title: Cauza T-10/07: Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 17 septembrie 2008 — FVB/OAPI — FVD (FVB) ( Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale FVB — Marcă națională verbală anterioară FVD — Motiv relativ de refuz — Risc de confuzie — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 )

text:
               8.11.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 285/38

         Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 17 septembrie 2008 — FVB/OAPI — FVD (FVB)
   (Cauza T-10/07) (1)

   („Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale FVB - Marcă națională verbală anterioară FVD - Motiv relativ de refuz - Risc de confuzie - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 40/94’)
   (2008/C 285/68)
   Limba de procedură: germana
   Părțile

      Reclamantă: FVB Gesellschaft für Finanz- und Versorgungsberatung mbH (Osnabrück, Germania) (reprezentant: P. Koehler, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: B. Schmidt, agent)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: FVD Gesellschaft für Finanzplanung und Vermögensberatung Deutschland mbH, anterior FVD Gesellschaft für Finanzplanung und Vorsorgemanagement Deutschland mbH (Hamburg, Germania) (reprezentanți: inițial J. Mattes și P. Heigl, avocats)
   Obiectul
   Acțiune introdusă împotriva Deciziei Camerei a patra de recurs a OAPI din 6 noiembrie 2006 (cauza R 1343/2005-4) privind o procedură de opoziție între FVD Gesellschaft für Finanzplanung und Vorsorgemanagement Deutschland mbH și FVB Gesellschaft für Finanz- und Versorgungsberatung mbH.
   Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă societatea FVB Gesellschaft für Finanz- und Versorgungsberatung mbH la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 56, 10.3.2007.


title: Cauza T-694/13: Acțiune introdusă la 31 decembrie 2013 — Ipatau/Consiliul

text:
               29.3.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 93/25

         Acțiune introdusă la 31 decembrie 2013 — Ipatau/Consiliul
   (Cauza T-694/13)
   2014/C 93/43
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: Vadzim Ipatau (Minsk, Belarus) (reprezentant: M. Michalauskas, avocat)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene

      Concluziile

   Reclamantul solicită Tribunalului:

               —

               anularea Deciziei 2013/534/PESC a Consiliului din 29 octombrie 2013 de modificare a Deciziei 2012/642/PESC privind măsuri restrictive împotriva Belarus, în măsura în care îl vizează pe reclamant;

               —

               anularea Regulamentului de punere în aplicare (UE) nr. 1054/2013 al Consiliului din 29 octombrie 2013 privind punerea în aplicare a articolului 8a alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 765/2006 privind măsuri restrictive împotriva Belarus, în măsura în care îl vizează pe reclamant;

               —

               obligarea Consiliului la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamantul invocă patru motive care sunt în esență identice sau similare celor invocate în cadrul cauzei T-693/13, Mikhalchanka/Consiliul.


title: Cauza T-366/07: Acțiune introdusă la 24 septembrie 2007 — Procter & Gamble/OAPI — Prestige Cosmetics (P&G PRESTIGE BEAUTE)

text:
               24.11.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 283/34

         Acțiune introdusă la 24 septembrie 2007 — Procter & Gamble/OAPI — Prestige Cosmetics (P&G PRESTIGE BEAUTE)
   (Cauza T-366/07)
   (2007/C 283/62)
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza
   Părțile

      Reclamantă: The Procter & Gamble Company (Cincinnati, Statele Unite) (reprezentant: K. Sandberg, lawyer)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Prestige Cosmetics Srl (Anzola Emilia, Italia).
   Concluziile reclamantei

               —

               anularea deciziei Camerei a doua de recurs a OAPI din 19 iulie 2007 în cauza R 681/2006-2;

               —

               respingerea cererii de opoziție nr. B 311 318 din 2 octombrie 2000 în măsura în care aceasta a fost admisă prin decizia diviziei de opoziție din 21 martie 2006;

               —

               obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată;

               —

               obligarea intervenientei la plata cheltuielilor de judecată efectuate în cadrul procedurii în fața OAPI.

         Motivele și principalele argumente

      Persoana care solicită înregistrarea mărcii comunitare: reclamanta

      Marca comunitară vizată: marca verbală „P&G PRESTIGE BEAUTE” pentru, între altele, bunuri din clasa 3

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în sprijinul opoziției: Prestige Cosmetics Srl

      Marca sau semnul invocat în sprijinul opoziției: mărcile naționale figurative „prestige” pentru bunuri din clasa 3

      Decizia diviziei de opoziție: admite în parte opoziția

      Decizia camerei de recurs: respinge recursul

      Motivele invocate: încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 40/94 al Consiliului, în măsura în care nu există niciun risc de confuzie între marca a cărei înregistrare s-a solicitat și mărcile anterioare, întrucât bunurile la care se aplică mărcile nu sunt similare, iar mărcile diferă în mod evident.


title: Cauza C-196/10: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Finanzgericht Düsseldorf (Germania) la 22 aprilie 2010 — Paderborner Brauerei Haus Cramer KG/Hauptzollamt Bielefeld

text:
               19.6.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 161/37

      Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Finanzgericht Düsseldorf (Germania) la 22 aprilie 2010 — Paderborner Brauerei Haus Cramer KG/Hauptzollamt Bielefeld
      (Cauza C-196/10)
      (2010/C 161/56)
      Limba de procedură: germana

         Instanța de trimitere

      Finanzgericht Düsseldorf

         Părțile din acțiunea principală

         Reclamantă: Paderborner Brauerei Haus Cramer KG

         Pârâtă: Hauptzollamt Bielefeld

         Întrebările preliminare

                  1.

                  Nomenclatura combinată, în versiunea prevăzută de Regulamentul (CE) nr. 2031/2001 al Comisiei din 6 august 2001 (1) și de Regulamentul (CE) nr. 1832/2002 al Comisiei 1 august 2002 (2), trebuie interpretată în sensul că un produs desemnat drept „malt beer base”, cu o concentrație alcoolică în volum de 14 % și care a fost obținut din bere fermentată, decantată și supusă unei ultrafiltrări prin care i-a fost redusă concentrația de ingrediente precum substanțele amare și proteinele, trebuie încadrată la poziția 2208?

         (1)  Regulamentul (CE) nr. 2031/2001 al Comisiei din 6 august 2001 de modificare a anexei I la Regulamentul (CEE) nr. 2658/87 al Consiliului privind nomenclatura tarifată și statistică și tariful vamal comun (JO L 279, p. 1).

         (2)  Regulamentul (CE) nr. 1832/2002 al Comisiei din 1 august 2002 de modificare a anexei I la Regulamentul (CEE) nr. 2658/87 al Consiliului privind nomenclatura tarifată și statistică și tariful vamal comun (JO L 290, p. 1).


title: Cauza T-374/07: Ordonanța Tribunalului din 20 aprilie 2012 — Pachtitis/Comisia ( „Funcție publică — Recrutare — Concurs general — Respingerea unei cereri având ca obiect obținerea unei copii a întrebărilor și a răspunsurilor de la testele de acces — Necompetența Tribunalului — Trimitere la Tribunalul Funcției Publice spre rejudecare” )

text:
               16.6.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 174/22

         Ordonanța Tribunalului din 20 aprilie 2012 — Pachtitis/Comisia
   (Cauza T-374/07) (1)

   (Funcție publică - Recrutare - Concurs general - Respingerea unei cereri având ca obiect obținerea unei copii a întrebărilor și a răspunsurilor de la testele de acces - Necompetența Tribunalului - Trimitere la Tribunalul Funcției Publice spre rejudecare)
   2012/C 174/36
   Limba de procedură: greaca

      Părțile

      Reclamant: Dimitrios Pachtitis (Atena, Grecia) (reprezentanți: inițial P. Giatagantzidis și V. Niagkou, ulterior P. Giatagantzidis și S. Stavropoulou, ulterior P. Giatagantzidis și K. Kyriazi, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: J. Currall și I. Chatzigiannis, agenți)

      Intervenienți în susținerea reclamantului: Republica Elenă (reprezentanți: E. M. Mamouna și K. Boskovits, agenți); Regatul Suediei (reprezentanți: A. Falk și S. Johannesson, agenți); și Autoritatea Europeană pentru Protecția Datelor (AEPD) (reprezentant: H. Hijmans, agent)

      Obiectul

   Cerere de anulare, pe de o parte, a deciziei Oficiului European pentru Selecția Personalului (EPSO) din 27 iunie 2007, de respingere a unei cereri a reclamantului având ca obiect obținerea accesului la întrebările care i-au fost adresate în cadrul participării acestuia la concursul general EPSO/AD/77/06, la răspunsurile oferite de acesta la întrebările respective și la grila de răspunsuri corecte la întrebările respective și, pe de altă parte, a respingerii implicite a cererii de confirmare, introdusă de reclamant la EPSO la 10 iulie 2007.

      Dispozitivul

               1.

               Trimite cauza T-374/07 la Tribunalul Funcției Publice a Uniunii Europene spre rejudecare.

               2.

               Cererea privind cheltuielile de judecată se soluționează odată cu fondul.

      (1)  JO C 283, 24.11.2007.


title: Cauza T-512/09 RENV: Hotărârea Tribunalului din 25 ianuarie 2017 – Rusal Armenal/Consiliul [„Dumping — Importuri de anumite folii de aluminiu originare din Armenia, Brazilia și China — Taxă antidumping definitivă — Statut de întreprindere care funcționează în condiții de economie de piață — Articolul 2 alineatul (7) litera (b) și litera (c) a doua liniuță din Regulamentul (CE) nr. 384/96 — Evaluare cumulativă a importurilor care fac obiectul unor anchete antidumping — Articolul 3 alineatul (4) literele (a) și (b) din Regulamentul nr. 384/96 — Ofertă de angajament — Articolul 8 alineatul (3) din Regulamentul nr. 384/96”]

text:
               13.3.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 78/17

         Hotărârea Tribunalului din 25 ianuarie 2017 – Rusal Armenal/Consiliul
   (Cauza T-512/09 RENV) (1)

   ([„Dumping - Importuri de anumite folii de aluminiu originare din Armenia, Brazilia și China - Taxă antidumping definitivă - Statut de întreprindere care funcționează în condiții de economie de piață - Articolul 2 alineatul (7) litera (b) și litera (c) a doua liniuță din Regulamentul (CE) nr. 384/96 - Evaluare cumulativă a importurilor care fac obiectul unor anchete antidumping - Articolul 3 alineatul (4) literele (a) și (b) din Regulamentul nr. 384/96 - Ofertă de angajament - Articolul 8 alineatul (3) din Regulamentul nr. 384/96”])
   (2017/C 078/22)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Rusal Armenal ZAO (Erevan, Armenia) (reprezentanți:: B. Evtimov și E. Borovikov, avocați și D. O’Keeffe, solicitor)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: inițial S. Boelaert și J.-P. Hix, agenți, ulterior J.-P. Hix, asistat de B. O’Connor, solicitor și S. Gubel, avocat)

      Interveniente în susținerea pârâtului: Parlamentul European (reprezentanți: D. Warin și A. Auersperger Matić, agenți) și Comisia Europeană (reprezentanți: J.-F. Brakeland, M. França și A. Demeneix, agenți)

      Obiectul

   Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE și având ca obiect anularea Regulamentului (CE) nr. 925/2009 al Consiliului din 24 septembrie 2009 de impunere a unei taxe antidumping definitive și de percepere cu titlu definitiv a taxei provizorii impuse la importurile de anumite folii de aluminiu originare din Armenia, Brazilia și Republica Populară Chineză (JO 2009, L 262, p. 1)

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Rusal Armenal ZAO suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de Consiliul Uniunii Europene în procedurile în fața Tribunalului și a Curții.

