title: Cauza C-156/21: Acțiune introdusă la 11 martie 2021 – Ungaria/Parlamentul European și Consiliul Uniunii Europene

text:
               19.4.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 138/24

      Acțiune introdusă la 11 martie 2021 – Ungaria/Parlamentul European și Consiliul Uniunii Europene
      (Cauza C-156/21)
      (2021/C 138/31)
      Limba de procedură: maghiara

         Părțile

         Reclamantă: Ungaria (reprezentanți: M. Z. Fehér și M. M. Tátrai, agenți)

         Pârâte: Parlamentul European și Consiliul Uniunii Europene

         Concluziile reclamantei

      Reclamanta solicită Curții de Justiție:

                  —

                  anularea Regulamentului (UE, Euratom) 2020/2092 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 decembrie 2020 privind un regim general de condiționalitate pentru protecția bugetului Uniunii (1).

            În subsidiar

                  —

                  anularea următoarelor dispoziții din Regulamentul 2020/2092:

                  —

                  articolul 4 alineatul (1).

                  —

                  articolul 4 alineatul (2) litera (h).

                  —

                  articolul 5 alineatul (2).

                  —

                  articolul 5 alineatul (3) penultima teză.

                  —

                  articolul 5 alineatul 3 ultima teză.

                  —

                  articolul 4 alineatele (3) și (8).

            și

                  —

                  obligarea Parlamentului European și a Consiliului la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      1.   Primul motiv, care se întemeiază pe caracterul necorespunzător al temeiului juridic al regulamentului și pe lipsa unui temei juridic corespunzător

      Articolul 322 alineatul (1) litera (a) TFUE, dispoziție desemnată drept temei juridic al regulamentului atacat, oferă legiuitorului Uniunii posibilitatea de a adopta norme financiare referitoare la execuția bugetului Uniunii; regulamentul menționat nu conține însă astfel de norme. În consecință, temeiul juridic al regulamentului nu este cel corespunzător și acesta este lipsit de un temei juridic corespunzător.
      2.   Al doilea motiv, care se întemeiază pe încălcarea articolului 7 TUE, coroborat cu articolul 4 alineatul (1) TUE, cu articolul 5 alineatul (2) TUE, cu articolul 13 alineatul (2) TUE și cu articolul 269 TFUE

      Procedura instituită de regulamentul atacat constituie o aplicare, într-o situație specifică, a procedurii la care face referire articolul 7 TUE, care nu este permisă de articolul 7 TUE. Însăși crearea unei proceduri paralele prin regulamentul atacat încalcă și eludează articolul 7 TUE. Totodată, procedura instituită de regulament este contrară repartizări competențelor definite la articolul 4 alineatul (1) TUE, încalcă principiul atribuirii consacrat la articolul 5 alineatul (2) TUE și principiul echilibrului instituțional stabilit la articolul 13 alineatul (2) TUE și încalcă articolul 269 TFUE în ceea ce privește competența atribuită Curții de Justiție.
      3.   Al treilea motiv, care se întemeiază pe încălcarea principiilor generale ale dreptului Uniunii ale securității juridice și clarității normelor juridice

      Conceptele fundamentale utilizate de regulamentul atacat în parte nu sunt definite și în parte nici nu pot face obiectul unei definiții uniforme și, pentru acest motiv, nu sunt de natură să fundamenteze aprecierile și măsurile care pot fi efectuate sau adoptate în temeiul regulamentului sau pentru a permite statelor membre să identifice cu certitudinea necesară, pornind de la regulament, ce se așteaptă de la ele în legătură cu ordinile lor juridice sau cu funcționarea autorităților lor. Totodată, diferite dispoziții concrete ale regulamentului, luate atât individual, cât și împreună, implică un asemenea grad de insecuritate juridică în legătură cu aplicarea regulamentului încât reprezintă o încălcare a principiilor generale ale dreptului Uniunii ale securității juridice și clarității normelor juridice.
      4.   Al patrulea motiv, referitor la anularea articolului 4 alineatul (1) din regulament

      Articolul 4 alineatul (1) din regulamentul atacat permite adoptarea unor măsuri și în cazul unui risc pentru bugetul Uniunii sau pentru interesele financiare ale Uniunii. În lipsa unei afectări concrete sau a unui impact concret, aplicarea măsurilor care pot fi adoptate în temeiul regulamentului poate fi considerată disproporționată. În plus, dispoziția menționată încalcă principul securității juridice.
      5.   Al cincilea motiv, referitor la anularea articolului 4 alineatul (2) litera (h) din regulament

      Articolul 4 alineatul (2) litera (h) din regulamentul atacat permite de asemenea, atunci când au loc alte situații sau comportamente ale autorităților care sunt relevante pentru buna gestiune financiară a bugetului Uniunii sau pentru protecția intereselor financiare ale Uniunii, să se aprecieze că s-au încălcat principiile statului de drept și să se adopte măsuri, ceea ce, în lipsa unei definiții precise a comportamentelor și a situațiilor sancționabile, încalcă principiul securității juridice.
      6.   Al șaselea motiv, referitor la anularea articolului 5 alineatul (2) din regulament

      Potrivit articolului 5 alineatul (2) din regulamentul atacat, în cazul în care se adoptă măsuri în privința unui stat membru, cu alte cuvinte acesta este privat de fonduri provenite din bugetul Uniunii, acest lucru nu va exonera guvernul statului membru respectiv de obligația de a continua să efectueze plăți către utilizatorii finali ai programelor astfel cum fuseseră prevăzute anterior. Acest lucru, pe de o parte, este contrar temeiului juridic al regulamentului, întrucât impune o obligație ce afectează bugetul statelor membre și, pe de altă parte, încalcă dispozițiile dreptului Uniunii în materia deficitului bugetar și încalcă principiul egalității statelor membre.
      7.   Al șaptelea motiv, referitor la anularea articolului 5 alineatul (3) a treia teză din regulament

      Potrivit articolului 5 alineatul (3) a treia teză din regulamentul atacat, măsurile care urmează să fie adoptate vor trebui să țină seama de natura, de durata, de gravitatea și de amploarea încălcărilor principiilor statului de drept, ceea ce ridică problema relației dintre încălcarea principiilor statului de drept care este constatată și impactul concret asupra bugetului Uniunii sau asupra intereselor financiare ale Uniunii și, prin urmare, este incompatibil cu temeiul juridic al regulamentului și cu articolul 7 TUE. Totodată, faptul că măsurile nu sunt definite cu precizia necesară încalcă principiul securității juridice.
      8.   Al optulea motiv, referitor la anularea articolului 5 alineatul (3) ultima teză din regulament

      Potrivit articolului 5 alineatul (3) ultima teză din regulamentul atacat, măsurile care urmează a fi adoptate vizează, în măsura posibilului, acțiunile Uniunii afectate de încălcarea principiului statului de drept, ceea ce nu garantează existența unei relații directe între încălcarea principiilor statului de drept constatată în mod concret și măsurile care urmează a fi adoptate și, prin urmare, reprezintă o încălcare atât a principiului proporționalității, cât și, din cauza unei determinări necorespunzătoare a legăturii dintre încălcarea principiilor statului de drept constatată în mod concret și măsurile care trebuie adoptate, a principiului securității juridice.
      9.   Al nouălea motiv, referitor la anularea articolului 6 alineatele (3) și (8) din regulament

      Potrivit articolului 6 alineatele (3) și (8) din regulamentul atacat, în evaluarea pe care o efectuează, Comisia ține seama de informațiile relevante provenite din sursele disponibile, inclusiv decizii, concluzii și recomandări ale instituțiilor Uniunii, ale altor organizații internaționale relevante și ale altor instituții recunoscute și, atunci când analizează proporționalitatea măsurilor care urmează să fie impuse, ține seama de aceste informații și orientări, ceea ce nu constituie o definire cu precizia necesară a informației utilizate. Faptul că referințele și sursele utilizate de Comisie nu sunt definite în mod corespunzător încalcă principiul securității juridice.

         (1)  JO 2020., L 433I., p. 1.


title: Cauza T-176/20: Ordonanța Tribunalului din 11 februarie 2021 – Sam McKnight/EUIPO – Carolina Herrera (COOL GIRL) („Marcă a Uniunii Europene – Revocarea deciziei atacate – Dispariția obiectului litigiului – Nepronunțare asupra fondului”)

text:
               19.4.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 138/33

      Ordonanța Tribunalului din 11 februarie 2021 – Sam McKnight/EUIPO – Carolina Herrera (COOL GIRL)
      (Cauza T-176/20) (1)

      („Marcă a Uniunii Europene - Revocarea deciziei atacate - Dispariția obiectului litigiului - Nepronunțare asupra fondului”)
      (2021/C 138/44)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamant: Sam McKnight Ltd (Londra, Regatul Unit) (reprezentanți: V. von Bomhard și J. Fuhrmann, avocați)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentant: P. Sipos, agent)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO, intervenientă în fața Tribunalului: Carolina Herrera Ltd (New York, New York, Statele Unite) (reprezentanți: E. Stoyanov Edissonov și I. Robledo McClymont, avocați)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a patra de recurs a EUIPO din 30 ianuarie 2020 (cauza R 689/2019 4) privind o procedură de opoziție între Carolina Herrera și Sam McKnight.

         Dispozitivul

                  1)

                  Constată că nu mai este necesar să se pronunțe asupra acțiunii.

                  2)

                  Obligă Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO) să suporte propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de Sam McKnight Ltd și Carolina Herrera Ltd.

         (1)  JO C 191, 8.6.2020.


title: Cauza C-947/19 P: Hotărârea Curții (Camera a opta) din 4 martie 2021 – Carmen Liaño Reig/ Comitetul unic de rezoluție (SRB) [„Recurs – Uniunea economică și monetară – Uniune bancară – Redresarea și rezoluția instituțiilor de credit și a firmelor de investiții – Mecanismul unic de rezoluție a instituțiilor de credit și a anumitor firme de investiții (MUR) – Procedură de rezoluție – Adoptarea unei scheme de rezoluție în ceea ce privește Banco Popular Español SA – Regulamentul (UE) nr. 806/2014 – Articolul 24 – Instrument de vânzare a activității – Articolul 21 – Reducerea valorii contabile și conversia instrumentelor de capital – Instrumente de fonduri proprii de nivel 2 – Acțiune în anulare – Anulare în parte – Caracter neseparabil – Inadmisibilitate]

text:
               3.5.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 163/8

      Hotărârea Curții (Camera a opta) din 4 martie 2021 – Carmen Liaño Reig/ Comitetul unic de rezoluție (SRB)
      (Cauza C-947/19 P) (1)

      („Recurs - Uniunea economică și monetară - Uniune bancară - Redresarea și rezoluția instituțiilor de credit și a firmelor de investiții - Mecanismul unic de rezoluție a instituțiilor de credit și a anumitor firme de investiții (MUR) - Procedură de rezoluție - Adoptarea unei scheme de rezoluție în ceea ce privește Banco Popular Español SA - Regulamentul (UE) nr. 806/2014 - Articolul 24 - Instrument de vânzare a activității - Articolul 21 - Reducerea valorii contabile și conversia instrumentelor de capital - Instrumente de fonduri proprii de nivel 2 - Acțiune în anulare - Anulare în parte - Caracter neseparabil - Inadmisibilitate)
      (2021/C 163/10)
      Limba de procedură: spaniola

         Părțile

         Recurentă: Carmen Liaño Reig (reprezentant: F. López Antón, abogado)

         Cealaltă parte din procedură: Comitetul unic de rezoluție (SRB) (reprezentanți: A. Valavanidou, S. Branca și J. King, agenți, asistați de B. Meyring și T. Klupsch, Rechtsanwälte, F. B. Fernández de Trocóniz Robles, abogado)

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge recursul.

