title: Cauza T-224/20: Hotărârea Tribunalului din 15 decembrie 2021 – FT și alții/Comisia („Funcție publică – Funcționari – Remunerație – Personalul Comisiei repartizat într-o țară terță – Actualizare intermediară a coeficienților corectori – Eroare vădită de apreciere – Efect retroactiv – Securitate juridică – Obligația de solicitudine”)

text:
               21.2.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 84/36

      Hotărârea Tribunalului din 15 decembrie 2021 – FT și alții/Comisia
      (Cauza T-224/20) (1)

      („Funcție publică - Funcționari - Remunerație - Personalul Comisiei repartizat într-o țară terță - Actualizare intermediară a coeficienților corectori - Eroare vădită de apreciere - Efect retroactiv - Securitate juridică - Obligația de solicitudine”)
      (2022/C 84/50)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamanți: FT și ceilalți 22 de reclamanți ale căror nume figurează în anexa la hotărâre (reprezentant: J.-N. Louis, avocat)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: B. Mongin și I. Melo Sampaio, agenți)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 270 TFUE prin care se solicită anularea fișelor de salarizare aferente lunii iunie 2019 ale reclamanților în măsura în care aplică, pentru prima dată, coeficienții corectori stabiliți, cu efect retroactiv, la 1 august 2018

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Îi obligă pe FT și pe ceilalți reclamanți ale căror nume figurează în anexă la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 247, 27.7.2020.


title: Cauza T-225/20: Hotărârea Tribunalului din 15 decembrie 2021 – FJ și alții/SEAE („Funcție publică – Funcționari – Remunerație – Personal al SEAE repartizat într-o țară terță – Actualizare intermediară a coeficienților corectori – Eroare vădită de apreciere – Efect retroactiv – Securitate juridică – Obligația de solicitudine”)

text:
               21.2.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 84/37

      Hotărârea Tribunalului din 15 decembrie 2021 – FJ și alții/SEAE
      (Cauza T-225/20) (1)

      („Funcție publică - Funcționari - Remunerație - Personal al SEAE repartizat într-o țară terță - Actualizare intermediară a coeficienților corectori - Eroare vădită de apreciere - Efect retroactiv - Securitate juridică - Obligația de solicitudine”)
      (2022/C 84/51)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamanți: FJ și ceilalți 7 reclamanți ale căror nume figurează în anexa la hotărâre (reprezentant: J.-N. Louis, avocat)

         Pârât: Serviciul European de Acțiune Externă (reprezentanți: S. Marquardt și R. Spáč, agenți)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 270 TFUE și prin care se solicită anularea fișelor de remunerație din luna iunie 2019 ale reclamanților în măsura în care aplică, pentru prima dată, coeficienții corectori stabiliți, cu efect retroactiv, la 1 august 2018

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Îi obligă pe FJ și pe ceilalți reclamanți ale căror nume figurează în anexa la hotărâre la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 247, 27.7.2020.


title: Cauza T-409/20: Hotărârea Tribunalului din 21 decembrie 2021 – KS/Frontex [„Funcție publică – Agenți temporari – Contract pe perioadă determinată – Rezilierea contractului – Ruperea legăturii de încredere – Articolul 47 litera (b) punctul (ii) din RAA – Dreptul de a fi ascultat – Obligația de solicitudine – Cereri de asistență și de despăgubire – Acțiune în anulare și în despăgubire”]

text:
               21.2.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 84/37

      Hotărârea Tribunalului din 21 decembrie 2021 – KS/Frontex
      (Cauza T-409/20) (1)

      („Funcție publică - Agenți temporari - Contract pe perioadă determinată - Rezilierea contractului - Ruperea legăturii de încredere - Articolul 47 litera (b) punctul (ii) din RAA - Dreptul de a fi ascultat - Obligația de solicitudine - Cereri de asistență și de despăgubire - Acțiune în anulare și în despăgubire”)
      (2022/C 84/52)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamant: KS (reprezentant: N. de Montigny, avocată)

         Pârâtă: Agenția Europeană pentru Poliția de Frontieră și Garda de Coastă (reprezentanți: H. Caniard, S. Drew, W. Szmidt și B. Dukay-Zangrando, agenți, asistați de T. Bontinck, A. Guillerme și L. Burguin, avocați)

         Obiectul

      Cerere formulată în temeiul articolului 270 TFUE prin care se solicită, pe de o parte, anularea Deciziei Frontex din 30 august 2019 privind rezilierea contractului de muncă pe durată determinată al reclamantului și a Deciziei din 13 februarie 2020 privind respingerea cererilor de asistență și de despăgubire formulate de acesta și, pe de altă parte, repararea prejudiciului moral pe care reclamantul l-ar fi suferit din această cauză

         Dispozitivul

                  1)

                  Anulează Decizia Agenției Europene pentru Poliția de Frontieră și Garda de Coastă (Frontex) din 13 februarie 2020, în măsura în care prin aceasta se respinge cererea de asistență formulată de KS.

                  2)

                  Respinge în rest acțiunea.

                  3)

                  KS va suporta propriile cheltuieli de judecată.

                  4)

                  Obligă Frontex să suporte, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, jumătate din cele efectuate de KS.

         (1)  JO C 279, 24.8.2020.


title: Cauza T-573/20: Hotărârea Tribunalului din 21 decembrie 2021 – MG/BEI („Funcție publică – Personalul BEI – Remunerație – Alocații familiale – Refuz de a acorda alocațiile unui părinte căruia nu i s-a încredințat copilul – Procedură de conciliere – Termen rezonabil – Răspundere”)

text:
               21.2.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 84/38

      Hotărârea Tribunalului din 21 decembrie 2021 – MG/BEI
      (Cauza T-573/20) (1)

      („Funcție publică - Personalul BEI - Remunerație - Alocații familiale - Refuz de a acorda alocațiile unui părinte căruia nu i s-a încredințat copilul - Procedură de conciliere - Termen rezonabil - Răspundere”)
      (2022/C 84/53)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamant: MG (reprezentanți: L. Levi și A. Blot, avocate)

         Pârâtă: Banca Europeană de Investiții (reprezentanți: G. Faedo și K. Carr, agenți, asistate de A. Dal Ferro, avocat)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 270 TFUE și pe articolul 50a din Statutul Curții de Justiție a Uniunii Europene având ca obiect, pe de o parte, anularea scrisorilor din partea BEI din 11 octombrie 2018, din 7 ianuarie 2019 și din 30 iulie 2020 pe baza cărora reclamantul a fost privat de beneficiul alocațiilor familiale și de drepturile financiare derivate și, pe de altă parte, repararea prejudiciului moral pe care reclamantul l-ar fi suferit

         Dispozitivul

                  1)

                  Obligă Banca Europeană de Investiții (BEI) la plata sumei de 500 de euro către MG pentru prejudiciul moral suferit.

                  2)

                  Respinge în rest acțiunea.

                  3)

                  MG și BEI vor suporta fiecare propriile cheltuieli de judecată.

         (1)  JO C 371, 3.11.2020.


title: Cauza T-618/20: Hotărârea Tribunalului din 15 decembrie 2021 – FZ și alții/Comisia („Funcție publică – Funcționari – Remunerație – Personalul Comisiei repartizat într-o țară terță – Actualizare anuală și intermediară a coeficienților corectori – Eroare vădită de apreciere”)

text:
               21.2.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 84/38

      Hotărârea Tribunalului din 15 decembrie 2021 – FZ și alții/Comisia
      (Cauza T-618/20) (1)

      („Funcție publică - Funcționari - Remunerație - Personalul Comisiei repartizat într-o țară terță - Actualizare anuală și intermediară a coeficienților corectori - Eroare vădită de apreciere”)
      (2022/C 84/54)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamanți: FZ și ceilalți 17 reclamanți ale căror nume figurează în anexa la hotărâre (reprezentant: J.-N. Louis, avocat)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: I. Melo Sampaio, B. Mongin și A.-C. Simon, agenți)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 270 TFUE prin care se solicită anularea fișelor de salarizare aferente lunii decembrie 2019 ale reclamanților în măsura în care aplică, pentru prima dată, coeficienții corectori stabiliți, cu efect retroactiv, la 1 aprilie și 1 iulie 2019

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Îi obligă pe FZ și pe ceilalți reclamanți ale căror nume figurează în anexa la hotărâre la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 433, 14.12.2020.


title: Cauza T-619/20: Hotărârea Tribunalului din 15 decembrie 2021 – FJ și alții/SEAE („Funcție publică – Funcționari – Remunerație – Personal al SEAE repartizat într-o țară terță – Actualizare anuală și intermediară a coeficienților corectori – Eroare vădită de apreciere”)

text:
               21.2.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 84/39

      Hotărârea Tribunalului din 15 decembrie 2021 – FJ și alții/SEAE
      (Cauza T-619/20) (1)

      („Funcție publică - Funcționari - Remunerație - Personal al SEAE repartizat într-o țară terță - Actualizare anuală și intermediară a coeficienților corectori - Eroare vădită de apreciere”)
      (2022/C 84/55)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamanți: FJ, FL, FM, FN, FP (reprezentant: J.-N. Louis, avocat)

         Pârât: Serviciul European de Acțiune Externă (reprezentanți: S. Marquardt și R. Spáč, agenți)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 270 TFUE și prin care se solicită anularea fișelor de remunerație din luna decembrie 2019 ale reclamanților în măsura în care aplică, pentru prima dată, coeficienții corectori stabiliți, cu efect retroactiv, la 1 aprilie și la 1 iulie 2019

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Îi obligă pe FJ, FL, FM, FN et FP la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 433, 14.12.2020.


title: Cauza T-188/21: Hotărârea Tribunalului din 15 decembrie 2021 – Lück/EUIP O – R. H. Investment (MALLE) [„Marcă a Uniunii Europene – Procedură de declarare a nulității – Marca Uniunii Europene verbală MALLE – Motiv absolut de refuz – Caracter descriptiv – Lipsa caracterului distinctiv – Articolul 7 alineatul (1) literele (b) și (c) din Regulamentul (UE) 2017/1001 – Caracter inoperant al motivului unic”]

text:
               21.2.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 84/40

      Hotărârea Tribunalului din 15 decembrie 2021 – Lück/EUIP O – R. H. Investment (MALLE)
      (Cauza T-188/21) (1)

      („Marcă a Uniunii Europene - Procedură de declarare a nulității - Marca Uniunii Europene verbală MALLE - Motiv absolut de refuz - Caracter descriptiv - Lipsa caracterului distinctiv - Articolul 7 alineatul (1) literele (b) și (c) din Regulamentul (UE) 2017/1001 - Caracter inoperant al motivului unic”)
      (2022/C 84/56)
      Limba de procedură: germana