               3)

               Parlamentul European și Comisia Europeană suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 80, 27.3.2010.


title: Cauza C-284/15: Hotărârea Curții (Camera a șasea) din 7 aprilie 2016 (cerere de decizie preliminară formulată de Cour du travail de Bruxelles – Belgia) – Office national de l'emploi (ONEm), M/M, Office national de l'emploi (ONEm), Caisse auxiliaire de paiement des allocations de chômage (CAPAC) [Trimitere preliminară – Articolele 45 TFUE și 48 TFUE – Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene – Articolul 15 alineatul (2) – Regulamentul (CEE) nr. 1408/71 – Articolul 67 alineatul (3) – Securitate socială – Alocație de șomaj destinată să completeze veniturile obținute dintr-un loc de muncă cu fracțiune de normă – Acordarea acestei prestații – Realizarea perioadelor de activitate salariată – Cumularea perioadelor de asigurare sau de activitate salariată – Luarea în considerare a unor perioade de asigurare sau de activitate salariată realizate sub incidența legislației unui alt stat membru]

text:
               13.6.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 211/21

      Hotărârea Curții (Camera a șasea) din 7 aprilie 2016 (cerere de decizie preliminară formulată de Cour du travail de Bruxelles – Belgia) – Office national de l'emploi (ONEm), M/M, Office national de l'emploi (ONEm), Caisse auxiliaire de paiement des allocations de chômage (CAPAC)
      (Cauza C-284/15) (1)

      ([Trimitere preliminară - Articolele 45 TFUE și 48 TFUE - Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene - Articolul 15 alineatul (2) - Regulamentul (CEE) nr. 1408/71 - Articolul 67 alineatul (3) - Securitate socială - Alocație de șomaj destinată să completeze veniturile obținute dintr-un loc de muncă cu fracțiune de normă - Acordarea acestei prestații - Realizarea perioadelor de activitate salariată - Cumularea perioadelor de asigurare sau de activitate salariată - Luarea în considerare a unor perioade de asigurare sau de activitate salariată realizate sub incidența legislației unui alt stat membru])
      (2016/C 211/26)
      Limba de procedură: franceza

         Instanța de trimitere

      Cour du travail de Bruxelles

         Părțile din procedura principală

         Reclamanți: Office national de l'emploi (ONEm), M

         Pârâți: M, Office national de l'emploi (ONEm), Caisse auxiliaire de paiement des allocations de chômage (CAPAC)

         Dispozitivul

                  1)

                  Articolul 67 alineatul (3) din Regulamentul (CEE) nr. 1408/71 al Consiliului din 14 iunie 1971 privind aplicarea regimurilor de securitate socială în raport cu lucrătorii salariați, cu lucrătorii care desfășoară activități independente și cu membrii familiilor acestora care se deplasează în cadrul Comunității, în versiunea sa modificată și actualizată prin Regulamentul (CE) nr. 118/97 al Consiliului din 2 decembrie 1996, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (CE) nr. 592/2008 al Parlamentului European și al Consiliului din 17 iunie 2008, trebuie interpretat în sensul că nu se opune ca un stat membru să refuze cumularea perioadelor de activitate salariată necesare pentru a beneficia de dreptul la acordarea unei alocații de șomaj destinate să completeze veniturile corespunzătoare obținute de la un loc de muncă pe fracțiune de normă, atunci când încadrarea în acest loc de muncă nu a fost precedată de nicio perioadă de asigurare sau de activitate salariată în acest stat membru.

                  2)

                  Analiza celei de a doua întrebări preliminare nu a revelat niciun element de natură să afecteze validitatea articolului 67 alineatul (3) din Regulamentul nr. 1408/71, în versiunea sa modificată și actualizată prin Regulamentul nr. 118/97, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul nr. 592/2008.

         (1)  JO C 279, 24.8.2015.


title: Cauza T-549/13: Hotărârea Tribunalului din 14 ianuarie 2016 – Franţa/Comisia (Agricultură — Restituiri la export — Carne de pasăre — Stabilirea restituirilor la 0 euro — Obligația de motivare — Posibilitatea Comisiei de a se limita la o motivare standard — Practica obișnuită a Comisiei în materie de stabilire a restituirilor — Articolul 164 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 1234/2007 — Caracter nelimitativ al criteriilor prevăzute)

text:
               29.2.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 78/16

         Hotărârea Tribunalului din 14 ianuarie 2016 – Franţa/Comisia
   (Cauza T-549/13) (1)

   ((Agricultură - Restituiri la export - Carne de pasăre - Stabilirea restituirilor la 0 euro - Obligația de motivare - Posibilitatea Comisiei de a se limita la o motivare standard - Practica obișnuită a Comisiei în materie de stabilire a restituirilor - Articolul 164 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 1234/2007 - Caracter nelimitativ al criteriilor prevăzute))
   (2016/C 078/25)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: Republica Franceză (reprezentanți: G. de Bergues, D. Colas şi C. Candat, agenţi)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: D. Bianchi şi K. Skelly, agenţi)

      Obiectul

   Cerere de anulare a Regulamentului de punere în aplicare (UE) nr. 689/2013 al Comisiei din 18 iulie 2013 de stabilire a restituirilor la export în sectorul cărnii de pasăre (JO L 196, p. 13)

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Fiecare parte suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 367, 14.12.2013.


title: Cauza T-301/13: Ordonanța Tribunalului din 14 august 2013 — Nordex Holding/OAPI — Fontana Food (Taverna MEDITERRANEAN WHITE CHEESE)

text:
               12.10.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 298/11

         Ordonanța Tribunalului din 14 august 2013 — Nordex Holding/OAPI — Fontana Food (Taverna MEDITERRANEAN WHITE CHEESE)
   (Cauza T-301/13) (1)

   2013/C 298/20
   Limba de procedură: engleza
   Președintele Camerei întâi a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 215, 27.7.2013.


title: Cauza F-44/08: Acțiune introdusă la 8 aprilie 2008 — Tsarnavas/Comisia Comunităților Europene

text:
               21.6.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 158/28

         Acțiune introdusă la 8 aprilie 2008 — Tsarnavas/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza F-44/08)
   (2008/C 158/51)
   Limba de procedură: franceza
   Părțile

      Reclamant: Vassilios Tsarnavas (Glyfada, Grecia) (reprezentant: N. Lhoëst, avocat)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene
   Obiectul și descrierea litigiului
   Anularea deciziei AIPN de respingere a cererii reclamantului având ca obiect obținerea de despăgubiri până la concurența sumei de 6 800 euro pentru prejudiciul material și moral suferit ca urmare a neregulilor și a greșelilor în serviciu săvârșite de Comisie în cadrul exercițiilor de promovare 1998 și 1999, și obligarea Comisiei să-i plătească această sumă
   Concluziile reclamantului

               —

               Anularea deciziei AIPN din 14 august 2007 de respingere a cererii reclamantului având ca obiect obținerea de despăbubiri până la concurența sumei de 6 800 euro pentru prejudiciul material și moral suferit ca urmare a neregulilor și a greșelilor în serviciu repetate săvârșite de Comisie în cadrul exercițiilor de promovare 1998 și 1999;

               —

               în măsura în care se va dovedi necesar, anularea deciziei implicite a Comisiei de respingere a reclamaței formulate la 14 noiembrie 2007 de către reclamant;

               —

               obligarea pârâtei la plata unei despăgubiri până la concurența sumei de 6 800 euro pentru prejudiciul material și moral suferit ca urmare a neregulilor și a greșelilor de serviciu repetate săvârșite de Comisie în cadrul exercițiilor de promovare 1998 și 1999, ca urmare a hotărârii pronunțate la 19 martie 2003 (T-1888/01 și T-189/01);

               —

               obligarea Comisiei Comunităților Europene la plata cheltuielilor de judecată.


title: Cauza T-501/09: Ordonanța Tribunalului din 26 martie 2012 — PhysioNova/OAPI — Flex Equipos de Descanso (FLEX)

text:
               26.5.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 151/33

         Ordonanța Tribunalului din 26 martie 2012 — PhysioNova/OAPI — Flex Equipos de Descanso (FLEX)
   (Cauza T-501/09) (1)

   2012/C 151/58
   Limba de procedură: germana
   Președintele Camerei a treia a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 37, 13.2.2010.


title: Cauza T-554/11: Acțiune introdusă la 18 octombrie 2011 — Evropaïki Dynamiki/Comisia

text:
               17.12.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 370/28

         Acțiune introdusă la 18 octombrie 2011 — Evropaïki Dynamiki/Comisia
   (Cauza T-554/11)
   2011/C 370/47
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Atena, Grecia) (reprezentanți: N. Korogiannakis și M. Dermitzakis, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

               —

               Anularea deciziei Comisiei Europene de a refuza efectuarea plăților datorate reclamantei și de a solicita, în schimb, recuperarea sumei deja plătite în cadrul executării contractului EuropeAid/124378/D/SER/TN (nr. 2007/145-464), decizie comunicată reclamantei prin scrisoarea din 8 august 2011 (C&F/2011/D/001101) și a notei de debit anexate la aceasta;

               —

               anularea tuturor deciziilor relevante ulterioare ale pârâtei și

               —

               obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată și a altor cheltuieli efectuate în legătură cu prezenta cerere.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă cinci motive.

               1.

               Primul motiv întemeiat pe faptul că pârâta a săvârșit o eroare vădită de apreciere atunci când a decis că reclamanta trebuie să restituie o anumită sumă în loc să îi fie plătită suma datorată pentru munca prestată, aprobată și validată.

               2.

               Al doilea motiv întemeiat pe faptul că pârâta a interpretat greșit temeiul juridic și dreptul său de recuperare a sumei solicitate, încălcând astfel articolul 79 din Regulamentul de stabilire a normelor de aplicare (1) prin neluarea în considerare a confirmării din foile de pontaj ale experților reclamantei și a volumului de muncă prestat de aceștia și validat în mod corespunzător, cu mai mult cu cât nu au fost făcute in tempore non suspecto comentarii la munca efectuată.

               3.

               Al treilea motiv întemeiat pe faptul că pârâta a încălcat principiul bunei administrări, bunei-credințe și protecției încrederii legitime întrucât

                           —

                           a refuzat plata sumelor datorate pentru munca validată și acceptată;

                           —

                           nu a informat reclamanta în timp util cu privire la orice dubii existente în legătură cu obligația de a plăti reclamantei sumele verificate de auditor și

                           —

                           a încurajat reclamanta să continue să muncească timp de 12 luni și și să își ofere serviciile prezumând că va fi plătită pentru o astfel de muncă.

               4.

               Al patrulea motiv întemeiat pe faptul că pârâta a încălcat obligația de motivare, precum și dreptul la apărare al reclamantei, întrucât a refuzat plata sumelor datorate și a dispus, în schimb, recuperarea unei anumite sume de la reclamantă, fără să ofere vreo analiză sau vreo justificare a deciziei sale cu privire la suma respectivă.

               5.

               Al cincilea motiv întemeiat pe faptul că punerea în aplicare a deciziei atacate a constituit un abuz de putere.

