title: Cauza T-874/19: Hotărârea Tribunalului din 25 noiembrie 2020 – Impera/EUIPO – Euro Games Technology (Flaming Forties) [„Marcă a Uniunii Europene – Procedură de opoziție – Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurative Flaming Forties – Marca națională figurativă anterioară 40 FLAMING FRUITS – Motiv relativ de refuz – Risc de confuzie – Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 [devenit articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001]”]

text:
               25.1.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 28/44

      Hotărârea Tribunalului din 25 noiembrie 2020 – Impera/EUIPO – Euro Games Technology (Flaming Forties)
      (Cauza T-874/19) (1)

      („Marcă a Uniunii Europene - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurative Flaming Forties - Marca națională figurativă anterioară 40 FLAMING FRUITS - Motiv relativ de refuz - Risc de confuzie - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 [devenit articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001]”)
      (2021/C 28/67)
      Limba de procedură: engleza

         Părţile

         Reclamantă: Impera GmbH (Steinhaus, Autriche) (reprezentant: C. Straberger, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO) (reprezentanți: I. Lecheva, J. Crespo Carrillo și V. Ruzek, agenți)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: Euro Games Technology Ltd (Vranya-Lozen-Triugulnika, Bulgaria) (reprezentant: K. Manev, avocat)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva deciziei Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 23 octombrie 2019 (cauza R 2304/2018-5) privind o procedură de opoziție între Euro Games Technology și Impera.

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Obligă Impera GmbH la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 129, 20.4.2020.


title: Cauza T-875/19: Hotărârea Tribunalului din 25 noiembrie 2020 – Impera/EUIPO – Euro Games Technology (Flaming Forties) [„Marcă a Uniunii Europene – Procedură de opoziție – Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurative Flaming Forties – Marca națională figurativă anterioară 40 FLAMING FRUITS – Motiv relativ de refuz – Risc de confuzie – Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 [devenit articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001]”]

text:
               25.1.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 28/44

      Hotărârea Tribunalului din 25 noiembrie 2020 – Impera/EUIPO – Euro Games Technology (Flaming Forties)
      (Cauza T-875/19) (1)

      („Marcă a Uniunii Europene - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurative Flaming Forties - Marca națională figurativă anterioară 40 FLAMING FRUITS - Motiv relativ de refuz - Risc de confuzie - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 [devenit articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001]”)
      (2021/C 28/68)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Impera GmbH (Steinhaus, Austria) (reprezentant: C. Straberger, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentanţi: I. Lecheva, J. Crespo Carrillo și V. Ruzek, agenți)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO, intervenientă la Tribunal: Euro Games Technology Ltd (Vranya-Lozen-Triugulnika, Bulgaria) (reprezentant: K. Manev, avocat)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva deciziei Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 23 octombrie 2019 (cauza R 2321/2018-5) privind o procedură de opoziție între Euro Games Technology și Impera.

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Obligă Impera GmbH la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 129, 20.4.2020.


title: Cauza T-26/20: Hotărârea Tribunalului din 2 decembrie 2020 – Forex Bank/EUIPO – Coino UK (FOREX) [„Marcă a Uniunii Europene – Procedură de declarare a nulității – Marca Uniunii Europene verbală FOREX – Declarare a nulității parțiale – Motive absolute de refuz – Caracter descriptiv – Articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 [devenit articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (UE) 2017/1001]”]

text:
               25.1.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 28/46

      Hotărârea Tribunalului din 2 decembrie 2020 – Forex Bank/EUIPO – Coino UK (FOREX)
      (Cauza T-26/20) (1)

      („Marcă a Uniunii Europene - Procedură de declarare a nulității - Marca Uniunii Europene verbală FOREX - Declarare a nulității parțiale - Motive absolute de refuz - Caracter descriptiv - Articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 [devenit articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (UE) 2017/1001]”)
      (2021/C 28/70)
      Limba de procedură: engleza

         Părţile

         Reclamantă: Forex Bank AB (Stockholm, Suedia) (reprezentant: A. Jute, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentanți: J. Ivanauskas și V. Ruzek, agenți)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO: Coino UK Ltd (Londra, Regatul Unit)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a doua de recurs a EUIPO din 4 octombrie 2019 (cauza R 2460/2018-2) privind o procedură de declarare a nulității între Coino UK și Forex Bank

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Obligă Forex Bank AB la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 68, 2.3.2020.


title: Cauza T-35/20: Hotărârea Tribunalului din 2 decembrie 2020 – Monster Energy/EUIPO – Nanjing aisiyou Clothing (Reprezentare a unei zgârieturi) [„Marcă a Uniunii Europene – Procedură de opoziție – Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurative reprezentând o zgârietură – Mărci ale Uniunii Europene și Regatului Unit figurative anterioare reprezentând zgârieturi – Motiv relativ de refuz – Risc de confuzie – Articolul 8 alineatul (1) litera (b) și alineatele (4) și (5) din Regulamentul (UE) 2017/1001”]

text:
               25.1.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 28/46

      Hotărârea Tribunalului din 2 decembrie 2020 – Monster Energy/EUIPO – Nanjing aisiyou Clothing (Reprezentare a unei zgârieturi)
      (Cauza T-35/20) (1)

      („Marcă a Uniunii Europene - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurative reprezentând o zgârietură - Mărci ale Uniunii Europene și Regatului Unit figurative anterioare reprezentând zgârieturi - Motiv relativ de refuz - Risc de confuzie - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) și alineatele (4) și (5) din Regulamentul (UE) 2017/1001”)
      (2021/C 28/71)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Monster Energy Company (Corona, California, Statele Unite) (reprezentant: P. Brownlow, solicitor)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentanţi: A. Kusturovic, J. Crespo Carrillo și V. Ruzek, agenți)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO: Nanjing aisiyou Clothing Co. Ltd (Nankin, China)

         Obiectul

      Acțiune introdusă împotriva Deciziei Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 13 noiembrie 2019 (cauza R 1104/2019-5) privind o procedură de opoziție între Monster Energy Company și Nanjing aisiyou Clothing

         Dispozitivul

                  1)

                  Anulează Decizia Camerei a cincea de recurs a Oficiului Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO) din 13 noiembrie 2019 (cauza R 1104/2019-5), în măsura în care privește respingerea opoziției întemeiate pe articolul 8 alineatul (1) litera (b) și alineatul (5) din Regulamentul 2017/1001.

                  2)

                  Respinge în rest acțiunea.

                  3)

                  Obligă EUIPO la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 68, 2.3.2020.


title: Cauza T-57/20: Hotărârea Tribunalului din 25 noiembrie 2020 – Group/EUIPO – Iliev (GROUP Company TOURISM & TRAVEL) [„Marcă a Uniunii Europene – Procedură de opoziție – Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurative GROUP Company TOURISM & TRAVEL – Mărcile naționale figurative anterioare neînregistrate GROUP Company TOURISM & TRAVEL – Motiv relativ de refuz – Articolul 8 alineatul (4) din Regulamentul (UE) 2017/1001 – Articolul 94 alineatul (1) a doua teză din Regulamentul 2017/1001”]

text:
               25.1.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 28/47

      Hotărârea Tribunalului din 25 noiembrie 2020 – Group/EUIPO – Iliev (GROUP Company TOURISM & TRAVEL)
      (Cauza T-57/20) (1)

      („Marcă a Uniunii Europene - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurative GROUP Company TOURISM & TRAVEL - Mărcile naționale figurative anterioare neînregistrate GROUP Company TOURISM & TRAVEL - Motiv relativ de refuz - Articolul 8 alineatul (4) din Regulamentul (UE) 2017/1001 - Articolul 94 alineatul (1) a doua teză din Regulamentul 2017/1001”)
      (2021/C 28/72)
      Limba de procedură: bulgara

         Părţile

         Reclamantă: Group EOOD (Sofia, Bulgaria) (reprezentanți: D. Dragiev și A. Andreev, avocați)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO) (reprezentanți: A. Folliard-Monguiral și P. Angelova Georgieva, agenți)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI: Kosta Iliev (Sofia)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva deciziei Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 8 noiembrie 2019 (cauza R 2059/2018-5) privind o procedură de opoziție între Group și domnul Iliev.

         Dispozitivul

                  1)

                  Anulează decizia Camerei a cincea de recurs a Oficiului Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO) din 8 noiembrie 2019 (cauza R 2059/2018-5).

                  2)

                  Obligă EUIPO la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 87, 16.3.2020.


title: Cauza T-152/20: Hotărârea Tribunalului din 2 decembrie 2020 – BSH Hausgeräte/EUIPO (Home Connect) [„Marcă a Uniunii Europene – Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurative Home Connect – Motive absolute de refuz – Caracter descriptiv – Articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (UE) 2017/1001 – Raport suficient de direct și de concret cu produsele vizate de cererea de înregistrare a mărcii – Lipsa caracterului distinctiv – Articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul 2017/1001”]

text:
               25.1.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 28/48

      Hotărârea Tribunalului din 2 decembrie 2020 – BSH Hausgeräte/EUIPO (Home Connect)
      (Cauza T-152/20) (1)

      („Marcă a Uniunii Europene - Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurative Home Connect - Motive absolute de refuz - Caracter descriptiv - Articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (UE) 2017/1001 - Raport suficient de direct și de concret cu produsele vizate de cererea de înregistrare a mărcii - Lipsa caracterului distinctiv - Articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul 2017/1001”)
      (2021/C 28/73)
      Limba de procedură: germana

         Părţile

         Reclamantă: BSH Hausgeräte GmbH (München, Germania) (reprezentant: S. Biagosch, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentant: D. Walicka, agent)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 10 ianuarie 2020 (cauza R 1751/2019-5) privind o cerere de înregistrare a semnului verbal Home Connect ca marcă a Uniunii Europene

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Obligă BSH Hausgeräte GmbH la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 191, 8.6.2020.


title: Cauza T-486/18: Ordonanța Tribunalului din 1 decembrie 2020 – Danske Slagtermestre/Comisia („Acțiune în anulare – Ajutoare de stat – Regim privind contribuțiile pentru colectarea apelor uzate – Faza preliminară de examinare – Decizie prin care se constată inexistența unui ajutor de stat – Asociație profesională – Calitate procesuală activă – Calitatea de persoană interesată – Obiectiv de protecție a drepturilor procedurale garantate la articolul 108 alineatul (2) TFUE – Lipsa afectării individuale – Lipsa afectării substanțiale a poziției concurențiale – Act normativ – Lipsa afectării directe – Inadmisibilitate)

text:
               25.1.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 28/48