                  2)

                  O obligă pe doamna Carmen Liaño Reig la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 87, 16.3.2020.


title: Cauza C-650/18: Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 3 iunie 2021 – Ungaria/Parlamentul European [Acțiune în anulare – Articolul 7 alineatul (1) TUE – Rezoluția Parlamentului European referitoare la o propunere prin care invită Consiliul Uniunii Europene să stabilească existența unui risc clar de încălcare gravă a valorilor pe care se întemeiază Uniunea – Articolele 263 și 269 TFUE – Competența Curții – Admisibilitatea acțiunii – Act atacabil – Articolul 354 TFUE – Reguli referitoare la calculul voturilor în Parlament – Regulamentul de procedură al Parlamentului – Articolul 178 alineatul (3) – Noțiunea de „voturi exprimate” – Abțineri – Principiile securității juridice, egalității de tratament, democrației și cooperării loiale]

text:
               19.7.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 289/3

      Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 3 iunie 2021 – Ungaria/Parlamentul European
      (Cauza C-650/18) (1)

      (Acțiune în anulare - Articolul 7 alineatul (1) TUE - Rezoluția Parlamentului European referitoare la o propunere prin care invită Consiliul Uniunii Europene să stabilească existența unui risc clar de încălcare gravă a valorilor pe care se întemeiază Uniunea - Articolele 263 și 269 TFUE - Competența Curții - Admisibilitatea acțiunii - Act atacabil - Articolul 354 TFUE - Reguli referitoare la calculul voturilor în Parlament - Regulamentul de procedură al Parlamentului - Articolul 178 alineatul (3) - Noțiunea de „voturi exprimate” - Abțineri - Principiile securității juridice, egalității de tratament, democrației și cooperării loiale)
      (2021/C 289/03)
      Limba de procedură: maghiara

         Părțile

         Reclamantă: Ungaria (reprezentanți: inițial M. Z. Fehér, G. Tornyai și Zs. Wagner, ultreior M. Z. Fehér, agenți)

         Pârât: Parlamentul European (reprezentanți: F. Drexler, N. Görlitz și T. Lukácsi, agenți)

         Intervenientă în susținerea pârâtei: Repubica Polonă (reprezentant: B. Majczyna, agent)

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Ungaria suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și cheltuielile de judecată efectuate de Parlamentul European.

                  3)

                  Republica Polonă suportă propriile cheltuieli de judecată.

         (1)  JO C 436, 3.12.2018.


title: Cauza C-326/19: Hotărârea Curții (Camera a șaptea) din 3 iunie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio – Italia) – EB/Presidenza del Consiglio dei Ministri, Ministero dell'Istruzione, dell'Università e della Ricerca – MIUR, Università degli Studi Roma Tre (Trimitere preliminară – Politica socială – Directiva 1999/70/CE – Acordul-cadru cu privire la munca pe durată determinată, încheiat între CES, UNICE și CEEP – Clauza 5 – Contracte sau raporturi de muncă pe durată determinată succesive – Folosire abuzivă – Măsuri de prevenire – Contracte de muncă pe durată determinată în sectorul public – Cercetători universitari)

text:
               19.7.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 289/4

      Hotărârea Curții (Camera a șaptea) din 3 iunie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio – Italia) – EB/Presidenza del Consiglio dei Ministri, Ministero dell'Istruzione, dell'Università e della Ricerca – MIUR, Università degli Studi Roma Tre
      (Cauza C-326/19) (1)

      (Trimitere preliminară - Politica socială - Directiva 1999/70/CE - Acordul-cadru cu privire la munca pe durată determinată, încheiat între CES, UNICE și CEEP - Clauza 5 - Contracte sau raporturi de muncă pe durată determinată succesive - Folosire abuzivă - Măsuri de prevenire - Contracte de muncă pe durată determinată în sectorul public - Cercetători universitari)
      (2021/C 289/05)
      Limba de procedură: italiana

         Instanța de trimitere

      Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

         Părțile din procedura principală

         Reclamant: EB

         Pârâți: Presidenza del Consiglio dei Ministri, Ministero dell'Istruzione, dell'Università e della Ricerca – MIUR, Università degli Studi Roma Tre

         Cu participarea: Federazione Lavoratori della Conoscenza – CGIL (FLC-CGIL), Confederazione Generale Italiana del Lavoro (CGIL), Anief – Associazione Professionale e Sindacale, Confederazione Generale Sindacale, Cipur – Coordinamento Intersedi Professori Universitari di Ruolo

         Dispozitivul

      Clauza 5 din Acordul cadru cu privire la munca pe durată determinată, încheiat la 18 martie 1999, care figurează în anexa la Directiva 1999/70/CE a Consiliului din 28 iunie 1999 privind acordul cadru cu privire la munca pe durată determinată, încheiat între CES, UNICE și CEEP, trebuie interpretată în sensul că nu se opune unei reglementări naționale în temeiul căreia se prevede, în ceea ce privește recrutarea cercetătorilor universitari, încheierea unui contract pe durată determinată pentru o perioadă de trei ani, cu o singură posibilitate de prelungire, pentru o perioadă maximă de doi ani, condiționând, pe de o parte, încheierea unor astfel de contracte de disponibilitatea unor resurse „conform programului, pentru desfășurarea activităților de cercetare, didactice și de servicii pentru studenți” și, pe de altă parte, prelungirea acestor contracte de „evaluarea pozitivă a activităților didactice și de cercetare efectuate”, fără a fi necesar ca această reglementare să definească criteriile obiective și transparente care să permită să se verifice că încheierea și reînnoirea unor astfel de contracte răspund efectiv unei nevoi reale și că acestea sunt adecvate pentru realizarea obiectivului urmărit și sunt necesare în acest scop.

         (1)  JO C 288, 26.8.2019.


title: Cauza C-563/19 P: Hotărârea Curții (Camera a doua) din 3 iunie 2021 – Recylex SA, Fonderie et Manufacture de Métaux SA, Harz-Metall GmbH/Comisia Europeană (Recurs – Concurență – Înțelegeri – Piața reciclării bateriilor pentru automobile – Comunicarea din 2006 privind cooperarea – Punctul 26 – Imunitate parțială – Fapte suplimentare care sporesc gravitatea sau durata încălcării – Elemente cunoscute de Comisia Europeană – Reducerea cuantumului amenzii – Clasificare în vederea reducerii – Ordine cronologică)

text:
               19.7.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 289/6

      Hotărârea Curții (Camera a doua) din 3 iunie 2021 – Recylex SA, Fonderie et Manufacture de Métaux SA, Harz-Metall GmbH/Comisia Europeană
      (Cauza C-563/19 P) (1)

      (Recurs - Concurență - Înțelegeri - Piața reciclării bateriilor pentru automobile - Comunicarea din 2006 privind cooperarea - Punctul 26 - Imunitate parțială - Fapte suplimentare care sporesc gravitatea sau durata încălcării - Elemente cunoscute de Comisia Europeană - Reducerea cuantumului amenzii - Clasificare în vederea reducerii - Ordine cronologică)
      (2021/C 289/07)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Recurente: Recylex SA, Fonderie et Manufacture de Métaux SA, Harz-Metall GmbH (reprezentanți: M. Wellinger, avocat, S. Reinart și K. Bongs, avocate)

         Cealaltă parte din procedură: Comisia Eurpeană (reprezentanți: J. Szczodrowski, I. Rogalski și F. van Schaik, agenți)

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge recursul.

                  2)

                  Obligă Recylex SA, Fonderie et Manufacture de Métaux SA și Harz Metall GmbH la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 312, 16.9.2019.


title: Cauza C-726/19: Hotărârea Curții (Camera a șaptea) din 3 iunie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunal Superior de Justicia de Madrid – Spania) – Instituto Madrileño de Investigación y Desarrollo Rural, Agrario y Alimentario/JN (Trimitere preliminară – Politica socială – Directiva 1999/70/CE – Acordul-cadru cu privire la munca pe durată determinată, încheiat între CES, UNICE și CEEP – Clauza 5 – Aplicabilitate – Noțiunea de „contracte sau raporturi de muncă pe durată determinată succesive” – Contracte de muncă pe durată determinată în sectorul public – Măsuri de prevenire și de sancționare ale recurgerii abuzive la contracte sau raporturi de muncă pe durată determinată succesive – Noțiunea de „motive obiective” care să justifice asemenea contracte – Măsuri legale echivalente – Obligația de interpretare conformă a dreptului național – Criză economică)

text:
               19.7.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 289/7

      Hotărârea Curții (Camera a șaptea) din 3 iunie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunal Superior de Justicia de Madrid – Spania) – Instituto Madrileño de Investigación y Desarrollo Rural, Agrario y Alimentario/JN
      (Cauza C-726/19) (1)

      (Trimitere preliminară - Politica socială - Directiva 1999/70/CE - Acordul-cadru cu privire la munca pe durată determinată, încheiat între CES, UNICE și CEEP - Clauza 5 - Aplicabilitate - Noțiunea de „contracte sau raporturi de muncă pe durată determinată succesive” - Contracte de muncă pe durată determinată în sectorul public - Măsuri de prevenire și de sancționare ale recurgerii abuzive la contracte sau raporturi de muncă pe durată determinată succesive - Noțiunea de „motive obiective” care să justifice asemenea contracte - Măsuri legale echivalente - Obligația de interpretare conformă a dreptului național - Criză economică)
      (2021/C 289/09)
      Limba de procedură: spaniola

         Instanța de trimitere

      Tribunal Superior de Justicia de Madrid

         Părțile din procedura principală

         Recurentă: Instituto Madrileño de Investigación y Desarrollo Rural, Agrario y Alimentario

         Intimată: JN

         Dispozitivul

                  1)

                  Clauza 5 punctul 1 din acordul-cadru privind munca pe durată determinată, încheiat la 18 martie 1999, care figurează în anexa la Directiva 1999/70/CE a Consiliului din 28 iunie 1999 privind acordul-cadru cu privire la munca pe durată determinată, încheiat între CES, UNICE și CEEP, trebuie interpretată în sensul că se opune unei reglementări naționale, astfel cum este interpretată în jurisprudența națională, care, pe de o parte, permite, în așteptarea finalizării procedurilor de recrutare inițiate pentru ocuparea definitivă a posturilor vacante de lucrători în sectorul public, reînnoirea unor contracte pe durată determinată fără a indica un termen precis de finalizare a acestor proceduri și, pe de altă parte, interzice atât asimilarea acestor lucrători cu „lucrători pe durată nedeterminată nepermanenți”, cât și acordarea unei indemnizații acelorași lucrători. Astfel, se observă că această reglementare națională, sub rezerva verificărilor care trebuie efectuate de instanța de trimitere, nu prevede nicio altă măsură pentru prevenirea și, dacă este cazul, pentru sancționarea recurgerii abuzive la contracte pe durată determinată succesive.