      (1)  Regulamentul (CE, Euratom) nr. 2342/2002 al Comisiei din 23 decembrie 2002 de stabilire a normelor de aplicare a Regulamentului (CE, Euratom) nr. 1605/2002 al Consiliului privind regulamentul financiar aplicabil bugetului general al Comunităților Europene (JO L 357, p. 1, Ediție specială, 01/vol. 4, p. 3)


title: Cauza C-466/06: Ordonanța Curții (Camera a șasea) din 6 octombrie 2008 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Tribunal de grande instance de Nanterre) — Société Roquette Frères/Direction générale des douanes et droits indirects, Recette principale de Gennevilliers de la Direction générale des douanes et des droits indirects (Articolul 104 alineatul (3) din Regulamentul de procedură — Organizarea comună a piețelor în sectorul zahărului — Izoglucoză — Stabilirea cantităților de bază utilizate pentru atribuirea cotelor de producție — Izoglucoză produsă ca produs intermediar — Articolul 24 alineatul (2) din Regulamentul (CEE) nr. 1785/81 — Articolul 27 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 2038/1999 — Articolul 1 din Regulamentul (CE) nr. 2073/2000 — Articolul 11 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1260/2001 — Articolul 1 din Regulamentul (CE) nr. 1745/2002 — Articolul 1 din Regulamentul (CE) nr. 1739/2003 — Cotizații la producție — Norme de aplicare a regimului cotelor — Luarea în considerare a cantităților de zahăr conținute în produsele transformate — Determinarea excedentului exportabil — Determinarea pierderii medii)

text:
               20.12.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 327/6

         Ordonanța Curții (Camera a șasea) din 6 octombrie 2008 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Tribunal de grande instance de Nanterre) — Société Roquette Frères/Direction générale des douanes et droits indirects, Recette principale de Gennevilliers de la Direction générale des douanes et des droits indirects
   (Cauza C-466/06) (1)

   (Articolul 104 alineatul (3) din Regulamentul de procedură - Organizarea comună a piețelor în sectorul zahărului - Izoglucoză - Stabilirea cantităților de bază utilizate pentru atribuirea cotelor de producție - Izoglucoză produsă ca produs intermediar - Articolul 24 alineatul (2) din Regulamentul (CEE) nr. 1785/81 - Articolul 27 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 2038/1999 - Articolul 1 din Regulamentul (CE) nr. 2073/2000 - Articolul 11 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1260/2001 - Articolul 1 din Regulamentul (CE) nr. 1745/2002 - Articolul 1 din Regulamentul (CE) nr. 1739/2003 - Cotizații la producție - Norme de aplicare a regimului cotelor - Luarea în considerare a cantităților de zahăr conținute în produsele transformate - Determinarea excedentului exportabil - Determinarea pierderii medii)
   (2008/C 327/10)
   Limba de procedură: franceza
   Instanța de trimitere
   Tribunal de grande instance de Nanterre
   Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Société Roquette Frères

      Pârâtă: Direction générale des douanes et droits indirects, Recette principale de Gennevilliers de la Direction générale des douanes et des droits indirects
   Obiectul
   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Tribunal de grande instance de Nanterre — Validitatea articolului 24 alineatul (2) din Regulamentul (CEE) nr. 1785/81, a articolului 27 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 2038/1999, a articolului 1 din Regulamentul (CE) nr. 2073/2000, a articolului 1 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1745/2002 și a articolului 1 din Regulamentul (CE) nr. 1739/2003 — Organizarea comună a piețelor în sectorul zahărului — Cote de producție de izoglucoză — (Ne)includerea izoglucozei utilizate ca produs intermediar — Validitatea Regulamentelor (CEE) nr. 1443/82 și (CE) nr. 314/2002 — Modul de calcul al cotizațiilor datorate pentru producția de izoglucoză
   Dispozitivul

               1)

               Examinarea primei întrebări adresate nu a evidențiat niciun element de natură să afecteze validitatea articolului 24 alineatul (2) din Regulamentul (CEE) nr. 1785/81 al Consiliului din 30 iunie 1981 privind organizarea comună a piețelor în sectorul zahărului, a articolului 27 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 2038/1999 al Consiliului din 13 septembrie 1999 privind organizarea comună a piețelor în sectorul zahărului, a articolului 1 din Regulamentul (CE) nr. 2073/2000 al Comisiei din 29 septembrie 2000 privind reducerea, în sectorul zahărului, pentru anii de comercializare 2000 și 2001, a cantității garantate în cadrul regimului de cote de producție și a nevoilor maxime preconizate de aprovizionare a rafinăriilor în cadrul regimurilor de importuri preferențiale, a articolului 11 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1260/2001 al Consiliului din 19 iunie 2001 privind organizarea comună a piețelor în sectorul zahărului, a articolului 1 din Regulamentul (CE) nr. 1745/2002 al Comisiei din 30 septembrie 2002 privind reducerea, în sectorul zahărului, pentru anii de comercializare 2002 și 2003, a cantității garantate în cadrul regimului de cote de producție și a nevoilor maxime preconizate de aprovizionare a rafinăriilor în cadrul regimurilor de importuri preferențiale și a articolului 1 din Regulamentul (CE) nr. 1739/2003 al Comisiei din 30 septembrie 2003 privind reducerea, în sectorul zahărului, pentru anii de comercializare 2003 și 2004, a cantității garantate în cadrul regimului de cote de producție și a nevoilor maxime preconizate de aprovizionare a rafinăriilor în cadrul regimurilor de importuri preferențiale.

               2)

               Analiza articolului 5 alineatul (5) primul paragraf din Regulamentul (CEE) nr. 1443/82 al Comisiei din 8 iunie 1982 privind stabilirea normelor de aplicare a regimului cotelor de producție în sectorul zahărului, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (CE) nr. 392/94 al Comisiei din 23 februarie 1994, și a articolului 6 alineatul (4) din Regulamentul (CE) nr. 314/2002 al Comisiei din 20 februarie 2002 privind stabilirea normelor de aplicare a regimului cotelor de producție în sectorul zahărului, dacă este cazul, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (CE) nr. 1140/2003 al Comisiei din 27 iunie 2003, nu a evidențiat existența unor elemente de natură să afecteze validitatea acestora.

      (1)  JO C 154, 1.7.2006.


title: Cauza C-195/15: Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 26 octombrie 2016 (cerere de decizie preliminară formulată de Bundesgerichtshof – Germania) – SCI Senior Home, în reorganizare judiciară/Gemeinde Wedemark, Hannoversche Volksbank eG (Trimitere preliminară — Spațiul de libertate, securitate și justiție — Cooperare judiciară în materie civilă — Proceduri de insolvență — Regulamentul (CE) nr. 1346/2000 — Articolul 5 — Noțiunea „drepturile reale ale terților” — Sarcină publică ce grevează bunurile imobile și care garantează perceperea impozitului pe teren)

text:
               9.1.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 6/14

         Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 26 octombrie 2016 (cerere de decizie preliminară formulată de Bundesgerichtshof – Germania) – SCI Senior Home, în reorganizare judiciară/Gemeinde Wedemark, Hannoversche Volksbank eG
   (Cauza C-195/15) (1)

   ((Trimitere preliminară - Spațiul de libertate, securitate și justiție - Cooperare judiciară în materie civilă - Proceduri de insolvență - Regulamentul (CE) nr. 1346/2000 - Articolul 5 - Noțiunea „drepturile reale ale terților” - Sarcină publică ce grevează bunurile imobile și care garantează perceperea impozitului pe teren))
   (2017/C 006/16)
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Bundesgerichtshof

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: SCI Senior Home, în reorganizare judiciară

      Pârâte: Gemeinde Wedemark, Hannoversche Volksbank eG

      Dispozitivul

   Articolul 5 din Regulamentul (CE) nr. 1346/2000 al Consiliului din 29 mai 2000 privind procedurile de insolvență trebuie interpretat în sensul că reprezintă un „drept real” în înțelesul acestui articol o garanție constituită în temeiul unei dispoziții de drept național precum cea în discuție în litigiul principal, potrivit căreia imobilul debitorului de impozite pe teren este grevat de plin drept de o sarcină publică, iar acest proprietar trebuie să tolereze executarea silită asupra respectivului imobil a titlului prin care se constată creanța fiscală.

      (1)  JO C 254, 3.8.2015.


title: Cauza T-357/07: Acțiune introdusă la 19 septembrie 2007 — Focus Magazin Verlag/OAPI — Editorial Planeta (FOCUS Radio)

text:
               10.11.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 269/65

         Acțiune introdusă la 19 septembrie 2007 — Focus Magazin Verlag/OAPI — Editorial Planeta (FOCUS Radio)
   (Cauza T-357/07)
   (2007/C 269/118)
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza
   Părțile

      Reclamantă: Focus Magazin Verlag GmbH (München, Germania) (reprezentant: B. C. Müller, lawyer)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte în procedura în fața camerei de recurs: Editorial Planeta, SA (Barcelona, Spania)
   Concluziile reclamantei

               —

               Anularea punctelor 1, 3 și 4 din decizia Camerei a patra de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne din 30 iulie 2007, în procedura de opoziție nr. B 516 742 (cererea de înregistrare a unei mărci comunitare nr. 2 340 289);

               —

               modificarea deciziei atacate menționate la prima liniuță în vederea admiterii cererii de înregistrare a mărcii comunitare în litigiu pentru următoarele produse și servicii:

                           —

                           clasa 9 — calculatoare și aparate de prelucrare a datelor; memorii pentru echipamente de prelucrare a datelor; suporturi de date de orice tip care conțin informații ce pot fi citite de un sistem și suporturi pentru înregistrări audio sau video, în special discuri flexibile, CD-ROM-uri, DVD-uri, carduri cu cip, carduri magnetice, casete video, discuri compacte și discuri video; colecții de informații înregistrate pe suporturi de date;

                           —

                           clasa 16 — imprimate, materiale tipărite, periodice, ziare, cărți, autocolante, calendare, articole de birou (cu excepția mobilierului), material didactic și pentru învățământ (cu excepția aparatelor), cuprinse în clasa 16;

                           —

                           clasa 41 — divertisment și în special divertisment radiofonic; organizare de evenimente de divertisment, evenimente în direct, evenimente culturale și sportive, cuprinse în clasa 41.

               —

               obligarea părții care a formulat opoziția la plata tuturor cheltuielilor de judecată, inclusiv a celor aferente prezentei acțiuni.

         Motivele și principalele argumente

      Persoana care solicită înregistrarea mărcii comunitare: reclamanta.

      Marca comunitară vizată: marca verbală „FOCUS Radio” pentru produse și servicii din clasele 9, 16, 35, 38, 41 și 42 — cererea nr. 2 340 289.

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în sprijinul opoziției: Editorial Planeta, SA.

      Marca sau semnul invocat în sprijinul opoziției: mărcile naționale verbale și figurative „FOCUS MILENIUM”, „PLANETA FOCUS” și „PLANETA FOCUS 99” pentru produse și servicii din clasele 9, 16 și 41.

      Decizia diviziei de opoziție: admite opoziția în parte.

      Decizia camerei de recurs: anulează în parte decizia diviziei de opoziție și respinge în parte cererea de înregistrare a unei mărci comunitare.