         Părțile

         Reclamant: Jörg Lück (Hilden, Germania) (reprezentant: L. Becker, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentanți: M. Eberl și E. Markakis, agenți)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO, intervenientă la Tribunal: R. H. Investment UG (haftungsbeschränkt) (Erlangen, Germania) (reprezentanți: M. Metzner și M. Scheiner, avocați)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 21 decembrie 2020 (cauza R 1393/2020-5), referitoare la o procedură de declarare a nulității între R. H. Investment și M. Lück

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Îl obligă pe domnul Jörg Lück la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 217, 7.6.2021.


title: Cauza T-708/21: Acțiune introdusă la 27 octombrie 2021 – NO/Comisia

text:
               21.2.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 84/40

      Acțiune introdusă la 27 octombrie 2021 – NO/Comisia
      (Cauza T-708/21)
      (2022/C 84/57)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamant: NO (reprezentant: E. Smartt, solicitor)

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Concluziile

      Reclamantul solicită Tribunalului:

                  —

                  constatarea abținerii de a acționa a Comisiei, cu încălcarea obligațiilor care îi revin în temeiul articolului 265 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, întrucât aceasta nu a luat poziție ca urmare a plângerilor reclamantului referitoare, inter alia, la ajutorul de stat acordat de Irlanda;

                  —

                  obligarea Comisiei la suportarea propriilor cheltuieli de judecată și

                  —

                  dispunerea rambursării cheltuielilor de judecată efectuate de reclamant.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamantul invocă următorul motiv:
      În conformitate cu articolul 265 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, Comisia era obligată să ia poziție ca urmare a plângerilor reclamantului privind, inter alia, ajutorul de stat acordat de Irlanda, într-un termen rezonabil de la formularea plângerilor reclamantului sau înainte de expirarea acestuia. Având în vedere abţinerea de a acţiona într-un termen rezonabil, reclamantul a solicitat Comisiei să acționeze, prin scrisoarea din 28 iunie 2021. Ca răspuns la solicitarea reclamantului de a acționa, Comisia s-a abținut să ia poziție în termenul stabilit ca urmare a solicitării respective.
      Considerând că, în aceste împrejurări, lipsa unei luări de poziție a Comisiei este incontestabilă, reclamantul a introdus prezenta acțiune în constatarea abținerii de a acționa în temeiul articolului 265 TFUE.


title: Cauza T-748/21: Acțiune introdusă la 25 noiembrie 2021 – Hangzhou Dingsheng Industrial Group și alții/Comisia

text:
               21.2.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 84/41

      Acțiune introdusă la 25 noiembrie 2021 – Hangzhou Dingsheng Industrial Group și alții/Comisia
      (Cauza T-748/21)
      (2022/C 84/58)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamante: Hangzhou Dingsheng Industrial Group Co., Ltd (Hangzhou, China), Dingheng New Materials Co., Ltd (Rayong, Thailanda), Thai Ding Li New Materials Co., Ltd (Rayong) (reprezentanți: G. Coppo și G. Pregno, lawyers)

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Concluziile

      Reclamantele solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea Regulamentului de punere în aplicare (UE) 2021/1474 (1) al Comisiei din 14 septembrie 2021 de extindere a taxei antidumping definitive instituite prin Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2015/2384 și prin Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2017/271 asupra importurilor de anumite folii de aluminiu originare din Republica Populară Chineză la importurile de anumite folii de aluminiu expediate din Thailanda, indiferent dacă au fost sau nu declarate ca fiind originare din Thailanda, publicat în
                        Jurnalul Oficial L 325din 15 septembrie 2021, în măsura în care privește societățile Hangzhou Dingsheng Industrial Group Co., Ltd., Dingheng New Materials Co., Ltd., și Thai Ding Li New Materials Co. Ltd; și

                  —

                  obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată aferente prezentei proceduri.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamantele invocă două motive.

                  1.

                  Prin intermediul primului motiv, reclamantele susțin că regulamentul atacat este afectat de un viciu de drept în măsura în care încheie o anchetă care a fost deschisă – prin intermediul regulamentului de deschidere – fără ca Comisia să fi îndeplinit standardul de probă impus de articolul 13 alineatul (3) din regulamentul de bază (primul aspect al primului motiv). În fapt, Comisia s-a întemeiat, fără să efectueze nicio examinare, pe conținutul cererii, care este însă incomplet și în mod semnificativ eronat, întrucât se bazează pe informații nefiabile, pe care Comisia nu le-a verificat sau nu le-a analizat. În plus, reclamantele susțin că Comisia nu a examinat în mod corespunzător observațiile reclamantelor cu privire la nelegalitatea inițierii (al doilea aspect al primului motiv).

                  2.

                  Prin intermediul celui de al doilea motiv, reclamantele susțin că Comisia nu a motivat suficient existența elementelor materiale enumerate la articolul 13 alineatul (1) din regulamentul de bază, în special în ceea ce privește cerința referitoare la compromiterea efectelor corective ale taxelor, cu încălcarea articolului 296 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene și a articolului 20 alineatul (2) din regulamentul de bază

         (1)  JO 2021, L 325, p. 6.


title: Cauza T-774/21: Acțiune introdusă la 13 decembrie 2021 – DPG Deutsche Pfandsystem/EUIPO – EUIPO – Užstato sistemos administratorius (Reprezentarea conturului unei sticle și a unei săgeți)

text:
               21.2.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 84/42

      Acțiune introdusă la 13 decembrie 2021 – DPG Deutsche Pfandsystem/EUIPO – EUIPO – Užstato sistemos administratorius (Reprezentarea conturului unei sticle și a unei săgeți)
      (Cauza T-774/21)
      (2022/C 84/59)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

         Părțile

         Reclamantă: DPG Deutsche Pfandsystem (Berlin, Germania) (reprezentantă: J. Götz, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: EUIPO – Užstato sistemos administratorius

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Solicitantul mărcii în litigiu: cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

         Marca în litigiu: înregistrarea internațională care desemnează Uniunea Europeană a mărcii Uniunii Europene figurative (Reprezentarea conturului unei sticle și a unei săgeți) – cererea de înregistrare nr. 14 481 519

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție

         Decizia atacată: Decizia Camerei a doua de recurs a EUIPO din 23 septembrie 2021 în cauza R 117/2020-2

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                  obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivul invocat

      Camera de recurs și-a întemeiat decizia, în mod eronat, pe faptul că reclamanta nu a făcut dovada utilizării serioase a mărcii sale anterioare în mod corespunzător funcției sale principale de semn care indică originea comercială a produselor și serviciilor în cauză.


title: Cauza T-778/21: Acțiune introdusă la 15 decembrie 2021 – Folkertsma/Comisia

text:
               21.2.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 84/42

      Acțiune introdusă la 15 decembrie 2021 – Folkertsma/Comisia
      (Cauza T-778/21)
      (2022/C 84/60)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamant: Rommert Folkertsma (Zierikzee, Țările de Jos) (reprezentanți: L. Levi și P. Baudoux, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Concluziile

      Reclamantul solicită Tribunalului:

                  —

                  recunoașterea răspunderii extracontractuale a pârâtei;

                  —

                  acordarea de despăgubiri pentru prejudiciul material și moral suferit de reclamant ca urmare a comportamentului ilicit al pârâtei;

                  —

                  dacă este cazul, anularea Deciziei din 5 octombrie 2021 prin care pârâta nu își recunoaște răspunderea pentru excluderea reclamantului din proiectul SUBRATA din Filipine, precum și

                  —

                  obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamantul invocă trei motive în ceea ce privește comportamentul ilicit al pârâtei.

                  1.

                  Primul motiv, întemeiat pe încălcarea dreptului reclamantului de a fi ascultat.

                  2.

                  Al doilea motiv, întemeiat pe obligația de motivare a pârâtei.

                  3.

                  Al treilea motiv, întemeiat pe încălcarea obligației de diligență a pârâtei.

            Prejudiciul suferit de reclamant este real, cert și cuantificabil. Acesta constă, în primul rând, într-o pierdere de venituri pe durata contractului de servicii a al cărui titular era reclamantul, în pierderea unei șanse serioase de a obține reînnoirea acestui contract pentru doi ani la împlinirea termenului său inițial și, în al treilea rând, în atingerea adusă reputației reclamantului. Reclamantul solicită repararea prejudiciului său material și a prejudiciului său moral.


title: Cauza T-788/21: Acțiune introdusă la 21 decembrie 2021 – TDK Foil Italy/Comisia

text:
               21.2.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 84/43

      Acțiune introdusă la 21 decembrie 2021 – TDK Foil Italy/Comisia
      (Cauza T-788/21)
      (2022/C 84/61)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: TDK Foil Italy SpA (Rozzano, Italia) (reprezentanți: F. Di Gianni, A. Scalini și G. Pregno, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea Regulamentului de punere în aplicare (UE) 2021/1784 (1) al Comisiei din 8 octombrie 2021 de instituire a unei taxe antidumping definitive la importurile de produse laminate plate din aluminiu originare din Republica Populară Chineză, în măsura în care include în domeniul de aplicare al taxei antidumping folia de aluminiu brut utilizată pentru producerea aluminiului anodic de înaltă tensiune și a foliei pentru condensatorii electrolitici de aluminiu;

                  —

                  cu titlu subsidiar, anularea articolului 1 alineatul (1) din Regulamentul (UE) nr. 2021/1784, în măsura în care include în mod ilegal folia de aluminiu de înaltă puritate în domeniul de aplicare al taxei antidumping.

                  —

                  în orice caz, obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată aferente procedurii.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamanta invocă două motive.

                  1.

                  Primul motiv, întemeiat pe faptul că, atunci când a inclus folia de aluminiu de înaltă puritate în domeniul de aplicare al acestor măsuri, Comisia a săvârșit o eroare vădită de apreciere a elementelor de probă furnizate în cursul anchetei și a încălcat principiul proporționalității.

                  2.

                  Al doilea motiv, întemeiat pe faptul că regulamentul atacat încalcă articolul 1 alineatul (1) din regulamentul de bază, în măsura în care a aplicat taxe antidumping la importuri privind un produs care nu ar fi putut să cauzeze un prejudiciu industriei Uniunii în lipsa unui interes al Uniunii.