      Ordonanța Tribunalului din 1 decembrie 2020 – Danske Slagtermestre/Comisia
      (Cauza T-486/18) (1)

      („Acțiune în anulare - Ajutoare de stat - Regim privind contribuțiile pentru colectarea apelor uzate - Faza preliminară de examinare - Decizie prin care se constată inexistența unui ajutor de stat - Asociație profesională - Calitate procesuală activă - Calitatea de persoană interesată - Obiectiv de protecție a drepturilor procedurale garantate la articolul 108 alineatul (2) TFUE - Lipsa afectării individuale - Lipsa afectării substanțiale a poziției concurențiale - Act normativ - Lipsa afectării directe - Inadmisibilitate)
      (2021/C 28/74)
      Limba de procedură: daneza

         Părțile

         Reclamantă: Danske Slagtermestre (Odense, Danemarca) (reprezentant: H. Sønderby Christensen, avocat)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentant: P. Němečková, agent)

         Intervenient în susținerea pârâtului: Regatul Danemarcei (reprezentanți: J. Nymann-Lindegren și M. Wolff, agenți)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE prin care se solicită anularea Deciziei C(2018) 2259 final a Comisiei din 19 aprilie 2018 privind ajutorul de stat SA.37433 (2017/FC) – Danemarca, prin care se declară, la închiderea fazei preliminare de examinare, că contribuția instituită prin lov nr. 902/2013 om ændring af lov om betalingsregler for spildevandsforsyningsselskaber m.v. (Betalingsstruktur for vandafledningsbidrag, bemyndigelse til opgørelse af særbidrag for behandling af særlig forurenet spildevand m.v.) [Legea nr. 902/2013 de modificare a Legii privind stabilirea normelor referitoare la contribuțiile datorate operatorilor de epurare a apelor uzate (structura contribuțiilor pentru evacuarea apelor uzate, prin care se autorizează instituirea unor contribuții speciale pentru epurarea apelor uzate poluate în mod specific etc.)] nu conferă niciun avantaj unor anumite întreprinderi și că aceasta nu constituie, așadar, un ajutor de stat în sensul articolului 107 alineatul (1) TFUE

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Danske Slagtermestre suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de Comisia Europeană.

                  3)

                  Regatul Danemarcei suportă propriile cheltuieli de judecată.

         (1)  JO C 381, 22.10.2018.


title: Cauza T-367/19: Ordonanța Tribunalului din 24 noiembrie 2020 – Camerin/Comisia („Acțiune în anulare – Funcție publică – Funcționari – Sume reținute din pensia pentru limită de vârstă – Executarea unei decizii a unei instanțe naționale – Nepronunțare asupra fondului – Răspundere – Inadmisibilitate”)

text:
               25.1.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 28/49

      Ordonanța Tribunalului din 24 noiembrie 2020 – Camerin/Comisia
      (Cauza T-367/19) (1)

      („Acțiune în anulare - Funcție publică - Funcționari - Sume reținute din pensia pentru limită de vârstă - Executarea unei decizii a unei instanțe naționale - Nepronunțare asupra fondului - Răspundere - Inadmisibilitate”)
      (2021/C 28/75)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamantă: Laure Camerin (Bastia, Franța) (reprezentant: M. Casado García Hirschfeld, avocată)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: T. Bohr și D. Milanowska, agenți)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 270 TFUE, având ca obiect, pe de o parte, anularea parțială a deciziei Oficiului „Administrarea și plata drepturilor individuale” (PMO) al Comisiei din 17 aprilie 2019 privind executarea unei popriri dispuse de o instanță belgiană, întrucât acesta din urmă își rezervă dreptul de a reține sume suplimentare din pensiile care se vor cuveni reclamantei în limitele stabilite în dreptul belgian și, pe de altă parte, repararea prejudiciului moral pretins suferit de reclamantă.

         Dispozitivul

                  1)

                  Nu mai este necesară pronunțarea cu privire la cererea de anulare parțială a deciziei Oficiului „Administrarea și plata drepturilor individuale” (PMO) al Comisiei Europene din 17 aprilie 2019 privind executarea unei popriri.

                  2)

                  Respinge cererea de despăgubire ca inadmisibilă.

                  3)

                  Obligă pe doamna Laure Camerin la plata cheltuielilor de judecată, inclusiv a celor aferente procedurii de măsuri provizorii.

         (1)  JO C 270, 12.8.2019.


title: Cauza T-728/19: Ordonanța Tribunalului din 27 noiembrie 2020 – PL/Comisia [„Acțiune în anulare – Acces la documente – Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 – Documente referitoare la o decizie de schimbare a repartizării în cadrul Comisiei în interesul serviciului – Refuz parțial de acces – Articolul 76 litera (d) din Regulamentul de procedură – Încălcarea cerințelor de formă – Acțiune în parte vădit inadmisibilă și în parte vădit nefondată”]

text:
               25.1.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 28/50

      Ordonanța Tribunalului din 27 noiembrie 2020 – PL/Comisia
      (Cauza T-728/19) (1)

      („Acțiune în anulare - Acces la documente - Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 - Documente referitoare la o decizie de schimbare a repartizării în cadrul Comisiei în interesul serviciului - Refuz parțial de acces - Articolul 76 litera (d) din Regulamentul de procedură - Încălcarea cerințelor de formă - Acțiune în parte vădit inadmisibilă și în parte vădit nefondată”)
      (2021/C 28/76)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamant: PL (reprezentanți: J.-N. Louis și J. Van Rossum, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: L. Vernier, I. Melo Sampaio și C. Ehrbar, agenți)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE și având ca obiect anularea deciziilor Comisiei din 13 august și din 26 septembrie 2019 prin care s-a refuzat parțial accesul la documentele solicitate de reclamant.

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Îl obligă pe PL la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 19, 20.1.2020.


title: Cauza T-805/19: Ordonanța Tribunalului din 20 octombrie 2020 – Ultrasun/EUIPO (ultrasun) [„Marcă a Uniunii Europene – Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurative ultrasun – Motiv absolut de refuz – Caracter descriptiv – Articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (UE) 2017/1001 – Acțiune vădit nefondată”]

text:
               25.1.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 28/50

      Ordonanța Tribunalului din 20 octombrie 2020 – Ultrasun/EUIPO (ultrasun)
      (Cauza T-805/19) (1)

      („Marcă a Uniunii Europene - Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurative ultrasun - Motiv absolut de refuz - Caracter descriptiv - Articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (UE) 2017/1001 - Acțiune vădit nefondată”)
      (2021/C 28/77)
      Limba de procedură: germana

         Părțile

         Reclamantă: Ultrasun AG (Zurich, Elveția) (reprezentanți: A. von Mühlendahl și H. Hartwig, avocați)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentant: E. Markakis, agent)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a patra de recurs a EUIPO din 5 septembrie 2019 (cauza R 531/2019-4), privind o cerere de înregistrare al semnului figurativ ultrasun ca marcă a Uniuni Europene

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Obligă Ultrasun AG la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 27, 27.1.2020.


title: Cauza T-833/19: Ordonanța Tribunalului din 22 octombrie 2020 – Grammer/EUIPO (Reprezentarea unei figuri geometrice) [„Acțiune în anulare – Marcă a Uniunii Europene – Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurative reprezentând o figură geometrică – Motiv absolut de refuz – Lipsa caracterului distinctiv – Articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001 – Acțiune vădit nefondată”]

text:
               25.1.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 28/51

      Ordonanța Tribunalului din 22 octombrie 2020 – Grammer/EUIPO (Reprezentarea unei figuri geometrice)
      (Cauza T-833/19) (1)

      („Acțiune în anulare - Marcă a Uniunii Europene - Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurative reprezentând o figură geometrică - Motiv absolut de refuz - Lipsa caracterului distinctiv - Articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001 - Acțiune vădit nefondată”)
      (2021/C 28/78)
      Limba de procedură: germana

         Părțile

         Reclamantă: Grammer AG (Ursensollen, Germania) (reprezentanți: J. Bühling și D. Graetsch, avocați)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentant: M. Fischer, agent)

         Obiectul

      Acţiune formulată împotriva deciziei Camerei a doua de recurs a EUIPO din 19 septembrie 2019 (cauza R 1478/2019-2) privind o cerere de înregistrare ca marcă a Uniunii Europene a unui semn figurativ reprezentând o figură geometrică.

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea ca vădit nefondată.

                  2)

                  Obligă Grammer AG la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 45, 10.2.2020.


title: Cauza T-849/19 R II: Ordonanța președintelui Tribunalului din 11 noiembrie 2020 – Leonardo/Frontex („Procedură de măsuri provizorii – Contracte de achiziții publice de servicii – Cerere de măsuri provizorii – Fapte noi – Lipsa urgenței”)

text:
               25.1.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 28/51

      Ordonanța președintelui Tribunalului din 11 noiembrie 2020 – Leonardo/Frontex
      (Cauza T-849/19 R II)
      („Procedură de măsuri provizorii - Contracte de achiziții publice de servicii - Cerere de măsuri provizorii - Fapte noi - Lipsa urgenței”)
      (2021/C 28/79)
      Limba de procedură: italiana

         Părțile

         Reclamantă: Leonardo SpA (Roma, Italia) (reprezentanți: M. Esposito, F. Caccioppoli și G. Calamo, avocați)

         Pârâtă: Agenția Europeană pentru Poliția de Frontieră și Garda de Coastă (reprezentanți: H. Caniard, C. Georgiadis, A. Gras și S. Drew, agenți, asistați de M. Vanderstraeten, F. Biebuyck și V. Ost, avocați)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 278 și 279 TFUE având ca obiect dispunerea de măsuri provizorii privind suspendarea executării anunțului de participare FRONTEX/OP/888/2019/JL/CG publicat la 18 octombrie 2019 de Frontex, intitulat „Testarea sistemului de aeronave pilotate de la distanță (RPAS) pentru supravegherea aeriană de mare anduranță la altitudine medie a zonelor maritime” și a actelor anexate la acesta, a notelor de informare suplimentară și a anunțurilor rectificative, a întrebărilor și a răspunsurilor publicate de Frontex cu privire la lex specialis, a procesului-verbal al reuniunii de informare organizate în incinta Frontex la 28 octombrie 2019, a deciziei de atribuire a acestui contract precum și a oricărui act prealabil, conex sau consecutiv.