      Motivele invocate: încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 40/94 al Consiliului, întrucât nu există o similaritate relevantă între mărcile în conflict și, prin urmare, niciun risc de confuzie.


title: Cauza C-478/13: Acțiune introdusă la 6 septembrie 2013 — Comisia Europeană/Republica Polonă

text:
               16.11.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 336/10

         Acțiune introdusă la 6 septembrie 2013 — Comisia Europeană/Republica Polonă
   (Cauza C-478/13)
   2013/C 336/22
   Limba de procedură: polona

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: D. Bianchi și M. Owsiany-Hornung, agenți)

      Pârâtă: Republica Polonă

      Concluziile reclamantei

               —

               Constatarea faptului că, prin neprevederea, în ordinea juridică națională, a unei obligații de informare a autorităților competente poloneze cu privire la localizarea culturilor de organisme modificate genetic (OMG), prevăzută de partea C a Directivei 2001/18/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 12 martie 2001 privind diseminarea deliberată în mediu a organismelor modificate genetic și de abrogare a Directivei 90/220/CEE a Consiliului (1), prin neîntocmirea unui registru al localizării acestor culturi de OMG și prin neefectuarea unei informări a populației cu privire la aceste localizări, Republica Polonă nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 31 alineatul (3) litera (b) din directiva menționată;

               —

               obligarea Republicii Polone la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Termenul pentru transpunerea Directivei 2001/18/CE a expirat la 17 octombrie 2002.

      (1)  JO L 106, p. 1, Ediție specială, 15/vol. 7, p. 75.


title: Cauza T-299/16: Acțiune introdusă la 13 iunie 2016 – Scheffler/EUIPO Doc Generici (docfauna)

text:
               16.8.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 296/24

         Acțiune introdusă la 13 iunie 2016 – Scheffler/EUIPO Doc Generici (docfauna)
   (Cauza T-299/16)
   (2016/C 296/32)
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

      Părțile

      Reclamant: Manfred Scheffler (Leininingen, Germany) (reprezentanți: T. Büttner, avocat)

      Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Doc Generici Srl (Milano, Italia)

      Datele privind procedura în fața OAPI

      Solicitantul mărcii în litigiu: reclamantul

      Marca în litigiu: marca Uniunii Europene verbală care conține elementul verbal „docfauna” – cererea de înregistrare nr. 12 660 056

      Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție

      Decizia atacată: Decizia Camerei a patra de recurs a EUIPO din 1/04/2016 în cauza R 885/2015-4

      Concluziile

   Reclamantul solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei atacate;

               —

               anularea deciziei diviziei de opoziție din 6 martie 2015 prin care se admite opoziția nr. B 2 354 523

      Motivul invocat

               —

               încălcarea articolului 8 alineatul 1 litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009.


title: Cauza T-157/12: Acțiune introdusă la 5 aprilie 2012 — IFP Énergies nouvelles/Comisia

text:
               23.6.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 184/15

         Acțiune introdusă la 5 aprilie 2012 — IFP Énergies nouvelles/Comisia
   (Cauza T-157/12)
   2012/C 184/27
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: IFP Énergies nouvelles (Rueil-Malmaison, Franța) (reprezentanți: É. Morgan de Rivery și A. Noël-Baron, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               Anularea în întregime a Deciziei C(2011) 4483 final a Comisiei din 29 iunie 2011 privind ajutorul de stat nr. C 35/2008 (ex NN 11/2008) acordat de Franța organismului public „Institut Français du Pétrole”;

               —

               obligarea Comisiei la plata tuturor cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă cinci motive.

               1.

               Primul motiv este întemeiat pe existența unei erori de drept, întrucât Comisia a depășit limitele pe care trebuie să le respecte în ceea ce privește interpretarea dreptul național în cadrul legislației privind ajutoarele de stat.

               2.

               Al doilea motiv este întemeiat pe faptul că Comisia nu ar fi stabilit existența unui avantaj economic real în favoarea reclamantei și a filialelor sale de drept privat.

               3.

               Al treilea motiv este întemeiat pe încălcarea articolului 107 TFUE, întrucât referirea din decizia atacată la Comunicarea privind garanțiile din 2008 (1) nu este suficientă în sine pentru a demonstra existența unui avantaj economic.

               4.

               Al patrulea motiv este întemeiat pe existența unor erori vădite de apreciere în ceea ce privește stabilirea pretinsului avantaj și a intensității ajutorului de stat prezumat.

               5.

               Al cincilea motiv este întemeiat pe încălcarea principiului proporționalității, pe de o parte, prin faptul că crearea unui organism public cu caracter industrial și comercial (établissement public à caractère industriel et commercial, EPIC) a fost supusă unei obligații de notificare prealabilă și, pe de altă parte, prin faptul că au fost impuse condiții prea constrângătoare.

      (1)  Comunicare a Comisiei cu privire la aplicarea articolelor (107 TFUE) și (108 TFUE) privind ajutoarele de stat sub formă de garanții (JO 2008, C 155, p. 10).


title: Cauza T-323/10: Acțiune introdusă la 3 august 2010 — Chabou/OAPI — Chalou Kleiderfabrik (CHABOU)

text:
               23.10.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 288/42

      Acțiune introdusă la 3 august 2010 — Chabou/OAPI — Chalou Kleiderfabrik (CHABOU)
      (Cauza T-323/10)
      ()
      (2010/C 288/81)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: germana

         Părțile

         Reclamant: Chickmouza Chabou (Rheine, Germania) (reprezentant: K.-J. Triebold, Rechtsanwalt)

         Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

         Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Chalou Kleiderfabrik GmbH (Herschweiler-Pettersheim, Germania)

         Concluziile reclamantei

                  —

                  Anularea sau modificarea Deciziei Camerei întâi de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 20 mai 2010 în cauza R 1165/2009-1 și respingerea opoziției

                  —

                  obligarea OAPI la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

         Solicitantul mărcii comunitare: reclamantul.

         Marca comunitară vizată: marca verbală CHABOU pentru produse din clasa 25.

         Titularul mărcii sau al semnului invocat în sprijinul opoziției: Chalou Kleiderfabrik GmbH.

         Marca sau semnul invocat în sprijinul opoziției: marca verbală națională și internațională Chalou înregistrată pentru produse din clasa 25.

         Decizia diviziei de opoziție: admite opoziția.

         Decizia camerei de recurs: respinge calea de atac.

         Motivele invocate: Decizia atacată nu ia în considerare împrejurările speciale ale speței, ci aplică în mod pur formal și schematic principiile existente la problema similitudinii semnelor și a produselor și serviciilor protejate în ceea ce privește riscul de confuzie, fără a ține seama în mod suficient de aspectele concrete ale cauzei și fără a efectua o apreciere globală necesară a tuturor împrejurărilor.


title: Cauza T-81/12: Acțiune introdusă la 15 februarie 2012 — Beco/Comisia

text:
               21.4.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 118/30

         Acțiune introdusă la 15 februarie 2012 — Beco/Comisia
   (Cauza T-81/12)
   2012/C 118/50
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Beco Metallteile-Handels GmbH (Spaichingen, Germania) (reprezentant: T. Pfeiffer, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               Anularea Deciziei C(2011) 9112 final a Comisiei din 13 decembrie 2011;

               —

               obligarea Comisiei, potrivit articolului 87 alineatul (2) din Regulamentul de procedură al Tribunalului, la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamanta arată că cererea sa de rambursare a unor taxe antidumping, care a fost respinsă prin Decizia Comisiei din 13 decembrie 2011, nu a fost depusă tardiv, contrar opiniei Comisiei, și este prin urmare admisibilă.
   În această privință, reclamanta susține că cererea a fost depusă în termenul de șase luni potrivit articolului 11 alineatul (8) din Regulamentul (CE) nr. 384/96 al Consiliului din 22 decembrie 1995 privind protecția împotriva importurilor care fac obiectul unui dumping din partea țărilor care nu sunt membre ale Comunității Europene (1). Potrivit textului articolului 11 alineatul (8) din Regulamentul nr. 384/96, cererea de rambursare presupune că solicitantul a achitat taxele impuse. Contrar susținerii Comisiei, termenul de șase luni prevăzut la articolul 11 alineatul (8) din Regulamentul nr. 384/96 nu poate expira înaintea admisibilității cererii de rambursare.
   De asemenea, potrivit Avizului Comisiei privind rambursarea taxelor antidumping (2) din 29 mai 2002, se pot depunere cereri de rambursare „numai pentru tranzacțiile pentru care taxele antidumping au fost achitate în totalitate” [punctul 2.1 litera (b) din aviz]. În plus, acest aviz ar enunța în mod expres că poate depune cererea numai importatorul „care poate dovedi că a achitat în mod direct sau indirect taxe antidumping pentru anumite importuri” [punctul 2.2 litera (a) din aviz].
   În continuare, reclamanta susține că Decizia din 13 decembrie 2011 încalcă protecția încrederii legitime existente în beneficiul reclamantei în temeiul Avizului Comisiei din 29 mai 2002 și principiul bunei credințe.
   Pe de altă parte, reclamanta invocă faptul că Decizia din 13 decembrie 2001 încalcă principiul securității juridice.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 384/96 al Consiliului din 22 decembrie 1995 privind protecția împotriva importurilor care fac obiectul unui dumping din partea țărilor care nu sunt membre ale Comunității Europene (JO L 56, p. 1, Ediție specială, 11/vol. 12, p. 223).

      (2)  Avizul Comisiei din 29 mai 2002 privind rambursarea taxelor antidumping (JO C 127, p. 10).


title: Cauza T-233/14: Acțiune introdusă la 14 aprilie 2014 – Intesa Sanpaolo/OAPI (NEXTCARD)

text:
               21.7.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 235/21

         Acțiune introdusă la 14 aprilie 2014 – Intesa Sanpaolo/OAPI (NEXTCARD)
   (Cauza T-233/14)
   2014/C 235/28
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Reclamantă: Intesa Sanpaolo SpA (Torino, Italia) (reprezentanți: P. Pozzi, G. Ghisletti și F. Braga, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea Deciziei Camerei a cincea de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 10 februarie 2014 în cauza R 1807/2013-5;

               —

               obligarea OAPI la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

      Marca comunitară vizată: marca verbală NEXTCARD pentru produse și servicii din clasele 9 și 36 – cerere de înregistrare a mărcii comunitar nr. 11 379 931.

      Decizia examinatorului: respinge în parte cererea.

      Decizia camerei de recurs: respinge calea de atac.

      Motivele invocate: încălcarea articolului 75 din Regulamentul nr. 207/2009.


title: Cauza C-244/15: Hotărârea Curții (Camera a șaptea) din 26 mai 2016 - Comisia Europeană/Republica Elenă (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Fiscalitate — Libera circulație a capitalurilor — Articolul 63 TFUE — Articolul 40 din Acordul privind SEE — Taxe asupra succesiunii — Reglementare a unui stat membru care prevede o scutire de taxele asupra succesiunii, aferente reședinței principale, cu condiția ca moștenitorul să aibă reședința permanentă în acest stat membru — Restricție — Justificare)

text:
               18.7.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 260/9

         Hotărârea Curții (Camera a șaptea) din 26 mai 2016 - Comisia Europeană/Republica Elenă
   (Cauza C-244/15) (1)

   ((Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru - Fiscalitate - Libera circulație a capitalurilor - Articolul 63 TFUE - Articolul 40 din Acordul privind SEE - Taxe asupra succesiunii - Reglementare a unui stat membru care prevede o scutire de taxele asupra succesiunii, aferente reședinței principale, cu condiția ca moștenitorul să aibă reședința permanentă în acest stat membru - Restricție - Justificare))
   (2016/C 260/11)
   Limba de procedură: greaca

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: D. Triantafyllou și W. Roels, agenți)

      Pârâtă: Republica Elenă (reprezentanți: M. Tassopoulou și V. Karrá, agenți)

      Dispozitivul

               1)

               Prin adoptarea și prin menținerea în vigoare a unei reglementări care prevede o scutire de taxele asupra succesiunii, aferente reședinței principale, care se aplică numai resortisanților statelor membre ale Uniunii Europene care au reședința în Grecia, Republica Elenă nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 63 TFUE și al articolului 40 din Acordul privind Spațiul Economic European din 2 mai 1992.

