title: Cauza T-264/09: Acțiune introdusă la 2 iulie 2009 — Tecnoprocess/Comisia și Delegația Comisiei Europene în Maroc

text:
               12.9.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 220/36

         Acțiune introdusă la 2 iulie 2009 — Tecnoprocess/Comisia și Delegația Comisiei Europene în Maroc
   (Cauza T-264/09)
   2009/C 220/76
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Reclamantă: Tecnoprocess Srl (Roma, Italia) (reprezentant: A. Majoli, avocat)

      Pârâte: Comisia Comunităților Europene, Delegația Comisiei Europene în Maroc

      Concluziile reclamantei

               —

               Constatarea, în temeiul articolului 232, a abținerii de a acționa a Delegației UE la Rabat și a Comisiei Europene.

               —

               stabilirea, în temeiul articolului 288 din tratat, a răspunderii extracontractuale a Delegației și a Comisiei în raport cu reclamanta și obligarea acestora, inclusiv în mod solidar, la plata către reclamantă, pentru prejudiciul suferit, a unei despăgubiri în valoare de 1 000 000 de euro (un milion de euro).

      Motivele și principalele argumente

   Reclamanta din prezenta acțiune operează în mod transversal pe diverse segmente ale pieței industriale. Încă din anul 2002, Tecnoprocess este activă pe piața procedurilor de atribuire, gestionate de Direcția EuropeAid, a proiectelor care au ca finalitate alocarea ajutoarelor externe din partea Comunității către țările în curs de dezvoltare, finanțate din bugetul Uniunii Europene sau din Fondul european de dezvoltare. Prin prezenta acțiune, reclamanta înțelege să supună controlului Tribunalului comportamentele pârâtelor în cadrul executării următoarelor contracte:

               —

               Contractul EuropeAid 1144205/D/S/MA (contractul 14/2003/meda/b7 — 4100/ib/96/0587) — RESTAURANTE;

               —

               Contractul EuropeAid 114194/D/S/MA (contractul 15/2003/meda/b7 — 4100/ib/96/0587) — FRIG;

               —

               Contractul EuropeAid 114194/D/S/MA (contractul 16/2003/meda/b7 — 4100/ib/96/0587) — FRIG; și

               —

               Contractul EuropeAid/12088/D/S/MA — Centre Assistance Technique des Industriels des Equipements pour véhicules (Cetiev) Loturile 3 și 6.

         Primele trei contracte, încheiate în cadrul programului MEDA 1, aveau drept obiect furnizarea de echipamente și de accesorii pentru serviciul de cantină și de restaurant al Office de la Formation professionnelle et de la Promotion du Travail (OFPPT) din Rabat.
   În cadrul executării acestor contracte, OFPPT a refuzat să încheie procesele-verbale de recepție a mărfurilor, deși a utilizat produsele care fac obiectul contestației, predate în mod reglementar de către reclamantă.
   Dificultăți similare au fost întâmpinate în ceea ce privește al patrulea contract, încheiat în cadrul programului MEDA 2 și care privea furnizarea de utilaje de înaltă specializare, care ar fi trebuit să servească la efectuarea de teste asupra filtrelor de autovehicule.
   În opinia reclamantei, abținerea de a acționa a pârâtelor, care constă în nerecurgerea la o soluție satisfăcătoare pentru interesele reclamantei în ceea ce privește gravele încălcări în executarea contractelor în cauză, ar fi de natură a atrage răspunderea extracontractuală a Comunității.
   În această privință, reclamanta invocă încălcarea articolului 56 din Regulamentul financiar, a principiului încrederii legitime, a principiului proporționalității, precum și a dreptului la confidențialitate.


title: Cauza C-242/10: Hotărârea Curții (Camera a doua) din 21 decembrie 2011 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia — Italia) — ENEL Produzione SpA/Autorità per l'energia elettrica e il gas (Directiva 2003/54/CE — Piața internă de energie electrică — Instalații de producere a energiei electrice esențiale pentru funcționarea rețelei electrice — Obligație de a prezenta oferte pe piața bursieră națională de energie electrică în conformitate cu limitele și cu criteriile stabilite de operatorul de rețea de transport și de distribuție a energiei electrice — Serviciu de dispecerizare și de ajustare — Obligații de serviciu public)

text:
               18.2.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 49/5

         Hotărârea Curții (Camera a doua) din 21 decembrie 2011 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia — Italia) — ENEL Produzione SpA/Autorità per l'energia elettrica e il gas
   (Cauza C-242/10) (1)

   (Directiva 2003/54/CE - Piața internă de energie electrică - Instalații de producere a energiei electrice esențiale pentru funcționarea rețelei electrice - Obligație de a prezenta oferte pe piața bursieră națională de energie electrică în conformitate cu limitele și cu criteriile stabilite de operatorul de rețea de transport și de distribuție a energiei electrice - Serviciu de dispecerizare și de ajustare - Obligații de serviciu public)
   2012/C 49/09
   Limba de procedură: italiana

      Instanța de trimitere

   Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: ENEL Produzione SpA

      Pârâtă: Autorità per l'energia elettrica e il gas

      Cu participarea: Terna rete elettrica nazionale SpA

      Obiectul

   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia — Interpretarea articolelor 23 CE, 43 CE, 49 CE și 56 CE și a articolului 11 alineatele (2) și (6) și a articolului 24 din Directiva 2003/54/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 26 iunie 2003 privind normele comune pentru piața internă de energie electrică și de abrogare a Directivei 96/92/CE (JO L 176, p. 37, Ediție specială, 12/vol. 2, p. 61) — Legislație națională care obligă producătorii de energie electrică să respecte, în formularea ofertelor de furnizare a energiei electrice, normele stabilite de societatea care gestionează rețeaua de transport și de distribuție a energiei electrice

      Dispozitivul

   Directiva 2003/54/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 26 iunie 2003 privind normele comune pentru piața internă de energie electrică și de abrogare a Directivei 96/92/CE și în special articolul 3 alineatul (2) și articolul 11 alineatele (2) și (6) din aceasta trebuie interpretate în sensul că nu se opun unei reglementări naționale precum cea în discuție în acțiunea principală, care, în vederea reducerii prețului energiei electrice în interesul consumatorului final și al securității rețelei electrice, impune operatorilor care dețin instalații sau grupuri de instalații care, potrivit criteriilor stabilite de autoritatea națională de reglementare, sunt considerate esențiale pentru satisfacerea necesarului de energie electrică în raport cu serviciile de dispecerizare, obligația de a prezenta oferte pe piețele naționale de energie electrică în condițiile stabilite în prealabil de această autoritate, în măsura în care această reglementare nu depășește ceea ce este necesar pentru îndeplinirea obiectivului pe care îl urmărește. Revine instanței de trimitere competența de a verifica dacă, în cauza principală, această condiție este îndeplinită.

      (1)  JO C 209, 31.7.2010.


title: Cauza T-621/11: Acțiune introdusă la 5 decembrie 2011 — SinnnLeffers/Comisia

text:
               11.2.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 39/19

         Acțiune introdusă la 5 decembrie 2011 — SinnnLeffers/Comisia
   (Cauza T-621/11)
   2012/C 39/36
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: SinnnLeffers GmbH (Hagen, Germania) (reprezentanți: C. Rupp și H. Wunderlich, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea Deciziei C(2011) 275 final a Comisiei Europene din 26 ianuarie 2011 în procedura privind ajutoarele de stat C 7/2010 (ex CP 250/2009 și NN 5/2010), puse în aplicare de Germania prin dispoziția privind reportarea fiscală a pierderilor din Legea privind impozitul pe profit „KStG, Sanierungsklausel”;

               —

               obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă două motive.

               1.

               Primul motiv al acțiunii: încălcarea articolului 107 alineatul (1) TFUE ca urmare a lipsei selectivității măsurii

                           —

                           Nerecunoașterea sistemului de referință relevant. În acest context, reclamanta susține că în cadrul aprecierii slectivității dispoziției privind reportarea fiscală a pierderilor („Sanierungsklausel”) cuprinse la articolul 8c alineatul 1a din Legea germană privind impozitul pe profit („KStG”), Comisia a pornit de la un sistem de referință greșit. În opinia reclamantei, întemeierea pe principiul obiectiv al profitului net ca sistem de referință relevant are drept consecință faptul că dispoziția privind reportarea fiscală a pierderilor nu constituie o excepție de la sistemul de referință, ci dimpotrivă îl restabilește.

                           —

                           Nerecunoașterea inexistenței selectivității unor dispoziții generale. În această privință, reclamanta arată că dispoziția privind reportarea fiscală a pierderilor prevăzută la articolul 8c alineatul 1a din KStG nu trebuie considerată selectivă și ca urmare a faptului că dispoziția legală este de aplicabilitate generală.

                           —

                           Nerecunoașterea justificării legate de natura și de configurarea internă a sistemului fiscal german aplicabil societăților. În acest context, reclamanta susține că în orice caz, dacă se face referire la sistemul de referință relevant al principiului obiectiv al profitului net, ca expresie a principiului capacității de plată, dispoziția privind reportarea fiscală a pierderilor prevăzută la articolul 8c alineatul 1a din KStG este justificată de natura și de configurarea internă a sistemului fiscal german aplicabil societăților

               2.

               Al doilea motiv al acțiunii: încălcarea unei dispoziții de rang superior — Încălcarea principiului protecției încrederii legitime
               În această privință, reclamanta arată printre altele că, înaintea deschiderii unei proceduri oficiale de investigare împotriva dispoziției privind reportarea fiscală a pierderilor, prevăzută la articolul 8c alineatul 1a din KStG, Comisia nu a exprimat în niciun moment rezerve cu privire la compatibilitatea în materie de ajutoare de stat a dispoziției privind reportarea fiscală a pierderilor, prevăzută în veche versiune a articolului 8 alineatul 4 a treia teză din KStG sau a unor dispoziții comparabile ale altor state membre. Pe baza acestui comportament din trecut al Comisiei, reclamanta, chiar făcând dovadă de maxima diligență pe care trebuie să o aibă un agent economic prudent și avizat, nu ar fi fost în măsură să prevadă decizia atacată. Astfel, reclamanta putea să se încreadă în legalitatea noii dispoziții privind reportarea fiscală a pierderilor, prevăzută la articolul 8c alineatul 1a din KStG.


title: Cauza C-138/10: Hotărârea Curții (Camera întâi) din 15 septembrie 2011 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Administrativen sad Sofia-grad — Bulgaria) — DP grup EOOD/Direktor na Agentsia Mitnitsi (Uniune vamală — Declarație vamală — Acceptare de către autoritatea vamală a acestei declarații — Invalidarea unei declarații vamale deja acceptate — Consecințe asupra măsurilor penale)

text:
               29.10.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 319/7

         Hotărârea Curții (Camera întâi) din 15 septembrie 2011 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Administrativen sad Sofia-grad — Bulgaria) — „DP grup” EOOD/Direktor na Agentsia „Mitnitsi”
   (Cauza C-138/10) (1)

   (Uniune vamală - Declarație vamală - Acceptare de către autoritatea vamală a acestei declarații - Invalidarea unei declarații vamale deja acceptate - Consecințe asupra măsurilor penale)
   2011/C 319/10
   Limba de procedură: bulgara

