title: Cauza C-352/13: Cerere de decizie preliminară introdusă de Landgerichts Dortmund (Germania) la 26 iunie 2013 — Cartel Damage Claims Hydrogen Peroxide SA (CDC)/Evonik Degussa GmbH, Akzo Nobel NV, Solvay SA, Kemira Oyj, Arkema France, FMC Foret, SA, Chemoxal SA, Edison SpA

text:
               12.10.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 298/2

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Landgerichts Dortmund (Germania) la 26 iunie 2013 — Cartel Damage Claims Hydrogen Peroxide SA (CDC)/Evonik Degussa GmbH, Akzo Nobel NV, Solvay SA, Kemira Oyj, Arkema France, FMC Foret, SA, Chemoxal SA, Edison SpA
   (Cauza C-352/13)
   2013/C 298/02
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Landgericht Dortmund

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Cartel Damage Claims Hydrogen Peroxide SA (CDC)

      Pârâte: Evonik Degussa GmbH, Akzo Nobel NV, Solvay SA, Kemira Oyj, Arkema France, FMC Foret, SA, Chemoxal SA, Edison SpA

      Întrebările preliminare

               1.

                           (a)

                           Articolul 6 punctul 1 din Regulamentul (CE) nr. 44/2001 al Consiliului din 22 decembrie 2000 privind competența judiciară, recunoașterea și executarea hotărârilor în materie civilă și comercială (1) trebuie interpretat în sensul că în cazul unei cereri prin care unui pârât cu sediul în statul în care se află instanța sesizată și altor pârâți care au sediul în alte state membre ale Uniunii Europene li se solicită împreună în cadrul unei acțiuni în justiție informații și daune-interese, ca urmare a unei încălcări unice și continue a articolului 81 CE/a articolului 101 TFUE și a articolului 53 din Acordul privind SEE, constatată de Comisia Europeană și săvârșită în mai multe state membre, la care pârâții au participat în locuri și la date diferite, este oportună instrumentarea și judecarea lor în același timp, pentru a se evita pronunțarea unor hotărâri ireconciliabile în cazul judecării separate a cauzelor?

                           (b)

                           În acest context, trebuie să se țină seama de faptul că acțiunea formulată împotriva pârâtului cu sediul în statul în care se află instanța sesizată este retrasă după notificarea acțiunii către toți pârâții și înainte de expirarea termenului stabilit de instanță pentru depunerea memoriului în apărare și de desfășurarea primei ședințe?

               2.

               Articolul 5 punctul 3 din Regulamentul (CE) nr. 44/2001 trebuie interpretat în sensul că în cazul unei acțiuni prin care se solicită informații și daune-interese unor pârâți cu sediul în diferite state membre ale Uniunii Europene, ca urmare a unei încălcări unice și continue a articolului 81 CE/a articolului 101 TFUE și a articolului 53 din Acordul privind SEE, constatată de Comisia Europeană și săvârșită în mai multe state membre, la care pârâții au participat în locuri și la date diferite, fapta prejudiciabilă s-a produs în raport cu fiecare pârât și cu toate prejudiciile invocate sau s-a produs un prejudiciu global în statele membre în care au fost încheiate și puse în aplicare acordurile privind înțelegerea?

               3.

               În cazul acțiunilor în despăgubiri formulate ca urmare a unei încălcări a interdicției privind înțelegerile, prevăzută la articolul 81 CE/articolul 101 TFUE și la articolul 53 din Acordul privind SEE, cerința prevăzută de dreptul Uniunii de punere efectivă în aplicare a interdicției privind înțelegerile permite luarea în considerare a clauzelor compromisorii și a clauzelor atributive de competență cuprinse în contractele de livrare, în cazul în care aceasta determină excluderea competenței instanței competente internațional conform articolului 5 punctul 3 și/sau articolului 6 punctul 1 din Regulamentul (CE) nr. 44/2001 în ceea ce îi privește pe toți pârâții și/sau în privința tuturor sau a unei părți din acțiunile formulate?

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 44/2001 al Consiliului din 22 decembrie 2000 privind competența judiciară, recunoașterea și executarea hotărârilor în materie civilă și comercială, JO L 12, p. 1, Ediție specială, 19/vol. 03, p. 74.


title: Cauza T-353/09: Acțiune introdusă la 4 septembrie 2009 — mtronix/OAPI — Growth Finance (mtronix)

text:
               21.11.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 282/49

         Acțiune introdusă la 4 septembrie 2009 — mtronix/OAPI — Growth Finance (mtronix)
   (Cauza T-353/09)
   2009/C 282/95
   Limba în care a fost formulată acțiunea: germana

      Părțile

      Reclamantă: mtronix OHG (Berlin, Germania) (reprezentant: M. Schnetzer, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Growth Finance AG

      Concluziile reclamantei

               —

               Anularea deciziei atacate a Camerei a patra de recurs din 23 iunie 2009 din cauza R 1557/2007-4;

               —

               modificarea deciziei atacate prin neadmiterea sau prin respingerea opoziției formulate de Growth Finance AG, menținând cererea de înregistrare nr. 4 193 661 pentru servicii din clasa 9 și continuând înregistrarea și pentru această clasă;

               —

               obligarea celeilalte părți din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs la plata cheltuielilor de judecată, inclusiv a celor aferente procedurii de recurs;

               —

               în subsidiar, obligarea OAPI la plata cheltuielilor de judecată, inclusiv a celor aferente procedurii de recurs.

      Motivele și principalele argumente

      Solicitantul mărcii comunitare: reclamanta.

      Marca comunitară vizată: marca verbală „mtronix” pentru produse din clasele 9 și 10 (cererea nr. 4 193 661).

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în sprijinul opoziției: Growth Finance AG.

      Marca sau semnul invocat în sprijinul opoziției: marca verbală „Montronix” pentru produse și servicii din clasele 7, 9 și 42 (marca comunitară nr. 2 762 862), opoziția fiind îndreptată împotriva înregistrării pentru produse din clasa 9.

      Decizia diviziei de opoziție: admite în parte opoziția.

      Decizia camerei de recurs: admite în parte recursul.

      Motivele invocate: încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009 (1), întrucât nu există risc de confuzie între mărcile respective.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 207/2009 al Consiliului din 26 februarie 2009 privind marca comunitară (JO L 78, p. 1).


title: Cauza T-129/15: Acțiune introdusă la 19 martie 2015 – Intesa Sanpaolo/OAPI (WAVE 2 PAY)

text:
               11.5.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 155/35

         Acțiune introdusă la 19 martie 2015 – Intesa Sanpaolo/OAPI (WAVE 2 PAY)
   (Cauza T-129/15)
   (2015/C 155/41)
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Reclamantă: Intesa Sanpaolo SpA (Torino, Italia) (reprezentanţi: P. Pozzi şi F. Cecchi, avocaţi)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI)

      Datele privind procedura în fața OAPI

      Marca în litigiu: marca comunitară verbală care cuprinde elementul verbal „WAVE 2 PAY” – cererea de înregistrare nr. 1 2 2 58  117.

      Decizia atacată: Decizia Camerei a cincea de recurs a OAPI din 19 ianuarie 2015 în cauza R 1857/2014-5.

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               constatarea încălcării și a aplicării greșite a articolului 7 alineatul (1) literele (b) și (c) și alineatul (2) din Regulamentul privind marca comunitară;

               —

               constatarea încălcării articolului 75 din Regulamentul privind marca comunitară, precum și a caracterului contradictoriu al deciziei atacate și, în consecință:

                           —

                           anularea deciziei atacate;

                           —

                           obligarea OAPI la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele invocate

               —

               încălcarea articolului 7 alineatul (1) literele (b) și (c) și alineatul (2) din Regulamentul nr. 207/2009;

               —

               încălcarea articolului 75 din Regulamentul nr. 207/2009.


title: Cauza F-128/10: Acțiune introdusă la 30 decembrie 2010 — Mora Carrasco și alții/Parlamentul European

text:
               26.2.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 63/35

         Acțiune introdusă la 30 decembrie 2010 — Mora Carrasco și alții/Parlamentul European
   (Cauza F-128/10)
   2011/C 63/64
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamanți: Aurora Mora Carrasco (Luxemburg, Luxemburg) și alții (reprezentanți: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis și E. Marchal, avocați)

      Pârât: Parlamentul European

      Obiectul și descrierea litigiului

   Anularea deciziilor de a nu îi promova pe reclamanți în cadrul exercițiului de promovare 2009.

      Concluziile reclamanților

               —

               Anularea deciziilor Parlamentului European de a nu îi promova în cadrul exercițiului de promovare 2009

               —

               obligarea Parlamentului European la plata cheltuielilor de judecată.


title: Cauza F-49/06: Hotărârea Tribunalului Funcției Publice din 9 octombrie 2008 — Bart Nijs/Curtea de Conturi (Foncție publică — Funcționari — Promovare — Exercițiul de promovare 2005)

text:
               6.12.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 313/55

         Hotărârea Tribunalului Funcției Publice din 9 octombrie 2008 — Bart Nijs/Curtea de Conturi
   (Cauza F-49/06) (1)

   (Foncție publică - Funcționari - Promovare - Exercițiul de promovare 2005)
   (2008/C 313/97)
   Limba de procedură: franceza
   Părțile

      Reclamant: Bart Nijs (Bereldange, Luxemburg) (reprezentant: F. Rollinger, avocat)

      Pârâtă: Curtea de Conturi a Comunităților Europene (reprezentanți: T. Kennedy, J.-M. Stenier și G. Corstens, agenți)
   Obiectul
   Pe de o parte, anularea Deciziei AIPN de nepromovare a reclamantului în gradul A*11 în cadrul exercițiului de promovare 2005 și, pe de altă parte, o cerere de daune-interese.
   Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea în parte ca inadmisibilă și în parte ca nefondată

               2)

               Obligă pe domnul Nijs la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 154, 1.7.2006, p. 26.


title: Cauza F-38/06: Hotărârea Tribunalului Funcției Publice din 28 iunie 2007 — Bianchi/Fundația Europeană de Formare (ETF) (Funcție publică — Agenți temporari — Contract pe perioadă determinată — Neprelungire — Incompetență profesională — Obligația de motivare — Eroare vădită de apreciere)

text:
               4.8.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 183/42

         Hotărârea Tribunalului Funcției Publice din 28 iunie 2007 — Bianchi/Fundația Europeană de Formare (ETF)
   (Cauza F-38/06) (1)

   (Funcție publică - Agenți temporari - Contract pe perioadă determinată - Neprelungire - Incompetență profesională - Obligația de motivare - Eroare vădită de apreciere)
   (2007/C 183/82)
   Limba de procedură: franceza
   Părțile

      Reclamantă: Irène Bianchi (Torino, Italia) (reprezentant: M.-A. Lucas, avocat)

      Pârâtă: Fundația Europeană de Formare (ETF) (reprezentanți: M. Dunbar, asistat de G. Vandersanden, avocat)
   Obiectul
   Pe de o parte, anularea deciziei directorului Fundației Europene de Formare de a nu prelungi contractul de agent temporar al reclamantei și, pe de altă parte, o cerere de daune-interese.
   Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Fiecare parte suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 143, 17.6.2006, p. 37.


title: Cauza T-197/11 P: Recurs introdus la 1 aprilie 2011 de Comisia Europeană împotriva Hotărârii pronunțate la 20 ianuarie 2011 de Tribunalul Funcției Publice în cauza F-121/07, Strack/Comisia

text:
               25.6.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 186/26

         Recurs introdus la 1 aprilie 2011 de Comisia Europeană împotriva Hotărârii pronunțate la 20 ianuarie 2011 de Tribunalul Funcției Publice în cauza F-121/07, Strack/Comisia
   (Cauza T-197/11 P)
   2011/C 186/50
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Recurentă: Comisia Europeană (reprezentanți: P. Costa de Oliveira și B. Eggers, agenți)

      Cealaltă parte în proces: Guido Strack (Köln, Germania)

      Concluziile

   Recurenta solicită Tribunalului:

               —

               Anularea Hotărârii Tribunalului Funcției Publice pronunțate la 20 ianuarie 2011 în cauza F-121/07, Strack/Comisia, în măsura în care Tribunalul Funcției Publice a respins în aceasta excepția de necompetență ridicată de Comisie;

               —

               obligarea fiecărei părți la plata propriilor cheltuieli în cadrul recursului.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea recursului, recurenta invocă următoarele motive.