         (1)  JO 2021, L 359, p. 6.


title: Cauza T-792/21: Acțiune introdusă la 21 decembrie 2021 – ClientEarth/Comisia

text:
               21.2.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 84/44

      Acțiune introdusă la 21 decembrie 2021 – ClientEarth/Comisia
      (Cauza T-792/21)
      (2022/C 84/62)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: ClientEarth AISBL (Bruxelles, Belgia) (reprezentant: F. Logue, solicitor)

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei implicite a Comisiei din 12 octombrie 2021 în cauza GESTDEM nr. 2021/4394 prin care s-a respins cererea reclamantei de acces la documente; (1)

                  —

                  obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată efectuate de reclamantă în temeiul articolelor 133 și 134 din Regulamentul de procedură al Tribunalului, inclusiv a celor efectuate de eventualii intervenienți.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamanta invocă un motiv unic, întemeiat pe lipsa de motivare de către Comisie, cu încălcarea articolului 8 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 (2), a articolului 41 alineatul (2) litera (c) din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene și a articolului 296 al doilea paragraf TFUE.

         (1)  Notă editorială: documentele în cauză vizează inițiativa legislativă a UE privind guvernanța corporativă sustenabilă.

         (2)  Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 al Parlamentului European și al Consiliului din 30 mai 2001 privind accesul public la documentele Parlamentului European, ale Consiliului și ale Comisiei (JO 2001, L 145, p. 43, Ediție specială, 01/vol. 3, p. 76).


title: Cauza T-796/21: Acțiune introdusă la 27 decembrie 2021 – Grupo Eig Multimedia/EUIPO – Globalización de Valores CFC & GCI (FORO16)

text:
               21.2.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 84/44

      Acțiune introdusă la 27 decembrie 2021 – Grupo Eig Multimedia/EUIPO – Globalización de Valores CFC & GCI (FORO16)
      (Cauza T-796/21)
      (2022/C 84/63)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: spaniola

         Părțile

         Reclamantă: Grupo Eig Multimedia, SL (Madrid, Spania) (reprezentant: D. Solana Giménez, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Globalización de Valores CFC & GCI, SL (Mairena del Aljarafe, Spania)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Solicitantul mărcii în litigiu: cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

         Marca în litigiu: cererea de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurativă „FORO16” – cererea de înregistrare nr. 18 036 099

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție

         Decizia atacată: Decizia Camerei a doua de recurs a EUIPO din 20 octombrie 2021 în cauza R 1785/2020-2

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate și admiterea concluziilor reclamantei, modificând decizia inițială și adoptând în locul acesteia o nouă decizie de respingere a înregistrării mărcii contestate;

                  —

                  obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivul invocat

                  —

                  încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) nr. 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.


title: Cauza T-799/21: Acțiune introdusă la 24 decembrie 2021 – European Food/EUIPO – Société des produits Nestlé (FITNESS)

text:
               21.2.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 84/45

      Acțiune introdusă la 24 decembrie 2021 – European Food/EUIPO – Société des produits Nestlé (FITNESS)
      (Cauza T-799/21)
      (2022/C 84/64)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

         Părțile

         Reclamantă: European Food SA (Drăgănești, România) (reprezentant: I. Speciac, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Société des produits Nestlé SA (Vevey, Elveția)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Titularul mărcii în litigiu: cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

         Marca în litigiu: marca Uniunii Europene verbală „FITNESS” – marca Uniunii Europene nr. 2 470 326

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de declarare a nulității

         Decizia atacată: Decizia Camerei întâi de recurs a EUIPO din 12 octombrie 2021 în cauza R 894/2020-1

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                  în subsidiar, modificarea deciziei atacate și admiterea căii de atac formulate împotriva deciziei diviziei de anulare în procedura de anulare nr. 5 802 C;

                  —

                  obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele invocate

                  —

                  Încălcarea articolului 65 alineatul (6) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 al Consiliului;

                  —

                  încălcarea articolului 76 din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 al Consiliului, precum și a normelor 37 și 50 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 2868/95 al Comisiei;

                  —

                  încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (b) coroborat cu articolul 52 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 al Consiliului;

                  —

                  încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (c) coroborat cu articolul 52 alineatele (1) și (2) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 al Consiliului.


title: Cauza T-1/22: Acțiune introdusă la 4 ianuarie 2022 – Airoldi Metalli/Comisia

text:
               21.2.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 84/46

      Acțiune introdusă la 4 ianuarie 2022 – Airoldi Metalli/Comisia
      (Cauza T-1/22)
      (2022/C 84/65)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Airoldi Metalli SpA (Molteno, Italia) (reprezentanți: M. Campa, D. Rovetta, P. Gjørtler și V. Villante, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea Regulamentului de punere în aplicare (UE) 2021/1784 al Comisiei din 8 octombrie 2021 de instituire a unei taxe antidumping definitive la importurile de produse laminate plate din aluminiu originare din Republica Populară Chineză;

                  —

                  obligarea Comisiei la plata cheltuielilor efectuate de reclamantă în prezenta procedură.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii având ca obiect anularea Regulamentului de punere în aplicare (UE) 2021/1784 al Comisiei (1), reclamanta invocă două motive.

                  1.

                  Primul motiv, întemeiat pe o eroare vădită de apreciere cu privire la analiza prejudiciului și analiza legăturii de cauzalitate, precum și cu privire la lipsa unei comunicări corespunzătoare a constatărilor.

                  2.

                  Al doilea motiv, întemeiat pe o eroare vădită de apreciere săvârșită de Comisia Europeană cu privire la posibila existență a unor distorsiuni semnificative într-o anumită țară sau într-un anumit sector din țara respectivă.

         (1)  Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2021/1784 al Comisiei din 8 octombrie 2021 de instituire a unei taxe antidumping definitive la importurile de produse laminate plate din aluminiu originare din Republica Populară Chineză (JO 2021, L 359, p. 6).


title: Cauza T-2/22: Acțiune introdusă la 4 ianuarie 2022 – Sveza Verkhnyaya Sinyachikha și alții/Comisia

text:
               21.2.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 84/46

      Acțiune introdusă la 4 ianuarie 2022 – Sveza Verkhnyaya Sinyachikha și alții/Comisia
      (Cauza T-2/22)
      (2022/C 84/66)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamanți: Sveza Verkhnyaya Sinyachikha NAO (Verkhnyaya Sinyachikha, Rusia) și șase alții (reprezentanți: P. Vander Schueren și E. Gergondet, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Concluziile

      Reclamanții solicită Tribunalului:

                  —

                  declararea admisibilității acțiunii;

                  —

                  anularea Regulamentului de punere în aplicare (UE) 2021/1930 al Comisei din 8 noiembrie 2021 de instituire a unei taxe antidumping definitive și de percepere definitivă a taxei provizorii instituite la importurile de placaj din lemn de mesteacăn originar din Rusia (1) (denumit în continuare „regulamentul atacat”), în măsura în care se aplică reclamanților și

                  —

                  obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată efectuate de reclamanți în prezenta procedură.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamanții invocă șase motive.

                  1.

                  Primul motiv, întemeiat pe săvârșirea de către pârâtă a unor erori vădite de apreciere și pe încălcarea de către aceasta a articolului 2 alineatul (10) litera (i) din Regulamentul (UE) 2016/1036 (2) (denumit în continuare „regulamentul de bază”), întrucât nu a considerat că reclamanții și Sveza-Les constituie o singură entitate economică și întrucât a ajustat prețul de export cu cuantumul comisioanelor plătite către Sveza-Les sau, cu titlu subsidiar, pe săvârșirea de către pârâtă a unor erori vădite de apreciere și pe încălcarea de către aceasta a articolului 2 alineatul (10) și a articolului 2 alineatul (10) litera (i) din regulamentul de bază, întrucât nu a ajustat valoarea normală a marjei încasate de Sveza-Les pentru vânzările de pe piața internă.

                  2.

                  Al doilea motiv, întemeiat pe săvârșirea de către pârâtă a unor erori vădite de apreciere și pe încălcarea de către aceasta a articolului 2 alineatul (6) din regulamentul de bază, întrucât nu a luat în considerare dividendele primite de Sveza-Les de la Sveza Uralskiy atunci când a determinat VAG pentru construirea valorii normale.

                  3.

                  Al treilea motiv, întemeiat pe săvârșirea de către pârâtă a unor erori vădite de apreciere și pe încălcarea de către aceasta a articolului 2 alineatul (6) din regulamentul de bază, întrucât a repartizat costurile suportate de Sveza-Les în legătură cu serviciile de management în producția și vânzările de placaj, atunci când a determinat VAG pentru construirea valorii normale.

                  4.

                  Al patrulea motiv, întemeiat pe săvârșirea de către pârâtă a unor erori vădite de apreciere și pe încălcarea de către aceasta a obligației de motivare și a dreptului la bună administrare, prin includerea placajului de formă pătrată în definiția produsului în cauză sau, cu titlu subsidiar, pe săvârșirea de către pârâtă a unor erori vădite de apreciere și pe încălcarea de către aceasta a obligației de motivare, a dreptului la bună administrare și a articolului 3 alineatele (2) și (6) din regulamentul de bază, prin neevaluarea separată a placajului de formă pătrată sub aspectul prejudiciului și al legăturii de cauzalitate.

                  5.

                  Al cincilea motiv, întemeiat pe săvârșirea de către pârâtă a unor erori vădite de apreciere și pe încălcarea de către aceasta a articolului 3 alineatul (2) din regulamentul de bază și a dreptului la bună administrare, prin stabilirea cifrelor privind importurile pe baza unor date nefiabile.

                  6.

                  Al șaselea motiv, întemeiat pe săvârșirea de către pârâtă a unor erori vădite de apreciere și pe încălcarea de către aceasta a articolului 3 alineatele (6) și (7) din regulamentul de bază și a dreptului la bună administrare, întrucât nu a luat în considerare, în cadrul aprecierii sale privind legătura de cauzalitate, existența diferitor segmente de piață, precum și impactul altor factori cunoscuți care cauzează prejudicii.

         (1)  JO 2021, L 394, p. 7.

         (2)  Regulamentul (UE) 2016/1036 al Parlamentului European și al Consiliului din 8 iunie 2016 privind protecția împotriva importurilor care fac obiectul unui dumping din partea țărilor care nu sunt membre ale Uniunii Europene (JO 2016, L 176, p. 21).


title: Cauza T-3/22: Acțiune introdusă la 4 ianuarie 2022 – ZHPLK/Comisia

text:
               21.2.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 84/47

      Acțiune introdusă la 4 ianuarie 2022 – ZHPLK/Comisia
      (Cauza T-3/22)
      (2022/C 84/67)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Zheshartsky LPK OOO (Zheshart, Rusia) (reprezentanți: P. Vander Schueren și E. Gergondet, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  declararea admisibilității acțiunii;

                  —

                  anularea Regulamentului de punere în aplicare (UE) 2021/1930 al Comisiei din 8 noiembrie 2021 de instituire a unei taxe antidumping definitive și de percepere definitivă a taxei provizorii instituite la importurile de placaj din lemn de mesteacăn originar din Rusia (1) (denumit în continuare „regulamentul atacat”), în măsura în care se aplică reclamantei, și

                  —

                  obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată efectuate de reclamantă în cadrul prezentei proceduri.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamanta invocă șase motive.

