title: Cauza T-441/13: Ordonanța Tribunalului din 1 septembrie 2015 – Makhlouf/Consiliul („Acțiune în anulare — Politică externă și de securitate comună — Măsuri restrictive adoptate împotriva Siriei — Îngheţarea fondurilor — Obligația de motivare — Dreptul la apărare — Dreptul la o protecție jurisdicțională efectivă — Eroare de apreciere — Dreptul de proprietate — Dreptul la respectarea vieții private — Proporționalitate — Autoritate de lucru judecat — Termen de introducere a acțiunii — Admisibilitate — Acțiune vădit nefondată”)

text:
               26.10.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 354/39

         Ordonanța Tribunalului din 1 septembrie 2015 – Makhlouf/Consiliul
   (Cauza T-441/13) (1)

   ((„Acțiune în anulare - Politică externă și de securitate comună - Măsuri restrictive adoptate împotriva Siriei - Îngheţarea fondurilor - Obligația de motivare - Dreptul la apărare - Dreptul la o protecție jurisdicțională efectivă - Eroare de apreciere - Dreptul de proprietate - Dreptul la respectarea vieții private - Proporționalitate - Autoritate de lucru judecat - Termen de introducere a acțiunii - Admisibilitate - Acțiune vădit nefondată”))
   (2015/C 354/47)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: Eyad Makhlouf (Damasc, Siria) (reprezentanți: C. Rygaert și G. Karouni, avocați)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: G. Étienne și R. Liudvinaviciute-Cordeiro, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare a Deciziei 2013/255/PESC a Consiliului din 31 mai 2013 privind măsuri restrictive împotriva Siriei (JO L 147, p. 14) în ceea ce îl privește pe reclamant

      Dispozitivul

               1)

               Respinge cererea ca vădit nefondată.

               2)

               Obligă pe domnul Eyad Makhlouf la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 325, 9.11.2013.


title: Cauza T-294/10: Hotărârea Tribunalului din 11 aprilie 2013 — CBp Carbon Industries/OAPI (CARBON GREEN) [ „Marcă comunitară — Înregistrare internațională care desemnează Comunitatea Europeană — Marca comunitară verbală CARBON GREEN — Motive absolute de refuz — Caracter descriptiv — Lipsa caracterului distinctiv — Articolul 7 alineatul (1) literele (b) și (c) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009” ]

text:
               25.5.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 147/16

         Hotărârea Tribunalului din 11 aprilie 2013 — CBp Carbon Industries/OAPI (CARBON GREEN)
   (Cauza T-294/10) (1)

   (Marcă comunitară - Înregistrare internațională care desemnează Comunitatea Europeană - Marca comunitară verbală CARBON GREEN - Motive absolute de refuz - Caracter descriptiv - Lipsa caracterului distinctiv - Articolul 7 alineatul (1) literele (b) și (c) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009)
   2013/C 147/26
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: CBp Carbon Industries, Inc. (Tortola, Insulele Virgine Britanice, Regatul Unit) (reprezentanți: S. Malynicz, barrister, și J. Fish, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: J. Crespo Carrillo, agent)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva deciziei Camerei întâi de recurs a OAPI din 21 aprilie 2010 (cauza R 1361/2009-1) privind o cerere de înregistrare a semnului verbal CARBON GREEN ca marcă comunitară

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Obligă CBp Carbon Industries, Inc. la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 260, 25.9.2010.


title: Cauza C-355/07: Cerere având ca obiect pronunțarea unei hotărâri preliminare introdusă de Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio (Italia) la 31 iulie 2007 — Schering Plough SpA/Agenzia Italiana del Farmaco (AIFA) și alții

text:
               20.10.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 247/10

         Cerere având ca obiect pronunțarea unei hotărâri preliminare introdusă de Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio (Italia) la 31 iulie 2007 — Schering Plough SpA/Agenzia Italiana del Farmaco (AIFA) și alții
   (Cauza C-355/07)
   (2007/C 247/13)
   Limba de procedură: italiana
   Instanța de trimitere
   Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio
   Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Schering Plough SpA

      Pârâți: Agenzia Italiana del Farmaco (AIFA) și alții
   Întrebările preliminare

               1)

               După prevederile articolelor 2 și 3 [din Directiva 89/105/CEE (1)], care reglementează raporturile dintre autoritățile publice ale unui stat membru și întreprinderile farmaceutice — în sensul că stabilirea prețului unui medicament sau creșterea acestuia se efectuează conform indicațiilor furnizate de către autoritățile menționate, dar în măsura în care autoritatea responsabilă le acceptă, deci în baza unui dialog între întreprinderi și autoritățile care răspund de controlul cheltuielilor farmaceutice — articolul 4 alineatul (1) reglementează „blocarea prețului tuturor medicamentelor sau al anumitor categorii de medicamente”, concepută ca o măsură cu caracter general care trebuie revăzută, cel puțin o dată pe an, pentru a se decide menținerea sau nu a acesteia, ținând cont de condițiile macroeconomice existente în statul membru.
               Dispoziția atribuie autorităților competente un termen de 90 de zile pentru a acționa și prevede că acestea trebuie să anunțe, la expirarea acestui termen, care sunt creșterile sau reducerile prețurilor care s-au efectuat, dacă este cazul.
               În măsura în care se referă la „reducerile care se efectuează, dacă este cazul”, această dispoziție trebuie interpretată în sensul că, pe lângă măsura generală care constă în blocarea prețurilor la toate sau la anumite categorii de medicamente, autorizează de asemenea sau nu o altă măsură generală care constă în posibilitatea unei reduceri a prețurilor la toate sau la anumite categorii de medicamente deja supuse blocării prețurilor?

               2)

               În măsura în care impune autorităților competente ale unui stat membru să verifice, cel puțin o dată pe an, în cazul blocării prețurilor, dacă menținerea acestei blocări este justificată de condițiile macroeconomice, articolul 4 alineatul (1) poate fi interpretat în sensul că, dacă reducerea prețurilor este admisă ca răspuns la prima întrebare, este posibilă recurgerea la această măsură chiar de mai multe ori în cursul unui an și aceasta timp de mai mulți ani (începând cu 2002 și până în 2010)?

               3)

               În sensul articolului 4 sus-menționat — ce trebuie citit în lumina considerentelor din directivă conform cărora scopul principal al măsurilor de control al prețurilor la medicamente este „promovarea sănătății publice prin asigurarea de stocuri disponibile adecvate de medicamente la un cost rezonabil” și evitarea discrepanțelor existente între aceste măsuri, care „pot împiedica sau denatura comerțul intracomunitar cu medicamente” — poate fi considerată ca fiind compatibilă cu legislația comunitară adoptarea de măsuri care fac referire la cuantumuri ale cheltuielilor doar „estimate”, mai degrabă decât „stabilite” (această întrebare se referă la ambele situații)?

               4)

               Cerințele referitoare la respectarea plafoanelor pentru cheltuielile farmaceutice pe care fiecare stat membru este competent să le stabilească trebuie să aibă legătură în mod special numai cu cheltuielile farmaceutice sau este posibil să se considere că statele membre au puterea discreționară de a ține totuși cont și de datele referitoare la alte cheltuieli sanitare?

               5)

               Principiile transparenței și participării întreprinderilor interesate la măsuri de blocare sau de reducere generalizată a prețurilor la medicamente, principii ce decurg din directivă, trebuie interpretate în sensul că este necesar să se prevadă întotdeauna și în orice caz o posibilitate de derogare de la prețul impus [articolul 4 alineatul (2) din directivă] și o participare concretă a întreprinderii solicitante, cu consecința necesității pentru administrație de a motiva eventualul refuz?

      (1)  Directiva 89/105/CEE a Consiliului din 21 decembrie 1988 privind transparența măsurilor care reglementează stabilirea prețurilor medicamentelor de uz uman și includerea acestora în domeniul de aplicare al sistemelor naționale de asigurări de sănătate (JO L 40, p. 8, Ediție specială, 05/vol. 2, p. 84).


title: Cauza F-85/10: Acțiune introdusă la 23 septembrie 2010 — AI/Curtea de Justiție

text:
               15.1.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 13/39

         Acțiune introdusă la 23 septembrie 2010 — AI/Curtea de Justiție
   (Cauza F-85/10)
   ()
   2011/C 13/77
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: AI (reprezentant: M. Erniquin, avocat)

      Pârâtă: Curtea de Justiție a Uniunii Europene

      Obiectul și descrierea litigiului

   Pe de o parte, anularea deliberărilor comisiei de evaluare cu privire la rezultatele probei de franceză a concursului intern nr. CJ 12/09 și, dacă este cazul, anularea contractelor și a numirilor persoanelor care au reușit acest concurs, precum și, pe de altă parte, anularea deciziei de a nu reînnoi contractul de agent temporar al reclamantei și o cerere de reparare a prejudiciului.

      Concluziile reclamantei

               —

               anularea deliberărilor comisiei de evaluare cu privire la proba de franceză a concursului intern pe bază de examen nr. CJ 12/09;

               —

               dacă este cazul, anularea numirilor celor opt candidați admiși prin acest examen;

               —

               comunicarea criteriilor de apreciere care se află la baza selecției efectuate;

               —

               în principal, recalificarea contractului de muncă pe perioadă determinată al reclamantei în contract de muncă pe perioadă nedeterminată, prin urmare anularea deciziei de a nu reînnoi contractul acesteia de agent temporar din ianuarie 2009, și în consecință, reîncadrarea acesteia în calitate de agent temporar; în subsidiar, anularea deciziei de a nu reînnoi contractul de agent temporar al acesteia din ianuarie 2009, și prin urmare, reîncadrarea acesteia în calitate de agent temporar;

               —

               în consecință, recunoașterea dreptului la o despăgubire, reprezentând diferența dintre remunerația pe care ar fi încasat-o în cazul în care contractul sus-menționat ar fi continuat la 1 ianuarie 2010 și sumele pe care le-a încasat în mod real începând cu această dată până la reîncadrarea sa efectivă;

               —

               plata unei despăgubiri pentru repararea prejudiciului moral cauzat în special ca urmare a nereînnoirii abuzive a contractului de muncă al acesteia, estimată la o sută de mii de euro în cazul în care s-ar dispune reîncadrarea reclamantei; în caz contrar, o despăgubire de cinci mii de euro, în cazul în care reîncadrarea reclamantei ar fi imposibilă;

               —

               obligarea Curții de Justiție a Uniunii Europene la plata cheltuielilor de judecată.


title: Cauza T-481/11: Hotărârea Tribunalului din 13 noiembrie 2014 – Spania/Comisia ( „Agricultură — Organizarea comună a piețelor — Sectorul fructelor și legumelor — Citrice — Acțiune în anulare — Act de confirmare — Fapte noi și esențiale — Admisibilitate — Condiții de comercializare — Dispoziții privind marcarea — Indicarea conservanților sau a altor substanțe chimice utilizate pentru tratare ulterior recoltării — Recomandări privind standardele adoptate în cadrul Comisiei Economice pentru Europa a Organizației Națiunilor Unite” )

text:
               12.1.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 7/21

         Hotărârea Tribunalului din 13 noiembrie 2014 – Spania/Comisia
   (Cauza T-481/11) (1)

   ((„Agricultură - Organizarea comună a piețelor - Sectorul fructelor și legumelor - Citrice - Acțiune în anulare - Act de confirmare - Fapte noi și esențiale - Admisibilitate - Condiții de comercializare - Dispoziții privind marcarea - Indicarea conservanților sau a altor substanțe chimice utilizate pentru tratare ulterior recoltării - Recomandări privind standardele adoptate în cadrul Comisiei Economice pentru Europa a Organizației Națiunilor Unite”))
   (2015/C 007/27)
   Limba de procedură: spaniola

      Părțile

      Reclamant: Regatul Spaniei (reprezentant: A. Rubio González, abogado del Estado)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: I. Galindo Martin, B. Schima și K. Skelly, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare a dispoziției din partea B 2, punctul VI D a cincea liniuță din anexa I la Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 543/2011 al Comisiei din 7 iunie 2011 de stabilire a normelor de aplicare a Regulamentului (CE) nr. 1234/2007 al Consiliului în ceea ce privește sectorul fructelor și legumelor și sectorul fructelor și legumelor prelucrate (JO L 157, p. 1).

