title: Cauzele conexate C-66/16 P-C-69/16 P: Hotărârea Curții (Camera a patra) din 20 decembrie 2017 – Comunidad Autónoma del País Vasco, Itelazpi, SA (C-66/16 P), Comunidad Autónoma de Cataluña, Centre de Telecomunicacions i Tecnologies de la Informació de la Generalitat de Catalunya (CTTI) (C-67/16 P), Navarra de Servicios y Tecnologías SA, (C-68/16 P), Cellnex Telecom SA, fostă Abertis Telecom SA, Retevisión I SA (C-69/16 P)/Comisia Europeană, SES Astra SA (Recurs — Ajutoare de stat — Televiziune digitală — Ajutor pentru utilizarea televiziunii digitale terestre în regiunile îndepărtate și mai puțin urbanizate — Subvenție în favoarea operatorilor de platforme de televiziune digitală terestră — Decizie prin care măsurile de ajutor sunt declarate în parte incompatibile cu piața internă — Noțiunea „ajutor de stat” — Avantaj — Serviciu de interes economic general — Definiție — Marjă de apreciere a statelor membre)

text:
               26.2.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 72/6

         Hotărârea Curții (Camera a patra) din 20 decembrie 2017 – Comunidad Autónoma del País Vasco, Itelazpi, SA (C-66/16 P), Comunidad Autónoma de Cataluña, Centre de Telecomunicacions i Tecnologies de la Informació de la Generalitat de Catalunya (CTTI) (C-67/16 P), Navarra de Servicios y Tecnologías SA, (C-68/16 P), Cellnex Telecom SA, fostă Abertis Telecom SA, Retevisión I SA (C-69/16 P)/Comisia Europeană, SES Astra SA
   (Cauzele conexate C-66/16 P-C-69/16 P) (1)

   ((Recurs - Ajutoare de stat - Televiziune digitală - Ajutor pentru utilizarea televiziunii digitale terestre în regiunile îndepărtate și mai puțin urbanizate - Subvenție în favoarea operatorilor de platforme de televiziune digitală terestră - Decizie prin care măsurile de ajutor sunt declarate în parte incompatibile cu piața internă - Noțiunea „ajutor de stat” - Avantaj - Serviciu de interes economic general - Definiție - Marjă de apreciere a statelor membre))
   (2018/C 072/06)
   Limba de procedură: spaniola

      Părțile

      Recurente: Comunidad Autónoma del País Vasco, Itelazpi, SA (C-66/16 P), Comunidad Autónoma de Cataluña, Centre de Telecomunicacions i Tecnologies de la Informació de la Generalitat de Catalunya (CTTI) (C-67/16 P), Navarra de Servicios y Tecnologías SA, (C-68/16 P), Cellnex Telecom SA, fostă Abertis Telecom SA, Retevisión I SA (C-69/16 P) (reprezentanti: J. Buendía Sierra, A. Lamadrid de Pablo și M. Bolsa Ferruz, abogados)

      Celelalte părți din procedură: Comisia Europeană (reprezentanți: P. Němečková, É. Gippini Fournier și B. Stromsky, agenți), SES Astra (reprezentanți: F. González Díaz, V. Romero Algarra, abogados și F. Salerno, avocat)

      Dispozitivul

               1)

               Respinge recursurile.

               2)

               Obligă Comunidad Autónoma del País Vasco, Itelazpi SA, Comunidad Autónoma de Cataluña, Centre de Telecomunicacions i Tecnologies de la Informació de la Generalitat de Catalunya (CTTI), Navarra de Servicios y Tecnologías SA, Cellnex Telecom SA și Retevisión I SA la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 118, 4.4.2016.


title: Cauza T-4/18: Acțiune introdusă la 9 ianuarie 2018 – Holzer y Cia/EUIPO – Annco (AT ANN TAYLOR)

text:
               26.2.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 72/44

         Acțiune introdusă la 9 ianuarie 2018 – Holzer y Cia/EUIPO – Annco (AT ANN TAYLOR)
   (Cauza T-4/18)
   (2018/C 072/56)
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Holzer y Cia, SA de CV (Ciudad de Mexico, Mexic) (reprezentant: N. Fernández Fernández-Pacheco, avocat)

      Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Annco, Inc. (New York, New York, Statele Unite)

      Datele privind procedura în fața EUIPO

      Titularul mărcii în litigiu: reclamanta

      Marca în litigiu: marca Uniunii Europene figurativă care cuprinde elementele verbale „AT ANN TAYLOR” – marca Uniunii Europene nr. 11 197 647

      Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de declarare a nulității

      Decizia atacată: Decizia Camerei a doua de recurs a EUIPO din 8 noiembrie 2017 în cauza R 2371/2016-2

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               admiterea acțiunii;

               —

               anularea deciziei atacate;

               —

               confirmarea validității înregistrării mărcii Uniunii Europene nr. 11 197 647 „AT ANN TAYLOR” pentru toate produsele pentru care s-a solicitat protecție în cererea respectivă;

               —

               obligarea intervenientei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivul invocat

               —

               Camera de recurs a săvârșit o eroare atunci când a analizat următoarele aspecte: existența unei similitudini care poate genera un risc de confuzie între semnele în conflict și împrejurarea că titularul avea cunoștință, la momentul depunerii cererii, de existența unei mărci similare care poate genera un risc de confuzie; intențiile titularului la momentul depunerii cererii de înregistrare a mărcii; valoarea probatorie dată dovezilor prezentate de persoana care a solicitat declararea nulității și sarcina probei.


title: Cauza C-529/16: Hotărârea Curții (Camera întâi) din 20 decembrie 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Finanzgericht München – Germania) – Hamamatsu Photonics Deutschland GmbH/Hauptzollamt München (Trimitere preliminară — Tariful vamal comun — Codul vamal — Articolul 29 — Stabilirea valorii în vamă — Operațiuni transfrontaliere între societăți afiliate — Acord prealabil în materie de prețuri de transfer — Preț de transfer convenit compus dintr-o sumă inițial facturată și dintr-o corecție forfetară operată după sfârșitul perioadei de facturare)

text:
               26.2.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 72/25

         Hotărârea Curții (Camera întâi) din 20 decembrie 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Finanzgericht München – Germania) – Hamamatsu Photonics Deutschland GmbH/Hauptzollamt München
   (Cauza C-529/16) (1)

   ((Trimitere preliminară - Tariful vamal comun - Codul vamal - Articolul 29 - Stabilirea valorii în vamă - Operațiuni transfrontaliere între societăți afiliate - Acord prealabil în materie de prețuri de transfer - Preț de transfer convenit compus dintr-o sumă inițial facturată și dintr-o corecție forfetară operată după sfârșitul perioadei de facturare))
   (2018/C 072/33)
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Finanzgericht München

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Hamamatsu Photonics Deutschland GmbH

      Pârât: Hauptzollamt München

      Dispozitivul

   Articolele 28-31 din Regulamentul (CEE) nr. 2913/92 al Consiliului din 12 octombrie 1992 de instituire a Codului vamal comunitar, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (CE) nr. 82/97 al Parlamentului European și al Consiliului din 19 decembrie 1996, trebuie interpretate în sensul că nu permit să se rețină, drept valoare în vamă, o valoare de tranzacție convenită, compusă în parte dintr-o sumă inițial facturată și declarată și în parte dintr-o ajustare forfetară operată după sfârșitul perioadei de facturare, fără să fie posibil să se știe dacă, la finalul perioadei de facturare, această ajustare va fi operată în sus sau în jos.

      (1)  JO C 30, 30.1.2017.


title: Cauza C-334/16: Hotărârea Curții (Camera a șasea) din 20 decembrie 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Audiencia Provincial de Albacete – Spania) – José Luís Núñez Torreiro/AIG Europe Limited, Sucursal en España, fostă Chartis Europe Limited, Sucursal en España, Unión Española de Entidades Aseguradoras y Reaseguradoras (Unespa) (Trimitere preliminară — Asigurare obligatorie de răspundere civilă auto — Directiva 2009/103/CE — Articolul 3 primul paragraf — Noțiunea „circulația vehiculelor” — Reglementare națională care exclude conducerea autovehiculelor pe drumuri și pe terenuri care nu sunt „corespunzătoare pentru circulație”, cu excepția celor care, deși nu sunt corespunzătoare în acest scop, sunt totuși „utilizate în mod curent”)

text:
               26.2.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 72/15

         Hotărârea Curții (Camera a șasea) din 20 decembrie 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Audiencia Provincial de Albacete – Spania) – José Luís Núñez Torreiro/AIG Europe Limited, Sucursal en España, fostă Chartis Europe Limited, Sucursal en España, Unión Española de Entidades Aseguradoras y Reaseguradoras (Unespa)
   (Cauza C-334/16) (1)

   ((Trimitere preliminară - Asigurare obligatorie de răspundere civilă auto - Directiva 2009/103/CE - Articolul 3 primul paragraf - Noțiunea „circulația vehiculelor” - Reglementare națională care exclude conducerea autovehiculelor pe drumuri și pe terenuri care nu sunt „corespunzătoare pentru circulație”, cu excepția celor care, deși nu sunt corespunzătoare în acest scop, sunt totuși „utilizate în mod curent”))
   (2018/C 072/19)
   Limba de procedură: spaniola

      Instanța de trimitere

   Audiencia Provincial de Albacete

      Părțile din procedura principală

      Apelant: José Luís Núñez Torreiro

      Intimate: AIG Europe Limited, Sucursal en España, fostă Chartis Europe Limited, Sucursal en España, Unión Española de Entidades Aseguradoras y Reaseguradoras (Unespa)

      Dispozitivul

   Articolul 3 primul paragraf din Directiva 2009/103/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 16 septembrie 2009 privind asigurarea de răspundere civilă auto și controlul obligației de asigurare a acestei răspunderi trebuie interpretat în sensul că se opune unei reglementări naționale precum cea în discuție în litigiul principal, care permite excluderea acoperirii prin asigurarea obligatorie a prejudiciilor produse cu ocazia conducerii autovehiculelor pe drumuri și pe terenuri care nu sunt „corespunzătoare pentru circulație”, cu excepția celor care, deși nu sunt corespunzătoare în acest scop, sunt totuși „utilizate în mod curent”.

