   (2017/C 221/34)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: PG (reprezentant: S. Pappas, avocat)

      Pârâtă:Agenția Europeană pentru Poliția de Frontieră și Garda de Coastă (Frontex) (reprezentanți: H. Caniard și S. Drew, agenți, asistați de B. Wägenbaur, avocat)

      Obiectul

   Cerere întemeiată pe articolul 270 TFUE prin care se urmărește, pe de o parte, anularea deciziei autorității abilitate să încheie contractele de muncă a Frontex din 9 iunie 2015 a nu prelungi contractul reclamantului şi, pe de altă parte, repararea prejudiciului pe care l-ar fi suferit reclamantul

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acţiunea.

               2)

               Îl obligă pe domnul PG la plata cheltuielilor de judecată.


title: Cauza F-94/10: Acțiune introdusă la 4 octombrie 2010 — Carpenito/Consiliul

text:
               15.1.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 13/41

         Acțiune introdusă la 4 octombrie 2010 — Carpenito/Consiliul
   (Cauza F-94/10)
   ()
   2011/C 13/81
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: Renzo Carpenito (Overijse, Belgia) (reprezentanți: L. Levi și S. Rodrigues, avocați)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene

      Obiectul și descrierea litigiului

   Cerere de menținere a efectelor fișelor de remunerație contestate până la adoptarea unui regulament care să înlocuiască, cu efect retroactiv, Regulamentul (UE, Euratom) nr. 1296/2009 al Consiliului din 23 decembrie 2009 și cerere de reparare a prejudiciului material și moral suferit de reclamant

      Concluziile reclamantului

               —

               Menținerea efectelor fișelor de remunerație contestate până la adoptarea unui regulament care să înlocuiască, cu efect retroactiv, Regulamentul nr. 1296/2009;

               —

               obligarea Consiliului la repararea prejudiciului material suferit de reclamant prin plata unei sume într-un cuantum echivalent cu pierderea de remunerație ca urmare a aplicării Regulamentului nr. 1296/2009, vădit nelegal, sumă la care trebuie să se adauge rambursarea acelei părți din prelevarea specială lunară care a operat din luna ianuarie 2010 în aplicarea articolului 66a din statut și a cărei rată a fost stabilită în mod eronat ținând seama de regulamentul amintit; această sumă este evaluată, fără a aduce atingere interpretării Tribunalului, la un cuantum de 30 000 de euro;

               —

               obligarea Consiliului la repararea prejudicu8lui moral suferit de reclamant prin plata sumei simbolice de 1 euro;

               —

               obligarea Consiliului Uniunii Europene la plata cheltuielilor de judecată.


title: Cauza T-98/11 P: Ordonanța Tribunalului din 10 februarie 2012 — AG/Parlamentul European ( „Recurs — Funcție publică — Funcționari — Concediere la încheierea perioadei de probă — Termen de introducere a căii de atac — Tardivitate — Recurs vădit nefondat” )

text:
               24.3.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 89/24

         Ordonanța Tribunalului din 10 februarie 2012 — AG/Parlamentul European
   (Cauza T-98/11 P) (1)

   (Recurs - Funcție publică - Funcționari - Concediere la încheierea perioadei de probă - Termen de introducere a căii de atac - Tardivitate - Recurs vădit nefondat)
   2012/C 89/39
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Recurent: AG (Bruxelles, Belgia) (reprezentanți: S. Rodrigues, A. Blot și C. Bernard-Glanz, avocați)

      Cealaltă parte în proces: Parlamentul European (reprezentanți: S. Seyr și V. Montebello-Demogeot, agenți)

      Obiectul

   Recurs formulat împotriva Ordonanței Tribunalului Funcției Publice a Uniunii Europene (Camera întâi) din 16 decembrie 2010, AG/Parlamentul European (F-25/10, nepublicată încă în Repertoriu), prin care se urmărește anularea acestei ordonanțe

      Dispozitivul

               1.

               Respinge recursul ca vădit nefondat.

               2.

               Obligă AG la suportarea propriilor cheltuieli de judecată, precum și a cheltuielilor de judecată efectuate de Parlamentul European.