               —

               Încălcarea dreptului Uniunii și anume în special a împărțirii competențelor între Tribunal și Tribunalul Funcției Publice ca instanță specializată, astfel cum rezultă din articolul 270 TFUE coroborat cu articolul 91 alineatul (1) din Statutul funcționarilor Uniunii Europene, cu articolul 8 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 (1), cu articolul 256 alineatul (1) teza întâi TFUE, cu articolul 62a și cu articolul 1 din anexa I la Statutul Curții de Justiție a Uniunii Europene.

                           —

                           Potrivit acestor dispoziții, Tribunalul Funcției Publice nu are competență generală cu privire la toate litigiile dintre Uniunea Europeană și orice persoană căreia i se aplică Statutul funcționarilor, ci numai cu privire la acele litigii care privesc legalitatea unui act care lezează o astfel de persoană în sensul articolului 90 alineatul (2) din Statutul funcționarilor.

                           —

                           Atunci când un funcționar depune o cerere de acces la documente acesta acționează ca un cetățean obișnuit în sensul Regulamentului nr. 1049/2001. Un sistem specific de căi de atac îi stă la dispoziție, potrivit regulamentului, prin acțiunea în anulare în fața Tribunalului. Procedura de protecție a drepturilor conform Statutului și regulamentul privind transparența sunt pur și simplu incompatibile.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 al Parlamentului European și al Consiliului din 30 mai 2001 privind accesul public la documentele Parlamentului European, ale Consiliului și ale Comisiei (JO L 145, p. 43, Ediție specială, 01/vol. 3, p. 76).


title: Cauza T-341/16: Acțiune introdusă la 29 iunie 2016 – De Masi/Comisia

text:
               8.8.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 287/34

         Acțiune introdusă la 29 iunie 2016 – De Masi/Comisia
   (Cauza T-341/16)
   (2016/C 287/41)
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamant: Fabio De Masi (Bruxelles, Belgia) (reprezentant: A. Fischer-Lescano)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamantul solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei pârâtei din 8 iunie 2016 privind accesul restrâns la documentele grupului „codul de conduită”;

               —

               obligarea pârâtei, în conformitate cu articolul 87 alineatul (2) din Regulamentul de procedură al Tribunalului, la plata cheltuielilor de judecată aferente acestui litigiu, inclusiv a celor efectuate de eventualii intervenienți.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamantul invocă un motiv unic întemeiat pe încălcarea drepturilor deputaților care rezultă din articolul 230 al doilea paragraf TFUE coroborat cu articolul 10 alineatul (2) TUE, analizate în lumina obligațiilor de informare.


title: Cauza T-270/08: Hotărârea Tribunalului din 21 noiembrie 2012 — Germania/Comisia [ „FEDR — Reducerea contribuției financiare — Program operațional care intră sub incidența obiectivului nr. 1 (1994-1999) privind Berlin-Est (Germania)” ]

text:
               12.1.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 9/35

         Hotărârea Tribunalului din 21 noiembrie 2012 — Germania/Comisia
   (Cauza T-270/08) (1)

   (FEDR - Reducerea contribuției financiare - Program operațional care intră sub incidența obiectivului nr. 1 (1994-1999) privind Berlin-Est (Germania))
   2013/C 9/60
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Republica Federală Germania (reprezentanți: M. Lumma, T. Henze și C. Blaschke, agenți, asistați de C. von Donat, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: A. Steiblytė și B. Conte, agenți)

      Interveniente în susținerea reclamantei: Regatul Spaniei (reprezentanți: inițial J. Rodríguez Cárcamo și N. Díaz Abad, ulterior A. Rubio Gonzáles, abogados del Estado), Regatul Țărilor de Jos (reprezentanți: C. Wissels, Y. de Vries, B. Koopman, M. Bulterman și J. Langer, agenți) și Republica Franceză (reprezentanți: G. de Bergues și N. Rouam, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare a Deciziei C(2008) 1615 final a Comisiei din 29 aprilie 2008 privind reducerea contribuției financiare din Fondul European de Dezvoltare Regională (FEDR) acordate prin Decizia C(94) 1973 a Comisiei din 5 august 1994 în favoarea programului operațional Berlin-Est (Germania) în cadrul obiectivului nr. 1 (1994-1999)

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Republica Federală Germania suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și cheltuielile de judecată efectuate de Comisia Europeană.

               3.

               Regatul Spaniei, Republica Franceză și Regatul Țărilor de Jos suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 247 du 27.9.2008.


title: Cauza T-458/13: Hotărârea Tribunalului din 16 octombrie 2014 – Larrañaga Otaño/OAPI (GRAPHENE) [ „Marcă comunitară — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale GRAPHENE — Motiv absolut de refuz — Caracter descriptiv — Articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009” ]

text:
               24.11.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 421/39

         Hotărârea Tribunalului din 16 octombrie 2014 – Larrañaga Otaño/OAPI (GRAPHENE)
   (Cauza T-458/13) (1)

   ([„Marcă comunitară - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale GRAPHENE - Motiv absolut de refuz - Caracter descriptiv - Articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009”])
   2014/C 421/54
   Limba de procedură: spaniola

      Părțile

      Reclamanți: Joseba Larrañaga Otaño (San Sebastian, Spania) și Mikel Larrañaga Otaño (San Sebastian) (reprezentant: F. Bueno Salamero, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: O. Mondéjar Ortuño, agent)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a doua de recurs a OAPI din 10 iunie 2013 (cauza R 208/2013-2), privind o cerere de înregistrare a semnului verbal GRAPHENE ca marcă comunitară.

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Îi obligă pe domnii Joseba Larrañaga Otaño și Mikel Larrañaga Otaño la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 313, 26.10.2013.


title: Cauza C-89/08 P: Hotărârea Curții (Marea cameră) din 2 decembrie 2009 — Comisia Europeană/Irlanda, Republica Franceză, Republica Italiană, Eurallumina SpA, Aughinish Alumina Ltd [Recurs — Ajutoare de stat — Scutire de la plata accizelor pentru uleiurile minerale — Regulamentul (CE) nr. 659/1999 — Articolul 1 litera (b) punctul (v) — Nemotivare — Atribuțiile instanței — Motiv de ordine publică invocat din oficiu de instanța comunitară — Încălcarea principiului contradictorialității — Conținutul obligației de motivare]

text:
               30.1.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 24/6

         Hotărârea Curții (Marea cameră) din 2 decembrie 2009 — Comisia Europeană/Irlanda, Republica Franceză, Republica Italiană, Eurallumina SpA, Aughinish Alumina Ltd
   (Cauza C-89/08 P) (1)

   (Recurs - Ajutoare de stat - Scutire de la plata accizelor pentru uleiurile minerale - Regulamentul (CE) nr. 659/1999 - Articolul 1 litera (b) punctul (v) - Nemotivare - Atribuțiile instanței - Motiv de ordine publică invocat din oficiu de instanța comunitară - Încălcarea principiului contradictorialității - Conținutul obligației de motivare)
   2010/C 24/08
   Limba de procedură: franceza, engleza și italiana

      Părțile

      Recurentă: Comisia Europeană (reprezentanți: V. Di Bucci și N. Khan, agenți)

      Celelalte părți în proces: Irlanda (reprezentanți: D. O’Hagan, agent și P. McGarry, BL), Republica Franceză (reprezentanți: G. de Bergues și A.-L. Vendrolini, agenți), Republica Italiană (reprezentanți: R. Adam, agent și G. Aiello, avvocato dello Stato), Eurallumina SpA (reprezentanți: R. Denton, solicitor), Aughinish Alumina Ltd (reprezentanți: J. Handoll și C. Waterson, solicitors)

      Obiectul

   Recurs formulat împotriva hotărârii Tribunalului de Primă Instanță (Camera a doua extinsă) din 12 decembrie 2007, Irlanda și alții/Comisia (cauzele conexate T-50/06, T-56/06, T-60/06, T-62/06 și T-69/06), prin care Tribunalul a anulat Decizia 2006/323/CE a Comisiei din 7 decembrie 2005 privind scutirea de la plata accizelor pentru uleiurile minerale folosite drept combustibil în producția de alumină în Gardanne, în regiunea Shannon și în Sardinia, pusă în aplicare de Franța, Irlanda și, respectiv, Italia (JO 2006, L 119, p. 12) — Noțiunile de ajutor existent și de ajutor nou — Noțiuni obiective — Lipsa motivării — Motiv de ordin public ce trebuie invocat din oficiu de instanța comunitară — Încălcarea principiului disponibilității și a principiilor generale al contradictorialității și al respectării dreptului la apărare

      Dispozitivul

               1.

               Anulează Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță al Comunităților Europene din 12 decembrie 2007, Irlanda și alții/Comisia (T-50/06, T-56/06, T-60/06, T-62/06 și T-69/06), în măsura în care prin aceasta:

                           —

                           s-a anulat Decizia 2006/323/CE a Comisiei din 7 decembrie 2005 privind scutirea de la plata accizelor pentru uleiurile minerale folosite drept combustibil în producția de alumină în regiunea Gardanne, în regiunea Shannon și în Sardinia, pusă în aplicare de Franța, de Irlanda și, respectiv, de Italia, pentru motivul că în aceasta Comisia Comunităților Europene ar fi încălcat obligația de motivare cu privire la neaplicarea în cauză a articolului 1 litera (b) punctul (v) din Regulamentul (CE) nr. 659/1999 al Consiliului din 22 martie 1999 de stabilire a normelor de aplicare a articolului [88 CE] și

                           —

                           s-a dispus obligarea Comisiei Europene la suportarea propriilor cheltuieli de judecată, precum și a celor efectuate de reclamante, inclusiv a cheltuielilor de judecată aferente procedurii privind măsurile provizorii din cauza T-69/06 R.

               2.

               Trimite cauzele conexate T-50/06, T-56/06, T-60/06, T-62/06 și T-69/06 la Tribunalul Uniunii Europene.

               3.

               Cererea privind cheltuielile de judecată se soluționează odată cu fondul.