                  1.

                  Primul motiv este întemeiat pe faptul că pârâta a săvârșit erori vădite de apreciere și a încălcat articolul 2 alineatul (10) și articolul 2 alineatul (10) litera (i) din Regulamentul (UE) 2016/1036 (2) (denumit în continuare „regulamentul de bază”), întrucât a ajustat prețul la export al reclamantei pentru a ține seama de comisioanele plătite către Trade House cu privire la vânzările interne, în loc să ajusteze valoarea normală pentru a ține seama de cuantumul total al acestor comisioane.

                  2.

                  Al doilea motiv este întemeiat pe faptul că pârâta a săvârșit erori vădite de apreciere și a încălcat articolul 2 alineatul (10) litera (e) sau, în subsidiar, articolul 2 alineatul (10) litera (k) din regulamentul de bază, întrucât nu a luat în considerare rambursarea costurilor de transport la ajustarea prețului de export.

                  3.

                  Al treilea motiv, invocat cu titlu subsidiar, este întemeiat pe erori vădite de apreciere săvârșite de pârâtă, precum și pe încălcarea de către aceasta a articolului 2 alineatul (6) din regulamentul de bază și a obligației sale de motivare întrucât nu a ținut seama de rambursările cheltuielilor de transport la stabilirea costurilor de vânzare, a cheltuielilor administrative și a costurilor generale ale reclamantei pe piața internă.

                  4.

                  Al patrulea motiv este întemeiat pe faptul că pârâta a săvârșit erori vădite de apreciere, nu și-a îndeplinit obligația de motivare și a încălcat dreptul la bună administrare atunci când a inclus placajul în formă pătrată în cadrul produsului în cauză sau, în subsidiar, a săvârșit erori vădite de apreciere, nu și-a îndeplinit obligația de motivare, a încălcat dreptul la bună administrare și nu a respectat articolul 3 alineatele (2) și (6) din regulamentul de bază întrucât nu a evaluat separat placajul în formă pătrată în privința prejudiciului și a legăturii de cauzalitate.

                  5.

                  Al cincilea motiv este întemeiat pe faptul că pârâta a săvârșit erori vădite de apreciere, nu a respectat articolul 3 alineatul (2) din regulamentul de bază și a încălcat dreptul la bună administrare atunci când a stabilit cifre de import întemeiate pe date nefiabile.

                  6.

                  Al șaselea motiv este întemeiat pe faptul că pârâta a săvârșit erori vădite de apreciere, nu a respectat articolul 3 alineatele (6) și (7) din regulamentul de bază și a încălcat dreptul la bună administrare întrucât a omis să examineze, în cadrul aprecierii legăturii de cauzalitate, existența diferitor segmente de piață, precum și impactul altor factori cunoscuți cauzatori de prejudicii.

         (1)  JO 2021, L 394, p. 7.

         (2)  Regulamentul (UE) 2016/1036 al Parlamentului European și al Consiliului din 8 iunie 2016 privind protecția împotriva importurilor care fac obiectul unui dumping din partea țărilor care nu sunt membre ale Uniunii Europene (JO 2016, L 176, p. 21).


title: Cauza T-5/22: Acțiune introdusă la 5 ianuarie 2022 – Puma/EUIPO – Brooks Sports (Reprezentarea unui șevron)

text:
               21.2.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 84/49

      Acțiune introdusă la 5 ianuarie 2022 – Puma/EUIPO – Brooks Sports (Reprezentarea unui șevron)
      (Cauza T-5/22)
      (2022/C 84/68)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Puma SE (Herzogenaurach, Germania) (reprezentant: P. González-Bueno Catalán de Ocón, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Brooks Sports, Inc. (Seattle, Washington, Statele Unite)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Titularul mărcii în litigiu: cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

         Marca în litigiu: înregistrarea internațională care desemnează Uniunea Europeană a mărcii figurative (Reprezentarea unui șevron) – înregistrarea internațională care desemnează Uniunea Europeană nr. 1 441 912

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție

         Decizia atacată: Decizia Camerei a patra de recurs a EUIPO din 29 octombrie 2021 în cauza R 910/2021-4

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                  obligarea EUIPO și a celeilalte părți din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele invocate

                  —

                  Încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului;

                  —

                  Încălcarea articolului 8 alineatul (5) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.


title: Cauza T-7/22: Acțiune introdusă la 6 ianuarie 2022 – FFI Female Financial Invest/EUIPO – MLP Finanzberatung SE (Financery)

text:
               21.2.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 84/49

      Acțiune introdusă la 6 ianuarie 2022 – FFI Female Financial Invest/EUIPO – MLP Finanzberatung SE (Financery)
      (Cauza T-7/22)
      (2022/C 84/69)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: germana

         Părțile

         Reclamantă: FFI Female Financial Invest GmbH (Düsseldorf, Germania) (reprezentant: M. Gramsch, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: MLP Finanzberatung SE (Wiesloch, Germania)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Solicitantul mărcii în litigiu: reclamanta

         Marca în litigiu: marca Uniunii Europene verbală „Financery” – cererea de înregistrare nr. 18 041 007

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție

         Decizia atacată: Decizia Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 21 octombrie 2021 în cauza R 1820/2020-5

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                  obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivul invocat

                  —

                  încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.


title: Cauza T-8/22: Acțiune introdusă la 6 ianuarie 2022 – Topcart/EUIPO – Carl International (TC CARL)

text:
               21.2.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 84/50

      Acțiune introdusă la 6 ianuarie 2022 – Topcart/EUIPO – Carl International (TC CARL)
      (Cauza T-8/22)
      (2022/C 84/70)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: germana

         Părțile

         Reclamantă: Topcart GmbH (Wiesbaden, Germania) (reprezentant: M. Hoffmann, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Carl International (Limonest, Franța)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Solicitanta mărcii în litigiu: reclamanta

         Marca în litigiu: marca Uniunii Europene figurativă TC CARL – cererea de înregistrare nr. 15 519 283

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție

         Decizia atacată: Decizia Camerei a doua de recurs a EUIPO din 8 octombrie 2021 în cauza R 2561/2018-2

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                  obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivul invocat

                  —

                  încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.


title: Cauza T-9/22: Acțiune introdusă la 7 ianuarie 2022 – Olimp Laboratories/EUIPO (VITA-MIN MULTIPLE SPORT)

text:
               21.2.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 84/51

      Acțiune introdusă la 7 ianuarie 2022 – Olimp Laboratories/EUIPO (VITA-MIN MULTIPLE SPORT)
      (Cauza T-9/22)
      (2022/C 84/71)
      Limba de procedură: polona

         Părțile

         Reclamantă: Olimp Laboratories sp. z o.o. (Dębica, Polonia) (reprezentant: M. Kondrat, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Marca în litigiu: cerere de înregistrare a mărcii Uniunii verbale VITA-MIN MULTIPLE SPORT – cererea de înregistrare nr. 18 115 249.

         Decizia atacată: Decizia Camerei întâi de recurs a EUIPO din 8 noiembrie 2021 în cauza R 771/2020-1.

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate și trimiterea cauzei spre reexaminare Oficiului
                  sau

                  —

                  modificarea deciziei atacate și declararea faptului că, în ceea ce privește marca „VITA-MIN MULTIPLE SPORT” pentru produsele solicitate din clasa 5 din Clasificarea de la Nisa, nu există un motiv absolut de refuz prevăzut la articolul 7 alineatul (1) literele (b) și (c) din Regulamentul privind marca Uniunii Europene, constând în lipsa oricărui caracter distinctiv și în caracterul descriptiv al semnului;

                  —

                  stabilirea cheltuielilor de judecată conform normelor aplicabile.

         Motivele invocate

                  —

                  încălcarea articolului 7 alineatul (1) literele (b) și (c) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului;

                  —

                  încălcarea articolului 7 alineatul (3) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului;

                  —

                  încălcarea articolului 103 alineatul (1) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului;

                  —

                  încălcarea principiilor protecției încrederii legitime și securității juridice.


title: Cauza T-10/22: Acțiune introdusă la 7 ianuarie 2022 – Wajos/EUIPO (Forma unei sticle)

text:
               21.2.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 84/51

      Acțiune introdusă la 7 ianuarie 2022 – Wajos/EUIPO (Forma unei sticle)
      (Cauza T-10/22)
      (2022/C 84/72)
      Limba de procedură: germana

         Părțile

         Reclamantă: Wajos GmbH (Dohr, Germania) (reprezentanți: N. Böhmer și J. Schneiders, avocați)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Marca în litigiu: cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene tridimensională (Forma unei sticle) – cererea de înregistrare nr. 14 886 097

         Decizia atacată: Decizia Camerei a doua de recurs a EUIPO din 21 octombrie 2021 în cauza R 2958/2021-2

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                  obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele invocate

                  —

                  încălcarea autorității de lucru judecat;

                  —

                  încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (e) din Regulamentul nr. 207/2009 al Consiliului.


title: Cauza T-15/22: Acțiune introdusă la 10 ianuarie 2022 – Motel One/EUIPO – Apartment One (APART MENT ONE SLEEP CLEVER)

text:
               21.2.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 84/52

      Acțiune introdusă la 10 ianuarie 2022 – Motel One/EUIPO – Apartment One (APART MENT ONE SLEEP CLEVER)
      (Cauza T-15/22)
      (2022/C 84/73)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: germana

         Părțile

         Reclamantă: Motel One GmbH (München, Germania) (reprezentanți: M. Hartmann, S. Fröhlich și H. Lerchl, avocați)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Apartment One GbR (Grasbrunn, Germania)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Solicitantul mărcii în litigiu: cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

         Marca în litigiu: marca Uniunii Europene figurativă APART MENT ONE SLEEP CLEVER. – cererea de înregistrare nr. 18 009 642

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție

         Decizia atacată: Decizia Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 20 octombrie 2021 în cauza R 564/2021-5

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                  obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivul invocat

                  —

                  Încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.


title: Cauza T-17/22: Acțiune introdusă la 8 ianuarie 2022 – Tóth/Comisia

text:
               21.2.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 84/53

      Acțiune introdusă la 8 ianuarie 2022 – Tóth/Comisia
      (Cauza T-17/22)
      (2022/C 84/74)
      Limba de procedură: maghiara

         Părțile

         Reclamant: Bertalan Tóth (Pécs, Ungaria) (reprezentanți: Á. Baratta și B. Czudar, avocați)

         Pârâtă: Comisia europeană

         Concluziile

      Reclamantul solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei Oficiului European de Luptă Antifraudă (OLAF) de a refuza accesul la documentul intitulat „Rapport final de l’Office européen de lutte anti-fraudă (OLAF) OF/2015/0034/B4 relatif aux activités d’éclairage public de Élios Innovativ Zrt.”, întrucât nu a fost emisă în termenul prevăzut la articolul 8 alineatul (1) din Regulamentul nr. 1049/2001 (1), referitor la cererea de confirmare a accesului formulată de reclamant;

                  —

                  obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamantul invocă două motive.