      Instanța de trimitere

   Administrativen sad Sofia-grad

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă:„DP grup” EOOD

      Pârât: Direktor na Agentsia „Mitnitsi”

      Obiectul

   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Administrativen sad Sofia-grad — Interpretarea articolului 4 punctele 5, 8 alineatul (1) prima liniuță și a articolelor 62, 63 și 68 din Regulamentul (CEE) nr. 2913/92 al Consiliului din 12 octombrie 1992 de instituire a Codului Vamal Comunitar (JO L 302, p. 1, Ediție specială, 02/vol. 5, p. 58) — Acceptare de către autoritatea vamală a declarației vamale făcute în scris de debitor — Asimilarea unei astfel de acceptări unei decizii administrative care poate fi supusă controlului jurisdicțional — Acceptarea declarației cu titlu provizoriu până la verificarea definitivă a datelor care sunt înscrise în aceasta prin intermediul unei expertize specializate având drept scop să confirme codul tarifar — Delimitarea controlului exercitat de autoritatea vamală la momentul acestei verificări

      Dispozitivul

   Dispozițiile de drept al Uniunii în domeniul vamal trebuie interpretate în sensul că un declarant nu îi poate solicita unei instanțe anularea declarației vamale întocmite de acesta, atunci când declarația menționată a fost acceptată de autoritățile vamale. În schimb, în condițiile prevăzute de articolul 66 din Regulamentul (CEE) nr. 2913/92 al Consiliului din 12 octombrie 1992 de instituire a Codului vamal comunitar, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (CE) nr. 1791/2006 al Consiliului din 20 noiembrie 2006, declarantul poate solicita autorităților menționate invalidarea declarației respective, chiar și ulterior acordării de către aceste autorități a liberului de vamă. În urma aprecierii pe care o efectuează, autoritățile menționate trebuie fie să respingă cererea declarantului prin decizie motivată, sub rezerva unei acțiuni în justiție, fie să procedeze la invalidarea solicitată.

      (1)  JO C 148, 5.6.2010.


title: Cauza C-598/13: Ordonanța Curții (Camera a noua) din 22 aprilie 2015 (cerere de decizie preliminară formulată de Curtea de Apel Suceava – România) – Casa Judeţeană de Pensii Botoşani/Polixeni Guletsou [Trimitere preliminară — Articolul 99 din Regulamentul de procedură al Curții — Întrebare preliminară identică — Securitatea socială a lucrătorilor migranți — Regulamentul (CEE) nr. 1408/71 — Articolul 7 alineatul (2) litera (c) — Aplicabilitatea convențiilor de securitate socială între state membre — Refugiat repatriat originar dintr-un stat membru — Realizarea unor perioade de muncă pe teritoriul unui alt stat membru — Cerere de acordare a unei prestații pentru limită de vârstă — Refuz]

text:
               29.6.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 213/10

         Ordonanța Curții (Camera a noua) din 22 aprilie 2015 (cerere de decizie preliminară formulată de Curtea de Apel Suceava – România) – Casa Judeţeană de Pensii Botoşani/Polixeni Guletsou
   (Cauza C-598/13) (1)

   ([Trimitere preliminară - Articolul 99 din Regulamentul de procedură al Curții - Întrebare preliminară identică - Securitatea socială a lucrătorilor migranți - Regulamentul (CEE) nr. 1408/71 - Articolul 7 alineatul (2) litera (c) - Aplicabilitatea convențiilor de securitate socială între state membre - Refugiat repatriat originar dintr-un stat membru - Realizarea unor perioade de muncă pe teritoriul unui alt stat membru - Cerere de acordare a unei prestații pentru limită de vârstă - Refuz])
   (2015/C 213/15)
   Limba de procedură: româna

      Instanța de trimitere

   Curtea de Apel Suceava

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Casa Judeţeană de Pensii Botoşani

      Pârâtă: Polixeni Guletsou

      Dispozitivul

   Articolul 7 alineatul (2) litera (c) din Regulamentul (CEE) nr. 1408/71 al Consiliului din 14 iunie 1971 privind aplicarea regimurilor de securitate socială în raport cu lucrătorii salariați, cu lucrătorii care desfășoară activități independente și cu membrii familiilor acestora care se deplasează în cadrul Comunității, în versiunea modificată și actualizată prin Regulamentul (CE) nr. 118/97 al Consiliului din 2 decembrie 1996, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (CE) nr. 1992/2006 al Parlamentului European și al Consiliului din 18 decembrie 2006, trebuie interpretat în sensul că un acord bilateral privind prestațiile de securitate socială ale resortisanților unuia dintre statele semnatare care au avut calitatea de refugiați politici pe teritoriul celuilalt stat semnatar, încheiat la o dată la care unul dintre cele două state semnatare nu aderase încă la Uniunea Europeană și care nu figurează în anexa III la acest regulament, nu rămâne aplicabil situației unor refugiați politici repatriați în statul lor de origine înainte de încheierea acordului bilateral și de intrarea în vigoare a regulamentului menționat.

      (1)  JO C 24, 25.1.2014.


title: Cauza T-223/12: Hotărârea Tribunalului din 19 noiembrie 2014 – Ntouvas/ECDC [ „Acces la documente — Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 — Articolul 4 alineatul (2) a treia liniuță — Rapoarte finale de audit realizate cu privire la ECDC de către serviciul de audit intern al Comisiei — Refuzul accesului — Obligația de motivare — Obligația de a efectua o examinare concretă și individuală — Interes public superior” ]

text:
               12.1.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 7/30

         Hotărârea Tribunalului din 19 noiembrie 2014 – Ntouvas/ECDC
   (Cauza T-223/12) (1)

   ([„Acces la documente - Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 - Articolul 4 alineatul (2) a treia liniuță - Rapoarte finale de audit realizate cu privire la ECDC de către serviciul de audit intern al Comisiei - Refuzul accesului - Obligația de motivare - Obligația de a efectua o examinare concretă și individuală - Interes public superior”])
   (2015/C 007/32)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamant: Ioannis Ntouvas (Agios Stefanos, Grecia) (reprezentanți: E. Mylonas și V. Kolias, avocați)

      Pârât: Centrul European de Prevenire și Control al Bolilor (ECDC) (reprezentanți: inițial R. Trott, ulterior J. Mannheim și A. Daume, agenți, asistați de D. Waelbroeck și A. Duron, avocați)

      Obiectul

   Cerere de anulare a Deciziei ECDC din 27 martie 2012 (DIR-12-0636-MSrukr) prin care se refuză reclamantului accesul la rapoartele finale de audit realizate cu privire la ECDC de serviciul de audit intern al Comisiei Europene

      Dispozitivul

               1)

               Anulează Decizia Centrului European de Prevenire și Control al Bolilor (ECDC) din 27 martie 2012 (DIR-12-0636-MSrukr) prin care i se refuză domnului Ioannis Ntouvas accesul la rapoartele finale de audit realizate cu privire la ECDC de serviciul de audit intern al Comisiei Europene.

               2)

               Obligă ECDC la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 227, 28.7.2012.


title: Cauza T-278/06: Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 26 noiembrie 2008 — Regatul Unit/Comisia ( FEOGA — Secțiunea Garantare — Cheltuieli excluse de la finanțarea comunitară — Unt — Controlul calității produsului obținut — Controale la fața locului — Articolul 23 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 2571/97 )

text:
               24.1.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 19/26

         Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 26 noiembrie 2008 — Regatul Unit/Comisia
   (Cauza T-278/06) (1)

   („FEOGA - Secțiunea Garantare - Cheltuieli excluse de la finanțarea comunitară - Unt - Controlul calității produsului obținut - Controale la fața locului - Articolul 23 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 2571/97’)
   (2009/C 19/48)
   Limba de procedură: engleza
   Părțile

      Reclamant: Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord (reprezentanți: inițial E. O'Neill, ulterior I. Rao, agenți, asistați de H. Mercer, barrister)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene (reprezentant: P. Oliver, agent)
   Obiectul
   Cerere de anulare în parte a Deciziei 2006/554/CE a Comisiei din 27 iulie 2006 privind excluderea de la finanțarea comunitară a anumitor cheltuieli efectuate de statele membre în cadrul Fondului european de orientare și garantare agricolă (FEOGA), secțiunea Garantare (JO L 218, p. 12), în măsura în care exclude anumite cheltuieli efectuate de Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord în domeniul grăsimilor butirice în industria alimentară.
   Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 294, 2.12.2006.


title: Cauza C-440/10: Ordonanța Curții (Camera a cincea) din 7 decembrie 2010 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Curtea de Apel Bacău — România) — SC SEMTEX SRL/Direcția Generală a Finanțelor Publice Bacău, Administrația Finanțelor Publice Bacău (Trimitere preliminară — Lipsa unei descrieri a cadrului factual — Inadmisibilitate)

text:
               26.2.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 63/18

         Ordonanța Curții (Camera a cincea) din 7 decembrie 2010 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Curtea de Apel Bacău — România) — SC SEMTEX SRL/Direcția Generală a Finanțelor Publice Bacău, Administrația Finanțelor Publice Bacău
   (Cauza C-440/10) (1)

   (Trimitere preliminară - Lipsa unei descrieri a cadrului factual - Inadmisibilitate)
   2011/C 63/33
   Limba de procedură: româna

      Instanța de trimitere

   Curtea de Apel Bacău

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: SC SEMTEX SRL

      Pârâtă: Direcția Generală a Finanțelor Publice Bacău, Administrația Finanțelor Publice Bacău

      Obiectul

   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Curtea de Apel Bacău, Secția Comercială, Contencios Administrativ și Fiscal — Înmatricularea unor vehicule de ocazie înmatriculate anterior în alte state membre — Taxă de mediu aplicată automobilelor cu ocazia primei înmatriculări într-un stat membru — Compatibilitatea reglementării naționale cu articolul 110 TFUE — Discriminare în raport cu vehiculele de ocazie deja înmatriculate pe teritoriul statului membru menționat și care nu sunt supuse taxei respective cu ocazia unei vânzări ulterioare și a unei noi înmatriculări

      Dispozitivul

   Cererea de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Curtea de Apel Bacău prin decizia din 1 septembrie 2010 este în mod vădit inadmisibilă.

      (1)  JO C 328, 4.12.2010.


title: Cauza T-78/16: Acțiune introdusă la 16 februarie 2016 – Sartour/Parlamentul

text:
               4.4.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 118/40

         Acțiune introdusă la 16 februarie 2016 – Sartour/Parlamentul
   (Cauza T-78/16)
   (2016/C 118/47)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: Sartour (Beveren, Belgia) (reprezentant: M. Cherchi, avocat)

      Pârât: Parlamentul European

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               declararea prezentei acțiuni admisibilă și fondată.

         În consecință:

               —

               anularea deciziei Parlamentului, cuprinsă în scrisoarea din 18 decembrie 2015, prin care acesta a informat-o pe reclamantă cu privire la respingerea ofertei pe care o prezentase în cadrul cererii de ofertă nr. 06B40/2015/M073, având ca obiect concesionarea serviciului de catering bazat pe alimentația mediteraneană în clădirea Altiero Spinelli ocupată de Parlamentul European la Bruxelles;

               —

               anularea deciziei Parlamentului de la o dată necunoscută de atribuire a concesiunii serviciului de catering bazat pe alimentația mediteraneană în clădirea Altiero Spinelli;

               —

               în orice caz, obligarea pârâtului la plata tuturor cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă trei motive.