      (1)  JO C 116, 9.5.2008.


title: Cauza T-377/08 P: Recurs introdus la 10 septembrie 2008 de Comisia Comunităților Europene împotriva Hotărârii Tribunalul Funcției Publice din 8 iulie 2008 de în cauza F-76/07, Birkhoff/Comisia

text:
               20.12.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 327/28

         Recurs introdus la 10 septembrie 2008 de Comisia Comunităților Europene împotriva Hotărârii Tribunalul Funcției Publice din 8 iulie 2008 de în cauza F-76/07, Birkhoff/Comisia
   (Cauza T-377/08 P)
   (2008/C 327/54)
   Limba de procedură: germana
   Părțile

      Recurentă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: J. Curall și B. Eggers)

      Cealaltă parte în proces: Gerhard Birkhoff (Weitnau, Germania)
   Concluziile recurentei

               —

               Anularea Hotărârii pronunțate la 8 iulie 2008 de Tribunalul de Primă Instanță în cauza F-76/07, Birkhoff/Comisia;

               —

               obligarea intimatului la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   Recursul este îndreptat împotriva hotărârii pronunțate de Tribunalul Funcției Publice în cauza F-76/07 prin care s-a anulat decizia Biroului de decontări, sub forma unei decizii emise ca urmare a unei reclamații, de a nu rambursa achiziționarea unui nou fotoliu rulant la doi ani după ultima achiziționare a unui nou fotoliu, pentru motivul lipsei necesității de a înlocui fotoliul.
   În susținerea recursului, recurenta susține că hotărârea redefinește, cu încălcarea dispozițiilor în vigoare în dreptul comunitar, marja de apreciere a medicului consultant și a consultantului medical în măsura în care, potrivit acelei hotărâri, numai organismele medicale independente pot beneficia de o astfel de marjă de apreciere.
   În al doilea rând, potrivit recurentei, hotărârea lipsește de orice semnificație avizul consultantului medical, care în practică prezintă importanță la momentul examinării caracterului necesar al cheltuielilor, prin faptul că afirmă că acest organ nu are decât un rol consultativ și că avizele sale nu sunt publicate. În opinia sa, aceasta este în contradicție cu jurisprudența referitoare la Reglementarea comună privind asigurarea împotriva riscurilor de accident și de boală profesională a funcționarilor Comunităților Europene, în redactarea din 22 martie 2004. În plus, aceste avize au rolul unei prezumții simple în ceea ce privește necesitatea cheltuielilor.
   În plus, recurenta susține o prezentare deformată a situației de fapt sau o eroare de calificare juridică a situației de fapt și a obiectului litigiului, precum și o încălcare a obligației de motivare a hotărârii, având în vedere că o parte esențială a deciziei emise a fost declarată inexistentă.


title: Cauza C-19/09: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Oberlandesgericht Wien (Austria) la 15 ianuarie 2009 — Wood Floor Solutions Andreas Domberger GmbH/Silva Trade, SA

text:
               4.4.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 82/12

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Oberlandesgericht Wien (Austria) la 15 ianuarie 2009 — Wood Floor Solutions Andreas Domberger GmbH/Silva Trade, SA
   (Cauza C-19/09)
   (2009/C 82/22)
   Limba de procedură: germana
   Instanța de trimitere
   Oberlandesgericht Wien
   Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Wood Floor Solutions Andreas Domberger GmbH

      Pârâtă: Silva Trade, SA
   Întrebările preliminare

               1)

                           a)

                           Articolul 5 alineatul (1) litera (b) a doua liniuță din Regulamentul (CE) nr. 44/2001 al Consiliului din 22 decembrie 2000 privind competența judiciară, recunoașterea și executarea hotărârilor în materie civilă și comercială (1) (denumit în continuare „Regulamentul Bruxelles I”) se aplică, în cazul unui contract de prestări de servicii, de asemenea atunci când serviciile sunt prestate pe bază contractuală în mai multe state membre?
                           În cazul unui răspuns afirmativ la această întrebare:

                           b)

                           dispoziția menționată trebuie interpretată în sensul că locul de executare a obligației caracteristice trebuie determinat în funcție de locul în care se găsește centrul de activități (apreciat în funcție de timpul petrecut în acel loc și de importanța activității în cauză) al prestatorului de servicii?

                           c)

                           în cazul în care nu este posibil să se determine un centru de activități, acțiunea privind toate cererile întemeiate pe contract poate fi introdusă, la alegerea reclamantului, în orice loc de executare a prestației situat în interiorul Comunității?

               2)

               În cazul unui răspuns negativ la prima întrebare: Articolul 5 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul Bruxelles I se aplică, în cazul unui contract de prestări de servicii, de asemenea atunci când serviciile sunt prestate pe bază contractuală în mai multe state membre?

      (1)  JO 2001, L 12, p. 1, Ediție specială, 19/vol. 3, p. 74.


title: Cauza T-528/09: Hotărârea Tribunalului din 29 ianuarie 2014 — Hubei Xinyegang Steel/Consiliul [ „Dumping — Importuri de anumite țevi și tuburi fără sudură, din fier sau oțel, originare din China — Stabilirea unui pericol de prejudiciu — Articolul 3 alineatul (9) și articolul 9 alineatul (4) din Regulamentul (CE) nr. 384/96 [devenite articolul 3 alineatul (9) și articolul 9 alineatul (4) din Regulamentul (CE) nr. 1225/2009]” ]

text:
               8.3.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 71/15

      Hotărârea Tribunalului din 29 ianuarie 2014 — Hubei Xinyegang Steel/Consiliul
      (Cauza T-528/09) (1)

      (Dumping - Importuri de anumite țevi și tuburi fără sudură, din fier sau oțel, originare din China - Stabilirea unui pericol de prejudiciu - Articolul 3 alineatul (9) și articolul 9 alineatul (4) din Regulamentul (CE) nr. 384/96 [devenite articolul 3 alineatul (9) și articolul 9 alineatul (4) din Regulamentul (CE) nr. 1225/2009])
      (2014/C 71/26)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Hubei Xinyegang Steel Co. Ltd (Huang Shi, China) (reprezentanți: F. Carlin, barrister, Q. Azau, avocat, A. MacGregor, solicitor și N. Niejahr, avocat)

         Pârât: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: J.-P. Hix și B. Driessen, agenți, asistați de B. O’Connor, solicitor)

         Interveniente în susținerea pârâtului: Comisia Europeană (reprezentanți: inițial H. van Vliet și M. França, ulterior M. França și J.-F. Brakeland, agenți, asistați de R. Bierwagen, avocat), ArcelorMittal Tubular Products Ostrava a.s. (Ostrava-Kunčice, Republica Cehă), ArcelorMittal Tubular Products Roman SA (Roman, România), Benteler Stahl/Rohr GmbH (Paderborn, Germania), Ovako Tube & Ring AB (Hofors, Suedia), Rohrwerk Maxhütte GmbH (Sulzbach-Rosenberg, Germania), Dalmine SpA (Dalmine, Italia), Silcotub SA (Zalău, România), TMK-Artrom SA (Slatina, România), Tubos Reunidos SA (Amurrio, Spania), Vallourec Mannesmann Oil & Gas France (Aulnoye-Aymeries, Franța), V & M France (Boulogne-Billancourt, Franța), V & M Deutschland GmbH (Düsseldorf, Germania), Voestalpine Tubulars GmbH (Linz, Austria) și Železiarne Podbrezová a.s. (Podbrezová, Slovacia) (reprezentanți: G. Berrisch, G. Wolf, avocați și N. Chesaites, barrister)

         Obiectul

      Acțiune prin care se solicită anularea Regulamentului (CE) nr. 926/2009 al Consiliului din 24 septembrie 2009 de instituire a unei taxe antidumping definitive și de percepere definitivă a taxei provizorii instituite la importurile anumitor țevi și tuburi fără sudură, din fier sau oțel, originare din Republica Populară Chineză (JO L 262, p. 19)

         Dispozitivul

                  1.

                  Anulează Regulamentul (CE) nr. 926/2009 al Consiliului din 24 septembrie 2009 de instituire a unei taxe antidumping definitive și de percepere definitivă a taxei provizorii instituite la importurile anumitor țevi și tuburi fără sudură, din fier sau oțel, originare din Republica Populară Chineză, în măsura în care impune taxe antidumping la exporturile produselor fabricate de Hubei Xinyegang Steel Co. Ltd și prevede perceperea taxelor provizorii instituite la aceste exporturi.

                  2.

                  Consiliul Uniunii Europene suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de Hubei Xinyegang Steel Co.

                  3.

                  Comisia Europeană suportă propriile cheltuieli de judecată.

                  4.

                  ArcelorMittal Tubular Products Ostrava a.s., ArcelorMittal Tubular Products Roman SA, Benteler Stahl/Rohr GmbH, Ovako Tube & Ring AB, Rohrwerk Maxhütte GmbH, Dalmine SpA, Silcotub SA, TMK-Artrom SA, Tubos Reunidos SA, Vallourec Mannesmann Oil & Gas France, V & M France, V & M Deutschland GmbH, Voestalpine Tubulars GmbH și Železiarne Podbrezová a.s. suportă propriile cheltuieli de judecată.

         (1)  JO C 51, 27.2.2010.


title: Cauza C-420/15: Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunal de première instance francophone de Bruxelles (Belgia) la 30 iulie 2015 – Procedură penală împotriva lui U (*)

text:
                  19.10.2015

                  RO

                  Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

                  C 346/9

            Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunal de première instance francophone de Bruxelles (Belgia) la 30 iulie 2015 – Procedură penală împotriva lui  U (*1)

      (Cauza C-420/15)
      (2015/C 346/10)
      Limba de procedură: franceza

         Instanța de trimitere

      Tribunal de première instance francophone de Bruxelles

         Partea din procedura principală

          U (*1)

         Întrebarea preliminară

      Articolele 2 și 3 din Decretul regal din 20 iulie 2001 privind înmatricularea vehiculelor sunt în contradicție cu articolele 18, 20, 45, 49 și 56 din Tratatul privind funcționarea Uniunii, în măsura în care, pentru a circula în Belgia – chiar și numai pentru a traversa țara – vehiculele care aparțin unui rezident al unui stat membru al Uniunii Europene, altul decât Belgia, și înmatriculate în acest alt stat membru trebuie să facă obiectul unei înmatriculări belgiene atunci când persoana este și rezident belgian?

         (*1)  Informații șterse în contextul cadrului legal de protecție cu privire la prelucrarea datelor cu caracter personal.


               28.4.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 95/1

         (2007/C 95/01)
   Ultima publicație a Curții de Justiție în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

         JO C 82, 14.4.2007

   Publicații anterioare

      JO C 69, 24.3.2007

      JO C 56, 10.3.2007

      JO C 42, 24.2.2007

      JO C 20, 27.1.2007

   Aceste texte sunt disponibile pe:

               EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Cauza F-117/11: Hotărârea Tribunalului Funcției Publice din 11 decembrie 2013 — Teughels/Comisia (Funcție publică — Funcționari — Pensii — Transferul drepturilor de pensie dobândite într-un sistem național de pensii — Regulament de adaptare a ratei de contribuție la regimul de pensii al Uniunii — Adaptarea valorilor actuariale — Necesitatea adoptării unor dispoziții generale de aplicare — Aplicarea în timp a noilor dispoziții generale de aplicare)

text:
               1.2.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 31/19

         Hotărârea Tribunalului Funcției Publice din 11 decembrie 2013 — Teughels/Comisia
   (Cauza F-117/11) (1)

   (Funcție publică - Funcționari - Pensii - Transferul drepturilor de pensie dobândite într-un sistem național de pensii - Regulament de adaptare a ratei de contribuție la regimul de pensii al Uniunii - Adaptarea valorilor actuariale - Necesitatea adoptării unor dispoziții generale de aplicare - Aplicarea în timp a noilor dispoziții generale de aplicare)
   2014/C 31/31
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: Catherine Teughels (Eppegem, Belgia) (reprezentant: L. Vogel, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: D. Martin și J. Baquero Cruz, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare a deciziei Oficiului Gestiunea și lichidarea drepturilor individuale prin care se fixează drepturile de pensie pentru limită de vârstă și a calculului numărului de anuități care trebuie luate în considerare pentru stabilirea acestor drepturi

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Comisia Europeană suportă propriile cheltuieli de judecată și este obligată la suportarea cheltuielilor efectuate de doamna Teughels.