                  1.

                  Primul motiv, întemeiat pe încălcarea obligației de motivare

                              —

                              OLAF nu și-a îndeplinit obligația de motivare întrucât a refuzat să acorde accesul la documentul intitulat „Rapport final de l’Office européen de lutte anti-fraudă (OLAF) OF/2015/0034/B4 relatif aux activités d’éclairage public de Élios Innovativ Zrt” fără a motiva în drept acest refuz.

                  2.

                  Al doilea motiv, întemeiat pe nelegalitatea respingerii cererii de acces

                              —

                              OLAF a respins cererea de acces fără a invoca niciuna dintre excepțiile prevăzute la articolul 4 din Regulamentul nr. 1049/2001 care justifică respingerea cererilor de acces.

         (1)  Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 al Parlamentului European și al Consiliului din 30 mai 2001 privind accesul public la documentele Parlamentului European, ale Consiliului și ale Comisiei (JO 2001, L 145, p. 43, Ediție specială, 01/vol. 3, p. 76).


title: Cauza T-18/22: Acțiune introdusă la 10 ianuarie 2022 – Nemport Liman İşletmeleri Ve Özel Antrepo Nakliye Ticaret/EUIPO – Newport Europe (NEMPORT LİMAN İŞLETMELERİ)

text:
               21.2.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 84/53

      Acțiune introdusă la 10 ianuarie 2022 – Nemport Liman İşletmeleri Ve Özel Antrepo Nakliye Ticaret/EUIPO – Newport Europe (NEMPORT LİMAN İŞLETMELERİ)
      (Cauza T-18/22)
      (2022/C 84/75)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Nemport Liman İşletmeleri Ve Özel Antrepo Nakliye Ticaret AŞ (Izmir, Turcia) (reprezentant: V. Martín Santos, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Newport Europe BV (Moerdijk, Țările de Jos)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Solicitantul mărcii în litigiu: reclamanta

         Marca în litigiu: marca Uniunii Europene verbală NEMPORT LİMAN İŞLETMELERİ – cererea de înregistrare nr. 18 101 775

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție

         Decizia atacată: Decizia Camerei a patra de recurs a EUIPO din 11 noiembrie 2021 în cauza R 562/2021-4

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate astfel încât marca în litigiu să fie acordată în integralitatea sa;

                  —

                  obligarea reclamantei/intervenientei și/sau a EUIPO la plata cheltuielilor de judecată efectuate de reclamantă în legătură cu această cale de atac, precum și toate cheltuielile determinate de deciziile EUIPO.

         Motivul invocat

                  —

                  încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.


title: Cauza T-38/22: Acțiune introdusă la 20 ianuarie 2022 – Romedor Pharma/EUIPO – Perfect Care Distribution (CERVIRON Perfect Care)

text:
               28.3.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 138/25

      Acțiune introdusă la 20 ianuarie 2022 – Romedor Pharma/EUIPO – Perfect Care Distribution (CERVIRON Perfect Care)
      (Cauza T-38/22)
      (2022/C 138/29)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: româna

         Părțile

         Reclamantă: Romedor Pharma SRL (Focşani, România) (reprezentant: E. Dicu, avocată)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Perfect Care Distribution (Bucureşti, România)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Titularul mărcii în litigiu: cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

         Marca în litigiu: marca Uniunii Europene verbală CERVIRON PERFECT CARE – marca Uniunii Europene nr. 18 064 805

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de anulare

         Decizia atacată: Decizia Camerei a II-a de recurs a EUIPO din 17 noiembrie 2021 în cauza R 521/2021-2

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  admiterea căii de atac astfel cum va fi formulată și motivată;

                  —

                  anularea deciziei atacate și, pe cale de consecință, admiterea cererii de anulare marca EUTM nr. 18 064 805.

         Motivul invocat

                  —

                  încălcarea articolului 60, paragraful 1, litera c), combinat cu articolul 8, paragraful 4 din Regulamentul (UE) nr. 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.


title: Cauza T-39/22: Acțiune introdusă la 19 ianuarie 2022 – OA/Parlamentul

text:
               28.3.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 138/25

      Acțiune introdusă la 19 ianuarie 2022 – OA/Parlamentul
      (Cauza T-39/22)
      (2022/C 138/30)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamant: OA (reprezentanți: G. Rossi și F. Regaldo, avocați)

         Pârât: Parlamentul European

         Concluziile

      Reclamantul solicită Tribunalului:

                  —

                  admiterea acțiunii;

                  —

                  anularea celor două decizii atacate (cu excepția părții din a doua decizie atacată în care reclamaţia referitoare la vârsta de pensionare a fost admisă de pârât);

                  —

                  declararea faptului că cuantumul pensiei reclamantului trebuie stabilit în funcție de media tuturor salariilor primite de reclamant în perioada 24.6.2010-31.3.2021 (regula prorata);

                  —

                  declararea faptului că, pentru calcularea pensiei reclamantului, trebuie să se țină seama și de perioada de serviciu în cadrul instituției, între 27.7.2004 și 1.07.2009;

                  —

                  obligarea pârâtului la repararea prejudiciului suferit de reclamant, în cuantumul care trebuie stabilit potrivit formulei prevăzute la punctul 74 (din cererea introductivă) sau pe baza aprecierii ex aequo et bono a Tribunalului (în ipoteza negată și improbabilă în care Tribunalul nu dispune cele menționate la punctele 2, 3 și 4 de mai sus); şi

                  —

                  obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată (în orice caz)

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamantul invocă opt motive.

                  1.

                  Primul motiv, întemeiat pe faptul că deciziile atacate ar fi stabilit în prealabil anumite criterii detaliate pentru calcularea cuantumului drepturilor de pensie ale reclamantului și că, prin urmare, acțiunea este admisibilă.

                  2.

                  Al doilea motiv, întemeiat pe faptul că deciziile atacate ar fi interpretat în mod eronat jurisprudența Tribunalului privind admisibilitatea.

                  3.

                  Al treilea motiv, întemeiat pe faptul că decizia solicitată de reclamant nu ar leza pârâtul, nici chiar în cazul unei modificări viitoare a statutului său profesional.

                  4.

                  Al patrulea motiv, întemeiat pe faptul că perioada de serviciu efectuată de reclamant între anii 2004 și 2009 ar trebui considerată perioadă de serviciu efectuată în cadrul instituției.

                  5.

                  Al cincilea motiv, întemeiat pe faptul că recalcularea vârstei de pensionare ar trebui să conducă la indicarea vârstei de 63 de ani, fără a se aduce atingere dreptului de a ataca viitoarea decizie a pârâtului.

                  6.

                  Al șaselea motiv, întemeiat pe necesitatea aplicării așa-numitei reguli prorata.

                  7.

                  Al șaptelea motiv, întemeiat pe eventuala neaplicare parțială [cu referire la termenii „final” („ultimul”) și „last” („ultimul”)] a articolului 77 alineatul (2) din Statutul funcţionarilor, în vederea remedierii încălcărilor principiilor egalității și proporționalității

                  8.

                  Al optulea motiv, care cuprinde o cerere de despăgubiri.


title: Cauza C-765/21: Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunale ordinario di Padova (Italia) la 13 decembrie 2021 – D. M./Azienda Ospedale-Università di Padova

text:
               28.3.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 138/8

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunale ordinario di Padova (Italia) la 13 decembrie 2021 – D. M./Azienda Ospedale-Università di Padova
      (Cauza C-765/21)
      (2022/C 138/08)
      Limba de procedură: italiana

         Instanța de trimitere

      Tribunale ordinario di Padova

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: D. M.

         Pârâtă: Azienda Ospedale-Università di Padova

         Întrebările preliminare

                  1)

                  Autorizațiile condiționate acordate de Comisie pe baza avizului favorabil emis de EMA, referitoare la vaccinurile comercializate în prezent, pot fi considerate în continuare valabile, în sensul articolului 4 din Regulamentul nr. 507/2006 (1), având în vedere că în mai multe state membre au fost aprobate tratamente alternative împotriva COVID SARS 2 eficace și, în teorie, mai puțin periculoase pentru sănătatea persoanelor (de exemplu în Italia, aprobarea de către AIFA [Agenzia Italiana del Farmaco – Agenția Italiană pentru Medicamente] a metodei de tratament cu anticorpi monoclonali și/sau antivirali), iar aceasta inclusiv în lumina articolelor 3 și 35 din cartă?

                  2)

                  În cazul cadrelor medicale pentru care legislația statului membru a impus vaccinarea obligatorie, vaccinurile autorizate de Comisie în mod condiționat în sensul și în scopul Regulamentului nr. 507/2006 pot fi utilizate pentru vaccinarea obligatorie deși cadrele medicale în discuție au fost deja infectate și, prin urmare, au dobândit deja imunitate naturală și pot, așadar, să solicite o derogare de la această obligație?

                  3)

                  În cazul cadrelor medicale pentru care legislația statului membru a impus vaccinarea obligatorie, vaccinurile autorizate de Comisie în mod condiționat în sensul și în scopul Regulamentului nr. 507/2006 pot fi utilizate pentru vaccinarea obligatorie fără desfășurarea unei proceduri în scop preventiv sau, având în vedere caracterul condiționat al autorizației, cadrele medicale menționate se pot opune administrării vaccinului, cel puțin atât timp cât autoritatea sanitară competentă a exclus în mod concret și cu o siguranță rezonabilă, pe de o parte, că nu există contraindicații în acest sens și, pe de altă parte, că beneficiile care decurg din vaccinare sunt superioare celor care decurg din alte medicamente disponibile în prezent? În acest caz, autoritățile sanitare competente trebuie să procedeze în conformitate cu articolul 41 din cartă?

                  4)

                  În cazul vaccinului autorizat de Comisie în mod condiționat, eventuala nerespectare a obligației de a se vaccina de către personalul medical față de care legislația statului prevede vaccinarea obligatorie poate atrage automat suspendarea fără remunerație de la locul de muncă sau ar trebui să se prevadă o aplicare graduală a măsurilor de sancționare în conformitate cu principiul fundamental al proporționalității?

