title: Cauza T-806/17: Hotărârea Tribunalului din 3 octombrie 2019 – BASF și REACH & colours/ECHA („REACH – Articolul 11 din Regulamentul (CE) nr. 1907/2006 – Articolul 3 alineatul (3) din Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2016/9 – Obligația de transmitere în comun a datelor – Transmiterea în comun a datelor cu opțiune de derogare completă – Practică administrativă a ECHA care impune un acord referitor la condițiile de acces la o transmitere în comun cu solicitantul principal pentru o substanță înregistrată – Lipsa acordului – Mecanism de soluționare a dezacordurilor aplicat prin analogie – Decizie prin care se acordă accesul la o transmitere în comun – Temei juridic – Putere de apreciere a ECHA – Eroare vădită de apreciere – Obligația de motivare – Securitate juridică”)

text:
               16.12.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 423/33

      Hotărârea Tribunalului din 3 octombrie 2019 – BASF și REACH & colours/ECHA
      (Cauza T-806/17) (1)

      („REACH - Articolul 11 din Regulamentul (CE) nr. 1907/2006 - Articolul 3 alineatul (3) din Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2016/9 - Obligația de transmitere în comun a datelor - Transmiterea în comun a datelor cu opțiune de derogare completă - Practică administrativă a ECHA care impune un acord referitor la condițiile de acces la o transmitere în comun cu solicitantul principal pentru o substanță înregistrată - Lipsa acordului - Mecanism de soluționare a dezacordurilor aplicat prin analogie - Decizie prin care se acordă accesul la o transmitere în comun - Temei juridic - Putere de apreciere a ECHA - Eroare vădită de apreciere - Obligația de motivare - Securitate juridică”)
      (2019/C 423/41)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamante: BASF SE (Ludwigshafen am Rhein, Germania) și REACH & colours Kereskedelmi és Szolgáltató Kft. (REACH & colours Kft.) (Budapesta, Ungaria) (reprezentanți: R. Cana, D. Abrahams, E. Mullier și H. Widemann, avocați)

         Pârâtă: Agenția Europeană pentru Produse Chimice (reprezentanți: M. Heikkilä, C. Jacquet și T. Basmatzi, agenți)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE având ca obiect anularea deciziei DSH-30-3-0123-2017 a ECHA din 2 octombrie 2017 prin care s-a acordat Sustainability Support Services (Europe) AB accesul la transmiterea în comun depusă de REACH & colours, în calitate de solicitant principal pentru substanța hexasodiu 2,2’-[vinilenbis[(3-sulfonato-4,1-fenil)imino[6-(dietilamino)-1, 3, 5-triazin-4,2-diil]imino]]bis(benzen-1,4-disulfonat) cu numărul CE 255-217-5 și numărul CAS 41098-56-0.

         Dispozitivul

                  1)

                     Respinge acțiunea

                  2)

                     BASF SE, REACH & colours Kereskedelmi és Szolgáltató Kft. (REACH & colours Kft.) și Agenția Europeană pentru Produse Chimice (ECHA) suportă propriile cheltuieli de judecată

         (1)  JO C 52, 12.2.2018.


title: Cauza C-692/17: Hotărârea Curții (Camera a doua) din 17 octombrie 2019 (cerere de decizie preliminară formulată de Supremo Tribunal Administrativo - Portugalia) – Paulo Nascimento Consulting - Mediação Imobiliária Lda/Autoridade Tributária e Aduaneira (Trimitere preliminară – Taxă pe valoarea adăugată (TVA) – Directiva 2006/112/CE – Scutiri – Articolul 135 alineatul (1) literele (b) și (d) – Operațiuni referitoare la acordarea și negocierea de credite și la gestionarea creditelor – Operațiuni privind creanțele, exceptând recuperarea creanțelor – Cesiune cu titlu oneros, în beneficiul unui terț, a unei poziții într-o procedură de executare silită a unei creanțe recunoscute prin hotărâre judecătorească)

text:
               16.12.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 423/3

      Hotărârea Curții (Camera a doua) din 17 octombrie 2019 (cerere de decizie preliminară formulată de Supremo Tribunal Administrativo - Portugalia) – Paulo Nascimento Consulting - Mediação Imobiliária Lda/Autoridade Tributária e Aduaneira
      (Cauza C-692/17) (1)

      (Trimitere preliminară - Taxă pe valoarea adăugată (TVA) - Directiva 2006/112/CE - Scutiri - Articolul 135 alineatul (1) literele (b) și (d) - Operațiuni referitoare la acordarea și negocierea de credite și la gestionarea creditelor - Operațiuni privind creanțele, exceptând recuperarea creanțelor - Cesiune cu titlu oneros, în beneficiul unui terț, a unei poziții într-o procedură de executare silită a unei creanțe recunoscute prin hotărâre judecătorească)
      (2019/C 423/03)
      Limba de procedură: portugheza

         Instanța de trimitere

      Supremo Tribunal Administrativo

         Părțile din procedura principală

         Recurentă: Paulo Nascimento Consulting - Mediação Imobiliária Lda

         Intimată: Autoridade Tributária e Aduaneira

         Dispozitivul

      Articolul 135 alineatul (1) litera (b) din Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată trebuie să fie interpretat în sensul că scutirea pe care o prevede pentru operațiunile privind acordarea și negocierea de credite sau gestionarea creditelor nu se aplică unei operațiuni care constă, pentru persoana impozabilă, în cesiunea către un terț, cu titlu oneros, a tuturor drepturilor și obligațiilor care rezultă din poziția sa în cadrul unei proceduri de executare silită a unei creanțe care a fost recunoscută printr-o hotărâre judecătorească și a cărei plată a fost garantată printr-un drept asupra unui bun imobil pus sub sechestru care a fost atribuit acestei persoane impozabile.

         (1)  JO C 94, 12.3.2018.


title: Cauza T-99/19: Ordonanța Tribunalului din 25 septembrie 2019 – Magnan/Comisia („Acțiuni în constatarea abținerii de a acționa, în despăgubire și în anulare – Libera circulație a lucrătorilor – Libertatea de alegere a ocupației – Acordul dintre Comunitatea Europeană și statele sale membre, pe de o parte, și Confederația Elvețiană, pe de altă parte, privind libera circulație a persoanelor – Pretinsa încălcare a acestui acord prin acte cu putere de lege și norme administrative elvețiene care reglementează exercitarea profesiei de medic – Cerere de adoptare a unor măsuri împotriva Elveției și cerere de despăgubire pentru prejudiciile suferite – Răspunsul SEAE – Acțiune în parte vădit inadmisibilă și în parte vădit nefondată”)

text:
               16.12.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 423/57

      Ordonanța Tribunalului din 25 septembrie 2019 – Magnan/Comisia
      (Cauza T-99/19) (1)

      („Acțiuni în constatarea abținerii de a acționa, în despăgubire și în anulare - Libera circulație a lucrătorilor - Libertatea de alegere a ocupației - Acordul dintre Comunitatea Europeană și statele sale membre, pe de o parte, și Confederația Elvețiană, pe de altă parte, privind libera circulație a persoanelor - Pretinsa încălcare a acestui acord prin acte cu putere de lege și norme administrative elvețiene care reglementează exercitarea profesiei de medic - Cerere de adoptare a unor măsuri împotriva Elveției și cerere de despăgubire pentru prejudiciile suferite - Răspunsul SEAE - Acțiune în parte vădit inadmisibilă și în parte vădit nefondată”)
      (2019/C 423/72)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamant: Nathaniel Magnan (Aix-en-Provence, Franța) (reprezentant: J. Fayolle, avocat)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: H. Støvlbæk, J. Hottiaux și M. Šimerdová, agenți)

         Obiectul

      În primul rând, o cerere întemeiată pe articolul 265 TFUE prin care se urmărește să se constate că Comisia s a abținut în mod nelegal să adopte măsuri împotriva Confederației Elvețiene ca urmare a unei pretinse încălcări a Acordului dintre Comunitatea Europeană și statele membre ale acesteia, pe de o parte, și Confederația Elvețiană, pe de altă parte, privind libera circulație a persoanelor (JO 2002, L 114, p. 6, Ediție specială, 11/vol. 74, p. 97), semnat la Luxemburg la 21 iunie 1999, în al doilea rând, o cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE prin care se urmărește anularea deciziei Comisiei prin care se refuză adoptarea unor măsuri împotriva Confederației Elvețiene, cuprinsă în scrisoarea Serviciului European de Acțiune Externă (SEAE) din 20 decembrie 2018, și, în al treilea rând, o cerere întemeiată pe articolele 268 și 340 TFUE, prin care se urmărește obținerea reparării prejudiciului pe care reclamantul pretinde că l ar fi suferit începând din anul 2013 ca urmare a încălcării Acordului dintre Comunitatea Europeană și statele membre ale acesteia, pe de o parte, și Confederația Elvețiană, pe de altă parte, privind libera circulație a persoanelor, precum și plata unei penalități cu titlu cominatoriu

         Dispozitivul

                  1)

                     Respinge acțiunea

                  2)

                     Îl obligă pe domnul Nathaniel Magnan la plata cheltuielilor de judecată

         (1)  JO C 206, 17.6.2019.


title: Cauza T-112/18: Hotărârea Tribunalului din 24 septembrie 2019 – Pink Lady America/OCSP – WAAA (Cripps Pink) („Soiuri de plante – Procedură de declarare a nulității – Soi de mere Cripps Pink – Articolele 10 și 116 din Regulamentul (CE) nr. 2100/94 – Noutate – Perioadă de grație derogatorie – Noțiunea de exploatare a soiului – Evaluare comercială – Articolul 76 din Regulamentul (CE) nr. 874/2009 – Elemente de probă prezentate tardiv în fața camerei de recurs – Elemente de probă prezentate pentru prima dată în fața Tribunalului”)

text:
               16.12.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 423/34

      Hotărârea Tribunalului din 24 septembrie 2019 – Pink Lady America/OCSP – WAAA (Cripps Pink)
      (Cauza T-112/18) (1)

      („Soiuri de plante - Procedură de declarare a nulității - Soi de mere Cripps Pink - Articolele 10 și 116 din Regulamentul (CE) nr. 2100/94 - Noutate - Perioadă de grație derogatorie - Noțiunea de exploatare a soiului - Evaluare comercială - Articolul 76 din Regulamentul (CE) nr. 874/2009 - Elemente de probă prezentate tardiv în fața camerei de recurs - Elemente de probă prezentate pentru prima dată în fața Tribunalului”)
      (2019/C 423/42)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Pink Lady America LLC (Yakima, Washington, Statele Unite) (reprezentanți: inițial R. Manno și S. Travaglio, ulterior R. Manno, avocați)