                  2)

                  Clauza 5 punctul 1 din acordul-cadru privind munca pe durată determinată, încheiat la 18 martie 1999, care figurează în anexa la Directiva 1999/70, trebuie interpretată în sensul că unele considerații pur economice, legate de criza economică din anul 2008, nu pot justifica lipsa, în dreptul național, a oricărei măsuri destinate să prevină și să sancționeze recurgerea la contracte de muncă pe durată determinată succesive.

         (1)  JO C 432, 23.12.2019.


title: Cauza C-762/19: Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 3 iunie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Rīgas apgabaltiesas Civillietu tiesas kolēģija – Letonia) – „CV-Online Latvia” SIA/„Melons” SIA (Trimitere preliminară – Protecția juridică a bazelor de date – Directiva 96/9/CE – Articolul 7 – Dreptul sui generis al producătorilor de baze de date – Interdicție pentru orice terț de „a extrage” sau de „a reutiliza” fără autorizarea producătorului ansamblul sau o parte substanțială a conținutului bazei de date – Bază de date accesibilă în mod liber pe internet – Metamotor de căutare specializat în căutarea anunțurilor de angajare – Extragere și/sau reutilizare a conținutului unei baze de date – Atingere adusă investiției substanțiale în obținerea, verificarea sau prezentarea conținutului unei baze de date)

text:
               19.7.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 289/8

      Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 3 iunie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Rīgas apgabaltiesas Civillietu tiesas kolēģija – Letonia) – „CV-Online Latvia” SIA/„Melons” SIA
      (Cauza C-762/19) (1)

      (Trimitere preliminară - Protecția juridică a bazelor de date - Directiva 96/9/CE - Articolul 7 - Dreptul sui generis al producătorilor de baze de date - Interdicție pentru orice terț de „a extrage” sau de „a reutiliza” fără autorizarea producătorului ansamblul sau o parte substanțială a conținutului bazei de date - Bază de date accesibilă în mod liber pe internet - Metamotor de căutare specializat în căutarea anunțurilor de angajare - Extragere și/sau reutilizare a conținutului unei baze de date - Atingere adusă investiției substanțiale în obținerea, verificarea sau prezentarea conținutului unei baze de date)
      (2021/C 289/10)
      Limba de procedură: letona

         Instanța de trimitere

      Rīgas apgabaltiesas Civillietu tiesas kolēģija

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă în primă instanță și intimată:„CV-Online Latvia” SIA

         Pârâtă în primă instanță și apelantă:„Melons” SIA

         Dispozitivul

      Articolul 7 alineatele (1) și (2) din Directiva 96/9 a Parlamentului European și a Consiliului din 11 martie 1996 privind protecția juridică a bazelor de date trebuie interpretat în sensul că un motor de căutare pe internet specializat în căutarea în conținuturile bazelor de date, care copiază și indexează ansamblul sau o parte substanțială a unei baze de date accesibile în mod liber pe internet și permite apoi utilizatorilor săi să efectueze căutări în această bază de date pe propriul site internet, potrivit unor criterii pertinente din punctul de vedere al conținutului său, efectuează o „extragere” și o „reutilizare” a acestui conținut, în sensul acestei dispoziții, care pot fi interzise de producătorul unei astfel de baze de date în măsura în care aceste acte aduc atingere investiției sale în obținerea, verificarea sau prezentarea acestui conținut, și anume dacă constituie un risc pentru posibilitățile de amortizare a acestei investiții prin exploatarea normală a bazei de date în discuție, aspect care trebuie verificat de instanța de trimitere.

         (1)  JO C 423m 16.12.2019.


title: Cauza C-822/19: Hotărârea Curții (Camera a noua) din 3 iunie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Curtea de Apel Alba Iulia – România) – Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Braşov, Agenţia Naţională de Administrare Fiscală – Direcţia Generală a Vămilor – Direcţia Regională Vamală Braşov – Biroul Vamal de Interior Sibiu/ Flavourstream SRL (Trimitere preliminară – Uniunea vamală – Tariful vamal comun – Nomenclatura combinată – Clasificare tarifară – Subpozițiile tarifare 1702 90 95, 2912 49 00 și 3824 90 92 – Soluție apoasă)

text:
               19.7.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 289/9

      Hotărârea Curții (Camera a noua) din 3 iunie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Curtea de Apel Alba Iulia – România) – Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Braşov, Agenţia Naţională de Administrare Fiscală – Direcţia Generală a Vămilor – Direcţia Regională Vamală Braşov – Biroul Vamal de Interior Sibiu/ Flavourstream SRL
      (Cauza C-822/19) (1)

      (Trimitere preliminară - Uniunea vamală - Tariful vamal comun - Nomenclatura combinată - Clasificare tarifară - Subpozițiile tarifare 1702 90 95, 2912 49 00 și 3824 90 92 - Soluție apoasă)
      (2021/C 289/12)
      Limba de procedură: româna

         Instanța de trimitere

      Curtea de Apel Alba Iulia

         Părțile din procedura principală

         Recurente-pârâte: Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Braşov și Agenţia Naţională de Administrare Fiscală – Direcţia Generală a Vămilor – Direcţia Regională Vamală Braşov – Biroul Vamal de Interior Sibiu

         Intimată-reclamantă: Flavourstream SRL

         Dispozitivul

      Nomenclatura combinată care figurează în anexa I la Regulamentul (CEE) nr. 2658/87 al Consiliului din 23 iulie 1987 privind Nomenclatura tarifară și statistică și Tariful vamal comun, în versiunea care rezultă din Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 1101/2014 al Comisiei din 16 octombrie 2014, trebuie interpretată în sensul că o soluție apoasă obținută prin descompunerea termică a dextrozei, compusă în special din aldehide și din cetone solubile în apă, nu se încadrează la subpoziția 1702 90 95 din această nomenclatură, care vizează în special zahărul invertit și alte zaharuri și amestecuri de sirop de zahăr cu un conținut de fructoză de 50 % din greutate, în stare uscată, care nu sunt clasificate la alte subpoziții cuprinse la poziția 1702 din nomenclatura menționată, nici la subpoziția 2912 49 00 din aceasta, care vizează „alte” aldehide-alcooli, aldehide-eteri, aldehide-fenoli și aldehide care conțin alte funcții oxigenate, ci la subpoziția 3824 90 92 din aceeași nomenclatură, care vizează „Produse chimice sau preparate, compuse predominant din compuși organici, nedenumite și necuprinse în altă parte”, „în formă lichidă la 20 oC”, cu condiția ca eventuala valoare nutritivă a soluției respective să aibă o importanță secundară în raport cu funcția acesteia ca produs chimic și aditiv alimentar.

         (1)  JO C 54, 17.2.2020


title: Cauza C-910/19: Hotărârea Curții (Camera a patra) din 3 iunie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Bankia SA – Spania) – Bankia SA/Unión Mutua Asistencial de Seguros (UMAS) [Trimitere preliminară – Directiva 2003/71/CE – Prospect în cazul unei oferte publice de valori mobiliare sau pentru admiterea valorilor mobiliare la tranzacționare – Articolul 3 alineatul (2) și articolul 6 – Ofertă adresată atât investitorilor individuali, cât și investitorilor calificați – Conținutul informațiilor furnizate în prospect – Acțiune în răspundere – Investitori individuali și investitori calificați – Cunoașterea situației economice a emitentului]

text:
               19.7.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 289/10

      Hotărârea Curții (Camera a patra) din 3 iunie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Bankia SA – Spania) – Bankia SA/Unión Mutua Asistencial de Seguros (UMAS)
      (Cauza C-910/19) (1)

      (Trimitere preliminară - Directiva 2003/71/CE - Prospect în cazul unei oferte publice de valori mobiliare sau pentru admiterea valorilor mobiliare la tranzacționare - Articolul 3 alineatul (2) și articolul 6 - Ofertă adresată atât investitorilor individuali, cât și investitorilor calificați - Conținutul informațiilor furnizate în prospect - Acțiune în răspundere - Investitori individuali și investitori calificați - Cunoașterea situației economice a emitentului)
      (2021/C 289/13)
      Limba de procedură: spaniola

         Instanța de trimitere

      Bankia SA

         Părțile din procedura principală

         Recurentă: Bankia SA

         Intimată: Unión Mutua Asistencial de Seguros (UMAS)

         Dispozitivul

                  1)

                  Articolul 6 din Directiva 2003/71/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 4 noiembrie 2003 privind prospectul care trebuie publicat în cazul unei oferte publice de valori mobiliare sau pentru admiterea valorilor mobiliare la tranzacționare și de modificare a Directivei 2001/34/CE, astfel cum a fost modificată prin Directiva 2008/11/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 11 martie 2008, coroborat cu articolul 3 alineatul (2) litera (a) din aceasta trebuie interpretat în sensul că, în cazul unei oferte publice de subscriere de acțiuni adresate atât unor investitori individuali, cât și unor investitori calificați, acțiunea în răspundere pentru informațiile furnizate în prospect poate fi exercitată nu numai de investitorii individuali, ci și de investitorii calificați.

                  2)

                  Articolul 6 alineatul (2) din Directiva 2003/71, astfel cum a fost modificată prin Directiva 2008/11, trebuie interpretat în sensul că nu se opune unor dispoziții de drept național care, în cadrul unei acțiuni în răspundere introduse de un investitor calificat pentru informațiile furnizate în prospect, permit sau chiar impun instanței să ia în considerare faptul că acest investitor avea sau trebuia să aibă cunoștință de situația economică a emitentului ofertei publice de subscriere de acțiuni, având în vedere relațiile sale cu acesta și independent de prospect, cu condiția ca dispozițiile menționate să nu fie mai puțin favorabile decât cele care reglementează acțiuni similare prevăzute de dreptul național și să nu aibă ca efect, în practică, să facă imposibilă sau excesiv de dificilă exercitarea acestei acțiuni.

         (1)  JO C 95, 23.3.2020.


title: Cauza C-914/19: Hotărârea Curții (Camera a doua) din 3 iunie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Consiglio di Stato – Italia) – Ministero della Giustizia/GN [Trimitere preliminară – Politica socială – Principiul egalității de tratament în ceea ce privește încadrarea în muncă și ocuparea forței de muncă – Directiva 2000/78/CE – Articolul 6 alineatul (1) – Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene – Articolul 21 – Interzicerea oricărei discriminări pe motive de vârstă – Reglementare națională care stabilește o limită de vârstă de 50 de ani pentru accesul la profesia de notar – Justificare]

text:
               19.7.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 289/11

      Hotărârea Curții (Camera a doua) din 3 iunie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Consiglio di Stato – Italia) – Ministero della Giustizia/GN
      (Cauza C-914/19) (1)

      (Trimitere preliminară - Politica socială - Principiul egalității de tratament în ceea ce privește încadrarea în muncă și ocuparea forței de muncă - Directiva 2000/78/CE - Articolul 6 alineatul (1) - Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene - Articolul 21 - Interzicerea oricărei discriminări pe motive de vârstă - Reglementare națională care stabilește o limită de vârstă de 50 de ani pentru accesul la profesia de notar - Justificare)
      (2021/C 289/14)
      Limba de procedură: italiana

         Instanța de trimitere

      Consiglio di Stato

         Părțile din procedura principală

         Apelant: Ministero della Giustizia

         Intimată: GN

         Cu participarea: HM, JL, JJ

         Dispozitivul

      Articolul 21 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene și articolul 6 alineatul (1) din Directiva 2000/78/CE a Consiliului din 27 noiembrie 2000 de creare a unui cadru general în favoarea egalității de tratament în ceea ce privește încadrarea în muncă și ocuparea forței de muncă trebuie interpretate în sensul că se opun unei reglementări naționale care stabilește o limită de vârstă de 50 de ani pentru a putea participa la concursul de acces la profesia de notar, în măsura în care o asemenea reglementare nu pare să urmărească obiectivele de asigurare a stabilității exercitării acestei profesii pe o perioadă semnificativă înaintea pensionării, de protejare a bunei funcționări a prerogativelor notariale și de facilitare a reînnoirii generațiilor, precum și a reîntineririi profesiei menționate și, în orice caz, depășește ceea ce este necesar pentru atingerea acestor obiective, aspect a cărui verificare revine instanței de trimitere.