                  5)

                  În măsura în care dreptul național permite forme de dépeçage, verificarea posibilității de utilizare alternativă a lucrătorului trebuie efectuată cu respectarea principiului contradictorialității în sensul și în scopul articolului 41 din cartă, cu consecința unui drept la repararea prejudiciului în caz contrar?

                  6)

                  O reglementare națională precum cea prevăzută la articolul 4 alineatul 11 din Decretul-lege nr. 44/2021, care permite personalului medical care a fost declarat scutit de obligația de a se vaccina să își desfășoare activitatea în contact cu pacienții, deși cu respectarea măsurilor de siguranță impuse de legislația în vigoare, în timp ce un cadru medical care, precum reclamanta – întrucât beneficiază de imunitate naturală dobândită în urma infectării –, nu dorește să se vaccineze în lipsa unor investigații medicale aprofundate este suspendat în mod automat și fără remunerație din orice activitate profesională, este legală în lumina Regulamentului 2021/953 (2), care interzice orice discriminare între persoanele care sunt vaccinate și persoanele care nu au dorit sau nu au putut din motive medicale să se vaccineze?

                  7)

                  Reglementarea unui stat membru care impune administrarea obligatorie a vaccinului împotriva COVID – autorizat în mod condiționat de Comisie – întregului personal medical, inclusiv celui provenit din alt stat membru și care este prezent în Italia în vederea exercitării liberei prestări a serviciilor și a libertății de stabilire, este compatibilă cu Regulamentul 2021/953 și cu principiile proporționalității și nediscriminării enunțate în cuprinsul acestuia?

         (1)  Regulamentul (CE) nr. 507/2006 al Comisiei din 29 martie 2006 privind autorizația de introducere pe piață condiționată pentru medicamente de uz uman care se încadrează în domeniul de aplicare al Regulamentului (CE) nr. 726/2004 al Parlamentului European și al Consiliului (JO 2006, L 92, p. 6, Ediție specială, 13/vol. 53, p. 45).

         (2)  Regulamentul (UE) 2021/953 al Parlamentului European și al Consiliului din 14 iunie 2021 privind cadrul pentru eliberarea, verificarea și acceptarea certificatelor interoperabile de vaccinare, testare și vindecare de COVID-19 (certificatul digital al UE privind COVID) pentru a facilita libera circulație pe durata pandemiei de COVID-19 (JO 2021, L 211, p. 1).


title: Cauza T-49/22: Acțiune introdusă la 27 ianuarie 2022 – România/Comisia

text:
               28.3.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 138/26

      Acțiune introdusă la 27 ianuarie 2022 – România/Comisia
      (Cauza T-49/22)
      (2022/C 138/31)
      Limba de procedură: româna

         Părțile

         Reclamantă: România (reprezentante: E. Gane și L. Bațagoi, agenți)

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  să anuleze parţial Decizia 2021/2020 – în ceea ce priveşte excluderea de la finanţarea de către Uniunea Europeană a cheltuielilor în sumă totală de 178 320 110,85 EUR efectuate de agenţia de plăţi acreditată din România şi declarate în cadrul FEGA, respectiv FEADR, reprezentând corecţii financiare forfetare (5 %, respectiv 2 %) aplicate pe motivul încălcării dreptului UE în legătură cu plăţi pe suprafaţă din anii de cerere 2017 şi 2018 (anii financiari 2018 şi 2019) (1);

                  —

                  să oblige Comisia la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamanta invocă trei motive.

                  1.

                  Primul motiv, întemeiat pe exercitarea necorespunzătoare de către Comisie a competenței de a exclude sume de la finanțarea UE în temeiul articolului 52 din Regulamentul 1306/2013 (2).
                  Comisia a derulat procedura de verificare a conformității aferentă anilor de cerere 2017 și 2018 într-un mod inadecvat:
                  Comisia a săvârșit o eroare atunci când a apreciat că a existat o neregulă în ceea ce privește controalele administrative privind plățile pentru înverzire cu impact asupra fondurilor. Chiar presupunând că ar fi existat o astfel de neregulă, conduita instituției UE – în special formularea foarte vagă a constatărilor și suprapunerea temporală a anchetelor din 2017 și 2018 – a făcut imposibilă prezentarea unor calcule de impact relevante, cu respectarea termenului prevăzut de articolul 34 alineatul (3) al treilea paragraf din Regulamentul 908/2014 (3). În acest context, în mod nejustificat și cu încălcarea articolului 34 alineatul (6) din același regulament, Comisia a refuzat să analizeze datele și calculele furnizate de autoritățile române prin cererea de conciliere aferentă anchetei din 2018 (din 05.02.2020). În niciun caz, Comisia nu ar fi trebuit să aplice corecții forfetare în cuantum de 5 %.
                  Conduita instituției UE, în contextul anchetei din 2018, cu privire la neregulile vizând actualizarea LPIS (4)
                     -calitate și identificarea corectă a parcelelor de referință în LPIS-GIS (5) – în special faptul că aspecte esențiale au fost clarificate prin poziția sa finală aferentă anchetei din 2017 (la 20.12.2019) – a făcut imposibilă stabilirea întinderii respectivelor nereguli și prezentarea unor calcule de impact relevante, cu respectarea termenului prevăzut de articolul 34 alineatul (3) al treilea paragraf din Regulamentul 908/2014. În acest context, în mod nejustificat și cu încălcarea articolului 34 alineatul (6) din același regulament, Comisia a refuzat să analizeze datele și calculele furnizate de autoritățile române prin cererea de conciliere aferentă anchetei din 2018 (din 05.02.2020).
                  Conduita instituției UE, în contextul anchetei din 2018, cu privire la neregula vizând suprafața maximă eligibilă pentru măsurile de sprijin legate de suprafață finanțate prin FEADR constând în impunerea propriei metode de calcul nu poate substitui analiza datelor și calculelor furnizate de autoritățile române la data de 10.06.2019. Mai mult, această conduită a pus autoritățile române în imposibilitatea de a identifica, în interiorul termenului prevăzut de articolul 34 alineatul (3) al treilea paragraf din Regulamentul 908/2014, ajustările necesar a fi aduse datelor și calculelor furnizate. În acest context, în mod nejustificat și cu încălcarea articolului 34 alineatul (6) din același regulament, Comisia a refuzat să analizeze datele și calculele furnizate de autoritățile române prin cererea de conciliere aferentă anchetei din 2018 (din 05.02.2020).
                  Aceasta a considerat în mod greșit că a existat o neregulă în ceea ce privește efectuarea unui număr suficient de controale la fața locului în cadrul schemei de plată privind înverzirea, raportându-se eronat la datele și statisticile de control comunicate potrivit articolului 9 alineatul (1) din Regulamentul 809/2014 (6). Chiar presupunând că ar fi existat o astfel de neregulă, Comisia nu ar fi trebuit să aplice corecții forfetare în cuantum de 5 %.

                  2.

                  Al doilea motiv, întemeiat pe încălcarea principiului proporționalității.
                  România apreciază că decizia atacată contravine principiului proporționalității, având în vedere că, prin aplicarea unor corecții forfetare de 5 % cu privire la plățile din FEGA și de 2 % cu privire la plățile din FEADR pentru anii de cerere 2017 și 2018 (anii financiari 2018 și 2019), s-a produs o supraestimare a pierderii de fonduri UE ca urmare a neregulilor constatate, cuantumurile de 5 % și respectiv de 2 % neținând seama de natura și de gravitatea încălcării și nici de implicațiile financiare ale acesteia pentru bugetul Uniunii.

                  3.

                  Al treilea motiv, întemeiat pe încălcarea obligației de motivare prevăzute de articolul 296 al doilea paragraf din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene.
                  Comisia a încălcat obligația de motivare prevăzută de articolul 296 al doilea paragraf din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, întrucât nu a motivat suficient și adecvat pe de o parte, existența neregulilor, precum și respingerea argumentelor și calculelor prezentate de autoritățile române; pe de altă parte, inaplicabilitatea articolului 34 alineatul (6) din Regulamentul 908/2014 prin raportare la particularitățile procedurii de verificare a conformității care a vizat anii de cerere 2017 și 2018.

         (1)  Publicat în JOUE nr. L413 din 19.11.2021.

         (2)  Publicat în JOUE nr. L347 din 20.12.2013.

         (3)  Publicat în JOUE nr. L255 din 28.08.2014.

         (4)  Sistemul de Identificare a Parcelelor Agricole (Land Parcel Identification System).

         (5)  Sistemul de Identificare a Parcelelor Agricole (Land Parcel Identification System) – Sistemul de Informații Geografice (Geographic Information System).

         (6)  Publicat în JOUE nr. L227 din 31.07.2014.


title: Cauza C-768/21: Cerere de decizie preliminară introdusă de Verwaltungsgericht Wiesbaden (Germania) la 14 decembrie 2021 – TR/Land Hessen

text:
               28.3.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 138/9

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Verwaltungsgericht Wiesbaden (Germania) la 14 decembrie 2021 – TR/Land Hessen
      (Cauza C-768/21)
      (2022/C 138/09)
      Limba de procedură: germana

         Instanța de trimitere

      Verwaltungsgericht Wiesbaden

         Părțile din procedura principală

         Reclamant: TR

         Pârât: Land Hessen

         Întrebarea preliminară

      Articolul 57 alineatul (1) literele (a) și (f) și articolul 58 alineatul (2) literele (a)-(j) coroborate cu articolul 77 alineatul (1) din Regulamentul (UE) 2016/679 (1) trebuie interpretate în sensul că, în cazul în care autoritatea de supraveghere constată că există o prelucrare a datelor care aduce atingere drepturilor persoanei vizate, autoritatea de supraveghere este obligată întotdeauna să adopte măsuri în temeiul articolului 58 alineatul (2) din acest regulament?