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge cererea de măsuri provizorii.

                  2)

                  Cererile privind cheltuielile de judecată se soluționează o dată cu fondul.


title: Cauza T-174/20: Ordonanța Tribunalului din 19 noiembrie 2020 – Comune di Stintino/Comisia („Acțiune în anulare – Acord de grant încheiat în cadrul Instrumentului financiar pentru mediu (LIFE+) – Notă de debit – Act care se înscrie într-un cadru pur contractual de care este indisociabil – Act pregătitor – Inadmisibilitate”)

text:
               25.1.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 28/52

      Ordonanța Tribunalului din 19 noiembrie 2020 – Comune di Stintino/Comisia
      (Cauza T-174/20) (1)

      („Acțiune în anulare - Acord de grant încheiat în cadrul Instrumentului financiar pentru mediu (LIFE+) - Notă de debit - Act care se înscrie într-un cadru pur contractual de care este indisociabil - Act pregătitor - Inadmisibilitate”)
      (2021/C 28/80)
      Limba de procedură: italiana

         Părțile

         Reclamantă: Comune di Stintino (Italia) (reprezentant: G. Machiavelli, avocat)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentant: N. De Dominicis, agent)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE prin care se solicită anularea pretinsei decizii cuprinse în scrisoarea Ares(2020) 734033 a Comisiei din 5 februarie 2020 privind reducerea grantului acordat reclamantei în cadrul proiectului LIFE10 NAT/IT/244, precum și recuperarea sumei plătite deja cu titlu excedentar, a notei de debit nr. 3242002652 a Comisiei din 24 februarie 2020 prin care aceasta a solicitat reclamantei să plătească suma de 447 078,63 euro, a pretinsei decizii cuprinse în scrisoarea Ares(2019) 6551262 a Comisiei din 23 octombrie 2019 referitoare la partea costurilor neeligibile și a oricărui act sau a oricărei măsuri prealabile, ulterioare sau, în orice caz, cu care se află în legătură

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea ca inadmisibilă.

                  2)

                  Obligă Comune di Stintino la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 175, 25.5.2020.


title: Cauza T-308/20: Ordonanța Tribunalului din 25 noiembrie 2020 – PL/Comisia [„Funcție publică – Funcționari – Schimbare a repartizării – Decizie cu efect retroactiv adoptată în executarea unei hotărâri a Tribunalului – Articolul 266 TFUE – Articolul 22 a din statut – Autoritate competentă – Retragerea actului atacat – Dispariția obiectului litigiului – Nepronunțare asupra fondului”]

text:
               25.1.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 28/52

      Ordonanța Tribunalului din 25 noiembrie 2020 – PL/Comisia
      (Cauza T-308/20) (1)

      („Funcție publică - Funcționari - Schimbare a repartizării - Decizie cu efect retroactiv adoptată în executarea unei hotărâri a Tribunalului - Articolul 266 TFUE - Articolul 22 a din statut - Autoritate competentă - Retragerea actului atacat - Dispariția obiectului litigiului - Nepronunțare asupra fondului”)
      (2021/C 28/81)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamant: PL (reprezentanți: J.-N. Louis și J. Van Rossum, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: M. Brauhoff, I. Melo Sampaio și L. Radu Bouyon, agenți)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 270 TFUE prin care se solicită anularea deciziei din 25 iunie 2019 a Comisiei de schimbare a repartizării reclamantului la Direcția Generală „Mobilitate și Transporturi”, cu efect retroactiv de la 1 ianuarie 2013

         Dispozitivul

                  1)

                  Constată că nu este necesar să se pronunțe asupra acțiunii.

                  2)

                  Obligă Comisia Europeană să suporte propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de PL.

         (1)  JO C 262, 10.8.2020.


title: Cauza T-475/20 R: Ordonanța președintelui Tribunalului din 27 noiembrie 2020 – LE/Comisia [„Procedură de măsuri provizorii – Acord de grant încheiat în cadrul celui de Al șaptelea program-cadru pentru activități de cercetare, de dezvoltare tehnologică și demonstrative (2007-2013) – Recuperare a sumelor plătite – Cerere de suspendare a executării – Lipsa urgenței”]

text:
               25.1.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 28/53

      Ordonanța președintelui Tribunalului din 27 noiembrie 2020 – LE/Comisia
      (Cauza T-475/20 R)
      („Procedură de măsuri provizorii - Acord de grant încheiat în cadrul celui de Al șaptelea program-cadru pentru activități de cercetare, de dezvoltare tehnologică și demonstrative (2007-2013) - Recuperare a sumelor plătite - Cerere de suspendare a executării - Lipsa urgenței”)
      (2021/C 28/82)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: LE (reprezentant: M. Straus, avocat)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentant: J. Estrada de Solà, agent)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 299 TFUE prin care se urmărește suspendarea executării Deciziei C(2020) 3988 final a Comisiei din 9 iunie 2020 de stabilire a unei obligații pecuniare ce constituie titlu executoriu față de reclamantă

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge cererea de măsuri provizorii.

                  2)

                  Cererea privind cheltuielile de judecată se soluționează odată cu fondul.


title: Cauza T-659/20: Acțiune introdusă la 30 octombrie 2020 – SJ/Comisia

text:
               25.1.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 28/53

      Acțiune introdusă la 30 octombrie 2020 – SJ/Comisia
      (Cauza T-659/20)
      (2021/C 28/83)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: SJ AB (Stockholm, Suedia) (reprezentanți: J. Karlsson și M. Johansson, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  Anularea Deciziei de punere în aplicare (UE) 2020/1193 a Comisiei din 2 iulie 2020 privind aplicabilitatea articolului 34 din Directiva 2014/25/UE a Parlamentului European și a Consiliului la transportul feroviar de călători din Suedia (1) în măsura în care a declarat că Directiva privind utilitățile publice continuă să se aplice în cazul achizițiilor publice destinate să permită desfășurarea activităților referitoare la furnizarea de servicii comerciale de transport feroviar de călători în Suedia;

                  —

                  cu titlu subsidiar, anularea deciziei în totalitate, în măsura în care Tribunalul ar statua că anularea în parte este inadmisibilă sau imposibilă; și

                  —

                  obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată efectuate de reclamantă.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamanta invocă șase motive.

                  1.

                  Primul motiv este întemeiat pe faptul că Comisia ar fi săvârșit o eroare de drept atunci când nu a declarat Directiva privind utilitățile publice ca fiind inaplicabilă achizițiilor publice destinate să permită desfășurarea activităților referitoare la furnizarea de servicii comerciale de transport feroviar de călători pe linia Göteborg – Malmö.

                  2.

                  Al doilea motiv este întemeiat pe faptul că Comisia ar fi interpretat și aplicat în mod eronat criteriul privind inaplicabilitatea Directivei privind utilitățile publice.

                  3.

                  Al treilea motiv este întemeiat pe faptul că Comisia ar fi săvârșit o eroare la delimitarea contractului (contractelor) relevant(e).

                  4.

                  Al patrulea motiv este întemeiat pe faptul că Comisia ar fi săvârșit o eroare vădită de apreciere atunci când a concluzionat în sensul că furnizarea de servicii de transport feroviar de călători pe linia Stockholm – Göteborg nu este expusă direct concurenței.

                  5.

                  Al cincilea motiv este întemeiat pe faptul că Comisia ar fi săvârșit o eroare vădită de apreciere atunci când nu a concluzionat în sensul că piața suedeză este expusă concurenței în sensul articolului 34 din Directiva privind utilitățile publice.

                  6.

                  Al șaselea motiv este întemeiat pe o pretinsă încălcare a unor norme fundamentale de procedură.

         (1)  JO 2020, L 262, p.18


title: Cauza T-666/20: Acțiune introdusă la 6 noiembrie 2020 – Thunus și alții/BEI

text:
               25.1.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 28/54

      Acțiune introdusă la 6 noiembrie 2020 – Thunus și alții/BEI
      (Cauza T-666/20)
      (2021/C 28/84)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamanți: Vincent Thunus (Contern, Luxemburg) și alți cinci reclamanți (reprezentant: L. Levi, avocată)

         Pârâtă: Banca Europeană de Investiții

         Concluziile

      Reclamanții solicită Tribunalului:

                  —

                  declararea prezentei acțiuni ca fiind admisibilă și întemeiată, inclusiv excepția de nelegalitate pe care o conține;

            în consecință:

                  —

                  anularea deciziei conținute în fișele de remunerație ale reclamanților din luna martie 2020, decizie prin care s-a stabilit indexarea anuală a salariului de bază limitată la 0,7 % pentru anul 2020 începând cu 1 ianuarie 2020 și, prin urmare, anularea deciziilor similare cuprinse în fișele de salarizare ulterioare;

                  —

                  prin urmare, obligarea pârâtei

                              —

                              la plata, pentru repararea prejudiciului material, (i) a soldului de salariu corespunzător aplicării indexării anuale pentru 2020, așadar o creștere de 1 %, pentru perioada cuprinsă între 1 ianuarie 2020 și 31 decembrie 2020; (ii) a soldului de salariu corespunzător consecințelor aplicării indexării anuale de 0,7 % pentru 2020 asupra cuantumului salariilor care vor fi plătite începând din ianuarie 2020; (iii) a dobânzilor moratorii aferente soldurilor de salarii datorate până la plata completă a sumelor datorate, nivelul dobânzii moratorii care urmează a fi aplicat trebuind să fie calculat pe baza nivelului stabilit de Banca Centrală Europeană pentru principalele operațiuni de refinanțare, aplicabil în perioada în cauză, majorat cu trei puncte;

                  —

                  eventual, în cazul în care nu le prezintă spontan, invitarea pârâtei, în cadrul măsurilor de organizare a procedurii, să prezinte următoarele documente:

                              —

                              raportul subcomitetului de remunerații adresat Consiliului de administrație din decembrie 2019;

                              —

                              nota Direcției de personal adresată Comitetului de direcție din 19 noiembrie 2019 prin care a fost comunicată o versiune modificată a raportului anual privind remunerațiile (CS-PERS/HRPLC/RRP/2019-030/BAHVBA) și versiunea raportului anual privind remunerațiile astfel cum a fost comunicată Consiliului de administrație;

                              —

                              nota secretarului general adresată Comitetului de direcție din 28 noiembrie 2019 de comunicare a planului operațional al BEI pentru 2020 (SG/IS/PBA/2019-1506) și versiunea planului operațional al BEI pentru 2020, astfel cum a fost prezentată Consiliului de administrație din decembrie 2019;

                              —

                              decizia Consiliului de administrație din 12 decembrie 2019 (anexele 2 și 2 (ii) to PV/20/01);

                              —

                              nota Direcției de personal din 31 ianuarie 2020 (CS-PERS/HRPLC/RRP/2020-002/SGBA);

                              —

                              decizia Comitetului de direcție din 6 februarie 2020 (MC-040-ADM-20200206);

                  —

                  obligarea pârâtei la plata ansamblului cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamanții invocă două motive în privința deciziei Consiliului de administrație din 18 iulie 2017 și, respectiv, patru motive în privința deciziilor Consiliului de administrație din 12 decembrie 2019 și Comitetului de direcție din 6 februarie 2020.
      În ceea ce privește decizia Consiliului de administrație din 18 iulie 2017:

                  1.