         (1)  JO C 87, 16.3.2020.


title: Cauza C-931/19: Hotărârea Curții (Camera a zecea) din 3 iunie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Bundesfinanzgericht – Austria) – Titanium Ltd/Finanzamt Österreich, fostă Finanzamt Wien [Trimitere preliminară – Fiscalitate – Taxa pe valoarea adăugată (TVA) – Directiva 2006/112/CE – Articolele 43 și 45 – Directiva 2006/112/CE, astfel cum a fost modificată prin Directiva 2008/8/CE – Articolele 44, 45 și 47 – Prestare de servicii – Loc de impozitare – Noțiunea de „sediu comercial fix” – Închiriere a unui bun imobil într-un stat membru – Proprietar al unui bun imobil cu sediul social pe insula Jersey]

text:
               19.7.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 289/11

      Hotărârea Curții (Camera a zecea) din 3 iunie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Bundesfinanzgericht – Austria) – Titanium Ltd/Finanzamt Österreich, fostă Finanzamt Wien
      (Cauza C-931/19) (1)

      (Trimitere preliminară - Fiscalitate - Taxa pe valoarea adăugată (TVA) - Directiva 2006/112/CE - Articolele 43 și 45 - Directiva 2006/112/CE, astfel cum a fost modificată prin Directiva 2008/8/CE - Articolele 44, 45 și 47 - Prestare de servicii - Loc de impozitare - Noțiunea de „sediu comercial fix” - Închiriere a unui bun imobil într-un stat membru - Proprietar al unui bun imobil cu sediul social pe insula Jersey)
      (2021/C 289/15)
      Limba de procedură: germana

         Instanța de trimitere

      Bundesfinanzgericht

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: Titanium Ltd

         Pârâtă: Finanzamt Österreich, fostă Finanzamt Wien

         Dispozitivul

      Nu constituie un sediu comercial fix în sensul articolului 43 din Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată, precum și al articolelor 44 și 45 din Directiva 2006/112, astfel cum a fost modificată prin Directiva 2008/8/CE a Consiliului din 12 februarie 2008, un imobil închiriat într-un stat membru în împrejurări în care proprietarul acestui imobil nu dispune de personal propriu pentru a executa prestația în legătură cu închirierea.

         (1)  JO C 87, 16.3.2020.


title: Cauza C-942/19: Hotărârea Curții (Camera a șaptea) din 3 iunie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunal Superior de Justicia de Aragón – Spania) – Servicio Aragonés de Salud/LB (Trimitere preliminară – Politica socială – Acordul-cadru cu privire la munca pe durată determinată, încheiat între CES, UNICE și CEEP – Clauza 4 – Principiul nediscriminării – Respingerea unei cereri de acordare a unui concediu pentru prestarea de servicii în sectorul public prevăzut pentru personalul statutar permanent – Reglementare națională care exclude acordarea beneficiului acestui concediu în cazul ocupării unui post temporar – Domeniu de aplicare – Inaplicabilitatea clauzei 4 – Necompetența Curții)

text:
               19.7.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 289/12

      Hotărârea Curții (Camera a șaptea) din 3 iunie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunal Superior de Justicia de Aragón – Spania) – Servicio Aragonés de Salud/LB
      (Cauza C-942/19) (1)

      (Trimitere preliminară - Politica socială - Acordul-cadru cu privire la munca pe durată determinată, încheiat între CES, UNICE și CEEP - Clauza 4 - Principiul nediscriminării - Respingerea unei cereri de acordare a unui concediu pentru prestarea de servicii în sectorul public prevăzut pentru personalul statutar permanent - Reglementare națională care exclude acordarea beneficiului acestui concediu în cazul ocupării unui post temporar - Domeniu de aplicare - Inaplicabilitatea clauzei 4 - Necompetența Curții)
      (2021/C 289/16)
      Limba de procedură: spaniola

         Instanța de trimitere

      Tribunal Superior de Justicia de Aragón

         Părțile din procedura principală

         Recurent: Servicio Aragonés de Salud

         Intimat: LB

         Dispozitivul

      Curtea de Justiție a Uniunii Europene nu este competentă să răspundă la întrebările adresate de Tribunal Superior de Justicia de Aragón (Curtea Superioară de Justiție din Aragon, Spania) prin decizia din 17 decembrie 2019.

         (1)  JO C 103, 30.3.2020.


title: Cauza C-39/20: Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 3 iunie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Hoge Raad der Nederlanden – Țările de Jos) – Staatssecretaris van Financiën/Jumbocarry Trading GmbH [Trimitere preliminară – Regulamentul (UE) nr. 952/2013 – Codul vamal al Uniunii – Articolul 22 alineatul (6) primul paragraf coroborat cu articolul 29 – Comunicare a motivelor către persoana în cauză înainte de luarea unei decizii care ar avea consecințe nefavorabile pentru aceasta – Articolul 103 alineatul (1) și articolul 103 alineatul (3) litera (b) – Prescrierea datoriei vamale – Termen de notificare a datoriei vamale – Suspendarea termenului – Articolul 124 alineatul (1) litera (a) – Stingerea datoriei vamale în caz de prescriere – Aplicarea în timp a dispoziției care reglementează motivele de suspendare – Principiile securității juridice și protecției încrederii legitime]

text:
               19.7.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 289/13

      Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 3 iunie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Hoge Raad der Nederlanden – Țările de Jos) – Staatssecretaris van Financiën/Jumbocarry Trading GmbH
      (Cauza C-39/20) (1)

      (Trimitere preliminară - Regulamentul (UE) nr. 952/2013 - Codul vamal al Uniunii - Articolul 22 alineatul (6) primul paragraf coroborat cu articolul 29 - Comunicare a motivelor către persoana în cauză înainte de luarea unei decizii care ar avea consecințe nefavorabile pentru aceasta - Articolul 103 alineatul (1) și articolul 103 alineatul (3) litera (b) - Prescrierea datoriei vamale - Termen de notificare a datoriei vamale - Suspendarea termenului - Articolul 124 alineatul (1) litera (a) - Stingerea datoriei vamale în caz de prescriere - Aplicarea în timp a dispoziției care reglementează motivele de suspendare - Principiile securității juridice și protecției încrederii legitime)
      (2021/C 289/17)
      Limba de procedură: neerlandeza

         Instanța de trimitere

      Hoge Raad der Nederlanden

         Părțile din procedura principală

         Recurent: Staatssecretaris van Financiën

         Intimată: Jumbocarry Trading GmbH

         Dispozitivul

      Articolul 103 alineatul (3) litera (b) și articolul 124 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (UE) nr. 952/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 9 octombrie 2013 de stabilire a Codului vamal al Uniunii, citite în lumina principiilor securității juridice și protecției încrederii legitime, trebuie interpretate în sensul că se aplică unei datorii vamale care s-a născut înainte de 1 mai 2016 și care nu era încă prescrisă la această dată.

         (1)  JO C 201, 15.6.2020.


title: Cauza C-182/20: Hotărârea Curții (Camera a opta) din 3 iunie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Curtea de Apel Suceava – România) – BE, DT/Administrația Județeană a Finanțelor Publice Suceava, Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice Iași, Accer Ipurl Suceava – acționând în calitate de lichidator judiciar al BE, EP [Trimitere preliminară – Taxa pe valoarea adăugată (TVA) – Directiva 2006/112/CE – Drept de deducere – Regularizarea deducerilor – Procedura falimentului – Reglementare națională care prevede refuzul automat al deducerii TVA-ului aferent unor operațiuni taxabile anterioare deschiderii acestei proceduri]

text:
               19.7.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 289/14

      Hotărârea Curții (Camera a opta) din 3 iunie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Curtea de Apel Suceava – România) – BE, DT/Administrația Județeană a Finanțelor Publice Suceava, Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice Iași, Accer Ipurl Suceava – acționând în calitate de lichidator judiciar al BE, EP
      (Cauza C-182/20) (1)

      (Trimitere preliminară - Taxa pe valoarea adăugată (TVA) - Directiva 2006/112/CE - Drept de deducere - Regularizarea deducerilor - Procedura falimentului - Reglementare națională care prevede refuzul automat al deducerii TVA-ului aferent unor operațiuni taxabile anterioare deschiderii acestei proceduri)
      (2021/C 289/19)
      Limba de procedură: româna

         Instanța de trimitere

      Curtea de Apel Suceava

         Părțile din procedura principală

         Revizuienți: BE, DT

         Intimați: Administrația Județeană a Finanțelor Publice Suceava, Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice Iași, Accer Ipurl Suceava – acționând în calitate de lichidator judiciar al BE, EP

         Dispozitivul

      Articolele 184-186 din Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată trebuie interpretate în sensul că se opun unei reglementări sau unei practici naționale potrivit căreia deschiderea unei proceduri de faliment față de un operator economic, care implică lichidarea activelor sale în beneficiul creditorilor săi, determină în mod automat obligația acestui operator de a regulariza deducerile de taxă pe valoarea adăugată pe care le-a efectuat pentru bunuri și servicii achiziționate anterior intrării sale în faliment, atunci când deschiderea unei astfel de proceduri nu este de natură să împiedice continuarea activității economice a operatorului menționat, în sensul articolului 9 din această directivă, printre altele în scopul lichidării întreprinderii în cauză.

