title: Cauza T-54/22: Acțiune introdusă la 28 ianuarie 2022 – Rivière/Parlamentul și ID

text:
               11.4.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 158/10

      Acțiune introdusă la 28 ianuarie 2022 – Rivière/Parlamentul și ID
      (Cauza T-54/22)
      (2022/C 158/12)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamant: Jérôme Rivière (Paris, Franța) (reprezentant: B. Kuchukian, avocat)

         Pârâte: Parlamentul european și Grupul politic Identitate și Democrație (ID)

         Concluziile

      Reclamantul solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea celor două decizii, în primul rând a celei de suspendare provizorie din 21 ianuarie 2022, în al doilea rând a celei de excludere din 25 ianuarie 2022;

                  —

                  dispunerea suspendării imediate a acestor două decizii.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii prin case se urmărește anularea, în primul rând, a Deciziei din 21 ianuarie 2022 a biroului Grupului politic Identitate și Democrație (ID) de suspendare a acestuia din grup pentru o durată de două luni și, în al doilea rând, a Deciziei din 25 ianuarie 2022 a Grupului politic Identitate și Democrație (ID) de excludere a acestuia din grup, reclamantul reproșează acestor decizii, în ceea ce privește forma, nerespectarea procesului elementar disciplinar și, pe fond, că nu au nici un temei valabil.


title: Cauza T-110/22: Acțiune introdusă la 28 februarie 2022 – Kremer/Comisia

text:
               11.4.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 158/14

      Acțiune introdusă la 28 februarie 2022 – Kremer/Comisia
      (Cauza T-110/22)
      (2022/C 158/17)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamantă: Christiane Kremer (Bruxelles, Belgia) (reprezentanți: D. Grisay și A. Ansay, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  admiterea prezentei acțiuni în anulare/în răspundere extracontractuală;

                  —

                  declararea acesteia ca fiind admisibilă și, în consecință:

                              —

                              cu titlu principal,

                                          —

                                          declararea acțiunii în anulare ca fiind fondată și declararea nulității deciziei autorității împuternicite să facă numiri (AIPN) de refuz al admisibilității din 24 februarie 2022 pentru următoarele motive:

                                                      —

                                                      articolul 77 din Statutul funcționarilor și articolul 11 din anexa VIII la Statutul funcționarilor, pe care se întemeiază avizul de stabilire adresat reclamantei, sunt nelegale;

                                                      —

                                                      prin faptul că nu i-a propus reclamantei, în avizul său de stabilire, nicio restituire a drepturilor de pensie necontabilizate de autoritatea europeană competentă, Comisia Europeană și-a încălcat obligația de solicitudine;

                                                      —

                                                      prin faptul că nu i-a propus reclamantei, în avizul său de stabilire, nicio restituire a drepturilor de pensie necontabilizate de autoritatea europeană competentă, Comisia Europeană a încălcat principiul egalității de tratament și al nediscriminării;

                                          —

                                          retrimiterea dosarului către AIPN pentru ca aceasta să stabilească cuantumul care trebuie restituit reclamantei;

                              —

                              cu titlu subsidiar:

                                          —

                                          declararea acțiunii în despăgubire întemeiată pe îmbogățirea fără justă cauză ca fiind fondată din cauza însărăcirii reclamantei cu cuantumul drepturilor sale de pensie la care a contribuit în cadrul regimului național de pensii, neluate în considerare de autoritatea competentă a Uniunii, și care au îmbogățit în mod corelativ casa de pensii a Uniunii Europene;

                                          —

                                          obligarea Comisiei la indemnizarea celor doua prejudicii financiare suferite de reclamantă, evaluate în ziua depunerii prezentei cereri la suma de 55 401,07 euro sub formă de capital

                  —

                  obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamanta invocă patru motive.

                  1.

                  Primul motiv, întemeiat pe excepția de nelegalitate a articolului 77 alineatul (1) din Statutul funcționarilor Uniunii Europene (denumit în continuare „statutul”) și a articolului 11 alineatul (2) din anexa VIII la statut. Reclamanta arată că dispozițiile sus-menționate prevăd că funcționarul trebuie să decidă transferul drepturilor sale de pensie, acumulate în cadrul sistemului național, către casa de pensii a Uniunii Europene (denumită în continuare „CPUE”) în cei zece ani după începerea activității sale în cadrul serviciilor instituțiilor Uniunii Europene. Or, abia la momentul pensionării funcționarul care a efectuat un transfer poate măsura corect impactul eventualului transfer, în special din cauza regulii care limitează cuantumul pensiilor la 70 %. Reclamanta concluzionează că această regulă creează o diferență de tratament în raport cu un funcționar care și-ar fi petrecut întreaga carieră în cadrul sistemului european, cu încălcarea principiului nediscriminării.

                  2.

                  Al doilea motiv, întemeiat pe încălcarea obligațiilor de asistență și solicitudine vizate de articolul 24 din statut. Reclamanta afirmă că, cu ocazia transferului drepturilor lor de pensie din sistemul național către CPUE, funcționarii obțin în mod normal, din partea Comisiei, un tabel care precizează dacă au dreptul la o rambursare a echivalentului actuarial nemajorat cu cuantumurile pentru care au contribuit în cadrul regimului lor național de origine, necontabilizate în sistemul de pensii al Uniunii. În plus, rambursarea are loc în general fără restricții sau demersuri particulare. Or, potrivit reclamantei, ea nu a primit nici acest tabel și nici vreo rambursare.

                  3.

                  Al treilea motiv, întemeiat pe încălcarea principiului egalității de tratament și al nediscriminării. Reclamanta consideră că există o discriminare nejustificată de un criteriu obiectiv între unii funcționari, care beneficiază de o rambursare cu ocazia transferului drepturilor lor de pensie, și alții, care nu beneficiază de aceasta.

                  4.

                  Al patrulea motiv, întemeiat pe angajarea răspunderii extracontractuale prin existența unei îmbogățiri fără justă cauză în detrimentul reclamantei.


title: Cauza T-111/22: Acțiune introdusă la 28 februarie 2022 – Baert/Comisia

text:
               11.4.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 158/15

      Acțiune introdusă la 28 februarie 2022 – Baert/Comisia
      (Cauza T-111/22)
      (2022/C 158/18)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamant: Rhonny Baert (Deinze, Belgia) (reprezentanți: D. Grisay și A. Ansay, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  admiterea prezentei acțiuni în anulare/răspundere extracontractuală;

                  —

                  declararea acesteia ca fiind admisibilă şi, în consecinţă:

                              —

                              cu titlu principal,

                                          —

                                          declararea acțiunii în anulare ca întemeiată și declararea faptului că refuzul implicit al autorității împuternicite să facă numiri (AIPN) din 28 februarie 2022, precum și decizia adoptată de Comisia Europeană la 21 decembrie 2016 (avizul de stabilire) sunt nule, pentru motivul că:

                                                      —

                                                      articolul 77 din Statutul funcționarilor și articolul 11 din anexa VIII la Statutul funcționarilor, pe care se întemeiază avizul de stabilire din 21 decembrie 2016, sunt nelegale;

                                                      —

                                                      întrucât nu i-a propus reclamantului, în avizul său de stabilire din 21 decembrie 2016, nicio restituire a drepturilor de pensie necontabilizate de autoritatea europeană competentă, Comisia Europeană nu și-a îndeplinit obligația de solicitudine;

                                                      —

                                                      întrucât nu i-a propus reclamantului, în avizul său de stabilire din 21 decembrie 2016, nicio restituire a drepturilor de pensie necontabilizate de autoritatea europeană competentă, Comisia Europeană a încălcat principiile egalității de tratament și nediscriminării;

                                          —

                                          trimiterea dosarului la AIPN pentru ca aceasta să determine suma care trebuie restituită reclamantului;

                              —

                              în subsidiar,

                                          —

                                          declararea acțiunii în despăgubire întemeiate pe îmbogățirea fără justă cauză ca fiind fondată pentru motivul că reclamantul a sărăcit cu cuantumul drepturilor sale de pensie cotizate la sistemul său național de pensii, neluat în considerare de autoritatea competentă a Uniunii, și care au îmbogățit în mod corelativ casa de pensii a Uniunii Europene;

                                          —

                                          obligarea Comisiei la repararea prejudiciului financiar suferit de reclamant, evaluat la data depunerii prezentei acțiuni la suma de 31 066,80 de euro în capital sau cel puțin la 39,18 % din contribuţiile periodice percepute de Comisie începând de la 1 februarie 2017, urmând ca viitoarele contibuţii să fie majorate cu acelaşi procent;

                  —

                  obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamantul invocă patru motive.

                  1.

                  Primul motiv, întemeiat pe excepția de nelegalitate a articolului 77 primul paragraf din Statutul funcționarilor Uniunii Europene (denumit în continuare „statutul”) și a articolului 11 alineatul (2) din anexa VIII la statut. Reclamantul arată că dispozițiile menționate anterior prevăd că funcționarul trebuie să ia decizia de a transfera drepturile sale de pensie acumulate în cadrul sistemului național la casa de pensii a Uniunii Europene (denumită în continuare „CPUE”) în termen de zece ani de la începerea activității sale în cadrul serviciilor instituțiilor Uniunii Europene. Or, numai la momentul pensionării sale funcționarul care a efectuat un transfer poate să aprecieze corect întinderea transferului său eventual, în special ca urmare a normei care limitează cuantumul pensiilor la 70 %. Reclamantul concluzionează că această normă creează o diferență de tratament în raport cu un funcționar care și-ar fi efectuat întreaga carieră în cadrul sistemului european, cu încălcarea principiului nediscriminării.

                  2.

                  Al doilea motiv, întemeiat pe încălcarea obligațiilor de asistență și de solicitudine prevăzute la articolul 24 din statut. Reclamantul afirmă că, în momentul transferului drepturilor lor de pensie din sistemul național la CPUE, funcționarii primesc în mod normal, din partea Comisiei, un tabel care precizează dacă au dreptul la o rambursare a echivalentului actuarial nebonificat al sumelor plătite la sistemul național de origine, necontabilizate în sistemul de pensii al Uniunii. În plus, rambursarea se efectuează în general fără restricții și fără demersuri speciale. Or, potrivit reclamantului, el nu a primit nici acest tabel, nici vreo rambursare.

                  3.