               1.

               Primul motiv se întemeiază pe încălcarea principiului care guvernează criteriile de selecție calitativă a pragurilor minime care trebuie îndeplinite de prestatori la nivelul cifrelor lor de afaceri, a principiului concurenței și a principiului egalității candidaților.

               2.

               Al doilea motiv se întemeiază pe încălcarea principiului motivării actelor instituțiilor Uniunii Europene.

               3.

               Al treilea motiv se întemeiază pe încălcarea principiilor proporționalității, egalității și deschiderii unor proceduri de achiziții publice, erorii vădite de apreciere, tratamentului egal al candidaților și respectării liberei concurențe între candidați.


title: Cauza F-69/07: Acțiune introdusă la 12 iulie 2007 — Sandor/Comisia Comunităților Europene

text:
               6.10.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 235/29

         Acțiune introdusă la 12 iulie 2007 — Sandor/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza F-69/07)
   (2007/C 235/53)
   Limba de procedură: franceza
   Părțile

      Reclamant: Virag Sandor (Bruxelles, Belgia) (reprezentanți: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis și E. Marchal, avocats)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene
   Concluziile reclamantului

               —

               anularea deciziilor Comisiei de stabilire a condițiilor de angajare a reclamantei ca agent contractual în măsura în care, pe de o parte, acestea prevăd aplicarea rezervei prevăzute de articolul 100 din Regimul aplicabil celorlalți agenți (denumit în continuare, „RAA”) și de articolul 1 din anexa VIII la Statutul funcționarilor Comunităților Europene (denumit în continuare, „statut”), și, pe de altă parte, menționează că durata contractului este perioada cuprinsă între 16 septembrie 2006 și 15 septembrie 2009;

               —

               obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   Reclamanta a fost recrutată ca agent contractual pentru perioada cuprinsă între 16 septembrie 2006 și 15 septembrie 2009, după ce lucrase pentru Comisie din 1 mai 2001 până la 15 septembrie 2006 în calitate de agent local și agent auxiliar în temeiul a 14 contracte de muncă diferite și succesive cu durată determinată. Constatându-se, cu prilejul vizitei medicale efectuate înainte de angajarea reclamantei că aceasta suferă de o boală, autoritatea abilitată să încheie contracte a făcut aplicarea rezervei prevăzute de articolul 100 din RAA și de articolul 1 din anexa VIII la statut.
   În susținerea acțiunii sale, reclamanta arată mai întâi că prin limitarea duratei contractului său de agent contractual, Comisia a încălcat principiul stabilității locului de muncă astfel cum acesta decurge din principiile generale de drept privind protecția lucrătorilor. În măsura în care se va dovedi necesar, reclamanta invocă nelegalitatea articolului 88 din RAA.
   În plus, în ceea ce privește clauza de rezervă prin care nu îi este recunoscut beneficiul garanțiilor prevăzute în materie de invaliditate sau deces, reclamanta susține că aceasta contravine înțelesului articolului 100 din RAA, în măsura în care administrația îi impune o nouă perioadă de excludere de 5 ani, deși reclamanta este în serviciul Comisiei din 1 mai 2001. În măsura în care se va dovedi necesar, reclamanta invocă nelegalitatea articolului 100 din RAA.


title: Cauza T-276/04: Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 1 iulie 2008 — Compagnie maritime belge SA/Comisia Comunităților Europene (Concurență — Abuz de poziție dominantă colectivă — Conferință maritimă de linie — Decizie de aplicare a unei amenzi în temeiul unei decizii anterioare anulate în parte de Curte — Regulamentul (CEE) nr. 2988/74 — Termen rezonabil — Dreptul la apărare — Securitate juridică — Autoritate de lucru judecat)

text:
               15.8.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 209/43

         Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 1 iulie 2008 — Compagnie maritime belge SA/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza T-276/04) (1)

   (Concurență - Abuz de poziție dominantă colectivă - Conferință maritimă de linie - Decizie de aplicare a unei amenzi în temeiul unei decizii anterioare anulate în parte de Curte - Regulamentul (CEE) nr. 2988/74 - Termen rezonabil - Dreptul la apărare - Securitate juridică - Autoritate de lucru judecat)
   (2008/C 209/73)
   Limba de procedură: franceza
   Părțile

      Reclamantă: Compagnie maritime belge SA (Anvers, Belgia) (reprezentant: D. Waelbroeck, avocat)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: inițial É. Gippini Fournier, P. Hellström și F. Amato, ulterior É. Gippini Fournier, agenți)
   Obiectul
   Cerere de anulare a Deciziei 2005/480/CE a Comisiei din 30 aprilie 2004, referitoare la o procedură în temeiul articolului 82 CE (Cauzele COMP/D/32.448 și 32.450) (rezumat în JO 2005, L 171, p. 28) și prin care se impune o amendă reclamantei pentru pretinsele abuzuri de poziție dominantă colectivă săvârșite de conferința Cewal și, în subsidiar, reducerea amenzii respective
   Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Compagnie maritime belge SA suportă două treimi din propriile cheltuieli de judecată și două treimi din cheltuielile de judecată efectuate de Comisie, iar aceasta din urmă suportă o treime din propriile cheltuieli de judecată și o treime din cheltuielile de judecată efectuate de Compagnie maritime belge.

      (1)  JO C 262, 23.10.2004.


title: Cauza F-139/14: Acțiune introdusă la 17 decembrie 2014 – ZZ/Parlamentul

text:
               16.3.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 89/46

         Acțiune introdusă la 17 decembrie 2014 – ZZ/Parlamentul
   (Cauza F-139/14)
   (2015/C 089/55)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: ZZ (reprezentanți: F. Moyse, avocat)

      Pârât: Parlamentul European

      Obiectul și descrierea litigiului

   Anularea deciziei de a nu reporta în anul 2013 zilele de concediu neefectuate de reclamantă în 2012 ca urmare a concediului medical și cerere de daune-interese pentru prejudiciile material și moral pretins suferite

      Concluziile reclamantei

               —

               Anularea deciziilor din 12 februarie 2014 și din 15 septembrie 2014 și, în măsura în care

               —

               este necesar, a fișei de pensie din aprilie 2013;

               —

               obligarea Parlamentului la repararea prejudiciului reclamantei, evaluat la 26  677,56 euro;

               —

               obligarea Parlamentului la plata cheltuielilor de judecată.


title: Cauza T-281/06: Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 30 aprilie 2009 — Spania/Comisia ( FEOGA — Secțiunea Garantare — Cheltuieli excluse de la finanțarea comunitară — Ajutor compensator acordat producătorilor de banane — Neregularități în controalele de calitate — Tip de corecție financiară aplicată — Proporționalitate )

text:
               20.6.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 141/38

         Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 30 aprilie 2009 — Spania/Comisia
   (Cauza T-281/06) (1)

   („FEOGA - Secțiunea Garantare - Cheltuieli excluse de la finanțarea comunitară - Ajutor compensator acordat producătorilor de banane - Neregularități în controalele de calitate - Tip de corecție financiară aplicată - Proporționalitate”)
   2009/C 141/77
   Limba de procedură: spaniola

      Părțile

      Reclamant: Regatul Spaniei (reprezentant: M. Muñoz Pérez, abogado del Estado)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene (reprezentant: F. Jimeno Fernández, agent)

      Obiectul

   Cerere de anulare parțială a Deciziei 2006/554/CE a Comisiei din 27 iulie 2006 privind excluderea de la finanțarea comunitară a anumitor cheltuieli efectuate de statele membre în cadrul Fondului european de orientare și garantare agricolă (FEOGA), secțiunea Garantare (JO L 218, p. 12), în măsura în care prevede o corecție financiară aplicabilă cheltuielilor declarate de Regatul Spaniei în cadrul ajutorului compensator acordat producătorilor de banane pentru campaniile 2002 și 2003.

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă Regatul Spaniei la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 294, 2.12.2006.


title: Cauza C-318/14: Ordonanța Curții (Camera a zecea) din 21 mai 2015 (cerere de decizie preliminară formulată de Nejvyšší správní soud – Republica Cehă) – Slovenská autobusová doprava Trnava a.s./Krajský úřad Olomouckého kraje [Trimitere preliminară — Articolul 99 din Regulamentul de procedură al Curții — Articolele 49 TFUE și 52 TFUE — Libertatea de stabilire — Regulamentul (CE) nr. 1370/2007 — Transport public feroviar și rutier — Transport cu autobuzul pe liniile urbane de transport public — Transportator având sediul în alt stat membru și care își desfășoară activitatea prin intermediul unei sucursale — Obligația de a obține o autorizație specială — Puterea discreționară a autorității competente — Contract de serviciu public]

text:
               28.9.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 320/8

         Ordonanța Curții (Camera a zecea) din 21 mai 2015 (cerere de decizie preliminară formulată de Nejvyšší správní soud – Republica Cehă) – Slovenská autobusová doprava Trnava a.s./Krajský úřad Olomouckého kraje
   (Cauza C-318/14) (1)

   ([Trimitere preliminară - Articolul 99 din Regulamentul de procedură al Curții - Articolele 49 TFUE și 52 TFUE - Libertatea de stabilire - Regulamentul (CE) nr. 1370/2007 - Transport public feroviar și rutier - Transport cu autobuzul pe liniile urbane de transport public - Transportator având sediul în alt stat membru și care își desfășoară activitatea prin intermediul unei sucursale - Obligația de a obține o autorizație specială - Puterea discreționară a autorității competente - Contract de serviciu public])
   (2015/C 320/11)
   Limba de procedură: ceha

      Instanța de trimitere

   Nejvyšší správní soud

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Slovenská autobusová doprava Trnava a.s.

      Pârât: Krajský úřad Olomouckého kraje

      Dispozitivul

   Articolul 49 TFUE trebuie interpretat în sensul că se opune unei reglementări a unui stat membru care impune doar transportatorilor străini, care dispun de o sucursală în acest stat membru, să obțină o autorizație specială eliberată în mod discreționar de autoritățile competente pentru a exercita o activitate de transport rutier urban colectiv pe teritoriul acestui singur stat membru.

      (1)  JO C 351, 6.10.2014.


title: Cauza C-53/16 P: Ordonanța Curții (Camera a zecea) din 24 ianuarie 2017 – Carsten René Beul/Parlamentul European și Consiliul Uniunii Europene [Recurs — Articolul 181 din Regulamentul de procedură al Curții — Acțiune în anulare — Funcționarea piețelor financiare — Cerințe pentru desfășurarea auditului statutar al situațiilor financiare anuale și consolidate ale entităților de interes public — Regulamentul (UE) nr. 537/2014 — Norme privind organizarea și selecția auditorilor statutari și a firmelor de audit aplicate de entitățile de interes public — Lipsa afectării individuale — Inadmisibilitate vădită]

text:
               3.4.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 104/23

         Ordonanța Curții (Camera a zecea) din 24 ianuarie 2017 – Carsten René Beul/Parlamentul European și Consiliul Uniunii Europene
   (Cauza C-53/16 P) (1)

   ([Recurs - Articolul 181 din Regulamentul de procedură al Curții - Acțiune în anulare - Funcționarea piețelor financiare - Cerințe pentru desfășurarea auditului statutar al situațiilor financiare anuale și consolidate ale entităților de interes public - Regulamentul (UE) nr. 537/2014 - Norme privind organizarea și selecția auditorilor statutari și a firmelor de audit aplicate de entitățile de interes public - Lipsa afectării individuale - Inadmisibilitate vădită])
   (2017/C 104/34)
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Recurent: Carsten René Beul (reprezentanți: H.-M. Pott și T. Eckhold, avocați)

      Celelalte părți din procedură: Parlamentul European (reprezentanți: D. Warin și P. Schonard, agenți) și Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: M. Balta și R. Wiemann, agenți)

      Dispozitivul

               1)

               Respinge recursul.