      (1)  JO C 25, 28.1.2012, p. 70.


title: Cauza C-206/13: Hotărârea Curții (Camera a zecea) din 6 martie 2014 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunale Amministrativo Regionale per la Sicilia – Italia) – Cruciano Siragusa/Regione Sicilia- Soprintendenza Beni Culturali e Ambientali di Palermo (Trimitere preliminară — Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene — Principii generale ale dreptului Uniunii — Punerea în aplicare a dreptului Uniunii — Domeniu de aplicare al dreptului Uniunii — Legătură suficientă — Inexistență — Necompetența Curții)

text:
               28.4.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 129/6

         Hotărârea Curții (Camera a zecea) din 6 martie 2014 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunale Amministrativo Regionale per la Sicilia – Italia) – Cruciano Siragusa/Regione Sicilia- Soprintendenza Beni Culturali e Ambientali di Palermo
   (Cauza C-206/13) (1)

   ((Trimitere preliminară - Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene - Principii generale ale dreptului Uniunii - Punerea în aplicare a dreptului Uniunii - Domeniu de aplicare al dreptului Uniunii - Legătură suficientă - Inexistență - Necompetența Curții))
   2014/C 129/07
   Limba de procedură: italiana

      Instanța de trimitere

   Tribunale Amministrativo Regionale per la Sicilia

      Părțile din procedura principală

      Reclamant: Cruciano Siragusa

      Pârâtă: Regione Sicilia- Soprintendenza Beni Culturali e Ambientali di Palermo

      Obiectul

   Cerere de decizie preliminară Tribunale Amministrativo Regionale per la Sicilia – Interpretarea articolului 17 alineatul (1) din Carta drepturilor fundamentale – Principiul proporționalității – Reglementare națională care condiționează orice modificare efectuată de proprietarul bunurilor situate într-o zonă de interes peisagistic de obținerea unei autorizații prealabile – Obligație, în cazul lipsei autorizației, de a demola imobilul, chiar atunci când proprietarul demonstrează a posteriori că modificarea efectuată nu este contrară interesului peisagistic

      Dispozitivul

   Curtea de Justiție a Uniunii Europene nu este competentă să răspundă la întrebarea adresată de Tribunale amministrativo regionale per la Sicilia (Italia).

      (1)  JO C 207, 20.7.2013.


title: Cauza C-194/13: Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italia) la 15 aprilie 2013 — Esso Italiana srl/Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti, Ministero dello Sviluppo Economico

text:
               20.7.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 207/8

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italia) la 15 aprilie 2013 — Esso Italiana srl/Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti, Ministero dello Sviluppo Economico
   (Cauza C-194/13)
   2013/C 207/14
   Limba de procedură: italiana

      Instanța de trimitere

   Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Esso Italiana srl

      Pârâte: Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti, Ministero dello Sviluppo Economico

      Întrebările preliminare

               1.

               Protecția liberei concurențe, a liberei circulații a întreprinderilor, a libertății de stabilire și de a presta servicii [prevăzute la articolul 4 alineatul (3) TUE și la articolele 101, 49, 56 și 96 TFUE] este compatibilă, și în ce măsură, cu dispozițiile naționale ale statelor membre ale Uniunii care prevăd costuri minime de exploatare în sectorul transportului rutier, care implică stabilirea neautonomă a unui element constitutiv al prețului serviciului și, prin urmare, al prețului contractual?

               2.

               Limitările privind principiile citate pot fi justificate în raport cu necesitatea protejării interesului public în ce privește siguranța circulației rutiere și, în cazul unui răspuns afirmativ, în ce condiții? Din această perspectivă funcțională, este posibilă stabilirea unor costuri minime de exploatare, potrivit dispozițiilor articolului 83 bis din Decretul-lege nr. 112/2008 cu modificările și completările ulterioare?

               3.

               Stabilirea costurilor minime de exploatare, în lumina celor menționate, poate face obiectul acordurilor voluntare ale categoriilor de operatori în cauză și, în subsidiar, poate fi de competența organismelor a căror compunere se caracterizează printr-o prezență semnificativă a reprezentanților operatorilor economici privați din domeniu, în absența unor criterii stabilite la nivel legislativ?


title: Cauza C-119/11: Hotărârea Curții (Camera a șaptea) din 28 februarie 2012 — Comisia Europeană/Republica Franceză (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Directiva 2006/112/CE — Articolele 99 și 110 — Taxă pe valoarea adăugată — Cotă redusă — Aplicarea unei cote reduse veniturilor realizate din biletele de intrare la primele reprezentații ale unor concerte care se desfășoară în localuri în care în mod facultativ se oferă consumație în timpul spectacolului)

text:
               21.4.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 118/7

         Hotărârea Curții (Camera a șaptea) din 28 februarie 2012 — Comisia Europeană/Republica Franceză
   (Cauza C-119/11) (1)

   (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru - Directiva 2006/112/CE - Articolele 99 și 110 - Taxă pe valoarea adăugată - Cotă redusă - Aplicarea unei cote reduse veniturilor realizate din biletele de intrare la primele reprezentații ale unor concerte care se desfășoară în localuri în care în mod facultativ se oferă consumație în timpul spectacolului)
   2012/C 118/10
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: F. Dintilhac și C. Soulay, agenți)

      Pârâtă: Republica Franceză (reprezentanți: G. de Bergues și N. Rouam, agenți)

      Obiectul

   Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Încălcarea articolelor 99 și 110 din Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată (JO L 347, p. 1, Ediție specială, 09/vol. 3, p. 7) — Aplicarea unei cote reduse de TVA de 2,10 % pentru biletele de intrare la primele reprezentații ale unor concerte care se desfășoară în localuri în care se oferă consumație în timpul spectacolului — Interzicerea extinderii domeniului de aplicare al unei derogări inițiale după reducerea domeniului de aplicare al acesteia

      Dispozitivul

               1.

               Prin aplicarea, începând cu 1 ianuarie 2007, a unei cote a taxei pe valoarea adăugată de 2,10 % veniturilor realizate din biletele de intrare la primele reprezentații ale unor concerte care se desfășoară în localuri în care în mod facultativ se oferă consumație în timpul spectacolului, Republica Franceză nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolelor 99 și 110 din Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată.

               2.

               Obligă Republica Franceză la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 145, 14.5.2011.


title: Cauza T-119/17: Acțiune introdusă la 20 februarie 2017 – Alba Aguilera și alții/SEAE

text:
               24.4.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 129/26

         Acțiune introdusă la 20 februarie 2017 – Alba Aguilera și alții/SEAE
   (Cauza T-119/17)
   (2017/C 129/39)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamanți: Ruben Alba Aguilera (Addis Abeba, Etiopia) și alți 28 de reclamanți (reprezentanți: S. Orlandi și T. Martin, avocați)

      Pârât: Serviciul European de Acțiune Externă

      Concluziile

   Reclamanții solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei atacate, în măsura în care prin aceasta se reduce, începând cu 1 ianuarie 2016, cuantumul indemnizației pentru condiții de viață pentru personalul repartizat în Etiopia, de la 30 % la 25 %;

               —

               obligarea SEAE la plata către reclamanți a unei sume forfetare, al cărei cuantum urmează să fie determinat ex aequo et bono de Tribunal, pentru prejudiciul moral suferit;

               —

               obligarea SEAE la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Prezentul litigiul privește legalitatea deciziei SEAE de a reduce indemnizație pentru condiții de viață (ICV) acordată agenților Uniunii Europene delegați în Etiopia de la 30 % șa 25 %.
   În susținerea acțiunii, reclamanții invocă trei motive.

               1.

               Primul motiv este întemeiat pe încălcarea obligației de a adopta DGA prevăzute în anexa X la statut.

               2.

               Al doilea motiv este întemeiat pe încălcarea articolului 10 din anexa X la statut, întrucât metoda utilizată de SEAE pentru a stabili cuantumul ICV într-un loc de repartizare ține seama de principiul „coerenței regionale”.

               3.

               Al treilea motiv este întemeiat pe numeroasele erori vădite de apreciere cuprinse în decizia atacată pentru nelegalitate.


title: Cauza F-76/10: Ordonanța Tribunalului Funcției Publice (Camera a treia) din 28 iunie 2011 — Colart și alții/Parlamentul European (Funcție publică — Ajustare anuală a remunerațiilor și a pensiilor funcționarilor și ale celorlalți agenți — Nepronunțare asupra fondului)

text:
               2.6.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 157/12

         Ordonanța Tribunalului Funcției Publice (Camera a treia) din 28 iunie 2011 — Colart și alții/Parlamentul European
   (Cauza F-76/10) (1)

   (Funcție publică - Ajustare anuală a remunerațiilor și a pensiilor funcționarilor și ale celorlalți agenți - Nepronunțare asupra fondului)
   2012/C 157/21
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamanți: Philippe Colart și alții (Bastogne, Belgia) (reprezentant: C. Mourato, avocat)

      Pârât: Parlamentul European (reprezentanți: S. Seyr și K. Zejdová, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare a fișelor de regularizare a remunerațiilor reclamanților pentru perioada iulie-decembrie 2009 și a fișelor de remunerație întocmite de la 1 ianuarie 2010 în cadrul ajustării anuale a remunerațiilor și a pensiilor funcționarilor și ale celorlalți agenți în temeiul Regulamentului (UE, Euratom) nr. 1296/2009 al Consiliului din 23 decembrie 2009

      Dispozitivul

               1.

               Constată că nu este necesar să se pronunțe asupra fondului cauzei F-76/10, Colart și alții/Parlamentul European.

               2.

               Fiecare parte suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 301, 06.11.2010, p. 64.


title: Cauza C-406/12: Acțiune introdusă la 4 septembrie 2012 — Comisia Europeană/Republica Slovenia

text:
               27.10.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 331/15

      Acțiune introdusă la 4 septembrie 2012 — Comisia Europeană/Republica Slovenia
      (Cauza C-406/12)
      (2012/C 331/24)
      Limba de procedură: slovena

         Părțile

         Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: P. Hetsch, L. Nicolae și M. Žebre)

         Pârâtă: Republica Slovenia

         Concluziile reclamantei

      Comisia solicită Curții:

                  —

                  constatarea faptului că, prin neadoptarea tuturor actelor cu putere de lege și actelor administrative necesare pentru transpunerea Directivei 2009/136/CE (1) a Parlamentului European și a Consiliului din 25 noiembrie 2009 de modificare a Directivei 2002/22/CE (2) privind serviciul universal și drepturile utilizatorilor cu privire la rețelele și serviciile de comunicații electronice, a Directivei 2002/58/CE (3) privind prelucrarea datelor personale și protejarea confidențialității în sectorul comunicațiilor publice și a Regulamentului (CE) nr. 2006/2004 privind cooperarea dintre autoritățile naționale însărcinate să asigure aplicarea legislației în materie de protecție a consumatorului, sau, în orice caz, prin necomunicarea către Comisie a adoptării în viitor a dispozițiilor menționate, Republica Slovenia nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 4 din directiva amintită;

                  —

                  obligarea Republicii Slovenia, potrivit articolului 260 alineatul (3) TFUE, la plata, pentru neîndeplinirea obligației de a comunica toate măsurile de transpunere a Directivei 2009/136/CE citate mai sus, a unei penalități cu titlu cominatoriu în cuantum de 6 531,84 euro pe zi de la data pronunțării hotărârii în prezenta cauză;

                  —

                  obligarea Republicii Slovenia la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      Termenul pentru transpunerea directivei a expirat la 25 mai 2011.

         (1)  JO L 337, p. 11.

         (2)  JO L 108, p. 3, Ediție specială, 13/vol. 35, p. 213.