                  Al treilea motiv, întemeiat pe încălcarea principiilor egalității de tratament și nediscriminării. Reclamantul apreciază că există o discriminare nejustificată printr-un criteriu obiectiv între anumiți funcționari cărora li se acordă o rambursare cu ocazia transferului drepturilor lor de pensie şi alţi funcţionari pentru care situaţia nu se prezintă astfel.

                  4.

                  Al patrulea motiv, întemeiat pe contestarea răspunderii extracontractuale ca urmare a existenței unei îmbogățiri fără justă cauză în detrimentul reclamantului.


title: Cauza C-57/22: Cerere de decizie preliminară introdusă de Nejvyšší soud České republiky (Cehia) la 28 ianuarie 2022 – YQ/Ředitelství silnic a dálnic ČR

text:
               23.5.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 207/11

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Nejvyšší soud České republiky (Cehia) la 28 ianuarie 2022 – YQ/Ředitelství silnic a dálnic ČR
      (Cauza C-57/22)
      (2022/C 207/16)
      Limba de procedură: ceha

         Instanța de trimitere

      Nejvyšší soud České republiky

         Părțile din procedura principală

         Recurentă (reclamantă în primă instanță): YQ

         Intimată (pârâtă în primă instanță): Ředitelství silnic a dálnic ČR

         Întrebarea preliminară

      Articolul 7 alineatul (1) din Directiva 2003/88/CE (1) a Parlamentului European și a Consiliului din 4 noiembrie 2003 privind anumite aspecte ale organizării timpului de lucru trebuie interpretat în sensul că se opune unei jurisprudențe naționale în temeiul căreia un lucrător concediat în mod nelegal și apoi reintegrat în muncă, în conformitate cu dreptul național, ca urmare a anulării concedierii sale printr-o hotărâre judecătorească, nu are dreptul la concediu anual plătit pentru perioada cuprinsă între data concedierii și data reintegrării sale în funcție, pentru motivul că, în această perioadă, lucrătorul respectiv nu a realizat o muncă efectivă în serviciul angajatorului, chiar și în cazul în care, în temeiul dreptului național, un lucrător concediat în mod nelegal și care, fără întârziere nejustificată, și-a notificat în scris angajatorul cu privire la disponibilitatea de a continua să lucreze în serviciul acestuia, are dreptul la o indemnizație în cuantum egal cu remunerația sa medie, în perioada cuprinsă între data la care și-a înștiințat angajatorul cu privire la disponibilitatea de a continua să lucreze în serviciul acestuia și data la care angajatorul i-a permis să continue să lucreze sau până la data la care a încetat în mod valabil raportul de muncă?

         (1)  JO 2002, L 299, p. 9, Ediție specială, 05/vol. 7, p. 3.


title: Cauza C-66/22: Cerere de decizie preliminară introdusă de Supremo Tribunal Administrativo (Portugalia) la 2 februarie 2022 – Infraestruturas de Portugal, SA, Futrifer Indústrias Ferroviárias, SA/Toscca Equipamentos de Madeira Lda

text:
               23.5.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 207/12

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Supremo Tribunal Administrativo (Portugalia) la 2 februarie 2022 – Infraestruturas de Portugal, SA, Futrifer Indústrias Ferroviárias, SA/Toscca Equipamentos de Madeira Lda

      (Cauza C-66/22)
      (2022/C 207/17)
      Limba de procedură: portugheza

         Instanța de trimitere

      Supremo Tribunal Administrativo

         Părțile din procedura principală

         Recurente: Infraestruturas de Portugal, SA, Futrifer Indústrias Ferroviárias, SA

         Intimată: Toscca Equipamentos de Madeira Lda

         Întrebările preliminare

                  1)

                  Motivul de excludere prevăzut la articolul 57 alineatul (4) litera (d) din Directiva 2014/24/UE (1) constituie o chestiune rezervată deciziei autorității contractante?

                  2)

                  Legiuitorul național poate înlocui în întregime decizia autorității contractante în temeiul articolului 57 alineatul (4) litera (d) din Directiva 2014/24/UE cu o decizie generică (prin efectele unei decizii) a Autorității de Concurență de a aplica o sancțiune accesorie constând în interzicerea participării la procedurile de achiziții publice pentru o anumită perioadă, adoptată în contextul aplicării unei amenzi pentru încălcarea normelor de concurență?

                  3)

                  Decizia autorității contractante cu privire la „fiabilitatea” operatorului economic trebuie înțeleasă în lumina respectării (sau a nerespectării) normelor dreptului concurenței în afara procedurii de achiziții specifice, ca fiind necesitatea de a realiza o evaluare în cunoștință de cauză a aptitudinii relative a acestui operator economic, ceea ce constituie o manifestare concretă a dreptului la bună administrare, prevăzut la articolul 41 alineatul (2) litera (c) din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene?

                  4)

                  Soluția adoptată în dreptul portughez prin articolul 55 alineatul 1, litera f) din CCP (2) poate fi considerată compatibilă cu dreptul Uniunii și, în special, cu articolul 57 alineatul (4) litera (d) din Directiva 2014/24/UE, care condiționează excluderea unui operator economic de la o procedură de achiziții publice întemeiată pe o încălcare a normelor de concurență săvârșită în afara procedurii de achiziții specifice de decizia adoptată de Autoritatea de Concurență în contextul aplicării unei sancțiuni accesorii constând în interdicția de efectuare a unei achiziții, procedură în care Autoritatea de Concurență însăși evaluează relevanța măsurilor corective adoptate în acest context?

                  5)

                  Este, de asemenea, compatibilă cu dreptul Uniunii și, în special, cu articolul 57 alineatul (4) litera (d) din Directiva 2014/24/UE, soluția adoptată în dreptul portughez prin articolul 70 alineatul 2 litera g) din CCP, care limitează posibilitatea excluderii unei oferte pentru motivul existenței unor indicii plauzibile privind acte, acorduri, practici sau informații de natură să denatureze concurența la procedura specifică de achiziții în care sunt identificate aceste practici?

         (1)  Directiva 2014/24/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 26 februarie 2014 privind achizițiile publice și de abrogare a Directivei 2004/18/CE (JO 2014, L 94, p. 65).

         (2)  Codul achizițiilor publice.


title: Cauza C-88/22 P: Recurs introdus la 8 februarie 2022 de QB împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a patra) din 8 decembrie 2021 în cauza T-71/21, QB/Comisia

text:
               23.5.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 207/13

      Recurs introdus la 8 februarie 2022 de QB împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a patra) din 8 decembrie 2021 în cauza T-71/21, QB/Comisia
      (Cauza C-88/22 P)
      (2022/C 207/18)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Recurent: QB (reprezentant: R. Wardyn, radca prawny)

         Cealaltă parte din procedură: Comisia Europeană

         Concluziile recurentului

      Recurentul solicită Curții:

                  —

                  anularea în totalitate a hotărârii atacate;
                  și, prin urmare,

                              —

                              anularea deciziilor Comisiei Europene din 6 aprilie 2020 și din 3 noiembrie 2020;
                              sau, în caz contrar,

                              —

                              trimiterea cauzei spre rejudecare la Tribunal și

                  —

                  obligarea Comisiei Europene să suporte propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de recurent în ambele proceduri.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea cererii sale, recurentul invocă un motiv unic, întemeiat pe încălcarea articolului 4 alineatul (1) din anexa VII la Statutul funcționarilor și susține că Tribunalul:

                  —

                  a săvârșit o eroare în stabilirea ocupației principale a recurentului, întrucât nu a ținut seama de activitatea desfășurată de recurent pentru statul polonez și de statutul său de judecător;

                  —

                  a definit în mod eronat condițiile „serviciilor efectuate pentru un alt stat”;

                  —

                  a ignorat și nu a ținut seama de activitatea desfășurată de recurent pentru statul polonez și de statutul său de judecător atunci când examinat excepția privind „serviciile efectuate pentru un alt stat”.


title: Cauza C-101/22 P: Recurs introdus la 10 februarie 2022 de Comisia Europeană împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a cincea) din 1 decembrie 2021 în cauza T-546/20, Sopra Steria Benelux și Unisys Belgium/Comisia

text:
               23.5.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 207/14

      Recurs introdus la 10 februarie 2022 de Comisia Europeană împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a cincea) din 1 decembrie 2021 în cauza T-546/20, Sopra Steria Benelux și Unisys Belgium/Comisia
      (Cauza C-101/22 P)
      (2022/C 207/19)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Recurentă: Comisia Europeană (reprezentanți: L. André, M. Ilkova, O. Verheecke, agenți)

         Celelalte părți din procedură: Sopra Steria Benelux, Unisys Belgium

         Concluziile recurentei

                  —

                  Anularea punctelor 57-52, 60, 61, 66, 68 și 69 din hotărârea atacată;

                  —

                  respingerea cererii de anulare;

                  —

                  obligarea Sopra Steria Benelux și a Unisys Belgium la plata cheltuielilor de judecată aferente prezentei proceduri în fața Curții și procedurii în fața Tribunalului.

         Motivele și principalele argumente

      În cadrul cererii sale de recurs, Comisia invocă trei motive.
      Primul motiv este întemeiat pe o eroare de drept săvârșită de Tribunal atunci când a calificat scrisoarea reclamantelor din primă instanță din 10 iulie 2020 drept o „cerere expresă” prin care se urmărea obținerea motivelor care au determinat autoritatea contractantă să nu considere că oferta reținută apare ca fiind anormal de scăzută.
      Al doilea motiv este întemeiat pe denaturarea faptelor, prin aprecierea eronată a conținutului răspunsului Comisiei din 20 iulie 2020.
      Al treilea motiv este întemeiat pe încălcarea întinderii obligației de motivare care incumbă autorității contractante în temeiul articolului 296 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene și al articolului 170 alineatul (3) din Regulamentul financiar, în cazul în care autoritatea contractantă consideră că oferta câștigătoare nu apare ca fiind anormal de scăzută.


title: Cauza C-105/22: Cerere de decizie preliminară introdusă de Naczelny Sąd Administracyjny (Polonia) la 15 februarie 2022 – P.M./Dyrektor Izby Administracji Skarbowej w Warszawie

text:
               23.5.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 207/14

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Naczelny Sąd Administracyjny (Polonia) la 15 februarie 2022 – P.M./Dyrektor Izby Administracji Skarbowej w Warszawie
      (Cauza C-105/22)
      (2022/C 207/20)
      Limba de procedură: polona

         Instanța de trimitere

      Naczelny Sąd Administracyjny

         Părțile din procedura principală

         Reclamant: P.M.