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă Regatul Spaniei la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 319, 29.10.2011.


title: Cauza T-301/06: Ordonanța Tribunalului de Primă Instanță din 13 noiembrie 2008 — Lemaître Sécurité/Comisia ( Acțiune în anulare — Dumping — Importuri de încălțăminte cu bombeu protector provenind din Republica Populară Chineză și din India — Lipsa afectării individuale — Inadmisibilitate vădită )

text:
               10.1.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 6/29

         Ordonanța Tribunalului de Primă Instanță din 13 noiembrie 2008 — Lemaître Sécurité/Comisia
   (Cauza T-301/06) (1)

   („Acțiune în anulare - Dumping - Importuri de încălțăminte cu bombeu protector provenind din Republica Populară Chineză și din India - Lipsa afectării individuale - Inadmisibilitate vădită’)
   (2009/C 6/60)
   Limba de procedură: franceza
   Părțile

      Reclamantă: Lemaître Sécurité SAS (La Walck, Franța) (reprezentant: D. Bollecker, avocat)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: H. van Vliet și C. Giolito, agenți)

      Intervenientă în susținerea reclamantei: Associazione nazionale calzaturifici italiani (Milano, Italia) (reprezentant: D. Bollecker, avocat)
   Obiectul
   Cerere de anulare a Deciziei 2006/582/CE a Comisiei din 28 august 2006 de încheiere a procedurii antidumping privind importurile de încălțăminte cu bombeu protector provenind din Republica Populară Chineză și din India (JO L 234, p. 33).
   Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea ca vădit inadmisibilă.

               2)

               Lemaître Sécurité SAS suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de Comisia Comunităților Europene.

               3)

               L'Associazione nazionale calzaturifici italiani suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 326, 30.12.2006.


title: Cauza T-99/07 P: Recurs introdus la 29 martie 2007 de către Comisia Comunităților Europene împotriva hotărârii pronunțate la 16 ianuarie 2007 de Tribunalul Funcției Publice în cauza F-92/05, Genette/Comisie

text:
               26.5.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 117/34

         Recurs introdus la 29 martie 2007 de către Comisia Comunităților Europene împotriva hotărârii pronunțate la 16 ianuarie 2007 de Tribunalul Funcției Publice în cauza F-92/05, Genette/Comisie
   (Cauza T-99/07 P)
   (2007/C 117/53)
   Limba de procedură: franceza
   Părțile

      Recurentă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: V. Joris și D. Martin, agenți)

      Celelalte părți în proces: Emmanuel Genette, Regatul Belgiei
   Concluziile recurentei

               —

               anularea hotărârii Tribunalului Funcției Publice din 16 ianuarie 2007 în cauza F-92/05;

               —

               respingerea acțiunii ca inadmisibilă;

               —

               în subsidiar, respingerea acțiunii ca nefondată;

               —

               obligarea fiecărei părți la suportarea propriilor cheltuieli de judecată corespunzătoare acestei proceduri și celei desfășurate în fața Tribunalului Funcției Publice.

         Motivele și principalele argumente
   Prin hotărârea din 16 ianuarie 2007, pronunțată în cauza F-92/05, Genette/Comisie, Tribunalul Funcției Publice (TFP) a admis acțiunea introdusă de dl Genette având ca obiect anularea deciziei Comisiei din 25 ianuarie 2005 prin care i s-a refuzat, pe de o parte, autorizarea de a retrage cererea de transfer a drepturilor sale de pensie dobândite în cadrul sistemelor belgiene de pensii, introdusă în 2001 și, pe de altă parte, autorizarea de a solicita un nou transfer al drepturilor sale de pensie.
   În motivarea recursului său, Comisia invocă în primul rând problema admisibilității acțiunii inițiale. Aceasta susține că Tribunalul s-ar fi pronunțat ultra petita, modificând obiectul litigiului, și că ar fi comis erori de apreciere în analiza pretinselor fapte noi invocate de reclamant în primă instanță, pentru a justifica repunerea în termen în favoarea sa. Comisia susține că aprecierea corectă atât a obiectului litigiului, așa cum a fost definit în cererea formulată în primă instanță, cât și a pretinselor fapte noi invocate de reclamant, ar fi determinat în mod necesar TFP să declare acțiunea inadmisibilă. Comisia susține astfel că TFP și-ar fi depășit competența și că ar fi încălcat chiar dreptul său la apărare, pentru că s-a pronunțat asupra anumitor probleme fără a permite Comisiei să prezinte argumentele în favoarea sa.
   În sprijinul recursului său în ceea ce privește analiza cauzei pe fond realizată de TFP în hotărârea atacată, Comisia invocă mai multe argumente întemeiate pe încălcarea de către TFP a unor prevederi din dreptul comunitar, în special din Statutul funcționarilor, și a unor principii din jurisprudență, prin faptul că hotărârea atacată ar permite, potrivit acesteia, revocarea unor acte legale și, în subsidiar, ar încălca dreptul autonom al Comisiei de a nu revoca deciziile contestate.


title: Cauza C-17/09: Hotărârea Curții (Camera a patra) din 21 ianuarie 2010 — Comisia Europeană/Republica Federală Germania (Contracte de achiziții publice de servicii — Servicii de eliminare a deșeurilor biodegradabile și vegetale — Atribuire fără proceduri deschise de atribuire a contractelor de achiziții publice)

text:
               3.7.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 179/9

         Hotărârea Curții (Camera a patra) din 21 ianuarie 2010 — Comisia Europeană/Republica Federală Germania
   (Cauza C-17/09) (1)

   (Contracte de achiziții publice de servicii - Servicii de eliminare a deșeurilor biodegradabile și vegetale - Atribuire fără proceduri deschise de atribuire a contractelor de achiziții publice)
   2010/C 179/13
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: B. Schima și C. Zadra, agenți)

      Pârâtă: Republica Federală Germania (reprezentanți: M. Lumma și B. Klein, agenți)

      Obiectul

   Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Încălcarea articolului 8 coroborat cu titlurile III și IV din Directiva 92/50/CEE a Consiliului din 18 iunie 1992 privind coordonarea procedurilor de atribuire a contractelor de achiziții publice de servicii (JO L 29, p. 1, Ediție specială, 06/vol. 2, p. 50) — Neorganizarea unei proceduri formale europene de atribuire a contractului înainte de încheierea unui contract privind eliminarea deșeurilor biodegradabile și vegetale între orașul Bonn și o societate privată

      Dispozitivul

               1.

               Republica Federală Germania nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 8 coroborat cu titlurile III și IV din Directiva 92/50/CEE a Consiliului din 18 iunie 1992 privind coordonarea procedurilor de atribuire a contractelor de achiziții publice de servicii, pentru motivul că orașul Bonn și Müllverwertungsanlage Bonn GmbH au încheiat un contract de achiziții publice de servicii privind eliminarea biodeșeurilor și a deșeurilor verzi fără a recurge la o procedură de atribuire cu cerere de oferte la nivel european.

               2.

               Obligă Republica Federală Germania la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 69, 21.3.2009.


title: Cauza F-74/08: Acțiune introdusă la 29 august 2008 — Ramaekers-Jørgensen/Comisia Comunităților Europene

text:
               25.10.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 272/52

         Acțiune introdusă la 29 august 2008 — Ramaekers-Jørgensen/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza F-74/08)
   (2008/C 272/101)
   Limba de procedură: franceza
   Părțile

      Reclamant: Dominique Ramaekers-Jørgensen (Genval, Belgia) (reprezentant: L. Vogel, avocat)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene
   Obiectul și descrierea litigiului
   Pe de o parte, anularea deciziei autorității împuternicite să facă numiri de a calcula impozitul comunitar al reclamantei prin cumularea cuantumurilor salariului personal și al pensiei de urmaș, precum și a deciziei de respingere a cererii având ca obiect ca impozitul comunitar aplicat asupra pensiei de urmaș să nu fie perceput în mod anticipat, înainte de plata acesteia, prin deducere din cuantumul salariului său. Pe de altă parte, constatarea nelegalității articolelor 3 și 4 din Regulamentul nr. 260/68 al Consiliului, astfel cum a fost modificat în ultimul rând prin Regulamentul nr. 2182/2003 al Consiliului.
   Concluziile reclamantului

               —

               Anularea Deciziei autorității împuternicite să facă numiri adoptată la 20 mai 2008 prin care s-a respins reclamația formulată la 16 ianuarie 2008 care solicita anularea parțială a Deciziei din 16 octombrie 2007, în măsura în care aceasta definea modalitățile de calcul și de percepere a impozitului comunitar aferent pensiei de urmaș acordată reclamantei;

               —

               dacă este necesară, anularea parțială a Deciziei menționate din 16 octombrie 2007, în măsura în care aceasta preciza modalitățile de calcul și de percepere a impozitului comunitar aferent pensiei de urmaș acordată reclamantei;

               —

               în aplicarea articolului 241 din Tratat, constatarea nelegalității articolelor 3 și 4 din Regulamentul nr. 260/68 al Consiliului, astfel cum a fost modificat în ultimul rând prin Regulamentul nr. 2182/2003 al Consiliului, în măsura în care dispozițiile menționate prevăd cumulul pensiei de urmaș acordată unui funcționar cu salariul acestuia în scopul calculării impozitului comunitar aferent;

               —

               obligarea Comisiei Comunităților Europene la plata cheltuielilor de judecată.


title: Cauza T-188/16: Acțiune introdusă la 26 aprilie 2016 - repowermap/EUIPO - Repower (REPOWER)

text:
               20.6.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 222/29

         Acțiune introdusă la 26 aprilie 2016 - repowermap/EUIPO - Repower (REPOWER)
   (Cauza T-188/16)
   (2016/C 222/37)
   Limba în care a fost formulată acțiunea: franceza

      Părțile

      Reclamantă: repowermap.org (Berna, Elveția) (reprezentant: P. González-Bueno Catalán de Ocón, avocat)

      Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Repower AG (Brusio, Elveția)

      Datele privind procedura în fața EUIPO

      Titularul mărcii în litigiu: cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