         (3)  JO L 108, p. 3, Ediție specială, 13/vol. 36, p. 63.


title: Cauza F-118/14: Acțiune introdusă la 23 octombrie 2014 – ZZ/Consiliul

text:
               26.1.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 26/48

         Acțiune introdusă la 23 octombrie 2014 – ZZ/Consiliul
   (Cauza F-118/14)
   (2015/C 026/64)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: ZZ (reprezentant: C. Garcia-Hirschfeld)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene

      Obiectul și descrierea litigiului

   Anularea deciziilor Consiliului privind încadrarea funcționarilor din gradele AD 9-AD 14 care ocupă posturi identificate ca presupunând responsabilități particulare în posturi de tipul „șef de unitate sau echivalent” sau „consilier sau echivalent” înainte de 31 decembrie 2015 și neincluderea reclamantului printre funcționarii care beneficiază de această încadrare

      Concluziile reclamantului

               —

               anularea Deciziei nr. 6/14 a AIPN din 3 ianuarie 2014 și a deciziei ulterioare de a repartiza 34 de funcționari ai Consiliului în posturi de tipul „șef de unitate sau echivalent”;

               —

               anularea, în măsura în care este necesar, a deciziei din 23 iulie 2014 de respingere a reclamației;

               —

               obligarea Consiliul Uniunii Europene la plata tuturor cheltuielilor de judecată.


title: Cauza T-580/10: Acțiune introdusă la 22 decembrie 2010 — Wohlfahrt/OAPI — Ferrero (Kindertraum)

text:
               26.2.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 63/29

         Acțiune introdusă la 22 decembrie 2010 — Wohlfahrt/OAPI — Ferrero (Kindertraum)
   (Cauza T-580/10)
   2011/C 63/55
   Limba în care a fost formulată acțiunea: germana

      Părțile

      Reclamant: Harald Wohlfahrt (Rothenburg o.d. Tauber, Germania) (reprezentant: N. Scholz-Recht, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Ferrero SpA (Alba, Italia)

      Concluziile reclamantului

               —

               Anularea deciziei din 27 mai 2009 a diviziei de opoziție (opoziția nr. B 668 600) și a deciziei din 20 octombrie 2010 a camerei de recurs din cauza R 815/2009-4;

               —

               autorizarea înregistrării mărcii comunitare „Kindertraum”, nr. 2 773 059, și pentru toate produsele din clasele 16 și 28 menționate în cererea de înregistrare;

               —

               obligarea OAPI la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

      Solicitantul mărcii comunitare: Reclamantul

      Marca comunitară vizată: marca verbală „Kindertraum” pentru produse din clasele 15, 16, 20, 21 și 28

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în sprijinul opoziției: Ferrero SpA

      Marca sau semnul invocat în sprijinul opoziției: în total 32 de mărci anterioare care conțin cuvântul „kinder”, unele dintre acestea în formă figurativă, altele în cadrul unei sintagme ce include acest cuvânt, iar în altele figurând ca și cuvânt unic, în special marca verbală „kinder”, pentru produse și servicii din clasele 9, 16, 28, 30 și 42

      Decizia diviziei de opoziție: Admite opoziția și respinge cererea de înregistrare.

      Decizia camerei de recurs: Respinge calea de atac.

      Motivele invocate: Încălcarea articolului 42 alineatul (2) din Regulamentul nr. 207/2009 (1), întrucât nu a fost adusă proba utilizării după expirarea perioadei de utilizare protejată în cursul procedurii de opoziție. Lipsa formală a motivării deciziei atacate, întrucât camera de recurs nu a răspuns deloc cu privire la motivul întemeiat pe cererea abuzivă de înregistrare a mărcii invocat în memoriul în care sunt expuse motivele căii de atac și care este dezvoltat pe larg. Mai mult, o cerere abuzivă de înregistrare, întrucât singurul scop al titularului mărcii invocate în sprijinul opoziției este monopolizarea în modul cel mai larg posibil a cuvântului „kinder”. În sfârșit, încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009, în lipsa oricărui risc de confuzie între mărcile în conflict.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 207/2009 al Consiliului din 26 februarie 2009 privind marca comunitară (JO L 78, p. 1).


title: Cauza C-94/12: Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 10 octombrie 2013 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunale Amministrativo Regionale per le Marche — Italia) — Swm Costruzioni 2 SpA, DI Mannocchi Luigino/Provincia di Fermo [Achiziții publice — Directiva 2004/18/CE — Capacitate economică și financiară — Capacități tehnice și/sau profesionale — Articolul 47 alineatul (2) și articolul 48 alineatul (3) — Posibilitatea unui operator economic de a menționa capacitățile altor entități — Articolul 52 — Sistem de certificare — Achiziții publice de lucrări — Legislație națională care impune deținerea unui certificat de calificare corespunzător categoriei și valorii lucrărilor care fac obiectul contractului — Interdicție de a menționa certificările mai multor entități pentru lucrări care fac parte din aceeași categorie]

text:
               23.11.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 344/22

         Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 10 octombrie 2013 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunale Amministrativo Regionale per le Marche — Italia) — Swm Costruzioni 2 SpA, DI Mannocchi Luigino/Provincia di Fermo
   (Cauza C-94/12) (1)

   (Achiziții publice - Directiva 2004/18/CE - Capacitate economică și financiară - Capacități tehnice și/sau profesionale - Articolul 47 alineatul (2) și articolul 48 alineatul (3) - Posibilitatea unui operator economic de a menționa capacitățile altor entități - Articolul 52 - Sistem de certificare - Achiziții publice de lucrări - Legislație națională care impune deținerea unui certificat de calificare corespunzător categoriei și valorii lucrărilor care fac obiectul contractului - Interdicție de a menționa certificările mai multor entități pentru lucrări care fac parte din aceeași categorie)
   2013/C 344/36
   Limba de procedură: italiana

      Instanța de trimitere

   Tribunale Amministrativo Regionale per le Marche

      Părțile din procedura principală

      Reclamante: Swm Costruzioni 2 SpA, DI Mannocchi Luigino

      Pârâtă: Provincia di Fermo

      Cu participarea: Torelli Dottori SpA

      Obiectul

   Cerere de decizie preliminară — Tribunale Amministrativo Regionale per le Marche — Interpretarea articolului 47 alineatul (2) din Directiva 2004/18/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 31 martie 2004 privind coordonarea procedurilor de atribuire a contractelor de achiziții publice de lucrări, de bunuri și de servicii (JO L 134, p. 114, Ediție specială, 06/vol. 8, p. 116) — Capacitate economică și financiară a operatorului economic — Posibilitate de a menționa capacitățile altor entități — Reglementare națională care limitează această posibilitate la o singură altă entitate pentru fiecare categorie de calificare prevăzută de societatea de certificare

      Dispozitivul

   Articolul 47 alineatul (2) și articolul 48 alineatul (3) din Directiva 2004/18/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 31 martie 2004 privind coordonarea procedurilor de atribuire a contractelor de achiziții publice de lucrări, de bunuri și de servicii coroborate cu articolul 44 alineatul (2) din această directivă trebuie interpretate în sensul că se opun unei dispoziții naționale precum cea în discuție în litigiul principal, care interzice, în general, operatorilor economici care participă la o procedură de atribuire a unui contract de achiziții publice de lucrări menționarea capacităților mai multor întreprinderi pentru aceeași categorie de calificare.

      (1)  JO C 151, 26.5.2012.


title: Cauza T-539/08: Acțiune introdusă la 5 decembrie 2008 — Etimine și Etiproducts/Comisia

text:
               21.2.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 44/55

         Acțiune introdusă la 5 decembrie 2008 — Etimine și Etiproducts/Comisia
   (Cauza T-539/08)
   (2009/C 44/97)
   Limba de procedură: engleza
   Părțile

      Reclamante: Etimine SA (Bettembourg, Luxemburg) și Ab Etiproducts Oy (Espoo, Finlanda) (reprezentanți: C. Mereu și K. Van Maldegem, avocați)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene
   Concluziile reclamantelor

               —

               Declararea cererii ca admisibilă și fondată;

               —

               anularea parțială a actului atacat prin anularea prin anularea intrărilor din anexa 1G la actul atacat privind următoarele substanțe:

                           —

                           acid boric; acid boric, brut natural,

                           —

                           trioxid de dibor; oxid de bor,

                           —

                           tetraborat de disodiu, anhidru; acid boric, sare disodică; heptaoxid de tetrabor și disodiu, hidrat; acid ortoboric, sare de sodiu,

                           —

                           tetraborat de disodiu decahidrat; borax decahidrat,

                           —

                           tetraborat de disodiu pentahidrat; borax pentahidrat;

               —

               în subsidiar, anularea parțială a actului atacat prin anularea intrărilor din anexa 1G la actul atacat privind următoarele substanțe:

                           —

                           trioxid de dibor; oxid de bor,

                           —

                           tetraborat de disodiu, anhidru; acid boric, sare disodică; heptaoxid de tetrabor și disodiu, hidrat; acid ortoboric, sare de sodiu,

                           —

                           tetraborat de disodiu decahidrat; borax decahidrat,

                           —

                           tetraborat de disodiu pentahidrat; borax pentahidrat;

               —

               obligarea Comisiei Comunităților Europene la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   Prin prezenta acțiune, reclamantele solicită anularea parțială, în temeiul articolului 230 CE, a Directivei 2008/58/CE a Comisiei din 21 august 2008 de efectuare a celei de a treizecea modificări, în vederea adaptării la progresul tehnic, a Directivei 67/548/CEE a Consiliului privind apropierea actelor cu putere de lege și a actelor administrative referitoare la clasificarea, ambalarea și etichetarea substanțelor periculoase (1), în măsura în care clasifică anumiți borați drept toxici pentru reproducere, în ceea ce privește atât efectele asupra fertilității cât și cele asupra dezvoltării.
   Reclamantele invocă trei argumente în susținerea acțiunii.
   În primul rând, în opinia reclamantelor, Comisia a încălcat norme fundamentale de procedură întrucât actul atacat nu respectă procedura legislativă aplicabilă și, prin urmare, încalcă articolele 5 CE și 7 CE, articolul 29 din Directiva 67/548/CEE (2) a Consiliului și articolul 5 din Decizia 1999/468/CE (3) a Consiliului.
   În al doilea rând, potrivit reclamantelor, Comisia a săvârșit erori de apreciere în aplicarea criteriilor de clasificare a substanțelor pe bază de borați, încălcând astfel Directiva 67/548/CEE a Consiliului. Comisia nu ar fi aplicat sau ar fi aplicat greșit principiul „manipulării și utilizării normale” prevăzut în anexa VI la Directiva 67/548/CEE, ar fi aplicat nelegal criterii de evaluare a riscului care, în opinia reclamantelor, nu sunt pertinente în contextul clasificării substanțelor în temeiul Directivei 67/548/CEE și nu ar fi aplicat sau ar fi aplicat greșit criteriul „adecvării”, încălcând punctul 4.2.3.3. din anexa VI la Directiva 67/548/CEE. În plus, în opinia reclamantelor, Comisia nu a acordat suficientă importanță datelor epidemiologice și umane prezentate de reclamante și, prin urmare, actul atacat este viciat parțial de o eroare vădită de apreciere. Comisia ar fi extrapolat nelegal datele privind una dintre substanțele pe bază de borați în scopul clasificării celorlalte substanțe pe bază de borați și, prin urmare, actul atacat trebuie anulat în parte, cel puțin în măsura în care privește celelalte substanțe pe bază de borați. În opinia reclamantelor, Comisia nu a efectuat o motivare corespunzătoare, în sensul articolului 253 CE, dat fiind că nu a oferit nicio explicație pentru motivele extrapolării datelor.
   În al treilea rând, potrivit reclamantelor, Comisia a încălcat principii fundamentale ale dreptului comunitar, precum principiul proporționalității, prevăzut la articolul 5 CE, dat fiind că — în opinia reclamantelor — actul atacat ar depăși ceea ce este necesar pentru atingerea obiectivelor urmărite de acesta.