      (1)  JO C 305, 22.8.2016.


title: Cauza T-5/18: Acțiune introdusă la 3 ianuarie 2018 – Hamburg Beer Company/EUIPO (Hamburg BEER COMPANY)

text:
               26.2.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 72/45

         Acțiune introdusă la 3 ianuarie 2018 – Hamburg Beer Company/EUIPO (Hamburg BEER COMPANY)
   (Cauza T-5/18)
   (2018/C 072/57)
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Hamburg Beer Company GmbH (Hamburg, Germania) (reprezentanți: O. Spieker, A. Schönfleisch și M. Alber, avocați)

      Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

      Datele privind procedura în fața EUIPO

      Marca în litigiu: marca Uniunii figurativă care cuprinde elementul verbal „Hamburg BEER COMPANY” – cererea de înregistrare nr. 15 272 743

      Decizia atacată: Decizia Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 6 septembrie 2017 în cauza R 436/2017-5

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei atacate;

               —

               obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele invocate

               —

               încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (b) și alineatul (2) din Regulamentul nr. 207/2009;

               —

               încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (c) și alineatul (2) din Regulamentul nr. 207/2009.


title: Cauza C-649/16: Hotărârea Curții (Camera întâi) din 20 decembrie 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Oberster Gerichtshof – Austria) – Peter Valach și alții/ Waldviertler Sparkasse Bank AG și alții (Trimitere preliminară — Cooperare judiciară în materie civilă — Regulamentul (UE) nr. 1215/2012 — Domeniu de aplicare — Acţiune în răspundere delictuală împotriva membrilor unui comitet al creditorilor care au respins un plan de restructurare în cadrul unei proceduri de insolvenţă)

text:
               26.2.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 72/26

         Hotărârea Curții (Camera întâi) din 20 decembrie 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Oberster Gerichtshof – Austria) – Peter Valach și alții/ Waldviertler Sparkasse Bank AG și alții
   (Cauza C-649/16) (1)

   ((Trimitere preliminară - Cooperare judiciară în materie civilă - Regulamentul (UE) nr. 1215/2012 - Domeniu de aplicare - Acţiune în răspundere delictuală împotriva membrilor unui comitet al creditorilor care au respins un plan de restructurare în cadrul unei proceduri de insolvenţă))
   (2018/C 072/34)
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Oberster Gerichtshof

      Părțile din procedura principală

      Reclamanți și revizuenți: Peter Valach, Alena Valachová, SC Europa ZV II a.s., SC Europa LV a.s., VAV Parking a.s., SC Europa BB a.s., Byty A s.r.o.

      Pârâte și intimate în procedura de revizuire: Waldviertler Sparkasse Bank AG, Československá obchodná banka a.s., Stadt Banská Bystrica

      Dispozitivul

   Articolul 1 alineatul (2) litera (b) din Regulamentul (UE) nr. 1215/2012 al Parlamentului European și al Consiliului din 12 decembrie 2012 privind competența judiciară, recunoașterea și executarea hotărârilor în materie civilă și comercială trebuie interpretat în sensul că această dispoziție se aplică unei acțiuni în răspundere delictuală formulate împotriva membrilor unui comitet al creditorilor ca urmare a comportamentului acestora cu ocazia unui vot privind un plan de restructurare în cadrul unei proceduri de insolvență și că, prin urmare, o astfel de acțiune este exclusă din domeniul de aplicare material al acestui regulament.

      (1)  JO C 104, 3.4.2017.


title: Cauza C-364/16: Hotărârea Curții (Camera a șasea) din 20 decembrie 2017 – Trioplast Industrier AB/Comisia Europeană (Recurs — Înţelegeri — Piața sacilor industriali din plastic — Punere în întârziere adresată de Comisia Europeană recurentei pentru plata dobânzilor de întârziere aferente cuantumului amenzii aplicate — Acţiune în anulare şi în despăgubire)

text:
               26.2.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 72/16

         Hotărârea Curții (Camera a șasea) din 20 decembrie 2017 – Trioplast Industrier AB/Comisia Europeană
   (Cauza C-364/16) (1)

   ((Recurs - Înţelegeri - Piața sacilor industriali din plastic - Punere în întârziere adresată de Comisia Europeană recurentei pentru plata dobânzilor de întârziere aferente cuantumului amenzii aplicate - Acţiune în anulare şi în despăgubire))
   (2018/C 072/20)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Recurentă: Trioplast Industrier AB (reprezentanți: T. Pettersson, F. Sjövall și A. Johansson, advokater)

      Cealaltă parte din procedură: Comisia Europeană (reprezentanți: V. Bottka și P. Rossi, agenți)

      Dispozitivul

               1)

               Respinge recursul.

               2)

               Obligă Trioplast Industrier AB la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 343, 19.9.2016.


title: Cauza C-571/17 PPU: Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 22 decembrie 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Rechtbank Amsterdam – Țările de Jos) – Executarea unui mandat european de arestare emis împotriva lui Samet Ardic [Trimitere preliminară — Procedură preliminară de urgență — Cooperare polițienească și judiciară în materie penală — Mandat european de arestare — Decizia-cadru 2002/584/JAI — Proceduri de predare între statele membre — Condiții de executare — Motive de neexecutare facultativă — Articolul 4a alineatul (1) rezultat din Decizia-cadru 2009/299/JAI — Mandat emis în vederea executării unei pedepse privative de libertate — Noțiunea „proces în urma căruia a fost pronunțată decizia” — Conținut — Persoană care a fost condamnată definitiv la o pedeapsă privativă de libertate în urma unei proceduri care s-a desfășurat în prezența sa — Pedeapsă a cărei executare a fost ulterior suspendată în parte, sub anumite condiții — Procedură ulterioară care a condus la revocarea suspendării ca urmare a nerespectării acestor condiții — Procedură de revocare care s-a desfășurat în absența persoanei în cauză]

text:
               26.2.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 72/27

         Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 22 decembrie 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Rechtbank Amsterdam – Țările de Jos) – Executarea unui mandat european de arestare emis împotriva lui Samet Ardic
   (Cauza C-571/17 PPU) (1)

   ([Trimitere preliminară - Procedură preliminară de urgență - Cooperare polițienească și judiciară în materie penală - Mandat european de arestare - Decizia-cadru 2002/584/JAI - Proceduri de predare între statele membre - Condiții de executare - Motive de neexecutare facultativă - Articolul 4a alineatul (1) rezultat din Decizia-cadru 2009/299/JAI - Mandat emis în vederea executării unei pedepse privative de libertate - Noțiunea „proces în urma căruia a fost pronunțată decizia” - Conținut - Persoană care a fost condamnată definitiv la o pedeapsă privativă de libertate în urma unei proceduri care s-a desfășurat în prezența sa - Pedeapsă a cărei executare a fost ulterior suspendată în parte, sub anumite condiții - Procedură ulterioară care a condus la revocarea suspendării ca urmare a nerespectării acestor condiții - Procedură de revocare care s-a desfășurat în absența persoanei în cauză])
   (2018/C 072/35)
   Limba de procedură: neerlandeza

      Instanța de trimitere

   Rechtbank Amsterdam

      Părțile din procedura principală

   Samet Ardic

      Dispozitivul

   În ipoteza în care persoana în cauză a fost prezentă în persoană la procesul penal care a condus la decizia judiciară prin care a fost în mod definitiv declarată vinovată de săvârșirea unei infracțiuni și prin care i-a fost aplicată, pe acest temei, o pedeapsă privativă de libertate a cărei executare a fost ulterior suspendată în parte sub rezerva respectării anumitor condiții, noțiunea „proces în urma căruia a fost pronunțată decizia”, în sensul articolului 4a alineatul (1) din Decizia-cadru 2002/584/JAI a Consiliului din 13 iunie 2002 privind mandatul european de arestare și procedurile de predare între statele membre, astfel cum a fost modificată prin Decizia-cadru 2009/299/JAI a Consiliului din 26 februarie 2009, trebuie interpretată în sensul că nu vizează o procedură ulterioară de revocare a acestei suspendări, întemeiată pe încălcarea condițiilor respective pe durata termenului de supraveghere, dacă decizia de revocare adoptată în urma acestei proceduri nu modifică nici natura, nici nivelul pedepsei pronunțate inițial.

      (1)  JO C 402, 27.11.2017.


title: Cauza C-372/16: Hotărârea Curții (Camera întâi) din 20 decembrie 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Oberlandesgericht München – Germania) – Soha Sahyouni/Raja Mamisch [Trimitere preliminară — Spațiul de libertate, securitate și justiție — Regulamentul (UE) nr. 1259/2010 — Cooperare consolidată în domeniul legii aplicabile divorțului și separării de corp — Recunoașterea unui divorț privat obținut în fața unei instanțe religioase într-un stat terț — Domeniul de aplicare al regulamentului menționat]

text:
               26.2.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 72/16

         Hotărârea Curții (Camera întâi) din 20 decembrie 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Oberlandesgericht München – Germania) – Soha Sahyouni/Raja Mamisch
   (Cauza C-372/16) (1)

   ([Trimitere preliminară - Spațiul de libertate, securitate și justiție - Regulamentul (UE) nr. 1259/2010 - Cooperare consolidată în domeniul legii aplicabile divorțului și separării de corp - Recunoașterea unui divorț privat obținut în fața unei instanțe religioase într-un stat terț - Domeniul de aplicare al regulamentului menționat])
   (2018/C 072/21)
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Oberlandesgericht München

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Soha Sahyouni

      Pârât: Raja Mamisch

      Dispozitivul

   Articolul 1 din Regulamentul (UE) nr. 1259/2010 al Consiliului din 20 decembrie 2010 de punere în aplicare a unei forme de cooperare consolidată în domeniul legii aplicabile divorțului și separării de corp trebuie interpretat în sensul că un divorț care rezultă dintr-o declarație unilaterală a unuia dintre soți în fața unei instanțe religioase, precum cel în discuție în litigiul principal, nu intră în domeniul de aplicare material al acestui regulament.

      (1)  JO C 343, 19.9.2016.


title: Cauza C-648/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Augstākā tiesa (Letonia) la 20 noiembrie 2017 – „Balcia Insurance” SE

text:
               26.2.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 72/27

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Augstākā tiesa (Letonia) la 20 noiembrie 2017 – „Balcia Insurance” SE
   (Cauza C-648/17)
   (2018/C 072/36)
   Limba de procedură: letona

      Instanța de trimitere

   Augstākā tiesa

      Părțile din procedura principală

      Recurentă:„Balcia Insurance” SE

      Intimată: AS „Baltijas Apdrošināšanas Nams”

      Întrebările preliminare

               1)

               Articolul 3 alineatul (1) din Directiva 72/166/CEE (1) a Consiliului din 24 aprilie 1972 privind apropierea legislațiilor statelor membre cu privire la asigurarea de răspundere civilă auto și introducerea obligației de asigurare a acestei răspunderi (Prima Directivă) trebuie interpretat în sensul că noțiunea „pagube produse de vehicule” cuprinde o situație precum cea în discuție în litigiul principal, și anume deschiderea ușilor unui vehicul care staționează?

               2)

               În cazul unui răspuns afirmativ la prima întrebare, articolul 3 alineatul (1) din Directiva 72/166/CEE a Consiliului din 24 aprilie 1972 trebuie interpretat în sensul că noțiunea „pagube produse de vehicule” cuprinde o situație precum cea în discuție în litigiul principal, și anume o situație în care pagubele provocate bunului unui terț sunt produse prin utilizarea vehiculului de către un pasager?

