title: Cauza C-500/11: Hotărârea Curții (Camera a doua) din 19 decembrie 2013 [cerere de decizie preliminară formulată de High Court of Justice Queen's Bench Division (Administrative Court) — Regatul Unit] — The Queen, Fruition Po Limited/Minister for Sustainable Farming and Food and Animal Health [Trimitere preliminară — Regulamentul (CE) nr. 2200/96 — Regulamentul (CE) nr. 1432/2003 — Agricultură — Organizarea comună a piețelor — Fructe și legume — Organizații de producători — Condiții de recunoaștere de către autoritățile naționale — Punerea la dispoziție a mijloacelor tehnice necesare pentru stocarea, ambalarea și comercializarea produselor — Obligația organizației, în cazul delegării sarcinilor sale unor societăți terțe, de a exercita un control asupra societăților menționate]

text:
               22.2.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 52/6

         Hotărârea Curții (Camera a doua) din 19 decembrie 2013 [cerere de decizie preliminară formulată de High Court of Justice Queen's Bench Division (Administrative Court) — Regatul Unit] — The Queen, Fruition Po Limited/Minister for Sustainable Farming and Food and Animal Health
   (Cauza C-500/11) (1)

   (Trimitere preliminară - Regulamentul (CE) nr. 2200/96 - Regulamentul (CE) nr. 1432/2003 - Agricultură - Organizarea comună a piețelor - Fructe și legume - Organizații de producători - Condiții de recunoaștere de către autoritățile naționale - Punerea la dispoziție a mijloacelor tehnice necesare pentru stocarea, ambalarea și comercializarea produselor - Obligația organizației, în cazul delegării sarcinilor sale unor societăți terțe, de a exercita un control asupra societăților menționate)
   2014/C 52/08
   Limba de procedură: engleza

      Instanța de trimitere

   High Court of Justice Queen's Bench Division (Administrative Court)

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: The Queen, Fruition Po Limited

      Pârât: Minister for Sustainable Farming and Food and Animal Health

      Obiectul

   Cerere de decizie preliminară — High Court of Justice Queen's Bench Division (Administrative Court) — Interpretarea articolului 11 din Regulamentul (CE) nr. 2200/96 al Consiliului din 28 octombrie 1996 privind organizarea comună a pieței în sectorul fructelor și legumelor (JO L 297, p.1, Ediție specială 3/vol. 20, p. 29) și a articolului 6 alineatul (2) din Regulamentul CE) nr. 1432/2003 al Comisiei din 11 august 2003 privind normele de aplicare a dispozițiilor Regulamentului (CE) nr. 2200/96 al Consiliului în ceea ce privește autorizarea organizațiilor de producători și autorizarea prealabilă a grupărilor de producători (JO L 203, p.18, Ediție specială 3/vol.48, p. 193) — Criterii pentru recunoașterea de către autoritățile naționale — Punere la dispoziție a mijloacelor tehnice de stocare, ambalare și comercializare a produselor — Obligația organizațiilor, în cazul unei delegări substanțiale către societăți terțe, de a exercita un control asupra acestor societăți

      Dispozitivul

   Articolul 11 din Regulamentul (CE) nr. 2200/96 al Consiliului din 28 octombrie 1996 privind organizarea comună a pieței în sectorul fructelor și legumelor, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (CE) nr. 2699/2000 al Consiliului din 4 decembrie 2000, trebuie interpretat în sensul că, pentru a putea îndeplini condițiile de recunoaștere prevăzute de această dispoziție, o organizație de producători care a încredințat unor terți desfășurarea activităților esențiale pentru recunoașterea sa în temeiul dispoziției menționate este obligată să încheie un acord contractual care să îi permită să rămână responsabilă de această desfășurare de activități și de controlul global al gestiunii, astfel încât organizația respectivă să păstreze, în ultimă instanță, puterea de control și, dacă este cazul, de intervenție în timp util asupra acestei desfășurări de activități pe toată durata acordului. Instanța națională competentă are sarcina să verifice, în fiecare caz în parte și ținând seama de toate împrejurările pertinente din speță, inclusiv natura și întinderea activităților externalizate, dacă organizația de producători vizată a păstrat un asemenea control.