                  Primul motiv, întemeiat pe o încălcare a principului securității juridice.

                  2.

                  Al doilea motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 20 și a anexei I la condițiile de angajare (denumite în continuare „Staff Regulation I”) și pe încălcarea încrederii legitime și a drepturilor dobândite.

            În ceea ce privește deciziile Consiliului de administrație din 12 decembrie 2019 și Comitetului de direcție din 6 februarie 2020:

                  1.

                  Primul motiv, întemeiat pe o încălcare a dreptului la o indexare anuală a salariului (AGS) care să acopere cel puțin costul inflației în Luxemburg și pe încălcarea articolului 20 și a anexei I la Staff Regulation I.

                  2.

                  Al doilea motiv, întemeiat pe încălcări ale garanțiilor procedurale prevăzute la articolul 41 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene.

                  3.

                  Al treilea motiv, întemeiat pe încălcarea dreptului de consultare și de negociere a Colegiului.

                  4.

                  Al patrulea motiv, întemeiat pe încălcarea principiului proporționalității.

            În ceea ce privește cererea lor de despăgubire, reclamanții solicită plata diferenței de remunerație datorate, și anume 1 % de la 1 ianuarie 2020 (inclusiv impactul acestei majorări asupra beneficiilor pecuniare), majorată cu dobânzi de întârziere.


title: Cauza T-668/20: Acțiune introdusă la 9 noiembrie 2020 – NZ/Comisia

text:
               25.1.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 28/56

      Acțiune introdusă la 9 noiembrie 2020 – NZ/Comisia
      (Cauza T-668/20)
      (2021/C 28/85)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamantă: NZ (reprezentant: H. Tagaras, avocat)

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  efectuarea măsurii de aplicare a procedurii solicitate la punctul 35 al [cererii introductive] (precum și a celor menționate la punctele 21 și 30) și, la încheierea procedurii

                  —

                  anularea deciziilor atacate;

                  —

                  obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii în anularea, cu titlu principal, a deciziei Comisiei Europene de respingere a cererii sale de reexaminare a deciziei juriului concursului COM/1/AD10/18 de a nu înscrie numele său pe lista de rezervă a concursului menționat, precum și a deciziei privind respingerea reclamației sale și, cu titlu subsidiar, a deciziei susmenționate a jurului concursului, reclamanta invocă cinci motive.

                  1.

                  Primul motiv întemeiat pe încălcarea obligației de motivare, nu doar ca urmare a unei motivări insuficiente, ci și ca urmare a unei contradicții vădite în motivarea oferită, din cauza, printre altele, a faptului că în pofida notării literale a reclamantei suficiente pentru înscrierea acesteia pe lista de rezervă, la toate criteriile utilizate, („very strong”), juriul i-a acordat ca medie o notare inferioară („strong to very strong”) având ca efect excluderea sa din listă.

                  2.

                  Al doilea motiv întemeiat pe încălcarea principiului egalității de tratament, printre altele ca urmare a fluctuației continue în compoziția juriului, precum și a împrejurării că candidați cu exact aceleași aprecieri literale precum reclamanta au fost înscriși pe lista de rezervă.

                  3.

                  Al treilea motiv întemeiat pe încălcarea normelor care reglementează funcționarea juriilor și a comitetelor de selecție.

                  4.

                  Al patrulea motiv întemeiat pe eroarea vădită de apreciere.

                  5.

                  Al cincilea motiv întemeiat pe încălcarea articolului 27 din Statutul funcționarilor Uniunii Europene prin încălcarea invocată de reclamantă la al doilea motiv.


title: Cauza T-669/20: Acțiune introdusă la 13 noiembrie 2020 – Pluscard Service/EUIPO (PLUSCARD)

text:
               25.1.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 28/57

      Acțiune introdusă la 13 noiembrie 2020 – Pluscard Service/EUIPO (PLUSCARD)
      (Cauza T-669/20)
      (2021/C 28/86)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Pluscard Service-Gesellschaft für Kreditkarten-Processing mbH (Saarbrücken, Germania) (reprezentant: M. Dury, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Marca în litigiu: înregistrarea internațională care desemnează Uniunea Europeană a mărcii figurative PLUSCARD – cererea de înregistrare nr. 1 494 424.

         Decizia atacată: Decizia Camerei a patra de recurs a EUIPO din 14 septembrie 2020 în cauza R 638/2020-4.

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  reexaminarea motivelor invocate de EUIPO și a concluziilor formulate de acesta;

                  —

                  admiterea în consecință a înregistrării semnului PLUSCARD astfel cum a fost solicitată, pentru toate clasele, inclusiv pentru clasele pentru care a fost solicitată;

                  —

                  în plus, având în vedere barierele lingvistice specific care complică soluționarea prezentei cauze, solicită și recomandă deschiderea procedurii orale.

         Motivul invocat

                  —

                  încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (b) și alineatul (2) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.


title: Cauza T-691/20: Acțiune introdusă la 18 noiembrie 2020 – Kühne/Parlamentul

text:
               25.1.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 28/57

      Acțiune introdusă la 18 noiembrie 2020 – Kühne/Parlamentul
      (Cauza T-691/20)
      (2021/C 28/87)
      Limba de procedură: germana

         Părțile

         Reclamantă: Verena Kühne (Berlin, Germania) (reprezentant: O. Schmechel, avocat)

         Pârât: Parlamentul European

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  Anularea deciziei pârâtului din 17 aprilie 2020, completată la 21 aprilie 2020, de respingere a cererii reclamantei din 19 decembrie 2019 privind constatarea mobilității;

                  —

                  obligarea pârâtului să deducă toate consecințele juridice în ceea ce privește aplicabilitatea mobilității reclamantei;

                  —

                  obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată;

                  —

                  conexarea prezentei cauze cu cauza T-468/20 conform articolului 68 alineatul (1) din Regulamentul de procedură al Tribunalului.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamanta invocă șapte motive.

                  1.

                  Primul motiv, întemeiat pe prejudiciul cauzat de decizia de respingere

                              —

                              Decizia de respingere îi cauzează prejudiciu reclamantei în sensul jurisprudenței rezultate din Hotărârea din 1 februarie 1979, Deshormes/Comisia (1), prin aceea că constată că reclamanta este supusă mobilității, chiar dacă efectele acestei constatări, diferite în timp, nu s-ar produce decât în urma unei decizii de transfer care, la momentul adoptării deciziei de respingere, mai trebuie să intervină.

                  2.

                  Al doilea motiv, întemeiat pe interesul constatării

                              —

                              Reclamanta păstrează un interes în constatarea imposibilității pronunțării transferului său în temeiul regimului mobilității.

                  3.

                  Al treilea motiv, întemeiat pe încălcarea obligației de solicitudine

                              —

                              Dreptul la viață privată și de familie și dreptul copilului minor de a întreține cu regularitate relații personale și contacte directe cu ambii părinți ar fi încălcate, dat fiind că familia reclamantei ar trebui să locuiască separat, fiica ar rămâne cu tatăl său la Berlin, iar reclamanta ar trebui să se mute singură la Luxemburg.

                              —

                              Dreptul la egalitate în fața legii și la nediscriminare ar fi fost încălcat. Reclamantei, funcționar în cadrul unui birou de legătură al pârâtului, căsătorită și cu o fiică minoră a cărei îngrijire o asigură împreună cu soțul său, este supusă mobilității, din moment ce este transferată la Luxemburg. Funcționarii din cadrul unui birou de legătură care sunt despărțiți sau divorțați și care asigură în comun îngrijirea copilului sunt scutiți de mobilitate până la majoratul acestuia, fără să existe niciun motiv obiectiv pentru această inegalitate de tratament.

                  4.

                  Al patrulea motiv, întemeiat pe caracterul disproporționat al transferului la alt loc de muncă

                              —

                              Nu s-a procedat la o evaluare comparativă a intereselor reclamantei și ale pârâtului, în pofida faptului că acesta din urmă este ținut să o realizeze în temeiul obligației sale de bună administrare (articolul 41 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene).

                              —

                              Interesele protejate ale reclamatei prevalează în mod clar asupra intereselor pârâtului de transfer al acesteia.

                              —

                              Transferul din biroul de legătură din Berlin la cel din Luxemburg nu este în interesul serviciului.

                  5.

                  Al cincilea motiv, întemeiat pe un abuz de putere

                              —

                              Pârâtul nu și-a identificat puterea de apreciere și, prin urmare, nu a exercitat-o.

                  6.

                  Al șaselea motiv, întemeiat pe protecția încrederii legitime

                              —

                              De la numirea reclamantei, în anul 2001, și până la adoptarea, în anul 2018, a deciziei cu privire la mobilitate de către Biroul Parlamentului European se aplica principiul că funcționarii din grupa AST, precum reclamanta, nu sunt supuși mobilității. Acest principiu este în vigoare de la data deciziei privind mobilitatea din anul 1998 și a fost confirmată prin deciziile privind mobilitatea din anii 2002 și 2004 ale Biroului Parlamentului European.

                              —

                              Încrederea legitimă a reclamantei în existența în continuare a excepției cu privire la mobilitate a fost protejată. O modificare a regulilor impune stabilirea unor norme tranzitorii adecvate și a unor excepții adecvate. Perioada de tranziție de trei ani preconizată este inadecvată, întrucât nu se evită scindarea familiei reclamantei. Nu există o excepție pentru reclamantă.

                  7.

                  Al șaptelea motiv, întemeiat pe decădere

                              —

                              Pârâtul a pierdut posibilitatea de a impune reclamantei mobilitatea prin intermediul schimbării locului de muncă, din moment ce, prin scutirea repetată a funcționarilor AST de la mobilitate, reclamantei i-a creat impresia că nu era de așteptat o schimbare a locului de muncă al acesteia.