      (1)  JO 1972, L 103, p. 1, Ediţie specială, 06/vol. 1, p. 10.


title: Cauza C-70/16 P: Hotărârea Curții (Camera a patra) din 20 decembrie 2017 – Comunidad Autónoma de Galicia, Redes de Telecomunicación Galegas Retegal SA (Retegal)/Comisia Europeană, SES Astra SA (Recurs — Ajutoare de stat — Televiziune digitală — Ajutor pentru utilizarea televiziunii digitale terestre în regiunile îndepărtate și mai puțin urbanizate — Subvenție în favoarea operatorilor de platforme de televiziune digitală terestră — Decizie prin care măsurile de ajutor sunt declarate în parte incompatibile cu piața internă — Noțiunea „ajutor de stat” — Avantaj — Serviciu de interes economic general — Definiție — Marjă de apreciere a statelor membre)

text:
               26.2.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 72/6

         Hotărârea Curții (Camera a patra) din 20 decembrie 2017 – Comunidad Autónoma de Galicia, Redes de Telecomunicación Galegas Retegal SA (Retegal)/Comisia Europeană, SES Astra SA
   (Cauza C-70/16 P) (1)

   ((Recurs - Ajutoare de stat - Televiziune digitală - Ajutor pentru utilizarea televiziunii digitale terestre în regiunile îndepărtate și mai puțin urbanizate - Subvenție în favoarea operatorilor de platforme de televiziune digitală terestră - Decizie prin care măsurile de ajutor sunt declarate în parte incompatibile cu piața internă - Noțiunea „ajutor de stat” - Avantaj - Serviciu de interes economic general - Definiție - Marjă de apreciere a statelor membre))
   (2018/C 072/07)
   Limba de procedură: spaniola

      Părțile

      Recurente: Comunidad Autónoma de Galicia, Redes de Telecomunicación Galegas Retegal SA (reprezentanți: F. J. García Martínez și B. Pérez Conde, abogados)

      Celelalte părți din procedură: Comisia Europeană (reprezentanți: P. Němečková, É. Gippini Fournier și B. Stromsky, agenți), SES Astra SA (reprezentanți: F. González Díaz, V. Romero Algarra, abogados și F. Salerno, avocat)

      Dispozitivul

               1)

               Anulează Hotărârea Tribunalului Uniunii Europene din 26 noiembrie 2015, Comunidad Autónoma de Galicia și Retegal/Comisia (T-463/13 și T-464/13, nepublicată, EU:T:2015:901).

               2)

               Anulează Decizia 2014/489/UE a Comisiei din 19 iunie 2013 privind ajutorul de stat SA.28599 [C 23/2010 (ex NN 36/2010, ex CP 163/2009)] pus în aplicare de Regatul Spaniei pentru utilizarea televiziunii digitale terestre în regiunile îndepărtate și mai puțin urbanizate (cu excepția Comunității autonome Castilia-La Mancha).

               3)

               Comisia Europeană suportă cheltuielile de judecată efectuate de Comunidad Autónoma de Galicia (Comunitatea autonomă Galicia, Spania) și de Redes de Telecomunicación Galegas Retegal SA (Retegal) cu ocazia prezentului recurs, precum și pe cele efectuate de acestea în primă instanță.

               4)

               SES Astra SA suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 118, 4.4.2016.


title: Cauza C-393/16: Hotărârea Curții (Camera a doua) din 20 decembrie 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Bundesgerichtshof – Germania) – Comité Interprofessionnel du Vin de Champagne/Aldi Süd Dienstleistungs-GmbH & Co. OHG, reprezentată de Aldi Süd Dienstleistungs-GmbH, fostă Aldi Einkauf GmbH & Co. OHG Süd [Trimitere preliminară — Organizare comună a piețelor produselor agricole — Protecția denumirilor de origine protejate (DOP) — Regulamentul (CE) nr. 1234/2007 — Articolul 118m alineatul (2) litera (a) punctul (ii), litera (b) și litera (c) — Regulamentul (UE) nr. 1308/2013 — Articolul 103 alineatul (2) litera (a) punctul (ii), litera (b) și litera (c) — Domeniu de aplicare — Exploatare a reputației unei DOP — Utilizare abuzivă, imitare sau evocare a unei DOP — Indicație falsă sau înșelătoare — DOP „Champagne” utilizată în denumirea unui produs alimentar — Denumirea „Champagner Sorbet” — Produs alimentar care conține ca ingredient șampanie — Ingredient care conferă produsului alimentar o caracteristică esențială]

text:
               26.2.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 72/17

         Hotărârea Curții (Camera a doua) din 20 decembrie 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Bundesgerichtshof – Germania) – Comité Interprofessionnel du Vin de Champagne/Aldi Süd Dienstleistungs-GmbH & Co. OHG, reprezentată de Aldi Süd Dienstleistungs-GmbH, fostă Aldi Einkauf GmbH & Co. OHG Süd
   (Cauza C-393/16) (1)

   ([Trimitere preliminară - Organizare comună a piețelor produselor agricole - Protecția denumirilor de origine protejate (DOP) - Regulamentul (CE) nr. 1234/2007 - Articolul 118m alineatul (2) litera (a) punctul (ii), litera (b) și litera (c) - Regulamentul (UE) nr. 1308/2013 - Articolul 103 alineatul (2) litera (a) punctul (ii), litera (b) și litera (c) - Domeniu de aplicare - Exploatare a reputației unei DOP - Utilizare abuzivă, imitare sau evocare a unei DOP - Indicație falsă sau înșelătoare - DOP „Champagne” utilizată în denumirea unui produs alimentar - Denumirea „Champagner Sorbet” - Produs alimentar care conține ca ingredient șampanie - Ingredient care conferă produsului alimentar o caracteristică esențială])
   (2018/C 072/22)
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Bundesgerichtshof

      Părțile din procedura principală

      Reclamant: Comité Interprofessionnel du Vin de Champagne

      Pârâtă: Aldi Süd Dienstleistungs-GmbH & Co. OHG, reprezentată de Aldi Süd Dienstleistungs-GmbH, fostă Aldi Einkauf GmbH & Co. OHG Süd

      Dispozitivul

               1)

               Articolul 118m alineatul (2) litera (a) punctul (ii) din Regulamentul (CE) nr. 1234/2007 al Consiliului din 22 octombrie 2007 de instituire a unei organizări comune a piețelor agricole și privind dispoziții specifice referitoare la anumite produse agricole („Regulamentul unic OCP”), astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (CE) nr. 491/2009 al Consiliului din 25 mai 2009, și articolul 103 alineatul (2) litera (a) punctul (ii) din Regulamentul (UE) nr. 1308/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 17 decembrie 2013 de instituire a unei organizări comune a piețelor produselor agricole și de abrogare a Regulamentelor (CEE) nr. 922/72, (CEE) nr. 234/79, (CE) nr. 1037/2001 și (CE) nr. 1234/2007 ale Consiliului trebuie interpretate în sensul că intră în domeniul lor de aplicare cazul în care o denumire de origine protejată precum „Champagne” este utilizată ca parte a denumirii sub care este vândut un produs alimentar precum „Champagner Sorbet”, care nu corespunde caietului de sarcini referitor la această denumire de origine protejată, dar care conține un ingredient care corespunde caietului de sarcini menționat.

               2)

               Articolul 118m alineatul (2) litera (a) punctul (ii) din Regulamentul nr. 1234/2007, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul nr. 491/2009, și articolul 103 alineatul (2) litera (a) punctul (ii) din Regulamentul nr. 1308/2013 trebuie interpretate în sensul că utilizarea unei denumiri de origine protejate ca parte a denumirii sub care este vândut un produs alimentar care nu corespunde caietului de sarcini referitor la această denumire de origine protejată, dar care conține un ingredient care corespunde caietului de sarcini menționat, precum „Champagner Sorbet”, constituie o exploatare a reputației unei denumiri de origine protejate, în sensul acestor dispoziții, în cazul în care produsul alimentar nu are drept caracteristică esențială un gust determinat în principal de prezența acestui ingredient în compoziția sa.

               3)

               Articolul 118m alineatul (2) litera (b) din Regulamentul nr. 1234/2007, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul nr. 491/2009, și articolul 103 alineatul (2) litera (b) din Regulamentul nr. 1308/2013 trebuie interpretate în sensul că utilizarea unei denumiri de origine protejate ca parte a denumirii sub care este vândut un produs alimentar care nu corespunde caietului de sarcini referitor la această denumire de origine protejată, dar care conține un ingredient care corespunde caietului de sarcini menționat, precum „Champagner Sorbet”, nu constituie o utilizare abuzivă, o imitare sau o evocare, în sensul acestor dispoziții.

               4)

               Articolul 118m alineatul (2) litera (c) din Regulamentul nr. 1234/2007, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul nr. 491/2009, și articolul 103 alineatul (2) litera (c) din Regulamentul nr. 1308/2013 trebuie interpretate în sensul că sunt aplicabile atât în cazul indicațiilor false sau înșelătoare care sunt de natură să creeze o impresie eronată cu privire la originea produsului în cauză, cât și în cazul indicațiilor false sau înșelătoare care privesc natura sau calitățile esențiale ale acestui produs.

      (1)  JO C 402, 31.10.2016.


title: Cauza T-6/18: Acțiune introdusă la 2 ianuarie 2018 – Hamburg Beer Company/EUIPO (Hamburg Beer Company)

text:
               26.2.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 72/46

         Acțiune introdusă la 2 ianuarie 2018 – Hamburg Beer Company/EUIPO (Hamburg Beer Company)
   (Cauza T-6/18)
   (2018/C 072/58)
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Hamburg Beer Company GmbH (Hamburg, Germania) (reprezentanți: O. Spieker, A. Schönfleisch și M. Alber, avocați)

      Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

      Datele privind procedura în fața EUIPO

      Marca în litigiu: marca Uniunii verbală „Hamburg Beer Company” – cererea de înregistrare nr. 15 272 784

      Decizia atacată: Decizia Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 29 septembrie 2017 în cauza R 437/2017-5

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei atacate;

               —

               obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele invocate

               —

               încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (b) și alineatul (2) din Regulamentul nr. 207/2009;

               —

               încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (c) și alineatul (2) din Regulamentul nr. 207/2009.


title: Cauzele conexate C-397/16 și C-435/16: Hotărârea Curții (Camera a doua) din 20 decembrie 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Corte d'appello di Milano, Bundesgerichtshof – Italia, Germania) – Acacia Srl/Pneusgarda Srl, în faliment, Audi AG (C-397/16), Acacia Srl, Rolando D’Amato/Dr. Ing. h.c. F. Porsche AG (C-435/16) [Trimitere preliminară — Regulamentul (CE) nr. 6/2002 — Desene sau modele industriale comunitare — Articolul 110 alineatul (1) — Lipsa protecției — Așa-numita clauză „privind repararea” — Noțiunea „piesă dintr-un produs complex” — Repararea produsului complex pentru a i se reda acestuia aspectul inițial — Măsuri care trebuie adoptate de utilizator pentru a se prevala de așa-numita clauză „privind repararea” — Jantă pentru automobil replică cu aspect identic cu cel al modelului de jantă original]

text:
               26.2.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 72/18

         Hotărârea Curții (Camera a doua) din 20 decembrie 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Corte d'appello di Milano, Bundesgerichtshof – Italia, Germania) – Acacia Srl/Pneusgarda Srl, în faliment, Audi AG (C-397/16), Acacia Srl, Rolando D’Amato/Dr. Ing. h.c. F. Porsche AG (C-435/16)
   (Cauzele conexate C-397/16 și C-435/16) (1)

   ([Trimitere preliminară - Regulamentul (CE) nr. 6/2002 - Desene sau modele industriale comunitare - Articolul 110 alineatul (1) - Lipsa protecției - Așa-numita clauză „privind repararea” - Noțiunea „piesă dintr-un produs complex” - Repararea produsului complex pentru a i se reda acestuia aspectul inițial - Măsuri care trebuie adoptate de utilizator pentru a se prevala de așa-numita clauză „privind repararea” - Jantă pentru automobil replică cu aspect identic cu cel al modelului de jantă original])
   (2018/C 072/23)
   Limbile de procedură: germana și italiana

      Instanța de trimitere

   Corte d'appello di Milano, Bundesgerichtshof

      Părțile din procedura principală

      Apelante: Acacia Srl (C-397/16), Acacia Srl, Rolando D’Amato (C-435/16)

      Intimate: Pneusgarda Srl, în faliment, Audi AG (C-397/16), Dr. Ing. h.c. F. Porsche AG (C-435/16)

      Dispozitivul

               1)

               Articolul 110 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 6/2002 al Consiliului din 12 decembrie 2001 privind desenele sau modelele industriale comunitare trebuie interpretat în sensul că așa-numita clauză „privind repararea” pe care o prevede nu condiționează excluderea de la protecția sub titlul de desen sau model industrial comunitar pentru un desen sau model industrial care constituie o piesă dintr-un produs complex, utilizată pentru a permite repararea acestui produs complex cu scopul de a-i reda aspectul inițial, de împrejurarea ca de aspectul produsului complex să depindă desenul sau modelul protejat.