         Pârât: Oficiul Comunitar pentru Soiuri de Plante (reprezentanți: M. Ekvad, F. Mattina și M. Garcia Monco-Fuente, agenți)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OCSP, intervenientă la Tribunal: Western Australian Agriculture Authority (WAAA) (South Perth, Australia) (reprezentanți: T. Bouvet și L. Romestant, avocați)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva Deciziei camerei de recurs a OCSP din 14 septembrie 2017 (cauza A 007/2016) privind o procedură de declarare a nulității între WAAA și Pink Lady America

         Dispozitivul

                  1)

                     Respinge acțiunea

                  2)

                     Obligă Pink Lady America LLC la plata cheltuielilor de judecată

         (1)  JO C 152, 30.4.2018.


title: Cauzele T-102/19 și T-132/19: Ordonanța Tribunalului din 7 octombrie 2019 – Garriga Polledo și alții/Parlamentul („Acțiune în anulare – Drept instituțional – Normele privind cheltuielile și indemnizațiile deputaților în Parlamentul European – Modificarea regimului facultativ de pensii complementare – Act normativ – Măsuri de executare – Neafectare individuală – Inadmisibilitate”)

text:
               16.12.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 423/57

      Ordonanța Tribunalului din 7 octombrie 2019 – Garriga Polledo și alții/Parlamentul
      (Cauzele T-102/19 și T-132/19) (1)

      („Acțiune în anulare - Drept instituțional - Normele privind cheltuielile și indemnizațiile deputaților în Parlamentul European - Modificarea regimului facultativ de pensii complementare - Act normativ - Măsuri de executare - Neafectare individuală - Inadmisibilitate”)
      (2019/C 423/73)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamanți în cauza T-102/19: Salvador Garriga Polledo (Madrid, Spania) și ceilalți 43 de reclamanți ale căror nume figurează în anexa la ordonanță (reprezentanți: A. Schmitt și A. Waisse, avocați)

         Reclamant în cauza T-132/19: Richard Ashworth (Lingfield, Regatul Unit) (reprezentanți: A. Schmitt și A. Waisse, avocați)

         Pârât: Parlamentul European (reprezentanți: N. Görlitz, M. Ecker și Z. Nagy, agenți)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE având ca obiect anularea Deciziei Biroului Parlamentului din 10 decembrie 2018 prin care se modifică Normele de aplicare a Statutului deputaților în Parlamentul European (JO 2018, C 466, p. 8).

         Dispozitivul

                  1)

                     Conexează cauzele T-102/19 și T-132/19 în vederea pronunțării prezentei ordonanțe

                  2)

                     Respinge acțiunile ca inadmisibile

                  3)

                     Domnul Salvador Garriga Polledo și ceilalți reclamanți ale căror nume figurează în anexă, precum și domnul Richard Ashworth suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și cheltuielile de judecată efectuate de Parlamentul European

         (1)  JO C 139, 15.4.2019.


title: Cauza C-703/17: Hotărârea Curții (Camera a doua) din 10 octombrie 2019 (cerere de decizie preliminară formulată de Oberlandesgericht Wien - Austria) – Adelheid Krah/Universität Wien (Trimitere preliminară – Libera circulație a persoanelor – Articolul 45 TFUE – Lucrători – Regulamentul (UE) nr. 492/2011 – Articolul 7 alineatul (1) – Conferențiari cu studii postdoctorale – Limitare a luării în considerare a perioadelor anterioare de activitate relevantă realizate într-un alt stat membru – Sistem de remun rare care condiționează beneficiul unei remunerații mai ridicate de vechimea dobândită la angajatorul actual)

text:
               16.12.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 423/4

      Hotărârea Curții (Camera a doua) din 10 octombrie 2019 (cerere de decizie preliminară formulată de Oberlandesgericht Wien - Austria) – Adelheid Krah/Universität Wien
      (Cauza C-703/17) (1)

      (Trimitere preliminară - Libera circulație a persoanelor - Articolul 45 TFUE - Lucrători - Regulamentul (UE) nr. 492/2011 - Articolul 7 alineatul (1) - Conferențiari cu studii postdoctorale - Limitare a luării în considerare a perioadelor anterioare de activitate relevantă realizate într-un alt stat membru - Sistem de remun rare care condiționează beneficiul unei remunerații mai ridicate de vechimea dobândită la angajatorul actual)
      (2019/C 423/04)
      Limba de procedură: germana

         Instanța de trimitere

      Oberlandesgericht Wien

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: Adelheid Krah

         Pârâtă: Universität Wien

         Dispozitivul

      Articolul 45 alineatul (1) TFUE trebuie interpretat în sensul că se opune unei reglementări a unei universități dintr-un stat membru precum cea în discuție în litigiul principal, care, în scopul stabilirii încadrării salariale a unui lucrător în calitate de conferențiar cu studii postdoctorale la această universitate, ia în considerare numai o durată totală de maximum patru ani din perioadele anterioare de activitate realizate de acest lucrător într-un alt stat membru, dacă această activitate a fost echivalentă sau chiar identică cu cea pe care lucrătorul menționat este obligat să o exercite în cadrul acestei funcții de conferențiar cu studii postdoctorale.
      Articolul 45 TFUE și articolul 7 alineatul (1) din Regulamentul (UE) nr. 492/2011 al Parlamentului European și al Consiliului din 5 aprilie 2011 privind libera circulație a lucrătorilor în cadrul Uniunii trebuie interpretate în sensul că nu se opun unei astfel de reglementări dacă activitatea desfășurată anterior într-un alt stat membru nu a fost echivalentă, ci s-a dovedit doar utilă pentru exercitarea funcției respective de conferențiar cu studii postdoctorale.

         (1)  JO C 13, 9.4.2018.


title: Cauza T-261/18: Hotărârea Tribunalului din 24 septembrie 2019 – Roxtec/EUIPO – Wallmax (Reprezentarea unui pătrat negru care conține șapte cercuri concentrice albastre) („Marcă a Uniunii Europene – Procedură de declarare a nulității – Marcă a Uniunii Europene figurativă care reprezintă un pătrat negru care conține șapte cercuri concentrice albastre – Motiv absolut de refuz – Semn constituit exclusiv din forma produsului necesară pentru obținerea unui rezultat tehnic – Articolul 7 alineatul (1) litera (e) punctul (ii) din Regulamentul (UE) 2017/1001”)

text:
               16.12.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 423/35

      Hotărârea Tribunalului din 24 septembrie 2019 – Roxtec/EUIPO – Wallmax (Reprezentarea unui pătrat negru care conține șapte cercuri concentrice albastre)
      (Cauza T-261/18) (1)

      („Marcă a Uniunii Europene - Procedură de declarare a nulității - Marcă a Uniunii Europene figurativă care reprezintă un pătrat negru care conține șapte cercuri concentrice albastre - Motiv absolut de refuz - Semn constituit exclusiv din forma produsului necesară pentru obținerea unui rezultat tehnic - Articolul 7 alineatul (1) litera (e) punctul (ii) din Regulamentul (UE) 2017/1001”)
      (2019/C 423/43)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Roxtec AB (Karlskrona, Suedia) (reprezentanți: J. Olsson și J. Adamsson, avocați)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentanți: V. Ruzek și H. O’Neill, agenți)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO, intervenientă la Tribunal: Wallmax Srl (Milano, Italia) (reprezentanți: F. Ferrari și L. Goglia, avocați)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a doua de recurs a EUIPO din 8 ianuarie 2018 (cauza R 940/2017-2) privind o procedură de declarare a nulității între Wallmax și Roxtec

         Dispozitivul

                  1)

                     Respinge acțiunea

                  2)

                     Roxtec AB suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

                  3)

                     Wallmax Srl suportă propriile cheltuieli de judecată

         (1)  JO C 231, 2.7.2018.


title: Cauzele conexate C-4/18 și C-5/18: Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 16 octombrie 2019 (cereri de decizie preliminară formulate de Bundesfinanzhof - Germania) – Michael Winterhoff, acționând în calitate de administrator judiciar al DIREKTexpress Holding AG/Finanzamt Ulm (C-4/18) și Jochen Eisenbeis, acționând în calitate de administrator judiciar al JUREX GmbH/Bundeszentralamt für Steuern (C-5/18) (Trimitere preliminară – Fiscalitate – Sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată (TVA) – Directiva 2006/112/CE – Articolul 132 alineatul (1) litera (a) – Scutiri pentru anumite activități de interes general – Servicii poștale publice – Directiva 97/67/CE – Furnizor de serviciu poștal universal – Operator privat care furnizează un serviciu de notificare formală de acte emise de instanțe sau de autorități administrative)

text:
               16.12.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 423/4

      Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 16 octombrie 2019 (cereri de decizie preliminară formulate de Bundesfinanzhof - Germania) – Michael Winterhoff, acționând în calitate de administrator judiciar al DIREKTexpress Holding AG/Finanzamt Ulm (C-4/18) și Jochen Eisenbeis, acționând în calitate de administrator judiciar al JUREX GmbH/Bundeszentralamt für Steuern (C-5/18)
      (Cauzele conexate C-4/18 și C-5/18) (1)

      (Trimitere preliminară - Fiscalitate - Sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată (TVA) - Directiva 2006/112/CE - Articolul 132 alineatul (1) litera (a) - Scutiri pentru anumite activități de interes general - Servicii poștale publice - Directiva 97/67/CE - Furnizor de serviciu poștal universal - Operator privat care furnizează un serviciu de notificare formală de acte emise de instanțe sau de autorități administrative)
      (2019/C 423/05)
      Limba de procedură: germana

         Instanța de trimitere

      Bundesfinanzhof

         Părțile din procedura principală

         Recurenți: Michael Winterhoff, acționând în calitate de administrator judiciar al DIREKTexpress Holding AG (C-4/18) și Jochen Eisenbeis, acționând în calitate de administrator judiciar al JUREX GmbH (C-5/18)

         Intimate: Finanzamt Ulm (C-4/18), Bundeszentralamt für Steuern (C-5/18)

         Dispozitivul

      Articolul 2 punctul 13 și articolul 3 din Directiva 97/67/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 15 decembrie 1997 privind normele comune pentru dezvoltarea pieței interne a serviciilor poștale ale Comunității și îmbunătățirea calității serviciului, astfel cum a fost modificată prin Directiva 2008/6/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 20 februarie 2008, trebuie interpretate în sensul că furnizori ai serviciului de distribuție a corespondenței precum cei în discuție în litigiile principale, care, în calitate de titulari ai unei licențe naționale care îi autorizează să ofere acest serviciu, sunt obligați să efectueze, în conformitate cu dispozițiile dreptului național, prestări de notificări formale de acte emise de instanțe sau de autorități administrative, trebuie să fie considerați „furnizori de serviciu universal”, în sensul acestor dispoziții, astfel încât aceste prestări trebuie să fie scutite de taxa pe valoarea adăugată ca prestări de servicii efectuate de „serviciile poștale publice”, în temeiul articolului 132 alineatul (1) litera (a) din Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată.