         (1)  17/78, EU:C:1979:24.


title: Cauza T-694/20: Acțiune introdusă la 18 noiembrie 2020 – Canisius/EUIPO – Beiersdorf (CCLABELLE VIENNA)

text:
               25.1.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 28/59

      Acțiune introdusă la 18 noiembrie 2020 – Canisius/EUIPO – Beiersdorf (CCLABELLE VIENNA)
      (Cauza T-694/20)
      (2021/C 28/88)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Maria Alexandra Canisius (Viena, Austria) (reprezentant: H. Asenbauer, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Beiersdorf AG (Hamburg, Germania)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Solicitantul mărcii în litigiu: reclamanta

         Marca în litigiu: marca Uniunii Europene figurativă care cuprinde elementul verbal „CCLABELLE VIENNA” – cererea de înregistrare nr. 17 592 461

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție

         Decizia atacată: Decizia Camerei a patra de recurs a EUIPO din 16/09/2020 în cauza R 2233/2019-4

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea în parte a deciziei atacate în măsura în care opoziția a fost admisă cu privire la produsele din clasele 3 și 6;

                  —

                  obligarea pârâtei și a Beiersdorf, în cazul în care Beiersdorf se constituie parte în procedură, la suportarea propriilor cheltuieli de judecată și la plata cheltuielilor de judecată efectuate de reclamantă;

                  —

                  respingerea opoziției formulate de Beiersdorf împotriva cererii de înregistrare nr. 17 592 461 și obligarea EUIPO să admită cererea de înregistrare (în litigiu) nr. 17 592461 pentru toate produsele și serviciile din clasele 3, 6 și 25 pentru care aceasta a fost formulată, precum și obligarea Beiersdorf la suportarea propriilor cheltuieli de judecată și la plata cheltuielilor de judecată efectuate de reclamantă în procedura de opoziție.

         Motivele invocate

                  —

                  încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului;

                  —

                  încălcarea articolului 8 alineatul (5) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.


title: Cauza T-697/20: Acțiune introdusă la 23 noiembrie 2020 – Bimbo Donuts Iberia/EUIPO – Hijos de Antonio Juan (DONAS DULCESOL)

text:
               25.1.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 28/60

      Acțiune introdusă la 23 noiembrie 2020 – Bimbo Donuts Iberia/EUIPO – Hijos de Antonio Juan (DONAS DULCESOL)
      (Cauza T-697/20)
      (2021/C 28/89)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: spaniola

         Părțile

         Reclamantă: Bimbo Donuts Iberia, SA (Madrid, Spania) (reprezentanți: M. Ceballos Rodríguez și M.I. Robledo McClymont, avocați)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Hijos de Antonio Juan, SL (Villalonga, Spania)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Solicitantul mărcii în litigiu: cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

         Marca în litigiu: cererea de înregistrare a mărcii verbale DONAS DULCESOL – cererea de înregistrare nr. 17 917 477

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție

         Decizia atacată: Decizia Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 7 septembrie 2020 în cauza R 514/2020-5

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                  obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată;

                  —

                  obligarea la plata cheltuielilor de judecată a celeilalte părți la procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs, în cazul în care intervine.

         Motivul invocat

                  —

                  încălcarea articolului 47 alineatele (2) și (3) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.


title: Cauza T-699/20: Acțiune introdusă la 20 noiembrie 2020 – Fashion Energy/EUIPO – Retail Royalty (1st AMERICAN)

text:
               25.1.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 28/61

      Acțiune introdusă la 20 noiembrie 2020 – Fashion Energy/EUIPO – Retail Royalty (1st AMERICAN)
      (Cauza T-699/20)
      (2021/C 28/90)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Fashion Energy Srl (Milano, Italia) (reprezentanți: T. Müller și F. Togo, avocați)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Retail Royalty Co. (Las Vegas, Nevada, Statele Unite)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Solicitantul mărcii în litigiu: reclamanta

         Marca în litigiu: marca Uniunii Europene figurative 1st AMERICAN – cerere de înregistrare nr. 8 622 078

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție

         Decizia atacată: Decizia Camerei a patra de recurs a EUIPO din 10 septembrie 2020 în cauza R 426/2020-4

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                  respingerea opoziției și înregistrarea mărcii care face obiectul cererii de marcă a Uniunii Europene nr. 8 622 078;

                  —

                  obligarea EUIPO și a celeilalte părți la plata tuturor cheltuielilor de judecată efectuate de reclamantă în cadrul procedurii.

         Motivele invocate

                  —

                  încălcarea articolului 72 alineatul (6) din Regulamentul (EU) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului;

                  —

                  încălcarea obligației de motivare;

                  —

                  încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (EU) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.


title: Cauza T-700/20: Acțiune introdusă la 24 noiembrie 2020 – Schmid/EUIPO – Landeskammer für Land- und Forstwirtschaft in Steiermark (Steirisches Kürbiskernöl g.g.A GESCHÜTZTE GEOGRAFISCHE ANGABE)

text:
               25.1.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 28/61

      Acțiune introdusă la 24 noiembrie 2020 – Schmid/EUIPO – Landeskammer für Land- und Forstwirtschaft in Steiermark (Steirisches Kürbiskernöl g.g.A GESCHÜTZTE GEOGRAFISCHE ANGABE)
      (Cauza T-700/20)
      (2021/C 28/91)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: germana

         Părțile

         Reclamantă: Gabriele Schmid (Halbenrain, Austria) (reprezentant: A. Ginzburg, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Landeskammer für Land- und Forstwirtschaft in Steiermark (Graz, Austria)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Titularul mărcii în litigiu: reclamanta

         Marca în litigiu: marca Uniunii Europene figurativă Steirisches Kürbiskernöl g.g.A GESCHÜTZTE GEOGRAFISCHE ANGABE în culorile albastru, galben, verde și alb (crem) – marca Uniunii Europene nr. 10 108 454

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de declarare a nulității

         Decizia atacată: Decizia Camerei a patra de recurs a EUIPO din 23 septembrie 2020 în cauza R 2186/2019-4

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                  obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivul invocat

                  —

                  încălcarea articolului 59 alineatul (1) litera (a) coroborat cu articolul 7 alineatul (1) litera (i) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.


title: Cauza T-702/20: Acțiune introdusă la 27 noiembrie 2020 – Beelow/EUIPO (made of wood)

text:
               25.1.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 28/62

      Acțiune introdusă la 27 noiembrie 2020 – Beelow/EUIPO (made of wood)
      (Cauza T-702/20)
      (2021/C 28/92)
      Limba de procedură: germana

         Părțile

         Reclamant: Timo Beelow (Wuppertal, Germania) (reprezentant: J. Vogtmeier, avocată)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Marca în litigiu: cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene verbale „made of wood” – cererea de înregistrare nr. 18 061 410.

         Decizia atacată: Decizia Camerei a doua de recurs a EUIPO din 14 septembrie 2020 în cauza R 108/2020-2.

         Concluziile

      Reclamantul solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                  obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată, inclusiv a celor aferente procedurii căii de atac.

         Motivele invocate

                  —

                  încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului;

                  —

                  încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.


title: Cauza T-707/20: Acțiune introdusă la 1 decembrie 2020 – Skyworks Solutions/EUIPO – Sky (Sky5)

text:
               25.1.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 28/63

      Acțiune introdusă la 1 decembrie 2020 – Skyworks Solutions/EUIPO – Sky (Sky5)
      (Cauza T-707/20)
      (2021/C 28/94)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Skyworks Solutions, Inc. (Wilmington, Delaware, Statele Unite) (reprezentant: A. Muir Wood, Barrister)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Sky Ltd (Isleworth, Regatul Unit)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Solicitantul mărcii în litigiu: reclamanta din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

         Marca în litigiu: Cererea de marcă a Uniunii Europene verbală Sky5 – Cererea de înregistrare nr. 17 837 221

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție

         Decizia atacată: Decizia Camerei a patra de recurs a EUIPO din 30/09/2020 în cauza R 229/2020-4

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                  respingerea în totalitate a obiecțiilor la înregistrarea mărcii în litigiu;

                  —

                  obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată în legătură cu prezenta procedură.

         Motivele invocate

                  —

                  Camera de recurs nu a examinat în mod adecvat sau nu a examinat deloc cauza;

                  —

                  Camera de recurs a concluzionat în mod eronat că există risc de confuzie în raport cu serviciile din clasa 40;

                  —

                  Camera de recurs a încălcat normele privind administrarea justiției pronunțând decizia pe alte temeiuri decât cele dezbătute în fața sa;

                  —

                  Camera de recurs a concluzionat în mod nejustificat că licența demonstra că persoana care a formulat opoziția avea dreptul de a formula opoziția întemeindu-se pe marca Uniunii Europene;

                  —

                  Opoziția va rămâne fără obiect întrucât va fi întemeiată pe marca Regatului Unit la finalul perioadei de tranziție, respectiv de la 1 ianuarie 2021, atunci când trimiterile la statele membre din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului nu vor mai include Regatul Unit.


title: Cauza T-708/20: Acțiune introdusă la 30 noiembrie 2020 – TrekStor/EUIPO (e.Gear)

text:
               25.1.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 28/64

      Acțiune introdusă la 30 noiembrie 2020 – TrekStor/EUIPO (e.Gear)
      (Cauza T-708/20)
      (2021/C 28/95)
      Limba de procedură: germana

         Părțile

         Reclamantă: TrekStor Ltd (Hong Kong, China) (reprezentanți: O. Spieker, A. Schönfleisch și N. Willich, avocați)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Marca în litigiu: marca verbală a Uniunii Europene e.Gear – cererea de înregistrare nr. 18 065 340

         Decizia atacată: Decizia Camerei întâi de recurs a EUIPO din 15 septembrie 2020 în cauza R 561/2020-1

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                  obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele invocate

                  —

                  încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (b) coroborat cu articolul 7 alineatul (2) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului;

                  —

                  încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (c) coroborat cu articolul 7 alineatul (2) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.


title: Cauza T-709/20: Acțiune introdusă la 30 noiembrie 2020 – OJ/Comisia

text:
               25.1.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 28/65

      Acțiune introdusă la 30 noiembrie 2020 – OJ/Comisia
      (Cauza T-709/20)
      (2021/C 28/96)
      Limba de procedură: germana

         Părțile

         Reclamant: OJ (reprezentant: H. von Harpe, avocat)

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Concluziile

      Reclamantul solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea Deciziei Oficiului European pentru Selecția Personalului (EPSO) din 1 septembrie 2020, Ares(2020)s. 5088474, precum și a tuturor actelor conexe;

                  —

                  dispunerea repetării pentru reclamant a procedurii de selecție EPSO/AD/380/19 privind constituirea, pentru Comisia Europeană, a unei liste de rezervă de funcționari în calitate de administratori (AD7/AD9) în domeniul cooperării internaționale și al gestionării ajutorului acordat țărilor din afara UE, conform normelor și, în special, cu respectarea unui termen de înscriere rezonabil;

                  —

                  cu titlu subsidiar, dispunerea repetării întregii proceduri de selecție EPSO/AD/380/19 privind constituirea, pentru Comisia Europeană, a unei liste de rezervă de funcționari în calitate de administratori (AD7/AD9) în domeniul cooperării internaționale și al gestionării ajutorului acordat țărilor din afara UE, conform normelor și, în special, cu respectarea unui termen de înscriere rezonabil; și

                  —

                  obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      Prezenta acțiune privește anularea deciziei Oficiului European pentru Selecția Personalului (EPSO) prin care a fost respinsă participarea la testele cu variante multiple de răspuns pe calculator în afara perioadei de test prevăzută pentru procedura generală de selecție EPSO/AD/380/19.
      În susținerea acțiunii, reclamantul invocă următoarele motive.