      (1)  JO C 370, 17.12.2011.


title: Cauza C-506/11: Ordonanța președintelui Curții din 8 mai 2012 — ThyssenKrupp AG/Comisia Europeană

text:
               6.10.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 303/21

         Ordonanța președintelui Curții din 8 mai 2012 — ThyssenKrupp AG/Comisia Europeană
   (Cauza C-506/11) (1)

   2012/C 303/41
   Limba de procedură: germana
   Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 347, 26.11.2011.


title: Cauza C-392/15: Acțiune introdusă la 20 iulie 2015 – Comisia Europeană/Republica Ungară

text:
               14.9.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 302/26

         Acțiune introdusă la 20 iulie 2015 – Comisia Europeană/Republica Ungară
   (Cauza C-392/15)
   (2015/C 302/34)
   Limba de procedură: maghiara

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: H. Støvlbæk, Talabér-Ritz K., agenți)

      Pârâtă: Republica Ungară

      Concluziile reclamantei

               —

               Declararea faptului că Republica Ungară nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 49 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, atunci când a supus exercitarea profesiei de notar unei condiții privind cetățenia;

               —

               obligarea Republicii Ungare la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Comisia consideră că o condiție privind cetățenia, prevăzută pentru exercitarea profesiei de notar, este discriminatorie și constituie o limitare disproporționată a libertății de stabilire. Astfel, Republica Ungară nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 49 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene.
   Comisia apreciază că atribuțiile conferite notarilor de reglementarea maghiară nu au legătură, prin însăși natura lor, cu exercitarea autorității publice, astfel încât excepția prevăzută la articolul 51 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene nu poate să justifice faptul că cetățenia constituie condiție de acces la profesia de notar.


title: Cauza C-292/04: Hotărârea Curții (Marea Cameră) din data de 6 martie 2007 (cerere având ca obiect pronunțarea unei hotărâri preliminare formulată de către Finanzgericht Köln-Germania) — Wienand Meilicke, Heidi Christa Weyde, Marina Stöffler/Finanzamt Bonn-Innenstadt (Impozit pe venit — Credit fiscal pentru dividendele plătite de societăți rezidente — Articolele 56 CE și 58 CE — Limitarea în timp a efectelor hotărârii)

text:
               28.4.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 95/2

         Hotărârea Curții (Marea Cameră) din data de 6 martie 2007 (cerere având ca obiect pronunțarea unei hotărâri preliminare formulată de către Finanzgericht Köln-Germania) — Wienand Meilicke, Heidi Christa Weyde, Marina Stöffler/Finanzamt Bonn-Innenstadt
   (Cauza C-292/04) (1)

   (Impozit pe venit - Credit fiscal pentru dividendele plătite de societăți rezidente - Articolele 56 CE și 58 CE - Limitarea în timp a efectelor hotărârii)
   (2007/C 95/03)
   Limba de procedură: germana
   Instanța de trimitere
   Finanzgericht Köln
   Părțile din acțiunea principală

      Reclamanți: Wienand Meilicke, Heidi Christa Weyde, Marina Stöffler

      Pârâtă: Finanzamt Bonn-Innenstadt
   Obiectul
   Cerere având ca obiect pronunțarea unei hotărâri preliminare — Finanzgericht Köln — Interpretarea articolelor 56 CE și 58 CE — Regimul impozitului pe venit care prevede un „credit fiscal “pentru dividendele distribuite de către societățile naționale, cu excluderea dividendelor distribuite de către societățile care își au sediul într-un alt stat membru
   Dispozitivul
   Articolele 56 CE și 58 CE trebuie interpretate în sensul că se opun unei legislații fiscale în temeiul căreia, cu ocazia distribuirii de dividende de către o societate de capitaluri, un acționar supus la plata impozitului cu titlu principal într-un stat membru beneficiază de un credit fiscal, calculat în funcție de cota de impozitare a profiturilor distribuite în cadrul impozitului pe profit, atunci când societatea care distribuie dividendele își are sediul în același stat membru, dar nu și atunci când acea societate este stabilită într-un alt stat membru.