         (1)  JO C 123, 9.4.2018.


title: Cauza T-300/18: Hotărârea Tribunalului din 24 septembrie 2019 – Yanukovych/Consiliul („Politica externă și de securitate comună – Măsuri restrictive adoptate având în vedere situația din Ucraina – Înghețare a fondurilor – Lista persoanelor, entităților și organismelor cărora li se aplică înghețarea fondurilor și a resurselor economice – Menținerea numelui reclamantului pe listă – Obligația Consiliului să verifice că decizia unei autorități a unui stat terț a fost adoptată cu respectarea dreptului la apărare și a dreptului la protecție jurisdicțională efectivă”)

text:
               16.12.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 423/36

      Hotărârea Tribunalului din 24 septembrie 2019 – Yanukovych/Consiliul
      (Cauza T-300/18) (1)

      („Politica externă și de securitate comună - Măsuri restrictive adoptate având în vedere situația din Ucraina - Înghețare a fondurilor - Lista persoanelor, entităților și organismelor cărora li se aplică înghețarea fondurilor și a resurselor economice - Menținerea numelui reclamantului pe listă - Obligația Consiliului să verifice că decizia unei autorități a unui stat terț a fost adoptată cu respectarea dreptului la apărare și a dreptului la protecție jurisdicțională efectivă”)
      (2019/C 423/44)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamant: Viktor Feodorovych Yanukovych (Rostov pe Don, Rusia) (reprezentanți: T. Beazley, QC, și E. Dean și J. Marjason-Stamp, barristers)

         Pârât: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: P. Mahnič și J.-P. Hix, agenți)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE, având ca obiect anularea Deciziei (PESC) 2018/333 a Consiliului din 5 martie 2018 de modificare a Deciziei 2014/119/PESC privind măsuri restrictive împotriva anumitor persoane, entități și organisme având în vedere situația din Ucraina (JO 2018, L 63, p. 48) și a Regulamentului de punere în aplicare (UE) 2018/326 al Consiliului din 5 martie 2018 privind punerea în aplicare a Regulamentului (UE) nr. 208/2014 privind măsuri restrictive împotriva anumitor persoane, entități și organisme având în vedere situația din Ucraina (JO 2018, L 63, p. 5), în măsura în care numele reclamantului a fost menținut pe lista persoanelor, a entităților și a organismelor cărora li se aplică aceste măsuri restrictive

         Dispozitivul

                  1)

                     Anulează Decizia (PESC) 2018/333 a Consiliului din 5 martie 2018 de modificare a Deciziei 2014/119/PESC privind măsuri restrictive împotriva anumitor persoane, entități și organisme având în vedere situația din Ucraina și Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2018/326 al Consiliului din 5 martie 2018 privind punerea în aplicare a Regulamentului (UE) nr. 208/2014 privind măsuri restrictive împotriva anumitor persoane, entități și organisme având în vedere situația din Ucraina, în măsura în care numele domnului Viktor Feodorovych Yanukovych a fost menținut pe lista persoanelor, a entităților și a organismelor cărora li se aplică aceste măsuri restrictive.

                  2)

                     Obligă Consiliul Uniunii Europene la plata cheltuielilor de judecată

         (1)  JO C 231, 2.7.2018.


title: Cauza T-525/19 R: Ordonanța președintelui Tribunalului din 13 septembrie 2019 – Intering și alții/Comisia („Măsuri provizorii – Procedură de atribuire a unui contract – Cerere de suspendare a executării – Cerere de măsuri provizorii – Lipsa urgenței”)

text:
               16.12.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 423/58

      Ordonanța președintelui Tribunalului din 13 septembrie 2019 – Intering și alții/Comisia
      (Cauza T-525/19 R)
      („Măsuri provizorii - Procedură de atribuire a unui contract - Cerere de suspendare a executării - Cerere de măsuri provizorii - Lipsa urgenței”)
      (2019/C 423/74)
      Limba de procedură: germana

         Părțile

         Reclamante: Intering Sh.p.k (Republica Kosovo), Steinmüller Engineering GmbH (Gummersbach, Germania), Deling d.o.o. za proizvodnju, promet i usluge (Tuzla, Bosnia și Herțegovina), ZM-Vikom d.o.o. za proizvodnju, konstruckcije i montažu (Šibenik, Croația) (reprezentant: R. Spielhofen, avocat)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: A. Aresu, J. Estrada de Solà și B. Bertelmann, agenți)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolele 278 și 279 TFUE, având ca obiect suspendarea executării deciziei Comisiei Europene comunicate prin scrisoarea din 30 iulie 2019 (AresD[2019] Na/vk) privind neautorizarea reclamantelor să prezinte o ofertă detaliată în cadrul procedurii de atribuire a unui contract EuropeAid/140043/DH/WKS/XK și dispunerea suspendării provizorii a procedurii de atribuire a contractului

         Dispozitivul

                  1)

                     Respinge cererea de măsuri provizorii

                  2)

                     Cererea privind cheltuielile de judecată se soluționează odată cu fondul


title: Cauza T-668/18: Hotărârea Tribunalului din 3 octombrie 2019 – 6Minutes Media/EUIPO – ad pepper media International (ADPepper) („Marcă a Uniunii Europene – Procedură de decădere – Marca verbală ADPepper – Utilizare serioasă a mărcii – Articolul 18 alineatul (1) litera (a), articolul 58 alineatul (1) litera (a) și articolul 95 alineatul (2) din Regulamentul (UE) 2017/1001 – Formă care diferă prin elemente care nu aduc atingere caracterului distinctiv”)

text:
               16.12.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 423/46

      Hotărârea Tribunalului din 3 octombrie 2019 – 6Minutes Media/EUIPO – ad pepper media International (ADPepper)
      (Cauza T-668/18) (1)

      („Marcă a Uniunii Europene - Procedură de decădere - Marca verbală ADPepper - Utilizare serioasă a mărcii - Articolul 18 alineatul (1) litera (a), articolul 58 alineatul (1) litera (a) și articolul 95 alineatul (2) din Regulamentul (UE) 2017/1001 - Formă care diferă prin elemente care nu aduc atingere caracterului distinctiv”)
      (2019/C 423/58)
      Limba de procedură: germana

         Părțile

         Reclamantă: 6Minutes Media GmbH (Berlin, Germania) (reprezentanți: P. Koch și T. Hilser, avocați)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentant: E. Markakis, agent)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO, intervenientă la Tribunal: ad pepper media International NV (Nürnberg, Germania) (reprezentant: S. Lux, avocat)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei întâi de recurs a EUIPO din 20 iunie 2018 (cauza R 840/2017-1) privind o procedură de decădere între 6Minutes Media și ad pepper media International

         Dispozitivul

                  1)

                     Respinge acțiunea

                  2)

                     Obligă 6Minutes Media GmbH la plata cheltuielilor de judecată

         (1)  JO C 25, 21.1.2019.


title: Cauza T-542/19 R: Ordonanța președintelui Tribunalului din 2 octombrie 2019 – FV/Consiliul („Procedură de măsuri provizorii – Funcție publică – Funcționari – Trimitere în concediu și pensionare în interesul serviciului – Articolul 42c din statut – Cerere de suspendare a executării – Lipsa urgenței”)

text:
               16.12.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 423/59

      Ordonanța președintelui Tribunalului din 2 octombrie 2019 – FV/Consiliul
      (Cauza T-542/19 R)
      („Procedură de măsuri provizorii - Funcție publică - Funcționari - Trimitere în concediu și pensionare în interesul serviciului - Articolul 42c din statut - Cerere de suspendare a executării - Lipsa urgenței”)
      (2019/C 423/75)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamant: FV (reprezentant: É. Boigelot, avocat)

         Pârât: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: M. Bauer și R. Meyer, agenți)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolele 278 și 279 TFUE și având ca obiect suspendarea executării deciziei Consiliului din 3 mai 2019 de trimitere în concediu a reclamantei în interesul serviciului în conformitate cu articolul 42c din Statutul funcționarilor Uniunii Europene, cu efect de la 31 decembrie 2015.

         Dispozitivul

                  1)

                     Respinge cererea de măsuri provizorii

                  2)

                     Cererea privind cheltuielile de judecată se soluționează odată cu fondul


title: Cauza T-301/18: Hotărârea Tribunalului din 24 septembrie 2019 – Yanukovych/Consiliul („Politica externă și de securitate comună – Măsuri restrictive adoptate având în vedere situația din Ucraina – Înghețare a fondurilor – Lista persoanelor, entităților și organismelor cărora li se aplică înghețarea fondurilor și a resurselor economice – Menținerea numelui reclamantului pe listă – Obligația Consiliului să verifice că decizia unei autorități a unui stat terț a fost adoptată cu respectarea dreptului la apărare și a dreptului la protecție jurisdicțională efectivă”)

text:
               16.12.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 423/37

      Hotărârea Tribunalului din 24 septembrie 2019 – Yanukovych/Consiliul
      (Cauza T-301/18) (1)

      („Politica externă și de securitate comună - Măsuri restrictive adoptate având în vedere situația din Ucraina - Înghețare a fondurilor - Lista persoanelor, entităților și organismelor cărora li se aplică înghețarea fondurilor și a resurselor economice - Menținerea numelui reclamantului pe listă - Obligația Consiliului să verifice că decizia unei autorități a unui stat terț a fost adoptată cu respectarea dreptului la apărare și a dreptului la protecție jurisdicțională efectivă”)
      (2019/C 423/45)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamant: Oleksandr Viktorovych Yanukovych (Sankt-Petersburg, Rusia) (reprezentanți: T. Beazley, QC, și E. Dean și J. Marjason-Stamp, barristers)

         Pârât: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: P. Mahnič și J.-P. Hix, agenți)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE, având ca obiect anularea Deciziei (PESC) 2018/333 a Consiliului din 5 martie 2018 de modificare a Deciziei 2014/119/PESC privind măsuri restrictive împotriva anumitor persoane, entități și organisme având în vedere situația din Ucraina (JO 2018, L 63, p. 48) și a Regulamentului de punere în aplicare (UE) 2018/326 al Consiliului din 5 martie 2018 privind punerea în aplicare a Regulamentului (UE) nr. 208/2014 privind măsuri restrictive împotriva anumitor persoane, entități și organisme având în vedere situația din Ucraina (JO 2018, L 63, p. 5), în măsura în care numele reclamantului a fost menținut pe lista persoanelor, a entităților și a organismelor cărora li se aplică aceste măsuri restrictive

         Dispozitivul

                  1)

                     Anulează Decizia (PESC) 2018/333 a Consiliului din 5 martie 2018 de modificare a Deciziei 2014/119/PESC privind măsuri restrictive împotriva anumitor persoane, entități și organisme având în vedere situația din Ucraina și Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2018/326 al Consiliului din 5 martie 2018 privind punerea în aplicare a Regulamentului (UE) nr. 208/2014 privind măsuri restrictive împotriva anumitor persoane, entități și organisme având în vedere situația din Ucraina, în măsura în care numele domnului Oleksandr Viktorovych Yanukovych a fost menținut pe lista persoanelor, a entităților și a organismelor cărora li se aplică aceste măsuri restrictive.