      (1)  JO C 120, 16.4.2011.


title: Cauza C-34/09: Hotărârea Curții (Marea cameră) din 8 martie 2011 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Tribunal du travail de Bruxelles — Belgia) — Gerardo Ruiz Zambrano/Office national de l'emploi (ONEM) (Cetățenia Uniunii — Articolul 20 TFUE — Acordarea, în temeiul dreptului Uniunii, a dreptului de ședere unui copil minor pe teritoriul statului membru a cărui cetățenie o are acest copil, independent de exercitarea prealabilă de către acesta a dreptului său de liberă circulație pe teritoriul statelor membre — Acordarea, în aceleași circumstanțe, a unui drept de ședere derivat în beneficiul ascendentului, resortisant al unui stat terț, care asigură întreținerea copilului minor — Consecințele dreptului de ședere al copilului minor asupra cerințelor care trebuie îndeplinite de ascendentul acestui minor, resortisant al unui stat terț, din perspectiva dreptului muncii)

text:
               30.4.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 130/2

         Hotărârea Curții (Marea cameră) din 8 martie 2011 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Tribunal du travail de Bruxelles — Belgia) — Gerardo Ruiz Zambrano/Office national de l'emploi (ONEM)
   (Cauza C-34/09) (1)

   (Cetățenia Uniunii - Articolul 20 TFUE - Acordarea, în temeiul dreptului Uniunii, a dreptului de ședere unui copil minor pe teritoriul statului membru a cărui cetățenie o are acest copil, independent de exercitarea prealabilă de către acesta a dreptului său de liberă circulație pe teritoriul statelor membre - Acordarea, în aceleași circumstanțe, a unui drept de ședere derivat în beneficiul ascendentului, resortisant al unui stat terț, care asigură întreținerea copilului minor - Consecințele dreptului de ședere al copilului minor asupra cerințelor care trebuie îndeplinite de ascendentul acestui minor, resortisant al unui stat terț, din perspectiva dreptului muncii)
   2011/C 130/02
   Limba de procedură: franceză

      Instanța de trimitere

   Tribunal du travail de Bruxelles

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamant: Gerardo Ruiz Zambrano

      Pârât: Office national de l'emploi (ONEM)

      Obiectul

   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Tribunal du travail de Bruxelles — Interpretarea articolelor 12, 17 și 18 din Tratatul de instituire a Comunității Europene, coroborate cu articolele 21, 24 și 34 din Carta drepturilor fundamentale — Acordarea dreptului de ședere unui cetățean al Uniunii pe teritoriul statului membru a cărui naționalitate o deține acest cetățean, independent de exercitarea prealabilă de către acesta a dreptului de a circula? — Acordarea, în aceleași circumstanțe, a unui drept de ședere derivat în beneficiul ascendentului, resortisant al unui stat terț, care asigură întreținerea unui copil minor deținător al naționalității unui stat membru, drept de care ar beneficia în orice caz dacă minorul și-ar fi exercitat dreptul de a circula? — Consecințele dreptului de ședere a copilului minor asupra cerințelor care trebuie îndeplinite de ascendentul acestui minor, resortisant al unui stat terț, în ceea ce privește dreptul muncii

      Dispozitivul

   Articolul 20 TFUE trebuie interpretat în sensul că se opune ca un stat membru, pe de o parte, să refuze unui resortisant al unui stat terț, care asigură întreținerea copiilor săi de vârstă mică, cetățeni ai Uniunii, șederea în statul membru de reședință al acestora din urmă și ai cărui cetățeni sunt și, pe de altă parte, să refuze respectivului resortisant al unui stat terț acordarea unui permis de muncă, în măsura în care astfel de decizii i-ar priva pe acei copii de beneficiul efectiv al esenței drepturilor corespunzătoare statutului de cetățean al Uniunii.

      (1)  JO C 90, 18.4.2009.


title: Cauzele conexate T-379/10 și T-381/10: Hotărârea Tribunalului din 16 septembrie 2013 — Keramag Keramische Werke și alții/Comisia ( „Concurență — Înțelegeri — Piețele belgiană, germană, franceză, italiană, olandeză și austriacă ale produselor și accesoriilor pentru baie — Decizie de constatare a unei încălcări a articolului 101 TFUE și a articolului 53 din Acordul privind SEE — Coordonare a creșterilor de preț și schimb de informații comerciale sensibile — Durata încălcării — Dreptul la apărare — Acces la dosar — Caracter imputabil al comportamentului ilicit” )

text:
               9.11.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 325/26

         Hotărârea Tribunalului din 16 septembrie 2013 — Keramag Keramische Werke și alții/Comisia
   (Cauzele conexate T-379/10 și T-381/10) (1)