      Marca în litigiu: marca verbală a Uniunii „REPOWER” - Înregistrarea internațională nr. 1 020 351

      Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de declarare a nulității

      Decizia atacată: Decizia Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 8 februarie 2016 în cauza R 2311/2014-5

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei atacate;

               —

               anularea mărcii contestate pentru toate serviciile și produsele neanulate prin decizia atacată, cu excepția ambalării și depozitării mărfurilor (clasa 39); organizării de călătorii (clasa 39); echipamentelor pentru stingerea incendiilor (clasa 9);

               —

               obligarea EUIPO și REPOWER AG la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele invocate

               —

               încălcarea articolul 7 alineatul (1) literele (b) și (c) din Regulamentul nr. 207/2009;

               —

               încălcarea articolului 75 din Regulamentul nr. 207/2009.


title: Cauza C-379/12 P: Recurs introdus la 7 august 2012 de Arav Holding Srl împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a doua) din 19 iunie 2012 în cauza T-557/10, H.Eich/OAPI — Arav (H.EICH)

text:
               6.10.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 303/19

         Recurs introdus la 7 august 2012 de Arav Holding Srl împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a doua) din 19 iunie 2012 în cauza T-557/10, H.Eich/OAPI — Arav (H.EICH)
   (Cauza C-379/12 P)
   2012/C 303/33
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Recurentă: Arav Holding Srl (reprezentant: R. Bocchini, avocat)

      Celelalte părți în proces: H.Eich Srl, Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Concluziile recurentei

   Anularea în întregime a Hotărârii din 19 iunie 2012 a Tribunalului Uniunii Europene și, în consecință, confirmarea deciziei Camerei întâi de recurs a OAPI din 9 septembrie 2010, întrucât aceasta aplică și respectă pe deplin reglementarea din RMC (1), în special articolul 8 alineatul (1) litera (b) din acesta

      Motivele și principalele argumente

   Prin intermediul recursului, Arav Holding Srl critică respectiva hotărâre a Tribunalului sub două aspecte.
   În primul rând, aceasta susține că nu a fost recunoscută similitudinea grafică, fonetică și conceptuală între, pe de o parte, marca figurativă națională italiană „H SILVIAN HEACH” și marca figurativă internațională „H SILVIAN HEACH” și, pe de altă parte, marca H.EICH. Tribunalul ar fi săvârșit o eroare în identificarea elementului care constituie esența mărcii, respectiv numele și prenumele. În plus, Tribunalul ar fi săvârșit o eroare prin aceea că nu a ținut seama de valoarea scăzută a utilizării unui punct, cu o dimensiune foarte redusă în comparație cu literele, și că nu a luat în considerare valoarea ridicată a mărcii anterioare.
   În al doilea rând, Arav Holding Srl critică nerecunoașterea riscului global de confuzie între mărci, care decurge din similitudinea mărcilor, precum și din similitudinea utilizării acestora.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 40/94 al Consiliului din 20 decembrie 1993 privind marca comunitară (JO L 11, 14.1.1994, p. 1, Ediție specială, 17/vol. 1, p. 146).


title: Cauza T-563/11: Hotărârea Tribunalului din 13 septembrie 2013 — Anbouba/Consiliul ( „Politica externă și de securitate comună — Măsuri restrictive luate împotriva Siriei — Înghețarea fondurilor și a resurselor economice — Sarcina probei — Eroare vădită de apreciere — Dreptul la apărare — Obligația de motivare — Judecare în lipsă — Cerere de intervenție — Nepronunțare asupra fondului” )

text:
               26.10.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 313/24

         Hotărârea Tribunalului din 13 septembrie 2013 — Anbouba/Consiliul
   (Cauza T-563/11) (1)

   (Politica externă și de securitate comună - Măsuri restrictive luate împotriva Siriei - Înghețarea fondurilor și a resurselor economice - Sarcina probei - Eroare vădită de apreciere - Dreptul la apărare - Obligația de motivare - Judecare în lipsă - Cerere de intervenție - Nepronunțare asupra fondului)
   2013/C 313/48
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: IssamAnbouba (Homs, Siria) (reprezentanți: M.-A. Bastin, J.-M. Salva și J.-N. Louis, avocați)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: inițial R. Liudvinaviciute-Cordeiro și M.-M. Joséphidès, ulterior R. Liudvinaviciute-Cordeiro și A. Vitro, agenți)

      Obiectul

   Pe de o parte, cerere de anulare a Deciziei 2011/522/PESC a Consiliului din 2 septembrie 2011 de modificare a Deciziei 2011/273/PESC privind măsuri restrictive împotriva Siriei (JO L 228, p. 16), a Deciziei 2011/628/PESC a Consiliului din 23 septembrie 2011 de modificare a Deciziei 2011/273/PESC (JO L 247, p. 17), a Deciziei 2011/782/PESC a Consiliului din 1 decembrie 2011 privind măsuri restrictive împotriva Siriei și de abrogare a Deciziei 2011/273 (JO L 319, p. 56), a Regulamentului (UE) nr. 878/2011 al Consiliului din 2 septembrie 2011 de modificare a Regulamentului (UE) nr. 442/2011 privind măsuri restrictive având în vedere situația din Siria (JO L 228, p. 1), și a Regulamentului (UE) nr. 36/2012 al Consiliului din 18 ianuarie 2012 privind măsuri restrictive având în vedere situația din Siria și de abrogare a Regulamentului nr. 442/2011 (JO L 16, p. 1), în măsura în care numele reclamantului figurează pe lista persoanelor cărora li se aplică măsurile restrictive având în vedere situația din Siria și, pe de altă parte, cerere de obligare la plata de daune-interese pentru repararea prejudiciului suferit

      Dispozitivul

               1.

               Constată că nu mai este necesar să se pronunțe asupra cererii de intervenție a Comisiei Europene.

               2.

               Respinge acțiunea.

               3.

               Domnul Issam Anbouba suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 25, 28.1.2012.


title: Cauzele conexate C-89/10 și C-96/10: Hotărârea Curții (Camera a patra) din 8 septembrie 2011 (cereri de pronunțare a unor hotărâri preliminare formulate de Rechtbank van eerste aanleg te Brussel — Belgia) — Q-Beef NV (C-89/10), Frans Bosschaert (C-96/10)/Belgische Staat (C-89/10), Belgische Staat, Vleesgroothandel Georges Goossens en Zonen NV, Slachthuizen Goossens NV (C-96/10) (Taxe naționale incompatibile cu dreptul Uniunii — Taxe plătite în temeiul unui sistem de ajutor financiar și de taxe declarat contrar dreptului Uniunii — Sistem înlocuit cu un sistem nou, considerat compatibil — Rambursarea taxelor percepute în mod nejustificat — Principiile echivalenței și efectivității — Termen de prescripție — Dies a quo — Creanțe de recuperat de la stat și de la particulari — Termene diferite)

text:
               22.10.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 311/9

         Hotărârea Curții (Camera a patra) din 8 septembrie 2011 (cereri de pronunțare a unor hotărâri preliminare formulate de Rechtbank van eerste aanleg te Brussel — Belgia) — Q-Beef NV (C-89/10), Frans Bosschaert (C-96/10)/Belgische Staat (C-89/10), Belgische Staat, Vleesgroothandel Georges Goossens en Zonen NV, Slachthuizen Goossens NV (C-96/10)
   (Cauzele conexate C-89/10 și C-96/10) (1)

   (Taxe naționale incompatibile cu dreptul Uniunii - Taxe plătite în temeiul unui sistem de ajutor financiar și de taxe declarat contrar dreptului Uniunii - Sistem înlocuit cu un sistem nou, considerat compatibil - Rambursarea taxelor percepute în mod nejustificat - Principiile echivalenței și efectivității - Termen de prescripție - Dies a quo - Creanțe de recuperat de la stat și de la particulari - Termene diferite)
   2011/C 311/11
   Limba de procedură: olandeza

      Instanța de trimitere

   Rechtbank van eerste aanleg te Brussel

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamanți: Q-Beef NV (C-89/10), Frans Bosschaert (C-96/10)

      Pârâți: Belgische Staat (C-89/10), Belgische Staat, Vleesgroothandel Georges Goossens en Zonen NV, Slachthuizen Goossens NV (C-96/10)

      Obiectul

   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Rechtbank van eerste aanleg te Brussel — Interpretarea dreptului comunitar privind principiile echivalenței și efectivității — Taxe naționale incompatibile cu dreptul comunitar — Taxe plătite în temeiul unui sistem de ajutor financiar și de taxe declarat contrar dreptului comunitar — Sistem înlocuit cu un sistem nou, considerat compatibil — Restituirea taxelor percepute în mod nejustificat — Termen de prescripție

      Dispozitivul

               1.

               Dreptul Uniunii nu se opune, în împrejurări precum cele din acțiunea principală, aplicării unui termen de prescripție de cinci ani, prevăzut în ordinea juridică internă pentru creanțele asupra statului, în cazul unor acțiuni în rambursarea unor taxe care au fost plătite cu încălcarea dreptului Uniunii în temeiul unui „sistem mixt de ajutoare și de taxe”.

               2.

               Dreptul Uniunii nu se opune unei reglementări naționale care, în împrejurări precum cele din acțiunea principală, acordă unui particular un termen mai lung pentru obținerea rambursării taxelor de la un alt particular, care are rol de intermediar, căruia i le-a plătit fără să fie datorate și care le-a achitat în contul primului particular, în beneficiul statului, deși, dacă ar fi plătit aceste taxe direct statului, acțiunea acestui prim particular ar fi fost supusă unui termen mai scurt, care derogă de la regimul de drept comun al acțiunii în restituirea plății nedatorate, în măsura în care particularii care au calitatea de intermediari pot în mod efectiv să solicite statului sumele pe care, dacă este cazul, le-au achitat în beneficiul altor particulari.

               3.

               În împrejurări precum cele din acțiunea principală, faptul că Curtea a constatat, într-o hotărâre pronunțată în urma unei trimiteri preliminare, incompatibilitatea caracterului retroactiv al reglementării naționale în cauză cu dreptul Uniunii nu are incidență asupra datei la care începe să curgă termenul de prescripție prevăzut de dreptul național pentru creanțele asupra statului.