               2)

               Îl obligă pe domnul Carsten René Beul la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 191, 30.5.2016.


title: Cauza C-465/07: Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 17 februarie 2009 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Nederlandse Raad van State – Țările de Jos) – M. Elgafaji și N. Elgafaji/Staatssecretaris van Justitie (Directiva 2004/83/CE — Standarde minime referitoare la condițiile de acordare a statutului de refugiat sau a statutului conferit prin protecție subsidiară — Persoană care poate beneficia de protecție subsidiară — Articolul 2 litera (e) — Risc real de a suferi vătămări grave — Articolul 15 litera (c) — Amenințări grave și individuale la adresa vieții sau a persoanei unui civil ca urmare a violenței generalizate în caz de conflict armat — Probă)

text:
               18.4.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 90/4

         Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 17 februarie 2009 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Nederlandse Raad van State – Țările de Jos) – M. Elgafaji și N. Elgafaji/Staatssecretaris van Justitie
   (Cauza C-465/07) (1)

   (Directiva 2004/83/CE - Standarde minime referitoare la condițiile de acordare a statutului de refugiat sau a statutului conferit prin protecție subsidiară - Persoană care poate beneficia de protecție subsidiară - Articolul 2 litera (e) - Risc real de a suferi vătămări grave - Articolul 15 litera (c) - Amenințări grave și individuale la adresa vieții sau a persoanei unui civil ca urmare a violenței generalizate în caz de conflict armat - Probă)
   2009/C 90/06
   Limba de procedură: olandeza

      Instanța de trimitere

   Raad van State

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamanți: M. Elgafaji și N. Elgafaji

      Pârât: Staatssecretaris van Justitie

      Obiectul

   Cerere de pronunțare a unui hotărâri preliminiare – Nederlandse Raad van State (Țările de Jos) – Interpretarea articolului 2 litera (e) și a articolului 15 litera (c) din Directiva 2004/83/CE a Consiliului din 29 aprilie 2004 privind standardele minime referitoare la condițiile pe care trebuie să le îndeplinească resortisanții țărilor terțe sau apatrizii pentru a putea beneficia de statutul de refugiat sau persoanele care, din alte motive, au nevoie de protecție internațională și referitoare la conținutul protecției acordate – Standarde minime privind condițiile de acordare a statutului de refugiat – Nivel de protecție egal cu cel conferit prin articolul 3 din Convenția europeană a drepturilor omului sau, în caz contrar, criterii aplicabile pentru a se constata existența unor amenințări grave și individuale ca urmare a violenței generalizate

      Dispozitivul

   Articolul 15 litera (c) din Directiva 2004/83/CE a Consiliului din 29 aprilie 2004 privind standardele minime referitoare la condițiile pe care trebuie să le îndeplinească resortisanții țărilor terțe sau apatrizii pentru a putea beneficia de statutul de refugiat sau persoanele care, din alte motive, au nevoie de protecție internațională și referitoare la conținutul protecției acordate coroborat cu articolul 2 litera (e) din aceeași directivă trebuie interpretat în sensul că:

               —

               existența unor amenințări grave și individuale la adresa vieții sau a persoanei solicitantului de protecție subsidiară nu este supusă condiției ca acesta să facă dovada faptului că amenințările îl vizează în mod specific ca urmare a unor elemente proprii situației sale personale;

               —

               în mod excepțional, existența unor astfel de amenințări poate fi considerată dovedită în cazul în care gradul de violență generalizată ce caracterizează conflictul armat aflat în curs de desfășurare, apreciat de autoritățile naționale competente sesizate cu o cerere de protecție subsidiară sau de instanțele din cadrul unui stat membru la care se atacă decizia de respingere a unei astfel de cereri, atinge un nivel atât de ridicat, încât există motive serioase și întemeiate de a crede că un civil trimis în țara respectivă sau, după caz, în regiunea în cauză ar fi expus, ca urmare a simplei sale prezențe în teritoriile menționate, unui risc real de a suferi respectivele amenințări.

      (1)  JO C 8, 12.1.2008.


title: Cauza T-440/12: Acțiune introdusă la 5 octombrie 2012 — Moreda-Riviere Trefilerías/Comisia

text:
               1.12.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 373/12

         Acțiune introdusă la 5 octombrie 2012 — Moreda-Riviere Trefilerías/Comisia
   (Cauza T-440/12)
   2012/C 373/19
   Limba de procedură: spaniola

      Părțile

      Reclamantă: Moreda-Riviere Trefilerías, SA (Gijón, Spania) (reprezentanți: F. González Díaz, avocat, și P. Herrero Prieto, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea, în conformitate cu articolul 264 TFUE, a Deciziei din 25 iulie 2012 a Comisiei în cazul COMP/38.344 — Oțel de pretensionare;

               —

               obligarea Comisiei, în temeiul articolului 24 din Statutul Curții și al articolului 64 alineatul (3) litera (d) din Regulamentul de procedură al Tribunalului să prezinte documentele, calculele și alte elemente de fapt și/sau de drept pe care s-a întemeiat pentru admiterea cererilor prin care se invocă lipsa capacității contributive a Proderac, CB, ITAS, OriMartin, Siderúrgica Latina Martin și/sau se solicită diminuarea cuantumului amenzii aplicate ArcelorMittal;

               —

               în orice caz, obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Motivele și principalele argumente sunt identice cu cele invocate în cauza T-438/12, Global Steel Wire/Comisia.


title: Cauza C-431/09: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Hof van beroep te Brussel (Belgia) la 2 noiembrie 2009 — Airfield NV, Canal Digitaal BV/Belgische Vereniging van Auteurs, Componisten en Uitgevers CVBA (Sabam)

text:
               30.1.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 24/24

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Hof van beroep te Brussel (Belgia) la 2 noiembrie 2009 — Airfield NV, Canal Digitaal BV/Belgische Vereniging van Auteurs, Componisten en Uitgevers CVBA (Sabam)
   (Cauza C-431/09)
   2010/C 24/43
   Limba de procedură: olandeza

      Instanța de trimitere

   Hof van beroep te Brussel

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamante: Airfield NV, Canal Digitaal BV

      Pârâtă: Belgische Vereniging van Auteurs, Componisten en Uitgevers CVBA (Sabam)

      Întrebările preliminare

               1.

               Directiva 93/83 (1) se opune posibilității ca un distribuitor de televiziune digitală prin satelit să fie obligat să obțină autorizația titularilor drepturilor pentru o operațiune prin care un organism de radiodifuziune sau televiziune furnizează propriile semnale purtătoare de programe fie pe cale terestră, fie prin intermediul unui semnal codat prin satelit unui distribuitor de televiziune digitală prin satelit independent de respectivul organism de radiodifuziune sau televiziune, care asigură codarea semnalelor respective și emisia către un satelit de către o societate asociată, iar ulterior, cu autorizația organismului de radiodifuziune sau televiziune, captarea semnalelor ca parte a unui pachet de canale de televiziune, așadar în mod grupat, de către abonații distribuitorului de televiziune prin satelit, aceștia din urmă putând urmări programele simultan și nealterate cu ajutorul unui decodor sau smartcard pus la dispoziție de către distribuitorul de televiziune prin satelit?

               2.

               Directiva 93/83 se opune posibilității ca un distribuitor de televiziune digitală prin satelit să fie obligat să obțină autorizația titularilor drepturilor pentru o operațiune prin care un organism de radiodifuziune sau televiziune emite către un satelit propriile semnale purtătoare de programe, potrivit instrucțiunilor unui distribuitor de televiziune digitală prin satelit independent de respectivul organism de radiodifuziune sau televiziune, și, ulterior, cu autorizația organismului de radiodifuziune sau televiziune, asigură captarea semnalelor ca parte a unui pachet de canale de televiziune, așadar în mod grupat, de către abonații distribuitorului de televiziune prin satelit, aceștia din urmă putând urmări programele simultan și nealterate cu ajutorul unui decodor sau smartcard pus la dispoziție de către distribuitorul de televiziune prin satelit?

      (1)  Directiva 93/83/CEE a Consiliului din 27 septembrie 1993 privind coordonarea anumitor norme referitoare la dreptul de autor și drepturile conexe aplicabile difuzării de programe prin satelit și retransmisiei prin cablu (JO L 248, p. 15, Ediție specială, 17/vol. 1, p. 134).


title: Cauza C-56/08: Hotărârea Curții (Camera a patra) din 16 iulie 2009 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Tallinna Halduskohus — Republica Estonia) — Pärlitigu OÜ/Maksu- ja Tolliameti Põhja maksu- ja tollikeskus [Tariful vamal comun — Nomenclatură combinată — Clasificare tarifară — Subpoziția NC 05119110 — Subpoziția NC 03032200 — Coloane vertebrale congelate de somon de crescătorie de Atlantic — Regulamentul (CE) nr. 85/2006 — Taxe antidumping]

text:
               12.9.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 220/8

         Hotărârea Curții (Camera a patra) din 16 iulie 2009 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Tallinna Halduskohus — Republica Estonia) — Pärlitigu OÜ/Maksu- ja Tolliameti Põhja maksu- ja tollikeskus
   (Cauza C-56/08) (1)

   (Tariful vamal comun - Nomenclatură combinată - Clasificare tarifară - Subpoziția NC 05119110 - Subpoziția NC 03032200 - Coloane vertebrale congelate de somon de crescătorie de Atlantic - Regulamentul (CE) nr. 85/2006 - Taxe antidumping)
   2009/C 220/12
   Limba de procedură: estona

      Instanța de trimitere

   Tallinna Halduskohus

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Pärlitigu OÜ

      Pârâtă: Maksu- ja Tolliameti Põhja maksu- ja tollikeskus

      Obiectul

   Cerere de pronunțate a unei hotărâri preliminare — Tallinna Halduskohus — Interpretarea anexei I la Regulamentul (CEE) nr. 2658/87 al Consiliului din 23 iulie 1987 privind Nomenclatura tarifară și statistică și Tariful Vamal Comun (JO L 256, p. 1, Ediție specială, 02/vol. 4, p. 3), în versiunea aplicabilă faptelor din acțiunea principală — Validitatea articolului 1 alineatul (5) din Regulamentul (CE) nr. 85/2006 al Consiliului din 17 ianuarie 2006 de instituire a dreptului antidumping definitiv și de percepere definitivă a dreptului provizoriu instituit la importul de somon de crescătorie originar din Norvegia (JO L 15, p. 1, Ediție specială, 11/vol. 44, p. 99) — Clasificarea la subpoziția 0303220015 (somon de crescătorie congelat, altele) sau 0511911000 (deșeuri de pește), în vederea perceperii drepturilor antidumping — Șira spinării congelată de somon de crescătorie de Atlantic, obținută după filetarea peștelui

      Dispozitivul

   Nomenclatura combinată ce constituie anexa I la Regulamentul (CEE) nr. 2658/87 al Consiliului din 23 iulie 1987 privind Nomenclatura tarifară și statistică și Tariful vamal comun, astfel cum a fost modificată prin Regulamentul (CE) nr. 1719/2005 al Comisiei din 27 octombrie 2005, trebuie interpretată în sensul că acele coloane vertebrale congelate de somon de crescătorie de Atlantic (Salmo salar), obținute după filetarea peștilor, trebuie clasificate la codul NC 0303 22 00, cu condiția ca marfa să fie proprie alimentației umane la momentul vămuirii, verificare ce revine în sarcina instanței de trimitere.