         (1)  Regulamentul Parlamentului European și al Consiliului din 27 aprilie 2016 privind protecția persoanelor fizice în ceea ce privește prelucrarea datelor cu caracter personal și privind libera circulație a acestor date și de abrogare a Directivei 95/46/CE (Regulamentul general privind protecția datelor) (JO 2016, L 119, p. 1).


title: Cauza C-33/22: Cerere de decizie preliminară introdusă de Verwaltungsgerichtshof (Austria) la 14 ianuarie 2022 – Österreichische Datenschutzbehörde

text:
               28.3.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 138/19

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Verwaltungsgerichtshof (Austria) la 14 ianuarie 2022 – Österreichische Datenschutzbehörde
      (Cauza C-33/22)
      (2022/C 138/22)
      Limba de procedură: germana

         Instanța de trimitere

      Verwaltungsgerichtshof

         Părțile din procedura principală

         Recurentă: Österreichische Datenschutzbehörde

         Intervenienți: WK, Präsident des Nationalrates

         Întrebările preliminare

                  1)

                  Activitățile unei comisii de anchetă instituite de un parlament al unui stat membru în exercitarea dreptului său de control asupra executivului, indiferent de obiectul anchetei, intră în domeniul de aplicare al dreptului Uniunii în sensul articolului 16 alineatul (2) prima teză TFUE, astfel încât Regulamentul (UE) 2016/679 (1) este aplicabil prelucrării datelor cu caracter personal efectuate de o comisie parlamentară de anchetă a unui stat membru?

            În cazul unui răspuns afirmativ la prima întrebare:

                  2)

                  Activitățile unei comisii de anchetă instituite de un parlament al unui stat membru în exercitarea dreptului său de control asupra executivului care au ca obiect de anchetă activitățile unei autorități polițienești de protecție a statului, așadar activități privind protecția securității naționale în sensul considerentului (16) al Regulamentului general privind protecția datelor, intră sub incidența excepției prevăzute la articolul 2 alineatul (2) litera (a) din RGPD?

            În cazul unui răspuns negativ la cea de a doua întrebare:

                  3)

                  În măsura în care, precum în speță, un stat membru a instituit o singură autoritate de supraveghere în temeiul articolului 51 alineatul (1) din RGPD, competența acesteia de soluționare a plângerilor în sensul articolului 77 alineatul (1) din RGPD coroborat cu articolul 55 alineatul (1) din RGPD rezultă deja în mod direct din Regulamentul general privind protecția datelor?

         (1)  Regulamentul (UE) 2016/679 al Parlamentului European și al Consiliului din 27 aprilie 2016 privind protecția persoanelor fizice în ceea ce privește prelucrarea datelor cu caracter personal și privind libera circulație a acestor date și de abrogare a Directivei 95/46/CE (Regulamentul general privind protecția datelor) (JO 2016, L 119, p. 1).


title: Cauza T-58/22: Acțiune introdusă la 31 ianuarie 2022 – Labaš/EUIPO (FRESH)

text:
               28.3.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 138/28

      Acțiune introdusă la 31 ianuarie 2022 – Labaš/EUIPO (FRESH)
      (Cauza T-58/22)
      (2022/C 138/32)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamant: Miroslav Labaš (Košice, Slovacia) (reprezentant: M. Vasiľ, lawyer)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Marca în litigiu: cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurative FRESH – cererea de înregistrare nr. 18 311 155

         Decizia atacată: Decizia Camerei întâi de recurs a EUIPO din 24/11/2021 în cauza R 610/2021-1

         Concluziile

      Reclamantul solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea în întregime a deciziei atacate;

                  —

                  în subsidiar, anularea unei părți a deciziei atacate în ceea ce privește clasele 35 și 39 specificate în cererea contestată;

                  —

                  obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele invocate

                  —

                  încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului;

                  —

                  lipsa definirii legăturii directe dintre semnul FRESH și inadmisibilitatea înregistrării acestuia pentru produse și servicii din clasele 35 și 39.


title: Cauza C-770/21: Cerere de decizie preliminară introdusă de Administrativen sad Sofia-grad la 13 decembrie 2021 – „OGL-Food Trade Lebensmittelvertrieb” GmbH/Direktor na Teritorialna direktsia „Mitnitsa Plovdiv” pri Agentsia „Mitnitsi”

text:
               28.3.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 138/10

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Administrativen sad Sofia-grad la 13 decembrie 2021 – „OGL-Food Trade Lebensmittelvertrieb” GmbH/Direktor na Teritorialna direktsia „Mitnitsa Plovdiv” pri Agentsia „Mitnitsi”
      (Cauza C-770/21)
      (2022/C 138/10)
      Limba de procedură: bulgara

         Instanța de trimitere

      Administrativen sad Sofia-grad

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă:„OGL-Food Trade Lebensmittelvertrieb” GmbH

         Pârât: Direktor na Teritorialna direktsia „Mitnitsa Plovdiv” pri Agentsia „Mitnitsi”

         Întrebările preliminare

                  1)

                  Având în vedere articolul 70 alineatul (1) din Regulamentul (UE) nr. 952/2013 (1) al Parlamentului European și al Consiliului din 9 octombrie 2013 de stabilire a Codului vamal al Uniunii, coroborat cu articolul 75 alineatul (5) primul paragraf și alineatul (6) din Regulamentul delegat (UE) 2017/891 (2) al Comisiei de completare a Regulamentului (UE) nr. 1308/2013 al Parlamentului European și al Consiliului în ceea ce privește sectoarele fructelor și legumelor, trebuie să se considere că, pentru evaluarea condiției prevăzute la articolul 70 alineatul (3) litera (d) din Codul vamal, potrivit căreia „nu există nicio legătură între cumpărător și vânzător”, este necesar să se considere relevante în vederea aplicării valorii de tranzacție a mărfurilor în scopuri vamale în contextul unei declarații vamale concrete referitoare la importul de legume:

                              —

                              informațiile privind raporturile juridice dintre părțile implicate în importul de mărfuri și vânzarea acelorași mărfuri în prima etapă de comercializare în Uniune, și anume prin livrări pe termen lung și recurente de mărfuri de același tip, în cantități semnificative și cu o valoare semnificativă, ceea ce exclude concluzia că relația a fost întâmplătoare în cazul importului specific care face obiectul evaluării;

                              —

                              informațiile privind facturile emise pentru livrări, plata prețului, înregistrarea facturilor în contabilitate și în registrele privind TVA ale importatorului, respectiv dreptul de deducere exercitat pentru un anumit import;

                              —

                              că valoarea de tranzacție declarată a importului concret care urmează să fie evaluat este semnificativ mai mare decât valoarea forfetară la import stabilită de Comisie pentru aceeași marfă în scopul aplicării taxelor la import în sectorul legumelor, în timp ce aceeași marfă este vândută în pierdere în Uniune;

                              —

                              că importatorul nu a prezentat nici un contract comercial cerut de autoritățile vamale în legătură cu importul respectiv, nici un document privind un alt raport juridic între părțile contractante?

                        În cazul în care împrejurările menționate sunt relevante, permit ele calificarea comerciantului importator și a comerciantului exportator, respectiv a importatorului și a cumpărătorului în prima etapă de comercializare în Uniune, drept „persoane care au calitatea juridică de asociați” sau drept persoane afiliate în sensul articolului 127 alineatul (1) litera (b) și al articolului 142 alineatul (4) litera (b) din Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2015/2447 (3) al Comisiei din 24 noiembrie 2015 de stabilire a unor norme pentru punerea în aplicare a anumitor dispoziții din Regulamentul (UE) nr. 952/2013 al Parlamentului European și al Consiliului de stabilire a Codului vamal al Uniunii?
                  În cazul în care împrejurările menționate sunt într-adevăr relevante, dar nu suficiente pentru a considera comercianții drept persoane asociate, este necesar să se evalueze, în scopul verificării prevăzute la articolul 75 alineatul (6) din Regulamentul delegat (UE) nr. 2017/891, dacă relația dintre comercianți a influențat stabilirea prețului mai mare al mărfurilor de import concrete, astfel încât să fie contracarată eludarea taxelor vamale și pierderea de venituri fiscale pentru bugetul Uniunii, ținând seama și de vânzarea ulterioară în pierdere în prima etapă a comerțului în Uniune?

                  2)

                  În cazul în care împrejurările menționate sunt într-adevăr relevante, dar nu suficiente pentru a considera comercianții drept persoane asociate, este necesar să se evalueze, în scopul verificării prevăzute la articolul 75 alineatul (6) din Regulamentul delegat (UE) nr. 2017/891, dacă relația dintre comercianți a influențat stabilirea prețului mai mare al mărfurilor de import concrete, astfel încât să fie contracarată eludarea taxelor vamale și pierderea de venituri fiscale pentru bugetul Uniunii, ținând seama și de vânzarea ulterioară în pierdere în prima etapă a c Din articolul 47 primul paragraf și din articolul 41 alineatul (2) litera (c) din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, interpretate în coroborare cu dreptul importatorului de a exercita o cale de atac în temeiul articolului 44 alineatul (1) din Regulamentul (UE) nr. 952/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 9 octombrie 2013 de stabilire a Codului vamal al Uniunii, din obligația autorităților vamale, prevăzută la articolului 29 coroborat cu articolul 22 alineatul (7) din Codul vamal, de a specifica motivele pe care se întemeiază decizia, precum și din împrejurările speței și ținând seama de faptul că, în cadrul procedurii privind calea de atac exercitată împotriva deciziei, instanța de prim grad de jurisdicție este obligată să examineze din oficiu legalitatea acesteia, inclusiv din perspective care nu a fost invocate în calea de atac și să dispună din oficiu administrarea de probe noi și să numească din oficiu experți, trebuie să se deducă că:

                              —

                              condiția prevăzută la articolul 70 alineatul (3) litera (d) din Regulamentul (UE) nr. 952/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 9 octombrie 2013 de instituire a Codului vamal al Uniunii, potrivit căreia „nu există nicio legătură între cumpărător și vânzător sau relația existentă între ei nu influențează prețul”, poate fi stabilită pentru prima dată în procedura în fața instanței sau autoritatea vamală trebuie să aprecieze deja această chestiune în cadrul motivării deciziei atacate?

                              —

                              în cazul în care importatorul a avut opțiunea procedurală, dar nu a declarat în mod expres că va stabili valoarea mărfurilor importate prin metoda deductivă potrivit articolului 74 alineatul (2) litera (c) din Regulamentul (UE) nr. 952/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 9 octombrie 2013 de instituire a Codului vamal al Uniunii, acest lucru ar fi, dat fiind termenul de prescripție explicit prevăzut pentru respectiva stabilire, contrar articolului 75 alineatele (5) și (6) din Regulamentul delegat (UE) 2017/891 al Comisiei de completare a Regulamentului (UE) nr. 1308/2013 al Parlamentului European și al Consiliului în ceea ce privește sectorul fructelor și legumelor, în cazul în care această valoare ar fi stabilită pentru prima dată în procedura privind calea de atac exercitată împotriva deciziei în fața instanțelor, inclusiv luând în considerare obiecțiile importatorului întemeiate pe faptul că prețul de vânzare al mărfii în Uniune este apropiat de valoarea de tranzacție declarată?

