title: Cauza T-601/13: Hotărârea Tribunalului din 12 decembrie 2014 – Wilo/OHMI (Pioneering for You) [ „Marcă comunitară — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale for You — Motiv absolut de refuz — Lipsa caracterului distinctiv — Articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009” ]

text:
               9.2.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 46/51

         Hotărârea Tribunalului din 12 decembrie 2014 – Wilo/OHMI (Pioneering for You)
   (Cauza T-601/13) (1)

   ([„Marcă comunitară - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale for You - Motiv absolut de refuz - Lipsa caracterului distinctiv - Articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009”])
   (2015/C 046/64)
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Wilo SE (Dortmund, Germania) (reprezentant: B. Schneiders, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: A. Schifko, agent)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a patra de recurs a OHMI din 11 septembrie 2013 (cauza R 555/2013-4), privind o cerere de înregistrare ca marcă comunitară a semnului verbal Pioneering for You.

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă Wilo SE la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 24, 25.1.2014.


title: Cauza T-321/11: Acțiune introdusă la 21 iunie 2011 — Raffaello Morelli/OAPI — Associazione Nazionale Circolo del Popolo della Libertà (PARTITO DELLA LIBERTÀ)

text:
               13.8.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 238/33

         Acțiune introdusă la 21 iunie 2011 — Raffaello Morelli/OAPI — Associazione Nazionale Circolo del Popolo della Libertà (PARTITO DELLA LIBERTÀ)
   (Cauza T-321/11)
   2011/C 238/57
   Limba în care a fost formulată acțiunea: italiana

      Părțile

      Reclamant: Raffaello Morelli (Livorno, Italia) (reprezentant: G. Frenelli, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Associazione Nazionale Circolo del Popolo della Libertà (Milano, Italia)

      Concluziile

   Reclamantul solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei Camerei întâi de recurs din 17 martie 2011 și a celei a diviziei de opoziție din 14 mai 2010;

               —

               admiterea opoziției reclamantului împotriva cererii de înregistrare a mărcii 5 890 009 și respingerea acestei cereri de înregistrare a mărcii;

               —

               obligarea Associazione Nazionale del Popolo della Libertà la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

      Solicitantul mărcii comunitare: Associazione Nazionale Circolo della Libertà

      Marca comunitară vizată: marca verbală PARTITO DELLA LIBERTÀ (cerere de înregistrare a mărcii comunitare nr. 5 890 009), pentru produse și servicii din clasele 9, 14, 16, 24, 25, 35, 36, 38, 41, 42 și 45

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în procedura opoziției: Raffaello Morelli

      Marca sau semnul invocat: numele de domeniu „partitodellaliberta.it”, atribuit la 9 august 2004 lui Raffaello Morelli de către autoritatea competentă să atribuie numele de domenii „.it”, pe care partea care a formulat opoziția susține că l-a utilizat în comerț pentru produse și servicii din clasele 16, 35, 38, 41 și 45.

      Decizia diviziei de opoziție: respinge opoziția.

      Decizia camerei de recurs: respinge calea de atac

      Motivele invocate: aplicarea eronată a articolului 8 alineatul (4) din Regulamentul nr. 207/2009 privind marca comunitară, eroarea de apreciere a noțiunii „utilizare în comerț” în ceea ce privește o denumire utilizată în domeniul politic și o eroare de apreciere a înscrisurilor care dovedesc utilizarea comercială a semnului anterior


title: Cauza F-136/06: Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera a doua) din 11 decembrie 2008 — Reali/Comisia (Funcție publică — Agenți contractuali — Recrutare — Încadrare în grad — Experiență profesională — Diplomă — Echivalență)

text:
               7.2.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 32/50

         Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera a doua) din 11 decembrie 2008 — Reali/Comisia
   (Cauza F-136/06) (1)

   (Funcție publică - Agenți contractuali - Recrutare - Încadrare în grad - Experiență profesională - Diplomă - Echivalență)
   (2009/C 32/98)
   Limba de procedură: engleza
   Părțile

      Reclamant: Enzo Reali (Florența, Italia) (reprezentant: S. A. Pappas, avocat)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: J. Currall și M. Velardo, agenți)
   Obiectul
   Funcție publică — Anularea deciziei autorității împuternicite să facă numiri (AIPN) din 30 august 2006, prin care a fost respinsă reclamanția formulată de reclamant, agent contractual, având ca obiect încadrarea sa în gradul 16 în loc de gradul 14, grupa de funcții IV, dată fiind importanța care trebuie acordată diplomei sale „Laurea in Scienze agrarie” la calcularea experienței profesionale
   Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Fiecare parte suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 20, 27.1.2007, p. 38.


title: Cauza T-699/16 P: Recurs introdus la 29 septembrie 2016 de Parlamentul European împotriva Hotărârii din 19 iulie 2016 a Tribunalului Funcției Publice în cauza F-147/15, Meyrl/Parlamentul European

text:
               5.12.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 454/28

      Recurs introdus la 29 septembrie 2016 de Parlamentul European împotriva Hotărârii din 19 iulie 2016 a Tribunalului Funcției Publice în cauza F-147/15, Meyrl/Parlamentul European
      (Cauza T-699/16 P)
      (2016/C 454/49)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Recurent: Parlamentul European (reprezentanți: V. Montebello Demogeot și M. Dean, agenți)

         Cealaltă parte din procedură: Sonja Meyrl (Bruxelles, Belgia)

         Concluziile

      Recurentul solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea hotărârii atacate;

                  —

                  respingerea acţiunii în primă instanţă;

                  —

                  să stabilească ca fiecare parte să suporte cheltuielile de judecată efectuate în recurs;

                  —

                  obligarea doamnei Meyrl la plata cheltuielilor de judecată ocazionate în primă instanţă.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea recursului, recurentul invocă trei motive.

                  1.

                  Primul motiv întemeiat pe o eroare de drept, pe o denaturare a situaţiei de fapt şi pe o lipsă de motivare având în vedere că Tribunalul Funcţiei Publice (TFP) a concluzionat, la punctul 25 din hotărârea atacată, că posibilitatea de reafectare a celeilalte părţi din procedură pe un alt post i-ar fi permis acesteia din urmă să nu fie concediată.

                  2.

                  Al doilea motiv întemeiat pe o eroare de drept, pe o denaturare a situaţiei de fapt şi pe o lipsă de motivare în ceea ce priveşte concluzia, la care a ajuns TFP la punctele 23 şi 30 din hotărârea atacată, că problemele relaţionale constituiau o cauză suplimentară a concedierii celeilalte părţi din procedură.

                  3.

                  Al treilea motiv întemeiat pe o eroare vădită de apreciere care ar rezulta din concluzia TFP potrivit căreia, dacă cealaltă parte din procedură ar fi fost ascultată şi cu privire la problemele relaţionale, acest lucru ar fi putut efectiv schimba rezultatul procesului decizional care a condus la decizia în litigiu, şi anume la concedierea acesteia din urmă.


title: Cauza T-366/08: Acțiune introdusă la 2 septembrie 2008 — Federcoopesca și alții/Comisia

text:
               22.11.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 301/43

         Acțiune introdusă la 2 septembrie 2008 — Federcoopesca și alții/Comisia
   (Cauza T-366/08)
   (2008/C 301/73)
   Limba de procedură: italiana
   Părțile

      Reclamanți: Federazione Nazionale delle Cooperative della Pesca (Federcoopesca) (Roma, Italia); Pappalardo (Cetara, Italia); Pescatori La Tonnara (Cetara, Italia); Fedemar (Cetara, Italia); I Ciclopi di Tudisco Matteo (Catania, Italia); Testa (Catania, Italia); Pescatori San Pietro Apostolo, Camplone (Pescara, Italia) și Pesca (Pescara, Italia) (reprezentanți: P. Cavatola, avvocato, V. Cannizzaro, avvocato, G. Micucci, avvocato)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene
   Concluziile reclamanților

               —

               Anularea Regulamentului (CE) nr. 530/2008 al Comisiei din 12 iunie 2008 de stabilire a unor măsuri de urgență în ceea ce privește navele de pescuit cu plase-pungă care pescuiesc ton roșu în Oceanul Atlantic, la est de meridianul de 45° longitudine vestică, și în Marea Mediterană;

               —

               obligarea Comisiei Comunităților Europene la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   Motivele și principalele argumente sunt cele invocate în cauzele T-305/08 Republica Italiană/Comisia și T-313/08 Veromar di Tudisco Alfio & Salvatore S.n.c./Comisia.


title: Cauza C-38/16: Hotărârea Curții (Camera a patra) din 14 iunie 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de First-tier Tribunal (Tax Chamber) – Regatul Unit) – Compass Contract Services Limited/Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs [Trimitere preliminară — Taxa pe valoarea adăugată (TVA) — Rambursarea TVA ului achitat fără să fie datorat — Drept de deducere a TVA ului — Modalități — Principiile egalității de tratament și neutralității fiscale — Principiul efectivității — Reglementare națională care introduce un termen de prescripție]

text:
               21.8.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 277/13

         Hotărârea Curții (Camera a patra) din 14 iunie 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de First-tier Tribunal (Tax Chamber) – Regatul Unit) – Compass Contract Services Limited/Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs
   (Cauza C-38/16) (1)

   ([Trimitere preliminară - Taxa pe valoarea adăugată (TVA) - Rambursarea TVA ului achitat fără să fie datorat - Drept de deducere a TVA ului - Modalități - Principiile egalității de tratament și neutralității fiscale - Principiul efectivității - Reglementare națională care introduce un termen de prescripție])
   (2017/C 277/17)
   Limba de procedură: engleza

      Instanța de trimitere

   First-tier Tribunal (Tax Chamber)

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Compass Contract Services Limited

      Pârât: Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

      Dispozitivul

   Principiile neutralității fiscale, egalității de tratament și efectivității nu se opun unei reglementări naționale precum cea în discuție în litigiul principal, care, în cadrul reducerii termenului de prescripție, pe de o parte, a cererilor de rambursare a taxei pe valoarea adăugată achitate fără să fie datorată și, pe de altă parte, a cererilor de deducere a taxei pe valoarea adăugată achitate în amonte, prevede perioade tranzitorii diferite, astfel încât cererile aferente celor două exerciții financiare de trei luni sunt supuse unor termene de prescripție diferite, după cum acestea au drept obiect rambursarea taxei pe valoarea adăugată achitate fără să fie datorată sau deducerea taxei pe valoarea adăugată achitate în amonte.