      (1)  JO C 92, 12.4.2008.


title: Cauza C-507/15: Hotărârea Curții (Camera întâi) din 16 februarie 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Rechtbank van Koophandel te Gent – Belgia) – Agro Foreign Trade & Agency Ltd/Petersime NV (Trimitere preliminară — Agenți comerciali independenți — Directiva 86/653/CEE — Coordonarea legislațiilor statelor membre — Legea belgiană de transpunere — Contract de agenție comercială — Comitent stabilit în Belgia și agent stabilit în Turcia — Clauză privind alegerea dreptului belgian — Lege inaplicabilă — Acordul de asociere CEE-Turcia — Compatibilitate)

text:
               10.4.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 112/8

         Hotărârea Curții (Camera întâi) din 16 februarie 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Rechtbank van Koophandel te Gent – Belgia) – Agro Foreign Trade & Agency Ltd/Petersime NV
   (Cauza C-507/15) (1)

   ((Trimitere preliminară - Agenți comerciali independenți - Directiva 86/653/CEE - Coordonarea legislațiilor statelor membre - Legea belgiană de transpunere - Contract de agenție comercială - Comitent stabilit în Belgia și agent stabilit în Turcia - Clauză privind alegerea dreptului belgian - Lege inaplicabilă - Acordul de asociere CEE-Turcia - Compatibilitate))
   (2017/C 112/12)
   Limba de procedură: neerlandeza

      Instanța de trimitere

   Rechtbank van Koophandel te Gent

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Agro Foreign Trade & Agency Ltd

      Pârâtă: Petersime NV

      Dispozitivul

   Directiva 86/653/CEE a Consiliului din 18 decembrie 1986 privind coordonarea legislației statelor membre referitoare la agenții comerciali independenți și Acordul de instituire a unei asocieri între Comunitatea Economică Europeană și Turcia, care a fost semnat la 12 septembrie 1963 la Ankara de Republica Turcia, pe de o parte, precum și de statele membre ale CEE și de Comunitate, pe de altă parte, și care a fost încheiat, aprobat și confirmat în numele Comunității prin Decizia 64/732/CEE a Consiliului din 23 decembrie 1963, trebuie interpretate în sensul că nu se opun unei reglementări naționale care transpune această directivă în dreptul statului membru în cauză, care exclude din domeniul său de aplicare un contract de agenție comercială în cadrul căruia agentul comercial este stabilit în Turcia, țară în care desfășoară activitățile care decurg din acest contract, iar comitentul este stabilit în statul membru respectiv, astfel încât, în asemenea împrejurări, agentul comercial nu poate invoca drepturile pe care directiva menționată le garantează agenților comerciali după încetarea unui astfel de contract de agenție comercială.

      (1)  JO C 414, 14.12.2015


title: Cauza T-204/07: Acțiune introdusă la 4 iunie 2007 — Republica Italiană/Comisia Comunităților Europene

text:
               21.7.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 170/40

         Acțiune introdusă la 4 iunie 2007 — Republica Italiană/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza T-204/07)
   (2007/C 170/77)
   Limba de procedură: italiana
   Părțile

      Reclamantă: Republica Italiană (reprezentant: Paolo Gentili, Avvocato dello Stato)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene
   Concluziile reclamantei

               —

               anularea notei nr. 03059 din 26 martie 2007 a Comisiei Europene, Direcția Generală Politică Regională — Programe și proiecte în Cipru, Grecia, Ungaria, Italia, Malta și Țările de Jos, având ca obiect POR Sardinia 2000-2006 (nr. CCI 1999 IT 16 1PO 010) — Plăți ale Comisiei diferite de suma solicitată;

               —

               anularea notei nr. 04718 din 14 mai 2007 a Comisiei Europene, Direcția Generală Politică Regională — Programe și proiecte în Cipru, Grecia, Ungaria, Italia, Malta și Țările de Jos, având ca obiect POR Sardinia 2000-2006 (nr. CCI 1999 IT 16 1PO 010) — Plăți ale Comisiei diferite de suma solicitată;

               —

               precum și anularea tuturor actelor conexe și prealabile și, în consecință, obligarea Comisiei Comunităților Europene la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   Motivele și principalele argumente sunt cele invocate în cauza T-345/04, Republica Italiană/Comisia (1).

      (1)  JO C 262, 23.10.2004, p. 55.


title: Cauza T-11/09: Acțiune introdusă la 14 ianuarie 2009 — Özdemir/OAPI — Aktieselskabet af 21. november 2001 (James Jones)

text:
               7.3.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 55/47

         Acțiune introdusă la 14 ianuarie 2009 — Özdemir/OAPI — Aktieselskabet af 21. november 2001 (James Jones)
   (Cauza T-11/09)
   (2009/C 55/85)
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza
   Părțile

      Reclamant: Rahmi Özdemir (Dreieich, Germania) (reprezentanți: M. Heinrich, I. Hoes, C. Schröder, K. von Werder și J. Wittenberg, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Aktieselskabet af 21. november 2001 (Brande, Danemarca)
   Concluziile reclamantului

               —

               Anularea Deciziei Camerei a doua de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 3 noiembrie 2008 în cauza R 858/2007-2;

               —

               respingerea opoziției formulate de cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs la 25 ianuarie 2005 împotriva cererii de înregistrare a mărcii comunitare — cererea de înregistrare nr. 3 493 137 și

               —

               obligarea celeilalte părți în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs la plata cheltuielilor de judecată, inclusiv a cheltuielilor efectuate în cursul procedurii de opoziție.

         Motivele și principalele argumente

      Persoana care solicită înregistrarea mărcii comunitare: reclamantul

      Marca comunitară vizată: marca verbală „James Jones” pentru produse din clasa 25

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în sprijinul opoziției: cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

      Marca sau semnul invocat în sprijinul opoziției: înregistrarea mărcii comunitare nr. 1 107 747, marca verbală „Jack & Jones” pentru produse din clasele 3, 18 și 25; înregistrarea mărcii britanice nr. 2 063 437, marca verbală „Jack Jones” pentru produse din clasa 25; înregistrarea mărcii Benelux nr. 474 622, marca verbală „Jack Jones” pentru produse din clasa 25 și a mărcii daneze nr. VR 1990 06569, marca verbală „Jack & Jones”, pentru produse din clasa 25

      Decizia diviziei de opoziție: admite opoziția pentru toate produsele în cauză

      Decizia camerei de recurs: respinge recursul

      Motivele invocate: încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 40/94 al Consiliului, întrucât camera de recurs a apreciat în mod eronat că exista un risc de confuzie între mărcile respective; încălcarea articolului 43 alineatul (2) din Regulamentul nr. 40/94 al Consiliului, întrucât nicio dovadă a utilizării nu a fost prezentată camerei de recurs pentru marca britanică nr. 2 063 437.


title: Cauza F-82/11: Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera întâi) din 1 octombrie 2013 — Loukakis și alții/Parlamentul European (Funcție publică — Comitetul pentru personal al Parlamentului European — Alegeri — Neregularități în procesul electoral)

text:
               11.1.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 9/28

         Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera întâi) din 1 octombrie 2013 — Loukakis și alții/Parlamentul European
   (Cauza F-82/11) (1)

   (Funcție publică - Comitetul pentru personal al Parlamentului European - Alegeri - Neregularități în procesul electoral)
   2014/C 9/44
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamanți: Nicolaos Loukakis și alții (Bruxelles, Belgia) (reprezentant: M.-A. Lucas, avocat)

      Pârât: Parlamentul European (reprezentanți: S. Seyr și M. Ecker, agenți, asistați inițial de D. Waelbroeck, avocat, ulterior de A. Duron, avocat)

      Interveniente: Solidarité pour les agents et fonctionnaires européens, Syndicat général du personnel des organismes européens, Fédération de la fonction publique européenne și Pluralist (reprezentant: J. Choucroun, avocat)

      Obiectul

   Cerere de constatare a nelegalității alegerilor pentru comitetul pentru personal al Parlamentului European și abținerea Parlamentului European de a interveni împotriva diferitelor nelegalități care au afectat procesul electoral

      Dispozitivul

               1.

               Anulează decizia implicită din 20 mai 2011 a Parlamentului European de a nu cenzura neregularitățile care afectează alegerile pentru comitetul pentru personal din noiembrie 2010.

               2.

               Respinge restul motivelor acțiunii.

               3.

               Parlamentul European suportă propriile cheltuieli de judecată și este obligat să suporte cheltuielile de judecată efectuate de reclamante.

               4.

               Organizațiile sindicale Solidarité pour les agents et fonctionnaires européens, Syndicat général du personnel des organismes européens, Fédération de la fonction publique européenne, pe de o parte, și organizația sindicală Pluralist, pe de altă parte, suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 340, 19.11.2011, p. 41.


title: Cauza C-197/13 P: Recurs introdus la 16 aprilie 2013 de Regatul Spaniei împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a opta) din 31 ianuarie 2013 în cauza T-540/10, Spania/Comisia

text:
               22.6.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 178/5

         Recurs introdus la 16 aprilie 2013 de Regatul Spaniei împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a opta) din 31 ianuarie 2013 în cauza T-540/10, Spania/Comisia
   (Cauza C-197/13 P)
   2013/C 178/10
   Limba de procedură: spaniola

      Părțile

      Recurent: Regatul Spaniei (reprezentant: A. Rubio González, agent)

      Cealaltă parte din procedură: Comisia Europeană

      Concluziile recurentului

               —

               indiferent de situație, admiterea prezentului recurs și anularea hotărârii Tribunalului din 31 ianuarie 2013 în cauza T-540/10, Spania/Comisia;

               —

               anularea Deciziei C(2010)6154 a Comisiei din 13 septembrie 2010 prin care Comisia a redus ajutorul acordat din Fondul de coeziune pentru etapele de proiect „Linia de mare viteză Madrid-Zaragoza-Barcelona-Frontiera franceză. Tronsonul Lleida-Martorell (Platforma). Subtronsonul IX-A” (CCI Nr. 2001.ES.16.C.PT.005), „Linia de mare viteză Madrid-Zaragoza-Barcelona-Frontiera franceză. Tronsonul Lleida-Martorell (Platforma). Subtronsonul X-B (Avinyonet del Penedés-Sant Sadurní d'Anoia)” (CCI Nr. 2001.ES.16.C.PT.008), „Linia de mare viteză Madrid-Zaragoza-Barcelona-Frontiera franceză. Tronsonul Lleida-Martorell (Platforma). Subtronsoanele XI-A și XI-B (Sant Sadurni d'Anoia-Gelida)” (CCI Nr. 2001.ES.16.C.PT.009) și „Linia de mare viteză Madrid-Zaragoza-Barcelona-Frontiera franceză. Tronsonul Lleida-Martorell (Platforma). Subtronsonul IX-C” (CCI Nr. 2001.ES.16.C.PT.010);

               —

               indiferent de situație, obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

         Eroare de drept în ceea ce privește efectele termenului prevăzut la articolul H alineatul (2) din Anexa II la Regulamentul (CE) nr. 1164/94 al Consiliului din 16 mai 1994 de creare a Fondului de coeziune

       (1). După expirarea termenului respectiv, Comisia nu mai poate adopta nici o măsură de corecție financiară, astfel încât este obligată să efectueze plata, iar corecția aplicată nu este legală.