         Pârâtă: Dyrektor Izby Administracji Skarbowej w Warszawie

         Întrebarea preliminară

      Articolul 56 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, principiul unicității impunerii accizei ca impozit pe consumul efectiv, precum și principiul proporționalității trebuie interpretate în sensul că se opun aplicării unei dispoziții naționale precum articolul 107 alineatul 1 din ustawa z dnia 6 grudnia 2008 roku o podatku akcyzowym [Legea din 6 decembrie 2008 privind accizele], în măsura în care împiedică rambursarea către contribuabil a accizei calculate proporțional în temeiul exportului unui autovehicul personal înregistrat, în raport cu perioada de utilizare a acestuia pe teritoriul țării?


title: Cauza C-106/22: Cerere de decizie preliminară introdusă de Fővárosi Törvényszék (Ungaria) la 15 februarie 2022 – Xella Magyarország Építőanyagipari Kft./Innovációs és Technológiai Miniszter

text:
               23.5.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 207/15

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Fővárosi Törvényszék (Ungaria) la 15 februarie 2022 – Xella Magyarország Építőanyagipari Kft./Innovációs és Technológiai Miniszter
      (Cauza C-106/22)
      (2022/C 207/21)
      Limba de procedură: maghiara

         Instanța de trimitere

      Fővárosi Törvényszék

         Părțile din procedura principală

         Solicitantă: Xella Magyarország Építőanyagipari Kft.

         Autoritatea competentă în fața căreia s-a formulat cererea: Innovációs és Technológiai Miniszter

         Întrebările preliminare

                  1)

                  Având în vedere considerentele (4) și (6) ale Regulamentului (UE) 2019/452 de stabilire a unui cadru pentru examinarea investițiilor străine directe în Uniune (1) și dispozițiile articolului 4 alineatul (2) TUE, articolul 65 alineatul (1) litera (b) TFUE trebuie interpretat în sensul că include posibilitatea de a introduce o reglementare precum cea stabilită la articolul 85 din a veszélyhelyzet megszűnésével összefüggő átmeneti szabályokról és a járványügyi készültségről szóló 2020. évi LVIII. törvény (Legea nr. LVIII din 2020 privind normele tranzitorii referitoare la încetarea stării de urgență și criza epidemiologică) și, în special, precum cele stabilite la articolul 276 punctul 1 și punctul 2 litera a) și la articolul 283 alineatul 1 litera b) din aceasta?

                  2)

                  În cazul unui răspuns afirmativ la prima întrebare preliminară, simpla împrejurare că Comisia a inițiat o procedură de control al concentrărilor economice, și-a exercitat competențele și a autorizat o concentrare economică constând în lanțul de proprietate al unui investitor străin indirect exclude exercitarea competenței de decizie în conformitate cu dreptul aplicabil al statului membru?

         (1)  JO 2019, L 79I, p. 1.


title: Cauza C-107/22: Cerere de decizie preliminară introdusă de Gerechtshof Amsterdam (Țările de Jos) la 16 februarie 2022 – X BV, Inspecteur van de Belastingdienst/Douane

text:
               23.5.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 207/15

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Gerechtshof Amsterdam (Țările de Jos) la 16 februarie 2022 – X BV, Inspecteur van de Belastingdienst/Douane
      (Cauza C-107/22)
      (2022/C 207/22)
      Limba de procedură: neerlandeza

         Instanța de trimitere

      Gerechtshof Amsterdam

         Părțile din procedura principală

         Apelanți: X BV, Inspecteur van de Belastingdienst/Douane

         Întrebările preliminare

                  1)

                  Regula generală 2 (a) (1) trebuie interpretată în sensul că aceasta se aplică în cazul componentelor individuale ale unui aparat de recepție prin satelit destinate a fi asamblate, după punerea lor în liberă circulație, într-un aparat de recepție prin satelit complet, aceste componente fiind transportate într-un singur container și în aceeași zi, la același punct vamal de către același declarant, în nume propriu și pe cont propriu, declarate pentru punerea în liberă circulație cu două declarații separate, componente care, la momentul punerii în liberă circulație, sunt deținute de două societăți afiliate?

                  2)

                  În cazul unui răspuns afirmativ la întrebarea 1, regula generală 2 (a) trebuie interpretată în sensul că aceasta se aplică și componentelor individuale ale unui aparat de recepție prin satelit care au fost declarate pentru punerea în liberă circulație de același declarant, în nume propriu și pe cont propriu, în aceeași zi și la același punct vamal în care restul componentelor pentru acel aparat de recepție prin satelit sunt plasate sub regimul vamal de tranzit comunitar extern deși, la momentul depunerii declarațiilor, componentele sunt deținute de două societăți afiliate și toate componentele, luate împreună, sunt destinate a fi asamblate, după punerea lor în liberă circulație, într-un aparat de recepție prin satelit complet?

         (1)  Anexa I la Regulamentul (CEE) nr. 2658/87 al Consiliului din 23 iulie 1987 privind Nomenclatura tarifară și statistică și Tariful Vamal Comun (JO 1987, L 256, p. 1, Ediție specială, 02/vol. 4, p. 3).


title: Cauza C-115/22: Cerere de decizie preliminară introdusă de Unabhängige Schiedskommission Wien (Austria) la 17 februarie 2022 – E.N.

text:
               23.5.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 207/16

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Unabhängige Schiedskommission Wien (Austria) la 17 februarie 2022 – E.N.
      (Cauza C-115/22)
      (2022/C 207/23)
      Limba de procedură: germana

         Instanța de trimitere

      Unabhängige Schiedskommission Wien

         Părțile din procedura principală

         Reclamant: E.N.

         Pârâte: Nationale Anti-Doping Agentur Austria GmbH (NADA), Österreichischer Leichtathletikverband (ÖLV), Word Anti-Doping Agency (WADA)

         Întrebările preliminare

                  1)

                  Informația potrivit căreia o anumită persoană a săvârșit o anumită încălcare a normelor antidoping și, din cauza acestei încălcări, i s-a interzis participarea la competiții (naționale și internaționale) constituie „date privind sănătatea” în sensul articolului 9 din Regulamentul (UE) 2016/679 (1) (denumit în continuare „Regulamentul general privind protecția datelor”)?

                  2)

                  Regulamentul general privind protecția datelor – în special în ceea ce privește articolul 6 alineatul (3) al doilea paragraf din acesta – se opune unei dispoziții naționale care prevede publicarea numelui persoanelor vizate de decizia Unabhängige Schiedskommission (Comisia Independentă de Arbitraj), a duratei suspendării și a motivelor acesteia, fără a se putea concluziona cu privire la datele privind sănătatea persoanei în cauză? Are vreo relevanță faptul că, potrivit dispoziției naționale, o comunicare a acestor informații către publicul larg poate fi omisă numai în cazul în care persoana în cauză este un sportiv amator, un minor sau o persoană care, prin dezvăluirea de informații sau de alte indicii, a contribuit în mod substanțial la depistarea unor potențiale încălcări ale normelor antidoping?

                  3)

                  Regulamentul general privind protecția datelor – în special în ceea ce privește principiile prevăzute la articolul 5 alineatul (1) literele (a) și (c) – impune, în orice caz, înainte de divulgare, o punere în balanță a intereselor persoanei vizate în ceea ce privește personalitatea, cărora li se aduce atingere prin divulgare, pe de o parte, și a interesului publicului larg de a fi informat cu privire la încălcarea normelor antidoping săvârșită de un sportiv, pe de altă parte?

                  4)

                  Informația potrivit căreia o anumită persoană a săvârșit o anumită încălcare a normelor antidoping și, din cauza acestei încălcări, îi este interzisă participarea la competiții (naționale și internaționale) constituie o prelucrare de date cu caracter personal referitoare la condamnări penale și infracțiuni în sensul articolului 10 din Regulamentul general privind protecția datelor?

                  5)

                  În cazul unui răspuns afirmativ la întrebarea 4: Comisia Independentă de Arbitraj instituită în temeiul articolului 8 din Anti-Doping-Bundesgesetz 2021 (Legea federală antidoping din 2021) este o autoritate de stat în sensul articolului 10 din Regulamentul general privind protecția datelor?

         (1)  Regulamentul (UE) 2016/679 al Parlamentului European și al Consiliului din 27 aprilie 2016 privind protecția persoanelor fizice în ceea ce privește prelucrarea datelor cu caracter personal și privind libera circulație a acestor date și de abrogare a Directivei 95/46/CE (Regulamentul general privind protecția datelor) (JO 2016, L 119, p. 1).


title: Cauza C-122/22 P: Recurs introdus la 18 februarie 2022 de Dyson Ltd, Dyson Technology Ltd, Dyson Operations Pte Ltd, Dyson Manufacturing Sdn Bhd, Dyson Spain, SL, Dyson Austria GmbH, Dyson sp. z o.o., Dyson Ireland Ltd, Dyson GmbH, Dyson, Dyson Srl, Dyson Sweden AB, Dyson Denmark ApS, Dyson Finland Oy, Dyson BV împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a șaptea) din 8 decembrie 2021 în cauza T-127/19, Dyson și alții/Comisia

text:
               23.5.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 207/17

      Recurs introdus la 18 februarie 2022 de Dyson Ltd, Dyson Technology Ltd, Dyson Operations Pte Ltd, Dyson Manufacturing Sdn Bhd, Dyson Spain, SL, Dyson Austria GmbH, Dyson sp. z o.o., Dyson Ireland Ltd, Dyson GmbH, Dyson, Dyson Srl, Dyson Sweden AB, Dyson Denmark ApS, Dyson Finland Oy, Dyson BV împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a șaptea) din 8 decembrie 2021 în cauza T-127/19, Dyson și alții/Comisia
      (Cauza C-122/22 P)
      (2022/C 207/24)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Recurente: Dyson Ltd, Dyson Technology Ltd, Dyson Operations Pte Ltd, Dyson Manufacturing Sdn Bhd, Dyson Spain, SL, Dyson Austria GmbH, Dyson sp. z o.o., Dyson Ireland Ltd, Dyson GmbH, Dyson, Dyson Srl, Dyson Sweden AB, Dyson Denmark ApS, Dyson Finland Oy, Dyson BV (reprezentanți: E. Batchelor, T. Selwyn Sharpe și M. Healy, solicitors și avocați)

         Cealaltă parte din procedură: Comisia Europeană

         Concluziile

      Recurentele solicită Curții:

                  —

                  anularea în totalitate a hotărârii atacate;

                  —

                  statuarea încălcării suficient de grave a dreptului Uniunii de către Comisie și trimiterea spre rejudecare la Tribunal a cererii de despăgubire; și

                  —

                  obligarea Comisiei la suportarea propriilor cheltuieli de judecată și a cheltuielilor de judecată ale Dyson efectuate în legătură cu prezenta procedură și cu procedura în fața Tribunalului.