      (1)  JO L 246, p. 1.

      (2)  Directiva 67/548/CEE a Consiliului din 27 iunie 1967 privind apropierea actelor cu putere de lege și a actelor administrative referitoare la clasificarea, ambalarea și etichetarea substanțelor periculoase (JO L 196, p. 1, Ediție specială, 13/vol. 1, p. 23).

      (3)  Decizia Consiliului din 28 iunie 1999 de stabilire a normelor privind exercitarea competențelor de executare conferite Comisiei (JO L 184, p. 23, Ediție specială, 01/vol. 2, p. 159).


title: Cauza C-137/07 P: Recurs introdus la 8 martie 2007 de Österreichische Volksbanken-AG împotriva hotărârii Tribunalului de Primă Instanță (camera a doua) din 14 decembrie 2006 în cauzele conexate T-259/02 — T-264/02 și T-271/02, Raiffeisen Zentralbank Österreich și alții/Comisia Comunităților Europene, cu privire la cauza T-271/02

text:
               26.5.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 117/13

         Recurs introdus la 8 martie 2007 de Österreichische Volksbanken-AG împotriva hotărârii Tribunalului de Primă Instanță (camera a doua) din 14 decembrie 2006 în cauzele conexate T-259/02 — T-264/02 și T-271/02, Raiffeisen Zentralbank Österreich și alții/Comisia Comunităților Europene, cu privire la cauza T-271/02
   (Cauza C-137/07 P)
   (2007/C 117/21)
   Limba de procedură: germana
   Părțile

      Recurentă: Österreichische Volksbanken-AG (reprezentanți: A. Ablasser-Neuhuber, R. Bierwagen și F. Neumayr, Rechtsanwälte)

      Cealaltă parte în proces: Comisia Comunităților Europene
   Concluziile recurentei

               1.

               anularea punctelor 2 și 4 din hotărârea de primă instanță din 14 decembrie 2006 în cauzele conexate T-259/02 — T/264/02 și T-271/02 (1) și

                           a.

                           anularea, potrivit capetelelor de cerere 1 și 3 din cererea recurentei, a Deciziei Comisiei 2004/138/CE din 11 iunie 2002 în procedura referitoare la înțelegeri COMP/36.571/D-1 ce constituie obiectul cauzei, în măsura în care se referă la recurentă, iar în subsidiar reducerea amenzii aplicate, potrivit capătului de cerere 3, sau

                           b.

                           în subsidiar, în ultimul rând, în cazul în care cauza nu se finalizează printr-o hotărâre, trimiterea cauzei la Tribunalul de Primă Instanță, în vederea unei noi examinări și pronunțării unei hotărâri;

               2.

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată, iar în subsidiar, în cazul trimiterii cauzei la Tribunalul de Primă Instanță, amânarea pronunțării cu privire la cheltuielile de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   Recurenta își întemeiază recursul împotriva hotărârii menționate a Tribunalului după cum urmează.

               Tribunalul a săvârșit o eroare de drept în interpretarea și în aplicarea, în prezenta cauză, a criteriului aptitudinii acordurilor între întreprinderi, respectiv a comportamentului acestora, de a afecta comerțul între statele membre. În mod greșit, prin hotărârea sa, acesta a acordat un caracter relativ semnificației criteriului efectului de împărțire a pieței: nu rezultă cu claritate care sunt temeiurile pentru care Tribunalul nu dorește să atribuie criteriului efectului de împărțire a pieței cel puțin valoarea unui indiciu puternic cu privire la existența unei afectări a comerțului între state. În continuare, este criticat faptul că Tribunalul a realizat o examinare generală a efectului transfrontalier al reuniunilor, în loc să analizeze separat fiecare reuniune a „rețelei Lombard ”cu privire la efectele lor posibile asupra comerțului între statele membre. Extinderea interpretării articolului 81 alineatul (1) CE, potrivit căruia o înțelegere care acoperă întregul teritoriu al unui stat membru ar putea, prin natura sa, să ducă la împărțirea pieței și afectarea comerțului intracomunitar, respectiv că, în orice caz, există o puternică prezumție în acest sens, nu este compatibilă cu ratio legis a acestei dispoziții de drept comunitar.

               Tribunalul a săvârșit o eroare de drept întrucât nu a aplicat condițiile dezvoltate de Comisie și prin jurisprudență privind atribuirea cifrei de afaceri la atribuirea către instituția centrală a cotei de piață a băncilor descentralizate. Astfel, acesta nu a luat nici în considerare faptul că, în prezenta cauză, atât atribuirea cifrei de afaceri, cât și atribuirea cotei de piață, se referă la aceeași problemă de fond, respectiv determinarea amenzii admisibile. Nu rezultă niciun motiv pentru care problemele identice referitoare la atribuirea cifrei de afaceri și atribuirea cotei de piață ar trebui să fie apreciate pa baza unor criterii diferite. Cu toate acestea, chiar atunci când se presupune că se poate efectua atribuirea către instituția centrală a cotei de piață a băncilor descentralizate în baza unui alt criteriu decât cel aplicat pentru atribuirea cifrei de afaceri, criteriul concret ales de Tribunal este eronat și nelegal.

               Tribunalul a refuzat criticile recurentei cu privire la neacceptarea nejustificată a circumstanțelor atenuante. În special, prin aprecierea sa în drept, acesta nu a luat în considerare în mod suficient faptul că recurentei i-ar fi revenit un rol secundar în cadrul înțelegerii generale, astfel încât, în cazul său, nu ar fi fost necesare verificările efectuate în mod coercitiv, deoarece aceasta ar fi cooperat cu Comisia în mod voluntar. Recurenta are o cotă de piață foarte scăzută, nu a fost invitată la cercul restrâns al celorlalte bănci și, în mod evident, a luat parte la mai puține întâlniri. Aceste aspecte în discuție, prezentate de către recurentă, privind acceptarea circumstanțelor atenuante, nu au fost deloc luate în considerare. Nici Comisia și nici Tribunalul nu și-au îndeplinit obligația să analizeze circumstanțele invocate și să le aprecieze fără a săvârși o eroare de drept.

      (1)  JO C 331, p. 29.


title: Cauza C-564/15: Hotărârea Curții (Camera a patra) din 26 aprilie 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Kecskeméti Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság – Ungaria) – Tibor Farkas/Nemzeti Adó- és Vámhivatal Dél-alföldi Regionális Adó Főigazgatósága [Trimitere preliminară — Examinare din oficiu a unui motiv întemeiat pe încălcarea dreptului Uniunii — Principiile echivalenței și efectivității — Sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată — Directiva 2006/112/CE — Drept de deducere a taxei achitate în amonte — Sistemul taxării inverse — Articolul 199 alineatul (1) litera (g) — Aplicare numai în cazul bunurilor imobile — Plată nedatorată a taxei de către cumpărătorul unor bunuri către vânzător ca urmare a unei facturi emise în mod eronat — Decizie a autorității fiscale de constatare a unei datorii fiscale în sarcina cumpărătorului unor bunuri, de refuz al plății deducerii solicitate de acesta și prin care i se aplică acestuia o amendă fiscală]

text:
               19.6.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 195/3

         Hotărârea Curții (Camera a patra) din 26 aprilie 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Kecskeméti Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság – Ungaria) – Tibor Farkas/Nemzeti Adó- és Vámhivatal Dél-alföldi Regionális Adó Főigazgatósága
   (Cauza C-564/15) (1)

   ([Trimitere preliminară - Examinare din oficiu a unui motiv întemeiat pe încălcarea dreptului Uniunii - Principiile echivalenței și efectivității - Sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată - Directiva 2006/112/CE - Drept de deducere a taxei achitate în amonte - Sistemul taxării inverse - Articolul 199 alineatul (1) litera (g) - Aplicare numai în cazul bunurilor imobile - Plată nedatorată a taxei de către cumpărătorul unor bunuri către vânzător ca urmare a unei facturi emise în mod eronat - Decizie a autorității fiscale de constatare a unei datorii fiscale în sarcina cumpărătorului unor bunuri, de refuz al plății deducerii solicitate de acesta și prin care i se aplică acestuia o amendă fiscală])
   (2017/C 195/03)
   Limba de procedură: maghiara

      Instanța de trimitere

   Kecskeméti Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

      Părțile din procedura principală

      Reclamant: Tibor Farkas

      Pârâtă: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Dél-alföldi Regionális Adó Főigazgatósága

      Dispozitivul

               1)

               Articolul 199 alineatul (1) litera (g) din Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată, astfel cum a fost modificată prin Directiva 2010/45/UE a Consiliului din 13 iulie 2010, trebuie interpretat în sensul că se aplică livrării unui bun imobil vândut de un debitor împotriva căruia s a pronunțat o hotărâre în cadrul unei proceduri de executare silită.

               2)

               Dispozițiile Directivei 2006/112, astfel cum a fost modificată prin Directiva 2010/45, precum și principiile neutralității fiscale, efectivității și proporționalității trebuie interpretate în sensul că nu se opun ca, într-o situație precum cea din cauza principală, cumpărătorul unui bun să fie privat de dreptul de deducere a taxei pe valoarea adăugată pe care a plătit-o în mod necuvenit vânzătorului pe baza unei facturi emise în conformitate cu normele privind regimul obișnuit al taxei pe valoarea adăugată, în timp ce operațiunea relevantă intra sub incidența mecanismului de taxare inversă, atunci când vânzătorul a plătit taxa respectivă către trezoreria publică. Aceste principii impun totuși ca, în măsura în care rambursarea taxei pe valoarea adăugată facturate în mod necorespunzător de vânzător cumpărătorului devine imposibilă sau excesiv de dificilă, în special din cauza insolvabilității vânzătorului, cumpărătorul să poată îndrepta cererea sa de rambursare direct împotriva autorității fiscale.

               3)

               Principiul proporționalității trebuie interpretat în sensul că se opune ca, într-o situație precum cea din cauza principală, autoritățile fiscale naționale să aplice unei persoane impozabile care a achiziționat un bun a cărui livrare intră sub incidența regimului de taxare inversă o sancțiune fiscală în valoare de 50 % din cuantumul taxei pe valoarea adăugată pe care aceasta este obligată să o plătească administrației fiscale, atunci când aceasta din urmă nu a suferit nicio pierdere de venituri fiscale și nu există niciun indiciu de fraudă fiscală, aspect a cărui verificare este de competența instanței de trimitere.

      (1)  JO C 90, 7.3.2016.


title: Cauza T-347/10: Acțiune introdusă la 27 august 2010 — Adelholzener Alpenquellen/OAPI (forma unei sticle cu imaginea în relief a trei vârfuri de munte)

text:
               23.10.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 288/52

      Acțiune introdusă la 27 august 2010 — Adelholzener Alpenquellen/OAPI (forma unei sticle cu imaginea în relief a trei vârfuri de munte)
      (Cauza T-347/10)
      ()
      (2010/C 288/96)
      Limba de procedură: germana

         Părțile

         Reclamantă: Adelholzener Alpenquellen GmbH (Siegsdorf, Germania) (reprezentant: O. Rauscher, avocat)

         Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

         Concluziile reclamantei

                  —

                  Anularea Deciziei Camerei întâi de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 9 iunie 2010 în cauza R 1516/2009-1;

                  —

                  obligarea Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

         Marca comunitară vizată: marca tridimensională având forma unei sticle cu imaginea în relief a trei vârfuri de munte pentru produse din clasa 32.

         Decizia examinatorului: respinge cererea de înregistrare.