      (1)  JO C 106, 21.3.2016.


title: Cauze conexate T-50/06, T-56/06, T-60/06, T-62/06 și T-69/06: Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 12 decembrie 2007 — Irlanda și alții/Comisia Comunităților Europene ( Ajutoare de stat — Directiva 92/81/CEE — Accize pentru uleiurile minerale — Uleiuri minerale folosite drept combustibil în producția de alumină — Scutire acordată de autoritățile franceze, irlandeze și italiene — Ajutoare noi — Ajutoare existente — Obligația de motivare — Invocare din oficiu )

text:
               26.1.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 22/43

         Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 12 decembrie 2007 — Irlanda și alții/Comisia Comunităților Europene
   (Cauze conexate T-50/06, T-56/06, T-60/06, T-62/06 și T-69/06) (1)

   („Ajutoare de stat - Directiva 92/81/CEE - Accize pentru uleiurile minerale - Uleiuri minerale folosite drept combustibil în producția de alumină - Scutire acordată de autoritățile franceze, irlandeze și italiene - Ajutoare noi - Ajutoare existente - Obligația de motivare - Invocare din oficiu’)
   (2008/C 22/80)
   Limbile de procedură: engleza, franceza și italiana
   Părțile

      Reclamantă în cauza T-50/06: Irlanda (D. O'Hagan, agent, asistat de P. McGarry, barrister)

      Reclamantă în cauza T-56/06: Republica Franceză (reprezentanți: G. de Bergues și S. Ramet, agenți)

      Reclamantă în cauza T-60/06: Republica Italiană (reprezentanți: G. Aiello, avvocato dello Stato)

      Reclamantă în cauza T-62/06: Eurallumina SpA (Portoscuso, Italia) (reprezentanți: L. Martin Alegi, R. Denton și M. Garcia, solicitors)

      Reclamantă în cauza T-69/06: Aughinish Alumina Ltd (Askeaton, Irlanda) (reprezentanți: J. Handoll și C. Waterson, solicitors)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: V. Di Bucci, N. Khan, P. Stancanelli și K. Walkerová, agenți)
   Obiectul
   Cereri de anulare a Deciziei 2006/323/CE a Comisiei din 7 decembrie 2005 privind scutirea de la plata accizelor pentru uleiurile minerale folosite drept combustibil în producția de alumină în Gardanne, în regiunea Shannon și în Sardinia, pusă în aplicare de Franța, Irlanda și, respectiv, Italia (JO L 119, p. 12)
   Dispozitivul

               1)

               Conexează cauzele T-50/06, T-56/06, T-60/06, T-62/06 și T-69/06 în vederea pronunțării hotărârii.

               2)

               Anulează Decizia 2006/323/CE a Comisiei din 7 decembrie 2005 privind scutirea de la plata accizelor pentru uleiurile minerale folosite drept combustibil în producția de alumină în Gardanne, în regiunea Shannon și în Sardinia, pusă în aplicare de Franța, Irlanda și, respectiv, Italia.

               3)

               Respinge celelalte capete de cerere în cauza T-62/06.

               4)

               Comisia suportă propriile cheltuieli de judecată și pe cele efectuate de reclamante, inclusiv cele efectuate în procedura privind măsurile provizorii din cauza T-69/06 R.

      (1)  JO C 86, 8.4.2006.


title: Cauza C-293/16: Hotărârea Curții (Camera a noua) din 8 iunie 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunal Supremo – Spania) – Sharda Europe B.V.B.A./Administración del Estado, Syngenta Agro, SA [Trimitere preliminară — Agricultură — Introducerea pe piață a produselor de protecție a plantelor — Directiva 2008/69/CE — Articolul 3 alineatul (2) — Procedură de reevaluare de către statele membre a produselor de protecție a plantelor autorizate — Termen — Divergență între versiunile lingvistice]

text:
               31.7.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 249/10

         Hotărârea Curții (Camera a noua) din 8 iunie 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunal Supremo – Spania) – Sharda Europe B.V.B.A./Administración del Estado, Syngenta Agro, SA
   (Cauza C-293/16) (1)

   ([Trimitere preliminară - Agricultură - Introducerea pe piață a produselor de protecție a plantelor - Directiva 2008/69/CE - Articolul 3 alineatul (2) - Procedură de reevaluare de către statele membre a produselor de protecție a plantelor autorizate - Termen - Divergență între versiunile lingvistice])
   (2017/C 249/13)
   Limba de procedură: spaniola

      Instanța de trimitere

   Tribunal Supremo

      Părțile din procedura principală

      Recurentă: Sharda Europe B.V.B.A.

      Intimate: Administración del Estado, Syngenta Agro, SA

      Dispozitivul

   Articolul 3 alineatul (2) primul paragraf din Directiva 2008/69/CE a Comisiei din 1 iulie 2008 de modificare a Directivei 91/414/CEE a Consiliului privind includerea clofentezin, dicamba, difenoconazol, diflubenzuron, imazaquin, lenacil, oxadiazon, picloram și piriproxifen ca substanțe active trebuie interpretat în sensul că data de 31 decembrie 2008 pe care o prevede acesta corespunde, pentru un produs de protecție a plantelor autorizat deja care conține una dintre substanțele menționate în anexa la această directivă datei limită la care trebuie să fi fost incluse în lista care figurează în anexa I la Directiva 91/414/CEE a Consiliului din 15 iulie 1991 privind introducerea pe piață a produselor de uz fitosanitar toate substanțele active pe care le conține respectivul produs de protecție a plantelor, altele decât cele enumerate în anexa la Directiva 2008/69, pentru a lua naștere o obligație de a efectua o reevaluare a acelui produs, prevăzută la acest articol 3 alineatul (2) primul paragraf.

      (1)  JO C 305, 22.8.2016.


title: Cauzele conexate C-539/10 P și C-550/10 P: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 15 noiembrie 2012 — Stichting Al-Aqsa/Consiliul Uniunii Europene (C-539/10 P), Regatul Țărilor de Jos/Stichting Al-Aqsa, Consiliul Uniunii Europene, Comisia Europeană (C-550/10 P) [Recurs — Politica externă și de securitate comună — Combaterea terorismului — Măsuri restrictive îndreptate împotriva anumitor persoane și entități — Înghețarea fondurilor — Poziția comună 2001/931/PESC — Articolul 1 alineatele (4) și (6) — Regulamentul (CE) nr. 2580/2001 — Articolul 2 alineatul (3) — Înscrierea și menținerea unei organizații pe lista persoanelor, a grupurilor sau a entităților implicate în acte de terorism — Condiții — Decizie adoptată de către o autoritate competentă — Abrogarea unei măsuri naționale — Acțiune în anulare — Admisibilitatea recursului — Dreptul la respectarea proprietății — Principiul proporționalității — Articolul 253 CE — Obligația de motivare]

text:
               12.1.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 9/7

         Hotărârea Curții (Camera a treia) din 15 noiembrie 2012 — Stichting Al-Aqsa/Consiliul Uniunii Europene (C-539/10 P), Regatul Țărilor de Jos/Stichting Al-Aqsa, Consiliul Uniunii Europene, Comisia Europeană (C-550/10 P)
   (Cauzele conexate C-539/10 P și C-550/10 P) (1)

   (Recurs - Politica externă și de securitate comună - Combaterea terorismului - Măsuri restrictive îndreptate împotriva anumitor persoane și entități - Înghețarea fondurilor - Poziția comună 2001/931/PESC - Articolul 1 alineatele (4) și (6) - Regulamentul (CE) nr. 2580/2001 - Articolul 2 alineatul (3) - Înscrierea și menținerea unei organizații pe lista persoanelor, a grupurilor sau a entităților implicate în acte de terorism - Condiții - Decizie adoptată de către o autoritate competentă - Abrogarea unei măsuri naționale - Acțiune în anulare - Admisibilitatea recursului - Dreptul la respectarea proprietății - Principiul proporționalității - Articolul 253 CE - Obligația de motivare)
   2013/C 9/09
   Limba de procedură: olandeza

      Părțile

   (C-539/10 P)

      Recurentă: Stichting Al-Aqsa (reprezentanți: M.J.G. Uiterwaal și A.M. van Eik, avocați)

      Cealaltă parte din procedură: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: E. Finnegan, B. Driessen și R. Szostak, agenți)

      Intervenienți în susținerea Consiliului Uniunii Europene: Regatul Țărilor de Jos (reprezentanți: C. M. Wissels și M. Bulterman, agenți), Comisia Europeană (reprezentanți: S. Boelaert și M. P. van Nuffel, agenți)
   (C-550/10 P)

      Recurent: Regatul Țărilor de Jos (reprezentanți: C. M. Wissels și M. Noort, agenți)

      Celelalte părți din procedură: Stichting Al-Aqsa (reprezentant: A.M. van Eik, avocat), Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: E. Finnegan, B. Driessen și R. Szostak, agenți), Comisia Europeană (reprezentanți: S. Boelaert și M. P. van Nuffel, agenți)

      Obiectul

   Recursuri formulate împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a șaptea) din 9 septembrie 2010 — Al-Aqsa/Consiliul (T-348/07), prin care Tribunalul a anulat Decizia 2007/445/CE a Consiliului din 28 iunie 2007 de punere în aplicare a articolului 2 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 2580/2001 privind măsuri restrictive specifice îndreptate împotriva anumitor persoane și entități în vederea combaterii terorismului și de abrogare a Deciziilor 2006/379/CE și 2006/1008/CE, Decizia 2007/868/CE a Consiliului din 20 decembrie 2007 de punere în aplicare a articolului 2 alineatul (3) din Regulamentul nr. 2580/2001 și de abrogare a Deciziei 2007/445, Decizia 2008/583/CE a Consiliului din 15 iulie 2008 de punere în aplicare a articolului 2 alineatul (3) din Regulamentul nr. 2580/2001 și de abrogare a Deciziei 2007/868, Decizia 2009/62/CE a Consiliului din 26 ianuarie 2009 de punere în aplicare a articolului 2 alineatul (3) din Regulamentul nr. 2580/2001 și de abrogare a Deciziei 2008/583 și Regulamentul (CE) nr. 501/2009 al Consiliului din 15 iunie 2009 de punere în aplicare a articolului 2 alineatul (3) din Regulamentul nr. 2580/2001 și de abrogare a Deciziei 2009/62, în măsura în care aceste acte privesc Stichting Al-Aqsa

      Dispozitivul

               1.

               Anulează Hotărârea Tribunalului Uniunii Europene din 9 septembrie 2010, Al-Aqsa/Consiliul (T-348/07).

               2.

               Respinge recursul și acțiunea formulate de Stichting Al-Aqsa.

               3.

               Obligă Stichting Al-Aqsa să suporte, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, cheltuielile de judecată efectuate de Regatul Țărilor de Jos și de Consiliul Uniunii Europene în cadrul prezentelor recursuri, precum și cheltuielile de judecată efectuate de Consiliu în primă instanță.

               4.

               Comisia Europeană, în calitate de intervenientă în fața Tribunalului Uniunii Europene și în fața Curții de Justiție a Uniunii Europene, precum și Regatul Țărilor de Jos, în calitate de intervenient în fața Tribunalului, suportă propriile cheltuieli de judecată efectuate în fiecare dintre aceste proceduri.

      (1)  JO C 46, 12.2.2011.


title: Cauza C-60/14: Acțiune introdusă la 6 februarie 2014 — Comisia Europeană/Republica Elenă

text:
               29.3.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 93/21

         Acțiune introdusă la 6 februarie 2014 — Comisia Europeană/Republica Elenă
   (Cauza C-60/14)
   2014/C 93/34
   Limba de procedură: greaca

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: B. Stromsky și I. Zervas)

      Pârâtă: Republica Elenă

      Concluziile reclamantei

               —

               Constatarea faptului că Republica Elenă nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul Tratatului privind funcționarea Uniunii Europene și al articolelor 2, 3 și 4 din Decizia (1) Comisiei din 24 mai 2011, în măsura în care aceasta nu a adoptat în termenul prevăzut toate măsurile necesare pentru recuperarea de la cazinourile din Tesalonic, din Mont Parnés și din Corfu ajutoarele de stat nelegale și în care, în orice caz, aceasta nu a informat suficient Comisia despre valoarea exactă (suma principală și dobânda) care trebuie recuperată de la toți beneficiarii ajutoarelor de stat nelegale și nici despre alte măsuri pe care le-a adoptat în temeiul articolului 4 din decizie;

               —

               obligarea Republicii Elene la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

               1.