         Motivele și principalele argumente

      În primul rând, Tribunalul a calificat în mod eronat motivele Dyson și a omis să își motiveze decizia. Motivul Dyson a vizat exclusiv eroarea gravă și vădită a Comisiei în ceea ce privește alegerea singurei metode de testare care depășea în mod vădit marja sa de apreciere, și anume metoda bazată pe testarea unui rezervor gol. Tribunalul nu a răspuns la acest motiv.
      În al doilea rând, Tribunalul a săvârșit o eroare la aplicarea jurisprudenței privind încălcările suficient de grave, prin faptul că nu a acordat o importanță decisivă concluziei sale potrivit căreia Comisia a încălcat o cerință în temeiul articolului 10 din Directiva 2010/30 care nu intra în marja sa de apreciere.
      În al treilea rând, Tribunalul a aplicat în mod eronat normele privind încălcările suficient de grave și a denaturat din punct de vedere juridic elementele de probă atunci când a concluzionat că cerința „în timpul utilizării” din Directiva 2010/30 genera dificultăți de interpretare.
      În al patrulea rând, Tribunalul a aplicat în mod eronat normele privind încălcările suficient de grave atunci când a concluzionat că cerința „în timpul utilizării” din Directiva 2010/30 genera un grad ridicat de complexitate a normelor.
      În al cincilea rând, Tribunalul a aplicat în mod eronat normele privind încălcările suficient de grave atunci când a concluzionat în sensul inexistenței unei erori grave și vădite în ceea ce privește încălcarea de către Comisie a principiului fundamental al egalității de tratament.
      În al șaselea rând, Tribunalul a aplicat în mod eronat normele privind încălcările suficient de grave atunci când a concluzionat în sensul inexistenței unei erori grave și vădite în ceea ce privește încălcarea de către Comisie a principiilor fundamentale ale bunei administrări și/sau diligenței.
      În al șaptelea rând, Tribunalul a aplicat în mod eronat normele privind încălcările suficient de grave atunci când a concluzionat în sensul inexistenței unei erori grave și vădite în ceea ce privește încălcarea de către Comisie a principiului fundamental al liberei exercitări a unei activități profesionale.


title: Cauza C-132/22: Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italia) la 25 februarie 2022 – BM, NP/Ministero dell'Istruzione, dell'Università e della Ricerca

text:
               23.5.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 207/18

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italia) la 25 februarie 2022 – BM, NP/Ministero dell'Istruzione, dell'Università e della Ricerca
      (Cauza C-132/22)
      (2022/C 207/25)
      Limba de procedură: italiana

         Instanța de trimitere

      Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

         Părțile din procedura principală

         Reclamanți: BM, NP

         Pârât: Ministero dell'Istruzione, dell'Università e della Ricerca

         Întrebarea preliminară

      Articolul 45 alineatele (1) și (2) TFUE și articolul 3 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) nr. 492/2011 (1) trebuie interpretate în sensul că se opun unei norme precum cea prevăzută la articolul 1 alineatul 655 din Legea nr. 205/2017, potrivit căreia, pentru participarea la procedura de înscriere pe listele de candidați eligibili în vederea încheierii ulterioare a unor contracte de predare pe durată nedeterminată și pe durată determinată în instituțiile italiene de învățământ superior artistic, se ține seama exclusiv de experiența profesională dobândită de candidați în cadrul unor astfel de instituții naționale, iar nu și în instituții de același nivel din alte țări europene, având în vedere finalitatea specială a procedurii în cauză, și anume combaterea fenomenului precarității locurilor de muncă pe plan național, iar, în cazul în care Curtea de Justiție ar considera că, în mod abstract, reglementarea italiană nu contravine cadrului legislativ european, măsurile pe care aceasta le prevede pot fi considerate, în mod concret, proporționale cu obiectivul de interes general care trebuie atins, menționat anterior?

         (1)  Regulamentul (UE) nr. 492/2011 al Parlamentului European și al Consiliului din 5 aprilie 2011 privind libera circulație a lucrătorilor în cadrul Uniunii (JO 2011, L 141, p. 1.).


title: Cauza C-143/22: Cerere de decizie preliminară introdusă de Conseil d’État (Franța) la 1 martie 2022 – Association Avocats pour la défense des droits des étrangers (ADDE) și alții/Ministre de l’Intérieur

text:
               23.5.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 207/18

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Conseil d’État (Franța) la 1 martie 2022 – Association Avocats pour la défense des droits des étrangers (ADDE) și alții/Ministre de l’Intérieur
      (Cauza C-143/22)
      (2022/C 207/26)
      Limba de procedură: franceza

         Instanța de trimitere

      Conseil d’État

         Părțile din procedura principală

         Reclamanți: Association Avocats pour la défense des droits des étrangers (ADDE), Association nationale d'assistance aux frontières pour les étrangers (ANAFE), Association de recherche, de communication et d’action pour l’accès aux traitements (ARCAT), Comité inter-mouvements auprès des évacués (CIMADE), Fédération des associations de solidarité avec tou-te-s les immigré-e-s (FASTI), Groupe d'information et de soutien des immigré.e.s (GISTI), Ligue des droits de l'homme (LDH), Le paria, Syndicat des avocats de France (SAF), SOS – Hépatites Fédération

         Pârât: Ministre de l’Intérieur

         Întrebarea preliminară

      În cazul reintroducerii temporare a controlului la frontierele interne, în condițiile prevăzute la capitolul II din titlul III din Regulamentul (UE) 2016/399 (1), unui străin care vine direct de pe teritoriul unui stat parte la Convenția semnată la Schengen la 19 iunie 1990 i se poate opune o decizie de refuz a intrării cu ocazia controalelor efectuate la această frontieră, în temeiul articolului 14 din regulamentul menționat, fără ca Directiva 2008/115/CE (2) să fie aplicabilă?

         (1)  Regulamentul (UE) 2016/399 al Parlamentului European și al Consiliului din 9 martie 2016 cu privire la Codul Uniunii privind regimul de trecere a frontierelor de către persoane (Codul Frontierelor Schengen) (JO 2016, L 77, p. 1).

         (2)  Directiva 2008/115/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 16 decembrie 2008 privind standardele și procedurile comune aplicabile în statele membre pentru returnarea resortisanților țărilor terțe aflați în situație de ședere ilegală (JO 2008, L 348, p. 98).


title: Cauza C-148/22: Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunal du travail de Liège (Belgia) la 2 martie 2022 – OP/Commune d’Ans

text:
               23.5.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 207/19

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunal du travail de Liège (Belgia) la 2 martie 2022 – OP/Commune d’Ans
      (Cauza C-148/22)
      (2022/C 207/27)
      Limba de procedură: franceza

         Instanța de trimitere

      Tribunal du travail de Liège

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: OP

         Pârâtă: Commune d’Ans

         Întrebările preliminare

                  1)

                  Articolul 2 alineatul (2) literele (a) și (b) din Directiva 2000/78/CE a Consiliului din 27 noiembrie 2000 de creare a unui cadru general în favoarea egalității de tratament în ceea ce privește încadrarea în muncă și ocuparea forței de muncă (1) poate fi interpretat în sensul că permite unei administrații publice să organizeze un mediu administrativ total neutru și, prin urmare, să interzică tuturor membrilor personalului purtarea de semne care exprimă convingeri, indiferent dacă aceștia sunt sau nu în contact direct cu publicul?

                  2)

                  Articolul 2 alineatul (2) literele (a) și (b) din Directiva 2000/78/CE a Consiliului din 27 noiembrie 2000 de creare a unui cadru general în favoarea egalității de tratament în ceea ce privește încadrarea în muncă și ocuparea forței de muncă poate fi interpretat în sensul că permite unei administrații publice să organizeze un mediu administrativ total neutru și, prin urmare, să interzică tuturor membrilor personalului purtarea de semne care exprimă convingeri, indiferent dacă aceștia sunt sau nu în contact direct cu publicul, chiar dacă această interdicție neutră pare să afecteze majoritar femeile și, așadar, poate constitui o discriminare disimulată pe motive de gen?

         (1)  JO 2000, L 303, p. 16, Ediție specială, 05/vol. 6, p. 7.


title: Cauza C-201/22: Cerere de decizie preliminară introdusă de Korkein oikeus (Finlanda) la 15 martie 2022 – Kopiosto r.y./Telia Finland Oyj

text:
               23.5.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 207/19

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Korkein oikeus (Finlanda) la 15 martie 2022 – Kopiosto r.y./Telia Finland Oyj
      (Cauza C-201/22)
      (2022/C 207/28)
      Limba de procedură: finlandeza

         Instanța de trimitere

      Korkein oikeus

         Părțile din procedura principală

         Recurent: Kopiosto r.y.

         Intimată: Telia Finland Oyj

         Întrebările preliminare

                  1)

                  În ceea ce privește organismele de eliberare a licențelor colective care reprezintă în mod colectiv drepturile de proprietate intelectuală, calitatea de a exercita o acțiune în justiție pentru apărarea acestor drepturi, impusă de calitatea procesuală activă întemeiată pe articolul 4 litera (c) din Directiva 2004/48 (1), vizează exclusiv capacitatea generală de a sta în judecată în cadrul litigiilor sau impune un drept recunoscut expres de legislația națională de a introduce în nume propriu o acțiune în apărarea drepturilor în discuție?

                  2)

                  În cadrul interpretării întemeiate pe articolul 4 litera (c) din Directiva 2004/48, sintagma „interes direct în apărarea drepturilor de autor ale titularilor pe care îi reprezintă” trebuie interpretată în mod uniform în toate statele membre atunci când este vorba despre dreptul unui organism de gestiune colectivă, în sensul articolului 3 litera (a) din Directiva 2014/26/UE (2), de a introduce în nume propriu o acțiune privind încălcarea dreptului de autor în situațiile în care:

                              (i)

                              este vorba despre utilizări ale operelor pentru care un organism, în calitate de organism de eliberare a licențelor contractuale în sensul Tekijänoikeuslaki (Legea privind dreptul de autor), este îndreptățit să acorde licențe colective extinse care să permită deținătorului licenței să utilizeze și operele unor astfel de autori din domeniul respectiv care nu au împuternicit acest organism cu gestionarea drepturilor lor;

                              (ii)

                              este vorba despre utilizări ale operelor pentru care autorii au împuternicit organismul, prin contract sau mandat, să le gestioneze drepturile fără ca drepturile de autor să fi fost transferate organismului?