                  2)

                     Obligă Consiliul Uniunii Europene la plata cheltuielilor de judecată

         (1)  JO C 231, 2.7.2018.


title: Cauza T-662/19: Acțiune introdusă la 27 septembrie 2019 – BP International/Comisia

text:
               16.12.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 423/59

      Acțiune introdusă la 27 septembrie 2019 – BP International/Comisia
      (Cauza T-662/19)
      (2019/C 423/76)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: BP International Ltd (Middlesex, Regatul Unit) (reprezentant: M. Anderson, solicitor)

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea în tot a deciziei pârâtei din 2 aprilie 2019 privind ajutorul de stat SA.44896 pus în aplicare de Regatul Unit cu privire la exonerarea referitoare la finanțarea grupurilor care dețin SSC, în măsura în care o privește pe reclamantă;

                  —

                  dacă decizia atacată nu este anulată în tot, dispunerea luării în orice caz în considerare, la stabilirea cuantumului ajutorului care trebuie recuperat, a pierderilor, scutirilor și exonerărilor de care putea beneficia reclamanta la momentul solicitării exonerării referitoare la finanțarea grupurilor (EFG) sau de care ar fi putut beneficia reclamanta în acel moment dacă nu ar fi solicitat EFG, chiar dacă accesul la aceste pierderi, scutiri sau exonerări este în prezent prescris în temeiul legislației din Regatul Unit și indiferent dacă acestea sunt automate sau nu;

                  —

                  obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată efectuate de reclamantă.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamanta invocă nouă motive.

                  1.

                  Primul motiv, întemeiat pe faptul că pârâta nu a stabilit că EFG constituie un avantaj.

                              —

                              Reclamanta susține că pârâta nu a reușit să demonstreze că există un avantaj în fiecare caz în care a fost solicitată EFG. În plus, reclamanta susține că a ales să solicite EFG fără să ia în considerare dacă obligațiile sale fiscale ar fi fost mai reduse în cazul în care ar fi efectuat o analiză pe baza testului privind funcțiile de conducere semnificative („testul SPF”) prevăzut în partea 9A capitolul 5 articolul 371EB din Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 [Legea privind impozitarea (internațională și alte dispoziții) din 2010].

                  2.

                  Al doilea motiv, întemeiat pe faptul că nu a existat nicio intervenție de stat sau prin intermediul resurselor de stat.

                              —

                              Reclamanta susține că pârâta nu a reușit să demonstreze că solicitarea EFG a condus cu certitudine la o reducere a obligațiilor fiscale în materie de impozitare a profiturilor întreprinderilor din Regatul Unit.

                  3.

                  Al treilea motiv, întemeiat pe faptul că EFG nu favorizează anumite întreprinderi sau producția anumitor bunuri.

                              —

                              Reclamanta susține că pârâta a săvârșit o eroare (i) prin definirea prea strictă a sistemului de referință ca fiind reprezentat de normele din partea 9A a Legii privind impozitarea (internațională și alte dispoziții) din 2010, iar nu de sistemul mai general de impozitare a întreprinderilor din Regatul Unit, (ii) prin neînțelegerea faptului că partea 9A capitolul 9 din Legea privind impozitarea (internațională și alte dispoziții) din 2010 nu reprezintă o derogare de la capitolul 5 al acesteia și (iii) prin nerecunoașterea faptului că, chiar dacă respectivul capitol 9 ar reprezenta o derogare de la acest capitol 5, aceasta ar fi justificată de natura sau de economia generală a respectivei părți 9A.

                  4.

                  Al patrulea motiv, întemeiat pe faptul că EFG nu afectează schimburile comerciale dintre statele membre.

                              —

                              Reclamanta susține că pârâta a săvârșit o eroare atunci când a concluzionat că EFG poate influența alegerile grupurilor multinaționale cu privire la amplasarea funcțiilor financiare ale grupului și a sediului holdingului în cadrul Uniunii.

                  5.

                  Al cincilea motiv, întemeiat pe faptul că EFG nu denaturează sau nu amenință să denatureze concurența.

                              —

                              Reclamanta susține că pârâta nu a reușit să demonstreze că solicitarea EFG a condus cu certitudine la o reducere a obligațiilor fiscale în materie de impozitare a profiturilor întreprinderilor din Regatul Unit.

                  6.

                  Al șaselea motiv, întemeiat pe faptul că recuperarea pretinsului ajutor ar fi contrară principiilor generale ale dreptului Uniunii.

                              —

                              Reclamanta susține că testul SPF este lipsit de securitate juridică, Regatul Unit dispunea de o marjă de apreciere pentru a trata această incertitudine, iar pârâta și-a încălcat obligația de a efectua o analiză completă a tuturor factorilor relevanți. Prin dispunerea recuperării ajutorului, pârâta a încălcat articolul 16 alineatul (1) din Regulamentul (UE) 2015/1589 al Consiliului (1), care interzice recuperarea ajutorului atunci când recuperarea ar contraveni unui principiu general de drept al Uniunii.

                  7.

                  Al șaptelea motiv, întemeiat pe faptul că avantajul selectiv ar fi eliminat și nu ar fi necesară nicio recuperare dacă Regatul Unit ar extinde retroactiv EFG la împrumuturile în amonte și împrumuturile acordate terților.

                              —

                              Reclamanta susține că pârâta a ignorat faptul că luarea unei asemenea măsuri ar elimina orice avantaj selectiv (presupunând pentru moment că există un asemenea avantaj) și că în acest caz nu ar exista un ajutor de stat ilegal de recuperat în temeiul dreptului Uniunii.

                  8.

                  Al optulea motiv, întemeiat pe faptul că, la stabilirea cuantumului ajutorului de recuperat, pierderile, scutirile și exonerările de care putea beneficia reclamanta (pe bază de solicitare, opțiune sau în mod automat) în momentul în care a solicitat EFG sau de care ar fi putut beneficia în acel moment dacă nu ar fi solicitat EFG, ar trebui luate în considerare chiar dacă accesul la aceste pierderi, scutiri sau exonerări este în prezent prescris în temeiul legislației din Regatul Unit.

                              —

                              Reclamanta susține că aceasta este interpretarea corectă a considerentului (203) al deciziei atacate, dar, în măsura în care nu aceasta este situația, decizia menționată este incorectă deoarece neluarea în considerare a acestor pierderi, scutiri sau exonerări ar conduce la supraevaluarea cuantumului ajutorului, ceea ce ar introduce o denaturare pe piața internă.

                  9.

                  Al nouălea motiv, întemeiat pe faptul că pârâta nu și-a fundamentat motivarea referitoare la exonerarea privind resursele eligibile și la exonerarea privind dobânda echivalentă și nu a efectuat o analiză completă a tuturor factorilor relevanți.

                              —

                              Reclamanta susține că pârâta a omis să distingă între trei exonerări diferite prevăzute în partea 9A capitolul 9 din Legea privind impozitarea (internațională și alte dispoziții) din 2010, care funcționează independent, și nu a înțeles că exonerarea privind resursele eligibile și exonerarea privind dobânda echivalentă nu sunt substituenți pentru testul SPF. În plus, existența exonerării privind dobânda echivalentă în respectivul capitol 9 demonstrează că pârâta a săvârșit o eroare prin definirea prea strictă a sistemului de referință ca fiind reprezentat de normele din partea 9A a Legii privind impozitarea (internațională și alte dispoziții) din 2010, iar nu de sistemul mai general de impozitare a întreprinderilor din Regatul Unit.

         (1)  Regulamentul (UE) 2015/1589 al Consiliului din 13 iulie 2015 de stabilire a normelor de aplicare a articolului 108 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (JO 2015 L 248, p. 9).


title: Cauza T-372/18: Hotărârea Tribunalului din 10 octombrie 2019 – Colombani/SEAE („Funcție publică – Funcționari – Promovare – Exercițiul de promovare 2017 – Decizie de a nu îl promova pe reclamant în gradul AD 14 – Articolul 43 și articolul 45 alineatul (1) din statut – Analiză comparativă a meritelor – Luarea în considerare a rapoartelor de notare în vederea promovării – Aprecieri exclusiv literale – Lipsa unei metode care să permită comparabilitatea rapoartelor de notare în vederea promovării”)

text:
               16.12.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 423/38

      Hotărârea Tribunalului din 10 octombrie 2019 – Colombani/SEAE
      (Cauza T-372/18) (1)

      („Funcție publică - Funcționari - Promovare - Exercițiul de promovare 2017 - Decizie de a nu îl promova pe reclamant în gradul AD 14 - Articolul 43 și articolul 45 alineatul (1) din statut - Analiză comparativă a meritelor - Luarea în considerare a rapoartelor de notare în vederea promovării - Aprecieri exclusiv literale - Lipsa unei metode care să permită comparabilitatea rapoartelor de notare în vederea promovării”)
      (2019/C 423/46)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamant: Jean-Marc Colombani (Bruxelles, Belgia) (reprezentant: N. de Montigny, avocat)

         Pârât: Serviciul European de Acțiune Externă (reprezentanți: S. Marquardt și R. Spac, agenți, asistați de M. Troncoso Ferrer, F.-M. Hislaire și S. Moya Izquierdo, avocați)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 270 TFUE și având ca obiect anularea Deciziei ADMIN(2017) 21 a SEAE din 9 noiembrie 2017 privind nepromovarea reclamantului în gradul AD 14 în cadrul exercițiului de promovare 2017

         Dispozitivul

                  1)

                     Anulează Decizia ADMIN(2017) 21 a Serviciului European de Acțiune Externă (SEAE) din 9 noiembrie 2017 privind nepromovarea domnului Jean-Marc Colombani în gradul AD 14 în cadrul exercițiului de promovare 2017.