                  1.

                  Primul motiv: diferența de tratament

                              —

                              Potrivit reclamantului, pârâta operează o diferență de tratament. Aceasta compară fapte care nu sunt comparabile. Reclamantul afirmă că, din cauza activității sale în cadrul unei delegații a Uniunii Europene, este suspus unor restricții de securitate și de mobilitate, care nu îi permit să efectueze călătorii de scurtă durată în străinătate. În plus, potrivit reclamantului, în lipsa lui nu era nimeni prezent pentru a-i supraveghea copiii.

                              —

                              Potrivit reclamantului, călătoriile în străinătate de la locul său de afectare necesită o planificare fastidioasă în avans. EPSO ar fi trebui să efectueze o evaluare adecvată a acestei împrejurări și să țină cont de ea. În schimb, EPSO compară situația reclamantului la locul său de afectare cu cele ale altor candidați care trăiesc însă în state în care situația în materie de securitate este mult mai bună. Astfel, potrivit reclamantului, candidații precum el însuși sunt dezavantajați în mod sistematic din cauza unei situații în materie de securitate, care nu le este imputabilă.

                  2.

                  Al doilea motiv: încălcarea obligației de solicitudine

                              —

                              În plus, reclamantul afirmă că pârâta și-a încălcat obligația de solicitudine în privința sa. Reclamantul este, în orice caz, supus unui risc de securitate ridicat la locul său de afectare. În loc să țină cont de această împrejurare și să faciliteze pe cât posibil participarea reclamantului la procedura de selecție, reclamantul afirmă că EPSO se încăpățânează să mențină perioadele de test scurte stabilite.

                              —

                              Astfel, reclamantul consideră că ar fi obligat să își asume riscuri de securitate importante și chiar, dacă este cazul, să încalce reglementările locale. Acest lucru este contrar obligației de solicitudine față de reclamant, care beneficiază de asemenea, în calitate de alt agent, de obligația de solicitudine.


title: Cauza C-316/20: Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunal Judicial da Comarca dos Açores (Portugalia) la 16 iulie 2020 – VO și alții/SATA International – Azores Airlines SA

text:
               1.2.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 35/21

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunal Judicial da Comarca dos Açores (Portugalia) la 16 iulie 2020 – VO și alții/SATA International – Azores Airlines SA
      (Cauza C-316/20)
      (2021/C 35/31)
      Limba de procedură: portugheza

         Instanța de trimitere

      Tribunal Judicial da Comarca dos Açores

         Părțile din procedura principală

         Reclamanți: VO, ZO, ML, NB, KE, JE, PI, VY

         Pârâtă: SATA International – Azores Airlines SA

         Întrebarea preliminară

      Noțiunea de călătorie gratuită sau la un tarif redus, care nu este disponibil direct sau indirect publicului, include pasagerii care au plătit o parte din bilet, soldul fiind acoperit de compania aeriană în cadrul sponsorizării unei competiții sportive?
      Prin Ordonanța din 26 noiembrie 2020, Curtea (Camera a noua) a declarat:

         Articolul 3 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 261/2004 (1)
         al Parlamentului European și al Consiliului din 11 februarie 2004 de stabilire a unor norme comune în materie de compensare și de asistență a pasagerilor în eventualitatea refuzului la îmbarcare și anulării sau întârzierii prelungite a zborurilor și de abrogare a Regulamentului (CEE) nr. 295/91 trebuie interpretat în sensul că acest regulament nu se aplică unui pasager care călătorește cu un bilet cu tarif preferențial emis de un operator de transport aerian în cadrul unei operațiuni de sponsorizare a unui eveniment, al cărui beneficiu este limitat la anumite persoane determinate și a cărui emitere presupune autorizația prealabilă și individualizată a acestui operator de transport aerian.

         (1)  JO 2004, L 46, p. 1, Ediție specială, 07/vol. 12, p: 218.


title: Cauza C-521/20: Cerere de decizie preliminară introdusă de Landesverwaltungsgericht Oberösterreich (Austria) la 19 octombrie 2020 – J.P./B.d.S.L.

text:
               1.2.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 35/24

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Landesverwaltungsgericht Oberösterreich (Austria) la 19 octombrie 2020 – J.P./B.d.S.L.
      (Cauza C-521/20)
      (2021/C 35/35)
      Limba de procedură: germana

         Instanța de trimitere

      Landesverwaltungsgericht Oberösterreich

         Părțile din procedura principală

         Reclamant: J.P.

         Autoritate pârâtă: B.d.S.L.

         Întrebarea preliminară

      Articolul 50 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene [coroborat în special cu Directiva Eurovigneta (Directiva 1999/62/CE (1))] trebuie interpretat în sensul că o reglementare națională, astfel cum rezultă din coroborarea diferitor dispoziții legale – precum articolul 20 alineatul (2) din BStMG coroborat cu articolul 22 alineatul (2) din VStG – care impune urmărirea și sancționarea în mod cumulativ a unor încălcări în serie ale obligației de plată a taxei de circulație, săvârșite pe tronsoane de drum delimitate, se opune principiului ne bis in idem atunci când, la nivel legislativ nu este stabilită în această privință o obligație de coordonare pentru toate autoritățile și instanțele competente să soluționeze aceste proceduri sancționatorii, și nici o obligație explicită de aplicare efectivă a principiului proporționalității în legătură cu cuantumul sancțiunii globale?

         (1)  Directiva 1999/62/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 17 iunie 1999 de aplicare a taxelor la vehiculele grele de marfă pentru utilizarea anumitor infrastructuri (JO 1999, L 187, p. 42, Ediție specială 07/vol. 7 p. 88).


title: Cauza C-538/20: Cerere de decizie preliminară introdusă de Bundesfinanzhof (Germania) la 21 octombrie 2020 – Finanzamt B/W AG

text:
               1.2.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 35/25

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Bundesfinanzhof (Germania) la 21 octombrie 2020 – Finanzamt B/W AG
      (Cauza C-538/20)
      (2021/C 35/38)
      Limba de procedură: germana

         Instanța de trimitere

      Bundesfinanzhof

         Părțile din procedura principală

         Recurent: Finanzamt B

         Intimată: W AG

         Altă parte: Bundesministerium der Finanzen

         Întrebările preliminare

                  1)

                  Dispozițiile coroborate ale articolelor 43 și 48 CE (devenite articolele 49 și 54 TFUE) trebuie să fie interpretate în sensul că se opun legislației unui stat membru care interzice unei societăți rezidente să deducă din profitul său impozabil pierderile înregistrate de un sediu permanent situat într-un alt stat membru atunci când, pe de o parte, societatea a epuizat toate posibilitățile de deducere a acestor pierderi oferite de legislația statului membru în care se află sediul permanent, iar pe de altă parte, nu mai obține venituri prin intermediul acestui sediu permanent, astfel încât nu mai există nicio posibilitate ca pierderile să fie luate în considerare în acest stat membru (pierderi „finale”), și atunci când legislația în cauză are ca obiect scutirea profitului și a pierderilor în temeiul unei convenții bilaterale pentru evitarea dublei impuneri, convenite între cele două state membre?

                  2)

                  În cazul unui răspuns afirmativ la prima întrebare:
                  Dispozițiile coroborate ale articolelor 43 și 48 CE (devenite articolele 49 și 54 TFUE) trebuie să fie interpretate în sensul că se opun de asemenea legii germane privind impozitul comercial [Gewerbesteuer] care interzice unei societăți rezidente să deducă din profitul său impozabil pierderi „finale” de tipul celor menționate la prima întrebare ale unui sediu permanent situat într-un alt stat membru?

                  3)

                  În cazul unui răspuns afirmativ la prima întrebare:
                  În cazul închiderii sediului permanent situat în celălalt stat membru, pot exista pierderi „finale” de tipul celor menționate la prima întrebare, deși există posibilitatea, cel puțin teoretică, ca societatea să redeschidă un sediu permanent în statul membru respectiv, din al cărui profit ar putea eventual să fie deduse pierderile anterioare?

                  4)

                  În cazul unui răspuns afirmativ la prima și la a treia întrebare:
                  Pot fi avute în vedere ca pierderi „finale” de tipul celor menționate la prima întrebare, care trebuie luate în considerare de statul de reședință al societății-mamă, și acele pierderi ale sediului permanent care, în temeiul dreptului statului pe teritoriul căruia este situat sediul permanent, au putut fi reportate cel puțin o dată într-o perioadă de impozitare ulterioară?