      (1)  JO C 113, 1.5.2010.


title: Cauza F-116/07: Acțiune introdusă la 8 octombrie 2007 — Tomas/Parlamentul European

text:
               8.3.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 64/65

         Acțiune introdusă la 8 octombrie 2007 — Tomas/Parlamentul European
   (Cauza F-116/07)
   (2008/C 64/107)
   Limba de procedură: lituaniana
   Părțile

      Reclamant: Stanislovas Tomas (Kerkrade, Țările de Jos) (reprezentant: M. Michalauskas, avocat)

      Pârât: Parlamentul European
   Concluziile reclamantului

               —

               Anularea deciziei autorității împuternicite să facă numiri de a concedia pe reclamant în măsura în care aceasta nu a fost anulată prin decizia de respingere a reclamației sau anularea deciziei de respingere a reclamației în măsura în care aceasta nu a anulat decizia de concediere;

               —

               obligarea pârâtului la plata către reclamant a sumei de 125 000 de euro cu titlu de despăgubiri pentru prejudiciul moral și material adus reclamantului;

               —

               obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   Reclamantul solicită, pe de o parte, anularea deciziei prin care AIPN a decis concedierea sa și, pe de altă parte, repararea prejudiciului suferit. În susținerea acțiunii sale acesta invocă un abuz în exercitarea atribuțiilor al AIPN, încălcarea mai multor dispoziții din Statutul funționarilor Comunităților Europene, precum și încălcarea articolului 19 din Codul de bună conduită administrativă, încălcarea principiilor dreptului la apărare, al bunei administrări și încălcarea obligației de solicitudine a Parlamentului.


title: Cauza F-64/15: Acțiune introdusă la 23 aprilie 2015 – ZZ/OAPI

text:
               6.7.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 221/29

         Acțiune introdusă la 23 aprilie 2015 – ZZ/OAPI
   (Cauza F-64/15)
   (2015/C 221/39)
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamant: ZZ (reprezentant: H. Tettenborn, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI)

      Obiectul și descrierea litigiului

   Anularea deciziei pârâtului din 4 iunie 2014 de reziliere a contractului de muncă al reclamantului, în conformitate cu o clauză a acestui contract de muncă

      Concluziile reclamantului

   Reclamantul solicită Tribunalului Funcției Publice:

               —

               anularea deciziei OAPI, comunicată reclamantului prin scrisoarea din 4 iunie 2014, de constatare a încetării contractului de agent temporar al reclamantului în cadrul OAPI, însoțit de un termen de preaviz de șase luni care a început să curgă la 4 iunie 2014;

               —

               obligarea OAPI la plata de daune-interese către reclamant într-un cuantum adecvat stabilit de Tribunal, pentru prejudiciile morale și imateriale suferite de acesta prin decizia OAPI menționată în primul capăt de cerere;

               —

               obligarea OAPI să îl reîncadreze pe reclamant în serviciul său, prin reconstituirea completă a treptelor de promovare în carieră pe care le-ar fi realizat dacă contractul său de muncă ar fi continuat să existe, precum și obligarea OAPI la plata de despăgubiri către reclamant care să acopere toate prejudiciile materiale suferite de acesta, în special prin plata tuturor remunerațiilor neplătite și prin compensarea tuturor celorlalte prejudicii materiale suferite de reclamant ca urmare a comportamentului ilicit al OAPI (după deducerea alocațiilor de șomaj primite);

               —

               cu titlu subsidiar, în cazul în care, pentru motive de drept sau de fapt, în situația din prezenta cauză nu se realizează reîncadrarea reclamantului în serviciul său și/sau contractul de muncă al acestuia nu continuă să existe în aceleași condiții precum cele anterioare, obligarea OAPI la plata de daune-interese către reclamant, pentru prejudiciile materiale suferite ca urmare a încetării în mod ilegal a activității sale, într-un cuantum care reprezintă diferența dintre veniturile la care reclamantul s-ar fi așteptat efectiv și veniturile pe care le-ar fi obținut acesta în cazul în care contractul s-ar fi derulat în continuare, ținându-se cont și de prestațiile de pensie și de alte drepturi;

               —

               obligarea OAPI la plata cheltuielilor de judecată aferente procedurii.


title: Cauza T-330/15: Acțiune introdusă la 24 iunie 2015 – Keil/OAPI – Naturafit Diätetische Lebensmittelproduktions (BasenCitrate)

text:
               24.8.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 279/44

         Acțiune introdusă la 24 iunie 2015 – Keil/OAPI – Naturafit Diätetische Lebensmittelproduktions (BasenCitrate)
   (Cauza T-330/15)
   (2015/C 279/55)
   Limba în care a fost formulată acțiunea: germana

      Părțile

      Reclamant: Rudolf Keil (Grevenbroich, Germania) (reprezentant: J. Sachs, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Naturafit Diätetische Lebensmittelproduktions GmbH (Röttenbach, Germania)

      Datele privind procedura în fața OAPI

      Titularul mărcii în litigiu: reclamantul

      Marca în litigiu: marca comunitară verbală „BasenCitrate” – marca comunitară nr. 11 120 284

      Procedura care s-a aflat pe rolul OAPI: procedură de declarare a nulității

      Decizia atacată: Decizia Camerei întâi de recurs a OAPI din 15 aprilie 2015 în cauza în cauza R 1541/2014-1

      Concluziile

   Reclamantul solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei atacate;

               —

               obligarea pârâtului și a celeilalte părți din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs la plata cheltuielilor de judecată, inclusiv a celor efectuate în cursul procedurii desfășurate în fața camerei de recurs.

      Motivele invocate

               —

               încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009;

               —

               încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul nr. 207/2009.


title: Cauza C-435/13 P: Recurs introdus la 2 august 2013 de Erich Kastenholz împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a șasea) din 6 iunie 2013 în cauza T-68/11, Kastenholz/Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

text:
               19.10.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 304/5

         Recurs introdus la 2 august 2013 de Erich Kastenholz împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a șasea) din 6 iunie 2013 în cauza T-68/11, Kastenholz/Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)
   (Cauza C-435/13 P)
   2013/C 304/10
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Recurent: Erich Kastenholz (reprezentant: L. Acker, Rechtsanwalt)

      Celelalte părți din procedură: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale), Qwatchme A/S

      Concluziile recurentului

   Recurentul solicită Curții:

               —

               anularea hotărârii atacate a Tribunalului;

               —

               admiterea cererii sale de anulare a deciziei în litigiu sau, în subsidiar, trimiterea cauzei la Tribunal pentru rejudecare;

               —

               obligarea Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne la plata cheltuielilor de judecată efectuate de recurent în procedura în primă instanță și în recurs.

      Motivele și principalele argumente

   Recurentul invocă trei motive în susținerea recursului:

               —

               încălcarea dispozițiilor articolului 5 alineatul (1) litera (a) coroborat cu articolul 5 alineatul (2) din Regulamentul nr. 6/2002 (1).
               Acest motiv cuprinde două aspecte:

                           —

                           lipsa diferențierii între criteriile noutății și caracterului individual;

                           —

                           caracterul nelegal, ca urmare a depunerii cererii în alb-negru, al luării în considerare a culorii desenului sau a modelului cu ocazia aprecierii noutății.

               —

               încălcarea dispozițiilor articolului 6 alineatul (1) litera (b) coroborat cu articolul 2 din Regulamentul nr. 6/2002.
               Acest motiv cuprinde trei aspecte:

                           —

                           neidentificarea asemănărilor și a deosebirilor dintre desenele sau modelele în conflict;

                           —

                           lipsa ponderării elementelor de concepție identice și a elementelor de concepție diferite;

                           —

                           lipsa motivării privind aspectul caracterului individual al desenului sau al modelului comunitar contestat.

               —

               încălcarea articolului 25 alineatul (1) litera (f) din Regulamentul nr. 6/2002, precum și a obligației de examinare prevăzută la articolul 63 alineatul (1) prima și a doua teză din Regulamentul nr. 6/2002.
               Acest motiv cuprinde patru aspecte:

                           —

                           Tribunalul a considerat în mod nejustificat că este posibil să nu se ia în considerare un raport de expertiză prezentat în cadrul procedurii administrative;

                           —

                           nici camera de recurs, nici Tribunalul nu au analizat raportul de expertiză și argumentația recurentului privitoare la acesta;

                           —

                           nici camera de recurs, nici Tribunalul nu și-au motivat această decizie în ceea ce privește încălcarea legislației naționale privind dreptul de autor, în special cu privire la aspectul întinderii protecției conferite de acesta;

                           —

                           camera de recurs și Tribunalul au considerat în mod nejustificat că, în cadrul articolului 25 alineatul (1) litera (f) din Regulamentul nr. 6/2002, era în sarcina recurentului să demonstreze conținutul protecției dreptului de autor în legislația națională vizată și, în același timp, nu au respectat întinderea obligațiilor camerei de recurs și a Oficiului pentru Armonizare de a efectua examinarea din oficiu a faptelor și de a identifica din oficiu dreptul aplicabil, în conformitate cu articolul 63 alineatul (1) prima și a doua teză din Regulamentul nr. 6/2002.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 6/2002 al Consiliului din 12 decembrie 2001 privind desenele sau modelele industriale comunitare (JO 2002 L 3, p. 1, Ediție specială, 13/vol. 33, p. 70).


title: Cauza F-59/15: Acțiune introdusă la 21 aprilie 2015 – ZZ/Comisia

text:
               29.6.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 213/48

         Acțiune introdusă la 21 aprilie 2015 – ZZ/Comisia
   (Cauza F-59/15)
   (2015/C 213/77)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: ZZ (reprezentanți: T. Bontinck și A. Guillerme, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Obiectul și descrierea litigiului

   Anularea deciziei de a nu plăti indemnizația de plecare solicitată de reclamant ca urmare a încetării funcțiilor sale, precum și acordarea de daune interese pentru prejudiciul pe care pretinde că l-a suferit

      Concluziile reclamantului

               —

               Obligarea la plata indemnizației de plecare solicitate, și, în plus, la plata de dobânzi începând de la 26 martie 2014, dată la care indemnizația respectivă ar fi trebuit să îi fie plătită, calculate pe baza ratei stabilite de Banca Centrală Europeană pentru operațiunile principale de refinanțare, aplicabilă în perioada în discuție și majorată cu două puncte procentuale;

               —

               Obligarea la plata de despăgubiri pentru prejudiciul suferit de reclamant, evaluat, sub rezerva creșterii sau scăderii în cursul procedurii, la 4  275,80 euro, și, în plus, la plata de dobânzi începând de la data introducerii reclamației (și anume 16 septembrie 2014), calculate pe baza ratei stabilite de Banca Centrală Europeană pentru operațiunile principale de refinanțare, aplicabilă în perioada în discuție și majorată cu două puncte procentuale;

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.


title: Cauza C-198/13: Cerere de decizie preliminară introdusă de Juzgado de lo Social 1 de Benidorm (Spania) la 16 aprilie 2013 — Víctor Manuel Julián Hernández și alții/Puntal Arquitectura S.L. și alții

text:
               29.6.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 189/5

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Juzgado de lo Social 1 de Benidorm (Spania) la 16 aprilie 2013 — Víctor Manuel Julián Hernández și alții/Puntal Arquitectura S.L. și alții
   (Cauza C-198/13)
   2013/C 189/10
   Limba de procedură: spaniola

      Instanța de trimitere

   Juzgado de lo Social de Benidorm

      Părțile din procedura principală

      Reclamanți: Víctor Manuel Julián Hernández, Chems Eddine Adel, Jaime Morales Ciudad, Bartolomé Madrid Madrid, Martín Selles Orozco, Alberto Martí Juan și Said Debbaj

      Pârâte: Puntal Arquitectura S.L., Obras Alteramar S.L., Altea Diseño y Proyectos S.L., Ángel Muñoz Sánchez, Vicente Orozco Miro și Subdelegación del Gobierno de España en Alicante

      Întrebările preliminare

               1.