                  3)

                  În cazul în care se consideră că organismul, în calitate de organism de eliberare a licențelor contractuale, are un interes direct și calitate procesuală activă de a introduce o acțiune în nume propriu, în cadrul aprecierii calității procesuale active, care este – eventual, în lumina articolelor 17 și 47 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene – importanța care trebuie acordată faptului că organismul, în calitate de organism de eliberare a licențelor contractuale reprezintă și astfel de autori care nu l-au împuternicit să le gestioneze drepturile și că dreptul organismului de a introduce o acțiune în apărarea drepturilor acestor autori nu este reglementat prin lege?

         (1)  Directiva 2004/48/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 29 aprilie 2004 privind respectarea drepturilor de proprietate intelectuală (JO 2004, L 157, p. 45, Ediție specială, 17/vol. 2, p. 56).

         (2)  Directiva 2014/26/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 26 februarie 2014 privind gestiunea colectivă a drepturilor de autor și a drepturilor conexe și acordarea de licențe multiteritoriale pentru drepturile asupra operelor muzicale pentru utilizare online pe piața internă (JO 2014, L 84, p. 72).


title: Cauza C-224/22: Acțiune introdusă la 29 martie 2022 – Regatul Spaniei/Consiliul Uniunii Europene

text:
               23.5.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 207/20

      Acțiune introdusă la 29 martie 2022 – Regatul Spaniei/Consiliul Uniunii Europene
      (Cauza C-224/22)
      (2022/C 207/29)
      Limba de procedură: spaniola

         Părțile

         Reclamant: Regatul Spaniei (reprezentant: J. Rodríguez de la Rúa Puig, agent)

         Pârât: Consiliul Uniunii Europene

         Concluziile

      Reclamantul solicită Curții:

                  —

                  anularea Regulamentului (UE) 2022/110 (1) al Consiliului din 27 ianuarie 2022 de stabilire, pentru anul 2022, a posibilităților de pescuit pentru anumite stocuri de pește și grupuri de stocuri de pește aplicabile în Marea Mediterană și în Marea Neagră, în ceea ce privește stabilirea (i) efortului de pescuit maxim admisibil pentru navele de pescuit cu paragate de merluciu (Merluccius merluccius) și de barbun (Mullus barbatus) în Marea Alboran, Insulele Baleare, nordul Spaniei și Golful Leon (subzonele geografice 1, 2, 5, 6 și 7), astfel cum este prevăzut în anexa III litera (c); și (ii) limitelor maxime ale capturilor de crevete din specia Aristeus antennatus în Marea Alboran, Insulele Baleare, nordul Spaniei și Golful Lion (subzonele geografice 1, 2, 5, 6 și 7), astfel cum sunt prevăzute în anexa III litera (e).

                  —

                  obligarea Consiliului Uniunii Europene la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

         Primul motiv:

      Stabilirea efortului de pescuit maxim admisibil pentru navele de pescuit cu paragate de merluciu și de barbun în subzonele geografice 1, 2, 5, 6 și 7:

                  1)

                  nu este motivată, astfel cum se prevede la articolul 7 alineatul (5) din Regulamentul (CE) nr. 2019/1022 (2), întrucât nu au fost specificate care sunt avizele științifice din care să rezulte capturi semnificative dintr-un anumit stoc;

                  2)

                  cu titlu subsidiar: (i) este contrară articolului 7 alineatul (5) din Regulamentul 2019/1022, în măsura în care avizele științifice examinate de Regatul Spaniei nu indică capturi semnificative dintr-un anumit stoc; și (ii) este disproporționată deoarece este vădit inadecvată pentru atingerea obiectivului urmărit prin Regulamentul nr. 2019/1022, deoarece nu respectă cerința unui aviz științific și nici coerența politicii comune în domeniul pescuitului (PCP) în tripla sa dimensiune, de mediu, economică și socială, și nu este necesară deoarece există și alte măsuri alternative puse în aplicare pentru atingerea acestui obiectiv (perioade de interzicere a activităților de pescuit și selectivitate sporită a traulelor).

         Al doilea motiv:

      Stabilirea limitelor maxime ale capturilor de crevete din specia Aristeus antennatus în subzonele geografice 1, 2, 5, 6 și 7:

                  1)

                  nu este motivată, astfel cum se prevede la articolul 7 alineatul (3) litera (b) din Regulamentul 2019/1022, întrucât nu au fost specificate care sunt avizele științifice din care să rezulte necesitatea adoptării acestei măsuri de conservare;

                  2)

                  cu titlu subsidiar: (i) este contrară articolului 7 alineatul (3) litera (b) din Regulamentul 2019/1022, întrucât utilizarea măsurii nu a fost prevăzută de acest regulament, iar avizele științifice examinate de Regatul Spaniei nu indică necesitatea adoptării acestei măsuri de conservare; și (ii) este disproporționată deoarece este în mod evident inadecvată pentru realizarea obiectivului urmărit de Regulamentul 2019/1022, având în vedere că nu respectă cerința privind avizul științific și se suprapune cu alte măsuri de conservare, și că nu este necesară deoarece există și alte măsuri alternative puse în aplicare pentru atingerea acestui obiectiv (perioade de interzicere a activităților de pescuit, dimensiuni minime și selectivitate sporită a traulelor).

         (1)  Regulamentul (UE) 2022/110 al Consiliului din 27 ianuarie 2022 de stabilire, pentru anul 2022, a posibilităților de pescuit pentru anumite stocuri de pește și grupuri de stocuri de pește aplicabile în Marea Mediterană și în Marea Neagră (JO 2022, L 21, p. 165).

         (2)  Regulamentul (UE) 2019/1022 al Parlamentului European și al Consiliului din 20 iunie 2019 privind instituirea unui plan multianual pentru activitățile de pescuit care exploatează stocuri demersale în vestul Mării Mediterane și de modificare a Regulamentului (UE) nr. 508/2014 (JO L 172, 26.6.2019, p. 1).


title: Cauza T-323/17: Hotărârea Tribunalului din 30 martie 2022 – Martinair Holland/Comisia [„Concurență – Înțelegeri – Piața transportului aerian de mărfuri – Decizie de constatare a unei încălcări a articolului 101 TFUE, a articolului 53 din Acordul privind SEE și a articolului 8 din acordul dintre Comunitate și Elveția privind transportul aerian – Coordonarea elementelor prețului serviciilor de transport aerian de mărfuri (suprataxa pe carburant, suprataxa pentru securitate, plata unor comisioane pe suprataxe) – Schimb de informații – Competența teritorială a Comisiei – Infracțiune unică și continuă – Egalitate de tratament – Obligația de motivare”]

text:
               23.5.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 207/22

      Hotărârea Tribunalului din 30 martie 2022 – Martinair Holland/Comisia
      (Cauza T-323/17) (1)

      („Concurență - Înțelegeri - Piața transportului aerian de mărfuri - Decizie de constatare a unei încălcări a articolului 101 TFUE, a articolului 53 din Acordul privind SEE și a articolului 8 din acordul dintre Comunitate și Elveția privind transportul aerian - Coordonarea elementelor prețului serviciilor de transport aerian de mărfuri (suprataxa pe carburant, suprataxa pentru securitate, plata unor comisioane pe suprataxe) - Schimb de informații - Competența teritorială a Comisiei - Infracțiune unică și continuă - Egalitate de tratament - Obligația de motivare”)
      (2022/C 207/30)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Martinair Holland NV (Haarlemmermeer, Țările de Jos) (reprezentant: M. Smeets, avocat)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: A. Dawes și C. Vollrath, agenți, asistați de B. Doherty, barrister)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE prin care se solicită anularea Deciziei C(2012) 1742 final a Comisiei din 17 martie 2017 referitoare la o procedură inițiată în temeiul articolului 101 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, al articolului 53 din Acordul privind SEE și al articolului 8 din Acordul dintre Comunitatea Europeană și Confederația Elvețiană privind transportul aerian (Cazul AT.39258 – Transport aerian de mărfuri), în măsura în care o privește pe reclamantă

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Comisia Europeană suportă o treime din propriile cheltuieli de judecată.

                  3)

                  Martinair Holland NV suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și două treimi din cheltuielile de judecată efectuate de Comisie.

         (1)  JO C 239, 24.7.2017.


title: Cauza T-158/22: Acțiune introdusă la 22 martie 2022 – Dehaen/EUIPO – National Geographic Society (NATIONAL GEOGRAPHIC)

text:
               23.5.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 207/46

      Acțiune introdusă la 22 martie 2022 – Dehaen/EUIPO – National Geographic Society (NATIONAL GEOGRAPHIC)
      (Cauza T-158/22)
      (2022/C 207/61)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Karolien Dehaen (Schilde, Belgia) (reprezentanți: T. van Innis și A. Van der Planken, avocați)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: National Geographic Society (Washington, Districtul Columbia, Statele Unite)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Titularul mărcii în litigiu: cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

         Marca în litigiu: marca Uniunii Europene verbală NATIONAL GEOGRAPHIC – marca Uniunii Europene nr. 9 419 731

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de declarare a nulității

         Decizia atacată: decizia Camerei întâi de recurs a EUIPO din 17 decembrie 2021 în cauza R 975/2020-1

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                  obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivul invocat

                  —

                  încălcarea articolului 58 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.


title: Cauza T-160/22: Acțiune introdusă la 25 martie 2022 – 1906 Collins/EUIPO – Peace United (bâoli BEACH)

text:
               23.5.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 207/47

      Acțiune introdusă la 25 martie 2022 – 1906 Collins/EUIPO – Peace United (bâoli BEACH)
      (Cauza T-160/22)
      (2022/C 207/62)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: franceza

         Părțile

         Reclamantă: 1906 Collins LLC (Miami, Florida, Statele Unite) (reprezentant: C. Mateu, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Peace United Ltd (Londra, Regatul Unit)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Titularul mărcii în litigiu: cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

         Marca în litigiu: Marca Uniunii Europene figurativă bâoli BEACH — marca Uniunii Europene nr. 16 552 333

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de declarare a nulității

         Decizia atacată: Decizia Camerei a doua de recurs a EUIPO din 20 ianuarie 2022 în cauza R 223/2021-2

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                  declararea nulității mărcii Uniunii Europene bâoli BEACH nr. 16 552 333 în temeiul articolului 59 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/2001;

                  —

                  declararea nulității mărcii nr. 16 552 333 în ziua depunerii acesteia;

                  —

                  obligarea societății Peace United la rambursarea taxelor și a cheltuielilor efectuate de 1906 COLLINS în cadrul prezentei proceduri, inclusiv a cheltuielilor de judecată pronunțate de divizia de anulare și de camera de recurs a EUIPO, în conformitate cu articolul 134 alineatul (1) și cu articolul 190 din Regulamentul de procedură al Tribunalului.