               2)

               Obligă Republica Elenă la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 228, 13.7.2015.


title: Cauza C-316/08: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Corte Suprema di Cassazione (Italia) la 15 iulie 2008 — Latex srl/Agenzia delle Entrate, Amministrazione dell'Economia e delle Finanze

text:
               11.10.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 260/6

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Corte Suprema di Cassazione (Italia) la 15 iulie 2008 — Latex srl/Agenzia delle Entrate, Amministrazione dell'Economia e delle Finanze
   (Cauza C-316/08)
   (2008/C 260/09)
   Limba de procedură: italiana
   Instanța de trimitere
   Corte Suprema di Cassazione
   Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Latex srl

      Pârâte: Agenzia delle Entrate, Amministrazione dell'Economia e delle Finanze
   Întrebările preliminare

               1)

               Având în vedere caracterul neutru al TVA-ului, articolul 18 alineatul (4) din A șasea directivă (1) permite statelor membre să excludă în totalitate dreptul de deducere, chiar într-o perioadă ulterioară anilor respectivi, prevăzând numai rambursarea?

               2)

               În cazul unui răspuns afirmativ, rezultă din articolul menționat, precum și din principiul efectivității protecției drepturilor conferite prin ordinea juridică comunitară o obligație a statului membru de a asigura, în orice caz, în termene rezonabil de scurte respectiva restituire?

      (1)  Directiva 77/388/CEE, JO L 145, p. 1.


title: Cauza T-88/11: Acțiune introdusă la 18 februarie 2011 — BIA Separations/Comisia

text:
               2.4.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 103/27

         Acțiune introdusă la 18 februarie 2011 — BIA Separations/Comisia
   (Cauza T-88/11)
   2011/C 103/47
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: BIA Separations d.o.o. (Ljubljana, Slovenia) (reprezentanți: G. Berrisch, lawyer și N. Chesaites, Barrister)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile reclamantei

               —

               anularea deciziei implicite a Comisiei din 10 decembrie 2010 de respingere a cererii de confirmare a reclamantei privitoare la accesul la Decizia Comisiei privind acordul de cooperare între Comunitatea Europeană și Banca Europeană de Investiții cu privire la facilitatea de finanțare prin partajarea riscurilor (C(2008) 2181) și proiectul de decizie a Comisiei privind modificarea acordului de cooperare între Comunitatea Europeană și Banca Europeană de Investiții cu privire la facilitatea de finanțare prin partajarea riscurilor (C(2008) 8058);

               —

               obligarea Comisiei Europene la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii formulate, reclamanta invocă un singur motiv, întemeiat pe încălcarea de către Comisie a articolului 296 TFUE ca urmare a lipsei răspunsului la cererea de confirmare a reclamantei privitoare la accesul la informații în termenul prevăzut la articolul 8 alineatele (1) și (2) din Regulamentul nr. 1049/2001 al Parlamentului European și al Consiliului din 30 mai 2001 privind accesul public la documentele Parlamentului European, ale Consiliului și ale Comisiei (1).

      (1)  JO L 145, p. 43, Ediție specială, 01/vol. 3, p. 76.


title: Cauza T-714/16: Ordonanța Tribunalului din 9 februarie 2017 – Asolo/EUIPO – Red Bull (FLÜGEL) („Marca Uniunii Europene — Procedură de anulare — Revocarea deciziei atacate — Nepronunțare asupra fondului”)

text:
               18.4.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 121/34

         Ordonanța Tribunalului din 9 februarie 2017 – Asolo/EUIPO – Red Bull (FLÜGEL)
   (Cauza T-714/16) (1)

   ((„Marca Uniunii Europene - Procedură de anulare - Revocarea deciziei atacate - Nepronunțare asupra fondului”))
   (2017/C 121/51)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Asolo LTD (Limassol, Cipru) (reprezentant: W. Pors, avocat)

      Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentanți: A. Folliard-Monguiral și M. Capostagno, agenți)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO, intervenientă în faţa Tribunalului: Red Bull GmbH (Fuschl am See, Austria) (reprezentant: A. Renck, avocat)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 29 iulie 2016 (cauza R 282/2015-5) privind o procedură de anulare între Red Bull și Asolo

      Dispozitivul

               1)

               Constată că nu mai este necesar să se pronunțe asupra fondului cauzei.

               2)

               Obligă Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO) să suporte propriile cheltuieli de judecată, precum și cheltuielile de judecată efectuate de Asolo LTD şi de Red Bull GmbH.

      (1)  JO C 462, 12.12.2016.


title: Cauza F-73/08: Acțiune introdusă la 25 august 2008 — Marcuccio/Comisia Comunităților Europene

text:
               25.10.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 272/51

         Acțiune introdusă la 25 august 2008 — Marcuccio/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza F-73/08)
   (2008/C 272/100)
   Limba de procedură: italiana
   Părțile

      Reclamant: Luigi Marcuccio (Tricase, Italia) (reprezentant: G. Cipressa, avvocato)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene
   Obiectul și descrierea litigiului
   Anularea diferitelor decizii prin care Comisia a respins cererile reclamantului privind acordarea unei rambursări în proporție de 100 % a anumitor cheltuieli medicale suportate și obligarea Comisiei la achitarea unei sume cu acest titlu
   Concluziile reclamantului

               —

               Anularea deciziei de respingere a cererii din 27 iunie 2007 transmise la 28 iunie 2007;

               —

               anularea deciziei de respingere a cererii din 29 iunie 2007 transmise la aceeași dată;

               —

               anularea deciziei de respingere a cererii din 30 iunie 2007 transmise la 2 iulie 2007;

               —

               anularea deciziei de respingere a cererii din 2 iulie 2007 transmise de către autor la aceeași dată;

               —

               anularea, în măsura în care este necesar, a notei din 29 aprilie 2008;

               —

               obligarea Comisiei Europene la plata către reclamant, cu titlu de rambursare în proporție de 100 % a cheltuielilor medicale de quibus, a sumei de 4 747,29 euro sau a unei sume inferioare pe care Tribunalul o va considera ca fiind justă și echitabilă, cu acest titlu, majorată cu dobânzile pentru suma menționată mai sus începând cu data de 7 noiembrie 2007, la rata de 10 % pe an și cu capitalizare anuală sau la rata, cu capitalizarea și începând cu dies a quo pe care Tribunalul le va considera juste;

               —

               obligarea Comisiei Comunităților Europene la plata cheltuielilor de judecată.


title: Cauza C-141/08 P: Recurs introdus la 7 aprilie 2008 de Foshan Shunde Yongjian Housewares & Hardware Co. Ltd împotriva hotărârii Tribunalului de Primă Instanță (Camera a șasea) pronunțate la 29 ianuarie 2008 în cauza T-206/07, Foshan Shunde Yongjian Housewares & Hardware/Consiliul Uniunii Europene

text:
               21.6.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 158/11

         Recurs introdus la 7 aprilie 2008 de Foshan Shunde Yongjian Housewares & Hardware Co. Ltd împotriva hotărârii Tribunalului de Primă Instanță (Camera a șasea) pronunțate la 29 ianuarie 2008 în cauza T-206/07, Foshan Shunde Yongjian Housewares & Hardware/Consiliul Uniunii Europene
   (Cauza C-141/08 P)
   (2008/C 158/16)
   Limba de procedură: franceza
   Părțile

      Recurentă: Foshan Shunde Yongjian Housewares & Hardware Co. Ltd (reprezentanți: J.-F. Bellis, avocat, M. G. Vallera, barrister)

      Celelalte părți în proces: Consiliul Uniunii Europene, Comisia Comunităților Europene, Vale Mill (Rochdale) Ltd, Pirola SpA, Colombo New Scal SpA, Republica Italiană
   Concluziile recurentei

               —

               anularea hotărârii atacate;

               —

               admiterea acelorași concluzii precum acelea formulate în cadrul procedurii aflate pe rolul Tribunalului de Primă Instanță sub numărul T-206/07, și anume anularea Regulamentului (CE) nr. 452/2007 (1) în măsura în care se aplică recurentei;

               —

               obligarea Consiliului la plata cheltuielilor de judecată efectuate în cadrul procedurilor aflate pe rolul Tribunalului și al Curții.

         Motivele și principalele argumente
   Recurenta invocă două motive în susținerea recursului declarat.
   Prin intermediul primului motiv, recurenta reproșează Tribunalului că nu ar fi răspuns la primul motiv de anulare invocat, procedând la respingerea acestuia pe baza unei constatări în mod vădit contrare înscrisurilor de la dosar, și anume aceea că dezbaterea privind interpretarea articolului 2 alineatul (7) litera (c) din regulamentul de bază (2) și a punctului 44 din hotărârea Tribunalului din 14 noiembrie 2006, Nanjing Metalink/Consiliul (T-138/02, Rec. p. II-4347) ar fi nepertinentă. Într-adevăr, tocmai datorită faptului că, astfel cum însuși Consiliul ar fi arătat în cadrul memoriului său în apărare, Comisia a apreciat că nu erau întrunite condițiile necesare pentru modificarea soluției inițiale reținute, astfel cum acestea au fost expuse în hotărârea citată anterior, aceasta a revenit asupra concluziei sale definitive acordând recurentei statutul de întreprindere care funcționează în condiții de economie de piață. Prin urmare, Tribunalul și-ar fi fondat raționamentul pe constatări inexacte și în același timp ar fi omis să se pronunțe asupra interpretării articolului 2 alineatul (7) litera (c) din regulamentul de bază și asupra aspectului dacă acest articol permite sau nu Comisiei să revină, în cursul procedurii, asupra poziției sale inițiale referitoare la acordarea sau neacordarea statutului de întreprindere care funcționează în condiții de economie de piață.
   Prin intermediul celui de al doilea motiv, recurenta arată că Tribunalul a concluzionat, în mod greșit, că încălcarea dreptului său la apărare, deși dovedită și constatată de această instanță, nu poate atrage anularea regulamentului atacat pentru motivul că nu ar exista nicio posibilitate ca procedura administrativă să fi condus la un rezultat diferit. Dezbaterea privind interpretarea articolului 2 alineatul (7) litera (c) din regulamentul de bază și a punctului 44 din hotărârea Nanjing Metalink, citată anterior, ar juca într-adevăr un rol determinant în cadrul procedurii administrative și, în cazul în care Comisia s-ar fi conformat exigențelor procedurale prevăzute la articolul 20 alineatul (5) din regulamentul de bază, recurenta ar fi putut prezenta, în mod util, propria interpretare a articolului 2 alineatul (7) litera (c) din regulamentul de bază.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 452/2007 al Consiliului din 23 aprilie 2007 de impunere a unei taxe antidumping definitive și de percepere definitivă a taxei provizorii aplicate la importurile de mese de călcat originare din Republica Populară Chineză și din Ucraina (JO L 109, p. 12).