   (Concurență - Înțelegeri - Piețele belgiană, germană, franceză, italiană, olandeză și austriacă ale produselor și accesoriilor pentru baie - Decizie de constatare a unei încălcări a articolului 101 TFUE și a articolului 53 din Acordul privind SEE - Coordonare a creșterilor de preț și schimb de informații comerciale sensibile - Durata încălcării - Dreptul la apărare - Acces la dosar - Caracter imputabil al comportamentului ilicit)
   2013/C 325/44
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamante: Keramag Keramische Werke AG (Ratingen, Germania), Koralle Sanitärprodukte GmbH (Vlotho, Germania), Koninklijke Sphinx BV (Maastricht, Țările de Jos), Allia SAS (Avon, Franța), Produits Céramique de Touraine SA (Selles-sur-Cher, Franța), Pozzi Ginori SpA (Milano, Italia) (cauza T-379/10); Sanitec Europe Oy (Helsinki, Finlanda) (cauza T-381/10) (reprezentanți: J. Killick, barrister, I. Reynolds, solicitor, și P. Lindfelt și K. Struckmann, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: F. Castillo de la Torre și F. Ronkes Agerbeek, agenți, asistați de B. Kennelly, barrister)

      Obiectul

   Cu titlu principal, cerere de anulare în parte a Deciziei C(2010) 4185 final a Comisiei din 23 iunie 2010 privind o procedură în temeiul articolului 101 TFUE și al articolului 53 din Acordul privind SEE (Cazul COMP/39.092 — Produse și accesorii pentru baie) și, cu titlu subsidiar, cerere de reducere a amenzii aplicate reclamantelor prin această decizie

      Dispozitivul

               1.

               Anulează articolul 1 alineatul (1) punctul 6 din Decizia C(2010) 4185 final a Comisiei din 23 iunie 2010 privind o procedură în temeiul articolului 101 TFUE și al articolului 53 din Acordul privind SEE (Cazul COMP/39.092 — Produse și accesorii pentru baie) în măsura în care Comisia Europeană concluzionează la acest punct că, pe de o parte, Allia SAS și Produits Céramique de Touraine SA au participat la o încălcare referitoare la o înțelegere pe piața franceză în perioada 25 februarie 2004-9 noiembrie 2004 și că, pe de altă parte, Pozzi Ginori SpA a participat la o încălcare referitoare la o înțelegere pe piața italiană într-o altă perioadă decât 14 mai 1996-9 martie 2001.

               2.

               Anulează articolul 2 alineatul (7) din Decizia C(2010) 4185 final în măsura în care cuantumul total al amenzii aplicate Keramag Keramische Werke AG, Koralle Sanitärprodukte GmbH, Koninklijke Sphinx BV, Pozzi Ginori și Sanitec Europe Oy depășește 50 580 701 euro.

               3.

               Respinge în rest acțiunea.

               4.

               Keramag Keramische Werke, Koralle Sanitärprodukte, Koninklijke Sphinx, Allia, Produits Céramique de Touraine, Pozzi Ginori și Sanitec Europe suportă trei sferturi din propriile cheltuieli de judecată.

               5.

               Comisia suportă un sfert din cheltuielile de judecată efectuate de Keramag Keramische Werke, de Koralle Sanitärprodukte, de Koninklijke Sphinx, de Allia, de Produits Céramique de Touraine, de Pozzi Ginori și de Sanitec Europe, precum și propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 301, 6.11.2010.


title: Cauza T-33/05: Hotărârea Tribunalului din 3 februarie 2011 — Cetarsa/Comisia ( „Concurență — Înțelegeri — Piața spaniolă a achiziției și a primei procesări a tutunului brut — Decizie prin care se constată o încălcare a articolului 81 CE — Stabilirea prețurilor și împărțirea pieței — Amenzi — Gravitatea și durata încălcării — Egalitate de tratament — Principiul proporționalității — Limita maximă de 10 % din cifra de afaceri — Cooperare” )

text:
               19.3.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 89/14

         Hotărârea Tribunalului din 3 februarie 2011 — Cetarsa/Comisia
   (Cauza T-33/05) (1)

   (Concurență - Înțelegeri - Piața spaniolă a achiziției și a primei procesări a tutunului brut - Decizie prin care se constată o încălcare a articolului 81 CE - Stabilirea prețurilor și împărțirea pieței - Amenzi - Gravitatea și durata încălcării - Egalitate de tratament - Principiul proporționalității - Limita maximă de 10 % din cifra de afaceri - Cooperare)
   2011/C 89/31
   Limba de procedură: spaniola