         Motivele invocate

                  —

                  Încălcarea articolului 95 alineatul (1) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului;

                  —

                  Încălcarea articolului 95 alineatul (2) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului;

                  —

                  Încălcarea articolului 94 alineatul (1) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului;

                  —

                  Încălcarea articolului 59 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.


title: Cauza T-163/22: Acțiune introdusă la 28 martie 2022 – Transformers Manufacturing Company/EUIPO – H&F (TMC TRANSFORMERS)

text:
               23.5.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 207/47

      Acțiune introdusă la 28 martie 2022 – Transformers Manufacturing Company/EUIPO – H&F (TMC TRANSFORMERS)
      (Cauza T-163/22)
      (2022/C 207/63)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: italiana

         Părțile

         Reclamantă: Transformers Manufacturing Company Pty Ltd (Melbourne, Australia) (reprezentantă: F. Caricato, avocată)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: H&F Srl (Milano, Italia)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Solicitantul mărcii în litigiu: reclamanta

         Marca în litigiu: cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurative „TMC TRANSFORMERS” – cererea de înregistrare nr. 17 262 668

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție

         Decizia atacată: Decizia Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 3 februarie 2022 în cauza R 1211/2021-5

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  declararea, cu titlu preliminar, a lipsei calității procesuale active a H&F Srl și a inadmisibilității procedurii în primă și a doua instanță în fața EUIPO;

                  —

                  modificarea deciziei atacate întrucât este neîntemeiată în fapt și în drept și este nemotivată;

                  —

                  în subsidiar, anularea deciziei atacate întrucât este neîntemeiată în fapt și în drept;

                  —

                  obligarea EUIPO și a intervenientei la plata cheltuielilor de judecată efectuate în prima și a doua instanță în fața EUIPO, precum și în procedura în fața Tribunalului.

         Motivele invocate

                  —

                  lipsei calității procesuale active a H&F Srl cu privire la care EUIPO nu s-a pronunțat și pe care nu a motivat-o;

                  —

                  aprecierea eronată a riscului de confuzie [articolul 8 din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 al Consiliului] în fapt și în drept;

                  —

                  nemotivarea deciziei.


title: Cauza T-167/22: Acțiune introdusă la 28 martie 2022 – Transformers Manufacturing Company/EUIPO – H&F (TMC TRANSFORMERS)

text:
               23.5.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 207/48

      Acțiune introdusă la 28 martie 2022 – Transformers Manufacturing Company/EUIPO – H&F (TMC TRANSFORMERS)
      (Cauza T-167/22)
      (2022/C 207/64)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: italiana

         Părțile

         Reclamantă: Transformers Manufacturing Company Pty Ltd (Melbourne, Australia) (reprezentantă: F. Caricato, avocată)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: H&F Srl (Milano, Italia)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Solicitantul mărcii în litigiu: reclamanta

         Marca în litigiu: cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene verbale „TMC TRANSFORMERS” – cererea de înregistrare nr. 17264664

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție

         Decizia atacată: Decizia Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 14 februarie 2022 în cauza R 1212/2021-5

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  declararea, cu titlu preliminar, a lipsei calității procesuale active a H&F Srl și a inadmisibilității procedurii în primă și a doua instanță în fața EUIPO;

                  —

                  modificarea deciziei atacate întrucât este neîntemeiată în fapt și în drept și este nemotivată;

                  —

                  în subsidiar, anularea deciziei atacate întrucât este neîntemeiată în fapt și în drept;

                  —

                  obligarea EUIPO și a intervenientei la plata cheltuielilor de judecată efectuate în prima și a doua instanță în fața EUIPO, precum și în procedura în fața Tribunalului.

         Motivele invocate

                  —

                  lipsei calității procesuale active a H&F Srl cu privire la care EUIPO nu s-a pronunțat și pe care nu a motivat-o;

                  —

                  aprecierea eronată a riscului de confuzie [articolul 8 din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 al Consiliului] în fapt și în drept;

                  —

                  nemotivarea deciziei.


title: Cauza T-168/22: Acțiune introdusă la 30 martie 2022 – Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi/EUIPO – Fontana Food (GRILLOUMI)

text:
               23.5.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 207/49

      Acțiune introdusă la 30 martie 2022 – Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi/EUIPO – Fontana Food (GRILLOUMI)
      (Cauza T-168/22)
      (2022/C 207/65)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi (Nicosia, Cipru) (reprezentanți: S. Malynicz, Barrister at law, și C. Milbradt, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Fontana Food AB (Tyresö, Suedia)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Solicitantul mărcii în litigiu: cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

         Marca în litigiu: cererea de înregistrare a mărcii Uniunii Europene verbale „GRILLOUMI” – cererea de înregistrare nr. 15 963 291

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție

         Decizia atacată: Decizia Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 3 ianuarie 2022 în cauza R 1612/2021-5

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                  admiterea căii de atac;

                  —

                  obligarea pârâtului să suporte propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de reclamată.

         Motivele invocate

                  —

                  analiza camerei de recurs cu privire la caracterul distinctiv este substanțial eronată;

                  —

                  camera de recurs a omis în mod eronat să constate existența unui risc de confuzie;

                  —

                  camera de recurs a săvârșit o eroare prin faptul că nu i-a asigurat reclamantei un proces echitabil cu privire la toate aspectele invocate.


title: Cauza T-170/22: Acțiune introdusă la 31 martie 2022 – Telefónica de España/Comisia

text:
               23.5.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 207/50

      Acțiune introdusă la 31 martie 2022 – Telefónica de España/Comisia
      (Cauza T-170/22)
      (2022/C 207/66)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Telefónica de España, SA (Madrid, Spania) (reprezentanți: F. González Díaz, avocat, P. Stuart, Barrister-at-Law, și J. Blanco Carol, avocat)

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea Deciziei Comisiei Europene din 21 ianuarie 2022 referitoare la cererea de ofertă DIGIT/A3/PR/2019/RP/010 – Servicii telematice transeuropene între administrații (TESTA);

                  —

                  dispunerea oricărei măsuri pe care Tribunalul o va considera adecvată în aceste împrejurări;

                  —

                  și, în orice caz, obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată și a altor onorarii și cheltuieli efectuate în legătură cu prezenta acțiune.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamanta invocă șase motive.

                  1.

                  Primul motiv este întemeiat pe faptul că pârâta a săvârșit o eroare de drept, precum și erori de fapt și de apreciere sancționând consorțiul (1) pentru neprezentarea de informații care nu fuseseră niciodată solicitate în caietul de sarcini, cu încălcarea principiului transparenței.

                  2.

                  Al doilea motiv este întemeiat pe faptul că pârâta a săvârșit o eroare de drept, precum și erori de fapt și de apreciere, întrucât nu a evaluat oferta (2) în concordanță cu caietul de sarcini, cu încălcarea principiilor transparenței și securității juridice.

                  3.

                  Al treilea motiv este întemeiat pe faptul că pârâta a săvârșit o eroare de drept, precum și erori de fapt și de apreciere, întrucât nu a stabilit criterii de atribuire clare și neambigue și nu a furnizat informațiile necesare pentru aprecierea evaluării ofertei, cu încălcarea principiului transparenței, a principiului securității juridice și a dreptului la apărare.

                  4.

                  Al patrulea motiv este întemeiat pe faptul că pârâta a săvârșit o eroare de drept, precum și erori de fapt și de apreciere, întrucât nu a cerut clarificări atunci când era posibil și necesar, cu încălcarea principiilor bunei administrări și echității procedurale.

                  5.

                  Al cincilea motiv este întemeiat pe faptul că procedura de achiziție a fost viciată de o serie de încălcări ale principiilor fundamentale ale dreptului Uniunii.

                  6.

                  Al șaselea motiv este întemeiat pe faptul că pârâta a săvârșit o eroare de drept întrucât nu a impus nicio măsură pentru a proteja drepturile statelor membre, în temeiul articolului 346 TFUE, de a nu furniza informații a căror divulgare este contrară intereselor esențiale ale siguranței lor și a încălcat principiul egalității de tratament.

         (1)  „Consorțiul”, astfel cum este definit în cerere, este compus din Telefonica de España, reclamanta, și alte două entități.

         (2)  Prin „ofertă” se înțelege oferta de achiziție a consorțiului.


title: Cauza T-171/22: Acțiune introdusă la 31 martie 2022 – OR și OS/Comisia

text:
               23.5.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 207/51

      Acțiune introdusă la 31 martie 2022 – OR și OS/Comisia
      (Cauza T-171/22)
      (2022/C 207/67)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamanți: OR și OS (reprezentantă: N. de Montigny, avocată)

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Concluziile

      Reclamanții solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei din 12 iulie 2021 prin care PMO a respins cererea reclamanților din 18 martie 2021, prezentată în temeiul articolului 90 alineatul (1) din statut, având ca obiect plata drepturilor de pensie acumulate de tatăl lor defunct în cadrul sistemului de pensii al instituțiilor Uniunii Europene (denumit în continuare „RPIUE”) și a drepturilor de pensie dobândite anterior intrării în serviciu a acestuia;

                  —

                  anularea, în măsura în care s-ar considera că oferă o motivare suplimentară, a deciziei din 22 decembrie 2021 prin care AIPN a respins plângerea reclamanților din 20 septembrie 2021;

                  —

                  obligarea pârâtei să restituie reclamanților cuantumul drepturilor aferente cotizațiilor defunctului la RPIUE și cuantumul drepturilor sale naționale de pensie transferate către RPIUE;

                  —

                  obligarea pârâtei la plata dobânzii datorate pentru sumele care trebuie restituite, calculate la rata dobânzii Băncii Centrale Europene majorată cu două puncte de la data transferului și a contribuțiilor lunare;