                  5)

                  În cazul unui răspuns afirmativ la prima și la a treia întrebare:
                  Obligația de a lua în considerare pierderile „finale” transfrontaliere este plafonată în funcție de cuantum la acele pierderi pe care societatea le-ar fi putut utiliza în statul în care este situat sediul permanent, dacă luarea în considerare a pierderilor nu era exclusă în statul respectiv?


title: Cauza C-510/18 P: Recurs introdus la 3 august 2018 de Prada SA împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a doua) din 5 iunie 2018 în cauza T-111/16, Prada/EUIPO

text:
               6.5.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 155/16

      Recurs introdus la 3 august 2018 de Prada SA împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a doua) din 5 iunie 2018 în cauza T-111/16, Prada/EUIPO
      (Cauza C-510/18 P)
      (2019/C 155/20)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Recurentă: Prada SA (reprezentanți: C: Mazzi, G. Guglielmetti, P. Tammaro, avocați)

         Celelalte părți din procedură: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală, The Rich Prada International PT
      Prin Ordonanța din 14 februarie 2019, Curtea de Justiție (Camera a șaptea) a declarat recursul inadmisibil.


title: Cauza C-631/18: Acțiune introdusă la 8 octombrie 2018 — Comisia Europeană/Republica Slovenia

text:
               6.5.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 155/16

      Acțiune introdusă la 8 octombrie 2018 — Comisia Europeană/Republica Slovenia
      (Cauza C-631/18)
      (2019/C 155/21)
      Limba de procedură: slovena

         Părțile

         Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: T. Scharf, B. Rous Demiri, zastopnika)

         Pârâtă: Republica Slovenia

         Concluziile reclamantei

                  —

                  Constatarea faptului că prin faptul că nu a adoptat (toate) actele cu putere de lege și actele administrative necesare pentru a se conforma Directivei delegate (UE) 2017/593 a Comisiei din 7 aprilie 2016 de completare a Directivei 2014/65/UE a Parlamentului European și a Consiliului sau prin faptul că nu a informat Comisia cu privire la aceste măsuri, Republica Slovenia nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 14 din directiva menționată; și

                  —

                  obligarea Republicii Slovene la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      Potrivit articolului 14 din Directiva (UE) 2017/593, statele membre trebuiau să adopte și să publice, până la 3 iulie 2017, actele cu putere de lege și actele administrative necesare pentru a se conforma directivei menționate, precum și să informeze de îndată Comisia în legătură cu aceasta. În măsura în care, la expirarea acestui termen, Republica Slovenia nu a informat Comisia în legătură cu transpunerea ansamblului dispozițiilor directivei menționate, aceasta din urmă a decis să sesizeze Curtea.
      Termenul pentru transpunerea directivei a expirat la 13 iulie 2017.


title: Cauza C-733/18 P: Recurs introdus la 23 noiembrie 2018 de Sevenfriday AG împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a patra) din 27 septembrie 2018 în cauza T-449/17, Sevenfriday/EUIPO

text:
               6.5.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 155/17

      Recurs introdus la 23 noiembrie 2018 de Sevenfriday AG împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a patra) din 27 septembrie 2018 în cauza T-449/17, Sevenfriday/EUIPO
      (Cauza C-733/18 P)
      (2019/C 155/22)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Recurentă: Sevenfriday AG (reprezentanți: M. Mostardini, F. Mellucci, S. Pallavicini, avocați)

         Celelalte părți din procedură: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală, Seven SpA
      Prin Ordonanța din 19 martie 2019, Curtea de Justiție (Camera a șaptea) a declarat recursul inadmisibil.


title: Cauza C-734/18 P: Recurs introdus la 23 noiembrie 2018 de Sevenfriday AG împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a patra) din 27 septembrie 2018 în cauza T-448/17, Sevenfriday/EUIPO

text:
               6.5.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 155/17

      Recurs introdus la 23 noiembrie 2018 de Sevenfriday AG împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a patra) din 27 septembrie 2018 în cauza T-448/17, Sevenfriday/EUIPO
      (Cauza C-734/18 P)
      (2019/C 155/23)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Recurentă: Sevenfriday AG (reprezentanți: M. Mostardini, F. Mellucci, S. Pallavicini, avocați)

         Celelalte părți din procedură: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală, Seven SpA
      Prin Ordonanța din 19 martie 2019, Curtea de Justiție (Camera a șaptea) a declarat recursul inadmisibil.


title: Cauza C-808/18: Acțiune introdusă la 21 decembrie 2018 — Comisia Europeană/Ungaria

text:
               6.5.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 155/18

      Acțiune introdusă la 21 decembrie 2018 — Comisia Europeană/Ungaria
      (Cauza C-808/18)
      (2019/C 155/24)
      Limba de procedură: maghiara

         Părțile

         Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: M. Condou-Durande, A. Tokár și J. Tomkin, agenți)

         Pârâtă: Ungaria

         Concluziile reclamantei

      Comisia solicită Curții:

                  —

                  constatarea neîndeplinirii de către Ungaria a obligațiilor care îi revin în temeiul articolelor 3 și 6, al articolului 24 alineatul (3), al articolului 43 și al articolului 46 alineatele (5) și (6) din Directiva 2013/32/UE (1), al articolului 2 litera (h) și al articolelor 8, 9 și 11 din Directiva 2013/33/UE (2), precum și al articolului 5, al articolului 6 alineatul (1), al articolului 12 alineatul (1) și al articolului 13 alineatul (1) din Directiva 2008/115/CE (3), toate aceste articole fiind coroborate cu articolele 6, 18 și 47 din Carta drepturilor fundamentale, întrucât:

                  —

                  a stabilit că cererea de azil trebuie prezentată autorității competente în materie de azil personal și numai în zonele de tranzit, în care accesul este permis doar unui număr redus de persoane;

                  —

                  a aplicat cu titlu general o procedură specială, prin care nu sunt acordate garanțiile prevăzute de Directiva 2013/32;

                  —

                  a dispus aplicarea față de toți solicitanții de azil (cu excepția celor cu vârsta sub 14 ani) a unei proceduri care are drept consecință plasarea obligatorie în detenție a solicitanților, în zonele de tranzit, pe durata întregii proceduri de azil, în centre pe care le pot părăsi numai în direcția Serbiei, fără a acorda, în cursul acestei detenții, garanțiile prevăzute de Directiva 2013/33;

                  —

                  a transferat de cealaltă parte a gardului frontierei, fără să respecte procedurile și garanțiile prevăzute la articolul 5, la articolul 6 alineatul (1), la articolul 12 alineatul (1) și la articolul 13 alineatul (1) din Directiva 2008/115, resortisanții țărilor terțe aflați în situație de ședere ilegală pe teritoriul său;

                  —

                  nu a transpus în ordinea juridică internă articolul 46 alineatul (5) din Directiva 2013/32 și a adoptat dispoziții care derogă de la regula generală privind efectul suspensiv automat în situații care nu intră sub incidența articolului 46 alineatul (6) din această directivă.

                  —

                  obligarea Ungariei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      Comisia consideră că Ungaria a încălcat articolele 3 și 6 din Directiva 2013/32, întrucât a stabilit că cererea de azil trebuie prezentată autorității competente în materie de azil personal și numai în zonele de tranzit, în care accesul este permis doar unui număr redus de persoane. Astfel, Ungaria nu garantează solicitanților de protecție internațională accesul efectiv la procedura de azil.
      Potrivit Comisiei, dispozițiile Legii privind dreptul de azil conform cărora solicitanții sunt obligați să rămână în zonele de tranzit până la soluționarea cererilor lor de protecție internațională determină plasarea sistematică în detenție de către Ungaria a tuturor solicitanților de azil, situație care nu este conformă cerințelor Directivei 2013/33.
      În plus, Comisia consideră că Ungaria nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 5, al articolului 6 alineatul (1), al articolului 12 alineatul (1) și al articolului 13 alineatul (1) din Directiva 2008/115, întrucât a transferat de cealaltă parte a gardului frontierei, fără să respecte procedurile și garanțiile prevăzute de această directivă, resortisanții țărilor terțe aflați în situație de ședere ilegală pe teritoriul său.
      Potrivit Comisiei, Ungaria nu a transpus în ordinea juridică internă regula generală prevăzută la articolul 46 alineatul (5) din Directiva 2013/32 dat fiind că, în cazul formulării unei acțiuni în contencios administrativ împotriva respingerii unei solicitări ca nefondată, Legea privind dreptul de azil a eliminat dispoziția care stabilea efectul suspensiv automat al acțiunii.
      În plus, Comisia afirmă că Ungaria încalcă articolul 46 alineatele (5) și (6) din Directiva 2013/32 întrucât, în cazul respingerii unei cereri de protecție internațională, Legea privind dreptul de azil nu stabilește în mod clar posibilitatea invocării efectului suspensiv. Prin urmare, dreptul solicitanților de a rămâne pe teritoriul Ungariei până la soluționarea acțiunii nu este garantat, întrucât decizia de respingere este executorie indiferent dacă se introduce o acțiune.

         (1)  Directiva 2013/32/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 26 iunie 2013 privind procedurile comune de acordare și retragere a protecției internaționale (JO 2013, L 180, p. 60).

         (2)  Directiva 2013/33/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 26 iunie 2013 de stabilire a standardelor pentru primirea solicitanților de protecție internațională (JO 2013, L 180, p. 96).

         (3)  Directiva 2008/115/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 16 decembrie 2008 privind standardele și procedurile comune aplicabile în statele membre pentru returnarea resortisanților țărilor terțe aflați în situație de ședere ilegală (JO 2008, L 348, p. 98).


title: Cauza C-20/19: Cerere de decizie preliminară introdusă de Oberlandesgericht Wien (Austria) la 15 ianuarie 2019 — kunsthaus muerz gmbh/Zürich-Versicherungs AG

text:
               6.5.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 155/19

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Oberlandesgericht Wien (Austria) la 15 ianuarie 2019 — kunsthaus muerz gmbh/Zürich-Versicherungs AG
      (Cauza C-20/19)
      (2019/C 155/25)
      Limba de procedură: germana

         Instanța de trimitere

      Oberlandesgericht Wien

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: kunsthaus muerz gmbh

         Pârâtă: Zürich-Versicherungs AG

         Întrebarea preliminară

      Directiva 2002/83/CE (1) — în special articolele 35 și 36 din aceasta — trebuie interpretată în sensul că se opune unei reglementări naționale care prevede că perioada de anulare se încheie în termen de 30 de zile de la încheierea contractului, indiferent de existența unei informări (corecte) înaintea încheierii contractului cu privire la dreptul de anulare, (chiar și) atunci când titularul poliței de asigurare nu este un consumator?