      (2)  Regulamentul (CE) nr. 384/96 al Consiliului din 22 decembrie 1995 privind protecția împotriva importurilor care fac obiectul unui dumping din partea țărilor care nu sunt membre ale Comunității Europene (JO 1996, L 56, p. 1, Ediție specială 11/vol. 12, p. 223).


title: Cauza C-256/15: Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 15 decembrie 2016 (cerere de decizie preliminară formulată de Vrhovno sodišče Republike Slovenije – Slovenia) – Drago Nemec/Republica Slovenia (Trimitere preliminară — Directiva 2000/35/CE — Combaterea întârzierii efectuării plăților — Competența Curții — Tranzacție încheiată înainte de aderarea Republicii Slovenia la Uniunea Europeană — Domeniu de aplicare — Noţiunea „tranzacție comercială” — Noţiunea „întreprindere” — Cuantum maxim al dobânzilor de întârziere)

text:
               13.2.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 46/4

         Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 15 decembrie 2016 (cerere de decizie preliminară formulată de Vrhovno sodišče Republike Slovenije – Slovenia) – Drago Nemec/Republica Slovenia
   (Cauza C-256/15) (1)

   ((Trimitere preliminară - Directiva 2000/35/CE - Combaterea întârzierii efectuării plăților - Competența Curții - Tranzacție încheiată înainte de aderarea Republicii Slovenia la Uniunea Europeană - Domeniu de aplicare - Noţiunea „tranzacție comercială” - Noţiunea „întreprindere” - Cuantum maxim al dobânzilor de întârziere))
   (2017/C 046/05)
   Limba de procedură: slovena

      Instanța de trimitere

   Vrhovno sodišče Republike Slovenije

      Părțile din procedura principală

      Reclamant: Drago Nemec

      Pârâtă: Republica Slovenia

      Dispozitivul

               1)

               Articolul 2 punctul 1 din Directiva 2000/35/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 29 iunie 2000 privind combaterea întârzierii efectuării plăților în cazul tranzacțiilor comerciale trebuie interpretat în sensul că o persoană fizică titulară a unei autorizații de exercitare a unei activități în calitate de meșteșugar independent trebuie să fie considerată „întreprindere” în sensul acestei dispoziții, iar tranzacția pe care o încheie trebuie să fie considerată „tranzacție comercială” în sensul aceleiași dispoziții dacă respectiva tranzacție, deși nu se referă la activitatea inclusă în autorizația menționată, se înscrie în exercitarea unei activități economice sau profesionale independente structurate și stabile, instanței de trimitere revenindu-i sarcina de a verifica acest aspect în lumina ansamblului împrejurărilor speței.

               2)

               Directiva 2000/35 trebuie interpretată în sensul că nu se opune unei reglementări naționale, precum articolul 376 din Obligacijski zakonik (Codul obligațiilor), care prevede că dobânzile de întârziere scadente, însă neplătite, încetează să curgă atunci când cuantumul lor îl atinge pe cel al sumei datorate cu titlu principal.

      (1)  JO C 302, 14.9.2015.


title: Cauza T-170/09: Hotărârea Tribunalului din 10 octombrie 2012 — Shanghai Biaowu High-Tensile Fastener și Shanghai Prime Machinery/Consiliul [ „Dumping — Importuri de anumite elemente de fixare din fier sau oțel originare din China — Statut de întreprindere care funcționează în economia de piață — Termen pentru adoptarea deciziei privind acest statut — Principiul bunei administrări — Sarcina probei — Obligația de motivare — Articolul 2 alineatul (7) literele (b) și (c) și alineatul (10) din Regulamentul (CE) nr. 384/96 [devenit articolul 2 alineatul (7) literele (b) și (c) și alineatul (10) din Regulamentul (CE) nr. 1225/2009]” ]

text:
               24.11.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 366/30

         Hotărârea Tribunalului din 10 octombrie 2012 — Shanghai Biaowu High-Tensile Fastener și Shanghai Prime Machinery/Consiliul
   (Cauza T-170/09) (1)

   (Dumping - Importuri de anumite elemente de fixare din fier sau oțel originare din China - Statut de întreprindere care funcționează în economia de piață - Termen pentru adoptarea deciziei privind acest statut - Principiul bunei administrări - Sarcina probei - Obligația de motivare - Articolul 2 alineatul (7) literele (b) și (c) și alineatul (10) din Regulamentul (CE) nr. 384/96 [devenit articolul 2 alineatul (7) literele (b) și (c) și alineatul (10) din Regulamentul (CE) nr. 1225/2009])
   2012/C 366/56
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamante: Shanghai Biaowu High-Tensile Fastener Co. Ltd (Baoshan, China) și Shanghai Prime Machinery Co. Ltd (Shanghai, China) (reprezentanți: inițial K. Adamantopoulos și Y. Melin, ulterior Y. Melin, V. Akritidis și F. Crespo, avocați)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: inițial J.-P. Hix, agent, asistat de G. Berrisch și de G. Wolf, avocați, ulterior de J.-P. Hix și de B. Driessen, agenți, asistați de G. Berrisch, avocat)

      Interveniente în susținerea pârâtului: Comisia Eurropeană (reprezentanți: H. van Vliet și C. Clyne, agenți) și European Industrial Fasteners Institute AISBL (EIFI) (Bruxelles, Belgia) (reprezentanți: inițial J. Bourgeois, Y. van Gerven și E. Wäktare, ulterior J. Bourgeois, avocați)

      Obiectul

   Cerere de anulare în parte a Regulamentului (CE) nr. 91/2009 al Consiliului din 26 ianuarie 2009 privind impunerea unei taxe antidumping definitive asupra importurilor de anumite elemente de fixare din fier sau oțel originare din Republica Populară Chineză (JO L 29, p. 1)

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Shanghai Biaowu High-Tensile Fasteners Co. Ltd și Shanghai Prime Machinery Co. Ltd suportă, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, și pe cele efectuate de Consiliul Uniunii Europene și de European Industrial Fasteners Institute AISBL.

               3.

               Comisia Europeană suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 153, 4.7.2009.


title: Cauza T-134/09: Hotărârea Tribunalului din 28 iunie 2012 — Basile și I Marchi Italiani/OAPI — Osra (B. Antonio Basile 1952) [ „Marcă comunitară — Procedură de declarare a nulității — Marca comunitară figurativă B. Antonio Basile 1952 — Marca națională verbală anterioară BASILE — Motiv relativ de refuz — Limitarea drepturilor ca urmare a toleranței — Articolul 53 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 [devenit articolul 54 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009] — Risc de confuzie — Articolul 8 alineatul (1) din Regulamentul nr. 40/94 [devenit articolul 8 alineatul (1) din Regulamentul nr. 207/2009]” ]

text:
               11.8.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 243/15

         Hotărârea Tribunalului din 28 iunie 2012 — Basile și I Marchi Italiani/OAPI — Osra (B. Antonio Basile 1952)
   (Cauza T-134/09) (1)

   (Marcă comunitară - Procedură de declarare a nulității - Marca comunitară figurativă B. Antonio Basile 1952 - Marca națională verbală anterioară BASILE - Motiv relativ de refuz - Limitarea drepturilor ca urmare a toleranței - Articolul 53 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 [devenit articolul 54 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009] - Risc de confuzie - Articolul 8 alineatul (1) din Regulamentul nr. 40/94 [devenit articolul 8 alineatul (1) din Regulamentul nr. 207/2009])
   2012/C 243/26
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Reclamanți: Antonio Basile (Giugliano in Campania, Italia) și I Marchi Italiani Srl (Napoli, Italia) (reprezentanți: G. Militerni, L. Militerni și F. Gimmelli, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentanți: inițial A. Sempio, ulterior P. Bullock, agenți)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: Osra SA (Rovereta, San Marino) (reprezentanți: A. Masetti Zannini de Concina, R. Cartella și G. Petrocchi, avocați)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva deciziei Camerei a doua de recurs a OAPI din 9 ianuarie 2009 (cauza R 1436/2007-2) privind o procedură de declarare a nulității între Osra SA și domnul Antonio Basile.

      Dispozitivul

               1.

               În cauza T-134/09, radiază numele celui de al doilea reclamant, I Marchi Italiani Srl, din lista reclamanților.

               2.

               Respinge acțiunea.

               3.

               Îl obligă pe domnul Antonio Basile la plata cheltuielilor de judecată, cu excepția celor aferente renunțării la judecată.

               4.

               I Marchi Italiani Srl suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 141, 20.6.2009.


title: Cauza C-450/08: Ordonanța președintelui Camerei întâi a Curții din 12 martie 2010 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Landgericht Tübingen –Germania) — FGK Gesellschaft für Antriebsmechanik mbH/Notar Gerhard Schwenkel, cu participarea: Präsidentin des Landgericht Tübingen

text:
               5.6.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 148/22

         Ordonanța președintelui Camerei întâi a Curții din 12 martie 2010 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Landgericht Tübingen –Germania) — FGK Gesellschaft für Antriebsmechanik mbH/Notar Gerhard Schwenkel, cu participarea: Präsidentin des Landgericht Tübingen
   (Cauza C-450/08) (1)

   2010/C 148/35

      Limba de procedură: germana

   Președintele Camerei întâi a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 69,21.3.2009.


title: Cauza T-409/06: Hotărârea Tribunalului din 4 martie 2010 — Sun Sang Kong Yuen Shoes Factory/Consiliul ( Dumping — Importuri de încălțăminte cu fețe din piele originare din China și din Vietnam — Statutul de întreprindere care funcționează în condițiile economiei de piață — Eșantionare — Lipsa cooperării — Dreptul la apărare — Prejudiciu — Obligația de motivare )

text:
               1.5.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 113/38

         Hotărârea Tribunalului din 4 martie 2010 — Sun Sang Kong Yuen Shoes Factory/Consiliul
   (Cauza T-409/06) (1)

   („Dumping - Importuri de încălțăminte cu fețe din piele originare din China și din Vietnam - Statutul de întreprindere care funcționează în condițiile economiei de piață - Eșantionare - Lipsa cooperării - Dreptul la apărare - Prejudiciu - Obligația de motivare”)
   2010/C 113/59
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamante: Sun Sang Kong Yuen Shoes Factory (Hui Yang) Corp. Ltd (Hui Yang City, China) (reprezentanți: I. MacVay, solicitor, R. Thompson, QC, și K. Beal, barrister)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: J.-P. Hix, agent, asistat de G. Berrisch, avocat)

      Interveniente în susținerea pârâtului: Comisia Europeană (reprezentanți: H. van Vliet și T. Scharf, agenți), Confédération européenne de l’industrie de la chaussure (CEC) (Bruxelles, Belgia) (reprezentanți: inițial P. Vlaemminck, G. Zonnekeyn și S. Verhulst, ulterior P. Vlaemminck și A. Hubert, avocați), BA.LA. di Lanciotti Vittorio & C. Sas (Monte Urano, Italia) și celelalte șaisprezece interveniente ale căror denumiri figurează în anexa la hotărâre (reprezentanți: G. Celona, P. Tabellini și C. Cavaliere, avocați)

      Obiectul

   Cerere de anulare în parte a Regulamentului (CE) nr. 1472/2006 al Consiliului din 5 octombrie 2006 de instituire a unui drept antidumping definitiv și de percepere definitivă a dreptului provizoriu instituit asupra importurilor de anumite tipuri de încălțăminte cu fețe din piele originare din Republica Populară Chineză și din Vietnam (JO L 275, p. 1, Ediție specială, 11/vol. 50, p. 3), în măsura în care o privește pe reclamantă

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Sun Sang Kong Yuen Shoes Factory (Hui Yang) Corp. Ltd suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de Consiliul Uniunii Europene.

               3.