               2)

               Articolul 110 alineatul (1) din Regulamentul nr. 6/2002 trebuie interpretat în sensul că așa-numita clauză „privind repararea” pe care o prevede subordonează excluderea de la protecția sub titlul de desen sau model industrial comunitar pentru un desen sau model industrial care constituie o piesă dintr-un produs complex, utilizată pentru a permite repararea acestui produs complex cu scopul de a-i reda aspectul inițial, de condiția ca piesa de schimb să aibă un aspect identic din punct de vedere vizual cu cel al piesei încorporate inițial în produsul complex la momentul introducerii sale pe piață.

               3)

               Articolul 110 alineatul (1) din Regulamentul nr. 6/2002 trebuie interpretat în sensul că, pentru a se putea prevala de așa-numita clauză „privind repararea” pe care o prevede această dispoziție, fabricantul sau vânzătorul unei piese dintr-un produs complex are o obligație de diligență în ceea ce privește respectarea de către utilizatorii din aval a condițiilor impuse de dispoziția amintită.

      (1)  JO C 371, 10.10.2016.


title: Cauza C-81/16 P: Hotărârea Curții (Camera a patra) din 20 decembrie 2017 – Regatul Spaniei/Comisia Europeană (Recurs — Ajutoare de stat — Televiziune digitală — Ajutor pentru utilizarea televiziunii digitale terestre în regiunile îndepărtate și mai puțin urbanizate — Subvenție în favoarea operatorilor de platforme de televiziune digitală terestră — Decizie prin care măsurile de ajutor sunt declarate în parte incompatibile cu piața internă — Noțiunea „ajutor de stat” — Avantaj — Serviciu de interes economic general — Definiție — Marjă de apreciere a statelor membre)

text:
               26.2.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 72/7

         Hotărârea Curții (Camera a patra) din 20 decembrie 2017 – Regatul Spaniei/Comisia Europeană
   (Cauza C-81/16 P) (1)

   ((Recurs - Ajutoare de stat - Televiziune digitală - Ajutor pentru utilizarea televiziunii digitale terestre în regiunile îndepărtate și mai puțin urbanizate - Subvenție în favoarea operatorilor de platforme de televiziune digitală terestră - Decizie prin care măsurile de ajutor sunt declarate în parte incompatibile cu piața internă - Noțiunea „ajutor de stat” - Avantaj - Serviciu de interes economic general - Definiție - Marjă de apreciere a statelor membre))
   (2018/C 072/08)
   Limba de procedură: spaniola

      Părțile

      Recurent: Regatul Spaniei (reprezentanți: M. A. Sampol Pucurull, M. J. García-Valdecasas Dorrego și A. Rubio González, agenți)

      Cealaltă parte din procedură: Comisia Europeană (reprezentanți: P. Němečková, É. Gippini Fournier și B. Stromsky, agenți)

      Dispozitivul

               1)

               Respinge recursul.

               2)

               Regatul Spaniei suportă cheltuielile de judecată.

      (1)  JO C 118, 4.4.2016.


title: Cauza C-419/16: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 20 decembrie 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunale di Bolzano – Italia) – Sabine Simma Federspiel/Provincia autonoma di Bolzano, Equitalia Nord SpA (Trimitere preliminară — Libertatea de stabilire și libera circulație a lucrătorilor — Articolele 45 și 49 TFUE — Recunoașterea reciprocă a diplomelor, a certificatelor și a altor titluri oficiale de calificare ca medic — Directivele 75/363/CEE și 93/16/CEE — Remunerarea medicilor specialiști în formare profesională)

text:
               26.2.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 72/19

         Hotărârea Curții (Camera a treia) din 20 decembrie 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunale di Bolzano – Italia) – Sabine Simma Federspiel/Provincia autonoma di Bolzano, Equitalia Nord SpA
   (Cauza C-419/16) (1)

   ((Trimitere preliminară - Libertatea de stabilire și libera circulație a lucrătorilor - Articolele 45 și 49 TFUE - Recunoașterea reciprocă a diplomelor, a certificatelor și a altor titluri oficiale de calificare ca medic - Directivele 75/363/CEE și 93/16/CEE - Remunerarea medicilor specialiști în formare profesională))
   (2018/C 072/24)
   Limba de procedură: italiana

      Instanța de trimitere

   Tribunale di Bolzano

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Sabine Simma Federspiel

      Pârâte: Provincia autonoma di Bolzano, Equitalia Nord SpA

      Dispozitivul

               1)

               Articolul 2 alineatul (1) litera (c) din Directiva 75/363/CEE a Consiliului din 16 iunie 1975 privind coordonarea actelor cu putere de lege și actelor administrative privind activitățile medicilor, astfel cum a fost modificată prin Directiva 82/76/CEE a Consiliului din 26 ianuarie 1982, precum și articolul 24 alineatul (1) litera (c) din Directiva 93/16/CEE a Consiliului din 5 aprilie 1993 privind facilitarea liberei circulații a medicilor și recunoașterea reciprocă a diplomelor, a certificatelor și a altor titluri oficiale de calificare trebuie interpretate în sensul că nu se opun unei reglementări a unui stat membru precum cea în discuție în litigiul principal, în temeiul căreia acordarea bursei naționale destinate să finanțeze o formare profesională efectuată într-un alt stat membru, care conduce la obținerea titlului de medic specialist, este subordonată condiției ca medicul beneficiar să își exercite activitatea profesională în acest prim stat membru timp de cinci ani într-o perioadă de zece ani începând de la încheierea specializării sau, în caz contrar, să ramburseze până la 70 % din cuantumul bursei percepute, majorat cu dobânzi.

               2)

               Articolele 45 și 49 TFUE trebuie interpretate în sensul că nu se opun unei reglementări a unui stat membru precum cea în discuție în litigiul principal, în temeiul căreia acordarea bursei naționale destinate să finanțeze o formare profesională efectuată într-un alt stat membru, care conduce la obținerea titlului de medic specialist, este subordonată condiției ca medicul beneficiar să își exercite activitatea profesională în acest prim stat membru timp de cinci ani într-o perioadă de zece ani începând de la încheierea specializării sau, în caz contrar, să ramburseze până la 70 % din cuantumul bursei percepute, majorat cu dobânzi, cu excepția cazului în care măsurile prevăzute de această reglementare nu contribuie efectiv la urmărirea obiectivelor de protecție a sănătății publice și de echilibru financiar al sistemului de securitate socială și depășesc ceea ce este necesar în această privință, aspect a cărui apreciere este de competența instanței de trimitere.

      (1)  JO C 392, 24.10.2016.


title: Cauza T-7/18: Acțiune introdusă la 8 ianuarie 2018 – inforsacom Informationssysteme/EUIPO (Business and technology working as one)

text:
               26.2.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 72/46

         Acțiune introdusă la 8 ianuarie 2018 – inforsacom Informationssysteme/EUIPO (Business and technology working as one)
   (Cauza T-7/18)
   (2018/C 072/59)
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: inforsacom Informationssysteme GmbH (Neu-Isenburg, Germania) (reprezentanți: O. Spieker, A. Schönfleisch și M. Alber, avocați)

      Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

      Datele privind procedura în fața EUIPO

      Marca în litigiu: marca UE verbală „Business and technology working as one” – cererea de înregistrare nr. 15 272 586

      Decizia atacată: Decizia Camerei întâi de recurs a EUIPO din 20 octombrie 2017 în cauza R 808/2017-1

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei atacate;

               —

               obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele invocate

               —

               încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (c) coroborat cu alineatul (2) din Regulamentul nr. 2017/1001;

               —

               încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (b) coroborat cu alineatul (2) din Regulamentul nr. 2017/1001.


title: Cauza C-102/16: Hotărârea Curții (Camera a zecea) din 20 decembrie 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Raad van State – Belgia) – Vaditrans BVBA/Belgische Staat [Trimitere preliminară — Transporturi rutiere — Perioadă de repaus a conducătorului auto — Regulamentul (CE) nr. 561/2006 — Articolul 8 alineatele (6) și (8) — Posibilitatea efectuării perioadelor de repaus zilnic și a perioadelor de repaus săptămânal reduse departe de baza de staționare a vehiculului și la bordul vehiculului — Excluderea perioadelor de repaus săptămânal normale]

text:
               26.2.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 72/8

         Hotărârea Curții (Camera a zecea) din 20 decembrie 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Raad van State – Belgia) – Vaditrans BVBA/Belgische Staat
   (Cauza C-102/16) (1)

   ([Trimitere preliminară - Transporturi rutiere - Perioadă de repaus a conducătorului auto - Regulamentul (CE) nr. 561/2006 - Articolul 8 alineatele (6) și (8) - Posibilitatea efectuării perioadelor de repaus zilnic și a perioadelor de repaus săptămânal reduse departe de baza de staționare a vehiculului și la bordul vehiculului - Excluderea perioadelor de repaus săptămânal normale])
   (2018/C 072/09)
   Limba de procedură: neerlandeza

      Instanța de trimitere

   Raad van State

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Vaditrans BVBA

      Pârâtă: Belgische Staat

      Dispozitivul

               1)

               Articolul 8 alineatele (6) și (8) din Regulamentul (CE) nr. 561/2006 al Parlamentului European și al Consiliului din 15 martie 2006 privind armonizarea anumitor dispoziții ale legislației sociale în domeniul transporturilor rutiere, de modificare a Regulamentelor (CEE) nr. 3821/85 și (CE) nr. 2135/98 ale Consiliului și de abrogare a Regulamentului (CEE) nr. 3820/85 al Consiliului trebuie interpretat în sensul că un conducător auto nu poate să efectueze la bordul vehiculului său perioadele de repaus săptămânal normale vizate la articolul 8 alineatul (6).

               2)

               Examinarea celei de a doua întrebări nu a evidențiat niciun element de natură să afecteze validitatea Regulamentului nr. 561/2006, având în vedere principiul legalității în materie penală, astfel cum este enunțat la articolul 49 alineatul (1) din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene.