               Reglementarea prevăzută la articolul 57 din Statutul lucrătorilor coroborat cu articolul 116 alineatul 2 din versiunea consolidată a Legii privind procedura de dreptul muncii, pe care se întemeiază practica statului spaniol de a plăti direct lucrătorilor, în cazul insolvenței angajatorului, așa-numitele „salarii restante” datorate după trecerea a 60 (în prezent 90) de zile lucrătoare de la sesizarea instanței competente cu acțiunea respectivă, intră în domeniul de aplicare al Directivei 2008/94/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 22 octombrie 2008 privind protecția lucrătorilor salariați în cazul insolvenței angajatorului (1) și, mai precis, intră sub incidența articolului 1 alineatul (1), a articolului 2 alineatele (3) și (4), a articolului 3, a articolului 5 și a articolului 11 din aceasta?

               2.

               În cazul unui răspuns pozitiv, practica statului spaniol de a plăti direct lucrătorilor, în cazul insolvenței angajatorului, așa-numitele „salarii restante” datorate după trecerea a 60 (în prezent 90) de zile lucrătoare de la introducerea acțiunii, însă numai în cazul concedierilor declarate nelegale pe cale judiciară, iar nu și în cazul celor declarate nule pe cale judiciară, este considerată contrară articolului 20 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene (2) și, în orice caz, principiului general al egalității și al nediscriminării din dreptul Uniunii?

               3.

               În sensul întrebării anterioare, o instanță precum cea de trimitere poate să lase neaplicată o reglementare care permite statului spaniol să plătească direct lucrătorilor, în cazul insolvenței angajatorului, așa-numitele „salarii restante” datorate după trecerea a 60 (în prezent 90) de zile lucrătoare de la introducerea acțiunii, însă numai în cazul concedierilor declarate nelegale pe cale judiciară, iar nu și în cazul celor declarate nule pe cale judiciară, atunci când între cele două nu s-au constatat diferențe obiective în ceea ce privește acest aspect (salariile restante)?

      (1)  JO L 283, p. 36.

      (2)  JO 2000, C 64, p. 1.


title: Cauza C-473/10: Hotărârea Curții (Camera întâi) din 28 februarie 2013 — Comisia Europeană/Ungaria (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Dezvoltarea căilor ferate comunitare — Alocarea capacităților de infrastructură feroviară — Tarifarea utilizării infrastructurii feroviare — Directivele 91/440/CEE și 2001/14/CE — Transpunere incompletă)

text:
               20.4.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 114/5

         Hotărârea Curții (Camera întâi) din 28 februarie 2013 — Comisia Europeană/Ungaria
   (Cauza C-473/10) (1)

   (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru - Dezvoltarea căilor ferate comunitare - Alocarea capacităților de infrastructură feroviară - Tarifarea utilizării infrastructurii feroviare - Directivele 91/440/CEE și 2001/14/CE - Transpunere incompletă)
   2013/C 114/04
   Limba de procedură: maghiara

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: H. Støvlbæk, B. Simon și A. Sipos, agenți)

      Pârâtă: Ungaria (reprezentanți: M. Fehér, K. Szíjjártó și G. Koós, agenți)

      Interveniente în susținerea pârâtei: Republica Cehă (reprezentanți: M. Smolek, T. Müller și J. Očková, agenți), Republica Polonă (reprezentanți: M. Szpunar, B. Majczyna și M. Laszuk, agenți)

      Obiectul

   Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Neadoptarea, în termenul prevăzut, a tuturor dispozițiilor necesare pentru a se conforma articolului 6 alineatul (3) și anexei II la Directiva 91/440/CEE a Consiliului din 29 iulie 1991 privind dezvoltarea căilor ferate comunitare (JO L 237, p. 25, Ediție specială, 07/vol. 2, p. 86), precum și articolelor 4 alineatul (2), 6 alineatele (1) și (2), 7 alineatul (3), 11 și 14 alineatul (2) din Directiva 2001/14/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 26 februarie 2001 privind alocarea capacităților de infrastructură feroviară, tarifarea utilizării infrastructurii feroviare și certificarea în materie de siguranță (JO L 75, p. 29, Ediție specială, 07/vol. 8, p. 66)

      Dispozitivul

               1.

               Prin neadoptarea, în termenul prevăzut, a tuturor actelor cu putere de lege și a actelor administrative necesare pentru a se conforma articolului 6 alineatele (1) și (2), precum și articolului 7 alineatul (3) din Directiva 2001/14/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 26 februarie 2001 privind alocarea capacităților de infrastructură feroviară și tarifarea utilizării infrastructurii feroviare, astfel cum a fost modificată prin Directiva 2007/58/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 23 octombrie 2007, Ungaria nu și a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul acestor dispoziții.

               2.

               Respinge în rest acțiunea.

               3.

               Comisia Europeană și Ungaria suportă propriile cheltuieli de judecată.

               4.

               Republica Cehă și Republica Polonă suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 328, 4.12.2010.


title: Cauza T-15/16: Acțiune introdusă la 14 ianuarie 2016 – Pendalis/OAPI – LR Health & Beauty Systems (Cystus)

text:
               7.3.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 90/25

         Acțiune introdusă la 14 ianuarie 2016 – Pendalis/OAPI – LR Health & Beauty Systems (Cystus)
   (Cauza T-15/16)
   (2016/C 090/33)
   Limba în care a fost formulată acțiunea: germana

      Părțile

      Reclamant: Georgios Pandalis (Glandorf, Germania) (reprezentant: A. Franke, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: LR Health & Beauty Systems GmbH (Ahlen, Germania)

      Datele privind procedura în fața OAPI

      Titularul mărcii în litigiu: reclamantul

      Marca în litigiu: marca comunitară verbală „Cystus” – marca comunitară nr. 1 273 119

      Procedura care s-a aflat pe rolul OAPI: procedură de declarare a nulității

      Decizia atacată: Decizia Camerei întâi de recurs a OAPI din 30 octombrie 2015 în cauza R 2839/2014-1

      Concluziile

   Reclamantul solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei atacate privind procedura de declarare a nulității nr. 8374 C și marca comunitară nr. 1 273 119 „Cystus”;

               —

               obligarea OAPI la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele invocate

               —

               încălcarea articolului 64 alineatul (1) coroborat cu articolul 51 alineatul (1) litera (a) și alineatul (2) din Regulamentul nr. 207/2009;

               —

               abuz de putere;

               —

               încălcarea articolului 51 alineatul (1) litera (a) și alineatul (2) din Regulamentul nr. 207/2009.


title: Cauza T-107/15: Acțiune introdusă la 25 februarie 2015 – Uganda Commercial Impex/Consiliul

text:
               26.5.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 171/26

         Acțiune introdusă la 25 februarie 2015 – Uganda Commercial Impex/Consiliul
   (Cauza T-107/15)
   (2015/C 171/31)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Uganda Commercial Impex Ltd (Kampala, Uganda) (reprezentanți: S. Zaiwalla, P. Reddy, K. Mittal și Z. Burbeza, Solicitors, și R. Blakeley, Barrister)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea Deciziei de punere în aplicare 2014/862/PESC a Consiliului (1) și a Regulamentului de punere în aplicare (UE) nr. 1275/2014 (2) în măsura în care aceste acte se aplică reclamantei [inclusiv menționarea acesteia la litera (b) punctul 9 din anexa la Decizia 2014/862/PESC];

               —

               în măsura în care este necesar, declararea inaplicabilității articolului 9 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 1183/2005 din 18 iulie 2005 (astfel cum a fost modificat) în privința reclamantei și

               —

               obligarea Consiliului la plata cheltuielilor de judecată aferente prezentei proceduri.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă patru motive.

               1.

               Primul motiv, întemeiat pe faptul că Consiliul nu a efectuat nicio examinare independentă cu privire la desemnarea reclamantei sau nu a efectuat nicio examinare independentă adecvată în acest sens, astfel cum era obligat să o facă, și a săvârșit o eroare de drept prin faptul că a urmat decizia Comitetului de Sancțiuni al Națiunilor Unite fără să întreprindă o examinare la nivelul Uniunii.

               2.

               Al doilea motiv, întemeiat pe faptul că Consiliul a comis o eroare vădită de apreciere și/sau că desemnarea reclamantei este nelegală întrucât criteriile de desemnare nu sunt întrunite în cazul acesteia. În special, nu există niciun temei pentru a se susține că reclamanta a încălcat embargoul cu privire la arme, iar Consiliul nu poate sau nu a reușit să demonstreze situația de fapt relevantă cuprinsă în motivarea deciziei.

               3.

               Al treilea motiv, întemeiat pe încălcarea de către Consiliu a drepturilor procedurale ale reclamantei, în special a dreptului la apărare și a dreptului la protecție jurisdicțională efectivă, prin, inter alia, faptul că nu a furnizat reclamantei elementele de probă pe baza cărora a fost menținută desemnarea sa înainte de adoptarea Deciziei de punere în aplicare 2014/862/PESC și a Regulamentului de punere în aplicare (UE) nr. 1275/2014, și prin faptul că nu a indicat o motivare corespunzătoare.

               4.

               Al patrulea motiv, întemeiat pe faptul că desemnarea reclamantei încalcă în orice caz drepturile fundamentale ale acesteia și principiul proporționalității.

      (1)  Decizia de punere în aplicare 2014/862/PESC a Consiliului din 1 decembrie 2014 de punere în aplicare a Deciziei 2010/788/PESC privind adoptarea de măsuri restrictive împotriva Republicii Democratice Congo (JO L 346, p.36)

      (2)  Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 1275/2014 al Consiliului din 1 decembrie 2014 privind punerea în aplicare a articolului 9 alineatele (1) și (4) din Regulamentul (CE) nr. 1183/2005 de instituire a anumitor măsuri speciale împotriva persoanelor ale căror acțiuni încalcă embargoul asupra armelor impus Republicii Democratice Congo (JO L 346, p.3)


title: Cauza T-263/11: Acțiune introdusă la 23 mai 2011 — Bopp/OAPI (Octogon cu laturi verzi)

text:
               13.8.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 238/19

         Acțiune introdusă la 23 mai 2011 — Bopp/OAPI (Octogon cu laturi verzi)
   (Cauza T-263/11)
   2011/C 238/34
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamant: Carsten Bopp (Glashütten, Germania) (reprezentant: Rechtsanwalt C. Russ)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Concluziile

   Reclamantul solicită Tribunalului:

               —

               Anularea Deciziei Camerei a patra de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 11 martie 2011, pronunțate în cauza R 605/2010-4.

      Motivele și principalele argumente

      Marca comunitară vizată: marca figurativă constând într-un octogon cu laturi verzi — cererea de înregistrare nr. 8 248 965.

      Decizia examinatorului: respinge cererea.

      Decizia camerei de recurs: respinge calea de atac.