         Eroare de drept în ceea ce privește noțiunea de atribuire în sensul Directivei 93/38/CEE a a Consiliului din 14 iunie 1993 de coordonare a procedurilor de atribuire a contractelor de achiziții în sectoarele apei, energiei, transporturilor și telecomunicațiilor

       (2). Articolul 20 alineatul (2) literele (e) și (f) din Directiva 93/38 nu se aplică în general oricărei modificări a contractelor de achiziții publice aprobate în faza de executare a acestora, ci numai în cazul modificărilor esențiale. Se poate considera că este vorba despre o modificare esențială care constituie o nouă atribuire numai atunci când sunt îndeplinite cerințele evidențiate în Hotărârea Pressetext Nachrichtengentur (3)

      (1)  JO L 130, p. 1.

      (2)  JO L 82, p. 40.

      (3)  Hotărârea din 19 iunie 2008, Pressetext Nachrichtengentur (C-454/06, Rep., p.I-4401).


title: Cauza T-16/07: Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 18 decembrie 2008 — Torres/OAPI — Sociedad Cooperativa del Campo San Ginés (TORRE DE BENÍTEZ) ( Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale TORRE DE BENÍTEZ — Mărci anterioare naționale, comunitare și internaționale verbale și figurative ce reprezintă mai multe turnuri — Motiv relativ de refuz — Lipsa riscului de confuzie )

text:
               21.2.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 44/45

         Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 18 decembrie 2008 — Torres/OAPI — Sociedad Cooperativa del Campo San Ginés (TORRE DE BENÍTEZ)
   (Cauza T-16/07) (1)

   („Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale TORRE DE BENÍTEZ - Mărci anterioare naționale, comunitare și internaționale verbale și figurative ce reprezintă mai multe turnuri - Motiv relativ de refuz - Lipsa riscului de confuzie’)
   (2009/C 44/77)
   Limba de procedură: spaniola
   Părțile

      Reclamantă: Miguel Torres, SA (Vilafranca del Penedés, Spania) (reprezentanți: E. Armijo Chávarri, M. Baz de San Ceferino și A. Castán Pérez-Gómez, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: O. Mondéjar Ortuño, agent)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: Sociedad Cooperativa del Campo San Ginés (Cuenca, Spania) (reprezentant: C. Hernández Hernández, avocat)
   Obiectul
   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a doua de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 6 noiembrie 2006 (cauza R 36/2006-2) privind procedura de opoziție între Miguel Torres, SA și Sociedad Cooperativa del Campo San Ginés.
   Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă Miguel Torres, SA la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 82, 14.4.2007.


title: Cauza T-226/16: Ordonanța Tribunalului din 24 aprilie 2017 – Ipuri/EUIPO – van Graaf (IPURI)

text:
               24.7.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 239/72

         Ordonanța Tribunalului din 24 aprilie 2017 – Ipuri/EUIPO – van Graaf (IPURI)
   (Cauza T-226/16) (1)

   (2017/C 239/84)
   Limba de procedură: germana
   Președintele Camerei a patra a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 232, 27.6.2016.


title: Cauza C-14/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Consiglio di Stato (Italia) la 11 ianuarie 2017 – VAR Srl/Iveco Orecchia SpA

text:
               29.5.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 168/19

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Consiglio di Stato (Italia) la 11 ianuarie 2017 – VAR Srl/Iveco Orecchia SpA
   (Cauza C-14/17)
   (2017/C 168/25)
   Limba de procedură: italiana

      Instanța de trimitere

   Consiglio di Stato

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: VAR s.r.l.

      Pârâtă: Iveco Orecchia SpA

      Întrebările preliminare

               1)

               cu titlu principal: articolul 34 alineatul (8) din Directiva 2004/17/CE (1) trebuie interpretat în sensul că impune ca dovada echivalenței cu produsele originale a produselor care trebuie furnizate să fie făcută chiar în cadrul ofertei?

               2)

               cu titlu subsidiar în raport cu prima întrebare, în cazul unui răspuns negativ la problema de interpretare menționată la [punctul 1)] de mai sus: prin ce modalități trebuie asigurată respectarea principiilor egalității de tratament și imparțialității, concurenței depline și bunei administrări, precum și respectarea drepturilor la apărare și contradictorialității ale celorlalți ofertanți?

      (1)  Directiva 2004/17/CΕ a Parlamentului European și a Consiliului din 31 martie 2004 de coordonare a procedurilor de atribuire a contractelor de achiziții în sectoarele apei, energiei, transporturilor și serviciilor poștale (JO L 134, p. 1, Ediție specială, 06/vol. 8, p. 3).


title: Cauza C-444/15: Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunale Amministrativo Regionale per il Veneto (Italia) la 17 august 2015 – Associazione Italia Nostra Onlus/Comune di Venezia şi alţii

text:
               16.11.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 381/14

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunale Amministrativo Regionale per il Veneto (Italia) la 17 august 2015 – Associazione Italia Nostra Onlus/Comune di Venezia şi alţii
   (Cauza C-444/15)
   (2015/C 381/17)
   Limba de procedură: italiana

      Instanța de trimitere

   Tribunale Amministrativo Regionale per il Veneto

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Associazione Italia Nostra Onlus

      Pârâte: Comune di Venezia, Ministero per i beni e le attività culturali, Regione del Veneto, Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti, Ministero della Difesa Capitaneria di Porto di Venezia, Agenzia del Demanio

      Întrebările preliminare

               1)

               Articolul 3 alineatul (3) din Directiva 2001/42/CE (1), în măsura în care se referă și la ipoteza prevăzută la alineatul (2) litera (b) al aceluiași articol, este valid, în lumina normelor în materie de mediu cuprinse în Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene și în Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, în măsura în care sustrage de la o evaluare ecologică strategică sistematică planurile și programele cu privire la care s a considerat că este necesară o evaluare a efectelor potențiale în sensul articolelor 6 și 7 din Directiva 92/43/CEE (2)?

               2)

               În cazul constatării legalității normei citate, alineatele (2) și (3) ale articolului 3 din Directiva 2001/42/CE, analizate în lumina considerentului (10) al aceleiași directive, potrivit căruia „toate planurile și programele care s a stabilit că necesită evaluare în conformitate cu Directiva 92/43/CEE a Consiliului din 21 mai 1992 privind conservarea habitatelor naturale și faunei și florei sălbatice pot avea efecte semnificative asupra mediului și trebuie, de regulă, să facă obiectul unei evaluări sistematice a mediului”, trebuie interpretate în sensul că se opun unei reglementări cum este reglementarea națională care, pentru a defini noțiunea „zone mici la nivel local” care figurează la articolul 3 alineatul (3) din Directiva 2001/42/CE, se referă la criterii pur cantitative?

               3)

               În cazul unui răspuns negativ la întrebarea anterioară, alineatele (2) și (3) ale articolului 3 din Directiva 2001/42/CE, analizate în lumina considerentului (10) al aceleiași directive, potrivit căruia „toate planurile și programele care s a stabilit că necesită evaluare în conformitate cu Directiva 92/43/CEE a Consiliului din 21 mai 1992 privind conservarea habitatelor naturale și faunei și florei sălbatice pot avea efecte semnificative asupra mediului și trebuie, de regulă, să facă obiectul unei evaluări sistematice a mediului”, trebuie interpretate în sensul că se opun unei reglementări cum este reglementarea națională care sustrage de la o evaluare ecologică strategică automată și obligatorie toate proiectele de dezvoltare a unor zone urbane, noi sau în extindere, care vizează suprafețe de până la 40 de hectare ori proiectele de amenajare sau de dezvoltare a unor zone urbane din cadrul zonelor urbane existente care vizează suprafețe de până la 10 hectare, deși, ținând seama de efectele posibile asupra siturilor, s a stabilit deja că pentru acestea este necesară o evaluare a efectelor potențiale în sensul articolelor 6 și 7 din Directiva 92/43/CEE?

      (1)  Directiva 2001/42/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 27 iunie 2001 privind evaluarea efectelor anumitor planuri și programe asupra mediului (JO L 197, p. 30, Ediție specială, 15/vol. 7, p. 135).

      (2)  Directiva 92/43/CEE a Consiliului din 21 mai 1992 privind conservarea habitatelor naturale și a speciilor de faună și floră sălbatică (JO L 206, p. 7, Ediție specială, 15/vol. 2, p. 109).


title: Cauza T-220/11: Acțiune introdusă la 18 aprilie 2011 — TeamBank/OAPI — Fercredit Servizi Finanziari (f@ir Credit)

text:
               2.7.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 194/16

         Acțiune introdusă la 18 aprilie 2011 — TeamBank/OAPI — Fercredit Servizi Finanziari (f@ir Credit)
   (Cauza T-220/11)
   2011/C 194/26
   Limba în care a fost formulată acțiunea: germana

      Părțile

      Reclamantă: TeamBank AG Nürnberg (Nürnberg, Germania) (reprezentanți: T. Kiphuth, H. Lindner și D. Terheggen, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Fercredit Servizi Finanziari SpA (Roma, Italia)

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei Camerei întâi de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 3 februarie 2011 în cauza R 719/2010-1;

               —

               obligarea Oficiului la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

      Solicitantul mărcii comunitare: reclamanta

      Marca comunitară vizată: marca figurativă „f@ir Credit” pentru servicii din clasa 36 (cererea nr. 6 947 766)

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în procedura opoziției: Fercredit Servizi Finanziari SpA

      Marca sau semnul invocat: marca figurativă „FERCREDIT” pentru produse și servicii din clasele 6, 7, 12, 14, 16, 18, 25, 35, 36, 39, 41, 42, 43 și 44 (marca comunitară nr. 3 749 801), opoziția vizând înregistrarea serviciilor din clasa 36

      Decizia diviziei de opoziție: admite opoziția

      Decizia camerei de recurs: respinge calea de atac

      Motivele invocate: încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009 (1), ținând seama de absența riscului de confuzie între mărcile aflate în conflict

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 207/2009 al Consiliului din 26 februarie 2009 privind marca comunitară (versiune codificată), JO L 78, p. 1.