                  2)

                     Obligă SEAE la plata cheltuielilor de judecată

         (1)  JO C 319, 10.9.2018.


title: Cauza T-680/19: Acțiune introdusă la 30 septembrie 2019 – Irish Wind Farmers' Association și alții/Comisia

text:
               16.12.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 423/62

      Acțiune introdusă la 30 septembrie 2019 – Irish Wind Farmers' Association și alții/Comisia
      (Cauza T-680/19)
      (2019/C 423/77)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamante: Irish Wind Farmers' Association Clg ((Kilkenny, Irlanda), Carrons Windfarm Ltd (Shanagolden, Irlanda), Foyle Windfarm Ltd (Dublin, Irlanda), Greenoge Windfarm Ltd (Bunclody, Irlanda) (reprezentanți: M. Segura Catalán și M. Clayton, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Concluziile

      Reclamantele solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea Deciziei C(2019) 5257 final a Comisiei din 9 iulie 2019, în cazul SA.44671 (2019/NN) – Irlanda, privind pretinsa acordare a unui ajutor de stat sectorului de combustibili fosili sub forma unor impozite pe clădiri comerciale reduse.

                  —

                  obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamantele invocă un singur motiv de drept întemeiat pe faptul că Comisia nu a deschis o procedură oficială de investigare în temeiul articolului 108 alineatul (2) TFUE și al articolului 4 alineatul (4) din Regulamentul de procedură (1), în pofida îndoielilor cu privire la existența unui ajutor de stat, privând astfel reclamantele de drepturile lor procedurale.

         (1)  Regulamentul (UE) 2015/1589 al Consiliului din 13 iulie 2015 de stabilire a normelor de aplicare a articolului 108 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (JO 2015, L 248, p. 9).


title: Cauza T-404/18: Hotărârea Tribunalului din 24 septembrie 2019 – Zhadanov/EUIPO (PDF Expert) („Marcă a Uniunii Europene – Cerere de înregistrare a mărcii verbale a Uniunii Europene PDF Expert – Motiv absolutde refuz – Lipsa caracterului distinctiv dobândit prin utilizare – Articolul 7 alineatul (3) din Regulamentul (UE) 2017/1001”)

text:
               16.12.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 423/38

      Hotărârea Tribunalului din 24 septembrie 2019 – Zhadanov/EUIPO (PDF Expert)
      (Cauza T-404/18) (1)

      („Marcă a Uniunii Europene - Cerere de înregistrare a mărcii verbale a Uniunii Europene PDF Expert - Motiv absolutde refuz - Lipsa caracterului distinctiv dobândit prin utilizare - Articolul 7 alineatul (3) din Regulamentul (UE) 2017/1001”)
      (2019/C 423/47)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamant: Igor Zhadanov (Odessa, Ucraina) (reprezentant: P. Olson, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentanți: S. Bonne și H. O’Neill, agenți)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a doua de recurs a EUIPO din 18 aprilie 2018 (cauza R 1813/2017-2) privind o cerere de înregistrare a semnului PDF Expert ca marcă a Uniunii Europene

         Dispozitivul

                  1)

                     Respinge acțiunea

                  2)

                     Îl obligă pe domnul Igor Zhadanov la plata cheltuielilor de judecată

         (1)  JO C 294, 20.8.2018.


title: Cauza T-689/19: Acțiune introdusă la 8 octombrie 2019 – ZU/SEAE

text:
               16.12.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 423/62

      Acțiune introdusă la 8 octombrie 2019 – ZU/SEAE
      (Cauza T-689/19)
      (2019/C 423/78)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamant: ZU (reprezentant: C. Bernard-Glanz, avocat)

         Pârât: Serviciul European de Acțiune Externă

         Concluziile

      Reclamantul solicită Tribunalului:

                  —

                  Anularea deciziilor autorității împuternicite să facă numiri din 30 noiembrie 2018, de respingere a cererilor reclamantului din 27 iulie 2018 (i) de rambursare a cheltuielilor de misiune și (ii) de asistență;

                  —

                  obligarea pârâtului la plata unei sume de 70 000 de euro, reprezentând despăgubire pentru prejudiciul moral suferit, plus dobânzi calculate la rata legală până la plata integrală;

                  —

                  obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamantul invocă două motive.

                  1.

                  Primul motiv în legătură cu respingerea cererii de rambursare a cheltuielilor de misiune, întemeiat pe o eroare vădită de apreciere, pe încălcarea principiului bunei administrări, pe nerespectarea principiului proporționalității, pe încălcarea articolului 71 din Statutul funcționarilor și a dispozițiilor sale subsecvente, astfel cum sunt prevăzute în Anexa VII la statut și în Ghidul pentru misiuni (2008), și pe irelevanța prezentării cărților de îmbarcare ca o condiție prealabilă pentru rambursarea cheltuielilor de misiune ale reclamantului.

                  2.

                  Al doilea motiv în legătură cu respingerea cererii de asistență, întemeiat pe o eroare de apreciere, pe încălcarea articolelor 12a și 24 din Statutul funcționarilor și a articolului 1, a articolului 31 alineatul (2), a articolelor 41 și 48 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene și pe abuzul de putere.


title: Cauza C-31/18: Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 17 octombrie 2019 (cerere de decizie preliminară formulată de Administrativen sad Sofia-grad – Bulgaria) – „Elektrorazpredelenie Yug” EAD/Komisia za energiyno i vodno regulirane (KEVR) (Trimitere preliminară – Directiva 2009/72/CE – Piața internă a energiei electrice – Articolul 2 punctele 3-6 – Noțiunile de rețea de transport de energie electrică și de rețea de distribuție de energie electrică – Criterii de distincție – Nivelul de tensiune – Dreptul de proprietate asupra instalațiilor – Articolul 17 alineatul (1) litera (a) – Operator de transport și de sistem independent – Articolele 24 și 26 – Operator de distribuție – Articolul 32 alineatul (1) – Acces liber al terților – Acces la energia electrică de medie tensiune – Puncte de interconexiune între rețelele de transport și de distribuție – Marja de manevră a statelor membre)

text:
               16.12.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 423/5

      Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 17 octombrie 2019 (cerere de decizie preliminară formulată de Administrativen sad Sofia-grad – Bulgaria) – „Elektrorazpredelenie Yug” EAD/Komisia za energiyno i vodno regulirane (KEVR)
      (Cauza C-31/18) (1)

      (Trimitere preliminară - Directiva 2009/72/CE - Piața internă a energiei electrice - Articolul 2 punctele 3-6 - Noțiunile de rețea de transport de energie electrică și de rețea de distribuție de energie electrică - Criterii de distincție - Nivelul de tensiune - Dreptul de proprietate asupra instalațiilor - Articolul 17 alineatul (1) litera (a) - Operator de transport și de sistem independent - Articolele 24 și 26 - Operator de distribuție - Articolul 32 alineatul (1) - Acces liber al terților - Acces la energia electrică de medie tensiune - Puncte de interconexiune între rețelele de transport și de distribuție - Marja de manevră a statelor membre)
      (2019/C 423/06)
      Limba de procedură: bulgara

         Instanța de trimitere

      Administrativen sad Sofia-grad

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: „Elektrorazpredelenie Yug” EAD

         Pârâtă: Komisia za energiyno i vodno regulirane (KEVR)

         cu participarea:„BMF Port Burgas” EAD

         Dispozitivul

                  1)

                  Articolul 2 punctele 3 și 5 din Directiva 2009/72/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 13 iulie 2009 privind normele comune pentru piața internă a energiei electrice și de abrogare a Directivei 2003/54/CE trebuie interpretat în sensul că:

                              —

                              nu se opune unei reglementări naționale precum cea în discuție în litigiul principal, care prevede că transformarea tensiunii energiei electrice pentru a permite trecerea de la înaltă la medie tensiune intră în sfera de activitate a unei rețele de transport de energie electrică;

                              —

                              se opune, în schimb, unei astfel de reglementări care definește noțiunile de rețea de transport de energie electrică și de rețea de distribuție de energie electrică întemeindu-se nu numai pe criteriul nivelului de tensiune, ci și pe cel al dreptului de proprietate asupra activelor utilizate în scopul exercitării activităților de transport și, respectiv, de distribuție.
                              Această interpretare nu aduce însă atingere, pe de o parte, aplicării articolului 17 alineatul (1) litera (a) din respectiva directivă, potrivit căruia operatorul de transport și de sistem independent trebuie să fie proprietarul acestei rețele și, pe de altă parte, dreptului statelor membre de a impune operatorului de distribuție obligația ca acesta să fie proprietar al rețelei menționate, în măsura în care, aspect a cărui verificare revine instanței de trimitere, această condiție nu aduce atingere realizării obiectivelor urmărite de aceeași directivă, printre altele, prin excluderea unei astfel de rețele de la obligația de a se conforma normelor care îi sunt aplicabile în conformitate cu aceasta.

                  2)

                  Directiva 2009/72, în special articolul 2 punctele 3-6 și articolul 32 alineatul (1), trebuie interpretată în sensul că un utilizator care este conectat la rețeaua electrică la nivelul unei instalații de medie tensiune nu trebuie în mod necesar să fie considerat client al operatorului de distribuție de energie electrică care deține o licență exclusivă pentru distribuția de energie electrică pe teritoriul respectiv, indiferent de raporturile contractuale dintre acest utilizator și operatorul de transport și de sistem de energie electrică, un astfel de utilizator putând fi considerat client al rețelei de transport de energie electrică atunci când este conectat la o instalație de medie tensiune care face parte, aspect a cărui verificare este de competența instanței de trimitere, dintr-o substație electrică a cărei activitate de transformare a tensiunii electrice pentru a permite trecerea de la înaltă la medie tensiune intră în sfera de activitate a acestei rețele.

         (1)  JO C 123, 9.4.2018.


title: Cauza T-721/19: Acțiune introdusă la 18 octombrie 2019 – Rübig/Parlamentul

text:
               16.12.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 423/63

      Acțiune introdusă la 18 octombrie 2019 – Rübig/Parlamentul
      (Cauza T-721/19)
      (2019/C 423/79)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamant: Paul Rübig (Wels, Austria) (reprezentanți: A. Schmitt și A. Waisse, avocați)

         Pârât: Parlamentul European

         Concluziile

      Reclamantul solicită Tribunalului:
      să declare și să hotărască,

                  —

                  admisibilitatea prezentei acțiuni;

                  —

                  în măsura în care este necesar, ca măsuri de organizare a procedurii sau ca măsuri de cercetare judecătorească în prezenta cauză, obligarea Parlamentului European la întocmirea avizelor redactate de serviciul juridic al Parlamentului European, care ar fi fost emise la 16 iulie 2018, precum și la 3 decembrie 2018, sub rezerva datei exacte, dar, în orice caz, înainte de adoptarea deciziei luate de Biroul Parlamentului la 10 decembrie 2018 de modificare a Normelor de aplicare a Statutului deputaților în Parlamentul European (2018/C 466/02, Jurnalul Oficial din 28 decembrie 2018, C 466/8);

                  —

                  anularea deciziei individuale atacate, notificată reclamantului de Unitatea „Remunerație și drepturi sociale ale deputaților” din cadrul Direcției Generale Finanțe a Parlamentului European în cursul lunii septembrie a anului 2019, referitoare la drepturile reclamantului la pensia sa suplimentară (facultativă), în temeiul articolului 263 TFUE întrucât această decizie a pus în aplicare prelevarea specială de 5 % din valoarea nominală a pensiei suplimentare (facultative) datorate reclamantului, astfel cum este prevăzut în decizia Biroului din 10 decembrie 2018 menționată mai sus;

                  —

                  declararea inaplicabilității deciziei adoptate de Biroul Parlamentului la 10 decembrie 2018, menționată mai sus, în temeiul articolului 277 TFUE, în măsura în care aceasta modifică articolul 76 din normele de aplicare a Statutului deputaților în Parlamentul European și în special în măsura în care instituie o prelevare specială de 5 % din valoarea nominală a pensiilor suplimentare (facultative), exigibile începând cu 1 ianuarie 2019;

                  —

                  obligarea Parlamentului European la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamantul invocă cinci motive.