         Decizia camerei de recurs: respinge calea de atac.

         Motivele invocate: încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 (1), întrucât marca comunitară vizată are un caracter distinctiv, încălcarea articolului 37 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009, întrucât camera de recurs nu ar fi trebuit să își întemeieze decizia pe lipsa unui disclaimer, precum și încălcarea articolului 75 a doua teză din Regulamentul (CE) nr. 207/2009, întrucât reclamanta nu a avut posibilitatea să se pronunțe cu privire la anumite imagini pe care se baza decizia.

         (1)  Regulamentul (CE) nr. 207/2009 al Consiliului din 26 februarie 2009 privind marca comunitară (JO L 78, p. 1).


title: Cauza T-284/09 P: Recurs introdus la 17 iulie 2009 de Herbert Meister împotriva Hotărârii pronunțate la 18 mai 2009 de Tribunalul Funcției Publice în cauzele conexate F-138/06 și F-37/08, Meister/OAPI

text:
               10.10.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 244/6

         Recurs introdus la 17 iulie 2009 de Herbert Meister împotriva Hotărârii pronunțate la 18 mai 2009 de Tribunalul Funcției Publice în cauzele conexate F-138/06 și F-37/08, Meister/OAPI
   (Cauza T-284/09 P)
   2009/C 244/10
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Recurent: Herbert Meister (Muchamiel, Spania) (reprezentant: H.-J. Zimmermann, avocat)

      Cealaltă parte în proces: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Concluziile recurentului

               —

               Anularea Hotărârii Tribunalului Funcției Publice din 18 mai 2009 în cauza F-37/08 Meister/OAPI;

               —

               obligarea OAPI la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Recursul este formulat împotriva Hotărârii Tribunalului Funcției Publice din 18 mai 2009 în cauzele conexate F-138/06 și F-37/08, Meister/OAPI, prin care, printre altele, a fost respinsă acțiunea recurentului în cauza F-37/08.
   În susținerea acestui recurs, recurentul pretinde în primul rând că Tribunalul Funcției Publice și-a încălcat obligația de neutralitate și obiectivitate, că nu a apreciat corect situația de fapt din speță, realizând mai degrabă o apreciere subiectivă și că a denaturat faptele din speță. În plus, Tribunalului Funcției Publice i se impută o confuzie procedurală inadmisibilă privind obiectele cauzelor F-138/06 și F-37/08. Mai mult, recurentul susține că Tribunalul Funcției Publice a săvârșit o eroare de drept în aprecierea faptelor din speță. În sfârșit, recurentul critică decizia Tribunalului privind cheltuielile de judecată.
   Recurentul consideră că, prin încălcările sale, Tribunalul Funcției Publice nu și-a respectat nici obligația de motivare temeinică a hotărârii atacate.


title: Cauza C-32/14: Cerere de decizie preliminară introdusă de Fővárosi Törvényszék (Ungaria) la 23 ianuarie 2014 – ERSTE Bank Hungary Zrt./Sugár Attila

text:
               7.4.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 102/16

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Fővárosi Törvényszék (Ungaria) la 23 ianuarie 2014 – ERSTE Bank Hungary Zrt./Sugár Attila
   (Cauza C-32/14)
   2014/C 102/22
   Limba de procedură: maghiara

      Instanța de trimitere

   Fővárosi Törvényszék

      Părțile din procedura principală

      Recurentă: ERSTE Bank Hungary Zrt.

      Intimat: Attila Sugár

      Întrebările preliminare

               1)

               Este în conformitate cu dispozițiile articolului 7 alineatul (1) din Directiva 93/13/CEE (1) o procedură dintr-un stat membru potrivit căreia, în cazul nerespectării de către consumator a unei obligații asumate în temeiul unui document întocmit de un notar cu respectarea cerințelor de formă, partea care a încheiat contractul cu consumatorul solicită plata unei sume, pe care ea însăși o stabilește, prin emiterea unei așa-numite formule executorii, fără a fi necesară inițierea unei proceduri contradictorii în fața unei instanțe prin care să se poată examina caracterul abuziv al clauzelor contractului pe care se aplică formula executorie?

               2)

               Consumatorul poate solicita în cadrul procedurii menționate anularea formulei executorii deja emise, întemeindu-se pe faptul că nu s-a efectuat o analiză a caracterului abuziv al clauzelor contractului pe care s-a aplicat aceasta, chiar dacă, potrivit hotărârii pronunţate în cauza C-472/11, în cadrul unei proceduri judiciare, instanța trebuie să informeze consumatorul cu privire la clauzele abuzive pe care le-a identificat?

      (1)  Directiva 93/13/CEE a Consiliului din 5 aprilie 1993 privind clauzele abuzive în contractele încheiate cu consumatorii (JO L 95, p. 29, Ediție specială, 15/vol. 2, p. 273)


title: Cauza C-526/15: Cerere de decizie preliminară introdusă de Rechtbank van koophandel Brussel (Belgia) la 5 octombrie 2015 – Uber Belgium BVBA/Taxi Radio Bruxellois NV, celelalte părți: Uber NV și alții

text:
               21.12.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 429/9

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Rechtbank van koophandel Brussel (Belgia) la 5 octombrie 2015 – Uber Belgium BVBA/Taxi Radio Bruxellois NV, celelalte părți: Uber NV și alții
   (Cauza C-526/15)
   (2015/C 429/13)
   Limba de procedură: neerlandeza

      Instanța de trimitere

   Rechtbank van koophandel Brussel

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Uber Belgium BVBA

      Pârâtă: Taxi Radio Bruxellois NV

      Celelalte părți: Uber NV și alții, Brussels Hoofdstedelijk Gewest, Belgische Federatie van Taxis, Nationale Groepering van Ondernemingen met Taxi- en Locatievoertuigen met Chauffeur VZW

      Întrebările preliminare

   Principiul proporționalității consacrat la articolul 5 TUE și la articolul 52 alineatul (1) din cartă (1), coroborat cu articolele 15, 16 și 17 din cartă și cu articolele 28 TFUE și 56 TFUE, trebuie interpretat că se opune unei reglementări precum cea prevăzută în Ordonanța Regiunii Bruxelles-Capitală din 27 aprilie 1995 privind serviciile de taxi și serviciile de închiriere de vehicule cu conducător auto, înțeleasă în sensul că noțiunea „servicii de taxi” se aplică și în cazul conducătorilor auto particulari neremunerați care practică ride-sharing (utilizarea în comun a vehiculelor) prin acceptarea unor solicitări de curse care le sunt propuse prin intermediul unei aplicații software a întreprinderilor Uber BV și alții stabilite în alt stat membru?

      (1)  JO 2000, C 364, p. 1.


title: Cauza C-268/14 P: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 10 martie 2016 – Italmobiliare SpA/Comisia Europeană [Recurs — Concurență — Piața „cimentului și a produselor conexe” — Procedură administrativă — Regulamentul (CE) nr. 1/2003 — Articolul 18 alineatele (1) și (3) — Decizie de solicitare de informații — Motivare — Precizarea cererii]

text:
               2.5.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 156/7

         Hotărârea Curții (Camera a treia) din 10 martie 2016 – Italmobiliare SpA/Comisia Europeană
   (Cauza C-268/14 P) (1)

   ([Recurs - Concurență - Piața „cimentului și a produselor conexe” - Procedură administrativă - Regulamentul (CE) nr. 1/2003 - Articolul 18 alineatele (1) și (3) - Decizie de solicitare de informații - Motivare - Precizarea cererii])
   (2016/C 156/09)
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Recurentă: Italmobiliare SpA (reprezentanți: M. Siragusa, F. Moretti și L. Nascimbene, avocați)

      Cealaltă parte din procedură: Comisia Europeană (reprezentanți: É. Gippini Fournier și L. Malferrari, agenți, M. Malaguti, avocat)

      Dispozitivul

               1)

               Anulează Hotărârea Tribunalului Uniunii Europene din 14 martie 2014, Italmobiliare/Comisia (T-305/11, EU:T:2014:126).

               2)

               Anulează Decizia C(2011) 2364 final a Comisiei din 30 martie 2011 privind o procedură de aplicare a articolului 18 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 1/2003 (cazul COMP/39520 – Ciment și produse conexe).

               3)

               Comisia Europeană suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de Italmobiliare SpA, aferente atât procedurii în primă instanță în cauza T-305/11, cât și procedurii de recurs.

      (1)  JO C 282, 25.8.2014.


title: Cauza F-129/11: Acțiune introdusă la 9 decembrie 2011 — ZZ/Comisia

text:
               28.1.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 25/73

      Acțiune introdusă la 9 decembrie 2011 — ZZ/Comisia
      (Cauza F-129/11)
      (2012/C 25/142)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamant: ZZ (reprezentanți: Ph.-E. Partsch și E. Raimond, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Obiectul și descrierea litigiului

      Anularea în parte a deciziei directorului general al OLAF prin care reclamantul a fost invitat pentru ultima oară la o audiere în cadrul unei investigații interne și prin care s-a indicat că va fi adoptat un raport final privind investigația numai pe baza informațiilor obținute și analizate în mod unilateral de OLAF, în cazul în care reclamantul nu dă curs acestei invitații

         Concluziile reclamantului

                  —

                  Anularea deciziei din 28 octombrie 2011 prin care OLAF, prin directorul său general, a invitat reclamantul la o audiere care trebuia să aibă loc pe 1 și pe 2 decembrie 2011 la sediul OLAF din Bruxelles, la ora 8 dimineața, în cadrul investigației „interne” cu numărul „OF/2010/0207” și i-a atras atenția asupra faptului că va fi redactat un raport de finalizare a investigației fără ca reclamantul să fie audiat în prealabil în cazul în care acesta nu va da curs respectivei invitații, în măsura în care această decizie nu respectă principiul contradictorialității și drepturile sale fundamentale;

                  —

                  plata către reclamant a sumei de 4 000 de euro cu titlu de daune interese compensatorii;

                  —

                  obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.


title: Cauzele conexate C-105/15 P-C-109/15 P: Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 20 septembrie 2016 – Konstantinos Mallis (C-105/15 P), Elli Konstantinou Malli (C-105/15 P), Tameio Pronoias Prosopikou Trapezis Kyprou (C-106/15 P), Petros Chatzithoma, (C-107/15 P), Elenitsa Chatzithoma (C-107/15 P), Lella Chatziioannou (C-108/15 P), Marinos Nikolaou (C-109/15 P)/Comisia Europeană, Banca Centrală Europeană (Recurs — Program de susținere a stabilității Republicii Cipru — Declarație a Eurogrupului privind printre altele restructurarea sectorului bancar din Cipru — Acțiune în anulare)

text:
               14.11.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 419/14

         Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 20 septembrie 2016 – Konstantinos Mallis (C-105/15 P), Elli Konstantinou Malli (C-105/15 P), Tameio Pronoias Prosopikou Trapezis Kyprou (C-106/15 P), Petros Chatzithoma, (C-107/15 P), Elenitsa Chatzithoma (C-107/15 P), Lella Chatziioannou (C-108/15 P), Marinos Nikolaou (C-109/15 P)/Comisia Europeană, Banca Centrală Europeană
   (Cauzele conexate C-105/15 P-C-109/15 P) (1)

   ((Recurs - Program de susținere a stabilității Republicii Cipru - Declarație a Eurogrupului privind printre altele restructurarea sectorului bancar din Cipru - Acțiune în anulare))
   (2016/C 419/17)
   Limba de procedură: greaca

      Părțile

      Recurenți: Konstantinos Mallis (C-105/15 P), Elli Konstantinou Malli (C-105/15 P), Tameio Pronoias Prosopikou Trapezis Kyprou (C-106/15 P), Petros Chatzithoma (C-107/15 P), Elenitsa Chatzithoma (C-107/15 P), Lella Chatziioannou (C-108/15 P), Marinos Nikolaou (C-109/15 P) (reprezentanți: E. Efstathiou, K. Efstathiou și K. Liasidou, dikigoroi)

      Celelalte părți din procedură: Comisia Europeană (reprezentanți: J.-P. Keppenne et M. Konstantinidis, agenți), Banca Centrală Europeană (reprezentanți: A. Koutsoukou, O. Heinz și K. Laurinavičius, agenți, asistați de H.-G. Kamann, avocat)

      Dispozitivul

               1)

               Respinge recursurile declarate în cauzele C 105/15 P-C 109/15 P.