                  —

                  obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamanții invocă un singur motiv întemeiat pe îmbogățirea fără justă cauză a Uniunii. Reclamanții susțin în acest sens că tatăl lor a dobândit, înainte de deces, dreptul de a-și transfera plățile anuale acumulate în temeiul RPIUE, precum și pe cele acumulate în temeiul drepturilor sale naționale de pensie și subliniază că acest drept nu face obiectul unui termen de prescripție. Reclamanții adaugă că, întrucât tatăl lor nu a atins, înainte de deces, cei zece ani de serviciu efectiv care îi permiteau să beneficieze de plata unei pensii pentru limită de vârstă în temeiul RPIUE, sumele cotizate constituie o îmbogățire fără justă cauză a Uniunii.


title: Cauza T-172/22: Acțiune introdusă la 31 martie 2022 – Gönenç/EUIPO – Solar (termorad „ALUMINIUM PANEL RADIATOR”)

text:
               23.5.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 207/52

      Acțiune introdusă la 31 martie 2022 – Gönenç/EUIPO – Solar (termorad „ALUMINIUM PANEL RADIATOR”)
      (Cauza T-172/22)
      (2022/C 207/68)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

         Părțile

         Reclamant: Salim Selahaddin Gönenç (Konya, Turcia) (reprezentant: V. Martín Santos, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Solar A/S (Vejen, Danemarca)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Solicitantul mărcii în litigiu: reclamantul

         Marca în litigiu: marca Uniunii Europene figurativă termorad „ALUMINIUM PANEL RADIATOR” – cererea de înregistrare nr. 18 027 358

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție

         Decizia atacată: Decizia Camerei a doua de recurs a EUIPO din 18 ianuarie 2022 în cauza R 770/2021-2

         Concluziile

      Reclamantul solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate, în sensul admiterii în tot a înregistrării mărcii Uniunii Europene nr. 18 027 358;

                  —

                  obligarea intervenientei și/sau a EUIPO la plata cheltuielilor de judecată efectuate de reclamant în legătură cu prezenta acțiune și a tuturor cheltuielilor de procedură determinate de deciziile EUIPO.

         Motivul invocat

                  —

                  încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.


title: Cauza T-174/22: Acțiune introdusă la 4 aprilie 2022 – Novartis/EUIPO – AstraZeneca (BREZTREV)

text:
               23.5.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 207/52

      Acțiune introdusă la 4 aprilie 2022 – Novartis/EUIPO – AstraZeneca (BREZTREV)
      (Cauza T-174/22)
      (2022/C 207/69)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Novartis AG (Basel, Elveția) (reprezentant: A. Nordemann Schiffel, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: AstraZeneca AB (Södertälje, Suedia)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Solicitantul mărcii în litigiu: cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

         Marca în litigiu: cererea de înregistrare a mărcii Uniunii Europene verbale „BREZTREV” – cererea de înregistrarea nr. 18 088 373

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție

         Decizia atacată: Decizia Camerei a doua de recurs a EUIPO din 21 ianuarie 2022 în cauza R 738/2021-2

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                  obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivul invocat

                  —

                  încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.


title: Cauza C-175/22: Acțiune introdusă la 4 aprilie 2022 – Novartis/EUIPO – AstraZeneca (BREZTRI)

text:
               23.5.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 207/53

      Acțiune introdusă la 4 aprilie 2022 – Novartis/EUIPO – AstraZeneca (BREZTRI)
      (Cauza C-175/22)
      (2022/C 207/70)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Novartis AG (Basel, Elveția) (reprezentant: A. Nordemann-Schiffel, avocat)

         Pârât: Oficiului Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: AstraZeneca AB (Södertälje, Suedia)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Titularul mărcii în litigiu: cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

         Marca în litigiu: marca Uniunii Europene verbală BREZTRI – marca Uniunii Europene nr. 17 816 687

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de declarare a nulității

         Decizia atacată: decizia Camerei a doua de recurs a EUIPO din 21 ianuarie 2022 în cauza R 737/2021-2

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:
      anularea deciziei atacate;
      obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele invocate

      Încălcarea articolului 27 alineatul (3) litera (b) din Regulamentul delegat (UE) 2017/1430 al Comisiei;
      încălcarea articolului 60 alineatul (1) litera (a) coroborat cu articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.


title: Cauza T-178/22: Acțiune introdusă la 4 aprilie 2022 – FA World Entertainment/EUIPO (FUCKING AWESOME)

text:
               23.5.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 207/54

      Acțiune introdusă la 4 aprilie 2022 – FA World Entertainment/EUIPO (FUCKING AWESOME)
      (Cauza T-178/22)
      (2022/C 207/71)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: FA World Entertainment Inc. (Los Angeles, California, Statele Unite) (reprezentanți: M. Breuer, I. Dimitrov și C. Tenbrock, avocați)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Marca în litigiu: înregistrarea internațională care desemnează Uniunea Europeană a mărcii verbale FUCKING AWESOME – cererea de înregistrare nr. 1 564 573

         Decizia atacată: Decizia Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 3 februarie 2022 în cauza R 1131/2021-5

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate în măsura în care a respins calea de atac în fața camerei de recurs, și anume întrucât Camera de recurs a considerat că a fost încălcat articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului;

                  —

                  obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele invocate

                  —

                  încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (b) coroborat cu articolul 7 alineatul (2) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului;

                  —

                  încălcarea principiilor generale al securității juridice, al egalității de tratament și al bunei administrări.


title: Cauza T-179/22: Acțiune introdusă la 5 aprilie 2022 – Farco-Pharma/EUIPO – Infarco (FARCO)

text:
               23.5.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 207/54

      Acțiune introdusă la 5 aprilie 2022 – Farco-Pharma/EUIPO – Infarco (FARCO)
      (Cauza T-179/22)
      (2022/C 207/72)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: germana

         Părțile

         Reclamantă: Farco-Pharma GmbH (Köln, Germania) (reprezentant: V. Schoene, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Infarco, SA (Madrid, Spania)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Solicitantul mărcii în litigiu: reclamanta

         Marca în litigiu: cererea de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurative FARCO în culorile roșu, alb și negru – cererea de înregistrare nr. 17 838 178

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție

         Decizia atacată: Decizia Camerei a patra de recurs a EUIPO din 17 ianuarie 2022 în cauza R 172/2021-4

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate prin care Camera de recurs a confirmat admiterea opoziției în cauza B 3 054 342 împotriva mărcii figurative nr. 17 838 178 și trimiterea cauzei spre rejudecare la EUIPO.

         Motivul invocat

                  —

                  încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.


title: Cauza T-183/22: Acțiune introdusă la 11 aprilie 2022 – Eggers & Franke/EUIPO – E. & J. Gallo Winery (EF)

text:
               23.5.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 207/55

      Acțiune introdusă la 11 aprilie 2022 – Eggers & Franke/EUIPO – E. & J. Gallo Winery (EF)
      (Cauza T-183/22)
      (2022/C 207/73)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Eggers & Franke Holding GmbH (Bremen, Germania) (reprezentanți: A. Ebert-Weidenfeller și H. Förster, avocați)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: E. & J. Gallo Winery (Modesto, California, Statele Unite)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Solicitantul mărcii în litigiu: reclamanta

         Marca în litigiu: cererea de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurative EF – cererea de înregistrare nr. 17 927 894

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție

         Decizia atacată: Decizia Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 4 februarie 2022 în cauza R 729/2021-5

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                  obligarea EUIPO și, în cazul unei intervenții, deopotrivă a intervenientei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivul invocat

                  —

                  încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului


title: Cauza T-184/22: Acțiune introdusă la 12 aprilie 2022 – Eggers & Franke/EUIPO – E. & J. Gallo Winery (E & F)

text:
               23.5.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 207/55

      Acțiune introdusă la 12 aprilie 2022 – Eggers & Franke/EUIPO – E. & J. Gallo Winery (E & F)
      (Cauza T-184/22)
      (2022/C 207/74)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Eggers & Franke Holding GmbH (Bremen, Germania) (reprezentanți: A. Ebert-Weidenfeller și H. Förster, avocați)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: E. & J. Gallo Winery (Modesto, California, Statele Unite)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Solicitantul mărcii în litigiu: reclamanta

         Marca în litigiu: cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene verbale „E & F” – cererea de înregistrare nr. 18 037 083

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție

         Decizia atacată: Decizia Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 15 februarie 2022 în cauza R 730/2021-5

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                  obligarea EUIPO și, în cazul unei intervenții, a intervenientului, la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivul invocat

                  —

                  încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.


title: Cauza C-132/20: Hotărârea Curții (Marea cameră) din Marea Cameră (cerere de decizie preliminară formulată de Sąd Najwyższy – Polonia) – BN, DM, EN/Getin Noble Bank S.A. [Trimitere preliminară – Admisibilitate – Articolul 267 TFUE – Noțiunea de „instanță” – Articolul 19 alineatul (1) TUE – Articolul 47 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene – Stat de drept – Protecție jurisdicțională efectivă – Principiul independenței judecătorilor – Instanță constituită în prealabil prin lege – Organ jurisdicțional din care face parte un membru care a fost numit pentru prima dată într-un post de judecător de un organ politic al puterii executive a unui regim nedemocratic – Mod de funcționare a Krajowa Rada Sądownictwa (Consiliul Național al Magistraturii, Polonia) – Neconstituționalitatea legii pe baza căreia a fost compus acest Consiliu – Posibilitatea de a califica acest organ drept instanță judecătorească imparțială și independentă în sensul dreptului Uniunii]

text:
               23.5.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 207/2

      Hotărârea Curții (Marea cameră) din Marea Cameră (cerere de decizie preliminară formulată de Sąd Najwyższy – Polonia) – BN, DM, EN/Getin Noble Bank S.A.
      (Cauza C-132/20) (1)

      (Trimitere preliminară - Admisibilitate - Articolul 267 TFUE - Noțiunea de „instanță” - Articolul 19 alineatul (1) TUE - Articolul 47 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene - Stat de drept - Protecție jurisdicțională efectivă - Principiul independenței judecătorilor - Instanță constituită în prealabil prin lege - Organ jurisdicțional din care face parte un membru care a fost numit pentru prima dată într-un post de judecător de un organ politic al puterii executive a unui regim nedemocratic - Mod de funcționare a Krajowa Rada Sądownictwa (Consiliul Național al Magistraturii, Polonia) - Neconstituționalitatea legii pe baza căreia a fost compus acest Consiliu - Posibilitatea de a califica acest organ drept instanță judecătorească imparțială și independentă în sensul dreptului Uniunii)
      (2022/C 207/02)
      Limba de procedură: polona

         Instanța de trimitere

      Sąd Najwyższy

         Părțile din procedura principală

         Reclamanți: BN, DM, EN

         Intimată: Getin Noble Bank S.A.