         (1)  JO C 297, 7.9.2020.


title: Cauza C-210/20: Hotărârea Curții (Camera a noua) din 3 iunie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Consiglio di Stato – Italia) – Rad Service Srl Unipersonale, Cosmo Ambiente Srl, Cosmo Scavi Srl/Del Debbio SpA, Gruppo Sei Srl, Ciclat Val di Cecina Soc. Coop., Daf Costruzioni Stradali Srl [Trimitere preliminară – Achiziții publice de servicii, de bunuri și de lucrări – Directiva 2014/24/UE – Desfășurarea procedurii – Selecția participanților și atribuirea contractelor – Articolul 63 – Ofertant ce recurge la capacitățile unei alte entități pentru îndeplinirea cerințelor autorității contractante – Articolul 57 alineatele (4), (6) și (7) – Declarații neadevărate prezentate de această entitate – Excluderea ofertantului respectiv fără a i se impune sau a i se permite să înlocuiască respectiva entitate – Principiul proporționalității]

text:
               19.7.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 289/15

      Hotărârea Curții (Camera a noua) din 3 iunie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Consiglio di Stato – Italia) – Rad Service Srl Unipersonale, Cosmo Ambiente Srl, Cosmo Scavi Srl/Del Debbio SpA, Gruppo Sei Srl, Ciclat Val di Cecina Soc. Coop., Daf Costruzioni Stradali Srl
      (Cauza C-210/20) (1)

      (Trimitere preliminară - Achiziții publice de servicii, de bunuri și de lucrări - Directiva 2014/24/UE - Desfășurarea procedurii - Selecția participanților și atribuirea contractelor - Articolul 63 - Ofertant ce recurge la capacitățile unei alte entități pentru îndeplinirea cerințelor autorității contractante - Articolul 57 alineatele (4), (6) și (7) - Declarații neadevărate prezentate de această entitate - Excluderea ofertantului respectiv fără a i se impune sau a i se permite să înlocuiască respectiva entitate - Principiul proporționalității)
      (2021/C 289/21)
      Limba de procedură: italiana

         Instanța de trimitere

      Consiglio di Stato

         Părțile din procedura principală

         Apelante: Rad Service Srl Unipersonale, Cosmo Ambiente Srl, Cosmo Scavi Srl

         Intimate: Del Debbio SpA, Gruppo Sei Srl, Ciclat Val di Cecina Soc. Coop., Daf Costruzioni Stradali Srl

         cu participarea: Azienda Unità Sanitaria Locale USL Toscana Centro

         Dispozitivul

      Articolul 63 din Directiva 2014/24/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 26 februarie 2014 privind achizițiile publice și de abrogare a Directivei 2004/18/CE coroborat cu articolul 57 alineatul (4) litera (h) din această directivă și citit în lumina principiului proporționalității trebuie interpretat în sensul că se opune unei reglementări naționale în temeiul căreia autoritatea contractantă trebuie în mod automat să excludă un ofertant din cadrul unei proceduri de achiziții publice atunci când o întreprindere auxiliară la capacitățile căreia intenționează să recurgă a furnizat o declarație neadevărată cu privire la existența unor condamnări penale care au dobândit autoritate de lucru judecat, fără a putea impune, sau, cel puțin, fără a putea permite, într-o astfel de ipoteză, acestui ofertant să înlocuiască entitatea respectivă.

         (1)  JO C 279, 24.8.2020.


title: Cauza C-364/19: Ordonanța Curții (Camera a șasea) din 14 aprilie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunalul Galaţi – România) – XU, YV, ZW, AU, BZ, CA, DB, EC, NL/SC Credit Europe Ipotecar IFN SA, Credit Europe Bank NV [Trimitere preliminară – Articolul 99 din Regulamentul de procedură al Curții – Protecția consumatorilor – Clauze abuzive – Directiva 93/13/CEE – Articolul 1 alineatul (2) – Excludere din domeniul de aplicare al acestei directive a clauzelor contractuale care reflectă dispoziții obligatorii de drept național – Articolul 4 alineatul (2) – Excepție de la aprecierea caracterului abuziv al unei clauze – Contract de credit acordat în monedă străină – Pretinsă încălcare a obligației de informare care îi revine unui profesionist – Examinare care trebuie efectuată de instanța națională cu prioritate în raport cu articolul 1 alineatul (2)]

text:
               19.7.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 289/17

      Ordonanța Curții (Camera a șasea) din 14 aprilie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunalul Galaţi – România) – XU, YV, ZW, AU, BZ, CA, DB, EC, NL/SC Credit Europe Ipotecar IFN SA, Credit Europe Bank NV
      (Cauza C-364/19) (1)

      (Trimitere preliminară - Articolul 99 din Regulamentul de procedură al Curții - Protecția consumatorilor - Clauze abuzive - Directiva 93/13/CEE - Articolul 1 alineatul (2) - Excludere din domeniul de aplicare al acestei directive a clauzelor contractuale care reflectă dispoziții obligatorii de drept național - Articolul 4 alineatul (2) - Excepție de la aprecierea caracterului abuziv al unei clauze - Contract de credit acordat în monedă străină - Pretinsă încălcare a obligației de informare care îi revine unui profesionist - Examinare care trebuie efectuată de instanța națională cu prioritate în raport cu articolul 1 alineatul (2))
      (2021/C 289/23)
      Limba de procedură: româna

         Instanța de trimitere

      Tribunalul Galaţi

         Părțile din procedura principală

         Reclamanți: XU, YV, ZW, AU, BZ, CA, DB, EC, NL

         Pârâte: SC Credit Europe Ipotecar IFN SA, Credit Europe Bank NV

         Dispozitivul

      Articolul 1 alineatul (2) și articolul 4 alineatul (2) din Directiva 93/13/CEE a Consiliului din 5 aprilie 1993 privind clauzele abuzive în contractele încheiate cu consumatorii trebuie interpretate în sensul că, atunci când o instanță a unui stat membru este sesizată cu un litigiu având ca obiect o clauză contractuală pretins abuzivă care reflectă o dispoziție de drept național de natură supletivă, ea este obligată să examineze cu prioritate incidența excluderii din domeniul de aplicare al directivei menționate, prevăzută la articolul 1 alineatul (2) din aceasta, iar nu incidența excepției de la aprecierea caracterului abuziv al clauzelor contractuale, prevăzută la articolul 4 alineatul (2) din directiva respectivă.

         (1)  JO C 288, 26.8.2019.


title: Cauza C-573/20: Ordonanța Curții (Camera a șasea) din 14 aprilie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Commissione tributaria provinciale di Parma – Italia) – Casa di Cura Città di Parma SpA/Agenzia delle Entrate [Trimitere preliminară – Articolul 53 alineatul (2) și articolul 99 din Regulamentul de procedură al Curții – Fiscalitate – Sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată (TVA) – A șasea directivă 77/388/CEE – Articolul 17 alineatul (2) litera (a) – Persoană impozabilă mixtă – Prorata de deducere – Structuri sanitare publice sau private care desfășoară activități scutite – Reglementare națională care exclude deducerea TVA-ului aferent achiziționării de bunuri sau de servicii utilizate pentru aceste activități scutite]

text:
               19.7.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 289/19

      Ordonanța Curții (Camera a șasea) din 14 aprilie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Commissione tributaria provinciale di Parma – Italia) – Casa di Cura Città di Parma SpA/Agenzia delle Entrate
      (Cauza C-573/20) (1)

      (Trimitere preliminară - Articolul 53 alineatul (2) și articolul 99 din Regulamentul de procedură al Curții - Fiscalitate - Sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată (TVA) - A șasea directivă 77/388/CEE - Articolul 17 alineatul (2) litera (a) - Persoană impozabilă mixtă - Prorata de deducere - Structuri sanitare publice sau private care desfășoară activități scutite - Reglementare națională care exclude deducerea TVA-ului aferent achiziționării de bunuri sau de servicii utilizate pentru aceste activități scutite)
      (2021/C 289/26)
      Limba de procedură: italiana

         Instanța de trimitere

      Commissione tributaria provinciale di Parma

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: Casa di Cura Città di Parma SpA

         Pârâtă: Agenzia delle Entrate

         Dispozitivul

      Articolul 17 alineatul (2) litera (a) din A șasea directivă 77/388/CEE a Consiliului din 17 mai 1977 privind armonizarea legislațiilor statelor membre referitoare la impozitele pe cifra de afaceri – sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată: baza unitară de evaluare, trebuie interpretat în sensul că nu se opune unei reglementări naționale care nu permite deducerea taxei pe valoarea adăugată (TVA) achitată în amonte pentru achiziționarea de bunuri și de servicii utilizate pentru activități scutite și care prevede, prin urmare, ca dreptul de deducere a TVA-ului al unei persoane impozabile mixte să fie calculat pe baza unei prorate corespunzătoare raportului dintre cuantumul operațiunilor care dau dreptul la deducere și cuantumul total al operațiunilor efectuate în anul respectiv, inclusiv prestațiile medico-sanitare scutite.

         (1)  JO C 35, 1.2.2021.


title: Cauza C-92/21: Ordonanța Curții (Camera a cincea) din 26 martie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunal du travail de Liège – Belgia) – VW/Agence fédérale pour l'Accueil des demandeurs d'asile (Fedasil) [Trimitere preliminară – Articolul 99 din Regulamentul de procedură al Curții – Controale la frontiere, azil și imigrare – Politica privind azilul – Criterii și mecanisme de determinare a statului membru responsabil de examinarea unei cereri de protecție internațională – Regulamentul (UE) nr. 604/2013 (Dublin III) – Articolul 27 – Căi de atac împotriva deciziei de transfer – Caracter suspensiv al acțiunii – Articolul 29 – Modalități și termene de transfer – Standarde pentru primirea solicitanților de protecție internațională – Directiva 2013/33/UE – Articolul 18 – Măsură națională prin care i se atribuie unui solicitant care a făcut obiectul unei decizii de transfer un loc într-o structură specifică de primire în cadrul căreia persoanele cazate beneficiază de asistență pentru a-și pregăti transferul]

text:
               19.7.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 289/20

      Ordonanța Curții (Camera a cincea) din 26 martie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunal du travail de Liège – Belgia) – VW/Agence fédérale pour l'Accueil des demandeurs d'asile (Fedasil)
      (Cauza C-92/21) (1)

      (Trimitere preliminară - Articolul 99 din Regulamentul de procedură al Curții - Controale la frontiere, azil și imigrare - Politica privind azilul - Criterii și mecanisme de determinare a statului membru responsabil de examinarea unei cereri de protecție internațională - Regulamentul (UE) nr. 604/2013 (Dublin III) - Articolul 27 - Căi de atac împotriva deciziei de transfer - Caracter suspensiv al acțiunii - Articolul 29 - Modalități și termene de transfer - Standarde pentru primirea solicitanților de protecție internațională - Directiva 2013/33/UE - Articolul 18 - Măsură națională prin care i se atribuie unui solicitant care a făcut obiectul unei decizii de transfer un loc într-o structură specifică de primire în cadrul căreia persoanele cazate beneficiază de asistență pentru a-și pregăti transferul)
      (2021/C 289/28)
      Limba de procedură: franceza

         Instanța de trimitere

      Tribunal du travail de Liège

         Părțile din procedura principală

         Reclamant: VW

         Pârât: Agence fédérale pour l'Accueil des demandeurs d'asile (Fedasil)

         Dispozitivul

      Articolul 27 din Regulamentul (UE) nr. 604/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 26 iunie 2013 de stabilire a criteriilor și mecanismelor de determinare a statului membru responsabil de examinarea unei cereri de protecție internațională prezentate într-unul dintre statele membre de către un resortisant al unei țări terțe sau de către un apatrid trebuie interpretat în sensul că nu se opune ca un stat membru să adopte, în privința unui solicitant care a introdus o cale de atac împotriva unei decizii de transfer către un alt stat membru în sensul articolului 26 alineatul (1) din regulamentul menționat, măsuri pregătitoare pentru acest transfer, precum atribuirea unui loc într-o structură de primire specifică în cadrul căreia persoanele cazate beneficiază de asistență pentru pregătirea transferului lor.