                  3)

                  În ceea ce privește dovedirea, în circumstanțele prezentei cauze, a valorii de tranzacție declarate, în temeiul articolului 70 alineatul (1) din Codul vamal al Uniunii, rezultă din articolul 75 alineatul (5) al patrulea paragraf din Regulamentul delegat (UE) 2017/891 al Comisiei de completare a Regulamentului (UE) nr. 1308/2013 al Parlamentului European și al Consiliului în ceea ce privește sectorul fructelor și legumelor, care prevede că „importatorul trebuie să pună la dispoziție, […] toate documentele necesare pentru desfășurarea controalelor vamale relevante în ceea ce privește vânzarea și livrarea fiecărui produs din lotul în cauză”, în lumina interpretării de la punctul 1 din dispozitivul Hotărârii Curții de Justiție din 11 martie 2020, BV, С-160/18, EU:C:2020:190, că:

                              —

                              autoritățile vamale și, în cadrul procedurii privind calea de atac, instanța judecătorească sunt obligate să ia în considerare faptul că mărfurile importate, legumele, sunt vândute în pierdere în Uniune, ca fiind un indiciu serios că prețul declarat la import a fost în mod artificial majorat excesiv, inclusiv având în vedere aprecierea legăturii dintre persoane care a avut o influență asupra valorii de tranzacție declarate, pentru ca, printre altele, să contracareze eludarea taxelor vamale și evaziunea fiscală?

                              —

                              importatorul este obligat să prezinte un contract sau un alt document echivalent ca dovadă privind prețul care urmează să fie plătit pentru mărfuri în cazul vânzării la export pe teritoriul vamal al Uniunii sau este suficientă dovada plății valorii declarate a mărfurilor la import? sau

                              —

                              importatorul este obligat să prezinte doar documentele menționate în mod expres la articolul 75 alineatul (5) al patrulea paragraf din Regulamentul delegat (UE) 2017/891 ca dovadă a valorii de tranzacție declarate la importul de legume, astfel încât împrejurările referitoare la vânzarea în pierdere a acelorași mărfuri în Uniune sunt irelevante pentru aprecierea, prevăzută la articolul 75 alineatul (6) din regulamentul menționat, în ceea ce privește nerecunoașterea valorii de tranzacție și stabilirea taxei la import?

                  4)

                  În împrejurările din procedura principală, rezultă din articolul 75 alineatele (5) și (6) din Regulamentul delegat (UE) 2017/891 al Comisiei de completare a Regulamentului (UE) nr. 1308/2013 al Parlamentului European și al Consiliului în ceea ce privește sectoarele fructelor și legumelor, precum și din interpretarea din Hotărârea din 16 iunie 2016, EURO 2004. Hungary, С-291/15, EU:C:2016:455, că valoarea în vamă la importul de legume din țări terțe nu trebuie stabilită în funcție de valoarea de tranzacție declarată atunci când:

                              —

                              valoarea de tranzacție declarată este semnificativ mai mare decât valoarea forfetară la import stabilită de Comisie pentru aceeași marfă în scopul aplicării taxelor vamale la import în sectorul legumelor;

                              —

                              autoritatea vamală nu contestă sau nu pune la îndoială în alt mod autenticitatea facturii și a dovezii de plată a prețului mărfurilor prezentate ca dovadă a prețului efectiv plătit la import;

                              —

                              în pofida solicitării autorităților vamale, importatorul nu a prezentat: un contract sau un alt document echivalent care să ateste prețul care urmează să fie plătit pentru mărfurile vândute la export pe teritoriul vamal al Uniunii, inclusiv dovezi suplimentare privind elementele de natură economică ale mărfurilor care justifică valoarea mai mare atunci când sunt achiziționate de la exportator, [precum de exemplu] un produs organic sau o calitate specială a lotului de legume concret?

         (1)  JO 2013, L 269, p. 1.

         (2)  Regulamentul delegat (EU) 2017/891 al Comisiei din 13 martie 2017 de completare a Regulamentului (UE) nr. 1308/2013 al Parlamentului European și al Consiliului în ceea ce privește sectorul fructelor și legumelor și sectorul fructelor și legumelor prelucrate, de completare a Regulamentului (UE) nr. 1306/2013 al Parlamentului European și al Consiliului în ceea ce privește sancțiunile care trebuie aplicate în sectoarele menționate și de modificare a Regulamentului de punere în aplicare (UE) nr. 543/2011 al Comisiei (JO 2017, L 138, p. 4).

         (3)  JO 2015, L 343, p. 558.


title: Cauza T-67/22: Acțiune introdusă la 1 februarie 2022 – Guma Holdings/EUIPO – X-Trade Brokers Dom Maklerski (XTRADE)

text:
               28.3.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 138/28

      Acțiune introdusă la 1 februarie 2022 – Guma Holdings/EUIPO – X-Trade Brokers Dom Maklerski (XTRADE)
      (Cauza T-67/22)
      (2022/C 138/33)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Guma Holdings LTD (Limassol, Cipru) (reprezentanți: M. Oleksyn și M. Stępkowski, avocați)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: X-Trade Brokers Dom Maklerski S.A. (Varșovia, Polonia)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Titularul mărcii în litigiu: reclamanta

         Marca în litigiu: marca Uniunii Europene figurativă XTRADE în culorile gri închis, gri deschis, albastru, nuanțe de albastru – marca Uniunii Europene nr. 13 061 387

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de declarare a nulității

         Decizia atacată: Decizia Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 8 noiembrie 2021 în cauza R 981/2020-5

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  modificarea deciziei atacate și respingerea în tot a cererii de declarare a nulității;

                  —

                  obligarea EUIPO și a intervenientei la plata propriilor cheltuieli de judecată, precum și a celor efectuate de reclamantă, inclusiv a celor efectuate în cadrul procedurii în fața EUIPO.

         Motivele invocate

                  —

                  încălcarea articolului 95 alineatul (2) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului coroborat cu articolul 27 alineatul (4) din Regulamentul delegat (UE) 2018/625 al Comisiei;

                  —

                  încălcarea articolului 94 alineatul (1) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului coroborat cu articolul 41 alineatul (2) din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene (1);

                  —

                  încălcarea articolului 8 alineatul (4) și a articolului 60 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului coroborat cu articolul 16 alineatul (1) litera (b) și articolul 7 alineatul (2) litera (d) din Regulamentul delegat (UE) 2018/625 al Comisiei.

         (1)  JO 2012 C 326, p. 391.


title: Cauza C-75/22: Acțiune introdusă la 4 februarie 2022 – Comisia Europeană/Republica Cehă

text:
               28.3.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 138/19

      Acțiune introdusă la 4 februarie 2022 – Comisia Europeană/Republica Cehă
      (Cauza C-75/22)
      (2022/C 138/23)
      Limba de procedură: ceha

         Părțile

         Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: L. Armati, M. Mataija, M. Salyková, agenți)

         Pârâtă: Republica Cehă

         Concluziile reclamantei

                  —

                  Constatarea faptului că Republica Cehă, prin netranspunerea în mod adecvat a articolului 3 alineatul (1) literele (g) și (h), a articolului 6 litera (b), a articolului 7 alineatul (3), a articolului 21 alineatul (6), a articolului 31 alineatul (3), a articolului 45 alineatul (2) literele (c), (f) și a unei părți din litera (e), a articolului 45 alineatul (3), a articolului 50 alineatul (1) coroborat cu anexa VII punctul 1 literele (d) și (e), precum și a articolului 51 alineatul (1) din Directiva 2005/36/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 7 septembrie 2005 privind recunoașterea calificărilor profesionale (1), modificată prin Directiva 2013/55/UE a Parlamentului European și a Consiliului (2), nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul acestor prevederi ale directivei;

                  —

                  obligarea Republicii Cehe la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

         Articolul 3 alineatul (1) literele (g) și (h) – Comisia susține că Republica Cehă nu și-a îndeplinit obligațiile cuprinse în aceste prevederi ale directivei privind stabilirea statutului de care beneficiază stagiarul sau persoana care se pregătește pentru o probă de aptitudini.

         Articolul 6 litera (b) – Comisia reproșează Republicii Cehe că nu a scutit prestatorii de servicii de înscrierea pe lângă un organism de securitate socială de drept public al statului membru, în scopul reglării, cu un asigurator, a conturilor aferente activităților exercitate în beneficiul persoanelor asigurate.

         Articolul 7 alineatul (3) – În opinia Comisiei, nu s-a realizat o transpunere clară a acestei prevederi a directivei, care permite arhitecților și medicilor veterinari să folosească titlul profesional obținut într-un stat membru gazdă, atunci când este vorba despre arhitecți și medici veterinari

         Articolul 21 alineatul (6) și articolul 31 alineatul (3) – Comisia arată că Republica Cehă nu a realizat transpunerea adecvată a acestor prevederi privind formarea asistenților medicali generaliști, în legătură cu profesia de asistenți medicali

         Articolul 45 alineatul (2) literele (c), (f) și o parte din litera (e) – Comisia susține că Republica Cehă nu a realizat o transpunere adecvată a acestor prevederi ale directivei întrucât nu a asigurat farmaciștilor accesul la tipul de activități menționate în prevederile respective.

         Articolul 45 alineatul (3) – Comisia arată că Republica Cehă nu a realizat o transpunere adecvată a acestei prevederi a directivei întrucât nu a asigurat farmaciștilor care au obținut calificarea profesională în alt stat membru acces la lista minimă de activități, acest acces putând fi condiționat numai de dobândirea unei experiențe profesionale suplimentare

         Articolul 50 alineatul (1) coroborat cu anexa VII punctul 1 literele (d) și (e) – În opinia Comisiei, aceste prevederi ale directivei nu au fost transpuse în mod adecvat, întrucât Republica Cehă nu a prevăzut că termenul pentru prezentarea documentelor solicitate de către resortisanții unui stat membru este de două luni.

         Articolul 51 alineatul (1) – Comisia reproșează Republicii Cehe că nu a realizat o transpunere adecvată a acestei prevederi din directivă întrucât nu a prevăzut că termenul pentru confirmarea primirii dosarului privind recunoașterea calificării profesionale sau pentru informarea solicitantului, dacă este cazul, cu privire la necesitatea prezentării unor documente lipsă este de o lună.

         (1)  JO 2005, L 255, p. 22, Ediție specială, 05/vol. 8, p. 3.

         (2)  Directiva 2013/55/UE din 20 noiembrie 2013 de modificare a Directivei 2005/36/CE privind recunoașterea calificărilor profesionale și a Regulamentului (UE) nr. 1024/2012 privind cooperarea administrativă prin intermediul Sistemului de informare al pieței interne („Regulamentul IMI”) (JO 2013, L 354, p. 132).