                  1.

                  Primul motiv, întemeiat pe necompetența rationae materiae a Biroului.

                              —

                              pe de o parte, decizia Biroului din 10 decembrie 2018 (denumită în continuare „decizia Biroului”) a fost adoptată cu încălcarea Statutului deputaților în Parlamentul European, adoptat prin Decizia 2005/684/CE, Euratom a Parlamentului European din 28 septembrie 2005 (JO 2005, L 262, p. 1, Ediție specială, 01/vol. 6, p. 28) (denumit în continuare „statutul”). Decizia Biroului este contrară, printre altele, dispozițiilor articolului 27 din statut, care impun păstrarea „drepturilor dobândite” și a „drepturilor viitoare”.

                              —

                              pe de altă parte, decizia Biroului creează o taxă prin introducerea unei prelevări speciale de 5 % din valoarea nominală a pensiei, deși crearea unei taxe nu este de competența Biroului, potrivit articolului 223 alineatul (2) TFUE.

                  2.

                  Al doilea motiv, întemeiat pe încălcarea normelor fundamentale de procedură.

                              —

                              pe de o parte, se reproșează Biroului că a adoptat decizia fără a respecta normele impuse la articolul 223 TFUE.

                              —

                              pe de altă parte, decizia Biroului este insuficient motivată și încalcă astfel obligația de motivare prevăzută la articolul 296 al doilea paragraf TFUE și la articolul 41 alineatul (2) litera (c) din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene.

                  3.

                  Al treilea motiv, întemeiat pe încălcarea drepturilor dobândite și a drepturilor viitoare și a principiului încrederii legitime.

                              —

                              pe de o parte, decizia Biroului încalcă drepturile dobândite și drepturile viitoare care rezultă atât din principiile generale de drept, cât și din statut, care prevede în mod expres că acestea se păstrează „integral” (articolul 27).

                              —

                              pe de altă parte, decizia Biroului încalcă principiul încrederii legitime.

                  4.

                  Al patrulea motiv, întemeiat pe încălcarea principiului proporționalității și a principiilor egalității de tratament și nediscriminării.

                              —

                              pe de o parte, atingerile aduse drepturilor reclamantului sunt disproporționate în raport cu obiectivele urmărite de decizia Biroului.

                              —

                              pe de altă parte, decizia Biroului trebuie să fie declarată inaplicabilă întrucât încalcă principiile egalității de tratament și nediscriminării.

                  5.

                  Al cincilea motiv, întemeiat pe încălcarea principiului securității juridice și pe lipsa unor măsuri tranzitorii.

                              —

                              pe de o parte, decizia Biroului încalcă principiul securității juridice întrucât produce în mod nelegal efecte retroactive.

                              —

                              pe de altă parte, decizia Biroului încalcă principiul securității juridice întrucât a omis să prevadă măsuri tranzitorii.


title: Cauza T-686/18: Hotărârea Tribunalului din 3 octombrie 2019 – LegalCareers/EUIPO (LEGALCAREERS) („Marcă a Uniunii Europene – Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurative LEGALCAREERS – Motive absolute de refuz – Articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (UE) 2017/1001 – Articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001 – Obligația de motivare”)

text:
               16.12.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 423/47

      Hotărârea Tribunalului din 3 octombrie 2019 – LegalCareers/EUIPO (LEGALCAREERS)
      (Cauza T-686/18) (1)

      („Marcă a Uniunii Europene - Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurative LEGALCAREERS - Motive absolute de refuz - Articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (UE) 2017/1001 - Articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001 - Obligația de motivare”)
      (2019/C 423/59)
      Limba de procedură: germana

         Părțile

         Reclamantă: LegalCareers GmbH (Köln, Germania) (reprezentant: M. Nielen, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentanți: G. Schneider și A. Söder, agenți)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a patra de recurs a EUIPO din 17 septembrie 2018 (cauza R 234/2018-4) privind o cerere de înregistrare a semnului figurativ LEGALCAREERS ca marcă a Uniunii Europene

         Dispozitivul

                  1)

                     Respinge acțiunea

                  2)

                     Obligă Legal Careers GmbH la plata cheltuielilor de judecată

         (1)  JO C 25, 21.1.2019.


title: Cauza T-722/19: Acțiune introdusă la 18 octombrie 2019 – Grossetete/Parlamentul

text:
               16.12.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 423/65

      Acțiune introdusă la 18 octombrie 2019 – Grossetete/Parlamentul
      (Cauza T-722/19)
      (2019/C 423/80)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamantă: Françoise Grossetete (Saint-Etienne, Franța) (reprezentanți: A. Schmitt și A. Waisse, avocați)

         Pârât: Parlamentul European

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:
      să declare și să hotărască,

                  —

                  admisibilitatea prezentei acțiuni;

                  —

                  în măsura în care este necesar, ca măsuri de organizare a procedurii sau ca măsuri de cercetare judecătorească în prezenta cauză, obligarea Parlamentului European la întocmirea avizelor redactate de serviciul juridic al Parlamentului European, care ar fi fost emise la 16 iulie 2018, precum și la 3 decembrie 2018, sub rezerva datei exacte, dar, în orice caz, înainte de adoptarea deciziei luate de Biroul Parlamentului la 10 decembrie 2018 de modificare a Normelor de aplicare a Statutului deputaților în Parlamentul European (2018/C 466/02, Jurnalul Oficial din 28 decembrie 2018, C 466/8);

                  —

                  anularea deciziei individuale atacate, notificată reclamantei de Unitatea „Remunerație și drepturi sociale ale deputaților” din cadrul Direcției Generale Finanțe a Parlamentului European în cursul lunii septembrie a anului 2019, referitoare la drepturile reclamantei la pensia sa suplimentară (facultativă), în temeiul articolului 263 TFUE întrucât această decizie a pus în aplicare prelevarea specială de 5 % din valoarea nominală a pensiei suplimentare (facultative) datorate reclamantei, astfel cum este prevăzut în decizia Biroului din 10 decembrie 2018, menționată mai sus;

                  —

                  declararea inaplicabilității deciziei adoptate de Biroul Parlamentului la 10 decembrie 2018, menționată mai sus, în temeiul articolului 277 TFUE, în măsura în care aceasta modifică articolul 76 din normele de aplicare a Statutului deputaților în Parlamentul European și în special în măsura în care instituie o prelevare specială de 5 % din valoarea nominală a pensiilor suplimentare (facultative) exigibile începând cu 1 ianuarie 2019;

                  —

                  obligarea Parlamentului European la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamanta invocă cinci motive.

                  1.

                  Primul motiv, întemeiat pe necompetența rationae materiae a Biroului.

                              —

                              pe de o parte, decizia Biroului din 10 decembrie 2018 (denumită în continuare „decizia Biroului”) a fost adoptată cu încălcarea Statutului deputaților în Parlamentul European, adoptat prin Decizia 2005/684/CE, Euratom a Parlamentului European din 28 septembrie 2005 (JO 2005, L 262, p. 1, Ediție specială, 01/vol. 6, p. 28) (denumit în continuare „statutul”). Decizia Biroului este contrară, printre altele, dispozițiilor articolului 27 din statut, care impun păstrarea „drepturilor dobândite” și a „drepturilor viitoare”.

                              —

                              pe de altă parte, decizia Biroului creează o taxă prin introducerea unei prelevări speciale de 5 % din valoarea nominală a pensiei, deși crearea unei taxe nu este de competența Biroului, potrivit articolului 223 alineatul (2) TFUE.

                  2.

                  Al doilea motiv, întemeiat pe încălcarea normelor fundamentale de procedură.

                              —

                              pe de o parte, se reproșează Biroului că a adoptat decizia fără a respecta normele impuse la articolul 223 TFUE.

                              —

                              pe de altă parte, decizia Biroului este insuficient motivată și încalcă astfel obligația de motivare prevăzută la articolul 296 al doilea paragraf TFUE și la articolul 41 alineatul (2) litera (c) din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene.

                  3.

                  Al treilea motiv, întemeiat pe încălcarea drepturilor dobândite și a drepturilor viitoare și a principiului încrederii legitime.

                              —

                              pe de o parte, decizia Biroului încalcă drepturile dobândite și drepturile viitoare care rezultă atât din principiile generale de drept, cât și din statut, care prevede în mod expres că acestea se păstrează „integral” (articolul 27).

                              —

                              pe de altă parte, decizia Biroului încalcă principiul încrederii legitime.

                  4.

                  Al patrulea motiv, întemeiat pe încălcarea principiului proporționalității și a principiilor egalității de tratament și nediscriminării.

                              —

                              pe de o parte, atingerile aduse drepturilor reclamantei sunt disproporționate în raport cu obiectivele urmărite de decizia Biroului.

                              —

                              pe de altă parte, decizia Biroului trebuie să fie declarată inaplicabilă întrucât încalcă principiile egalității de tratament și nediscriminării.

                  5.

                  Al cincilea motiv, întemeiat pe încălcarea principiului securității juridice și pe lipsa unor măsuri tranzitorii.

                              —

                              pe de o parte, decizia Biroului încalcă principiul securității juridice întrucât produce în mod nelegal efecte retroactive.