      (1)  JO C 165, 10.5.2016.


title: Cauza T-9/18: Acțiune introdusă la 8 ianuarie 2018 – Addiko Bank/EUIPO (STRAIGHTFORWARD BANKING)

text:
               26.2.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 72/47

         Acțiune introdusă la 8 ianuarie 2018 – Addiko Bank/EUIPO (STRAIGHTFORWARD BANKING)
   (Cauza T-9/18)
   (2018/C 072/60)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Addiko Bank AG (Viena, Austria) (reprezentanți: A. Seling, avocat)

      Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

      Datele privind procedura în fața EUIPO

      Marca în litigiu: marca Uniunii Europene verbală „STRAIGHTFORWARD BANKING” – cererea de înregistrare nr. 16 133 449

      Decizia atacată: Decizia Camerei a doua de recurs a EUIPO din 25 octombrie 2017 în cauza R 1090/2017-2

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei atacate;

               —

               obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele invocate

               —

               încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul nr. 2017/1001;

               —

               încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 2017/1001.


title: Cauza C-158/16: Hotărârea Curții (Camera a zecea) din 20 decembrie 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Juzgado de lo Contencioso-Administrativo n° 1 de Oviedo – Spania) – Margarita Isabel Vega González/Consejería de Hacienda y Sector Público del Gobierno del Principado de Asturias (Trimitere preliminară — Politica socială — Directiva 1999/70/CE — Acordul-cadru cu privire la munca pe durată determinată, încheiat între CES, UNICE și CEEP — Clauza 4 — Principiul nediscriminării — Noțiunea „condiții de încadrare în muncă” — Punerea în poziție administrativă de concediu special — Reglementare națională care prevede acordarea unui concediu special în caz de alegere în funcții de demnitate publică doar în favoarea funcționarilor, cu excluderea agenților netitulari)

text:
               26.2.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 72/8

         Hotărârea Curții (Camera a zecea) din 20 decembrie 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Juzgado de lo Contencioso-Administrativo no 1 de Oviedo – Spania) – Margarita Isabel Vega González/Consejería de Hacienda y Sector Público del Gobierno del Principado de Asturias
   (Cauza C-158/16) (1)

   ((Trimitere preliminară - Politica socială - Directiva 1999/70/CE - Acordul-cadru cu privire la munca pe durată determinată, încheiat între CES, UNICE și CEEP - Clauza 4 - Principiul nediscriminării - Noțiunea „condiții de încadrare în muncă” - Punerea în poziție administrativă de concediu special - Reglementare națională care prevede acordarea unui concediu special în caz de alegere în funcții de demnitate publică doar în favoarea funcționarilor, cu excluderea agenților netitulari))
   (2018/C 072/10)
   Limba de procedură: spaniola

      Instanța de trimitere

   Juzgado de lo Contencioso-Administrativo no 1 de Oviedo

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Margarita Isabel Vega González

      Pârât: Consejería de Hacienda y Sector Público del Gobierno del Principado de Asturias

      Dispozitivul

               1)

               Clauza 4 punctul 1din Acordul-cadru cu privire la munca pe durată determinată, încheiat la 18 martie 1999, anexat la Directiva 1999/70/CE a Consiliului din 28 iunie 1999 privind acordul-cadru cu privire la munca pe durată determinată, încheiat între CES, UNICE și CEEP, trebuie interpretată în sensul că noțiunea „condiții de încadrare în muncă”, vizată la această dispoziție, include dreptul unui lucrător care a fost ales într-o funcție parlamentară de a beneficia de un concediu special, prevăzut de reglementarea națională, în virtutea căruia raportul de muncă este suspendat, astfel încât menținerea locului de muncă al acestui lucrător și dreptul său la promovare sunt garantate până la expirarea mandatului său parlamentar.

               2)

               Clauza 4 din Acordul-cadru cu privire la munca pe durată determinată, anexat la Directiva 1999/70, trebuie interpretată în sensul că se opune unei reglementări naționale precum cea în discuție în litigiul principal, care exclude în manieră absolută acordarea în favoarea unui lucrător pe durată determinată, în vederea exercitării unui mandat politic, a unui concediu în virtutea căruia raportul de muncă este suspendat până la reintegrarea acestui lucrător, la capătul mandatului respectiv, în timp ce acest drept este recunoscut lucrătorilor pe durată nedeterminată.

      (1)  JO C 211, 13.6.2016.


title: Cauza T-12/18: Acțiune introdusă la 11 ianuarie 2018 – Zweirad-Center Stadler/EUIPO – Triumph Designs (Triumph)

text:
               26.2.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 72/47

         Acțiune introdusă la 11 ianuarie 2018 – Zweirad-Center Stadler/EUIPO – Triumph Designs (Triumph)
   (Cauza T-12/18)
   (2018/C 072/61)
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Zweirad-Center Stadler GmbH (Regensburg, Germania) (reprezentanți: P. Ruess și A. Doepner-Thiele, avocați)

      Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Triumph Designs Ltd (Swadlincote, Regatul Unit)

      Datele privind procedura în fața EUIPO

      Solicitantul mărcii în litigiu: reclamanta

      Marca în litigiu: marca Uniunii Europene verbală „Triumph” – cererea de înregistrare nr. 6 717 672

      Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție

      Decizia atacată: Decizia Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 2 noiembrie 2017 în cauza R 665/2017-5

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei atacate în măsura în care respinge cererea de înregistrare pentru produse din clasele 9, 12 şi 25;

               —

               respingerea în totalitate a opoziţiei şi admiterea înregistrării mărcii pentru aceste produse, sau, în subsidiar, trimiterea cauzei în faţa EUIPO pentru adoptarea măsurilor subsecvente;

               —

               obligarea EUIPO şi a celeilalte părţi în procedura aflată pe rolul EUIPO la plata cheltuielilor de judecată efectuate de reclamantă.

      Motivul invocat

               —

               încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009.


title: Cauza C-178/16: Hotărârea Curții (Camera a patra) din 20 decembrie 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Consiglio di Stato – Italia) – Impresa di Costruzioni Ing. E. Mantovani SpA, Guerrato SpA/Provincia autonoma di Bolzano, Agenzia per i procedimenti e la vigilanza in materia di contratti pubblici di lavori servizi e forniture (ACP), Autorità nazionale anticorruzione (ANAC) [Trimitere preliminară — Contracte de achiziții publice de lucrări — Directiva 2004/18/CE — Articolul 45 alineatele (2) și (3) — Condiții de excludere de la participarea la procedura de atribuire a unui contract de achiziții publice — Declarație privind inexistența unor hotărâri definitive de condamnare a foștilor administratori ai societății ofertante — Conduită infracțională a unui fost administrator — Condamnare penală — Disociere completă și efectivă între întreprinderea ofertantă și acest administrator — Probă — Apreciere de către autoritatea contractantă a cerințelor corespunzătoare acestei obligații]

text:
               26.2.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 72/9

         Hotărârea Curții (Camera a patra) din 20 decembrie 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Consiglio di Stato – Italia) – Impresa di Costruzioni Ing. E. Mantovani SpA, Guerrato SpA/Provincia autonoma di Bolzano, Agenzia per i procedimenti e la vigilanza in materia di contratti pubblici di lavori servizi e forniture (ACP), Autorità nazionale anticorruzione (ANAC)
   (Cauza C-178/16) (1)

   ([Trimitere preliminară - Contracte de achiziții publice de lucrări - Directiva 2004/18/CE - Articolul 45 alineatele (2) și (3) - Condiții de excludere de la participarea la procedura de atribuire a unui contract de achiziții publice - Declarație privind inexistența unor hotărâri definitive de condamnare a foștilor administratori ai societății ofertante - Conduită infracțională a unui fost administrator - Condamnare penală - Disociere completă și efectivă între întreprinderea ofertantă și acest administrator - Probă - Apreciere de către autoritatea contractantă a cerințelor corespunzătoare acestei obligații])
   (2018/C 072/11)
   Limba de procedură: italiana

      Instanța de trimitere

   Consiglio di Stato

      Părțile din procedura principală

      Apelante: Impresa di Costruzioni Ing. E. Mantovani SpA, Guerrato SpA

      Intimate: Provincia autonoma di Bolzano, Agenzia per i procedimenti e la vigilanza in materia di contratti pubblici di lavori servizi e forniture (ACP), Autorità nazionale anticorruzione (ANAC)

      Dispozitivul

   Directiva 2004/18/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 31 martie 2004 privind coordonarea procedurilor de atribuire a contractelor de achiziții publice de lucrări, de bunuri și de servicii, în special articolul 45 alineatul (2) primul paragraf literele (c), (d) și (g) din această directivă, precum și principiile egalității de tratament și proporționalității trebuie interpretate în sensul că nu se opun unei reglementări naționale care permite autorității contractante:

               —

               să ia în considerare, potrivit condițiilor pe care le-a stabilit, o condamnare penală a administratorului unei întreprinderi ofertante, chiar dacă această condamnare nu este încă definitivă, pentru săvârșirea unei infracțiuni care aduce atingere eticii profesionale a respectivei întreprinderi, atunci când mandatul acestuia a încetat în anul anterior publicării anunțului de participare și

               —

               să excludă acea întreprindere de la participarea la procedura de atribuire a contractului de achiziții publice în cauză pentru motivul că, prin omisiunea de a declara această condamnare încă nedefinitivă, nu s-a disociat complet și efectiv de faptele administratorului menționat.

      (1)  JO C 232, 27.6.2016.


title: Cauza C-226/16: Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 20 decembrie 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Conseil d'État – Franța) – Eni SpA, Eni Gas & Power France SA, Union professionnelle des industries privées du gaz (Uprigaz)/Premier ministre, Ministre de l’Environnement, de l’Énergie et de la Mer (Trimitere preliminară — Energie — Sectorul gazelor naturale — Securitatea aprovizionării cu gaze naturale — Regulamentul (UE) nr. 994/2010 — Obligația întreprinderilor din sectorul gazelor naturale de a lua măsurile care vizează asigurarea aprovizionării cu gaze a consumatorilor protejați — Articolul 2 al doilea paragraf punctul 1 — Noțiunea „consumatori protejați” — Articolul 8 alineatul (2) — Obligație suplimentară — Articolul 8 alineatul (5) — Posibilitatea întreprinderilor din sectorul gazelor naturale de a își îndeplini obligația la nivel regional sau la nivelul Uniunii — Reglementare națională care impune furnizorilor de gaze o obligație suplimentară de depozitare a gazelor al cărei domeniu de aplicare include consumatori care nu figurează printre consumatorii protejați în sensul Regulamentului nr. 994/2010 — Obligație care trebuie îndeplinită, în ceea ce privește 80 % din gazele depozitate, pe teritoriul statului membru în cauză)

text:
               26.2.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 72/10

         Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 20 decembrie 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Conseil d'État – Franța) – Eni SpA, Eni Gas & Power France SA, Union professionnelle des industries privées du gaz (Uprigaz)/Premier ministre, Ministre de l’Environnement, de l’Énergie et de la Mer
   (Cauza C-226/16) (1)

   ((Trimitere preliminară - Energie - Sectorul gazelor naturale - Securitatea aprovizionării cu gaze naturale - Regulamentul (UE) nr. 994/2010 - Obligația întreprinderilor din sectorul gazelor naturale de a lua măsurile care vizează asigurarea aprovizionării cu gaze a consumatorilor protejați - Articolul 2 al doilea paragraf punctul 1 - Noțiunea „consumatori protejați” - Articolul 8 alineatul (2) - Obligație suplimentară - Articolul 8 alineatul (5) - Posibilitatea întreprinderilor din sectorul gazelor naturale de a își îndeplini obligația la nivel regional sau la nivelul Uniunii - Reglementare națională care impune furnizorilor de gaze o obligație suplimentară de depozitare a gazelor al cărei domeniu de aplicare include consumatori care nu figurează printre consumatorii protejați în sensul Regulamentului nr. 994/2010 - Obligație care trebuie îndeplinită, în ceea ce privește 80 % din gazele depozitate, pe teritoriul statului membru în cauză))
   (2018/C 072/12)
   Limba de procedură: franceza

      Instanța de trimitere

   Conseil d'État

      Părțile din procedura principală

      Reclamante: Eni SpA, Eni Gas & Power France SA, Union professionnelle des industries privées du gaz (Uprigaz)

      Pârâți: Premier ministre, Ministre de l’Environnement, de l’Énergie et de la Mer

      Cu participarea: Storengy, Total Infrastructures Gaz France (TIGF)

      Dispozitivul

               1)

               Articolul 8 alineatul (2) din Regulamentul (UE) nr. 994/2010 al Parlamentului European și al Consiliului din 20 octombrie 2010 privind măsurile de garantare a securității aprovizionării cu gaze naturale și de abrogare a Directivei 2004/67/CE a Consiliului trebuie interpretat în sensul că nu se opune unei reglementări naționale precum cea din litigiul principal, care impune furnizorilor de gaze naturale o obligație de depozitare a gazelor naturale al cărei domeniu de aplicare include consumatori care nu figurează printre consumatorii protejați enumerați la articolul 2 al doilea paragraf punctul 1 din acest regulament, cu condiția să fie respectate condițiile prevăzute de prima dintre aceste dispoziții, aspect a cărui verificare revine instanței de trimitere.