               Comisia Europeană, Confédération européenne de l’industrie de la chaussure (CEC), BA.LA. di Lanciotti Vittorio & C. Sas și celelalte șaisprezece interveniente ale căror denumiri figurează în anexă suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 42, 24.2.2007.


title: Cauza F-92/07: Acțiune introdusă la 17 septembrie 2007 — Evraets/Comisia Comunităților Europene

text:
               24.11.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 283/44

         Acțiune introdusă la 17 septembrie 2007 — Evraets/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza F-92/07)
   (2007/C 283/79)
   Limba de procedură: franceza
   Părțile

      Reclamant: Pascal Evraets (Lambusart, Belgia) (reprezentant: N. Lhoëst, avocat)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene
   Concluziile reclamantului

               —

               Anularea deciziei autorității împuternicite să facă numiri (AIPN) privind publicarea listei funcționarilor promovați în gradul AST 4 în cadrul exercițiului de promovare 2006, în măsura în care Comisia nu a luat în considerare eligibilitatea reclamantului la promovare pentru exercițiul de promovare 2006 și în măsura în care numele reclamantului nu figurează pe lista funcționarilor promovați;

               —

               în măsura în care este necesar, anularea deciziei explicite a Comisiei din 6 iunie 2007 de respingere a reclamației introduse de reclamant la 16 februarie 2007, în temeiul articolului 90 alineatul (2) din Statutul funcționarilor Comunităților Europene (statutul);

               —

               obligarea Comisiei Comunităților Europene la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   Reclamantul, fost agent temporar numit funcționar cu gradul AST 3 începând cu 16 aprilie 2004 în urma promovării unui concurs intern, a fost considerat neeligibil pentru promovare în funcție în cadrul exercițiului de promovare 2006, întrucât nu și-a demonstrat capacitatea de a lucra într-o a treia limbă, conform articolului 45 alineatul (2) din statut.
   În susținerea acțiunii sale, reclamantul invocă trei motive, dintre care primul se întemeiază pe încălcarea articolului 45 alineatul (1) din statut și pe nelegalitatea articolului 10 alineatul (5) din Dispozițiile generale de aplicare (DGE) a articolului 45 din statut. Reclamantul susține că, în temeiul articolului 45 alineatul (1) din statut, care prevede doi ani de vechime pentru a fi eligibil la promovare, ar fi putut să fie promovat la data de 16 aprilie 2006, adică înainte de intrarea în vigoare a cerinței de a-și demonstra capacitatea de a lucra într-o a treia limbă. Într-adevăr, articolul 11 din anexa XIII la statut prevede că articolul 45 alineatul (2) nu se aplică promovărilor care intră în vigoare înainte de 1 mai 2006. Întrucât a pretins reclamantului să aibă capacitatea de a lucra într-o a treia limbă pe motiv că, potrivit articolului 10 alineatul (5) din DGE, promovarea sa ar intra în vigoare numai la 1 mai 2006, Comisia ar fi încălcat articolul 45 alineatul (1) din statut.
   Al doilea motiv se întemeiază pe existența unor inegalități de tratament și pe nelegalitatea, pe de o parte, a articolului 11 din anexa XIII la statut și, pe de altă parte, a articolului 1 punctul 1 din Reglementarea comună de stabilire a modalităților de aplicare a articolului 45 alineatul (2) din statut, adoptată de Comisie la 19 iulie 2006. Reclamantul arată în special că funcționarii recrutați între 15 aprilie 2004 și 30 aprilie 2004 au fost angajați în temeiul acelorași dispoziții statutare ca și funcționarii recrutați înainte de 15 aprilie 2004, adică înainte de intrarea în vigoare a articolului 45 alineatul (2) din statut. În consecință, întrucât aplică funcționarilor recrutați între 15 aprilie și 30 aprilie 2004 condiții de promovare mai constrângătoare decât celor recrutați înainte de 15 aprilie 2004, articolul 11 din anexa XIII la statut și articolul 1 punctul 1 din Reglementarea comună ar fi creat o discriminare. În plus, reclamantul subliniază că, potrivit articolului 5 alineatul (3) din anexa XIII la statut, cunoașterea unei a treia limbi nu este cerută în scopul primei promovări a funcționarilor care, deși recrutați după 1 mai 2004, fuseseră anterior agenți temporari. Or, ar fi nelegal să se pretindă cunoașterea unei a treia limbi de către funcționarii care, asemenea reclamantului, au fost numiți înainte de data menționată.
   Al treilea motiv se întemeiază pe încălcarea principiilor bunei gestiuni administrative, efectivității și încrederii legitime. Reclamantul arată în special că, atunci când a aplicat articolul 45 alineatul (2) din statut, Comisia nu ar fi depus toată diligența necesară și nu ar fi răspuns așteptărilor legitime ale funcționarilor cu vocație la promovare în cadrul exercițiului de promovare 2006. Comisia ar fi omis îndeosebi să adopte dispozițiile tranzitorii adecvate și să ia în timp util măsurile necesare pentru a permite reclamantului să învețe o a treia limbă și să fie astfel eligibil la promovare.


title: Cauza T-105/12: Ordonanța Tribunalului din 11 octombrie 2012 — Grecia/Comisia

text:
               1.12.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 373/13

         Ordonanța Tribunalului din 11 octombrie 2012 — Grecia/Comisia
   (Cauza T-105/12) (1)

   2012/C 373/25
   Limba de procedură: greaca
   Președintele Camerei întâi a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 133, 5.5.2012.


title: Cauza C-219/05: Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 19 aprilie 2007 — Comisia Comunităților Europene/Regatul Spaniei (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Directiva 91/271/CEE — Poluare și activități prejudiciabile — Tratarea apelor urbane reziduale — Orașul Sueca, districtele sale din zona de coastă și anumite localități din regiunea La Ribera — Deversare într-o zonă sensibilă, fără tratare)

text:
               28.4.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 96/8

         Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 19 aprilie 2007 — Comisia Comunităților Europene/Regatul Spaniei
   (Cauza C-219/05) (1)

   (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru - Directiva 91/271/CEE - Poluare și activități prejudiciabile - Tratarea apelor urbane reziduale - Orașul Sueca, districtele sale din zona de coastă și anumite localități din regiunea La Ribera - Deversare într-o zonă sensibilă, fără tratare)
   (2007/C 96/12)
   Limba de procedură: spaniola
   Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentant: D. Recchia, agent)

      Pârât: Regatul Spaniei (reprezentanți: E. Braquehais Conesa și I. del Cuvillo Contreras, agenți)
   Obiectul
   Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Încălcarea articolelor 3, 4 și 5 alineatul (2) din Directiva nr. 91/271/CEE a Consiliului din 21 mai 1991 privind tratarea apelor urbane reziduale (JO L 135, p. 40) — Ape urbane reziduale provenind din orașul Sueca, din districtele sale din zona de coastă și din anumite localități din regiunea La Ribera — Deversare într-o zonă sensibilă, fără tratare adecvată
   Dispozitivul

               1)

               Prin neadoptarea măsurilor necesare pentru a garanta că, începând cu data de 31 decembrie 1998, apele urbane reziduale provenind din orașul Sueca, din districtele din zona de coastă a acestuia (El Perelló, Les Palmeres, Mareny de Barrequetes, Playa del Rey et Boga de Mar), precum și din anumite localități din regiunea La Ribera (Benifaió, Sollana et Almussafes), urmau să fie supuse unei tratări adecvate înaintea deversării lor într-o zonă considerată sensibilă, Regatul Spaniei nu și-a îndeplinit obligațiile care îi reveneau în baza articolul 3 alineatul (1) paragraful al doilea și a articolului 5 alineatul (2) coroborat cu articolul 4 alineatul (4) din Directiva Consiliului din 21 mai 1991 privind tratarea apelor urbane reziduale.

               2)

               Obligă Regatul Spaniei la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 182, 23.7.2005.


title: Cauza C-169/15: Cerere de decizie preliminară introdusă de Benelux Gerechtshof (Belgia) la 13 aprilie 2015 – Montis Design BV/Goossens Meubelen BV

text:
               13.7.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 228/4

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Benelux Gerechtshof (Belgia) la 13 aprilie 2015 – Montis Design BV/Goossens Meubelen BV
   (Cauza C-169/15)
   (2015/C 228/04)
   Limba de procedură: neerlandeza

      Instanța de trimitere

   Benelux Gerechtshof

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Montis Design BV

      Pârâtă: Goossens Meubelen BV

      Întrebările preliminare

               1)

               Durata de protecție menționată la articolul 10 coroborat cu articolul 13 alineatul (1) din Directiva 93/98/CEE (1) este aplicabilă în cazul unor drepturi de autor care erau inițial protejate de legislația națională privind dreptul de autor, dar care s-au stins înainte de 1 iulie 1995 în lipsa îndeplinirii sau a îndeplinirii la timp a unei cerințe de formă, mai precis lipsa depunerii sau a depunerii la timp a unei declarații de menținere, astfel cum este prevăzută la articolul 21 alineatul 3 (vechi) din Legea uniformă Benelux în materie de desene sau modele industriale?

               2)

               În cazul unui răspuns afirmativ la prima întrebare:
               Directiva 93/98/CEE trebuie interpretată în sensul că se opune unei reglementări naționale care presupune că dreptul de autor asupra unei opere de artă aplicată care s-a stins anterior datei de 1 iulie 1995 întrucât nu a fost îndeplinită o cerință de formă, trebuie să fie considerat stins în mod definitiv?

               3)

               În cazul unui răspuns afirmativ la a doua întrebare:
               În cazul în care se consideră că dreptul de autor în discuție este sau a fost redobândit la un anumit moment potrivit legislației naționale, începând de la ce dată a avut loc această redobândire?

      (1)  Directiva 93/98/CEE a Consiliului din 29 octombrie 1993 privind armonizarea duratei de protecție a dreptului de autor și a anumitor drepturi conexe (JO L 290, p. 9, Ediție specială 17/vol.01, p. 141), înlocuită în prezent de Directiva 2006/116/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 12 decembrie 2006 privind durata de protecție a dreptului de autor și a anumitor drepturi conexe (versiune codificată) (JO L 372, p. 12, Ediție specială 17/vol. 3, p 7).


title: Cauza C-680/15: Cerere de decizie preliminară introdusă de Bundesarbeitsgericht (Germania) la 17 decembrie 2015 – Asklepios Kliniken Langen-Seligenstadt GmbH/Ivan Felja

text:
               4.4.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 118/5

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Bundesarbeitsgericht (Germania) la 17 decembrie 2015 – Asklepios Kliniken Langen-Seligenstadt GmbH/Ivan Felja
   (Cauza C-680/15)
   (2016/C 118/06)
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Bundesarbeitsgericht

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Asklepios Kliniken Langen-Seligenstadt GmbH

      Pârât: Ivan Felja

      Întrebările preliminare

   I.

               1)

               Articolul 3 din Directiva 2001/23/CE a Consiliului din 12 martie 2001 (1) se opune unei reglementări naționale care prevede că, în cazul unui transfer de întreprinderi sau de unități, toate condițiile de muncă convenite în mod autonom și individual de cedent și lucrător în contractul de muncă sunt transferate fără modificări cesionarului, ca și când acesta le-ar fi convenit el însuși cu lucrătorul printr-un contract individual, în situația în care dreptul național prevede pentru cesionar posibilitatea de a adapta contractul atât pe cale convențională, cât și unilateral?

               2)

               În cazul în care răspunsul la prima întrebare este afirmativ în ansamblu sau doar pentru o anumită categorie de condiții de muncă care au fost convenite în mod individual prin contractul de muncă încheiat între cedent și lucrător:
               Din aplicarea articolului 3 din Directiva 2001/23/CE rezultă că anumite condiții din contractul de muncă convenite în mod autonom de către cedent și lucrător trebuie exceptate de la transferul nemodificat către cesionar și că trebuie adaptate numai în temeiul transferului de întreprindere sau de unitate?