               Republica Elenă avea obligația să recupereze ajutoarele de stat nelegale până la 25 septembrie 2011.

               2.

               Republica Elenă avea obligația să comunice Comisiei până la 25 iulie 2011 măsurile pe care le adoptă pentru recuperarea ajutoarelor de stat nelegale, precum și valoarea exact care trebuie recuperată.

               3.

               Republica Elenă nu și-a îndeplinit niciuna dintre aceste obligații în termenele prevăzute.

      (1)  Decizia Comisiei din 24 mai 2011 privind ajutorul de stat acordat de Grecia în favoarea anumitor cazinouri grecești [măsura de ajutor de stat C 16/10 (ex NN 22/10, ex CP 318/09)] (JO L 285, p. 25 à 45).


title: Cauza T-248/14: Hotărârea Tribunalului din 25 noiembrie 2015 – Masafi/OAPI – Hd1 (JUICE masafi) [„Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare figurative JUICE masafi — Marca națională verbală anterioară masafi — Motiv relativ de refuz — Risc de confuzie — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009”]

text:
               18.1.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 16/31

         Hotărârea Tribunalului din 25 noiembrie 2015 – Masafi/OAPI – Hd1 (JUICE masafi)
   (Cauza T-248/14) (1)

   ([„Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare figurative JUICE masafi - Marca națională verbală anterioară masafi - Motiv relativ de refuz - Risc de confuzie - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009”])
   (2016/C 016/38)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Masafi Co. LLC (Dubai, Emiratele Arabe Unite) (reprezentant: G. Hinarejos Mulliez, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: G. Schneider, agent)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI: Hd1 Ltd (Huddersfield, Regatul Unit)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a patra de recurs a OAPI din 10 februarie 2014 (cauza R 119/2013-4), privind o procedură de opoziție între Hd1 Ltd și Masafi Co. LLC

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă Masafi Co. LLC să suporte propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI).

      (1)  JO C 235, 21.7.2014.


title: Cauza C-429/15: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 20 octombrie 2016 (cerere de decizie preliminară formulată de Court of Appeal – Irlanda) – Evelyn Danqua/Minister for Justice and Equality, Ireland, Attorney General (Trimitere preliminară — Directiva 2004/83/CE — Standarde minime referitoare la condițiile de acordare a statutului de refugiat sau a statutului conferit prin protecție subsidiară — Normă de procedură națională care prevede, pentru introducerea unei cereri de protecție subsidiară, un termen de 15 zile lucrătoare de la data notificării respingerii cererii de azil — Autonomie procedurală a statelor membre — Principiul echivalenței — Principiul efectivității — Buna desfășurare a procedurii de examinare a cererii de protecție subsidiară — Buna desfășurare a procedurii de returnare — Incompatibilitate)

text:
               19.12.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 475/7

         Hotărârea Curții (Camera a treia) din 20 octombrie 2016 (cerere de decizie preliminară formulată de Court of Appeal – Irlanda) – Evelyn Danqua/Minister for Justice and Equality, Ireland, Attorney General
   (Cauza C-429/15) (1)

   ((Trimitere preliminară - Directiva 2004/83/CE - Standarde minime referitoare la condițiile de acordare a statutului de refugiat sau a statutului conferit prin protecție subsidiară - Normă de procedură națională care prevede, pentru introducerea unei cereri de protecție subsidiară, un termen de 15 zile lucrătoare de la data notificării respingerii cererii de azil - Autonomie procedurală a statelor membre - Principiul echivalenței - Principiul efectivității - Buna desfășurare a procedurii de examinare a cererii de protecție subsidiară - Buna desfășurare a procedurii de returnare - Incompatibilitate))
   (2016/C 475/09)
   Limba de procedură: engleza

      Instanța de trimitere

   Court of Appeal

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Evelyn Danqua

      Pârâți: Minister for Justice and Equality, Ireland, Attorney General

      Dispozitivul

   Principiul efectivității trebuie interpretat în sensul că se opune unei norme de procedură naționale precum cea în discuție în litigiul principal, care supune o cerere de acordare a statutului conferit prin protecție subsidiară unui termen de decădere de 15 zile lucrătoare de la data notificării, de către autoritatea competentă, a posibilității unui solicitant de azil a cărui cerere a fost respinsă să formuleze o astfel de cerere de acordare a statutului conferit prin protecție subsidiară.

      (1)  JO C 320, 28.9.2015.


title: Cauza C-423/08: Hotărârea Curții (Camera a patra) din 17 iunie 2010 — Comisia Europeană/Republica Italiană (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Resurse proprii — Proceduri referitoare la perceperea taxelor la import sau la export — Nerespectarea termenelor pentru înregistrarea resurselor proprii — Plata cu întârziere a resurselor proprii aferente acestor taxe)

text:
               14.8.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 221/6

         Hotărârea Curții (Camera a patra) din 17 iunie 2010 — Comisia Europeană/Republica Italiană
   (Cauza C-423/08) (1)

   (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru - Resurse proprii - Proceduri referitoare la perceperea taxelor la import sau la export - Nerespectarea termenelor pentru înregistrarea resurselor proprii - Plata cu întârziere a resurselor proprii aferente acestor taxe)
   2010/C 221/08
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: A. Aresu și A. Caeiros, agenți)

      Pârâtă: Republica Italiană (reprezentanți: I. Bruni, agent, G. Albenzio și F. Arena, avvocati dello Stato)

      Intervenientă în susținerea pârâtei: Republica Finlanda (reprezentant: J. Heliskoski, agent)

      Obiectul

   Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Încălcarea articolelor 2, 6, 9, 10 și 11 din Regulamentul (CEE, Euratom) nr. 1552/89 al Consiliului din 29 mai 1989 de punere în aplicare a Deciziei 88/376/CEE, Euratom referitoare la sistemul resurselor proprii ale Comunităților (JO L 155, p. 1) și din Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1150/2000 al Consiliului din 22 mai 2000 privind punerea în aplicare a Deciziei 94/728/CE, Euratom referitoare la sistemul resurselor proprii ale Comunităților (JO L 130, p. 1, Ediție specială, 01/vol. 2, p. 184), precum și a articolului 220 din Regulamentul (CEE) nr. 2913/92 al Consiliului din 12 octombrie 1992 de instituire a Codului Vamal Comunitar (JO L 302, p. 1, Ediție specială, 02/vol. 5, p. 58) — Plata tardivă a resurselor proprii ale Comunităților în cazul încasării a posteriori a taxelor de import

      Dispozitivul

               1.

               Întrucât nu a respectat termenele pentru înregistrarea resurselor proprii comunitare în caz de recuperare ulterioară și întrucât a plătit cu întârziere aceste resurse, Republica Italiană nu și a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolelor 2, 6 și 9-11 din Regulamentul (CEE, Euratom) nr. 1552/89 al Consiliului din 29 mai 1989 de punere în aplicare a Deciziei 88/376/CEE, Euratom privind resursele proprii ale Comunităților și al acelorași articole din Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1150/2000 al Consiliului din 22 mai 2000 privind punerea în aplicare a Deciziei 94/728/CE, Euratom referitoare la sistemul resurselor proprii ale Comunităților, precum și al articolului 220 din Regulamentul (CEE) nr. 2913/92 al Consiliului din 12 octombrie 1992 de instituire a Codului vamal comunitar.

               2.

               Obligă Republica Italiană la plata cheltuielilor de judecată.

               3.

               Republica Finlanda suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 313, 6.12.2008


title: Cauza T-485/07: Hotărârea Tribunalului din 14 septembrie 2011 — Olive Line International/OAPI — Knopf (O-live) [ Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare figurative O-live — Denumire comercială anterioară Olive line — Motiv relativ de refuz — Articolul 8 alineatul (4) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 [devenit articolul 8 alineatul (4) din Regulamentul (CE) no 207/2009] — Dreptul de a interzice utilizarea unei mărci mai recente — Risc de confuzie — Articolul 7 din legea spaniolă privind mărcile și articolul 8 alineatul (1) din Regulamentul nr. 40/94 [devenit articolul 8 alineatul (1) din Regulamentul nr 207/2009] ]

text:
               22.10.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 311/35

         Hotărârea Tribunalului din 14 septembrie 2011 — Olive Line International/OAPI — Knopf (O-live)
   (Cauza T-485/07) (1)

   (Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare figurative O-live - Denumire comercială anterioară Olive line - Motiv relativ de refuz - Articolul 8 alineatul (4) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 [devenit articolul 8 alineatul (4) din Regulamentul (CE) no 207/2009] - Dreptul de a interzice utilizarea unei mărci mai recente - Risc de confuzie - Articolul 7 din legea spaniolă privind mărcile și articolul 8 alineatul (1) din Regulamentul nr. 40/94 [devenit articolul 8 alineatul (1) din Regulamentul nr 207/2009])
   2011/C 311/62
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Olive Line International, SL (Madrid, Spania) (reprezentant: P. Koch Moreno, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentanți: S. Schäffner și B. Schmidt, agenți)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: Reinhard Knopf (Malsch, Germania) (reprezentant: W. Weber, avocat)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva deciziei Camerei a doua de recurs a OAPI din 26 septembrie 2007 (cauza R 1478/2006-2), privind o procedură de opoziție între Olive Line International, SL, și M. Reinhard Knopf.

      Dispozitivul

               1.

               Anulează decizia Camerei a doua de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI) din 26 septembrie 2007 (cauza R 1478/2006-2).

               2.

               Obligă OAPI la plata cheltuielilor de judecată.

               3.

               Domnul Reinhard Knopf suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 51, 23.2.2008.


title: Cauza C-89/16: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 13 iulie 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Najvyšší súd Slovenskej republiky – Slovacia) – Radosław Szoja/Sociálna poisťovňa [„Trimitere preliminară — Aplicarea regimurilor de securitate socială — Lucrători migranți — Persoană care desfășoară o activitate salariată și o activitate independentă în două state membre diferite — Stabilirea legislației aplicabile — Regulamentul (CE) nr. 883/2004 — Articolul 13 alineatul (3) — Regulamentul (CE) nr. 987/2009 — Articolul 14 alineatul (5b) — Articolul 16 — Efectele deciziilor Comisiei administrative pentru coordonarea sistemelor de securitate socială — Inadmisibilitate”]

text:
               4.9.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 293/6

         Hotărârea Curții (Camera a treia) din 13 iulie 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Najvyšší súd Slovenskej republiky – Slovacia) – Radosław Szoja/Sociálna poisťovňa
   (Cauza C-89/16) (1)

   ([„Trimitere preliminară - Aplicarea regimurilor de securitate socială - Lucrători migranți - Persoană care desfășoară o activitate salariată și o activitate independentă în două state membre diferite - Stabilirea legislației aplicabile - Regulamentul (CE) nr. 883/2004 - Articolul 13 alineatul (3) - Regulamentul (CE) nr. 987/2009 - Articolul 14 alineatul (5b) - Articolul 16 - Efectele deciziilor Comisiei administrative pentru coordonarea sistemelor de securitate socială - Inadmisibilitate”])
   (2017/C 293/07)
   Limba de procedură: slovaca

      Instanța de trimitere

   Najvyšší súd Slovenskej republiky

      Părțile din procedura principală

      Recurent: Radosław Szoja

      Intimată: Sociálna poisťovňa

      cu participarea: WEBUNG, s.r.o.