               2)

               Articolul 8 alineatul (5) din Regulamentul nr. 994/2010 trebuie interpretat în sensul că se opune unei reglementări naționale care impune furnizorilor de gaze naturale să își respecte obligațiile de a deține depozite de gaze, în vederea garantării securității aprovizionării într-o situație de criză, în mod necesar și exclusiv prin intermediul unor infrastructuri localizate pe teritoriul național. În speță, revine totuși instanței de trimitere sarcina de a verifica dacă posibilitatea oferită de reglementarea națională autorității competente de a ține seama de celelalte „instrumente de modulare” de care dispun furnizorii în cauză garantează acestora posibilitatea efectivă de a și îndeplini obligațiile la nivel regional sau la nivelul Uniunii Europene.

      (1)  JO C 251, 11.7.2016.


title: Cauza C-559/17: Recurs introdus la 21 septembrie 2017 de Cafés Pont SL împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a cincea) din 20 iulie 2017 în cauza T-309/16, Cafés Pont/EUIPO – Giordano Vini

text:
               5.3.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 83/10

         Recurs introdus la 21 septembrie 2017 de Cafés Pont SL împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a cincea) din 20 iulie 2017 în cauza T-309/16, Cafés Pont/EUIPO – Giordano Vini
   (Cauza C-559/17)
   (2018/C 083/15)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Recurentă: Cafés Pont SL (reprezentant: E. Manresa Medina, avocat)

      Celelalte părţi din procedură: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală, Giordano Vini SpA
   Prin Ordonanţa din 11 ianuarie 2018, Curtea de Justiţie (Camera a zecea) a respins recursul ca inadmisibil.


title: Cauza C-240/17: Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 16 ianuarie 2018 (cerere de decizie preliminară formulată de Korkein hallinto-oikeus – Finlanda) – E (Trimitere preliminară — Resortisant al unei țări terțe aflat în situație de ședere ilegală pe teritoriul unui stat membru — Amenințare pentru ordinea publică și securitatea națională — Directiva 2008/115/CE — Articolul 6 alineatul (2) — Decizie de returnare — Interdicție de intrare pe teritoriul statelor membre — Alertă în scopul refuzării intrării în spațiul Schengen — Resortisant care posedă un permis de ședere valabil eliberat de un alt stat membru — Convenția de punere în aplicare a Acordului Schengen — Articolul 25 alineatul (2) — Procedură de consultare între statul membru care emite alerta și statul membru care a eliberat permisul de ședere — Termen — Neadoptarea unei poziții de către statul contractant consultat — Consecințe asupra executării deciziilor de returnare și a deciziilor privind interdicția de intrare)

text:
               5.3.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 83/7

         Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 16 ianuarie 2018 (cerere de decizie preliminară formulată de Korkein hallinto-oikeus – Finlanda) – E
   (Cauza C-240/17) (1)

   ((Trimitere preliminară - Resortisant al unei țări terțe aflat în situație de ședere ilegală pe teritoriul unui stat membru - Amenințare pentru ordinea publică și securitatea națională - Directiva 2008/115/CE - Articolul 6 alineatul (2) - Decizie de returnare - Interdicție de intrare pe teritoriul statelor membre - Alertă în scopul refuzării intrării în spațiul Schengen - Resortisant care posedă un permis de ședere valabil eliberat de un alt stat membru - Convenția de punere în aplicare a Acordului Schengen - Articolul 25 alineatul (2) - Procedură de consultare între statul membru care emite alerta și statul membru care a eliberat permisul de ședere - Termen - Neadoptarea unei poziții de către statul contractant consultat - Consecințe asupra executării deciziilor de returnare și a deciziilor privind interdicția de intrare))
   (2018/C 083/09)
   Limba de procedură: finlandeza

      Instanța de trimitere

   Korkein hallinto-oikeus

      Partea din procedura principală

   E

      Dispozitivul

               1)

               Articolul 25 alineatul (2) din Convenția de punere în aplicare a Acordului Schengen din 14 iunie 1985 între guvernele statelor din Uniunea Economică Benelux, Republicii Federale Germania și Republicii Franceze privind eliminarea treptată a controalelor la frontierele comune, semnată la Schengen la 19 iunie 1990 și intrată în vigoare la 26 martie 1995, trebuie interpretat în sensul că, deși statului membru contractant care intenționează să adopte o decizie de returnare însoțită de o interdicție de intrare și de ședere în spațiul Schengen împotriva resortisantului unei țări terțe care posedă un permis de ședere valabil eliberat de un alt stat contractant îi este permis să inițieze procedura de consultare prevăzută la această dispoziție chiar înainte de adoptarea deciziei menționate, această procedură trebuie, în orice caz, să fie inițiată de îndată ce o astfel de decizie a fost adoptată.

               2)

               Articolul 25 alineatul (2) din Convenția de punere în aplicare a Acordului Schengen trebuie interpretat în sensul că nu se opune ca decizia de returnare însoțită de o interdicție de intrare adoptată de un stat contractant împotriva unui resortisant al unei țări terțe care posedă un permis de ședere valabil eliberat de un alt stat contractant să fie executată chiar dacă procedura de consultare prevăzută la această dispoziție este în curs de desfășurare, din moment ce resortisantul menționat este considerat de statul contractant care a emis alerta ca reprezentând o amenințare la adresa ordinii publice sau a securității naționale, fără a aduce atingere posibilității acestuia de a valorifica drepturile pe care le are în temeiul acestui permis de ședere deplasându se ulterior pe teritoriul celui de al doilea stat contractant. Cu toate acestea, după trecerea unui termen rezonabil de la începutul procedurii de consultare și în lipsa unui răspuns al statului membru contractant consultat, statului contractant care a emis alerta îi revine obligația de a proceda la retragerea alertei în scopul refuzării intrării și, dacă este cazul, de a include resortisantul țării terțe pe lista sa națională de alerte.

               3)

               Articolul 25 alineatul (2) din Convenția de punere în aplicare a Acordului Schengen trebuie interpretat în sensul că resortisantul unei țări terțe care posedă un permis de ședere valabil eliberat de un stat contractant și împotriva căruia a fost adoptată, într un alt stat contractant, o decizie de returnare însoțită de o interdicție de intrare se poate prevala în fața instanței naționale de efectele juridice care rezultă din procedura de consultare care incumbă statului contractant care a emis alerta, precum și de cerințele care decurg din aceasta.

      (1)  JO C 213, 3.7.2017..


title: Cauza C-534/17: Ordonanța președintelui Curții dd din 14 noiembrie 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Amtsgericht Hannover – Germania) – Ursula Kaufmann, Viktor Schay/TUIfly GmbH

text:
               5.3.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 83/19

         Ordonanța președintelui Curții dd din 14 noiembrie 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Amtsgericht Hannover – Germania) – Ursula Kaufmann, Viktor Schay/TUIfly GmbH
   (Cauza C-534/17) (1)

   (2018/C 083/29)
   Limba de procedură: germana
   Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 424, 11.12.2017.


title: Cauza C-729/17: Acțiune introdusă la 22 decembrie 2017 – Comisia Europeană/Republica Elenă

text:
               5.3.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 83/14

         Acțiune introdusă la 22 decembrie 2017 – Comisia Europeană/Republica Elenă
   (Cauza C-729/17)
   (2018/C 083/22)
   Limba de procedură: greaca

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: H. Tserepa-Lacombe, H. Støvlbæk)

      Pârâtă: Republica Elenă

      Concluzii

   Reclamanta solicită Curții să constate:

               —

               limitarea formei juridice a organismelor de formare a mediatorilor în organisme cu scop nelucrativ care trebuie să fie constituite din cel puțin un barou și cel puțin o cameră profesională în Grecia, astfel cum prevede Legea 3898/2010, precum și Decretul prezidențial 123/2011, Grecia nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 49 TFUE și al articolului 15 alineatul (2) literele (b) și (c) și al articolului 15 alineatul (3) din Directiva 2006/123/CE; (1)

               —

               prin faptul că a condiționat procedura de recunoaștere a calificărilor universitare de îndeplinirea unor cerințe suplimentare cu privire la conținutul certificatelor și al măsurilor de compensare fără evaluarea prealabilă a diferențelor substanțiale și prin menținerea în vigoare a unor dispoziții discriminatorii care obligă persoanele care solicită o acreditare de mediator, care sunt titulare ale unor titluri de acreditare eliberate în străinătate sau de un organism de formare a cărui autoritate este recunoscută și care este de origine străină în urma unei formări efectuate în Grecia, să fi participat la cel puțin trei proceduri de mediere, Grecia nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 49 TFUE, al articolelor 13, 14 și 50 alineatul (1), precum și al anexei VII la Directiva 2005/36/CE; (2)

               —

               obligarea Republicii Elene la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

               1.

                  Încălcarea dreptului la libertatea de stabilire, garantat de articolul 49 TFUE, de articolul 15 alineatul (2) literele (b) și (c) și de articolul 15 alineatul (3) din Directiva 2006/123/CE

               Articolul 5 alineatul 1 din Legea 3898/2010, precum și Decretul prezidențial care se raportează la acesta prevăd că organismele de formare a mediatorilor trebuie să fie constituite exclusiv sub formă de organisme cu scop nelucrativ având ca membri cel puțin un barou și una dintre camerele profesionale din Grecia și să funcționeze după obținerea unei autorizații din partea autorității menționate la articolul 7 din această lege.
               Aceste restricții se aplică atât organismelor care doresc să se stabilească pentru prima dată în Grecia, cât și celor care doresc să aibă o unitate secundară sub forma unei filiale.
               Nicio persoană juridică sau fizică alta decât barourile sau camerele profesionale nu poate constitui un organism de formare a mediatorilor care să poată, pe baza acestei formări, să participe la examen și la certificarea calificării de mediator în Grecia, dacă nu încheie un contract cu un barou și cu o cameră profesională.
               În plus, orice organism a cărui formă juridică actuală nu ar fi de organism cu scop nelucrativ nu poate, în esență, să propună formarea, în schimbul plății taxelor de înscriere, a candidaților mediatori care pot participa, pe baza acestei formări, la examenul în vederea certificării în calitate de mediator în Grecia.
               În sfârșit, orice organism de formare care are originea în alt stat membru care ar dori să furnizeze această prestație, în schimbul plății taxelor de înscriere, de către studenții care se înscriu la programe de formare ca mediatori, nu poate, în esență, să pătrundă pe piața elenă și să creeze o unitate secundară sub forma unei filiale, dacă forma sa juridică actuală este de organism cu scop lucrativ și nu se limitează, în alegerea filialei, la entități cu scop nelucrativ.
               Comisia apreciază că dispozițiile citate anterior constituie o restricționare a dreptului de stabilire, astfel cum este definit de articolul 49 TFUE, de articolul 15 alineatul (2) literele (b) și (c) din Directiva 2006/123/CE pentru piața internă.
               Această restricționare nu intră sub incidența excepției prevăzute la articolul 51 alineatul (1) TFUE întrucât furnizarea de servicii de formare a mediatorilor nu este o activitate legată de stat, de exercitarea autorității publice și, așadar, de „administrare a justiției”. Pe de altă parte, aceasta nu poate fi justificată de interesul de a proteja calitatea prestațiilor care este lipsită de orice legătură directă cu forma juridică a organismelor de formare și cu deținerea capitalului unei societăți.