               3)

               În cazul în care, conform criteriilor stabilite prin răspunsurile Curții la prima și la a doua întrebare, o trimitere individuală, convenită prin contract individual, în temeiul căreia anumite dispoziții dintr-o convenție colectivă sunt incluse, în mod dinamic și în exercitarea libertății contractuale, în cuprinsul contractului de muncă, nu este transferată nemodificată cesionarului:

                           a)

                           Acest lucru este valabil și în cazul în care nici cedentul, nici cesionarul nu sunt părți la o convenție colectivă sau nu aparțin unei astfel de părți, și anume în cazul în care chiar înainte de transferul de întreprindere sau de unitate prevederile convenției colective nu ar fi fost aplicabile raportului de muncă cu cedentul, fără ca acest lucru să fi fost prevăzut în mod autonom în cuprinsul contractului de muncă prin inserarea unei clauze de trimitere?

                           b)

                           În cazul unui răspuns afirmativ la această întrebare:

         Acest lucru este valabil și în cazul în care cedentul și cesionarul sunt întreprinderi ale aceluiași grup?
   II.
   Articolul 16 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene se opune unei reglementări naționale adoptate în vederea transpunerii Directivelor 77/187/CEE (2) sau 2001/23/CE care prevede că, în cazul unui transfer de întreprinderi sau de unități, cesionarul este obligat să respecte condițiile de muncă convenite înainte de transferul de întreprindere, de către cedent și lucrător în mod autonom și individual prin contractul de muncă, ca și când cesionarul ar fi achiesat el însuși la aceste condiții, în cazul în care aceste condiții fac ca anumite prevederi ale unei convenții colective – care, dacă nu s-ar fi realizat transferul nu s-ar fi aplicat raportului de muncă – să fie încorporate, cu trimitere dinamică, în cuprinsul contractului de muncă, în măsura în care dreptul național prevede pentru cesionar posibilitatea de a adapta contractul atât pe cale convențională, cât și unilateral?

      (1)  Directiva 2001/23/CE a Consiliului din 12 martie 2001 privind apropierea legislației statelor membre referitoare la menținerea drepturilor lucrătorilor în cazul transferului de întreprinderi, unități sau părți de întreprinderi sau unități (JO L 82, p. 16, Ediţie specială, 05/vol. 6, p. 20).

      (2)  Directiva 77/187/CEE a Consiliului din 14 februarie 1977 privind apropierea legislației statelor membre referitoare la menținerea drepturilor lucrătorilor în cazul transferului de întreprinderi, unități sau părți de unități (JO L 61, p. 26).


title: Cauza C-54/09 P: Hotărârea Curții (Camera întâi) din 29 iulie 2010 — Republica Italiană/Comisia Europeană [Recurs — Agricultură — Organizare comună a pieței vitivinicole — Ajutoare pentru restructurarea și reconversia podgoriilor — Regulamentul nr. 1493/1999 — Stabilirea alocărilor financiare definitive acordate statelor membre — Regulamentul (CE) nr. 1227/2000 — Articolul 16 alineatul (1) — Termen — Caracter obligatoriu]

text:
               11.9.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 246/5

         Hotărârea Curții (Camera întâi) din 29 iulie 2010 — Republica Italiană/Comisia Europeană
   (Cauza C-54/09 P) (1)

   (Recurs - Agricultură - Organizare comună a pieței vitivinicole - Ajutoare pentru restructurarea și reconversia podgoriilor - Regulamentul nr. 1493/1999 - Stabilirea alocărilor financiare definitive acordate statelor membre - Regulamentul (CE) nr. 1227/2000 - Articolul 16 alineatul (1) - Termen - Caracter obligatoriu)
   2010/C 246/07
   Limba de procedură: greaca

      Părțile

      Recurentă: Republica Italiană (reprezentanți: I. Chalkias și M. Tassopoulou, agenți)

      Cealaltă parte în proces: Comisia Europeană (reprezentanți: H. Tserepa-Lacombe și F. Jimeno Fernández, agenți)

      Obiectul

   Recurs introdus împotriva Hotărârii Tribunalului de Primă Instanță (Camera a cincea) din 11 decembrie 2008, Grecia/Comisia (T-339/06), prin care Tribunalul a respins o acțiune privind anularea Deciziei 2006/669/CE a Comisiei din 4 octombrie 2006 de stabilire, pentru exercițiul financiar 2006 și pentru un anumit număr de hectare, a alocărilor financiare definitive destinate statelor membre pentru restructurarea și reconversia podgoriilor în temeiul Regulamentului (CE) nr. 1493/1999 al Consiliului [notificată sub numărul C(2006) 4348] (JO L 275, p. 62), în măsura în care aceasta stabilește hectarele și alocările financiare definitive privind Grecia

      Dispozitivul

               1.

               Respinge recursul.

               2.

               Obligă Republica Elenă la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 82, 4.4.2009.


title: Cauza C-443/16: Ordonanța Curții (Camera a doua) din 9 februarie 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Juzgado de lo Contencioso-Administrativo n° 8 de Madrid – Spania) – Francisco Rodrigo Sanz/Universidad Politécnica de Madrid (Trimitere preliminară — Articolul 99 din Regulamentul de procedură al Curții — Directiva 1999/70/CE — Acordul-cadru cu privire la munca pe durată determinată, încheiat între CES, UNICE și CEEP — Clauza 4 — Contracte de muncă pe durată determinată succesive în sectorul public — Restructurarea organizării universitare — Reglementare națională — Integrarea profesorilor din cadrul colegiilor universitare în corpul profesorilor universitari — Condiție — Obținerea titlului de doctor — Transformarea posturilor cu normă întreagă în posturi cu jumătate de normă — Aplicare doar profesorilor titulari interimari — Principiul nediscriminării)

text:
               24.4.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 129/4

         Ordonanța Curții (Camera a doua) din 9 februarie 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Juzgado de lo Contencioso-Administrativo no 8 de Madrid – Spania) – Francisco Rodrigo Sanz/Universidad Politécnica de Madrid
   (Cauza C-443/16) (1)

   ((Trimitere preliminară - Articolul 99 din Regulamentul de procedură al Curții - Directiva 1999/70/CE - Acordul-cadru cu privire la munca pe durată determinată, încheiat între CES, UNICE și CEEP - Clauza 4 - Contracte de muncă pe durată determinată succesive în sectorul public - Restructurarea organizării universitare - Reglementare națională - Integrarea profesorilor din cadrul colegiilor universitare în corpul profesorilor universitari - Condiție - Obținerea titlului de doctor - Transformarea posturilor cu normă întreagă în posturi cu jumătate de normă - Aplicare doar profesorilor titulari interimari - Principiul nediscriminării))
   (2017/C 129/05)
   Limba de procedură: spaniola

      Instanța de trimitere

   Juzgado de lo Contencioso-Administrativo no 8 de Madrid

      Părțile din procedura principală

      Reclamant: Francisco Rodrigo Sanz

      Pârâtă: Universidad Politécnica de Madrid

      Dispozitivul

   Clauza 4 punctul 1 din Acordul-cadru cu privire la munca pe durată determinată încheiat la 18 martie 1999, anexat la Directiva 1999/70/CE a Consiliului din 28 iunie 1999 privind acordul-cadru cu privire la munca pe durată determinată, încheiat între CES, UNICE și CEEP trebuie interpretată în sensul că se opune unei reglementări naționale, precum cea în discuție în litigiul principal, care permite, în cadrul măsurilor de restructurare a organizării universităților, administrațiilor competente ale statului membru în cauză să reducă la jumătate programul de lucru al profesorilor titulari interimari din cadrul colegiilor universitare, ca urmare a faptului că nu dețin titlul de doctor, în condițiile în care profesorii titulari din cadrul colegiilor universitare care au calitatea de funcționari de carieră, dar care nu dețin nici ei un titlu de doctor, nu fac obiectul aceleiași măsuri.

      (1)  JO C 410, 7.11.2016.


title: Cauza C-98/08: Ordonanța președintelui Camerei a patra a Curții din 21 ianuarie 2009 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Juzgado de lo Mercantil de Madrid — Spania) — Asociación de Gestión de Derechos Intelectuales (AGEDI), Asociación de Artistas Intérpretes o Ejecutantes — Sociedad de Gestión de España (AIE)/Sogecable, SA, Canal Satélite Digital SL

text:
               16.5.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 113/28

         Ordonanța președintelui Camerei a patra a Curții din 21 ianuarie 2009 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Juzgado de lo Mercantil de Madrid — Spania) — Asociación de Gestión de Derechos Intelectuales (AGEDI), Asociación de Artistas Intérpretes o Ejecutantes — Sociedad de Gestión de España (AIE)/Sogecable, SA, Canal Satélite Digital SL
   (Cauza C-98/08) (1)

   2009/C 113/54

      Limba de procedură: spaniola

   Președintele Camerei a patra a Curții a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 128, 24.5.2008.


title: Cauza T-410/13: Ordonanța Tribunalului din 30 septembrie 2014 – Bitiqi și alții/Comisia și alții [ „Acțiune în anulare — Politica externă și de securitate comună — Misiunea «Statul de drept» desfășurată de Uniunea Europeană în Kosovo (Eulex Kosovo) — Agenți contractuali — Decizii ale șefului misiunii de a nu prelungi contracte de muncă — Necompetență vădită” ]

text:
               24.11.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 421/43

         Ordonanța Tribunalului din 30 septembrie 2014 – Bitiqi și alții/Comisia și alții
   (Cauza T-410/13) (1)

   ([„Acțiune în anulare - Politica externă și de securitate comună - Misiunea «Statul de drept» desfășurată de Uniunea Europeană în Kosovo (Eulex Kosovo) - Agenți contractuali - Decizii ale șefului misiunii de a nu prelungi contracte de muncă - Necompetență vădită”])
   2014/C 421/60
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamanți: Burim Bitiqi (Londra, Regatul Unit), Arlinda Gjebrea (Pristina, Kosovo), Anna Gorska (Varșovia, Polonia), Agim Hajdini (Londra), Josefa Martínez Estéve (Valencia, Spania), Denis Vasile Miron (București, România), James Nicholls (Swindon, Regatul Unit), Zornitsa Popova Glodzhani (Varna, Bulgaria), Andrei Mihai Popovici (București) și Amaia San José Ortiz (Llodio, Spania) (reprezentanți: inițial A. Coolen, D. de Abreu Caldas, É. Marchal și J.-N. Louis, ulterior D. de Abreu Caldas, M. de Abreu Caldas și J.-N. Louis, avocați)

      Pârâte: Comisia Europeană (reprezentanți: F. Erlbacher și A.-C. Simon, agenți), Serviciul European de Acțiune Externă (SEAE) (reprezentanți: S. Marquardt, É. Chaboureau și M. Silva, agenți) și Eulex Kosovo (reprezentanți: B. Borchardt, agent, asistat de A Fouquet Dörte, avocat)

      Intervenient în susținerea pârâtelor: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: A. Vitro și M. Bauer, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare a deciziilor șefului misiunii „Statul de drept” desfășurate de Uniunea Europeană în Kosovo (Eulex Kosovo) din 27 mai și din 2 iulie 2013 de a nu prelungi contractele de muncă ale reclamanților.

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Îi obligă pe Burim Bitiqi, Arlinda Gjebrea, Anna Gorska, Agim Hajdini, Josefa Martínez Estéve, Denis Vasile Miron, James Nicholls, Zornitsa Popova Glodzhani, Andrei Mihai Popovici și Amaia San José Ortiz la plata cheltuielilor de judecată efectuate de Comisia Europeană, de Serviciul European de Acțiune Externă (SEAE) și de Eulex Kosovo.

               3)

               Consiliul Uniunii Europene suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 325, 9.11.2013.