      Dispozitivul

   Articolul 13 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 883/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 29 aprilie 2004 privind coordonarea sistemelor de securitate socială, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (UE) nr. 465/2012 al Parlamentului European și al Consiliului din 22 mai 2012, trebuie interpretat în sensul că, pentru a stabili legislația națională aplicabilă în temeiul acestei dispoziții unei persoane cum este reclamantul din litigiul principal, care desfășoară în mod obișnuit o activitate salariată și o activitate independentă în state membre diferite, trebuie luate în considerare cerințele prevăzute la articolul 14 alineatul (5b) și la articolul 16 din Regulamentul (CE) nr. 987/2009 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 septembrie 2009 de stabilire a procedurii de punere în aplicare a Regulamentului nr. 883/2004, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul nr. 465/2012.

      (1)  JO C 175, 17.5.2016.


title: Cauza C-408/11: Ordonanța președintelui Curții din 28 iunie 2012 (cerere de decizie preliminară formulată de Amtsgericht Münster — Germania) — Procedură penală împotriva Thomas Karl-Heinz Kerkhoff, cu participarea: Staatsanwaltschaft Münster

text:
               15.12.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 389/6

         Ordonanța președintelui Curții din 28 iunie 2012 (cerere de decizie preliminară formulată de Amtsgericht Münster — Germania) — Procedură penală împotriva Thomas Karl-Heinz Kerkhoff, cu participarea: Staatsanwaltschaft Münster
   (Cauza C-408/11) (1)

   2012/C 389/10
   Limba de procedură: germana
   Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 211, 22.10.2011.


title: Cauza C-653/13: Acțiune introdusă la 10 decembrie 2013 — Comisia Europeană/Republica Italiană

text:
               29.3.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 93/19

         Acțiune introdusă la 10 decembrie 2013 — Comisia Europeană/Republica Italiană
   (Cauza C-653/13)
   2014/C 93/30
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: D. Recchia, E. Sanfrutos Cano, agenți)

      Pârâtă: Republica Italiană

      Concluziile reclamantei

               —

               constatarea faptului că, prin neadoptarea tuturor măsurilor necesare pentru a asigura executarea Hotărârii pronunțate de Curtea de Justiție a Uniunii Europene la 4 martie 2010 în cauza C-297/08, în care Curtea a declarat că prin faptul că nu a adoptat, pentru regiunea Campania, toate măsurile necesare pentru a garanta că deșeurile sunt recuperate și eliminate fără a pune în pericol sănătatea omului și fără a aduce atingere mediului, și în special prin faptul că nu a creat o rețea adecvată și integrată de instalații de eliminare, Republica Italiană nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolelor 4 și 5 din Directiva 2006/12/CE (1) a Parlamentului European și a Consiliului din 5 aprilie 2006 privind deșeurile, Republica Italiană nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 260 alineatul (1) TFUE;

               —

               obligarea Republicii Italiene la plata către Comisie a unei penalități cu titlu cominatoriu zilnice de 256 819,2 euro (respectiv 85 606,4 euro pe zi pentru fiecare categorie de instalație), micșorată cu eventuala reducere legată de formula de degresivitate propusă, din ziua pronunțării hotărârii în prezenta cauză până la executarea integrală a Hotărârii în cauza C-297/08;

               —

               obligarea Republicii Italiene la plata către Comisie a unei sume forfetare al cărei cuantum rezultă din multiplicarea cu o sumă zilnică de 28 089,6 euro a numărului de zile în care persistă încălcarea, din ziua pronunțării Hotărârii în cauza C-297/08 până la data pronunțării hotărârii în prezenta cauză;

               —

               obligarea Republicii Italiene la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Italia nu ar fi adoptat măsurile necesare pentru a asigura executarea Hotărârii pronunțate de Curte în cauza C-297/08. Sancțiunea propusă (penalitate cu titlu cominatoriu și sumă forfetară) ar fi adaptată la gravitatea și la durata încălcării, ținând seama totodată de necesitatea de a asigura efectul disuasiv al sancțiunii pentru a evita încălcările repetate.

      (1)  Directiva 2006/12/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 5 aprilie 2006 privind deșeurile (JO L 11, p. 9, Ediție specială, 15/vol. 16, p. 45).


title: Cauza T-58/14: Acțiune introdusă la 27 ianuarie 2014 – Stührk Delikatessen Import/Comisia

text:
               28.4.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 129/25

         Acțiune introdusă la 27 ianuarie 2014 – Stührk Delikatessen Import/Comisia
   (Cauza T-58/14)
   2014/C 129/32
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Stührk Delikatessen Import GmbH & Co. KG (Marne, Germania) (reprezentant: J. Sparr, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea Deciziei nr. C(2013) 8286 final a Comisiei, adoptată la 27 noiembrie 2013 în cazul AT.39633 – Creveți, notificată reclamantei la 29 noiembrie 2013, în măsura în care această decizie o privește pe reclamantă;

               —

               cu titlu subsidiar, anularea în totalitate a amenzii aplicate reclamantei;

               —

               cu titlu și mai subsidiar, reducerea cuantumului amenzii aplicate reclamantei și stabilirea unui cuantum al amenzii care să nu depășească 188 300 de euro; și

               —

               obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă în special argumentele expuse în continuare.

               —

               Comisia ar fi săvârșit o eroare atunci când a conchis că reclamanta ar fi participat la o înțelegere globală în Țările de Jos, în Belgia, în Franța și în Germania, întrucât reclamanta nu ar fi făcut decât să ia în considerare cadrul de prețuri dat de cele două întreprinderi cu putere semnificativă pe piață și destinat unui cumpărător din Germania de Nord și așadar ar fi fost parte la un acord anticoncurențial care nu ar fi decât foarte limitat pe plan geografic și material.

               —

               Reclamanta observă că nici nu ar fi susținut, nici nu ar fi avut cunoștință despre acordurile pe care Comisia le-a constatat între celelalte părți în ceea ce privește prețurile, volumele sau repartizarea clientelei pe piețele din Țările de Jos, din Belgia și din Franța.

               —

               Reclamanta susține că o parte din faptele pe care Comisia le-a constatat în mod corect nu ar fi fost luată în considerare, iar o altă parte din aceste fapte ar fi făcut obiectul unei aprecieri incorecte, în contradicție cu datele și cu conținutul acestora. În acest context, reclamanta subliniază de asemenea neluarea în considerare a numeroase circumstanțe atenuante la calcularea cuantumului amenzii.

               —

               În plus, reclamanta apreciază că Orientările din 2006 ale Comisiei privind calcularea amenzilor și aplicarea acestora ar fi nelegale și contrare principiului preciziei, precum și cadrului stabilit de legiuitor pentru stabilirea cuantumului amenzii.

               —

               Cu titlu subsidiar, reclamanta arată că, în procedura în litigiu, Comisia s-ar fi îndepărtat în mod substanțial de la metoda prescrisă de Orientările privind calcularea amenzilor. Aceasta ar fi ignorat astfel faptul că era ținută de propriile orientări și a depășit marja de apreciere care îi este permisă. În plus, în speță, Comisia ar fi stabilit în mod arbitrar cuantumul amenzilor aplicate participanților la înțelegerea globală constatată și ar fi consimțit reduceri mai însemnate în favoarea principalilor participanți și instigatorilor acestei înțelegeri în raport cu reclamanta, în contradicție cu propriile constatări în ceea ce privește gravitatea fiecărei încălcări.


title: Cauza T-463/15: Ordonanța Tribunalului din 14 septembrie 2016 – Almashreq Investment Fund/Consiliul

text:
               7.11.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 410/33

         Ordonanța Tribunalului din 14 septembrie 2016 – Almashreq Investment Fund/Consiliul
   (Cauza T-463/15) (1)

   (2016/C 410/49)
   Limba de procedură: franceza
   Președintele Camerei a șaptea a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 337, 12.10.2015.


title: Cauza C-560/15: Cerere de decizie preliminară introdusă de Consiglio di Stato (Italia) la 30 octombrie 2015 – Europa Way Srl, Persidera SpA/Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni şi alţii

text:
               1.2.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 38/23

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Consiglio di Stato (Italia) la 30 octombrie 2015 – Europa Way Srl, Persidera SpA/Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni şi alţii
   (Cauza C-560/15)
   (2016/C 038/34)
   Limba de procedură: italiana

      Instanța de trimitere

   Consiglio di Stato

      Părțile din procedura principală

      Reclamante: Europa Way Srl, Persidera SpA

      Pârâţi: Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni, Ministero dello Sviluppo economico, Presidenza del Consiglio dei Ministri, Ministero dell’Economia e delle Finanze

      Întrebările preliminare

               1)

               Intervenția normativă contestată și actele ulterioare de aplicare au încălcat sau nu au încălcat normele potrivit cărora sarcinile de reglementare a pieței de televiziune revin unei autorități administrative independente (articolele 3 și 8 din Directiva 2002/21/CE (1), așa-numita Directivă-cadru, astfel cum a fost modificată prin Directiva 2009/140/CE (2))?

               2)

               Intervenția normativă contestată și actele ulterioare de aplicare au încălcat sau nu au încălcat dispozițiile (articolului 7 din Directiva 2002/20/CE (3), așa-numita Directivă privind autorizarea, și ale articolului 6 din Directiva 2002/21/CE, așa-numita Directivă-cadru) care prevăd efectuarea prealabilă a unei consultări publice de către autoritatea independentă națională de reglementare a sectorului?

               3)

               Dreptul Uniunii Europene, în special articolul 56 TFUE, articolul 9 din Directiva 2002/21/CE, așa-numita Directivă-cadru, articolele 3, 5 și 7 din Directiva 2002/20/CE, așa-numita Directivă privind autorizarea, și articolele 2 și 4 din Directiva 2002/77/CE (4), așa-numita Directivă privind concurența, precum și principiile nediscriminării, transparenței, liberei concurențe, proporționalității, efectivității și pluralismului informațiilor se opun anulării procedurii de beauty contest – care a fost instituită pentru a remedia, în sistemul de alocare a frecvențelor de televiziune digitală, excluderea nelegitimă de pe piață a unor operatori și pentru a permite accesul operatorilor mici – și înlocuirea acesteia cu o altă procedură de cerere de ofertă oneroasă, în măsura în care a prevăzut impunerea în sarcina participanților a unor cerințe și obligații care nu erau anterior impuse operatorilor tradiționali (incumbents), făcând oneroasă și neeconomică confruntarea concurenţială?