         (1)  JO C 138, 19.4.2021.


title: Cauza C-208/21: Cerere de decizie preliminară introdusă de Sąd Rejonowy dla Warszawy-Woli w Warszawie (Polonia) la 23 martie 2021 – K.D./Towarzystwo Ubezpieczeń Ż S.A.

text:
               19.7.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 289/23

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Sąd Rejonowy dla Warszawy-Woli w Warszawie (Polonia) la 23 martie 2021 – K.D./Towarzystwo Ubezpieczeń Ż S.A.
      (Cauza C-208/21)
      (2021/C 289/32)
      Limba de procedură: polona

         Instanța de trimitere

      Sąd Rejonowy dla Warszawy-Woli w Warszawie

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: K.D.

         Pârâtă: Towarzystwo Ubezpieczeń Ż S.A.

         Întrebările preliminare

                  1)

                  Articolul 3 alineatul (1) coroborat cu articolul 2 litera (d) din Directiva 2005/29/CE (1) trebuie interpretat în sensul că acesta concentrează în noțiunea de practică comercială neloială numai situații legate de încheierea unui contract și de prezentarea unui produs către consumatori sau, de asemenea, în domeniul de aplicare al directivei și, prin urmare, în noțiunea de practică comercială neloială intră și elaborarea de către comerciantul care creează produsul a unor condiții generale ale contractului înșelătoare, care constituie temeiul funcționării unei oferte de vânzare pregătite de un alt comerciant și, prin urmare, nu este direct legată de comercializarea produsului?

                  2)

                  În cazul unui răspuns afirmativ la prima întrebare, trebuie să se admită că comerciantul căruia îi revine răspunderea, în temeiul Directivei 2005/29/CE, pentru practica comercială neloială este comerciantul care elaborează condițiile generale ale contractului înșelătoare sau comerciantul care, pe baza unor asemenea condiții generale ale contractului, prezintă produsul consumatorului și este responsabil direct pentru comercializarea produsului sau trebuie să se admită că, în temeiul Directivei 2005/29/CE, răspunderea revine ambilor comercianți?

                  3)

                  Articolul 3 alineatul (2) din Directiva 2005/29/CE se opune unei dispoziții de drept intern (interpretării dreptului național) care conferă consumatorului dreptul de a solicita anularea de către o instanță națională a unui contract încheiat cu un comerciant, cu rambursarea reciprocă a prestațiilor, în cazul în care declarația de voință a consumatorului la încheierea contractului a fost făcută sub influența practicii comerciale neloiale a comerciantului?

                  4)

                  În cazul unui răspuns afirmativ la a treia întrebare, trebuie să se considere că temeiul juridic adecvat pentru examinarea comportamentului comerciantului, care constă în utilizarea unor condiții generale ale contractului de neînțeles și neclare în raport cu un consumator, va fi Directiva 93/13 (2) și că, prin urmare, condiția pentru redactarea unor clauze contractuale simple și într-un limbaj clar și inteligibil, astfel cum este prevăzută la articolul 5 din Directiva 93/13, trebuie interpretată în sensul că, în contractele de asigurare cu un fond de tip unit-linked încheiate cu consumatorii, este îndeplinită de o clauză contractuală care nu este negociată individual și nu definește în mod direct întinderea riscului aferent investiției pe durata contractului de asigurare, ci doar informează cu privire la posibilitatea de a pierde o parte din prima inițială plătită și primele periodice în cazul renunțării la asigurare înainte de încheierea perioadei asigurate?

         (1)  Directiva 2005/29/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 11 mai 2005 privind practicile comerciale neloiale ale întreprinderilor de pe piața internă față de consumatori și de modificare a Directivei 84/450/CEE a Consiliului, a Directivelor 97/7/CE, 98/27/CE și 2002/65/CE ale Parlamentului European și ale Consiliului și a Regulamentului (CE) nr. 2006/2004 al Parlamentului European și al Consiliului („Directiva privind practicile comerciale neloiale”) (JO 2005, L 149, p. 22, Ediție specială, 15/vol. 14, p. 260).

         (2)  Directiva 93/13/CEE a Consiliului din 5 aprilie 1993 privind clauzele abuzive în contractele încheiate cu consumatorii (JO 1993, L 95, p. 29, Ediție specială, 15/vol. 2, p. 273).


title: Cauza C-213/21: Cerere de decizie preliminară introdusă de Consiglio di Stato (Italia) la 6 aprilie 2021 – Italy Emergenza Cooperativa Sociale/Azienda Sanitaria Locale Barletta-Andria-Trani

text:
               19.7.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 289/24

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Consiglio di Stato (Italia) la 6 aprilie 2021 – Italy Emergenza Cooperativa Sociale/Azienda Sanitaria Locale Barletta-Andria-Trani
      (Cauza C-213/21)
      (2021/C 289/33)
      Limba de procedură: italiana

         Instanța de trimitere

      Consiglio di Stato

         Părțile din procedura principală

         Recurentă: Italy Emergenza Cooperativa Sociale

         Intimată: Azienda Sanitaria Locale Barletta-Andria-Trani

         Întrebările preliminare

      Articolul 10 litera (h) din Directiva 2014/24/UE (1) – și, alături de acesta, „considerentul” (28) al aceleiași directive – se opune unei reglementări naționale care prevede că serviciile de transport sanitar de extremă urgență și de urgență pot fi atribuite prin convenție, cu prioritate, numai organizațiilor de voluntariat – cu condiția ca acestea să fie înscrise de cel puțin șase luni în Registrul național unic al sectorului terțiar, precum și să fie membri ai unei rețele asociative și să fie acreditate conform reglementării regionale sectoriale (în cazul în care aceasta există), și cu condiția ca această atribuire să garanteze furnizarea serviciului într-un sistem de contribuție efectivă la un obiectiv social și de urmărire a obiectivelor de solidaritate, în condiții de eficacitate economică și adecvare, precum și cu deplina respectare a principiilor transparenței și nediscriminării – fără a prevedea printre potențialii beneficiari, celelalte organizații non profit, respectiv, în special, cooperativele sociale, în calitate de întreprinderi sociale fără scop lucrativ?

         (1)  Directiva 2014/24/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 26 februarie 2014 privind achizițiile publice și de abrogare a Directivei 2004/18/CE (JO 2014, L 94 pag. 65).


title: Cauza C-214/21: Cerere de decizie preliminară introdusă de Consiglio di Stato (Italia) la 6 aprilie 2021 – Italy Emergenza Cooperativa Sociale/Azienda Sanitaria Provinciale di Cosenza

text:
               19.7.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 289/24

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Consiglio di Stato (Italia) la 6 aprilie 2021 – Italy Emergenza Cooperativa Sociale/Azienda Sanitaria Provinciale di Cosenza
      (Cauza C-214/21)
      (2021/C 289/34)
      Limba de procedură: italiana

         Instanța de trimitere

      Consiglio di Stato

         Părțile din procedura principală

         Recurentă: Italy Emergenza Cooperativa Sociale

         Intimată: Azienda Sanitaria Provinciale di Cosenza

         Cu participarea: ANPAS – Associazione Nazionale Pubbliche Assistenze Odv

         Întrebările preliminare

      Articolul 10 litera (h) din Directiva 2014/24/UE (1) – și, alături de acesta, „considerentul” (28) al aceleiași directive – se opune unei reglementări naționale care prevede că serviciile de transport sanitar de extremă urgență și de urgență pot fi atribuite prin convenție, cu prioritate, numai organizațiilor de voluntariat – cu condiția ca acestea să fie înscrise de cel puțin șase luni în Registrul național unic al sectorului terțiar, precum și să fie membri ai unei rețele asociative și să fie acreditate conform reglementării regionale sectoriale (în cazul în care aceasta există), și cu condiția ca această atribuire să garanteze furnizarea serviciului într-un sistem de contribuție efectivă la un obiectiv social și de urmărire a obiectivelor de solidaritate, în condiții de eficacitate economică și adecvare, precum și cu deplina respectare a principiilor transparenței și nediscriminării – fără a prevedea, printre potențialii beneficiari, celelalte organizații non profit, și în special, cooperativele sociale, precum întreprinderile sociale fără scop lucrativ, inclusiv cooperativele sociale care gestionează repartizarea între asociați a rambursărilor legate de activitățile de interes general, în conformitate cu articolul 3 alineatul 2-bis din Decretul Legislativ nr. 112 din 2017?

         (1)  Directiva 2014/24/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 26 februarie 2014 privind achizițiile publice și de abrogare a Directivei 2004/18/CE (JO 2014, L 94 pag. 65).


title: Cauza C-253/21: Cerere de decizie preliminară introdusă de Landgericht Hamburg (Germania) la 22 aprilie 2021 – TUIfly GmbH/FI, RE

text:
               19.7.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 289/26

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Landgericht Hamburg (Germania) la 22 aprilie 2021 – TUIfly GmbH/FI, RE
      (Cauza C-253/21)
      (2021/C 289/37)
      Limba de procedură: germana

         Instanța de trimitere

      Landgericht Hamburg

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: TUIfly GmbH

         Pârâți: FI, RE

         Întrebarea preliminară

      Articolul 5 alineatul (1) litera (c) punctul (iii), articolul 7 alineatul (1) și articolul 8 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 261/2004 (1) trebuie interpretate în sensul că există o anulare a unui zbor în cazul în care se aterizează la un aeroport de sosire diferit de cel prevăzut în rezervare, care nu se află în același oraș, în aceeași zonă sau în aceeași regiune a aeroportului de destinație prevăzut în rezervare, iar în final pasagerii au fost transportați cu un autocar la aeroportul de destinație prevăzut inițial în rezervare, la care aceștia au ajuns cu o întârziere mai mică de trei ore?