      Motivele invocate: încălcarea articolului 7 alineatul (1) literele (b) și (c) din Regulamentul nr. 207/2009 al Consiliului, întrucât marca a cărei înregistrare s-a solicitat are caracter distinctiv datorită reprezentării identificabile și spațiale.


title: Cauzele conexate T-405/07 și T-406/07: Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 20 mai 2009 — (CFCMCEE)/OAPI (P@YWEB CARD și PAYWEB CARD) [ Marcă comunitară — Cereri de înregistrare a mărcilor verbale comunitare P@YWEB/email CARD și PAYWEB CARD — Motiv absolut de refuz — Lipsa parțială a caracterului distinctiv — Articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 ]

text:
               4.7.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 153/37

         Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 20 mai 2009 — (CFCMCEE)/OAPI (P@YWEB CARD și PAYWEB CARD)
   (Cauzele conexate T-405/07 și T-406/07) (1)

   („Marcă comunitară - Cereri de înregistrare a mărcilor verbale comunitare P@YWEB/email CARD și PAYWEB CARD - Motiv absolut de refuz - Lipsa parțială a caracterului distinctiv - Articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 40/94”)
   2009/C 153/70
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: Caisse fédérale du Crédit mutuel Centre Est Europe (CFCMCEE) (Strasbourg, Franța) (reprezentanți: P. Greffe, J. Schouman și L. Paudrat, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: A. Folliard-Monguiral, agent)

      Obiectul

   Acțiuni formulate împotriva deciziilor Camerei întâi de recurs a OAPI din 10 iulie 2007 (cauza R 119/2007 1) și, respectiv, din 12 septembrie 2007 (cauza R 120/2007 1), privind cererile de înregistrare a semnelor verbale P@YWEB CARD și PAYWEB CARD ca mărci comunitare.

      Dispozitivul

               1)

               Anulează deciziile Camerei întâi de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI) din 10 iulie 2007 (cauza R 119/2007 1) și din 12 septembrie 2007 (cauza R 120/2007 1) în măsura în care refuză înregistrarea ca mărci comunitare a semnelor verbale P@YWEB CARD și PAYWEB CARD pentru aparate și instrumente pentru fotografie, cinematografie, semnalizare, verificare, aparate pentru înregistrarea, transmiterea și reproducerea sunetului sau imaginii; discuri acustice, agende electronice, automate de vânzare, benzi video, distribuitoare de bilete, de tichete, de fișe de cont, de extrase de cont, camere cinematografice, camere video, casete video, CD ROM uri, cititoare de coduri de bare, discuri compacte (audio video), discuri optice compacte, detectoare de monede false, discuri flexibile, suporturi de date magnetice, suporturi de date optice, ecrane video, aparate pentru prelucrare de informații, aparate pentru intercomunicații, interfețe (informatică), cititoare (informatică), programe de calculator înregistrate, monitoare (programe de calculator), calculatoare, periferice de calculator, programe de calculatoare înregistrate, programe înregistrate de operare pe calculator, posturi radiotelefonice, receptoare (audio, video), aparate telefonice, televizoare, mecanisme acționate prin introducerea unei monezi pentru televizoare, aparate pentru înregistrarea timpului, transmițătoare (telecomunicații), procesoare (unități centrale de prelucrare) din clasa 9, precum și pentru serviciile denumite agenții de informații (știri), în special în domeniul bancar, comunicații prin radio, comunicații telefonice, expediere de telegrame, transmitere de telegrame, difuzare de programe de televiziune, emisiuni radiofonice, emisiuni televizate, închirieri de aparate de telecomunicații, închirieri de aparate pentru transmiterea de mesaje, închirieri de telefoane, radiotelefonie mobilă, transmisii prin satelit, servicii telefonice din clasa 38 în sensul Aranjamentului de la Nisa privind clasificarea internațională a produselor și a serviciilor în vederea înregistrării mărcilor, din 15 iunie 1957, cu modificările și revizuirile ulterioare.

               2)

               Respinge celelalte capete de cerere.

               3)

               Caisse fédérale du Crédit mutuel Centre Est Europe (CFCMCEE) și OAPI suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 8, 12.1.2008.


title: Cauza F-40/07: Acțiune introdusă la 30 aprilie 2007 — Baudelet-Leclaire/Comisia Comunităților Europene

text:
               9.6.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 129/28

         Acțiune introdusă la 30 aprilie 2007 — Baudelet-Leclaire/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza F-40/07)
   (2007/C 129/50)
   Limba de procedură: franceza
   Părțile

      Reclamantă: Cécile Baudelet-Leclaire (Bruxelles, Belgia) (reprezentant: M. Korving, avocat)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene
   Concluziile reclamantei

               —

               constatarea discriminării între candidații „interni ”din instituțiile europene și cei externi în cadrul concursului EPSO/AST/7/05 (1);

               —

               constatarea faptului că pârâta nu a adus probe privind nediscriminarea între candidații „interni ”din instituțiile europene și cei externi în cadrul concursului amintit;

               —

               anularea respectivului concurs pe motiv că a fost încălcat principiul fundamental al egalității șanselor tuturor candidaților;

               —

               în subsidiar, obligarea pârâtului să prezinte toate elementele de probă, inclusiv, dacă este necesar, lucrările comisiei de evaluare al căror caracter secret este prevăzut de articolul 6 din anexa III la Statutul funcționarilor, care pot demonstra că respectiva comisie de evaluare nu a favorizat un anumit număr de candidați pe baza originii lor profesionale;

               —

               în cazul în care pârâta nu aduce probe, să se dispună revizuirea clasamentului tuturor candidaților, pe baza doar a criteriilor legate de merit astfel cum figurează în anunțul de concurs și cum decurge din aplicarea imparțială a principiului egalității șanselor tuturor candidaților;

               —

               obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   Printr-o scrisoare din 29 ianuarie 2007, reclamanta a fost informată că numele său nu va fi înscris pe lista de rezervă în măsura în care notele pe care le obținuse, deși erau mai mari decât nota minimă cerută, nu se înscriau printre cele mai bune 110.
   În susținerea acțiunii sale, reclamanta invocă în special încălcarea principiului egalității șanselor și al egalității de tratament, întrucât comisia de evaluare ar fi realizat o discriminare între candidați în favoarea celor care aveau deja o experiență profesională în cadrul instituțiilor comunitare, și în special în cadrul direcției generale din care face parte președinta comisiei de evaluare.

      (1)  JO C 178 A, 20.7.2005, p. 22.


title: Cauza C-211/08: Acțiune introdusă la 20 mai 2008 — Comisia Comunităților Europene/Regatul Spaniei

text:
               2.8.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 197/12

         Acțiune introdusă la 20 mai 2008 — Comisia Comunităților Europene/Regatul Spaniei
   (Cauza C-211/08)
   (2008/C 197/19)
   Limba de procedură: spaniola
   Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: E. Traversa și R. Vidal Puig, agenți)

      Pârât: Regatul Spaniei
   Concluziile reclamantei

               —

               Constatarea faptului că, prin refuzarea rambursării către beneficiarii sistemului național de sănătate spaniol a cheltuielilor medicale suportate de aceștia într-un alt stat membru în cazul unui tratament în spital primit conform articolului 22 alineatul (1) litera (a) punctul (i) din Regulamentul (CEE) nr. 1408/71 al Consiliului din 14 iunie 1971 privind aplicarea regimurilor de securitate socială în raport cu lucrătorii salariați și cu familiile acestora care se deplasează în cadrul Comunității (1) (denumit în continuare „Regulamentul nr. 1408/71”), în măsura în care nivelul de acoperire aplicabil în statul membru în care se acordă tratamentul respectiv este inferior celui prevăzut prin legislația spaniolă, Regatul Spaniei nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 49 din tratat;

               —

               obligarea Regatului Spaniei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

               1.

               Legislația spaniolă în materia securității sociale prevede că prestațiile în spital acoperite de sistemul național de sănătate trebuie furnizate de propriul sistem, cu excepția cazurilor excepționale de „asistență sanitară urgentă, imediată și având caracter vital”. Drept consecință, atunci când un beneficiar al sistemului național de sănătate spaniol se deplasează temporar într-un alt stat membru, iar în cursul șederii respective primește asistență în spital care este necesară din punct de vedere medical, în conformitate cu articolul 22 alineatul (1) litera (a) punctul (i) din Regulamentul nr. 1408/71, cheltuielile suportate de acesta nu sunt rambursate de autoritățile spaniole.

               2.

               Atunci când nivelul de acoperire a cheltuielilor aferente tratamentului în spital aplicabil conform dispozițiilor din alt stat membru este mai puțin favorabil decât cel prevăzut prin legislația spaniolă, refuzul autorităților spaniole de a rambursa diferența îi poate descuraja pe beneficiarii sistemului național de sănătate spaniol de a se deplasa în statul membru respectiv, cu scopul de a primi servicii care nu au caracter medical (de exemplu, servicii în domeniul educației sau turismului) sau, în ceea ce îi privește pe beneficiarii care s-au deplasat deja, îi poate determina să-și anticipeze întoarcerea, cu scopul de a primi gratuit tratamentul în spital în Spania. Astfel, normativa spaniolă în cauză poate restrânge atât prestarea acelor servicii diferite de serviciile medicale care determină inițial deplasarea temporară a unui beneficiar în alt stat membru, cât și prestarea subsecventă de servicii medicale în acel stat membru conform prevederilor articolului 22 alineatul (1) litera (a) punctul (i) din Regulamentul nr. 1408/71.

               3.

               Restricțiile menționate privind libera prestare a serviciilor nu sunt justificate în temeiul tratatului. În special, autoritățile spaniole nu au demonstrat că restricțiile menționate sunt necesare pentru a evita un prejudiciu grav adus echilibrului financiar sistemului național de sănătate spaniol. În consecință, trebuie concluzionat că reglementarea în cauză este contrară articolului 49 CE.

      (1)  JO L 149, p. 2, Ediție specială, 05/vol. 1, p. 26.


title: Hotărârea Curții din 15 mai 2013 în cauza E-12/12 – Autoritatea AELS de Supraveghere/Islanda (Neîndeplinirea obligațiilor de către o parte contractantă – Directiva 2008/48/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 23 aprilie 2008 privind contractele de credit pentru consumatori și de abrogare a Directivei 87/102/CEE a Consiliului)

text:
               26.9.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 277/8

         HOTĂRÂREA CURȚII
   din 15 mai 2013
   în cauza E-12/12
   Autoritatea AELS de Supraveghere/Islanda
   (Neîndeplinirea obligațiilor de către o parte contractantă – Directiva 2008/48/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 23 aprilie 2008 privind contractele de credit pentru consumatori și de abrogare a Directivei 87/102/CEE a Consiliului)
   2013/C 277/06
   În cauza E-12/12, Autoritatea AELS de Supraveghere/Islanda – CERERE de declarare a faptului că, prin neadoptarea sau nenotificarea către Autoritatea AELS de Supraveghere, în termenul prevăzut, a măsurilor necesare pentru transpunerea în legislația națională a actului menționat la punctul 7h din anexa XIX la Acordul privind Spațiul Economic European, și anume Directiva 2008/48/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 23 aprilie 2008 privind contractele de credit pentru consumatori și de abrogare a Directivei 87/102/CEE a Consiliului, astfel cum a fost adaptată la acord prin protocolul 1, Islanda nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 27 din directivă și al articolului 7 din Acordul privind SEE, Curtea, compusă din Carl Baudenbacher, președinte, Per Christiansen (judecător-raportor) și Páll Hreinsson, judecători, a pronunțat, la 15 mai 2013, hotărârea al cărei dispozitiv prevede următoarele:
   Curtea:

               1.

               declară că, prin neadoptarea sau nenotificarea către Autoritatea AELS de Supraveghere, în termenul prevăzut, a măsurilor necesare pentru transpunerea în legislația națională a actului menționat la punctul 7h din anexa XIX la Acordul privind Spațiul Economic European, și anume Directiva 2008/48/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 23 aprilie 2008 privind contractele de credit pentru consumatori și de abrogare a Directivei 87/102/CEE a Consiliului, astfel cum a fost adaptată la acord prin protocolul 1, Islanda nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 27 din directivă și al articolului 7 din Acordul privind SEE;

               2.

               obligă Islanda la plata cheltuielilor de judecată.


title: Cauza C-583/15: Acțiune introdusă la 12 noiembrie 2015 – Comisia Europeană/Republica Portugheză

text:
               1.2.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 38/29

         Acțiune introdusă la 12 noiembrie 2015 – Comisia Europeană/Republica Portugheză
   (Cauza C-583/15)
   (2016/C 038/42)
   Limba de procedură: portugheza

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: P. Guerra e Andrade și J. Hottiaux, agenți)

      Pârâtă: Republica Portugheză

      Concluziile reclamantei

               —

               să se declare că Republica Portugheză nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 16 alineatele (1) și (5) din Regulamentul (CE) nr. 1071/2009 al Parlamentului European și al Consiliului din 21 octombrie 2009 de stabilire a unor norme comune privind condițiile care trebuie îndeplinite pentru exercitarea ocupației de operator de transport rutier și de abrogare a Directivei 96/26/CE a Consiliului (1), prin faptul că nu a instituit registrul său electronic național al întreprinderilor de transport rutier, interconectându-l cu registrele electronice naționale ale celorlalte state membre.

               —

               obligarea Republicii Portugheză la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În temeiul articolului 16 alineatul (1) din Regulamentul nr. 1071/2009, fiecare stat membru păstrează un registru electronic național al întreprinderilor de transport rutier care au primit din partea unei autorități competente desemnate de respectivul stat membru autorizația de exercitare a ocupației de operator de transport rutier.
   Alineatul (1) menționat prevede de asemenea că prelucrarea datelor înscrise în acest registru și în special a datelor principale prevăzute la articolul 16 alineatul (2) se face sub controlul unei autorități publice desemnate în acest sens. Datele relevante incluse în registrul electronic național sunt accesibile tuturor autorităților competente din statul membru în cauză.
   Cu toate acestea, din răspunsul statului portughez la avizul motivat suplimentar rezultă că administrația portugheză încă nu a reușit să obțină un acord între cele trei autorități naționale care activează în cadrul sistemului, Autoritatea Națională pentru Siguranța Circulației, Autoritatea pentru Condițiile de Muncă și Direcția Generală pentru Administrarea Justiției.
   În aceste condiții, nu numai că nu există un registru național, ci în plus continuă să existe registrele particulare ale trei autorități naționale, iar datele în discuție nu sunt accesibile autorităților competente ale statului portughez.
   Astfel, statul portughez nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul prevederilor articolului 16 alineatul (1) din Regulamentul nr. 1071/2009.
   În temeiul articolului 16 alineatul (5) din Regulamentul nr. 1071/2009, statele membre iau măsurile necesare pentru ca registrele electronice naționale să fie interconectate și accesibile la nivelul Uniunii.
   Ținând seama că nici măcar nu exista un registru național, fără îndoială administrația portugheză nu a luat toate măsurile necesare pentru a interconecta registrul său național, pe care nu îl are, cu celelalte registre naționale.
   Astfel, statul portughez nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul prevederilor articolului 16 alineatul (5) din Regulamentul nr. 1071/2009.

      (1)  JO L 300, p. 51.


title: Cauza T-448/11: Hotărârea Tribunalului din 16 septembrie 2013 — Golden Balls/OAPI — Intra Presse (GOLDEN BALLS) [ „Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a unei mărci comunitare verbale GOLDEN BALLS — Marcă comunitară verbală anterioară BALLON D’OR — Similitudinea semnelor — Risc de confuzie — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 — Cerere de anulare formulată de intervenientă — Articolul 134 alineatul (3) din Regulamentul de procedură al Tribunalului — Întinderea analizei care trebuie efectuată de camera de recurs — Obligație de a se pronunța asupra căii de atac în întregime — Articolul 8 alineatul (5), articolul 64 alineatul (1) și articolul 76 alineatul (1) din Regulamentul nr. 207/2009” ]

text:
               16.11.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 336/20

         Hotărârea Tribunalului din 16 septembrie 2013 — Golden Balls/OAPI — Intra Presse (GOLDEN BALLS)
   (Cauza T-448/11) (1)

   (Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a unei mărci comunitare verbale GOLDEN BALLS - Marcă comunitară verbală anterioară BALLON D’OR - Similitudinea semnelor - Risc de confuzie - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 - Cerere de anulare formulată de intervenientă - Articolul 134 alineatul (3) din Regulamentul de procedură al Tribunalului - Întinderea analizei care trebuie efectuată de camera de recurs - Obligație de a se pronunța asupra căii de atac în întregime - Articolul 8 alineatul (5), articolul 64 alineatul (1) și articolul 76 alineatul (1) din Regulamentul nr. 207/2009)
   2013/C 336/39
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Golden Balls Ltd (Londra, Regatul Unit) (reprezentanți: M. Edenborough, QC, S. Smith, solicitor)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: A. Folliard-Monguiral, agent)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: Intra-Presse (Boulogne-Billancourt, Franța) (reprezentanți: P. Péters, T. de Haan și M. Laborde, avocați)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei întâi de recurs a OAPI din 22 iunie 2011 (cauza R 1432/2010-1), privind o procedură de opoziție între Intra-Presse și Golden Balls Ltd

      Dispozitivul

               1.

               Anulează primul punct al dispozitivului Deciziei Camerei întâi de recurs a Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI) din 22 iunie 2011 (cauza R 1432/2010-1).

               2.

               Respinge cererea de anulare formulată de Intra-Presse.

               3.

               OAPI suportă, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, și pe cele efectuate de Golden Balls Ltd, cu excepția celor legate de cererea de anulare întemeiată pe articolul 134 alineatul (3) din Regulamentul de procedură.

               4.

               Intra-Presse suportă, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, și pe cele efectuate de Golden Balls Ltd în legătură cu cererea de anulare întemeiată pe articolul 134 alineatul (3) din Regulamentul de procedură.

      (1)  JO C 298, 8.10.2011


title: Cauza C-603/10: Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 18 octombrie 2012 (cerere de decizie preliminară formulată de Upravno sodišče Republike Slovenije — Slovenia) — Pelati d.o.o./Republika Slovenija [Apropierea legislațiilor — Directiva 90/434/CEE — Regimul fiscal comun care se aplică fuziunilor, scindărilor, cesionării de active și schimburilor de acțiuni între societățile din diferite state membre — Articolul 11 alineatul (1) litera (a) — Legislație națională care condiționează acordarea unor avantaje fiscale de obținerea unei autorizații — Cerere de autorizare care trebuie introdusă cu cel puțin 30 de zile înainte de realizarea operațiunii avute în vedere]

text:
               8.12.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 379/5

         Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 18 octombrie 2012 (cerere de decizie preliminară formulată de Upravno sodišče Republike Slovenije — Slovenia) — Pelati d.o.o./Republika Slovenija
   (Cauza C-603/10) (1)

   (Apropierea legislațiilor - Directiva 90/434/CEE - Regimul fiscal comun care se aplică fuziunilor, scindărilor, cesionării de active și schimburilor de acțiuni între societățile din diferite state membre - Articolul 11 alineatul (1) litera (a) - Legislație națională care condiționează acordarea unor avantaje fiscale de obținerea unei autorizații - Cerere de autorizare care trebuie introdusă cu cel puțin 30 de zile înainte de realizarea operațiunii avute în vedere)
   2012/C 379/08
   Limba de procedură: slovena

      Instanța de trimitere

   Upravno sodišče Republike Slovenije

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Pelati d.o.o.

      Pârâtă: Republika Slovenija

      Obiectul

   Cerere de decizie preliminară — Upravno sodišče Republike Slovenije — Interpretarea Directivei 90/434/CEE a Consiliului din 23 iulie 1990 privind regimul fiscal comun care se aplică fuziunilor, scindărilor, cesionării de active și schimburilor de acțiuni între societățile din diferite state membre (JO L 225, p. 1, Ediție specială, 09/vol. 1, p. 92) — Articolul 11 alineatul (1) litera (a) — Avantaje fiscale referitoare la scindare — Legislație națională care stabilește un termen pentru introducerea cererilor de a beneficia de avantajele menționate — Refuzul acordării avantajelor fiscale din cauza depășirii termenului — Compatibilitate a refuzului cu directiva în cauză

      Dispozitivul

   Articolul 11 alineatul (1) litera (a) din Directiva 90/434/CEE a Consiliului din 23 iulie 1990 privind regimul fiscal comun care se aplică fuziunilor, scindărilor, cesionării de active și schimburilor de acțiuni între societățile din diferite state membre trebuie interpretat în sensul că nu se opune unei reglementări naționale precum cea în cauză în acțiunea principală, care subordonează acordarea avantajelor fiscale aplicabile unei operațiuni de divizare în conformitate cu dispozițiile acestei directive condiției ca cererea aferentă acestei operațiuni să fie introdusă într un termen determinat. Cu toate acestea, revine instanței de trimitere sarcina de a verifica dacă modalitățile de punere în aplicare a termenului menționat și, mai precis, stabilirea punctului de plecare al acestuia sunt suficient de exacte, clare și previzibile, astfel încât persoanele impozabile să își poată cunoaște drepturile și să se asigure că acestea din urmă sunt în măsură să beneficieze de avantajele fiscale prevăzute de dispozițiile acestei directive.