               4)

               Dreptul Uniunii Europene, în special articolul 56 TFUE, articolul 9 din Directiva 2002/21/CE, așa-numita Directivă-cadru, articolele 3, 5 și 7 din Directiva 2002/20/CE, așa-numita Directivă privind autorizarea, articolele 2 și 4 din Directiva 2002/77/CE, așa-numita Directivă privind concurența, şi articolul 258 TFUE, precum și principiile nediscriminării, transparenței, liberei concurențe, proporționalității, efectivității și pluralismului informațiilor, se opun reconfigurării Planului de alocare a frecvențelor, cu reducerea reţelelor naţionale de la 25 la 22 (şi păstrarea aceleiaşi disponibilităţi a multiplexurilor pentru operatorii tradiționali, reducerea loturilor de cerere de oferă la 3 multiplexuri, alocarea de frecvenţe în banda VHF-III cu riscul unor interferenţe puternice?

               5)

               Protecția principiului încrederii legitime, astfel cum a fost elaborat de Curtea de justiție, este compatibilă cu anularea procedurii de beauty contest care nu a permis apelantelor, deja admise în procedura gratuită, să fie adjudecatare sigure ale unora dintre loturile care făceau obiectul cererii de ofertă?

               6)

               Legislația Uniunii în materie de alocare a drepturilor de utilizare a frecvențelor (articolele 8 și 9 din Directiva 2002/21/CE, așa-numita Directivă-cadru, articolele 5 și 7 din Directiva 2002/20/CE, așa-numita Directivă privind autorizarea, articolele 2 și 4 din Directiva 2002/77/CE, așa-numita Directivă privind concurența) este compatibilă cu adoptarea unei dispoziții, precum cea de la articolul 3 quinquies din Decretul-lege nr. 16 din 2012, care este în dezacord cu caracteristicile proprii pieței de radioteleviziune?

      (1)  Directiva 2002/21/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 7 martie 2002 privind un cadru de reglementare comun pentru rețelele și serviciile de comunicații electronice (Directivă-cadru) (JO L 108, p. 33, Ediție specială, 13/vol. 35, p. 195).

      (2)  Directiva 2009/140/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 25 noiembrie 2009 de modificare a Directivelor 2002/21/CE privind un cadru de reglementare comun pentru rețelele și serviciile de comunicații electronice, 2002/19/CE privind accesul la rețelele de comunicații electronice și la infrastructura asociată, precum și interconectarea acestora și 2002/20/CE privind autorizarea rețelelor și serviciilor de comunicații electronice (JO L 337, p. 37).

      (3)  Directiva 2002/20/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 7 martie 2002 privind autorizarea rețelelor și serviciilor de comunicații electronice (Directiva privind autorizarea) (JO L 108, p. 21, Ediție specială, 13/vol. 35, p. 183).

      (4)  Directiva 2002/77/CE a Comisiei din 16 septembrie 2002 privind concurența pe piețele de rețele și servicii de comunicații electronice (JO L 249, p. 21, Ediție specială, 08/vol. 1, p. 132).


title: Cauza F-119/07: Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera a doua) din 17 februarie 2011 — Strack/Comisia (Funcție publică — Funcționari — Procedura de mediere — Act cauzator de prejudiciu — Articolul 73 din Statut — Consolidare — Indemnizație provizorie)

text:
               27.8.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 252/48

         Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera a doua) din 17 februarie 2011 — Strack/Comisia
   (Cauza F-119/07) (1)

   (Funcție publică - Funcționari - Procedura de mediere - Act cauzator de prejudiciu - Articolul 73 din Statut - Consolidare - Indemnizație provizorie)
   2011/C 252/101
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamant: Guido Strack (Köln, Germania) (reprezentant: H. Tettenborn, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: J. Currall și B. Eggers, agenți)

      Obiectul

   Anularea mai multor decizii ale Comisiei de respingere a cererilor reclamantului de a iniția o procedură de mediere, de a interveni rapid, de a lua măsuri pentru soluționarea conflictelor, precum și de a plăti o indemnizație provizorie conform articolului 19 alineatul (4) din Reglementarea comună — Cerere de daune-interese

      Dispozitivul

               1.

               Anulează Decizia Comisiei Europene din 26 februarie 2007 privind refuzul de a-i plăti domnului Strack o indemnizație provizorie în sensul articolului 19 alineatul (4) din Reglementarea comună.

               2.

               Respinge în rest acțiunea.

               3.

               Comisia suportă, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, jumătate din cheltuielile de judecată efectuate de domnul Strack.

               4.

               Domnul Strack suportă jumătate din propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 183, 19.7.2008, p. 32


title: Cauza C-66/09: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Lietuvos Aukščiausiasis Teismas (Republica Lituania) la 16 februarie 2009 – Kirin Amgen/Lietuvos Respublikos valstybinį patentų biurą

text:
               18.4.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 90/17

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Lietuvos Aukščiausiasis Teismas (Republica Lituania) la 16 februarie 2009 – Kirin Amgen/Lietuvos Respublikos valstybinį patentų biurą
   (Cauza C-66/09)
   2009/C 90/27
   Limba de procedură: lituaniana

      Instanța de trimitere

   Lietuvos Aukščiausiasis Teismas (Lituania)

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Kirin Amgen, Inc.

      Pârât: Lietuvos Respublikos valstybinis patentų biuras

      Întrebările preliminare

               1)

               „[D]ata intrării în vigoare a prezentului regulament” avută în vedere la articolul 19 alineatul (2) din Regulamentul nr. 1768/92, trebuie considerată, în privința Republicii Lituania, ca fiind data aderării acesteia la Uniunea Europeană?

               2)

               În cazul unui răspuns afirmativ la prima întrebare, ce natură are raportul între articolele 19 și 7 din Regulamentul nr. 1768/92 în vederea calculării termenului de șase luni și care dintre aceste articole trebuie aplicat în speță?

               3)

               Autorizația de introducere pe piață, în cadrul Comunității, a intrat în vigoare în mod necondiționat în Republica Lituania la data aderării acesteia la Uniunea Europeană?

               4)

               În cazul unui răspuns afirmativ la a treia întrebare, „intrarea în vigoare” a autorizației de introducere pe piață trebuie asimilată cu „obținerea” acesteia în sensul articolului 3 litera (b) din Regulamentul nr. 1768/92?


title: Cauza T-368/13: Acțiune introdusă la 16 iulie 2013 — Boehringer Ingelheim International/OAPI — Lehning entreprise (ANGIPAX)

text:
               7.9.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 260/48

         Acțiune introdusă la 16 iulie 2013 — Boehringer Ingelheim International/OAPI — Lehning entreprise (ANGIPAX)
   (Cauza T-368/13)
   2013/C 260/85
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Boehringer Ingelheim International GmbH (Ingelheim am Rhein, Germania) (reprezentanți: V. von Bomhard și D. Slopek, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Lehning entreprise SARL (Sainte Barbe, Franța)

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea Deciziei Camerei a cincea de recurs a OAPI din 29 aprilie 2013 în cauza R 571/2012-5 în măsura în care a admis înregistrarea mărcii ANGIPAX pentru produse farmaceutice și veterinare și preparate pentru sănătate și pentru îngrijire medicală; fungicide; substanțe dietetice de uz medical; dezinfectanți; pansamente chirurgicale și materiale pentru pansamente; materiale pentru plombarea dinților; preparate pentru distrugerea paraziților; alimente pentru sugari și

               —

               obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată sau — în cazul în care cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs intervine în interesul pârâtului — obligarea în solidar a pârâtului și a intervenientului la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

      Solicitantul mărcii comunitare: cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs.

      Marca comunitară vizată: marca verbală „ANGIPAX” pentru produse din clasa 5 — cerere de înregistrare a unei mărci comunitare nr. 8 952 401.

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în procedura opoziției: reclamanta.

      Marca sau semnul invocat: marca verbală „ANTISTAX” — înregistrată sub nr. 2 498 343 pentru produse din clasele 3, 5, 28 și 30.

      Decizia diviziei de opoziție: respinge opoziția în întregime.

      Decizia camerei de recurs: respinge calea de atac.

      Motivele invocate: încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009.


title: Cauza C-393/12 P: Recurs introdus la 24 august 2012 de Organismos Kypriakis Galaktokomikis Viomichanias împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a opta) din 13 iunie 2012 în cauza T-534/10, Organismos Kypriakis Galaktokomikis Viomichanias/OAPI

text:
               10.11.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 343/8

         Recurs introdus la 24 august 2012 de Organismos Kypriakis Galaktokomikis Viomichanias împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a opta) din 13 iunie 2012 în cauza T-534/10, Organismos Kypriakis Galaktokomikis Viomichanias/OAPI
   (Cauza C-393/12 P)
   2012/C 343/09
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Recurent: Organismos Kypriakis Galaktokomikis Viomichanias (reprezentanți: C. Milbradt și A. Schwarz, Rechtsanwältinnen)

      Cealaltă parte în proces: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Concluziile recurentei

               —

               Anularea Hotărârii Tribunalului (Camera a opta) din 13 iunie 2012 (T-534/10);

               —

               obligarea intimatului la plata cheltuielilor de judecată, inclusiv a celor aferente procedurii de recurs.

      Motivele și principalele argumente

   Recursul este formulat împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a opta) din 13 iunie 2012, prin care Tribunalul a respins acțiune recurentei împotriva Deciziei Camerei a patra de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (OAPI) din 20 septembrie 2010 privind o procedură de opoziție între Organismos Kypriakis Galaktokomikis Viomichanias și Garmo AG privind înregistrarea mărcii comunitare „Hellim”.
   Recurentul invocă următoarele motive:

               În primul rând, Tribunalul a aplicat în mod eronat articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009 (denumit în continuare „RMC”) (1) prin respingerea în mod eronat a similitudinii vizuale și fonetice între semnele „hellim” și „halloumi”. Tribunalul a confirmat în mod corect că mărcile au aceeași primă literă, conțin aceeași combinație de litere „ll”, și au aceleași ultime litere „i” și „m” (chiar dacă în ordine inversă). Cu toate acestea, Tribunalul a considerat că trebuie eliminată orice similaritate vizuală. Respectiva concluzie est contradictorie. Având în vedere faptul că Tribunalul a confirmat că există anumite similarități între semnele în cauză, nu se poate concluziona că nu există nici un fel de similitudine vizuală.

               În al doilea rând, Tribunalul a omis să examineze în concret caracterul distinctiv al mărcii, deși stabilirea existenței caracterului distinctiv ar fi fost necesară și ar fi avut un rol decisiv în cadrul analizei riscului de confuzie. Tribunalul s-a bazat, în acest sens, pe decizia Camerei de recurs, și fără să efectueze o examinare suplimentară, a apreciat că marca este descriptivă în ceea ce privește un sortiment de brânzeturi dintr-o anumită regiune din Cipru. Acest aspect este însă decisiv. Întrucât particularitățile unei mărci colective constau mai exact în faptul că, într-o anumită măsură, se pot face excepții de la norma prin care se interzice înregistrarea elementelor descriptive ale unei mărci, motivarea Tribunalului conduce în mod indirect la concluzia că o marcă colectivă are în mod automat doar un caracter distinctiv slab. Respectiva apreciere este incompatibilă cu articolul 66 din RMC. Deși „Halloumi” este o marcă colectivă, acest fapt nu relevă, în sine, nimic cu privire la caracterul distinctiv al mărcii, care ar trebui să fi fost examinat separat și în profunzime. Halloumi este denumirea unui sortiment de brânzeturi produs în special de respectivul colectiv și nu reprezintă o informație descriptivă cu privire la brânzeturi, brânzeturi moi sau brânzeturi similare. Prin urmare, Halloumi nu poate fi comparată cu „Mozzarella”, de exemplu.