         (1)  Regulamentul (CE) nr. 261/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 11 februarie 2004 de stabilire a unor norme comune în materie de compensare și de asistență a pasagerilor în eventualitatea refuzului la îmbarcare și anulării sau întârzierii prelungite a zborurilor și de abrogare a Regulamentului (CEE) nr. 295/91 (JO 2004, L 46, p. 1, Ediție specială, 07/vol. 12, p. 218, rectificare în JO 2016, L 94, p. 17).


title: Cauza C-269/21: Cerere de decizie preliminară introdusă de Sąd Okręgowy w Krakowie (Polonia) la 27 aprilie 2021 – BC, DC/X

text:
               19.7.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 289/27

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Sąd Okręgowy w Krakowie (Polonia) la 27 aprilie 2021 – BC, DC/X
      (Cauza C-269/21)
      (2021/C 289/38)
      Limba de procedură: polona

         Instanța de trimitere

      Sąd Okręgowy w Krakowie

         Părțile din procedura principală

         Reclamanți: BC, DC

         Pârâtă: X

         Întrebările preliminare

                  1)

                  Articolul 2 și articolul 19 alineatul (1) din Tratatul privind Uniunea Europeană (de numit în continuare „TUE”) și articolul 6 alineatele (1)-(3) TUE coroborate cu articolul 47 din Carta drepturilor fundamentale (denumită în continuare „carta”) trebuie interpretate în sensul că:

                              a)

                              nu reprezintă o instanță constituită prin lege în sensul dreptului Uniunii o instanță în a cărei componență intră o persoană numită în funcția de judecător la această instanță în cadrul unei proceduri care nu implică participarea organelor de autoguvernare judiciară, care au componență majoritară independentă de puterea executivă și legislativă, într-o situație în care, având în vedere acquis-ul constituțional al unui stat membru, este necesară participarea unui organ de autoguvernare judiciară care să îndeplinească aceste cerințe în procedura de numire a unui judecător, ținând seama de contextul instituțional și structural, având în vedere că:

                                          —

                                          cerința de a emite un aviz cu privire la numirea unui candidat într-o funcție judiciară a revenit adunărilor judecătorilor, aceasta fiind compusă astfel încât majoritatea membrilor săi să fie numiți de un reprezentant al puterii executive – și anume Minister Sprawiedliwości-Prokurator Generalny [ministrul justiției-procuror general];

                                          —

                                          actualul Krajowa Rada Sądownictwa [Consiliul Național al Magistraturii], ales contrar dispozițiilor constituționale și legislative poloneze, nu este un organ independent și nu include reprezentanți ai comunității judiciare numiți în componența sa independent de autoritatea executivă și legislativă și, prin urmare, nu a fost formulată o propunere validă pentru numirea în funcția de judecător în temeiul legislației naționale;

                                          —

                                          participanții la concursul de numire nu au beneficiat de o cale de atac în fața unei instanțe în sensul articolului 2, al articolului 19 alineatul (1) și al articolului 6 alineatele (1)-(3) TUE coroborate cu articolul 47 din cartă;

                              b)

                              nu îndeplinește cerințele unei instanțe independente constituite prin lege o instanță în a cărei componență se regăsește o persoană numită în funcția de judecător printr-o procedură dependentă de ingerința arbitrară a puterii executive și care a omis participarea organelor de autoguvernare judiciară, care au componență majoritară independentă de autoritatea executivă și legislativă, sau a oricărui alt organ care să asigure o evaluare obiectivă a candidatului, având în vedere că participarea organelor de autoguvernare judiciară sau a oricărui alt organ independent de autoritatea executivă și legislativă și care să asigure o evaluare obiectivă a candidatului în cadrul procedurii de numire a unui judecător se regăsește, în contextul tradiției juridice europene, înrădăcinată în dispozițiile menționate anterior ale TUE și ale cartei și reprezintă o piatră de temelie a dreptului Uniunii Europene, esențială pentru a recunoaște că o instanță națională garantează nivelul necesar de protecție judiciară efectivă în cauzele reglementate de legislația Uniunii Europene și că sunt respectate principiul separării celor trei puteri și al echilibrului puterilor, precum și al statului de drept?

                  2)

                  Articolul 2 și articolul 19 alineatul (1) TUE coroborate cu articolul 47 din cartă trebuie interpretate în sensul că, în situația în care instanța are în componența sa o persoană numită în condițiile descrise la punctul 1:

                              a)

                              acestea împiedică aplicarea dispozițiilor intern care transferă verificarea legalității numirii unei astfel de persoane în funcția de judecător în competența exclusivă a unei camere a Sąd Najwyższy [Curtea Supremă, Polonia] formate exclusiv din persoane numite în funcția de judecător în condițiile descrise la punctul 1 și care, în același timp, prevăd ca acuzațiile legate de numirea în funcția de judecător să nu fie examinate, ținând seama de contextul instituțional și sistemic;

                              b)

                              acestea necesită, pentru a asigura eficacitatea dreptului Uniunii, o interpretare a dispozițiilor dreptului național care să permită instanței să excludă din oficiu o astfel de persoană de la examinarea cauzei în temeiul normelor – aplicate prin analogie – privind excluderea unui judecător care nu est apt să judece (iudex inhabilis)?


title: Cauza C-289/21: Cerere de decizie preliminară introdusă de Administrativen sad Sofia-grad (Bulgaria) la 5 mai 2021 – IG/Varhoven administrativen sad

text:
               19.7.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 289/28

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Administrativen sad Sofia-grad (Bulgaria) la 5 mai 2021 – IG/Varhoven administrativen sad
      (Cauza C-289/21)
      (2021/C 289/39)
      Limba de procedură: bulgara

         Instanța de trimitere

      Administrativen sad Sofia-grad

         Părțile din procedura principală

         Reclamant: IG

         Pârâtă: Varhoven administrativen sad

         Întrebările preliminare

                  1)

                  Modificarea unei dispoziții dintr-un act normativ național, care a fost declarată anterior de instanța de apel ca fiind incompatibilă cu o dispoziție de drept al Uniunii aplicabilă, exonerează instanța de recurs de obligația de a examina dispoziția aplicabilă înainte de modificare, respectiv de a aprecia conformitatea acesteia cu dreptul Uniunii?

                  2)

                  Faptul de a considera că dispoziția în discuție a fost retrasă constituie o cale de atac efectivă în ceea ce privește drepturile și libertățile garantate de dreptul Uniunii (în speță, articolele 9 și 10 din Directiva 2012/27/UE (1)), respectiv constituie o asemenea cale de atac situația în care posibilitatea, prevăzută de dreptul național, de a examina dacă, înainte de modificarea sa, dispoziția națională respectivă era conformă cu dreptul Uniunii există numai în cazul în care instanța competentă este sesizată cu o acțiune în repararea prejudiciului concretă, întemeiată pe această dispoziție, și numai în ceea ce privește persoana care a formulat acțiunea?

                  3)

                  În cazul unui răspuns afirmativ la a doua întrebare: se poate admite ca, în perioada cuprinsă între adoptare și modificare, dispoziția în discuție să continue să reglementeze raporturile juridice aplicabile unui cerc nelimitat de persoane, care nu au formulat acțiuni în repararea prejudiciului în temeiul acestei dispoziții, respectiv ca aprecierea conformității normei naționale cu norma de drept al Uniunii pentru perioada anterioară modificării să nu fi fost efectuată în privința acestor persoane?

         (1)  Directiva 2012/27/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 25 octombrie 2012 privind eficiența energetică, de modificare a Directivelor 2009/125/CE și 2010/30/UE și de abrogare a Directivelor 2004/8/CE și 2006/32/CE (JO 2012, L 315, p. 1).


title: Cauza C-293/21: Cerere de decizie preliminară introdusă de Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Lituania) la 7 mai 2021 – Likviduojama UAB „Vittamed technologijos”/Valstybinė mokesčių inspekcija

text:
               19.7.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 289/29

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Lituania) la 7 mai 2021 – Likviduojama UAB „Vittamed technologijos”/Valstybinė mokesčių inspekcija
      (Cauza C-293/21)
      (2021/C 289/40)
      Limba de procedură: lituaniana

         Instanța de trimitere

      Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas

         Părțile din procedura principală

         Recurentă: Likviduojama UAB „Vittamed technologijos”

         Intimată: Valstybinė mokesčių inspekcija

         Întrebările preliminare

      Articolele 184-187 din Directiva 2006/112/CE (1) a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată trebuie interpretate în sensul că o persoană impozabilă este (sau nu este) obligată să regularizeze deducerea taxei pe valoarea adăugată (TVA) aplicate achiziției de bunuri și servicii în scopul producerii de bunuri de capital atunci când aceste bunuri nu mai sunt destinate utilizării în cadrul activităților economice impozabile, întrucât proprietarul (acționarul) persoanei impozabile hotărăște să o plaseze în lichidare, iar persoana impozabilă depune o cerere de radiere din registrul persoanelor impozabile în scopuri de TVA? Răspunsul la această întrebare este influențat de motivele deciziei de lichidare a persoanei impozabile, și anume de faptul că decizia de lichidare a fost luată din cauza pierderilor în continuă creștere, a lipsei comenzilor și a îndoielilor acționarului cu privire la rentabilitatea activității economice prevăzute (preconizate)?

         (1)  Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată (JO 2006, L 347, p. 1, Ediție specială, 09/vol. 3, p. 7).


title: Cauza C-295/21: Cerere de decizie preliminară introdusă de Cour d'appel de Bruxelles (Belgia) la 10 mai 2021 – Allianz Benelux SA/État belge, SPF Finances

text:
               19.7.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 289/29

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Cour d'appel de Bruxelles (Belgia) la 10 mai 2021 – Allianz Benelux SA/État belge, SPF Finances
      (Cauza C-295/21)
      (2021/C 289/41)
      Limba de procedură: franceza

         Instanța de trimitere

      Cour d'appel de Bruxelles

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: Allianz Benelux SA

         Pârât: État belge, SPF Finances

         Întrebările preliminare

      Articolul 4 alineatul (1) din Directiva 90/435/CEE a Consiliului din 23 iulie 1990 privind regimul fiscal comun care se aplică societăților-mamă și filialelor acestora din diferite state membre (1), coroborat sau nu cu dispozițiile Directivei 78/855/CEE (A treia directivă) (2) și ale Directivei 82/891/CEE (A șasea directivă) (3) privind dreptul societăților, trebuie interpretat în sensul că se opune unei legislații naționale care prevede că profitul distribuit, vizat de directivă, este integrat în baza de impozitare a societății beneficiare a dividendelor înainte de a fi deduse din aceasta în limita a 95 % din cuantumul lor și, după caz, este reportat pentru exercițiile fiscale ulterioare, însă care, în lipsa unei dispoziții specifice care să prevadă în cazul unei operațiuni de reorganizare a societăților că deducerile astfel reportate la nivelul societății cedente sunt transferate integral societății beneficiare, are drept consecință faptul că profitul vizat este impozitat în mod indirect cu ocazia operațiunii menționate, ca urmare a aplicării unei dispoziții care limitează transferul deducerilor respective proporțional cu partea reprezentată de activul net fiscal înainte de operațiune al elementelor absorbite ale societății cedente din totalul, de asemenea înainte de operațiune, al activului net fiscal al societății absorbante și al valorii fiscale nete a elementelor absorbite?

         (1)  JO 1990, L 225, p. 6.

         (2)  A treia Directivă a Consiliului din 9 octombrie 1978 în temeiul articolului 54 alineatul (3) litera (g) din tratat, privind fuziunile societăților comerciale pe acțiuni (JO 1978, L 295, p. 36, Ediție specială, 17/vol. 1, p. 42).