               2.

                  Încălcarea Directivei 2005/36/CE și a articolului 49 TFUE privind libertatea de stabilire

               Comisia apreciază că cerința care figurează la alineatul (2) al primului capitol al articolului unic din Decretul ministerial nr. 109088/12 decembrie 2011, potrivit căruia certificatul de formare a mediatorului trebuie să ateste metodele de predare, numărul de participanți, numărul de persoane care predau și calificările lor, procedura de examen și evaluarea candidaților și modul în care este asigurată integritatea acestei proceduri depășesc ceea ce se poate impune pentru a aprecia nivelul cunoștințelor și al calificărilor profesionale pe care titularul este prezumat că le are și nu permit să se aprecieze în mod corect aspectul dacă formarea persoanei interesate privește domenii de cunoștințe în esență diferite de cele care sunt acoperite de titlul de formare impus în Grecia. Pentru aceste motive, dispoziția citată anterior contravine articolelor 13, 14 și 50 alineatul (1) și anexei VII la Directiva 2005/36/CE.
               Pe de altă parte, alineatul 5 al primului capitol din decretul ministerial citat anterior impune mediatorilor străini care au calificări profesionale complete să dovedească faptul că dispun în plus de o experiență de cel puțin trei participări la o procedură de mediere, înainte să le fie recunoscute în Grecia calificările lor, în condițiile în care această cerință nu este impusă mediatorilor care își obțin formarea profesională în Grecia. Ca urmare a acestui fapt, dispoziția citată anterior contravine articolului 13 din Directiva 2005/36/CE, care prevede că autoritatea competentă a statului membru gazdă acordă accesul la această profesie în aceleași condiții ca cele pentru cetățenii săi solicitanților care posedă atestatul de competență prevăzut de un al stat membru, și încalcă principiul nediscriminării, astfel cum este prevăzut de articolul 49 TFUE.

      (1)  Directiva 2006/123/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 12 decembrie 2006 privind serviciile în cadrul pieței interne (JO 2006, L 376, p. 36, Ediție specială, 13/vol. 58, p. 50).

      (2)  Directiva 2005/36/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 7 septembrie 2005 privind recunoașterea calificărilor profesionale (JO 2005, L 255, p. 22, Ediție specială, 05/vol. 8, p. 3).


title: Cauza T-639/16 P: Hotărârea Tribunalului din 23 ianuarie 2018 – FV/Consiliul (Recurs — Funcție publică — Funcționari — Evaluare — Raport de evaluare a carieri — Exercițiul de evaluare 2013 — Respingerea acțiunii în primă instanță — Compunerea completului care a pronunțat hotărârea în primă instanță — Procedura de numire a unui judecător la Tribunalul Funcției Publice — Tribunal stabilit prin lege — Principiul judecătorului legal)

text:
               5.3.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 83/20

         Hotărârea Tribunalului din 23 ianuarie 2018 – FV/Consiliul
   (Cauza T-639/16 P) (1)

   ((Recurs - Funcție publică - Funcționari - Evaluare - Raport de evaluare a carieri - Exercițiul de evaluare 2013 - Respingerea acțiunii în primă instanță - Compunerea completului care a pronunțat hotărârea în primă instanță - Procedura de numire a unui judecător la Tribunalul Funcției Publice - Tribunal stabilit prin lege - Principiul judecătorului legal))
   (2018/C 083/30)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Recurentă: FV (reprezentant: L. Levi, avocat)

      Cealaltă parte din procedură: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: J.-B. Laignelot și M. Bauer, agenți)

      Obiectul

   Recurs formulat împotriva Hotărârii Tribunalului Funcției Publice a Uniunii Europene (Camera a doua) din 28 iunie 2016, FV/Consiliul (F-40/15, EU:F:2016:137), și prin care se urmărește anularea acestei hotărâri

      Dispozitivul

               1)

               Anulează Hotărârea Tribunalului Funcției Publice a Uniunii Europene (Camera a doua) din 28 iunie 2016, FV/Consiliul (F-40/15).

               2)

               Trimite cauza spre rejudecare către altă cameră a Tribunalului decât cea care a statuat cu privire la prezentul recurs.

               3)

               Amână pronunțarea cu privire la cheltuielile de judecată.

      (1)  JO C 419, 14.11.16.


title: Cauza C-668/17 P: Recurs introdus la 28 noiembrie 2017 de Viridis Pharmaceutical Ltd. împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a doua) din 15 septembrie 2017 în cauza T-668/17, Viridis Pharmaceutical Ltd. /Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

text:
               5.3.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 83/10

         Recurs introdus la 28 noiembrie 2017 de Viridis Pharmaceutical Ltd. împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a doua) din 15 septembrie 2017 în cauza T-668/17, Viridis Pharmaceutical Ltd. /Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)
   (Cauza C-668/17 P)
   (2018/C 083/16)
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Recurentă: Viridis Pharmaceutical Ltd. (reprezentanți: C. Spintig, S. Pietzcker, M. Prasse, avocați)

      Celelalte părţi din procedură: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO), Hecht-Pharma GmbH

      Concluziile recurentei

   Recurenta solicită:

               1.

               anularea hotărârii atacate pronunțate de Camera a doua Tribunalului;

               2.

               trimiterea cauzei la Tribunal spre rejudecare;

               3.

               obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată.

                  Cu titlu subsidiar: soluționarea cererii de cheltuieli de judecată odată cu fondul.

      Motivele și principalele argumente

   Prin recursul formulat, recurenta reproșează Tribunalului că a săvârșit mai multe încălcări ale Regulamentului (UE) privind marca Uniunii Europene (1) în cadrul hotărârii atacate.
   În primul rând, recurenta invocă încălcarea articolului 58 alineatul (1) litera (a) prima teză prima alternativă din Regulamentul privind marca Uniunii Europene. Tribunalul ar fi reținut în mod eronat că o utilizare efectivă a unei mărci a Uniunii înregistrate pentru un medicament există numai atunci când a fost eliberată autorizația de introducere pe piață necesară pentru medicament. Tribunalul a încălcat aceeași dispoziție și prin faptul că a calificat utilizarea unei mărci a Uniunii în cadrul unui studiu clinic, realizată în conformitate cu articolul 8 alineatul (3) litera (i) din Directiva 2001/83/CE (2), ca reprezentând o utilizare, în mod necesar, internă și, prin urmare, nu o utilizare serioasă a mărcii.
   În continuare, recurenta invocă încălcarea articolului 58 alineatul (1) litera (a) prima teză a doua alternativă din Regulamentul privind marca Uniunii Europene. În mod eronat, Tribunalul ar fi reținut că un studiu clinic pentru pregătirea cererii de autorizare a introducerii pe piață a medicamentului nu poate fi invocat pentru a justifica neutilizarea mărcii, dacă studiul clinic a fost comandat abia după înregistrarea mărcii și/sau dacă nu s-au folosit mijloacele financiare necesare pentru a încheia cât mai repede studiul clinic.

      (1)  Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului din 14 iunie 2017 privind marca Uniunii Europene (JO 2017, L 154, p. 1)

      (2)  Directiva 2001/83/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 6 noiembrie 2001 de instituire a unui cod comunitar cu privire la medicamentele de uz uman (JO 2001, L 311, p. 67, Ediție specială, 13/vol. 33, p. 3)


title: Cauza C-19/18 P: Recurs introdus la 5 ianuarie 2018 de MS împotriva Ordonanţei Tribunalului (Camera întâi) din 31 mai 2017 în cauza T-17/16, MS/Comisia

text:
               5.3.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 83/16

         Recurs introdus la 5 ianuarie 2018 de MS împotriva Ordonanţei Tribunalului (Camera întâi) din 31 mai 2017 în cauza T-17/16, MS/Comisia
   (Cauza C-19/18 P)
   (2018/C 083/23)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Recurent: MS (reprezentant: L. Levi, avocat)

      Cealaltă parte din procedură: Comisia Europeană

      Concluziile

               —

               Anularea Ordonanţei Tribunalului din 31 mai 2017 în cauza T-17/16;

               —

               în consecință, trimiterea cauzei spre rejudecare Tribunalului pentru ca acesta să se pronunțe cu privire la fondul acțiunii în primă instanță cu care a fost sesizat sau, dacă Curtea consideră că cauza este în stare de judecată, admiterea concluziilor prezentate de recurent în primă instanță și, prin urmare,

               —

               recunoașterea răspunderii extracontractuale a Comisiei în temeiul articolului 268 și al articolului 340 al doilea paragraf TFUE;

               —

               dispunerea prezentării documentelor declarate confidențiale de Comisie și care constituie temeiul necesar al deciziei de îndepărtare;

               —

               dispunerea reparării prejudiciului moral care rezultă din comportamentul culpabil al Comisiei, evaluat ex aequo et bono la 20 000 de euro;

               —

               obligarea Comisiei la publicarea unei scrisori de scuze adresate recurentului și la reintegrarea sa în cadrul Team Europe;

               —

               obligarea intimatei la plata tuturor cheltuielilor de judecată efectuate în fața celor două instanțe.

      Motivele și principalele argumente

   Ordonanța atacată este afectată de o eroare de drept în ceea ce privește calificarea juridică a temeiului acțiunii în reparație cu care este sesizată prima instanță, precum și de o încălcare a obligației de motivare a primei instanțe.
   Ordonanța atacată este de asemenea afectată de o eroare de drept în ceea ce privește calificarea juridică a scrisorii de acord, precum și de o încălcare a obligației de motivare a primei instanțe. Aceasta din urmă a denaturat elementele din dosar.


title: Cauza C-695/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Helsingin käräjäoikeus (Finlanda) la 12 decembrie 2017 – Metirato Oy/Suomen valtio/Verohallinto, Eesti Vabariik/Maksu- ja Tolliamet

text:
               5.3.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 83/11

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Helsingin käräjäoikeus (Finlanda) la 12 decembrie 2017 – Metirato Oy/Suomen valtio/Verohallinto, Eesti Vabariik/Maksu- ja Tolliamet
   (Cauza C-695/17)
   (2018/C 083/17)
   Limba de procedură: finlandeza

      Instanța de trimitere

   Helsingin käräjäoikeus

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Metirato Oy, în curs de lichidare

      Pârâți: Suomen valtio/Verohallinto, Eesti Vabariik/Maksu- ja Tolliamet

      Întrebările preliminare

               1)

               Articolul 13 alineatul (1) din Directiva 2010/24/UE (1), în măsura în care prevede că creanțele cu privire la care a fost formulată o cerere de recuperare trebuie tratate în statul membru solicitat ca și când ar fi creanțe ale statului membru solicitat, trebuie interpretat:

                           a)

                           în sensul că statul membru solicitat este și parte în cadrul unei proceduri judiciare care are drept obiect o cerere de rambursare către masa credală a plăților efectuate în cadrul recuperării creanțelor sau

                           b)

                           în sensul că statul membru solicitat asigură numai recuperarea creanței în cadrul procedurii de executare și înscrie creanța în contextul procedurii efective de insolvență, în cadrul unei acțiuni în contestarea stării de insolvență care se referă la cuprinderea patrimoniului care face parte din masa credală, dar calitatea de pârât revine statului membru solicitant?