               În sfârșit, concluzia Tribunalului potrivit căreia trebuie respinsă orice similitudine pe plan vizual și fonetic în pofida afirmației privind similitudinea, precum și motivarea acestuia potrivit prin care s-a considerat, fără nicio examinare detaliată, că marca are un caracter distinctiv slab, a avut ca rezultat o examinare eronată și o respingere eronată a riscului de confuzie.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 207/2009 al Consiliului din 26 februarie 2009 privind marca comunitară (versiune codificată) (JO 2009 L 78, p. 1).


title: Cauza C-370/14 P: Recurs introdus la 30 iulie 2014 de Argo Group International Holdings Ltd împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a doua) din 20 mai 2014 în cauza T-247/12, Argo Group International Holdings Ltd/Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

text:
               20.4.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 127/7

         Recurs introdus la 30 iulie 2014 de Argo Group International Holdings Ltd împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a doua) din 20 mai 2014 în cauza T-247/12, Argo Group International Holdings Ltd/Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)
   (Cauza C-370/14 P)
   (2015/C 127/10)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Recurentă: Argo Group International Holdings Ltd (reprezentanți: F. Petillion, avocat, J. Janssen, barrister)

      Celelalte părți din procedură: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale), Arisa Assurances SA
   Prin ordonanța din 12 februarie 2015, Curtea de Justiție (Camera a noua) a respins recursul și a obligat Argo Group International Holdings Ltd să suporte propriile cheltuieli de judecată.


title: Cauza T-53/13: Hotărârea Tribunalului din 6 noiembrie 2014 – Vans/OAPI (Représentation d’une ligne ondulée) ( „Marcă comunitară — Cerere de înregistrare a unei mărci comunitare figurative reprezentând o linie ondulată — Motiv absolut de refuz — Lipsa caracterului distinctiv — Articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 — Lipsa caracterului distinctiv dobândit prin utilizare — Articolul 7 alineatul (3) din Regulamentul nr. 207/2009 — Articolul 76 din Regulamentul nr. 207/2009 — Articolul 75 din Regulamentul nr. 207/2009” )

text:
               22.12.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 462/23

         Hotărârea Tribunalului din 6 noiembrie 2014 – Vans/OAPI (Représentation d’une ligne ondulée)
   (Cauza T-53/13) (1)

   ((„Marcă comunitară - Cerere de înregistrare a unei mărci comunitare figurative reprezentând o linie ondulată - Motiv absolut de refuz - Lipsa caracterului distinctiv - Articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 - Lipsa caracterului distinctiv dobândit prin utilizare - Articolul 7 alineatul (3) din Regulamentul nr. 207/2009 - Articolul 76 din Regulamentul nr. 207/2009 - Articolul 75 din Regulamentul nr. 207/2009”))
   (2014/C 462/35)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Vans, Inc. (Cypress, Californie, Statele Unite) (reprezentant: M. Hirsch, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: O. Mondéjar Ortuño, agent)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a cincea de recurs a OAPI din 14 noiembrie 2012 (cauza R 860/2012-5) privind cererea de înregistrare ca marcă comunitară a unui semn figurativ reprezentând o linie ondulată

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă Vans, Inc. la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 101, 6.4.2013.


title: Cauza T-701/13: Acțiune introdusă la 30 decembrie 2013 — Asociación Española de Banca/Comisia

text:
               22.2.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 52/46

         Acțiune introdusă la 30 decembrie 2013 — Asociación Española de Banca/Comisia
   (Cauza T-701/13)
   2014/C 52/88
   Limba de procedură: spaniola

      Părțile

      Reclamantă: Asociación Española de Banca (Madrid, Spania) (reprezentanți: J. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro, R. Calvo Salinero și A. Lamadrid de Pablo, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei atacate în măsura în care în cadrul acesteia se califică ansamblul de măsuri care, potrivit deciziei, constituie așa-numitul sistem spaniol în materie de leasing fiscal drept ajutor de stat nou și incompatibil cu piața internă;

               —

               în subsidiar, anularea articolelor 1 și 4 din decizia atacată, care identifică investitorii grupurilor de interes economic (GIE) ca fiind beneficiarii pretinselor ajutoare și singurii destinatari ai ordinelor de recuperare;

               —

               în subsidiar, anularea articolului 4 din decizia atacată, în măsura în care prin acesta se dispune recuperarea pretinselor ajutoare;

               —

               anularea articolului 4 din decizia atacată, în măsura în care se pronunță cu privire la legalitatea unor contracte private încheiate între investitori și alte entități și

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Motivele și principalele argumente sunt cele invocate în cauza T-700/13, Bankia/Comisia.


title: Cauza T-404/11: Hotărârea Tribunalului din 17 aprilie 2013 — TCMFG/Consiliul ( „Politica externă și de securitate comună — Măsuri restrictive luate împotriva Iranului în scopul de a împiedica proliferarea nucleară — Înghețarea fondurilor — Obligația de motivare — Eroare vădită de apreciere” )

text:
               1.6.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 156/40

         Hotărârea Tribunalului din 17 aprilie 2013 — TCMFG/Consiliul
   (Cauza T-404/11) (1)

   (Politica externă și de securitate comună - Măsuri restrictive luate împotriva Iranului în scopul de a împiedica proliferarea nucleară - Înghețarea fondurilor - Obligația de motivare - Eroare vădită de apreciere)
   2013/C 156/73
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Turbo Compressor Manufacturer (TCMFG) (Teheran, Iran) (reprezentant: K. Kleinschmidt, avocat)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: M. Bishop și J.-P. Hix, agenți)

      Intervenientă în susținerea pârâtului: Comisia Europeană (reprezentanți: F. Erlbacher și T. Scharf, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare a Deciziei 2011/299/PESC a Consiliului din 23 mai 2011, de modificare a Deciziei 2010/413/PESC privind adoptarea de măsuri restrictive împotriva Iranului (JO L 136, p. 65), în măsura în care o privește pe reclamantă.

      Dispozitivul

               1.

               Anulează Decizia 2011/299/PESC a Consiliului din 23 mai 2011, de modificare a Deciziei 2010/413/PESC privind adoptarea de măsuri restrictive împotriva Iranului, în măsura în care se referă la Turbo Compressor Manufacturer (TCMFG).

               2.

               Efectele Deciziei 2011/299, în măsura în care se referă la TCMFG, sunt menținute în cursul unei perioade care nu poate depăși două luni și zece zile de la data pronunțării prezentei hotărâri.

               3.

               Consiliul Uniunii Europene suportă pe lângă propriile cheltuieli de judecată, cheltuielile de judecată efectuate de TCMFG.

               4.

               Comisia Europeană suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 290, 1.10.2011.


title: Cauza C-236/13 P: Recurs introdus la 29 aprilie 2013 de Biasutti Hotels srl, fostă Hotels Biasutti Snc împotriva Ordonanței Tribunalului (Camera a patra) din 20 februarie 2013 în cauzele conexate T-278/00-T-280/00, T-282/00-T-286/00 și T-288/00-T-295/00, Albergo Quattro Fontane și alții/Comisia

text:
               20.7.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 207/21

         Recurs introdus la 29 aprilie 2013 de Biasutti Hotels srl, fostă Hotels Biasutti Snc împotriva Ordonanței Tribunalului (Camera a patra) din 20 februarie 2013 în cauzele conexate T-278/00-T-280/00, T-282/00-T-286/00 și T-288/00-T-295/00, Albergo Quattro Fontane și alții/Comisia
   (Cauza C-236/13 P)
   2013/C 207/34
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Recurentă: Biasutti Hotels srl, fostă Hotels Biasutti Snc (reprezentanți: A. Bianchini și F. Busetto, avocați)

      Celelalte părți din procedură: Comisia Europeană, Comitato „Venezia vuole vivere”

      Concluziile recurentei

               —

               Anularea ordonanței atacate a Tribunalului;

               —

               admiterea pretențiilor formulate în primă instanță și, în consecință,

                           —

                           anularea, în măsura în care este rezonabil și în limitele interesului recurentei, a Deciziei 2000/394/CE a Comisiei din 25 noiembrie 1999 privind măsurile de ajutor în favoarea întreprinderilor stabilite pe teritoriul Veneției și al Chioggiei, prevăzute prin Legile nr. 30/1997 și nr. 206/1995 de instituire a unor reduceri ale contribuțiilor la asigurările sociale;

                           —

                           cu titlu subsidiar, anularea deciziei menționate în măsura în care impune obligația de a recupera reducerile acordate și în măsura în care impune majorarea cuantumului acestor reduceri care trebuie recuperate cu dobânzi aferente perioadelor avute în vedere în decizie;

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată aferente celor două proceduri.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea recursului se invocă nouă motive:

                  Primul motiv: caracterul eronat al ordonanței, pentru motivul că nu s-a ținut seama de faptul că măsurile în cauză nu confereau niciun avantaj beneficiarilor în considerarea caracterului lor compensatoriu.

                  Al doilea motiv: caracterul eronat al ordonanței, pentru motivul că nu s-a exclus sau cel puțin apreciat capacitatea măsurilor în cauză de a afecta concurența sau schimburile comerciale intracomunitare.

                  Al treilea motiv: caracterul eronat al ordonanței, pentru motivul că s-a exclus aplicabilitatea derogărilor prevăzute la articolul 87 alineatul (2) litera (b) CE [în prezent, articolul 107 alineatul (2) litera (b) TFUE] și la articolul 87 alineatul (3) litera (b) CE [în prezent, articolul 107 alineatul (3) litera (b) TFUE].

                  Al patrulea motiv: caracterul eronat al ordonanței, pentru motivul că s-a exclus aplicabilitatea derogărilor prevăzute la articolul 87 alineatul (3) litera (c) CE [în prezent, articolul 107 alineatul (3) litera (c) TFUE]

                  Al cincilea motiv: caracterul eronat al ordonanței, pentru motivul că s-a exclus aplicabilitatea derogărilor prevăzute la articolul 87 alineatul (3) literele (d) și (e) CE [în prezent, articolul 107 alineatul (3) literele (d) și (e) TFUE]

                  Al șaselea motiv: caracterul eronat al ordonanței, pentru motivul că s-a exclus aplicabilitatea derogărilor prevăzute la articolul 86 alineatul (2) CE [în prezent, articolul 106 alineatul (2) TFUE]

                  Al șaptelea motiv: caracterul eronat al ordonanței, pentru motivul că s-a exclus existența ajutorului și s-a încălcat, în consecință, articolul 88 alineatul (3) CE [în prezent, articolul 108 alineatul (3) TFUE] și a articolului 15 din Regulamentul nr. 659/1999 (1).

                  Al optulea motiv: caracterul eronat al ordonanței, pentru motivul că s-a exclus aplicabilitatea articolului 14 alineatul (1) din Regulamentul nr. 659/1999, în ceea ce privește obligația de recuperare.