                              —

                              pe de altă parte, decizia Biroului încalcă principiul securității juridice întrucât a omis să prevadă măsuri tranzitorii.


title: Cauza C-128/18: Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 15 octombrie 2019 (cerere de decizie preliminară formulată de Hanseatisches Oberlandesgericht Hamburg - Germania) – Executarea unui mandat european de arestare emis împotriva lui Dumitru Tudor Dorobantu (Trimitere preliminară – Cooperare polițienească și judiciară în materie penală – Decizia-cadru 2002/584/JAI – Mandat european de arestare – Motive de refuz al executării – Articolul 4 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene – Interzicerea tratamentelor inumane sau degradante – Condiții de detenție în statul membru emitent – Apreciere de către autoritatea judiciară de executare – Criterii)

text:
               16.12.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 423/6

      Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 15 octombrie 2019 (cerere de decizie preliminară formulată de Hanseatisches Oberlandesgericht Hamburg - Germania) – Executarea unui mandat european de arestare emis împotriva lui Dumitru Tudor Dorobantu
      (Cauza C-128/18) (1)

      (Trimitere preliminară - Cooperare polițienească și judiciară în materie penală - Decizia-cadru 2002/584/JAI - Mandat european de arestare - Motive de refuz al executării - Articolul 4 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene - Interzicerea tratamentelor inumane sau degradante - Condiții de detenție în statul membru emitent - Apreciere de către autoritatea judiciară de executare - Criterii)
      (2019/C 423/07)
      Limba de procedură: germana

         Instanța de trimitere

      Hanseatisches Oberlandesgericht Hamburg

         Partea din procedura principală

      Dumitru-Tudor Dorobantu

         Dispozitivul

      Articolul 1 alineatul (3) din Decizia-cadru 2002/584/JAI a Consiliului din 13 iunie 2002 privind mandatul european de arestare și procedurile de predare între statele membre, astfel cum a fost modificată prin Decizia-cadru 2009/299/JAI a Consiliului din 26 februarie 2009, coroborat cu articolul 4 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene trebuie să fie interpretat în sensul că, atunci când autoritatea judiciară de executare dispune de elemente obiective, fiabile, precise și actualizate în mod corespunzător care atestă existența unor deficiențe sistemice sau generalizate ale condițiilor de detenție în cadrul penitenciarelor din statul membru emitent, aceasta trebuie, pentru a aprecia dacă există motive serioase și temeinice de a crede că, în urma predării sale în acest stat membru, persoana care face obiectul unui mandat european de arestare va fi expusă unui risc real de a fi supusă unui tratament inuman sau degradant, în sensul acestui articol 4, să țină seama de ansamblul aspectelor materiale relevante ale condițiilor de detenție în care urmează în mod concret să fie încarcerată această persoană, precum spațiul personal disponibil pentru fiecare deținut într-o celulă a acestui penitenciar, condițiile sanitare, precum și întinderea libertății de mișcare a deținutului în cadrul penitenciarului respectiv. Această apreciere nu se limitează la controlul insuficiențelor vădite. În vederea unei astfel de aprecieri, autoritatea judiciară de executare trebuie să solicite autorității judiciare emitente informațiile pe care le consideră necesare și trebuie să se bazeze, în principiu, pe asigurările furnizate de această din urmă autoritate, în lipsa unor elemente precise care să permită să se considere că condițiile de detenție încalcă articolul 4 din Carta drepturilor fundamentale.
      În ceea ce privește, mai precis, spațiul personal disponibil pentru fiecare deținut, autoritatea judiciară de executare trebuie, dată fiind lipsa, în prezent, a unor norme minime în această privință în dreptul Uniunii, să țină seama de cerințele minime care decurg din articolul 3 din Convenția europeană pentru apărarea drepturilor omului și a libertăților fundamentale, semnată la Roma la 4 noiembrie 1950, astfel cum este interpretat de Curtea Europeană a Drepturilor Omului. Deși, pentru calculul acestui spațiu disponibil, spațiul ocupat de infrastructurile sanitare nu trebuie să fie luat în considerare, acest calcul trebuie să includă spațiul ocupat de obiectele de mobilier. Cu toate acestea, deținuții trebuie să păstreze posibilitatea de a se mișca în mod normal în celulă.
      Autoritatea judiciară de executare nu poate înlătura existența unui risc real de tratament inuman sau degradant pentru simplul motiv că persoana în cauză dispune, în statul membru emitent, de o cale de atac care îi permite să conteste condițiile detenției sale sau că există, în acest stat membru, măsuri legislative sau structurale menite să consolideze controlul condițiilor de detenție.
      Constatarea de către autoritatea menționată a existenței unor motive serioase și temeinice de a crede că, în urma predării sale statului membru emitent, persoana vizată va fi expusă unui astfel de risc, ca urmare a condițiilor de detenție care predomină în penitenciarul în care urmează în mod concret să fie încarcerată, nu poate fi pusă în balanță, în scopul de a decide o astfel de predare, cu considerații legate de eficacitatea cooperării judiciare în materie penală, precum și de principiile încrederii și recunoașterii reciproce.

         (1)  JO C 268, 30.7.2018.


title: Cauza T-428/18: Hotărârea Tribunalului din 10 octombrie 2019 – McDreams Hotel/EUIPO – McDonald’s International Property (mc dreams hotels Träumen zum kleinen Preis!) („Marcă a Uniunii Europene – Procedură de opoziție – Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurative mc dreams hotels Träumen zum kleinen Preis ! – Marca Uniunii Europene verbală anterioară McDONALD’S – Articolul 8 alineatul (5) din Regulamentul (UE) 2017/1001 – Familie de mărci – Profit necuvenit obținut din caracterul distinctiv sau din renumele mărcii anterioare”)

text:
               16.12.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 423/39

      Hotărârea Tribunalului din 10 octombrie 2019 – McDreams Hotel/EUIPO – McDonald’s International Property (mc dreams hotels Träumen zum kleinen Preis!)
      (Cauza T-428/18) (1)

      („Marcă a Uniunii Europene - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurative mc dreams hotels Träumen zum kleinen Preis ! - Marca Uniunii Europene verbală anterioară McDONALD’S - Articolul 8 alineatul (5) din Regulamentul (UE) 2017/1001 - Familie de mărci - Profit necuvenit obținut din caracterul distinctiv sau din renumele mărcii anterioare”)
      (2019/C 423/48)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: McDreams Hotel GmbH (Feldkirchen, Germania) (reprezentanți: S. Schenk și S. Kleinmanns, avocați)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentanți: V. Ruzek și H. O’Neill, agenți)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO, intervenientă la Tribunal: McDonald’s International Property Co. Ltd (Wilmington, Delaware, Statele Unite) (reprezentanți: C. Eckhartt și K. Thanbichler-Brandl, avocați)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a doua de recurs a EUIPO din 18 aprilie 2018 (cauza R 972/2017-2) privind o procedură de opoziție între McDonald’s International Property și McDreams Hotel

         Dispozitivul

                  1)

                     Respinge acțiunea

                  2)

                     McDreams Hotel GmbH suportă, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, cheltuielile de judecată efectuate de Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO) și de intervenientă

         (1)  JO C 319, 10.9.2018.


title: Cauza C-171/18: Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 7 octombrie 2019 (cerere de decizie preliminară formulată de Court of Appeal - Regatul Unit) – Safeway Ltd/Andrew Richard Newton, Safeway Pension Trustees Ltd (Trimitere preliminară – Politica socială – Articolul 119 din Tratatul CE (devenit, după modificare, articolul 141 CE) – Lucrători de sex masculin și lucrători de sex feminin – Egalitate de remunerare – Sistem privat de pensii ocupaționale pentru limită de vârstă – Vârstă normală de pensionare diferită în funcție de sex – Data adoptării măsurilor de restabilire a egalității de tratament – Uniformizare retroactivă a acestei vârste la nivelul celei a persoanelor defavorizate anterior)

text:
               16.12.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 423/7

      Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 7 octombrie 2019 (cerere de decizie preliminară formulată de Court of Appeal - Regatul Unit) – Safeway Ltd/Andrew Richard Newton, Safeway Pension Trustees Ltd
      (Cauza C-171/18) (1)

      (Trimitere preliminară - Politica socială - Articolul 119 din Tratatul CE (devenit, după modificare, articolul 141 CE) - Lucrători de sex masculin și lucrători de sex feminin - Egalitate de remunerare - Sistem privat de pensii ocupaționale pentru limită de vârstă - Vârstă normală de pensionare diferită în funcție de sex - Data adoptării măsurilor de restabilire a egalității de tratament - Uniformizare retroactivă a acestei vârste la nivelul celei a persoanelor defavorizate anterior)
      (2019/C 423/08)
      Limba de procedură: engleza

         Instanța de trimitere

      Court of Appeal

         Părțile din procedura principală

         Apelantă: Safeway Ltd

         Intimați: Andrew Richard Newton, Safeway Pension Trustees Ltd

         Dispozitivul

      Articolul 119 din Tratatul CE (devenit, după modificare, articolul 141 CE) trebuie interpretat în sensul că se opune ca, în lipsa unei justificări obiective, un sistem de pensii să adopte, pentru a pune capăt unei discriminări contrare acestei dispoziții, care rezultă din stabilirea unei vârste normale de pensionare diferite în funcție de sex, o măsură care să uniformizeze în mod retroactiv vârsta normală de pensionare a afiliaților la acest sistem la nivelul celei a persoanelor din categoria defavorizată anterior, pentru perioada cuprinsă între anunț și adoptarea acestei măsuri, chiar și atunci când o astfel de măsură este permisă de dreptul național și de actul constitutiv al acestui sistem de pensii.

         (1)  JO C 190, 4.6.2018.


title: Cauza T-453/18: Hotărârea Tribunalului din 10 octombrie 2019 – Biasotto/EUIPO – Oofos (OOF) („Marcă a Uniunii Europene – Procedură de opoziție – Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii europene figurative OOF – Marcă a Uniunii europene verbală anterioară OOFOS – Motiv relativ de refuz – Risc de confuzie – Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001”)

text:
               16.12.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 423/40

      Hotărârea Tribunalului din 10 octombrie 2019 – Biasotto/EUIPO – Oofos (OOF)
      (Cauza T-453/18) (1)

      („Marcă a Uniunii Europene - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii europene figurative OOF - Marcă a Uniunii europene verbală anterioară OOFOS - Motiv relativ de refuz - Risc de confuzie - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001”)
      (2019/C 423/49)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamant: Alessandro Biasotto (Treviso, Italia) (reprezentanți: F. Le Divelec Lemmi, R. Castiglioni și E. Cammareri, avocați)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentanți: E. Markakis și H. O’Neill, agenți)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO, intervenientă la Tribunal: Oofos, Inc. (Reno, Nevada, Statele Unite) (reprezentant: J. Klink, avocat)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a doua de recurs a EUIPO din 10 mai 2018 (cauza R 1270/2017-2) privind o procedură de opoziție între Oofos și domnul Biasotto

         Dispozitivul

                  1)

                     Respinge acțiunea

                  2)

                     Îl obligă pe domnul Alessandro Biasotto la plata cheltuielilor de judecată

         (1)  JO C 352, 1.10.2018.