         Cu participarea: Rzecznik Praw Obywatelskich,

         Dispozitivul

                  1)

                  Articolul 19 alineatul (1) al doilea paragraf TUE, articolul 47 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, precum și articolul 7 alineatele (1) și (2) din Directiva 93/13/CEE a Consiliului din 5 aprilie 1993 privind clauzele abuzive în contractele încheiate cu consumatorii trebuie interpretate în sensul că împrejurarea că prima numire a unui judecător într-un stat membru pe un astfel de post sau numirea sa ulterioară la o instanță superioară rezultă dintr-o decizie adoptată de un organ al unui regim nedemocratic pe care l-a cunoscut acel stat membru înainte de aderarea sa la Uniune, inclusiv în cazul în care numirile acelui judecător la instanțe după încetarea regimului menționat s-au întemeiat printre altele pe vechimea dobândită de judecător în perioada în care regimul respectiv era în vigoare sau în cazul în care judecătorul a depus jurământul numai cu ocazia primei sale numiri ca judecător de către un organ al aceluiași regim, nu este în sine de natură să dea naștere unor îndoieli legitime și serioase în percepția justițiabililor cu privire la independența și imparțialitatea judecătorului în cauză și, prin urmare, nu este de natură să pună în discuție calitatea de instanță judecătorească independentă și imparțială, constituită în prealabil prin lege, a unei instanțe din care acesta face parte.

                  2)

                  Articolul 19 alineatul (1) al doilea paragraf TUE, articolul 47 din Carta drepturilor fundamentale, precum și articolul 7 alineatele (1) și (2) din Directiva 93/13 trebuie interpretate în sensul că nu se opun calificării drept instanță judecătorească independentă și imparțială, constituită în prealabil prin lege, a unui complet de judecată care aparține unei instanțe judecătorești dintr-un stat membru din care face parte un judecător a cărui primă numire pe un post de judecător sau numirea sa ulterioară la o instanță superioară a intervenit fie ca urmare a desemnării sale drept candidat pentru postul de judecător de către un organ alcătuit în temeiul unor dispoziții legislative declarate ulterior neconstituționale de către instanța constituțională a acestui stat membru, fie ca urmare a desemnării sale drept candidat pentru postul de judecător de către un organ alcătuit în mod legal, dar în urma unei proceduri care nu era nici transparentă, nici publică, nici supusă vreunei căi de atac, în măsura în care aceste nereguli nu sunt de o asemenea natură și gravitate încât să creeze un risc real ca alte ramuri ale puterii, în special executivul, să poată exercita o putere discreționară nejustificată, punând în pericol integritatea rezultatului procesului de numire și creând astfel îndoieli serioase și legitime în percepția justițiabililor cu privire la independența și imparțialitatea judecătorului în cauză.

         (1)  JO C 209, 22.6.2020.


title: Cauza C-139/20: Hotărârea Curții (Camera întâi) din 31 martie 2022 – Comisia Europeană/Republica Polonă [Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru – Impozitarea produselor energetice utilizate de întreprinderile mari consumatoare de energie – Directiva 2003/96/CE – Articolul 17 alineatul (1) litera (b) și alineatul (4) – Întreprinderi care intră sub incidența sistemului de comercializare a cotelor de emisie al Uniunii Europene – Scutire de accize]

text:
               23.5.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 207/3

      Hotărârea Curții (Camera întâi) din 31 martie 2022 – Comisia Europeană/Republica Polonă
      (Cauza C-139/20) (1)

      (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru - Impozitarea produselor energetice utilizate de întreprinderile mari consumatoare de energie - Directiva 2003/96/CE - Articolul 17 alineatul (1) litera (b) și alineatul (4) - Întreprinderi care intră sub incidența sistemului de comercializare a cotelor de emisie al Uniunii Europene - Scutire de accize)
      (2022/C 207/03)
      Limba de procedură: polona

         Părțile

         Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: M. Siekierzyńska și A. Armenia, ulterior de A. Armenia, agenți)

         Pârâtă: Republica Polonă (reprezentant: B. Majczyna, agent)

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Obligă Comisia Europeană la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 201, 15.6.2020.


title: Cauza C-472/20: Hotărârea Curții (Camera a șasea) din 31 martie 2022 (cerere de decizie preliminară formulată de Fővárosi Törvényszék – Ungaria) – Lombard Pénzügyi és Lízing Zrt./PN (Trimitere preliminară – Protecția consumatorilor – Directiva 93/13/CEE – Clauze abuzive – Contracte de credit – Împrumut exprimat în monedă străină rambursabil în moneda națională – Clauză contractuală care stabilește ca riscul de schimb valutar să fie suportat de consumator – Caracter abuziv al unei clauze care se referă la obiectul principal al contractului – Efecte – Nulitatea contractului – Prejudiciu grav pentru consumator – Efectul util al Directivei 93/13 – Aviz fără caracter obligatoriu al instanței supreme – Posibilitatea de repunere a părților în situația în care acestea s-ar fi aflat dacă acel contract nu ar fi fost încheiat)

text:
               23.5.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 207/3

      Hotărârea Curții (Camera a șasea) din 31 martie 2022 (cerere de decizie preliminară formulată de Fővárosi Törvényszék – Ungaria) – Lombard Pénzügyi és Lízing Zrt./PN
      (Cauza C-472/20) (1)

      (Trimitere preliminară - Protecția consumatorilor - Directiva 93/13/CEE - Clauze abuzive - Contracte de credit - Împrumut exprimat în monedă străină rambursabil în moneda națională - Clauză contractuală care stabilește ca riscul de schimb valutar să fie suportat de consumator - Caracter abuziv al unei clauze care se referă la obiectul principal al contractului - Efecte - Nulitatea contractului - Prejudiciu grav pentru consumator - Efectul util al Directivei 93/13 - Aviz fără caracter obligatoriu al instanței supreme - Posibilitatea de repunere a părților în situația în care acestea s-ar fi aflat dacă acel contract nu ar fi fost încheiat)
      (2022/C 207/04)
      Limba de procedură: maghiara

         Instanța de trimitere

      Fővárosi Törvényszék

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: Lombard Pénzügyi és Lízing Zrt.

         Pârât: PN

         Dispozitivul

                  1)

                  Directiva 93/13/CEE a Consiliului din 5 aprilie 1993 privind clauzele abuzive în contractele încheiate cu consumatorii trebuie interpretată în sensul că efectul util al dispozițiilor acesteia nu poate, în lipsa unei norme de drept național cu caracter supletiv ce reglementează o astfel de situație, să fie asigurat numai printr-un aviz fără caracter obligatoriu al instanței supreme a statului membru în cauză care indică instanțelor inferioare abordarea ce trebuie urmată pentru a declara că un contract este valid sau că a produs efecte între părți atunci când acest contract nu poate continua să existe ca urmare a caracterului abuziv al unei clauze care se referă la obiectul său principal.

                  2)

                  Directiva 93/13 trebuie interpretată în sensul că nu se opune ca instanța națională competentă să decidă repunerea părților la un contract de împrumut în situația în care acestea s-ar fi aflat dacă acel contract nu ar fi fost încheiat pentru motivul că o clauză a contractului respectiv care se referă la obiectul său principal trebuie declarată abuzivă în temeiul acestei directive, cu precizarea că, în cazul în care repunerea menționată se dovedește imposibilă, are obligația de a se asigura că consumatorul se găsește în situația în care s-ar fi aflat dacă clauza considerată abuzivă nu ar fi existat niciodată.

         (1)  JO C 423, 7.12.2020.


title: Cauza C-687/20: Hotărârea Curții (Camera a opta) din 31 martie 2022 – Comisia Europeană/Republica Portugheză (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru – Mediu – Directiva 2002/49/CE – Evaluarea și gestiunea zgomotului ambiental – Aglomerări, drumuri principale și căi ferate principale – Articolul 7 alineatul (2) – Hărți acustice strategice – Articolul 8 alineatul (2) – Planuri de acțiune – Articolul 10 alineatul (2) – Anexa VI – Informații furnizate de hărțile acustice strategice – Rezumatele planurilor de acțiune – Necomunicarea către Comisia Europeană în termenele prevăzute)

text:
               23.5.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 207/4

      Hotărârea Curții (Camera a opta) din 31 martie 2022 – Comisia Europeană/Republica Portugheză
      (Cauza C-687/20) (1)

      (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru - Mediu - Directiva 2002/49/CE - Evaluarea și gestiunea zgomotului ambiental - Aglomerări, drumuri principale și căi ferate principale - Articolul 7 alineatul (2) - Hărți acustice strategice - Articolul 8 alineatul (2) - Planuri de acțiune - Articolul 10 alineatul (2) - Anexa VI - Informații furnizate de hărțile acustice strategice - Rezumatele planurilor de acțiune - Necomunicarea către Comisia Europeană în termenele prevăzute)
      (2022/C 207/05)
      Limba de procedură: portugheza

         Părțile

         Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: M. Noll-Ehlers și G. Braga da Cruz, agenți)

         Pârâtă: Republica Portugheză (reprezentanți: M. Pimenta, P. Barros da Costa, H. Almeida, J. Reis Silva și L. Inez Fernandes, agenți)

         Dispozitivul

                  1)

                  Republica Portugheză, pe de o parte, prin faptul că nu a elaborat hărți acustice strategice privind drumurile principale PT_a_rd00410, PT_a_rd00458, PT_a_rd00460, PT_a_rd00462 și PT_a_rd00633 și nici planuri de acțiune pentru aglomerările Amadora și Porto, precum și pentru drumurile principale și căile ferate principale menționate în anexa la prezenta hotărâre și, pe de altă parte, prin faptul că nu a comunicat Comisiei Europene informațiile furnizate de aceste hărți și nici rezumatele acestor planuri de acțiune, nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 7 alineatul (2) primul paragraf, al articolului 8 alineatul (2) și al articolului 10 alineatul (2) din Directiva 2002/49/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 25 iunie 2002 privind evaluarea și gestiunea zgomotului ambiental în coroborare cu anexa VI la această directivă.

                  2)

                  Obligă Republica Portugheză la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 62, 22.02.2021