                  Al nouălea motiv: caracterul eronat al ordonanței, pentru motivul că s-a exclus aplicabilitatea articolului 14 alineatul (1) din Regulamentul nr. 659/1999, în ceea ce privește aplicarea de dobânzi.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 659/1999 al Consiliului din 22 martie 1999 de stabilire a normelor de aplicare a articolului 93 din Tratatul CE (JO L 83, p. 1, Ediție specială, 08/vol. 1, p. 41).


title: Cauza C-362/12: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Supreme Court of the United Kingdom (Regatul Unit) la 30 iulie 2012 — Test Claimants in the Franked Investment Income Group Litigation/Commissioners of Inland Revenue, Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

text:
               13.10.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 311/5

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Supreme Court of the United Kingdom (Regatul Unit) la 30 iulie 2012 — Test Claimants in the Franked Investment Income Group Litigation/Commissioners of Inland Revenue, Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs
   (Cauza C-362/12)
   2012/C 311/05
   Limba de procedură: engleza

      Instanța de trimitere

   Supreme Court of the United Kingdom

      Părțile din acțiunea principală

      Apelanți: Test Claimants in the Franked Investment Income Group Litigation

      Intimați: Commissioners of Inland Revenue, Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

      Întrebările preliminare

               1.

               În cazul în care, potrivit legislației unui stat membru, un contribuabil poate alege între două cauze alternative ale acțiunii pentru a solicita restituirea taxelor percepute contrar articolelor 49 TFUE și 63 TFUE, iar una dintre aceste cauze ale acțiunii beneficiază de un termen de prescripție mai lung, este compatibil cu principiile efectivității, securității juridice și încrederii legitime ca acest stat membru să adopte reglementări care reduc acest termen de prescripție mai lung fără preaviz și în mod retroactiv la data anunțului public al noii reglementări propuse?

               2.

               Răspunsul la prima întrebare ar fi diferit în cazul în care, în momentul în care contribuabilul a formulat acțiunea invocând cauza care beneficia de termenul de prescripție mai lung, posibilitatea de a utiliza această cauză a acțiunii în temeiul dreptului național fusese recunoscută numai (i) recent și (ii) de către o instanță inferioară și nu a fost confirmată în mod definitiv de către instanța supremă decât ulterior?


title: Cauza F-144/11: Acțiune introdusă la 29 decembrie 2011 — ZZ/Comisia

text:
               3.3.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 65/27

         Acțiune introdusă la 29 decembrie 2011 — ZZ/Comisia
   (Cauza F-144/11)
   2012/C 65/53
   Limba de procedură: spaniola

      Părțile

      Reclamant: ZZ (reprezentant: I. Ruiz Garcia, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Obiectul și descrierea litigiului

   Anularea deciziei de a nu admite reclamantul la examenele de selecție după publicarea unui corrigendum al anunțului de concurs care anulează nota eliminatorie pentru proba (d) de raționament situațional

      Concluziile reclamantului

               —

               Anularea deciziei EPSO/R/17/11 și a deciziei de respingere a candidaturii reclamantului în temeiul corrigendumului;

               —

               invitarea reclamantului la faza a doua a concursului EPSO/AST/111/10;

               —

               plata către reclamant a sumei de 10 400 de euro cu titlu de daune interese;

               —

               obligarea Comisiei Europene la plata cheltuielilor de judecată.


title: Cauza T-184/06: Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 12 septembrie 2007 — Comisia Comunităților Europene/Internet Commerce Network și Dane-Elec Memory ( Clauză compromisorie — Contract încheiat în cadrul unui program specific în domeniul tehnologiilor societății informaționale (proiectul Crossmarc) — Neexecutare a contractului — Rambursare a avansului plătit de către Comunitate — Garanție a obligațiilor contractuale plătibilă la prima cerere — Judecare în lipsă )

text:
               20.10.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 247/33

         Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 12 septembrie 2007 — Comisia Comunităților Europene/Internet Commerce Network și Dane-Elec Memory
   (Cauza T-184/06) (1)

   („Clauză compromisorie - Contract încheiat în cadrul unui program specific în domeniul tehnologiilor societății informaționale (proiectul Crossmarc) - Neexecutare a contractului - Rambursare a avansului plătit de către Comunitate - Garanție a obligațiilor contractuale plătibilă la prima cerere - Judecare în lipsă’)
   (2007/C 247/54)
   Limba de procedură: franceza
   Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: inițial L. Ström van Lier, ulterior L. Escobar Guerrero, agenți, asistați de P. Elvinger, avocat)

      Pârâte: Internet Commerce Network (Bagnolet, Franța) și Dane-Elec Memory (Bagnolet)
   Obiectul
   Acțiune întemeiată pe o clauză compromisorie prin care se urmărește obligarea pârâtelor la rambursarea cuantumului avansului plătit de către Comunitate, precum și a dobânzilor de întârziere, ca urmare a neexecutării contractului nr. 2000 — 25366, încheiat în cadrul unui program specific de cercetare, dezvoltare tehnologică și demonstrare în domeniul tehnologiilor societății informaționale (IST) (1998-2002) și care privește proiectul Crossmarc (Cross-lingual Multi Agent Retail Comparison).
   Dispozitivul

               1)

               Obligă Dane-Elec Memory la plata către Comisia Comunităților Europene a sumei de 55 878 euro, datorată în principal, plus dobânzile:

                           —

                           la rata de 4,75 % pe an începând de la 16 martie 2004 până la 31 decembrie 2005;

                           —

                           la rata de 5 % pe an începând de la 1 ianuarie până la 31 decembrie 2006;

                           —

                           la rata de 5,25 % pe an începând de la 1 ianuarie 2007 până la plata completă a datoriei.

               2)

               Nu este necesar a se pronunța cu privire la cererea formulată împotriva Internet Commerce Network.

               3)

               Obligă Dane-Elec Memory la plata cheltuielilor de judecată suportate de Comisie, pe lângă propriile cheltuieli de judecată.

               4)

               Internet Commerce Network va suporta propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 212, 2.9.2006.


title: Cauza C-497/14: Ordonanța Curții (Camera a noua) din 15 aprilie 2015 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunale ordinario di Torino – Italia) – procedură penală împotriva lui Stefano Burzio (Trimitere preliminară — Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene — Articolul 50 — Principiul ne bis in idem — Legislație națională care prevede o sancțiune administrativă și o sancțiune penală pentru neplata unor rețineri fiscale — Neaplicarea dreptului Uniunii — Necompetență vădită)

text:
               29.6.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 213/13

         Ordonanța Curții (Camera a noua) din 15 aprilie 2015 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunale ordinario di Torino – Italia) – procedură penală împotriva lui Stefano Burzio
   (Cauza C-497/14) (1)

   ((Trimitere preliminară - Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene - Articolul 50 - Principiul ne bis in idem - Legislație națională care prevede o sancțiune administrativă și o sancțiune penală pentru neplata unor rețineri fiscale - Neaplicarea dreptului Uniunii - Necompetență vădită))
   (2015/C 213/20)
   Limba de procedură: italiana

      Instanța de trimitere

   Tribunale ordinario di Torino

      Partea din procedura principală

   Stefano Burzio

      Dispozitivul

   Curtea de Justiție a Uniunii Europene este vădit necompetentă să răspundă la întrebarea adresată de Tribunale ordinario di Torino (Italia), prin decizia din 27 octombrie 2014.

      (1)  JO C 34, 2.2.2015.


title: Cauza F-129/12: Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera întâi) din 12 decembrie 2013 — CH/Parlamentul European (Funcție publică — Asistenți parlamentari acreditați — Reziliere anticipată a contractului — Cerere de asistență — Hărțuire morală)

text:
               8.2.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 39/28

         Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera întâi) din 12 decembrie 2013 — CH/Parlamentul European
   (Cauza F-129/12) (1)

   (Funcție publică - Asistenți parlamentari acreditați - Reziliere anticipată a contractului - Cerere de asistență - Hărțuire morală)
   2014/C 39/52
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: CH (Bruxelles, Belgia) (reprezentanți: L. Levi, C. Bernard-Glanz și A. Tymen, avocați)

      Pârât: Parlamentul European (reprezentanți: S. Alves și E. Taneva, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare a deciziei de concediere a reclamantului și a deciziei de respingere a cererii sale de asistență prin care se urmărește recunoașterea unei hărțuiri morale și o cerere de despăgubire.

      Dispozitivul

               1.

               Anulează decizia Parlamentului European din 19 ianuarie 2012 prin care a fost reziliat contractul de asistent parlamentar acreditat al lui CH.

               2.

               Anulează decizia Parlamentului European din 15 martie 2012 prin care a fost respinsă cererea de asistență formulată de CH la 22 decembrie 2011.

               3.

               Obligă Parlamentul European la plata în favoarea lui CH a sumei de 50 000 de euro.

               4.

               Parlamentul European suportă propriile cheltuieli de judecată și este obligat să suporte cheltuielile de judecată efectuate de CH.

      (1)  JO C 26, 26.1.2013, p. 73.


title: Cauza C-306/13: Cerere de decizie preliminară introdusă de Rechtbank van eerste aanleg te Brussel (Belgia) la 4 iunie 2013 — LVP NV/Belgische Staat

text:
               31.8.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 252/20

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Rechtbank van eerste aanleg te Brussel (Belgia) la 4 iunie 2013 — LVP NV/Belgische Staat
   (Cauza C-306/13)
   2013/C 252/30
   Limba de procedură: olandeza

      Instanța de trimitere

   Rechtbank van eerste aanleg te Brussel

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: LVP NV

      Pârât: Belgische Staat

      Întrebarea preliminară

   Regulamentul (CE) nr. 1964/2005 al Consiliului din 29 noiembrie 2005 privind taxele vamale aplicabile bananelor (JO L 316, p. 1, Ediție specială, 03/vol. 67, p. 162), astfel cum a fost aplicat de Uniunea Europeană în perioada 1 ianuarie 2006-15 decembrie 2009, încalcă articolul I, articolul XIII alineatul (1) și alineatul (2) litera (d), articolul XXVIII și/sau orice alt articol aplicabil din Acordul General pentru Tarife și Comerț (GATT) 1994, considerate separat sau coroborate, prin introducerea unei taxe vamale de 176 de euro pe tonă pentru banane (codul NC 0803 00 19), contrar concesiilor pentru banane negociate de CE, înainte ca în această privință să fie încheiat un nou acord negociat în cadrul OMC?


title: Cauza C-93/10: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 27 octombrie 2011 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Bundesfinanzhof — Germania) — Finanzamt Essen-NordOst/GFKL Financial Services AG (A șasea directivă TVA — Articolul 2 punctul 1 și articolul 4 — Domeniu de aplicare — Noțiunile „prestări de servicii efectuate cu titlu oneros” și „activitate economică” — Vânzare de creanțe incerte — Preț de vânzare inferior valorii nominale a acestor creanțe — Asumarea de către cumpărător a operațiunilor de recuperare a creanțelor menționate și a riscului de neplată de către debitori)

text:
               17.12.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 370/12