      Părțile

      Reclamantă: Compañía española de tabaco en rama, SA (Cetarsa) (Navalmoral de la Mata, Spania) (reprezentanți: M. Araujo Boyd, J. Buendía Sierra și A. Givaja Sanz, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: F. Castillo de la Torre și É. Gippini Fournier, agenți)

      Obiectul

   În primul rând, cerere de anulare a Deciziei C(2004) 4030 final a Comisiei din 20 octombrie 2004 privind o procedură de aplicare a articolului 81 alineatul (1) [CE] (cazul COMP/C.38.238/B.2 — Tutun brut — Spania) și în al doilea rând și în subsidiar, cerere de reducere a amenzii aplicate reclamantei în această decizie și în al treilea rând, cerere reconvențională a Comisiei prin care se solicită majorarea cuantumului amenzii

      Dispozitivul

               1.

               Stabilește la 3 147 300 de euro cuantumul amenzii aplicate Compañía española de tabaco en rama, SA (Cetarsa) în articolul 3 din Decizia C(2004) 4030 final a Comisiei din 20 octombrie 2004 privind o procedură de aplicare a articolului 81 alineatul (1) [CE] (cazul COMP/C.38.238/B.2 — Tutun brut — Spania).

               2.

               Respinge în rest acțiunea.

               3.

               Respinge cererea reconvențională formulată de Comisia Europeană.

      (1)  JO C 82, 2.4.2005.


title: Cauza C-354/13: Hotărârea Curții (Camera a patra) din 18 decembrie 2014 (cerere de decizie preliminară formulată de Retten i Kolding, Civilretten – Danemarca) – FOA, în numele domnului Karsten Kaltoft/Kommunernes Landsforening (KL), în numele Billund Kommune (Trimitere preliminară — Politica socială — Concediere — Motiv — Obezitatea lucrătorului — Principiul general al nediscriminării pe motive de obezitate — Inexistență — Directiva 2000/78/CE — Egalitate de tratament în ceea ce privește încadrarea în muncă și ocuparea forței de muncă — Interzicerea oricărei discriminări pe motive de handicap — Existența unui „handicap” )

text:
               23.2.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 65/7

         Hotărârea Curții (Camera a patra) din 18 decembrie 2014 (cerere de decizie preliminară formulată de Retten i Kolding, Civilretten – Danemarca) – FOA, în numele domnului Karsten Kaltoft/Kommunernes Landsforening (KL), în numele Billund Kommune
   (Cauza C-354/13) (1)

   ((Trimitere preliminară - Politica socială - Concediere - Motiv - Obezitatea lucrătorului - Principiul general al nediscriminării pe motive de obezitate - Inexistență - Directiva 2000/78/CE - Egalitate de tratament în ceea ce privește încadrarea în muncă și ocuparea forței de muncă - Interzicerea oricărei discriminări pe motive de handicap - Existența unui „handicap”))
   (2015/C 065/09)
   Limba de procedură: daneza

      Instanța de trimitere

   Retten i Kolding, Civilretten

      Părțile din procedura principală

      Reclamant: FOA, în numele domnului Karsten Kaltoft

      Pârâtă: Kommunernes Landsforening (KL), în numele Billund Kommune

      Dispozitivul

               1)

               Dreptul Uniunii trebuie interpretat în sensul că nu consacră un principiu general al nediscriminării pe motive de obezitate, ca atare, în ceea ce privește încadrarea în muncă și ocuparea forței de muncă.

               2)

               Directiva 2000/78/CE a Consiliului din 27 noiembrie 2000 de creare a unui cadru general în favoarea egalității de tratament în ceea ce privește încadrarea în muncă și ocuparea forței de muncă trebuie interpretată în sensul că starea de obezitate a unui lucrător constituie un „handicap”, în sensul acestei directive, în cazul în care această stare cauzează o limitare care rezultă în special din afecțiuni fizice, mentale sau psihice pe termen lung, a căror interacțiune cu diferite bariere poate împiedica participarea deplină și efectivă a persoanei în cauză la viața profesională în condiții de egalitate cu ceilalți lucrători. Este de competența instanței naționale să verifice dacă aceste condiții sunt îndeplinite în cauza principală.

      (1)  JO C 252, 31.8.2013.