      (1)  JO C 80, 12.3.2011.


title: Cauza C-51/05 P: Hotărârea Curții (Camera a patra) din 17 iulie 2008 — Comisia Comunităților Europene/Cantina sociale di Dolianova Soc. coop. arl, Cantina Trexenta Soc. coop. arl, Cantina sociale Marmilla — Unione viticoltori associati Soc. coop. arl, Cantina sociale S. Maria La Palma Soc. coop. arl, Cantina sociale del Vermentino Soc. coop. arl Monti-Sassari (Recurs — Organizarea comună a pieței viticole — Ajutoare pentru distilare — Acțiune în despăgubiri — Răspundere extracontractuală a Comunității — Termen de prescripție — Momentul de la care începe să curgă termenul)

text:
               30.8.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 223/2

         Hotărârea Curții (Camera a patra) din 17 iulie 2008 — Comisia Comunităților Europene/Cantina sociale di Dolianova Soc. coop. arl, Cantina Trexenta Soc. coop. arl, Cantina sociale Marmilla — Unione viticoltori associati Soc. coop. arl, Cantina sociale S. Maria La Palma Soc. coop. arl, Cantina sociale del Vermentino Soc. coop. arl Monti-Sassari
   (Cauza C-51/05 P) (1)

   (Recurs - Organizarea comună a pieței viticole - Ajutoare pentru distilare - Acțiune în despăgubiri - Răspundere extracontractuală a Comunității - Termen de prescripție - Momentul de la care începe să curgă termenul)
   (2008/C 223/02)
   Limba de procedură: italiana
   Părțile

      Recurentă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: C. Cattabriga și L. Visaggio, agenți)

      Celelalte părți în proces: Cantina sociale di Dolianova Soc. coop. arl, Cantina Trexenta Soc. coop. arl, Cantina sociale Marmilla — Unione viticoltori associati Soc. coop. arl, Cantina sociale S. Maria La Palma Soc. coop. arl, Cantina sociale del Vermentino Soc. coop. arl Monti-Sassari (reprezentanți: C. Dore și G. Dore, avvocati)
   Obiectul
   Recurs formulat împotriva Hotărârii Tribunalului de Primă Instanță (Camera a doua) din 23 noiembrie 2004, Cantina sociale di Dolianova și alții/Comisia (T-166/98) prin care Comisia a fost obligată să repare prejudiciul suferit de reclamante ca urmare a Deciziei nr. VI B-I-3 M 4/97PVP din 31 iulie 1998 prin care a fost respinsă cererea reclamantelor privind plata unor ajutoare pentru distilare pentru anul vinicol 1982-1983
   Dispozitivul

               1)

               Anulează Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță al Comunităților Europene din 23 noiembrie 2004, Cantina sociale di Dolianova și alții/Comisia (T-166/98), în măsura în care a declarat admisibilă acțiunea în răspundere extracontractuală formulată de Cantina sociale di Dolianova Soc. coop. arl, de Cantina Trexenta Soc. coop. arl, de Cantina sociale Marmilla — Unione viticoltori associati Soc. coop. arl, de Cantina sociale S. Maria La Palma Soc. coop. arl și de Cantina sociale del Vermentino Soc. coop. arl Monti-Sassari și a obligat Comisia Comunităților Europene să repare prejudiciul suferit de acestea, în urma falimentului Distilleria Agricola Industriale de Terralba, din cauza lipsei unui mecanism în măsură să garanteze, în cadrul sistemului instituit prin articolul 9 din Regulamentul (CEE) nr. 2499/82 al Comisiei din 15 septembrie 1982 de stabilire a dispozițiilor privind distilarea preventivă pentru anul vinicol 1982-1983, plata către producătorii vizați a ajutorului comunitar prevăzut de acest regulament.

               2)

               Respinge acțiunea în cauza T-166/98.

               3)

               Obligă Cantina sociale di Dolianova Soc. coop. arl, Cantina Trexenta Soc. coop. arl, Cantina sociale Marmilla — Unione viticoltori associati Soc. coop. arl, Cantina sociale S. Maria La Palma Soc. coop. arl și Cantina sociale del Vermentino Soc. coop. arl Monti Sassari la plata cheltuielilor de judecată aferente prezentei proceduri și celei desfășurate în fața Tribunalului de Primă Instanță al Comunităților Europene.

      (1)  JO C 82, 2.4.2005.


title: Cauza T-89/12: Hotărârea Tribunalului din 27 iunie 2013 — Repsol YPF/OAPI — Ajuntament de Roses (R) [ „Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare figurative R — Marcă națională figurativă anterioară R — Motiv relativ de refuz — Risc de confuzie — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009” ]

text:
               3.8.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 225/75

         Hotărârea Tribunalului din 27 iunie 2013 — Repsol YPF/OAPI — Ajuntament de Roses (R)
   (Cauza T-89/12) (1)

   (Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare figurative R - Marcă națională figurativă anterioară R - Motiv relativ de refuz - Risc de confuzie - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009)
   2013/C 225/167
   Limba de procedură: spaniola

      Părțile

      Reclamantă: Repsol YPF, SA (Madrid, Spania) (reprezentanți: J. Devaureix și L. Montoya Terán, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: J. Crespo Carrillo, agent)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI: Ajuntament de Roses (Roses, Spania)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva deciziei Camerei a doua de recurs a OAPI din 5 decembrie 2011 (cauza R 1815/2010-2) privind o procedură de opoziție între Ajuntament de Roses și Repsol YPF, SA

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Obligă Repsol YPF, SA la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 126, 28.4.2012.


title: Cauza T-579/08: Hotărârea Tribunalului din 20 octombrie 2011 — Eridania Sadam/Comisia [ „Ajutoare de stat — Măsură a autorităților italiene de compensare a pierderilor suferite de întreprinderea de rafinare a zahărului din Villasor (Italia) ca urmare a unei perioade de secetă — Decizie prin care ajutorul este declarat incompatibil cu piața comună — Obligația de motivare — Orientări privind ajutoarele de stat în sectorul agricol” ]

text:
               3.12.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 355/15

         Hotărârea Tribunalului din 20 octombrie 2011 — Eridania Sadam/Comisia
   (Cauza T-579/08) (1)

   (Ajutoare de stat - Măsură a autorităților italiene de compensare a pierderilor suferite de întreprinderea de rafinare a zahărului din Villasor (Italia) ca urmare a unei perioade de secetă - Decizie prin care ajutorul este declarat incompatibil cu piața comună - Obligația de motivare - Orientări privind ajutoarele de stat în sectorul agricol)
   2011/C 355/25
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Reclamantă: Eridania Sadam SpA (Bologna, Italia) (reprezentanți: G.M. Roberti, I. Perego, B. Amabile și M. Serpone, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: P. Rossi și B. Stromsky, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare a Deciziei 2009/704/CE a Comisiei din 16 iulie 2008 privind ajutorul de stat C 29/04 (ex N 328/03) pe care Italia intenționează să o pună în aplicare în favoarea întreprinderii de rafinare a zahărului din Villasor, proprietate a societății Sadam ISZ (JO 2009, L 244, p. 10)

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Obligă Eridania Sadam SpA la suportarea propriilor cheltuieli de judecată, precum și a cheltuielilor de judecată efectuate de Comisia Europeană.

      (1)  JO C 44, 21.2.2009.


title: Cauza C-627/16: Ordonanța președintelui Curții din 23 martie 2017 (cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunal Administrativo e Fiscal de Viseu – Portugalia) – João Ventura Ramos/Fundo de Garantia Salarial

text:
               26.6.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 202/14

         Ordonanța președintelui Curții din 23 martie 2017 (cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunal Administrativo e Fiscal de Viseu – Portugalia) – João Ventura Ramos/Fundo de Garantia Salarial
   (Cauza C-627/16) (1)

   (2017/C 202/24)
   Limba de procedură: portugheza
   Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 70, 6.3.2017


title: Cauza T-16/10: Ordonanța Tribunalului din 18 octombrie 2010 — Alisei/Comisia

text:
               18.12.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 346/58

         Ordonanța Tribunalului din 18 octombrie 2010 — Alisei/Comisia
   (Cauza T-16/10) (1)

   ()
   2010/C 346/114
   Limba de procedură: italiana
   Președintele Camerei a șasea a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 63, 13.3.2010.


title: Cauza T-706/13: Acțiune introdusă la 24 decembrie 2013 — TUI Deutschland/OAPI, Infinity Real Estate & Project Development (Sensimar)

text:
               1.3.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 61/14

         Acțiune introdusă la 24 decembrie 2013 — TUI Deutschland/OAPI, Infinity Real Estate & Project Development (Sensimar)
   (Cauza T-706/13)
   2014/C 61/25
   Limba în care a fost formulată acțiunea: germana

      Părțile

      Reclamantă: TUI Deutschland GmbH (Hanovra, Germania) (reprezentant: D. von Schultz, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Infinity Real Estate & Project Development GmbH (Rantum/Sylt, Germania)

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea Deciziei Camerei întâi de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 17 octombrie 2013, pronunțată în cauza R 1476/2012-1,

               —

               respingerea opoziției formulate împotriva cererii de înregistrare a unei mărci nr. 7 212 889 a reclamantei,

               —

               obligarea Oficiului la plata cheltuielilor de judecată efectuate atât în procedura de anulare și în calea de atac, cât și în prezenta procedură.

      Motivele și principalele argumente

      Solicitantul mărcii comunitare: reclamanta.

      Marca comunitară vizată: marca verbală „Sensimar” pentru produse și servicii din clasele 16, 25, 35 și 44 — cererea de înregistrare nr. 7 212 889.

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în procedura opoziției: Infinity Real Estate & Project Development GmbH.

      Marca sau semnul invocat: mărcile verbale naționale „SANSIBAR” pentru produse și servicii din clasele 16, 25, 35 și 44.

      Decizia diviziei de opoziție: admite opoziția.

      Decizia camerei de recurs: respinge calea de atac.

      Motivele invocate: încălcarea articolului 53 alineatul (1) litera (a) coroborat cu articolul 8 alineatul (2) și cu articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009.


title: Cauza C-38/15: Acțiune introdusă la 2 februarie 2015 – Comisia Europeană/Regatul Spaniei

text:
               20.4.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 127/10

         Acțiune introdusă la 2 februarie 2015 – Comisia Europeană/Regatul Spaniei
   (Cauza C-38/15)
   (2015/C 127/16)
   Limba de procedură: spaniola

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: E. Manhaeve și D. Loma-Osorio Lerena, agenți)

      Pârât: Regatul Spaniei

      Concluziile reclamantei

               —

               Constatarea faptului că Regatul Spaniei nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin

                           —

                           în temeiul articolului 4 din Directiva 91/271/CEE a Consiliului din 21 mai 1991 privind tratarea apelor urbane reziduale (1) în aglomerarea Pontevedra-Marín-Poio-Bueu (Galicia)

                           —

                           în temeiul articolului 5 alineatele (2) și (3) din Directiva 91/271/CEE a Consiliului din 21 mai 1991 privind tratarea apelor urbane reziduale în aglomerările Bollulos Par del Condado, Abrera, Berga, Capellades, Figueres, El Terri (Banyoles) și Pontevedra-Marín-Poio-Bueu.

               —

               obligarea Regatului Spaniei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Comisia Europeană, în urma unei investigații efectuate în procedura de constatare a neîndeplinirii obligațiilor nr. 2002/2123, a atras atenția Regatului Spaniei, prin intermediul unei scrisori de punere în întârziere din 19 decembrie 2003, în legătură cu respectarea obligațiilor prevăzute la articolele 3, 4, 5, 6 și 14 din Directiva 91/271 și în special cu privire la tratarea apelor urbane reziduale în „zonele sensibile”.
   Obiectul procedurii s-a redus treptat pe măsură ce Spania a adus la conformitate instalațiile de asanare, de tratare și de evacuare din anumite aglomerări. Totuși, încălcarea articolelor 4 și 5 din directivă continua și la momentul introducerii cererii în ceea ce privește situația din aglomerările Bollulos Par del Condado (din Comunitatea Autonomă Andalusia); Abrera, Berga, Capellades, Figueres și El Terri-Banyoles (din Comunitatea Autonomă Catalonia) și Pontevedra-Marín-Poio-Bueu (din Comunitatea Autonomă Galicia).

      (1)  JO L 135, p. 40, Ediție specială 15/vol. 2, p. 43.