         Hotărârea Curții (Camera a treia) din 27 octombrie 2011 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Bundesfinanzhof — Germania) — Finanzamt Essen-NordOst/GFKL Financial Services AG
   (Cauza C-93/10) (1)

   (A șasea directivă TVA - Articolul 2 punctul 1 și articolul 4 - Domeniu de aplicare - Noțiunile „prestări de servicii efectuate cu titlu oneros” și „activitate economică” - Vânzare de creanțe incerte - Preț de vânzare inferior valorii nominale a acestor creanțe - Asumarea de către cumpărător a operațiunilor de recuperare a creanțelor menționate și a riscului de neplată de către debitori)
   2011/C 370/17
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Bundesfinanzhof

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Finanzamt Essen-NordOst

      Pârâtă: GFKL Financial Services AG

      Obiectul

   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Bundesfinanzhof — Interpretarea articolului 2 punctul 1, a articolului 4, a articolului 11 secțiunea A alineatul (1) litera (a), precum și a articolului 13 secțiunea B litera (d) punctele 2 și 3 din A șasea directivă 77/388/CEE a Consiliului din 17 mai 1977 privind armonizarea legislațiilor statelor membre referitoare la impozitele pe cifra de afaceri — sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată: baza unitară de evaluare (JO L 145, p. 1) — Noțiunile de prestări de servicii cu titlu oneros și de activitate economică — Factoring — Răscumpărarea unor creanțe cu risc ridicat la un preț calculat în funcție de probabilitatea neplății de către debitori — Asumarea sarcinii recuperării creanțelor și a riscului de neplată de către factor

      Dispozitivul

   Articolul 2 punctul 1 și articolul 4 din A șasea directivă 77/388/CEE a Consiliului din 17 mai 1977 privind armonizarea legislațiilor statelor membre referitoare la impozitele pe cifra de afaceri — sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată: baza unitară de evaluare trebuie interpretate în sensul că un operator care cumpără, pe propriul risc, creanțe incerte la un preț inferior valorii nominale a acestora nu efectuează o prestare de servicii cu titlu oneros, în sensul articolului 2 punctul 1, și nu desfășoară o activitate economică care intră în domeniul de aplicare al acestei directive atunci când diferența dintre valoarea nominală a creanțelor menționate și prețul de cumpărare a acestora reflectă valoarea economică efectivă a creanțelor respective la momentul cesiunii lor.

      (1)  JO C 134, 22.5.2010.


title: Cauza T-284/17: Acțiune introdusă la 12 mai 2017 – Le Pen/Parlamentul

text:
               17.7.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 231/36

         Acțiune introdusă la 12 mai 2017 – Le Pen/Parlamentul
   (Cauza T-284/17)
   (2017/C 231/45)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: Marion Le Pen (Saint-Cloud, Franța) (reprezentant: M. Ceccaldi, avocat)

      Pârât: Parlamentul European

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               Anularea deciziei Parlamentului European din 2 martie 2017 privind cererea de ridicare a imunității lui Marine Le Pen 2016/2295 (IMM)

               —

               obligarea Parlamentului European la plata către doamna Marine Le Pen a sumei de 35 000 de euro cu titlu de reparație a prejudiciului moral suferit;

               —

               obligarea Parlamentului European la plata către doamna Marine Le Pen a sumei de 5 000 de euro cu titlu de rambursare a cheltuielilor recuperabile;

               —

               obligarea Parlamentului European la plata tuturor cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă patru motive.

               1.

               Primul motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 8 din Protocolul nr. 7 privind privilegiile și imunitățile Uniunii Europene (denumit în continuare „protocolul”). Acest motiv se împarte în patru aspecte.

                           —

                           Primul aspect, întemeiat pe întinderea imunității prevăzute la articolul 8 din protocol.

                           —

                           Al doilea aspect, întemeiat pe obiectul imunității prevăzute la articolul 8 din protocol.

                           —

                           Al treilea aspect, întemeiat pe protecția tradițională de către Parlament a imunității prevăzute la articolul 8 din protocol.

                           —

                           Al patrulea aspect, întemeiat pe încălcarea imunității doamnei Le Pen prevăzute la articolul 8 din protocol.

               2.

               Al doilea motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 9 din protocol. Acest motiv se împarte în trei aspecte.

                           —

                           Primul aspect, întemeiat pe obiectul articolului 9 din protocol.

                           —

                           Al doilea aspect, întemeiat pe eroarea de drept a Parlamentului European față de ridicarea imunității doamnei Le Pen.

                           —

                           Al treilea aspect, întemeiat pe faptul că decizia de ridicare a imunității ar fi contrară independenței doamnei Le Pen și a instituției.

               3.

               Al treilea motiv, întemeiat pe încălcarea principiului egalității de tratament și a principiului bunei administrări. Acest motiv se împarte în două aspecte.

                           —

                           Primul aspect, întemeiat pe tratamentul diferit al doamnei Le Pen în raport cu situații comparabile și pe încălcarea principiului egalității de tratament.

                           —

                           Al doilea aspect, întemeiat pe faptul că decizia atacată ar reprezenta un caz vădit de fumus persecutionis și ar încălca principiul bunei administrări.

               4.

               Al patrulea motiv, întemeiat pe încălcarea dreptului la apărare.


title: Cauza T-513/12: Hotărârea Tribunalului din 23 ianuarie 2014 — NCL/OAPI (NORWEGIAN GETAWAY) [ „Marcă comunitară — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale NORWEGIAN GETAWAY — Motive absolute de refuz — Caracter descriptiv — Lipsa caracterului distinctiv — Articolul 7 alineatul (1) literele (b) și (c) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009” ]

text:
               8.3.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 71/19

      Hotărârea Tribunalului din 23 ianuarie 2014 — NCL/OAPI (NORWEGIAN GETAWAY)
      (Cauza T-513/12) (1)

      (Marcă comunitară - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale NORWEGIAN GETAWAY - Motive absolute de refuz - Caracter descriptiv - Lipsa caracterului distinctiv - Articolul 7 alineatul (1) literele (b) și (c) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009)
      (2014/C 71/32)
      Limba de procedură: germana

         Părțile

         Reclamantă: NCL Corporation Ltd (Miami, Florida, Statele Unite) (reprezentant: N. Grüger, avocat)

         Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: A. Schifko, agent)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva Deciziei camerei a patra de recurs a OAPI din 12 septembrie 2012 (cauza R 1014/2012-4) privind o cerere de înregistrare a semnului verbal NORWEGIAN GETAWAY drept marcă comunitară

         Dispozitivul

                  1.

                  Respinge acțiunea.

                  2.

                  NCL Corporation suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele ale Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI).

         (1)  JO C 26, 26.1.2013.


title: Cauza F-35/12: Acțiune introdusă la 14 martie 2012 — ZZ/OAREC

text:
               12.5.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 138/37

         Acțiune introdusă la 14 martie 2012 — ZZ/OAREC
   (Cauza F-35/12)
   2012/C 138/87
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: ZZ (reprezentanți: D. Abreu Caldas, S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis și É. Marchal, avocați)

      Pârât: Organismul autorităților europene de reglementare în domeniul comunicațiilor electronice

      Obiectul și descrierea litigiului

   Anularea deciziei de a aplica o clauză medicală de rezervă în ceea ce privește reclamantul ca urmare a vizitei medicale de angajare începând cu momentul angajării sale în muncă și a deciziei de respingere a reclamației reclamantului

      Concluziile reclamantului

               —

               Anularea deciziei de respingere a reclamației reclamantului îndreptate împotriva deciziei de a aplica în ceea ce îl privește o clauză medicală de rezervă începând cu momentul angajării sale în muncă;

               —

               în măsura în care este necesar, anularea deciziei de a aplica în ceea ce privește reclamantul o clauză medicală de rezervă începând cu momentul angajării sale în muncă;

               —

               obligarea OAREC la plata cheltuielilor de judecată.


title: Cauza C-551/15: Cerere de decizie preliminară introdusă de Općinski sud u Puli-Pola (Croația) la 23 octombrie 2015 – Pula Parking d.o.o./Sven Klaus Tederahn

text:
               8.2.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 48/9

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Općinski sud u Puli-Pola (Croația) la 23 octombrie 2015 – Pula Parking d.o.o./Sven Klaus Tederahn
   (Cauza C-551/15)
   (2016/C 048/16)
   Limba de procedură: croata

      Instanța de trimitere

   Općinski sud u Puli-Pola

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Pula Parking d.o.o.

      Pârât: Sven Klaus Tederahn

      Întrebările preliminare

               1)

               Având în vedere natura juridică a raporturilor dintre părțile din litigiu, Regulamentul (UE) nr. 1215/2012 (1) este aplicabil în speță?

               2)

               Regulamentul (UE) nr. 1215/2012 privește și competența notarilor din Republica Croația?

      (1)  Regulamentul (UE) nr. 1215/2012 al Parlamentului European și al Consiliului din 12 decembrie 2012 privind competența judiciară, recunoașterea și executarea hotărârilor în materie civilă și comercială (JO L 351, p. 1).


title: Cauza T-256/04: Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din data de 13 februarie 2007 — Mundipharma/OHMI — Altana Pharma (RESPICUR) ( Marcă comunitară — Procedura de opoziție — Cerere de înregistrare marcă comunitară verbală RESPICUR — Marcă națională verbală anterioară RESPICORT — Motiv relativ de refuz — Risc de confuzie — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 — Dovada utilizării mărcii anterioare — Articolul 43 alineatele (2) și (3) din Regulamentul nr. 40/94 )

text:
               14.4.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 82/33

         Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din data de 13 februarie 2007 — Mundipharma/OHMI — Altana Pharma (RESPICUR)
   (Cauza T-256/04) (1)

   („Marcă comunitară - Procedura de opoziție - Cerere de înregistrare marcă comunitară verbală RESPICUR - Marcă națională verbală anterioară RESPICORT - Motiv relativ de refuz - Risc de confuzie - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 - Dovada utilizării mărcii anterioare - Articolul 43 alineatele (2) și (3) din Regulamentul nr. 40/94’)
   (2007/C 82/72)
   Limba de procedură: germana
   Părțile

      Reclamantă: Mundipharma AG (Basel, Elveția) (reprezentant: F. Nielsen, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentanți: inițial B. Müller, ulterior G. Schneider, agenți)

      Cealaltă parte în cadrul procedurii în fața camerei de recurs a OAPI, intervenientă în fața Tribunalului: Altana Pharma AG (Konstanz, Germania) (reprezentant: H. Becker, Rechtsanwalt)
   Obiectul
   Acțiune formulată împotriva deciziei camerei a doua de recurs a OAPI din 19 aprilie 2004 (cauza R 1004/2002-2), privind o procedură de opoziție între Mundipharma AG și Altana Pharma AG.
   Dispozitivul

               1)

               Anulează decizia camerei a doua de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele) (OAPI) din 19 aprilie 2004 (cauza R 1004/2002 2).

               2)

               OAPI va suporta propriile cheltuieli, precum și pe cele efectuate de reclamantă, mai puțin cele în legătură cu cererea de intervenție.

               3)

               Reclamanta va suporta propriile cheltuieli cu privire la cererea de intervenție.

               4)

               Intervenienta va suporta propriile cheltuieli.

      (1)  JO C 217 din 28.8.2004.