               2)

               Directiva trebuie interpretată în sensul că creanțele unui alt stat sunt recuperate pe baza unei cereri de recuperare, cu aceleași fonduri, însă într-un mod în care activele recuperate rămân separate, fără să se amestece cu patrimoniul statului membru solicitat sau în sensul că sunt recuperate alături de creanțele proprii și se amestecă așadar cu patrimoniul statului membru solicitat? Cu alte cuvinte, prin intermediul directivei se urmărește numai interzicerea defavorizării creanțelor unui alt stat?

               3)

               Se poate considera că un litigiu care are drept obiect contestarea stării de insolvență echivalează cu un litigiu referitor la măsuri de executare în sensul articolului 14 alineatul (2) și se poate deduce astfel că, în temeiul directivei, statul membru solicitat este pârât și în cadrul acestui litigiu?

      (1)  Directiva Consiliului din 16 martie 2010 privind asistența reciprocă în materie de recuperare a creanțelor legate de impozite, taxe și alte măsuri (JO 2010, L 84, p. 1).


title: Cauzele conexate C-654/16, C-657/16 și C-658/16: Ordonanța Curții (Camera a opta) din 11 ianuarie 2018 (cereri de decizie preliminară formulate de Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio – Italia) – Amber Capital Italia Sgr SpA (C-654/16), Amber Capital Uk Llp (C-654/16), Bluebell Partners Limited (C-657/16), Elliot International LP (C-658/16), The Liverpool Limited Partnership (C-658/16), Elliot Associates LP (C-658/16)/Commissione Nazionale per le Società e la Borsa (Consob) (Trimitere preliminară — Dreptul societăților — Directiva 2004/25/CE — Oferte publice de cumpărare — Articolul 5 alineatul (4) al doilea paragraf — Posibilitatea de a modifica prețul ofertei în circumstanțe și în conformitate cu criterii clar determinate — Reglementare națională care prevede stabilirea prețului ofertei la prețul dovedit în caz de coluziune între ofertant sau persoanele care acționează în mod concertat cu acesta și unul sau mai mulți vânzători — Noțiunea „criteriu clar determinat”)

text:
               5.3.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 83/8

         Ordonanța Curții (Camera a opta) din 11 ianuarie 2018 (cereri de decizie preliminară formulate de Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio – Italia) – Amber Capital Italia Sgr SpA (C-654/16), Amber Capital Uk Llp (C-654/16), Bluebell Partners Limited (C-657/16), Elliot International LP (C-658/16), The Liverpool Limited Partnership (C-658/16), Elliot Associates LP (C-658/16)/Commissione Nazionale per le Società e la Borsa (Consob)
   (Cauzele conexate C-654/16, C-657/16 și C-658/16) (1)

   ((Trimitere preliminară - Dreptul societăților - Directiva 2004/25/CE - Oferte publice de cumpărare - Articolul 5 alineatul (4) al doilea paragraf - Posibilitatea de a modifica prețul ofertei în circumstanțe și în conformitate cu criterii clar determinate - Reglementare națională care prevede stabilirea prețului ofertei la prețul dovedit în caz de coluziune între ofertant sau persoanele care acționează în mod concertat cu acesta și unul sau mai mulți vânzători - Noțiunea „criteriu clar determinat”))
   (2018/C 083/10)
   Limba de procedură: italiana

      Instanța de trimitere

   Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

      Părțile din procedura principală

      Reclamante: Amber Capital Italia Sgr SpA (C-654/16), Amber Capital Uk Llp (C-654/16), Bluebell Partners Limited (C-657/16), Elliot International LP (C-658/16), The Liverpool Limited Partnership (C-658/16), Elliot Associates LP (C-658/16)

      Pârâtă: Commissione Nazionale per le Società e la Borsa (Consob)

      Cu participarea: Hitachi Railltaly Investments Sri, Hitachi Railltaly SpA, Ansaldo Sts SpA (C-654/16), Finmeccanica SpA

      Dispozitivul

   Articolul 5 alineatul (4) al doilea paragraf din Directiva 2004/25/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 21 aprilie 2004 privind ofertele publice de cumpărare trebuie interpretat în sensul că nu se opune unei reglementări naționale, precum cea în discuție în litigiul principal, care permite autorității naționale de control să majoreze prețul unei oferte publice de cumpărare în caz de coluziune între ofertant sau persoanele care acționează în mod concertat cu acesta și unul sau mai mulți vânzători, limitându-se la a prevedea, în ceea ce privește prețul la care oferta poate fi astfel majorată, că acesta corespunde prețului dovedit de autoritatea menționată, cu condiția ca acest preț să poată fi dedus într-un mod suficient de clar, de precis și de previzibil din ansamblul reglementării naționale, prin intermediul unor metode de interpretare recunoscute de dreptul intern.

      (1)  JO C 121, 18.4.2017.


title: Cauza C-269/17: Ordonanța președintelui Curții din 14 noiembrie 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de l’Amtsgericht Hamburg – Germania) – Andreas Niemeyer/Brussels Airlines SA/NV

text:
               5.3.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 83/18

         Ordonanța președintelui Curții din 14 noiembrie 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de l’Amtsgericht Hamburg – Germania) – Andreas Niemeyer/Brussels Airlines SA/NV
   (Cauza C-269/17) (1)

   (2018/C 083/26)
   Limba de procedură: germana
   Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 318, 25.9.2017.


title: Cauza C-678/16 P: Ordonanța Curții (Camera a opta) din 18 ianuarie 2018 – Monster Energy Company/Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO) („Recurs — Regulament de procedură — Articolul 181 — Marcă a Uniunii Europene — Procedură de opoziție — Marcă figurativă care conține elementele verbale «HotoGo self-heating can technology» — Marcă complexă — Cerere de înregistrare — Opoziție — Respingere — Recurs vădit inadmisibil”)

text:
               5.3.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 83/8

         Ordonanța Curții (Camera a opta) din 18 ianuarie 2018 – Monster Energy Company/Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)
   (Cauza C-678/16 P) (1)

   ((„Recurs - Regulament de procedură - Articolul 181 - Marcă a Uniunii Europene - Procedură de opoziție - Marcă figurativă care conține elementele verbale «HotoGo self-heating can technology» - Marcă complexă - Cerere de înregistrare - Opoziție - Respingere - Recurs vădit inadmisibil”))
   (2018/C 083/11)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Recurentă: Monster Energy Company (reprezentant: P. Brownlow, Solicitor)

      Cealaltă parte din procedură: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO) (reprezentant: A. Folliard-Monguiral, agent)

      Dispozitivul

               1)

               Respinge recursul.

               2)

               Obligă Monster Energy Company la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 144, 8.5.2017.


title: Cauza C-705/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Svea hovrätt (Suedia) la 15 decembrie 2017 – Patent-och registreringsverket/Mats Hansson

text:
               5.3.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 83/12

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Svea hovrätt (Suedia) la 15 decembrie 2017 – Patent-och registreringsverket/Mats Hansson
   (Cauza C-705/17)
   (2018/C 083/19)
   Limba de procedură: suedeza

      Instanța de trimitere

   Svea hovrätt

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Patent-och registreringsverket

      Pârât: Mats Hansson

      Întrebările preliminare

               1)

               Articolul 4 alineatul (1) litera (b) din Directiva (1) privind mărcile trebuie interpretat în sensul că evaluarea globală a tuturor factorilor relevanți care trebuie făcută pentru a aprecia riscul de confuzie poate fi afectată de faptul că un element al mărcii a fost exclus în mod expres de la protecție în momentul înregistrării, cu alte cuvinte, de faptul că o așa-numită declarație de renunțare a fost introdusă la înregistrare?

               2)

               În cazul în care răspunsul la prima întrebare este afirmativ, declarația de renunțare poate afecta, în acest caz, aprecierea globală astfel încât autoritatea competentă să ia în considerare elementul în cauză, dar să îi acorde o importanță mai limitată, astfel încât acesta să nu fie considerat ca având un caracter distinctiv, chiar dacă elementul respectiv ar avea, de facto, un caracter distinctiv și dominant pentru marca anterioară?

               3)

               În cazul în care răspunsul la prima întrebare este afirmativ și răspunsul la a doua întrebare este negativ, declarația de renunțare poate, chiar și în acest caz, să afecteze aprecierea globală în orice alt mod?

      (1)  Directiva 2008/95/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 22 octombrie 2008 de apropiere a legislațiilor statelor membre cu privire la mărci (JO 2008, L 299, p. 25).


title: Cauza C-101/17 P: Ordonanța Curții (Camera a opta) din 14 decembrie 2017 – Verus Eood/Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO), Maquet GmbH (Recurs — Articolul 181 din Regulamentul de procedură al Curții — Marcă a Uniunii Europene — Procedură de declarare a nulității — Marca Uniunii Europene verbală LUCEO — Declarație de nulitate)

text:
               5.3.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 83/9

         Ordonanța Curții (Camera a opta) din 14 decembrie 2017 – Verus Eood/Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO), Maquet GmbH
   (Cauza C-101/17 P) (1)

   ((Recurs - Articolul 181 din Regulamentul de procedură al Curții - Marcă a Uniunii Europene - Procedură de declarare a nulității - Marca Uniunii Europene verbală LUCEO - Declarație de nulitate))
   (2018/C 083/12)
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Recurentă: Verus Eood (reprezentant: C. Pfitzer, avocat)

      Celelalte părţi din procedură: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO) (reprezentant: A. Schifko, agent), Maquet GmbH (reprezentant: N. Hebeis, avocat)

      Dispozitivul

               1)

               Respinge recursul.

               2)

               Obligă Verus EOOD la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 195, 19.6.2017.


title: Cauza C-499/17 P: Recurs introdus la 17 august 2017 de Miguel Torres, SA împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a doua) din 31 mai 2017 în cauza T-637/15, Alma-The Soul of Italian Wine/EUIPO – Miguel Torres

text:
               5.3.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 83/9

         Recurs introdus la 17 august 2017 de Miguel Torres, SA împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a doua) din 31 mai 2017 în cauza T-637/15, Alma-The Soul of Italian Wine/EUIPO – Miguel Torres
   (Cauza C-499/17 P)
   (2018/C 083/13)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Recurentă: Miguel Torres, SA (reprezentanți: A. von Mühlendahl, Rechtsanwalt, J. Güell Serra, abogado)

      Celelalte părți din procedură: Alma-The Soul of Italian Wine LLLP, Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală
   Prin Ordonanța din 14 decembrie 2017, Curtea de Justiție (Camera a șaptea) a declarat recursul inadmisibil.


title: Cauza C-420/17: Ordonanța președintelui Curții din 8 decembrie 2017 – Comisia Europeană/Republica Franceză

text:
               5.3.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 83/18

         Ordonanța președintelui Curții din 8 decembrie 2017 – Comisia Europeană/Republica Franceză
   (Cauza C-420/17) (1)

   (2018/C 083/28)
   Limba de procedură: franceza
   Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 300, 11.9.2017.