title: Cauza T-303/08: Acțiune introdusă la 30 iulie 2008 — Tresplain Investments/OAPI — Hoo Hing (Golden Elephant Brand)

text:
               11.10.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 260/14

         Acțiune introdusă la 30 iulie 2008 — Tresplain Investments/OAPI — Hoo Hing (Golden Elephant Brand)
   (Cauza T-303/08)
   (2008/C 260/26)
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza
   Părțile

      Reclamantă: Tresplain Investments Ltd (Hong Kong, China) (reprezentant: D. McFarland, barrister)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Hoo Hing Holdings Ltd (Romford, Regatul Unit)
   Concluziile reclamantei

               —

               Anularea Deciziei Camerei întâi de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 7 mai 2008 în cauza R 889/2007-1;

               —

               obligarea OAPI la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      Marca comunitară înregistrată care a făcut obiectul unei cereri de declarare a nulității: marca figurativă „Golden Elephant Brand” pentru produse din clasa 30 — marca comunitară nr. 241 810

      Titularul mărcii comunitare: reclamanta

      Partea care solicită declararea nulității mărcii comunitare: cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

      Dreptul asupra mărcii al părții care solicită declararea nulității: marca figurativă neînregistrată „GOLDEN ELEPHANT” utilizată în Regatul Unit

      Decizia diviziei de anulare: respinge cererea de declarare a nulității

      Decizia camerei de recurs: anulează decizia diviziei de anulare

      Motivele invocate: încălcarea articolului 73 și a articolului 74 alineatul (1) din Regulamentul nr. 40/94, în măsura în care camera de recurs a comis o eroare prin luarea în considerare a situației de fapt susținute, precum și a unor prezumții legale și supoziții care nu au fost prezentate sau stabilite de către părți, iar în același timp prin refuzul de a lua în considerare alte elemente de fapt, probe și argumente susținute de reclamantă; încălcarea articolului 8 alineatul (4) în măsura în care camera de recurs a comis o eroare prin constatarea existenței unui risc de confuzie între mărcile în cauză și, prin urmare, a unui risc de prejudiciu.


title: Cauza C-424/15: Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunal Supremo (Spania) la 31 iulie 2015 – Xabier Ormaetxea Garai şi Bernardo Lorenzo Almendros/Administración del Estado

text:
               3.11.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 363/21

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunal Supremo (Spania) la 31 iulie 2015 – Xabier Ormaetxea Garai şi Bernardo Lorenzo Almendros/Administración del Estado
   (Cauza C-424/15)
   (2015/C 363/26)
   Limba de procedură: spaniola

      Instanța de trimitere

   Tribunal Supremo

      Părțile din procedura principală

      Reclamanţi: Xabier Ormaetxea Garai şi Bernardo Lorenzo Almendros

      Pârâtă: Administración del Estado

      Întrebările preliminare

               1)

               Interpretarea Directivei 2002/21/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 7 martie 2002 (1) privind un cadru de reglementare comun pentru rețelele și serviciile de comunicații electronice permite să se considere compatibilă cu aceasta, din perspectiva protejării efective a intereselor generale ale organismului național de reglementare în acest domeniu, înființarea de către legiuitorul național a unui organism de reglementare și supraveghere potrivit unui model instituțional nespecializat, prin fuzionarea într-un organism unic, printre altele, a organismelor de control din domeniul energiei, al telecomunicațiilor și al concurenței, existente până la acel moment?

               2)

               Cerințele privind „independența” autorităților naționale de reglementare în domeniul rețelelor și al serviciilor de comunicații electronice, la care face referire articolul 3 alineatele (2) și (3a) din Directiva 2002/21/CE, modificată prin Directiva 2009/140/CE (2), trebuie să fie similare celor impuse autorităților naționale de supraveghere în domeniul protecției datelor personale, conform articolului 28 din Directiva 95/46/CE (3)?

               3)

               Jurisprudența din cuprinsul Hotărârii Curții din 8 aprilie 2014 (4) ar fi aplicabilă situației în care persoanele responsabile din cadrul unei autorități naționale de reglementare în domeniul telecomunicațiilor sunt demise înainte de a le expira mandatul, ca urmare a adoptării unui nou cadru legal prin care se înființează un organism de supraveghere în care sunt grupate mai multe autorități naționale de supraveghere a sectoarelor reglementate? Respectiva demitere anticipată, ca urmare a simplei intrări în vigoare a unei noi legi naționale, iar nu ca urmare a unei schimbări neprevăzute a situaţiei personale a titularilor funcțiilor poate fi considerată compatibilă cu dispozițiile articolului 3 alineatul (3a) din Directiva 2002/21/CE?

      (1)  JO L 108, p. 33, Ediţie specială, 13/vol. 35, p. 195.

      (2)  JO L 337, p. 37.

      (3)  Directiva 95/46/CE a Parlamentului European şi a Consiliului di 24 de octombrie 1995 privind protecția persoanelor fizice în ceea ce privește prelucrarea datelor cu caracter personal și libera circulație a acestor date (JO L 281, p. 31, Ediţie specială, 13/vol. 17, p. 10).

      (4)  C-288/12, EU:C:2014:237.


title: Cauza C-597/12: Hotărârea Curții (Camera a șaptea) din 17 octombrie 2013 — Isdin, SA/Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale), Bial-Portela & Ca SA [Recurs — Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Cererea de înregistrare a mărcii comunitare verbale ZEBEXIR — Marca verbală anterioară ZEBINIX — Motive relative de refuz — Regulamentul (CE) nr. 207/2009 — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) — Obligația de motivare]

text:
               14.12.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 367/20

         Hotărârea Curții (Camera a șaptea) din 17 octombrie 2013 — Isdin, SA/Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale), Bial-Portela & Ca SA
   (Cauza C-597/12) (1)

   (Recurs - Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Cererea de înregistrare a mărcii comunitare verbale ZEBEXIR - Marca verbală anterioară ZEBINIX - Motive relative de refuz - Regulamentul (CE) nr. 207/2009 - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) - Obligația de motivare)
   2013/C 367/35
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Recurentă: Isdin, SA (reprezentanți: G. Marín Raigal și P. López Ronda, abogados)

      Celelalte părți din procedură: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: P. Geroulakos, agent), Bial-Portela & Ca, SA

      Obiectul

   Recurs introdus împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a patra) din 9 octombrie 2012 în cauza T-366/11, Bial-Portela & Ca/Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI), prin care Tribunalul a anulat Decizia R 1212/2009-1 a Camerei întâi de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (OAPI) din 6 aprilie 2011, prin care se respinge calea de atac introdusă împotriva deciziei diviziei de opoziție, prin care se respinge opoziția formulată de titularul mărcii verbale comunitare „ZEBENIX”, pentru produse și servicii din clasele 3, 5 și 42, împotriva cererii de înregistrare a mărcii verbale „ZEBEXIR”, pentru produse din clasele 3 și 5 — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 — Risc de confuzie

      Dispozitivul

               1.

               Anulează Hotărârea Tribunalului Uniunii Europene din 9 octombrie 2012, Bial-Portela/OAPI — Isdin (ZEBEXIR) (T-366/11).

               2.

               Trimite cauza spre rejudecare la Tribunalul Uniunii Europene.

               3.

               Cererea privind cheltuielile de judecată se soluționează odată cu fondul.

      (1)  JO C 86, 23.3.2013.


title: Cauza T-79/14: Acțiune introdusă la 5 februarie 2014 — Secop/Comisia

text:
               22.3.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 85/23

         Acțiune introdusă la 5 februarie 2014 — Secop/Comisia
   (Cauza T-79/14)
   2014/C 85/40
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Secop GmbH (Flensburg, Germania) (reprezentanți: U. Schnelle și C. Aufdermauer, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               în temeiul articolului 264 primul paragraf TFUE, anularea Deciziei C(2013) 9119 final a Comisiei din 19 decembrie 2013: Aiuto di Stato SA.37640 — Aiuti per il salvataggio a favore di ACC Compressors SpA, Italia [Ajutorul de stat SA.37640, C(2013) 9119 final; ajutor pentru salvare în favoarea ACC Compressors SpA, Italia];

               —

               în temeiul articolului 87 alineatul (2) din Regulamentul de procedură al Tribunalului, obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă trei motive.

               1.

               Primul motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 296 TFUE

                           —

                           În acest context, reclamanta invocă nemotivarea deciziei atacate. Aceasta susține că, în pofida cunoașterii situației de fapt ca urmare a desfășurării simultane a unei proceduri de control al concentrării în legătură cu dobândirea unor active care au aparținut unei filiale a întreprinderii beneficiare a ajutorului, Comisia nu a luat în considerare nici efectele rezultate din această împrejurare în privința capacității întreprinderii beneficiare de a primi ajutorul, nici efectele specifice, în privința reclamantei, ale deciziei de aprobare a ajutorului.

               2.

               Al doilea motiv, întemeiat pe încălcarea tratatelor

                           —

                           Reclamanta invocă o încălcare a articolului 107 alineatul (3) litera (c) TFUE. În acest context, reclamanta susține, printre altele, că întreprinderea beneficiară a ajutorului nu are capacitate concurențială și trebuie considerată o nouă întreprindere rezultată în urma unei măsuri de restructurare. Prin dobândirea de către reclamantă a unor active de la o societate din grupul acesteia de întreprinderi, întreprinderea beneficiară a fost privată de activele necesare funcționării, în lipsa cărora nu poate să își continue sau să își reia activitatea.

                           —

                           În continuare, reclamanta invocă o încălcare a articolului 108 alineatele (2) și (3) TFUE. În opinia reclamantei, Comisia ar fi trebuit să prezume existența unor dificultăți serioase în privința compatibilității ajutorului cu piața comună și ar fi trebuit să inițieze procedura oficială de investigare.

                           —

                           În sfârșit, în cadrul celui de al doilea motiv, reclamanta invocă încălcarea principiului egalității de tratament.

               3.

               Al treilea motiv, întemeiat pe un abuz de putere

                           —

                           În acest context, în opinia reclamantei, Comisia a săvârșit un abuz de putere deoarece nu a luat în considerare elemente de fapt esențiale examinării și exercitării puterii de apreciere, astfel încât și-a întemeiat decizia pe o situație de fapt incompletă.


title: Cauza T-339/07: Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 28 octombrie 2009 — Juwel Aquarium/OAPI — Potschak (Panorama) [ Marcă comunitară — Procedură de declarare a nulității — Marca comunitară verbală Panorama — Motiv absolut de refuz — Caracter descriptiv — Articolul 7 alineatul (1) litera (c) și articolul 51 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul(CE) nr. 40/94 [devenite articolul 7 alineatul (1) litera (c) și articolul 52 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009] ]

text:
               5.12.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 297/20

         Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 28 octombrie 2009 — Juwel Aquarium/OAPI — Potschak (Panorama)
   (Cauza T-339/07) (1)

   („Marcă comunitară - Procedură de declarare a nulității - Marca comunitară verbală Panorama - Motiv absolut de refuz - Caracter descriptiv - Articolul 7 alineatul (1) litera (c) și articolul 51 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul(CE) nr. 40/94 [devenite articolul 7 alineatul (1) litera (c) și articolul 52 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009]”)
   2009/C 297/27
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Juwel Aquarium GmbH & Co. KG (Rotenburg, Germania) (reprezentanți: P. Mes, C. Graf von der Groeben, G. Rother, J. Bühling, A. Verhauwen, J. Künzel, D. Jestaedt și M. Bergermann, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: G. Schneider, agent)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: Christian Potschak (Bobingen, Germania) (reprezentant: D. Donath, avocat)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Camerei întâi de recurs a OAPI din 28 iunie 2007 (cauza R 214/2006-1) privind o procedură de declarare a nulității între domnul Christian Potschak și Juwel Aquarium GmbH & Co. KG.