         (3)  A Șasea Directivă a Consiliului din 17 decembrie 1982 în temeiul articolului 54 alineatul (3) litera (g) din tratat, privind divizarea societăților comerciale pe acțiuni (JO 1982, L 378, p. 47, Ediție specială, 17/vol. 1, p. 50).


title: Cauza C-121/20: Ordonanța președintelui Curții din 26 martie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Rechtbank Den Haag, zittingsplaats Amsterdam – Țările de Jos) – VG/Minister van Buitenlandse Zaken

text:
               19.7.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 289/31

      Ordonanța președintelui Curții din 26 martie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Rechtbank Den Haag, zittingsplaats Amsterdam – Țările de Jos) – VG/Minister van Buitenlandse Zaken
      (Cauza C-121/20) (1)

      (2021/C 289/43)
      Limba de procedură: neerlandeza
      Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

         (1)  JO C 209, 22.06.2020.


title: Cauza C-317/20: Ordonanța președintelui Curții din 26 aprilie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Landgericht Mainz – Germania) – KX/PY GmbH

text:
               19.7.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 289/31

      Ordonanța președintelui Curții din 26 aprilie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Landgericht Mainz – Germania) – KX/PY GmbH
      (Cauza C-317/20) (1)

      (2021/C 289/44)
      Limba de procedură: germana
      Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

         (1)  JO C 348, 19.10.2020.


title: Cauza C-336/20: Ordonanța președintelui Curții din 27 aprilie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Landgericht Ravensburg – Germania) – QY/Bank 11 für Privatkunden und Handel GmbH

text:
               19.7.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 289/31

      Ordonanța președintelui Curții din 27 aprilie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Landgericht Ravensburg – Germania) – QY/Bank 11 für Privatkunden und Handel GmbH
      (Cauza C-336/20) (1)

      (2021/C 289/45)
      Limba de procedură: germana
      Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

         (1)  JO C 423, 7.12.2020.


title: Cauzele conexate C-442/20 – C-445/20: Ordonanța președintelui Curții din 16 aprilie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Amtsgericht Nürnberg – Germania) – flightright GmbH (C-442/20, C-443/20 și C-444/20), PN și LM (C-445/20)/Ryanair Designated Activity Company

text:
               19.7.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 289/31

      Ordonanța președintelui Curții din 16 aprilie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Amtsgericht Nürnberg – Germania) – flightright GmbH (C-442/20, C-443/20 și C-444/20), PN și LM (C-445/20)/Ryanair Designated Activity Company
      (Cauzele conexate C-442/20 – C-445/20) (1)

      (2021/C 289/46)
      Limba de procedură: germana
      Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

         (1)  JO C 433, 14.12.2020.


title: Cauza C-591/20: Ordonanța președintelui Curții din 11 martie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Bundesgerichtshof – Germania) – Reprensus GmbH/S-V Pavlovi Trejd EOOD

text:
               19.7.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 289/32

      Ordonanța președintelui Curții din 11 martie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Bundesgerichtshof – Germania) – Reprensus GmbH/S-V Pavlovi Trejd EOOD
      (Cauza C-591/20) (1)

      (2021/C 289/47)
      Limba de procedură: germana
      Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

         (1)  JO C 35, 1.2.2021.


title: Cauza T-718/17: Hotărârea Tribunalului din 2 iunie 2021 – Italia/Comisia [„Regim lingvistic – Anunț de concurs general pentru recrutarea de administratori și asistenți în domeniul clădirilor – Cunoștințe lingvistice – Limitarea alegerii limbii 2 de concurs la trei limbi – Regulamentul nr. 1 – Articolul 1d alineatul (1), articolul 27 și articolul 28 litera (f) din statut – Discriminare pe motiv de limbă – Interesul serviciului – Proporționalitate”]

text:
               19.7.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 289/33

      Hotărârea Tribunalului din 2 iunie 2021 – Italia/Comisia
      (Cauza T-718/17) (1)

      („Regim lingvistic - Anunț de concurs general pentru recrutarea de administratori și asistenți în domeniul clădirilor - Cunoștințe lingvistice - Limitarea alegerii limbii 2 de concurs la trei limbi - Regulamentul nr. 1 - Articolul 1d alineatul (1), articolul 27 și articolul 28 litera (f) din statut - Discriminare pe motiv de limbă - Interesul serviciului - Proporționalitate”)
      (2021/C 289/48)
      Limba de procedură: italiana

         Părțile

         Reclamantă: Republica Italia (reprezentanți: G. Palmieri, agent, assistat de P. Gentili, avvocato dello Stato)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: G. Gattinara, D. Milanowska și L. Vernier, agenți)

         Intervenient în susținerea reclamantei: Regatul Spaniei (reprezentant: S. Jiménez García, agent)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE prin care se solicită anularea anunțului de concursuri generale EPSO/AD/342/17 (AD 6), organizat pentru constituirea unor liste de rezervă de ingineri în domeniul gestionării clădirilor (inclusiv ingineri în domeniul mediului și al serviciilor) și EPSO/AST/141/17 (AST 3) organizat pentru constituirea unor liste de rezervă, în primul rând, de coordonatori și tehnicieni în domeniul construcției de clădiri (profilul 1), în al doilea rând, de coordonatori de clădiri și tehnicieni în domeniul climatizării și al ingineriei electromecanice și electronice (profilul 2) și în al treilea rând, de asistenți în domeniul securității în muncă și a siguranței clădirilor (profilul 3) (JO 2017, C 242 A, p. 1)

         Dispozitivul

                  1)

                  Anulează anunțul de concursuri generale EPSO/AD/342/17 (AD 6), organizat pentru constituirea unor liste de rezervă de ingineri în domeniul gestionării clădirilor (inclusiv ingineri în domeniul mediului și al serviciilor) și EPSO/AST/141/17 (AST 3) organizat pentru constituirea unor liste de rezervă, în primul rând, de coordonatori și tehnicieni în domeniul construcției de clădiri (profilul 1), în al doilea rând, de coordonatori de clădiri și tehnicieni în domeniul climatizării și al ingineriei electromecanice și electronice (profilul 2) și în al treilea rând, de asistenți în domeniul securității în muncă și a siguranței clădirilor (profilul 3).

                  2)

                  Obligă Comisia Europeană să suporte propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de Republica Italiană.

                  3)

                  Regatul Spaniei suportă propriile cheltuieli de judecată.

         (1)  JO C 424, 11.12.2017.


title: Cauza T-169/19: Hotărârea Tribunalului din 2 iunie 2021 – Style & Taste/EUIPO – The Polo/Lauren Company (Reprezentarea unui jucător de polo) [Marcă a Uniunii Europene – Procedură de declarare a nulității – Marcă a Uniunii Europene figurativă care reprezintă un jucător de polo – Desen sau model industrial național anterior – Motiv relativ de nulitate – Articolul 52 alineatul (2) litera (d) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 [devenit articolul 60 alineatul (2) litera (d) din Regulamentul (UE) 2017/1001]

text:
               19.7.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 289/34

      Hotărârea Tribunalului din 2 iunie 2021 – Style & Taste/EUIPO – The Polo/Lauren Company (Reprezentarea unui jucător de polo)
      (Cauza T-169/19) (1)

      (Marcă a Uniunii Europene - Procedură de declarare a nulității - Marcă a Uniunii Europene figurativă care reprezintă un jucător de polo - Desen sau model industrial național anterior - Motiv relativ de nulitate - Articolul 52 alineatul (2) litera (d) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 [devenit articolul 60 alineatul (2) litera (d) din Regulamentul (UE) 2017/1001)
      (2021/C 289/50)
      Limba de procedură: spaniola

         Părţile

         Reclamantă: Style & Taste, SL (Madrid, Spania) (reprezentant: L. Plaza Fernández Villa, avocat)

         Pârât: Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentanţi: S. Palmero Cabezas și H. O’Neill, agenți)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO, intervenientă la Tribunal: The Polo/Lauren Company LP (New York, New York, Statele Unite) (reprezentant: M. Garayalde Niño, avocat)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 7 ianuarie 2019 (cauza R 1272/2018-5), privind o procedură de declarare a nulității între Style & Taste și The Polo/Lauren Company

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Obligă Style & Taste, SL, la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 155, 6.5.2019.


title: Cauza T-260/18: Ordonanța Tribunalului din 28 mai 2021 – Makhlouf/Comisia și BCE („Răspundere extracontractuală – Politica economică și monetară – Program de susținere a stabilității în Cipru – Memorandumul de înțelegere din 26 aprilie 2013 privind condițiile specifice de politică economică încheiat între Cipru și Mecanismul european de stabilitate – Reclamant care a încetat să răspundă solicitărilor Tribunalului – Nepronunțare asupra fondului”)

text:
               19.7.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 289/36

      Ordonanța Tribunalului din 28 mai 2021 – Makhlouf/Comisia și BCE
      (Cauza T-260/18) (1)

      („Răspundere extracontractuală - Politica economică și monetară - Program de susținere a stabilității în Cipru - Memorandumul de înțelegere din 26 aprilie 2013 privind condițiile specifice de politică economică încheiat între Cipru și Mecanismul european de stabilitate - Reclamant care a încetat să răspundă solicitărilor Tribunalului - Nepronunțare asupra fondului”)
      (2021/C 289/52)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamant: Rami Makhlouf (Damasc, Siria) (reprezentant: E. Ruchat, avocat)

         Pârâte: Comisia Europeană (reprezentanți: L. Flynn, T. Materne și T. Maxian Rusche, agenți), Banca Centrală Europeană (reprezentanți: O. Heinz, G. Várhelyi și P. Papapaschalis, agenți, asistați de H.-G Kamann, avocat)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 268 TFUE prin care se urmărește repararea prejudiciului pretins suferit de reclamant ca urmare a Memorandumului de înțelegere din 26 aprilie 2013 privind condițiile specifice de politică economică încheiat între Republica Cipru și Mecanismul european de stabilitate (MES)

         Dispozitivul

                  1)

                  Constată că nu mai este necesar să se pronunțe asupra acțiunii.

                  2)

                  Îl obligă pe domnul Rami Makhlouf să suporte propriile cheltuieli de judecată, precum și cheltuielile de judecată efectuate de Banca Centrala Europeană (BCE).

                  3)

                  Comisia Europeană suportă propriile cheltuieli de judecată.

         (1)  JO C 240, 9.7.2018.


title: Cauza T-332/20: Ordonanța Tribunalului din 31 mai 2021 – König Ludwig International/EUIPO (Royal Bavarian Beer) [„Marcă a Uniunii Europene – Înregistrare internațională care desemnează Uniunea Europeană – Marca verbală Royal Bavarian Beer – Motiv absolut de refuz – Caracter descriptiv – Articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (UE) 2017/1001 – Dreptul de a fi ascultat – Articolul 94 alineatul (1) din Regulamentul 2017/1001 – Caracter unitar al mărcii Uniunii Europene – Articolul 1 alineatul (2) din Regulamentul 2017/1001 – Acțiune vădit nefondată”]

text:
               19.7.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 289/37

      Ordonanța Tribunalului din 31 mai 2021 – König Ludwig International/EUIPO (Royal Bavarian Beer)
      (Cauza T-332/20) (1)

      („Marcă a Uniunii Europene - Înregistrare internațională care desemnează Uniunea Europeană - Marca verbală Royal Bavarian Beer - Motiv absolut de refuz - Caracter descriptiv - Articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (UE) 2017/1001 - Dreptul de a fi ascultat - Articolul 94 alineatul (1) din Regulamentul 2017/1001 - Caracter unitar al mărcii Uniunii Europene - Articolul 1 alineatul (2) din Regulamentul 2017/1001 - Acțiune vădit nefondată”)
      (2021/C 289/53)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: König Ludwig International GmbH & Co. KG (Geltendorf, Germania) (reprezentanți: O. Spuhler și J. Stock, avocați)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentant: S. Palmero Cabezas, agent)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a patra de recurs a EUIPO din 1 aprilie 2020 (cauza R 1714/2019-4) privind înregistrarea internațională care desemnează Uniunea Europeană a mărcii verbale Royal Bavarian Beer

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea ca fiind vădit nefondată.

                  2)

                  Obligă König Ludwig International GmbH & Co. KG la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 255, 3.8.2020.