title: Cauza C-189/18: Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 16 octombrie 2019 (cerere de decizie preliminară formulată de Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság - Ungaria) – Glencore Agriculture Hungary Kft./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága (Trimitere preliminară – Taxa pe valoarea adăugată (TVA) – Directiva 2006/112/CE – Articolele 167 și 168 – Dreptul de deducere a TVA-ului – Refuz – Fraudă – Administrarea probelor – Principiul respectării dreptului la apărare – Dreptul de a fi ascultat – Acces la dosar – Articolul 47 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene – Control jurisdicțional efectiv – Principiul egalității armelor – Principiul contradictorialității – Reglementare sau practică națională potrivit căreia, cu ocazia unei verificări a dreptului de deducere a TVA-ului exercitat de o persoană impozabilă, administrația fiscală este ținută de constatările de fapt și de calificările juridice care au fost efectuate de ea în cadrul unor proceduri administrative conexe la care această persoană impozabilă nu era parte)

text:
               16.12.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 423/8

      Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 16 octombrie 2019 (cerere de decizie preliminară formulată de Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság - Ungaria) – Glencore Agriculture Hungary Kft./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága
      (Cauza C-189/18) (1)

      (Trimitere preliminară - Taxa pe valoarea adăugată (TVA) - Directiva 2006/112/CE - Articolele 167 și 168 - Dreptul de deducere a TVA-ului - Refuz - Fraudă - Administrarea probelor - Principiul respectării dreptului la apărare - Dreptul de a fi ascultat - Acces la dosar - Articolul 47 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene - Control jurisdicțional efectiv - Principiul egalității armelor - Principiul contradictorialității - Reglementare sau practică națională potrivit căreia, cu ocazia unei verificări a dreptului de deducere a TVA-ului exercitat de o persoană impozabilă, administrația fiscală este ținută de constatările de fapt și de calificările juridice care au fost efectuate de ea în cadrul unor proceduri administrative conexe la care această persoană impozabilă nu era parte)
      (2019/C 423/09)
      Limba de procedură: maghiara

         Instanța de trimitere

      Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: Glencore Agriculture Hungary Kft.

         Pârâtă: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

         Dispozitivul

      Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată, principiul respectării dreptului la apărare și articolul 47 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene trebuie interpretate în sensul că nu se opun, în principiu, unei reglementări sau unei practici a unui stat membru, potrivit căreia, în cadrul unei verificări a dreptului de deducere a taxei pe valoarea adăugată (TVA) exercitat de o persoană impozabilă, administrația fiscală este ținută de constatările de fapt și de calificările juridice, deja efectuate de aceasta în cadrul unor proceduri administrative conexe inițiate împotriva unor furnizori ai acestei persoane impozabile, pe care sunt întemeiate decizii rămase definitive de constatare a existenței unei fraude în materie de TVA, săvârșite de acești furnizori, cu condiția ca, în primul rând, aceasta să nu scutească administrația fiscală de obligația de a aduce la cunoștința persoanei impozabile elementele de probă, inclusiv pe cele care provin din aceste proceduri administrative conexe, pe baza cărora intenționează să ia o decizie, iar această persoană impozabilă să nu fie astfel privată de dreptul de a repune în discuție în mod util, în cursul procedurii care o vizează, aceste constatări de fapt și aceste calificări juridice, în al doilea rând, persoana impozabilă menționată să poată avea acces în timpul acestei proceduri la ansamblul elementelor colectate în cursul respectivelor proceduri administrative conexe sau al oricărei alte proceduri, pe care administrația menționată intenționează să își întemeieze decizia sau care pot fi utile exercitării dreptului la apărare, cu excepția cazului în care obiective de interes general justifică restrângerea acestui acces și, în al treilea rând, instanța sesizată cu o acțiune împotriva acestei decizii să poată verifica legalitatea obținerii și a utilizării acestor elemente, precum și constatările efectuate în deciziile administrative adoptate în privința furnizorilor menționați, care sunt decisive pentru soluționarea căii de atac.

         (1)  JO C 221, 25.6.2018.


title: Cauza T-723/19: Acțiune introdusă la 18 octombrie 2019 – Díaz de Mera García Consuegra/Parlamentul

text:
               16.12.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 423/66

      Acțiune introdusă la 18 octombrie 2019 – Díaz de Mera García Consuegra/Parlamentul
      (Cauza T-723/19)
      (2019/C 423/81)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamant: Agustin Díaz de Mera García Consuegra (Ávila, Spania) (reprezentanți: A. Schmitt și A. Waisse, avocați)

         Pârât: Parlamentul European

         Concluziile

      Reclamantul solicită Tribunalului:
      să declare și să hotărască,

                  —

                  admisibilitatea prezentei acțiuni;

                  —

                  în măsura în care este necesar, ca măsuri de organizare a procedurii sau ca măsuri de cercetare judecătorească în prezenta cauză, obligarea Parlamentului European la întocmirea avizelor redactate de serviciul juridic al Parlamentului European, care ar fi fost emise la 16 iulie 2018, precum și la 3 decembrie 2018, sub rezerva datei exacte, dar, în orice caz, înainte de adoptarea deciziei luate de Biroul Parlamentului la 10 decembrie 2018 de modificare a Normelor de aplicare a Statutului deputaților în Parlamentul European (2018/C 466/02, Jurnalul Oficial din 28 decembrie 2018, C 466/8);

                  —

                  anularea deciziei individuale atacate, notificată reclamantului de Unitatea „Remunerație și drepturi sociale ale deputaților” din cadrul Direcției Generale Finanțe a Parlamentului European în cursul lunii septembrie a anului 2019, referitoare la drepturile reclamantului la pensia sa suplimentară (facultativă), în temeiul articolului 263 TFUE întrucât această decizie a pus în aplicare prelevarea specială de 5 % din valoarea nominală a pensiei suplimentare (facultative) datorate reclamantului, astfel cum este prevăzut în decizia Biroului din 10 decembrie 2018 menționată mai sus;

                  —

                  declararea ca inaplicabilă a deciziei adoptate de Biroul Parlamentului la 10 decembrie 2018, menționată mai sus, în temeiul articolului 277 TFUE, în măsura în care aceasta modifică articolul 76 din normele de aplicare a Statutului deputaților în Parlamentul European și în special în măsura în care instituie o prelevare specială de 5 % din valoarea nominală a pensiilor suplimentare (facultative) exigibile începând cu 1 ianuarie 2019;

                  —

                  obligarea Parlamentului European la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamantul invocă cinci motive.

                  1.

                  Primul motiv, întemeiat pe necompetența rationae materiae a Biroului.

                              —

                              pe de o parte, decizia Biroului din 10 decembrie 2018 (denumită în continuare „decizia Biroului”) a fost adoptată cu încălcarea Statutului deputaților în Parlamentul European, adoptat prin Decizia 2005/684/CE, Euratom a Parlamentului European din 28 septembrie 2005 (JO 2005, L 262, p. 1, Ediție specială, 01/vol. 6, p. 28) (denumit în continuare „statutul”). Decizia Biroului este contrară, printre altele, dispozițiilor articolului 27 din statut, care impun păstrarea „drepturilor dobândite” și a „drepturilor viitoare”.

                              —

                              pe de altă parte, decizia Biroului creează o taxă prin introducerea unei prelevări speciale de 5 % din valoarea nominală a pensiei, deși crearea unei taxe nu este de competența Biroului, potrivit articolului 223 alineatul (2) TFUE.

                  2.

                  Al doilea motiv, întemeiat pe încălcarea normelor fundamentale de procedură.

                              —

                              pe de o parte, se reproșează Biroului că a adoptat decizia fără a respecta normele impuse la articolul 223 TFUE.

                              —

                              pe de altă parte, decizia Biroului este insuficient motivată și încalcă astfel obligația de motivare prevăzută la articolul 296 al doilea paragraf TFUE și la articolul 41 alineatul (2) litera (c) din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene.

                  3.

                  Al treilea motiv, întemeiat pe încălcarea drepturilor dobândite și a drepturilor viitoare și a principiului încrederii legitime.

                              —

                              pe de o parte, decizia Biroului încalcă drepturile dobândite și drepturile viitoare care rezultă atât din principiile generale de drept, cât și din statut, care prevede în mod expres că acestea se păstrează „integral” (articolul 27).

                              —

                              pe de altă parte, decizia Biroului încalcă principiul încrederii legitime.

                  4.

                  Al patrulea motiv, întemeiat pe încălcarea principiului proporționalității și a principiilor egalității de tratament și nediscriminării.

                              —

                              pe de o parte, atingerile aduse drepturilor reclamantului sunt disproporționate în raport cu obiectivele urmărite de decizia Biroului.

                              —

                              pe de altă parte, decizia Biroului trebuie să fie declarată inaplicabilă întrucât încalcă principiile egalității de tratament și nediscriminării.

                  5.

                  Al cincilea motiv, întemeiat pe încălcarea principiului securității juridice și pe lipsa unor măsuri tranzitorii.

                              —

                              pe de o parte, decizia Biroului încalcă principiul securității juridice întrucât produce în mod nelegal efecte retroactive.

                              —

                              pe de altă parte, decizia Biroului încalcă principiul securității juridice întrucât a omis să prevadă măsuri tranzitorii.


title: Cauza T-491/18: Hotărârea Tribunalului din 3 octombrie 2019 – Vafo Praha/EUIPO – Rutzinger-Kurpas (Meatlove) („Marcă a Uniunii Europene – Procedură de opoziție – Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene verbale Meatlove – Marca Uniunii Europene verbală anterioară carnilove – Motiv relativ de refuz – Risc de confuzie – Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 [devenit articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001]”)

text:
               16.12.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 423/40

      Hotărârea Tribunalului din 3 octombrie 2019 – Vafo Praha/EUIPO – Rutzinger-Kurpas (Meatlove)
      (Cauza T-491/18) (1)

      („Marcă a Uniunii Europene - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene verbale Meatlove - Marca Uniunii Europene verbală anterioară carnilove - Motiv relativ de refuz - Risc de confuzie - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 [devenit articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001]”)
      (2019/C 423/50)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Vafo Praha s.r.o. (Chrášt’any, Republica Cehă) (reprezentant: M. Vojáček, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentanți: S. Bonne și H. O’Neill, agenți)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO, intervenientă la Tribunal: Susanne Rutzinger-Kurpas (Spiegelau, Germania) (reprezentant: F. Lichtnecker, avocat)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a patra de recurs a EUIPO din 12 iunie 2018 (cauza R 264/2018-4) privind o procedură de opoziție între Vafo Praha și doamna Rutzinger-Kurpas

         Dispozitivul

                  1)

                     Anulează Decizia Camerei a patra de recurs a Oficiului Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO) din 12 iunie 2018 (cauza R 264/2018-4).

                  2)

                     EUIPO suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de Vafo Praha s.r.o

                  3)

                     Doamna Susanne Rutzinger-Kurpas suportă propriile cheltuieli de judecată

         (1)  JO C 352, 1.10.2018.