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Obligă Juwel Aquarium GmbH & Co. KG la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 269, 10.11.2007.


title: Cauza T-784/14: Acțiune introdusă la 28 noiembrie 2014 – România/Comisia

text:
               23.2.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 65/36

         Acțiune introdusă la 28 noiembrie 2014 – România/Comisia
   (Cauza T-784/14)
   (2015/C 065/51)
   Limba de procedură: româna

      Părțile

      Reclamantă: România (reprezentanți: R. Radu, R. Haţieganu, A. Buzoianu, agenți)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               Anularea deciziei Comisiei adoptată sub forma scrisorii BUDG/B3/MV D(2014) 3079038 din 19 septembrie 2014 prin care Comisia solicită României să pună la dispoziția bugetului Uniunii Europene suma de 14  883,79 EUR brut corespunzând pierderii de resurse proprii tradiționale;

               —

               Obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă patru motive.

               1.

               Primul motiv întemeiat pe lipsa de competență a Comisiei Europene de a adopta decizia atacată

                           —

                           Legislația Uniunii Europene nu conține nicio prevedere care să confere Comisiei competența de a stabili în sarcina unui stat membru o obligație de plată a unei sume de bani care corespunde pierderii de resurse proprii ale UE, pierdere intervenită ca urmare a remiterii taxelor vamale decise de un alt stat membru, care era responsabil cu evaluarea, colectarea și virarea acestora ca resurse proprii tradiționale la bugetul UE.

               2.

               Al doilea motiv întemeiat pe motivarea insuficientă și inadecvată a deciziei atacate

                           —

                           Decizia atacată nu este motivată în mod suficient și adecvat astfel cum prevede articolul 296 TFUE. Pe de o parte, decizia atacată nu conține temeiul juridic în baza căruia a fost adoptată, acesta neputând fi determinat nici prin raportare la alte elemente ale scrisorii Comisiei. Pe de altă parte, Comisia nu a oferit, în cuprinsul deciziei atacate, raționamentul juridic care a dus la stabilirea obligației de plată în sarcina României cu titlu de daune în compensarea pierderii de resurse proprii tradiționale ale UE ca urmare a remiterii unei datorii vamale notificate de un alt stat membru.

               3.

               Al treilea motiv întemeiat, în ipoteza în care Tribunalul va considera că Comisia a acționat în limitele competențelor care îi sunt conferite de tratate, pe încălcarea de către Comisie a principiului bunei administrări și a dreptului la apărare al României

                           —

                           Comisia și-a încălcat obligația de diligență și de bună administrare omițând să examineze cu atenție toate informațiile relevante de care dispunea sau să solicite alte informații necesare înainte de adoptarea deciziei atacate. Comisia nu a demonstrat o legătură directă de cauzalitate între faptele reproșate României și pierderea de resurse proprii ale UE. De asemenea, Comisia nu a justificat suma solicitată României prin raportare la cuantumul taxelor vamale corespunzătoare valorii tranzitului în cauză, bazându-se, de o manieră suficientă, pe valoarea remisă de către Republica Federală Germania.

                           —

                           Demersul Comisiei a fost lipsit de predictibilitate și nu a permis României să își exercite dreptul la apărare.

               4.

               Al patrulea motiv întemeiat pe încălcarea cerințelor securității legitime și a așteptărilor legitime

                           —

                           Normele juridice în baza cărora Comisia a stabilit obligația de plată prin decizia atacată nu au fost identificate și precizate în aceasta, iar aplicarea lor nu a fost previzibilă pentru România. Statul român nu putea prevedea și nici nu putea avea cunoștință, înaintea primirii scrisorii Comisiei, de obligația de a pune la dispoziția acesteia suma de bani solicitată, corespunzând pierderii de resurse proprii ale UE. De asemenea, prin emiterea deciziei atacate și stabilirea obligației de plată în sarcina României, după patru ani de la producerea evenimentelor și în pofida concluziilor formulate de Comisie în dialogul purtat în acest interval cu autoritățile române, Comisia a încălcat așteptările legitime ale României în ceea ce privește lipsa unei obligații financiare în raport cu plata datoriei vamale în cauză și, în consecință, a oricăror obligații față de bugetul UE.


title: Cauza T-101/11: Hotărârea Tribunalului din 8 mai 2012 — Mizuno/OAPI — Golfino (G) [ „Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare figurative G — Marca comunitară figurativă anterioară G+ — Motiv relativ de refuz — Risc de confuzie — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009” ]

text:
               23.6.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 184/12

         Hotărârea Tribunalului din 8 mai 2012 — Mizuno/OAPI — Golfino (G)
   (Cauza T-101/11) (1)

   (Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare figurative G - Marca comunitară figurativă anterioară G+ - Motiv relativ de refuz - Risc de confuzie - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009)
   2012/C 184/20
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Mizuno KK (Osaka, Japonia) (reprezentanți: T. Raab și H. R. Lauf, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentanți: inițial R. Manea, ulterior D. Walicka, agenți)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI: Golfino AG (Glinde, Germania)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei întâi de recurs a OAPI din 15 decembrie 2010 (cauza R 821/2010-1) privind o procedură de opoziție între Golfino AG și Mizuno KK

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Obligă Mizuno KK la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 120, 16.4.2011.


title: Cauza T-372/17: Acțiune introdusă la 12 iunie 2017 – Louis Vuitton Malletier/EUIPO – Bee Fee Group (LV POWER ENERGY DRINK)

text:
               7.8.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 256/36

         Acțiune introdusă la 12 iunie 2017 – Louis Vuitton Malletier/EUIPO – Bee Fee Group (LV POWER ENERGY DRINK)
   (Cauza T-372/17)
   (2017/C 256/40)
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Louis Vuitton Malletier (Paris, Franța) (reprezentanți: P. Roncaglia, G Lazzeretti, F. Rossi și N. Parrotta, avocați)

      Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Bee Fee Group LTD (Nicosia, Cipru)

      Datele privind procedura în fața EUIPO

      Titularul mărcii în litigiu: cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

      Marca în litigiu: marca figurativă a Uniunii Europene în culorile negru, roșu și alb care cuprinde elementele verbale „LV POWER ENERGY DRINK” – marca Uniunii Europene nr. 12 898 219

      Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de declarare a nulității

      Decizia atacată: Decizia Camerei a patra de recurs a EUIPO din 29 martie 2017 în cauza R 906/2016-4

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei atacate și, în consecință, anularea mărcii în litigiu;

               —

               obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată efectuate de reclamantă în prezenta procedură;

               —

               obligarea titularului mărcii la plata cheltuielilor de judecată efectuate de reclamantă în prezenta procedură.

      Motivele invocate

               —

               încălcarea articolului 8 alineatul (5) din Regulamentul nr. 207/2009;

               —

               încălcarea articolului 75 din Regulamentul nr. 207/2009 și a principiului securității juridice.


title: Cauza T-390/12: Ordonanța Tribunalului din 7 ianuarie 2014 — Lifted Research et LRG Europe/OHMI — Fei Liangchen (Lr geans)

text:
               22.2.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 52/52

         Ordonanța Tribunalului din 7 ianuarie 2014 — Lifted Research et LRG Europe/OHMI — Fei Liangchen (Lr geans)
   (Cauza T-390/12) (1)

   2014/C 52/101
   Limba de procedură: engleza
   Președintele Camerei a doua a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 355, 17.11.2012.


title: Cauza T-273/00: Ordonanța Tribunalului din 29 ianuarie 2013 — Unindustria și alții/Comisia ( „Acțiune în anulare — Ajutoare de stat — Reduceri ale contribuțiilor sociale în favoarea întreprinderilor stabilite pe teritoriul Veneției și al Chioggiei — Decizie prin care se declară schema de ajutor incompatibilă cu piața comună și prin care se impune recuperarea ajutoarelor plătite — Acțiune vădit nefondată” )

text:
               23.3.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 86/16

         Ordonanța Tribunalului din 29 ianuarie 2013 — Unindustria și alții/Comisia
   (Cauza T-273/00) (1)

   (Acțiune în anulare - Ajutoare de stat - Reduceri ale contribuțiilor sociale în favoarea întreprinderilor stabilite pe teritoriul Veneției și al Chioggiei - Decizie prin care se declară schema de ajutor incompatibilă cu piața comună și prin care se impune recuperarea ajutoarelor plătite - Acțiune vădit nefondată)
   2013/C 86/25
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Reclamante: Unione degli industriali della provincia di Venezia (Unindustria) (Veneția, Italia), Comitato „Venezia vuole vivere” (Veneția), Siram SpA (Milano, Italia), Fiorital Srl (Veneția), Jesurum di M. e A. Levi Morenos Sas (Veneția), Grafiche Veneziane Srl (Veneția), Cantiere navale De Poli SpA (Pellestrina, Italia), Aive Srl (Marcon, Italia), Bortoli Ettore Srl (Veneția), Tessuti Artistici Fortuny SpA (Veneția), Lorenzo Rubelli SpA (Veneția), Tecnomare SpA (Veneția) și Arsenale Venezia SpA (Veneția) (reprezentanți: A. Vianello, M. Merola și A. Sodano, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: V. Di Bucci, agent, asistat de A. Dal Ferro, avocat)

      Intervenientă în susținerea reclamantelor: Republica Italiană (reprezentanți: inițial U. Leanza, ulterior I. Braguglia, ulterior R. Adam și în final I. Bruni, agenți, asistați de G. Aiello și P. Gentili, avvocati dello Stato)

      Obiectul

   Cerere de anulare a Deciziei 2000/394/CE a Comisiei din 25 noiembrie 1999 privind măsurile de ajutor în favoarea întreprinderilor stabilite pe teritoriul Veneției și al Chioggiei prevăzute de Legile nr. 30/1997 și nr. 206/1995 de instituire a unor reduceri ale contribuțiilor sociale (JO 2000, L 150, p. 50)

      Dispozitivul

               1.

               Unește cu fondul excepția de inadmisibilitate ridicată de Comisia Europeană.

               2.

               Respinge acțiunea ca fiind vădit nefondată.

               3.

               L’Unione degli industriali della provincia di Venezia (Unindustria), le Comitato „Venezia vuole vivere”, Siram SpA, Fiorital Srl, Jesurum di M. e A. Levi Morenos Sas, Grafiche Veneziane Srl, Cantiere navale De Poli SpA, Aive Srl, Bortoli Ettore Srl, Tessuti Artistici Fortuny SpA, Lorenzo Rubelli SpA, Tecnomare SpA și Arsenale Venezia SpA suportă, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, cheltuielile de judecată efectuate de către Comisie.

               4.

               Republica Italiană suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 355, 9.12.2000.