               2)

               Îi obligă pe domnul Konstantinos Mallis, pe doamna Elli Konstantinou Malli, Tameio Pronoias Prosopikou Trapezis Kyprou, pe domnul Petros Chatzithoma, pe doamna Elenitsa Chatzithoma, pe doamna Lella Chatziioannou și pe domnul Marinos Nikolaou la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 178, 1.6.2015.


title: Cauza C-245/10: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Bundesverwaltungsgericht (Germania) la 19 mai 2010 — ROJ TV A/S/Republica Federală Germania

text:
               28.8.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 234/21

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Bundesverwaltungsgericht (Germania) la 19 mai 2010 — ROJ TV A/S/Republica Federală Germania
   (Cauza C-245/10)
   ()
   2010/C 234/33
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Bundesverwaltungsgericht

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: ROJ TV A/S

      Pârâtă: Republica Federală Germania

      Întrebarea preliminară

   Se solicită Curții Europene de Justiție pronunțarea unei hotărâri cu privire la întrebarea dacă și, după caz, în ce condiții aplicarea unei dispoziții naționale referitoare la interzicerea unei asociații ca urmare a încălcării principiului înțelegerii între popoare intră sub incidența domeniului coordonat definit de Directiva 89/552/CEE (1) a Consiliului din 3 octombrie 1989 privind coordonarea anumitor acte cu putere de lege și acte administrative ale statelor membre cu privire la desfășurarea activităților de difuzare a programelor de televiziune, astfel cum a fost modificată prin Directiva 97/36/CE (2) din 30 iunie 1997, și este exclusă, prin urmare, în temeiul articolului 2a din directivă?

      (1)  Directiva 89/552/CEE a Consiliului din 3 octombrie 1989 privind coordonarea anumitor acte cu putere de lege și acte administrative ale statelor membre cu privire la desfășurarea activităților de difuzare a programelor de televiziune (JO L 298, p. 23, Ediție specială, 06/vol. 1, p. 215).

      (2)  Directiva 97/36/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 30 iunie 1997 de modificare a Directivei 89/552/CEE a Consiliului privind coordonarea anumitor acte cu putere de lege și acte administrative ale statelor membre cu privire la desfășurarea activităților de difuzare a programelor de televiziune (JO L 202, p. 60, Ediție specială, 06/vol. 2, p. 232).


title: Cauza C-658/11: Acțiune introdusă la 21 decembrie 2011 — Parlamentul European/Consiliul Uniunii Europene

text:
               25.2.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 58/6

         Acțiune introdusă la 21 decembrie 2011 — Parlamentul European/Consiliul Uniunii Europene
   (Cauza C-658/11)
   2012/C 58/08
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamant: Parlamentul European (reprezentanți: R. Passos, A. Caiola și M. Allik, agenți)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene

      Concluziile reclamantului

               —

               Anularea Deciziei 2011/640/PESC a Consiliului din 12 iulie 2011 privind semnarea și încheierea Acordului între Uniunea Europeană și Republica Mauritius privind condițiile pentru transferul persoanelor suspectate de piraterie și al bunurilor confiscate asociate acestora, de la forțele navale aflate sub comanda Uniunii Europene către Republica Mauritius, precum și privind condițiile aplicabile, ulterior transferului, persoanelor suspectate de piraterie (1);

               —

               menținerea efectelor Deciziei 2011/640/PESC a Consiliului din 12 iulie 2011 până la înlocuirea acesteia;

               —

               obligarea Consiliului Uniunii Europene la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Parlamentul European consideră că Decizia 2011/640/PESC a Consiliului din 12 iulie 2011 privind semnarea și încheierea Acordului între Uniunea Europeană și Republica Mauritius privind condițiile pentru transferul persoanelor suspectate de piraterie și al bunurilor confiscate asociate acestora, de la forțele navale aflate sub comanda Uniunii Europene către Republica Mauritius, precum și privind condițiile aplicabile, ulterior transferului, persoanelor suspectate de piraterie este lipsită de validitate din cauza faptului că nu se raportează exclusiv la politica externă și de securitate comună, astfel cum se prevede în mod expres la articolul 218 alineatul (6) al doilea paragraf TFUE.
   Parlamentul European consideră că acordul între Uniunea Europeană și Republica Mauritius privește și cooperarea în materie penală, cooperarea polițienească și cooperarea în domeniul dezvoltării, aspecte care sunt reglementate de domenii în care se aplică procedura legislativă ordinară.
   Prin urmare, acest acord ar fi trebuit să fie încheiat după obținerea aprobării Parlamentului European în conformitate cu articolul 218 alineatul (6) literele (a) și (v) TFUE.
   Consiliul a încălcat pentru acest motiv tratatele întrucât nu a ales temeiul juridic adecvat pentru încheierea acordului.
   În plus, Parlamentul European consideră că Consiliul a încălcat articolul 218 alineatul (10) TFUE întrucât nu a informat Parlamentul European de îndată și pe deplin pe parcursul tuturor etapelor negocierilor și la încheierea acordului.
   În ipoteza în care ar anula decizia atacată, Parlamentul European propune totuși Curții să își exercite puterea de apreciere pentru a menține efectele deciziei atacate, în conformitate cu articolul 264 al doilea paragraf TFUE, până la momentul înlocuirii acesteia.

      (1)  JO L 254, p. 1.


title: Cauza T-126/13: Hotărârea Tribunalului din 29 octombrie 2015 – Direct Way și Directway Worldwide/Parlamentul („Achiziții publice de servicii — Procedură de cerere de ofertă — Transportul membrilor Parlamentului European — Decizie de declarare ca nereușită și de încheiere a procedurii de cerere de ofertă și de inițiere a unei proceduri negociate — Atribuirea contractului unui alt ofertant — Egalitate de tratament — Modificare substanțială a termenilor inițiali de contractare”)

text:
               21.12.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 429/17

         Hotărârea Tribunalului din 29 octombrie 2015 – Direct Way și Directway Worldwide/Parlamentul
   (Cauza T-126/13) (1)

   ((„Achiziții publice de servicii - Procedură de cerere de ofertă - Transportul membrilor Parlamentului European - Decizie de declarare ca nereușită și de încheiere a procedurii de cerere de ofertă și de inițiere a unei proceduri negociate - Atribuirea contractului unui alt ofertant - Egalitate de tratament - Modificare substanțială a termenilor inițiali de contractare”))
   (2015/C 429/22)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamante: Direct Way (Machelen, Belgia) și Directway Worldwide (Machelen) (reprezentant: E. van Nuffel d’Heynsbroeck, avocat)

      Pârât: Parlamentul European (reprezentanți: L. Darie și P. Biström, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare a trei decizii ale Parlamentului privind atribuirea contractului de servicii de transport al membrilor Parlamentului la Bruxelles

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă Direct Way și Directway Worldwide la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 147, 25.5.2013.


title: Cauza T-427/07: Acțiune introdusă la 16 noiembrie 2007 — Mirto Corporación Empresarial/OAPI — Maglificio Barbara (Mirtillino)

text:
               26.1.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 22/47

         Acțiune introdusă la 16 noiembrie 2007 — Mirto Corporación Empresarial/OAPI — Maglificio Barbara (Mirtillino)
   (Cauza T-427/07)
   (2008/C 22/89)
   Limba în care a fost formulată acțiunea: spaniola
   Părțile

      Reclamantă: Mirto Corporación Empresarial, S.L. (Madrid, Spania) (reprezentant: E. Armijo Chávarri, abogado)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Maglificio Barbara Srl
   Concluziile reclamantei

               —

               Anularea deciziei Camerei a doua de recurs a OAPI din 29 august 2007, în cauza nr. R 875/2006-2 cu obligarea expresă a OAPI la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      Persoana care solicită înregistrarea mărcii comunitare: Maglificio Barbara Srl.

      Marca comunitară vizată: marca figurativă „Mirtillino” pentru produse din clasele 3, 18 și 25 (cererea nr. 3 252 467).

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în sprijinul opoziției: Creaciones Mirto, S.A.; reclamanta, după cesiunea mărcilor invocate în sprijinul opoziției.

      Marca sau semnul invocat în sprijinul opoziției: marca verbală „MIRTO” (marca comunitară nr. 1 653 351) pentru produse din clasele 3, 18 și 25, precum și numeroase alte mărci verbale și figurative naționale „MIRTO”.

      Decizia diviziei de opoziție: admite în totalitate opoziția.

      Decizia camerei de recurs: anulează decizia atacată și respinge opoziția.

      Motivele invocate: încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 (1) dat fiind că între mărci există un risc de confuzie.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 40/94 al Consiliului din 20 decembrie 1993 privind marca comunitară (JO 1994, L 11, p. 1, Ediție specială 17/vol. 1, p. 146).


title: Cauza C-452/09: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Corte di Appello di Firenze (Italia) la 18 noiembrie 2009 — Tonina Enza Iaia, Andrea Moggio, Ugo Vassalle/Ministero dell'Istruzione, dell'Università e della Ricerca, Ministero dell'Economia e delle Finanze, Università di Pisa

text:
               30.1.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 24/32

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Corte di Appello di Firenze (Italia) la 18 noiembrie 2009 — Tonina Enza Iaia, Andrea Moggio, Ugo Vassalle/Ministero dell'Istruzione, dell'Università e della Ricerca, Ministero dell'Economia e delle Finanze, Università di Pisa
   (Cauza C-452/09)
   2010/C 24/58
   Limba de procedură: italiana

      Instanța de trimitere

   Corte di Appello di Firenze

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamanți: Tonina Enza Iaia, Andrea Moggio, Ugo Vassalle

      Pârâți: Ministero dell'Istruzione, dell'Università e della Ricerca, Ministero dell'Economia e delle Finanze, Università di Pisa

      Întrebările preliminare

               1.

               Este compatibil cu dreptul comunitar ca statul italian să poată în mod legal să invoce prescripția de cinci ani sau de zece ani obișnuită a unui drept născut din Directiva 82/76/CEE (1) pentru perioada anterioară primei legi italiene de transpunere, fără ca prin aceasta să fie împiedicată definitiv exercitarea dreptului menționat având natură salarială/alimentară, sau, în subsidiar, exercitarea unei acțiuni reparatorii/în despăgubire?

               2.

               Pe de altă parte, este compatibil cu dreptul comunitar ca orice excepție privind prescripția să fie exclusă întrucât împiedică definitiv exercitarea dreptului menționat?

               3.

               Este compatibil cu dreptul comunitar ca orice excepție privind prescripția să fie exclusă până la constatarea, de către Curtea de Justiție, a încălcării dreptului comunitar (în speță până în 1999)?

               4.

               Este compatibil cu dreptul comunitar ca orice excepție privind prescripția să fie exclusă, în orice caz, până la transpunerea corectă și completă în legislația națională a directivei care a recunoscut dreptul în cauză (care în speță nu a avut loc niciodată) cum se prevede în Hotărârea Emmot?

      (1)  JO L 43, p. 21.