         (1)  Directiva 2002/83/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 5 noiembrie 2002 privind asigurarea de viață (JO 2002, L 345, p. 1, Ediție specială, 6/vol. 4, p. 192).


title: Cauza C-41/19: Cerere de decizie preliminară introdusă de Amtsgericht Köln (Germania) la 23 ianuarie 2019 — FX/GZ, prin mama sa, în calitate de reprezentant legal

text:
               6.5.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 155/20

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Amtsgericht Köln (Germania) la 23 ianuarie 2019 — FX/GZ, prin mama sa, în calitate de reprezentant legal
      (Cauza C-41/19)
      (2019/C 155/26)
      Limba de procedură: germana

         Instanța de trimitere

      Amtsgericht Köln

         Părțile din procedura principală

         Reclamant: FX

         Pârâtă: GZ, prin mama sa, în calitate de reprezentat legal

         Întrebările preliminare

                  1)

                  O contestație la executare formulată în conformitate cu articolul 767 din Codul de procedură civilă german (denumit în continuare „ZPO”) împotriva unei hotărâri în materie de întreținere pronunțate de o instanță străină intră sub incidența obligațiilor de întreținere în sensul Regulamentului (CE) nr. 4/2009 al Consiliului din 18 decembrie 2008 privind competența, legea aplicabilă, recunoașterea și executarea hotărârilor și cooperarea în materie de obligații de întreținere (denumit în continuare „Regulamentul nr. 4/2009”) (1)?

                  2)

                  În cazul unui răspuns negativ la întrebarea precedentă, o contestație la executare formulată în conformitate cu articolul 767 din ZPO împotriva unei hotărâri în materie de întreținere pronunțate de o instanță străină intră sub incidența procedurilor având ca obiect executarea hotărârilor în sensul articolului 24 punctul 5 din Regulamentul (UE) nr. 1215/2012 al Parlamentului European și al Consiliului din 12 decembrie 2012 privind competența judiciară, recunoașterea și executarea hotărârilor în materie civilă și comercială (2) (denumit în continuare „Regulamentul Bruxelles Ia”)?

         (1)  JO 2009, L 7, p. 1.

         (2)  JO 2012, L 351, p. 1.


title: Cauza C-44/19: Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunal Supremo (Spania) la 24 ianuarie 2019 — Repsol Petróleo, S.A./Administración del Estado

text:
               6.5.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 155/20

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunal Supremo (Spania) la 24 ianuarie 2019 — Repsol Petróleo, S.A./Administración del Estado
      (Cauza C-44/19)
      (2019/C 155/27)
      Limba de procedură: spaniola

         Instanța de trimitere

      Tribunal Supremo

         Părțile din procedura principală

         Recurentă: Repsol Petróleo, S.A.

         Intimată: Administración del Estado

         Întrebarea preliminară

      Articolul 21 alineatul (3) din Directiva 2003/96 (1) trebuie interpretat în sensul că permite impozitarea sub forma accizei speciale pe uleiurile minerale a operațiunilor de autoconsum de produse energetice realizate în instalațiile producătorului, proporțional cu produsele non-energetice obținute?
      Finalitatea acestei dispoziții, care constă în scutirea de impozitarea sub forma accizei a utilizării de produse energetice considerate necesară pentru obținerea de produse energetice finite, împiedică, dimpotrivă, supunerea la plata accizei a părții din autoconsumul respectiv care determină obținerea altor produse non-energetice, chiar dacă aceasta este reziduală și constituie o consecință inevitabilă a procesului de producție însuși?

         (1)  Directiva 2003/96/CE a Consiliului din 27 octombrie 2003 privind restructurarea cadrului comunitar de impozitare a produselor energetice și a electricității (JO 2003, L 283, p. 51, Ediție specială, 09/vol. 2, p. 98).


title: Cauza C-45/19: Cerere de decizie preliminară introdusă de Juzgado de lo Contencioso-Administrativo de A Coruña (Spania) la 24 ianuarie 2019 — Compañía de Tranvías de la Coruña, S.A./Ayuntamiento de A Coruña

text:
               6.5.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 155/21

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Juzgado de lo Contencioso-Administrativo de A Coruña (Spania) la 24 ianuarie 2019 — Compañía de Tranvías de la Coruña, S.A./Ayuntamiento de A Coruña
      (Cauza C-45/19)
      (2019/C 155/28)
      Limba de procedură: spaniola

         Instanța de trimitere

      Juzgado de lo Contencioso-Administrativo de A Coruña

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: Compañía de Tranvías de la Coruña, S.A.

         Pârâtă: Ayuntamiento de A Coruña

         Întrebarea preliminară

      Având în vedere articolul 8 alineatul (3) litera (b) din Regulamentul nr. 1370/2007 (1), termenul maxim de 30 de ani pe care pot fi încheiate contractele menționat în acesta începe să curgă: a) de la momentul atribuirii contractului sau al formalizării acestuia, b) de la momentul intrării în vigoare a dispoziției menționate, c) din data zilei care urmează expirării perioadei de tranziție prevăzute la articolul 8 alineatul (2) din regulamentul respectiv (3 decembrie 2019) sau d) de la orice altă dată, stabilită de Curtea de Justiție a Uniunii Europene?

         (1)  Regulamentul (CE) nr. 1370/2007 al Parlamentului European și al Consiliului din 23 octombrie 2007 privind serviciile publice de transport feroviar și rutier de călători și de abrogare a Regulamentelor (CEE) nr. 1191/69 și nr. 1107/70 ale Consiliului (JO 2007, L 315, p. 1).


title: Cauza C-59/19: Cerere de decizie preliminară introdusă de Bundesgerichtshof (Germania) la 29 ianuarie 2019 — Wikingerhof GmbH & Co. KG/Booking.com BV

text:
               6.5.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 155/22

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Bundesgerichtshof (Germania) la 29 ianuarie 2019 — Wikingerhof GmbH & Co. KG/Booking.com BV
      (Cauza C-59/19)
      (2019/C 155/29)
      Limba de procedură: germana

         Instanța de trimitere

      Bundesgerichtshof

         Părțile din procedura principală

         Recurentă: Wikingerhof GmbH & Co. KG

         Intimată în recurs: Booking.com BV

         Întrebarea preliminară

      Articolul 7 punctul 2 din Regulamentul (UE) nr. 1215/2012 al Parlamentului European și al Consiliului din 12 decembrie 2012 privind competența judiciară, recunoașterea și executarea hotărârilor în materie civilă și comercială (1) trebuie interpretat în sensul că, în cazul unei acțiuni în încetarea anumitor practici, este competentă instanța de la locul faptei prejudiciabile dacă se are în vedere că practica incriminată este reglementată prin dispoziții contractuale, însă reclamantul pretinde că aceste dispoziții sunt bazate pe un abuz de poziție dominantă din partea pârâtei?

         (1)  JO 2012, L 351, p. 1.


title: Cauza C-72/19 P: Recurs introdus la 30 ianuarie 2019 de Suzanne Saleh Thabet, Gamal Mohamed Hosni Elsayed Mubarak, Alaa Mohamed Hosni Elsayed Mubarak, Heidy Mahmoud Magdy Hussein Rasekh, Khadiga Mahmoud El Gammal împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a cincea) din 22 noiembrie 2018 în cauzele conexate T-274/16 și T-275/16, Saleh Thabet și alții/Consiliul

text:
               6.5.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 155/23

      Recurs introdus la 30 ianuarie 2019 de Suzanne Saleh Thabet, Gamal Mohamed Hosni Elsayed Mubarak, Alaa Mohamed Hosni Elsayed Mubarak, Heidy Mahmoud Magdy Hussein Rasekh, Khadiga Mahmoud El Gammal împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a cincea) din 22 noiembrie 2018 în cauzele conexate T-274/16 și T-275/16, Saleh Thabet și alții/Consiliul
      (Cauza C-72/19 P)
      (2019/C 155/30)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Recurenți: Suzanne Saleh Thabet, Gamal Mohamed Hosni Elsayed Mubarak, Alaa Mohamed Hosni Elsayed Mubarak, Heidy Mahmoud Magdy Hussein Rasekh, Khadiga Mahmoud El Gammal (reprezentanți: D. Anderson QC, B. Kennelly QC, J. Pobjoy, barrister, și G. Martin, C. Enderby Smith și F. Holmey, solicitors)

         Cealaltă parte din procedură: Consiliul Uniunii Europene

         Concluziile

      Recurenții solicită Curții:

                  —

                  anularea hotărârii atacate cu recurs;

                  —

                  soluționarea de către ea însăși în mod definitiv a litigiului, prin anularea actelor atacate în măsura în care îi privesc pe recurenți;

                  —

                  cu titlu subsidiar, trimiterea cauzei spre rejudecare la Tribunal, acesta fiind ținut de aprecierea juridică a Curții, și

                  —

                  obligarea Consiliului la plata cheltuielilor de judecată efectuate de recurenți în procedurile din fața Curții de Justiție și a Tribunalului.

         Motivele și principalele argumente

      Primul motiv, prin care susțin că Tribunalul a săvârșit o eroare atunci când a considerat că Consiliul nu trebuia să verifice că autoritățile egiptene au respectat drepturile fundamentale ale recurenților.
      Al doilea motiv, prin care susțin că Tribunalul a săvârșit o eroare atunci când a considerat că Consiliul nu trebuia să verifice dacă procedurile judiciare și anchetele în care sunt implicați recurenții privesc acte de natură să submineze statul de drept în Egipt.
      Al treilea motiv, prin care susțin că Tribunalul a săvârșit o eroare atunci când a considerat că Consiliul nu a comis o eroare vădită de apreciere prin faptul că s-a întemeiat pe cauza nr. 10427 (susținerile Al Watany Bank).
      Al patrulea motiv, prin care susțin că Tribunalul a săvârșit o eroare atunci când a considerat că Consiliul nu a comis o eroare vădită de apreciere prin faptul că s-a întemeiat pe cauza nr. 8897 (cauza privind renovarea unei rezidențe private).
      Al cincilea motiv, prin care susțin că Tribunalul a săvârșit o eroare atunci când a considerat că Consiliul nu a comis o eroare vădită de apreciere prin faptul că s-a întemeiat pe cauza nr. 759 (susținerile privind cadourile primite din partea instituției Al-Ahram) și pe cauza nr. 53 (susținerea privind cadourile primite din partea Dar El Tahrir).
      Al șaselea motiv, prin care susțin că Tribunalul a săvârșit o eroare atunci când a considerat că Consiliul nu a comis o eroare vădită de apreciere prin faptul că s-a întemeiat pe cauza nr. 144 (susținerea privind spălarea de bani).