      (1)  JO C 228, 11.9.2004.


title: Cauza T-387/11: Hotărârea Tribunalului din 27 februarie 2013 — Nitrogénművek Vegyipari/Comisia ( „Ajutoare de stat — Sector bancar — Credite garantate de Ungaria și acordate de o bancă de dezvoltare — Decizie prin care măsurile de ajutor sunt declarate parțial incompatibile și prin care se dispune recuperarea lor — Criteriul investitorului privat” )

text:
               13.4.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 108/23

         Hotărârea Tribunalului din 27 februarie 2013 — Nitrogénművek Vegyipari/Comisia
   (Cauza T-387/11) (1)

   (Ajutoare de stat - Sector bancar - Credite garantate de Ungaria și acordate de o bancă de dezvoltare - Decizie prin care măsurile de ajutor sunt declarate parțial incompatibile și prin care se dispune recuperarea lor - Criteriul investitorului privat)
   2013/C 108/61
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Nitrogénművek Vegyipari Zrt. (Pétfürdő, Ungaria) (reprezentanți: Z. Tamás și M. Le Berre, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: T. Maxian Rusche, P. Němečková și C. Urraca Caviedes, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare a Deciziei 2011/269/UE a Comisiei din 27 octombrie 2010 privind ajutorul de stat C 14/09 (ex NN 17/09) acordat de Ungaria în favoarea Péti Nitrogénművek Zrt. (JO 2011, L 118, p. 9)

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Obligă Nitrogénművek Vegyipari Zrt. la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 282, 24.9.2011.


title: Cauza C-337/16 P: Recurs introdus la 16 iunie 2016 de Republica Portugheză împotriva Ordonanţei Tribunalului (Camera a opta) din 19 aprilie 2016 în cauza T-550/15, Portugalia/Comisia

text:
               5.9.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 326/11

         Recurs introdus la 16 iunie 2016 de Republica Portugheză împotriva Ordonanţei Tribunalului (Camera a opta) din 19 aprilie 2016 în cauza T-550/15, Portugalia/Comisia
   (Cauza C-337/16 P)
   (2016/C 326/21)
   Limba de procedură: portugheza

      Părțile

      Recurentă: Republica Portugheză (reprezentanți: L. Inez Fernandes, M. Figueiredo, P. Estêvão și J. Saraiva de Almeida, agenți)

      Cealaltă parte din procedură: Comisia Europeană

      Concluziile recurentei

               —

               Anularea ordonanței atacate în măsura în care, prin această ordonanță, Tribunalul a admis excepția de inadmisibilitate invocată de Comisie în speță;

               —

               considerarea acțiunii împotriva deciziei atacate drept formulată valabil în termenul stabilit la articolul 263 TFUE;

               —

               obligarea Comisiei Europene la plata tuturor cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Republica Portugheză consideră că decizia este nevalidă pentru următoarele motive:

      A- Primul motiv – Calculul termenului de introducere a acțiunii împotriva deciziei din 20 iulie 2015

      Primul aspect

   Încălcarea articolului 263 TFUE.

      Al doilea aspect

   Calcularea termenului de introducere a acțiunii împotriva deciziei atacate începând de la data notificării deciziei definitive, respectiv 20 iulie 2015.

      B- Al doilea motiv – Calcularea termenului de introducere a acțiunii împotriva deciziei atacate începând de la data publicării sale în Jurnalul Oficial.

      Primul aspect

   Formularea articolului 263 al șaselea paragraf TFUE.

      Al doilea aspect

   Existența unei practici constante de publicare a unor decizii de acest tip și a unor precedente judiciare identice.

      C- Al treilea motiv – Tribunalul a săvârșit o eroare de drept prin faptul că nu a privilegiat interpretarea care nu determina decăderea din termen.


title: Cauza F-73/07: Acțiune introdusă la 27 iulie 2007 — Doktor/Consiliul Uniunii Europene

text:
               6.10.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 235/29

         Acțiune introdusă la 27 iulie 2007 — Doktor/Consiliul Uniunii Europene
   (Cauza F-73/07)
   (2007/C 235/54)
   Limba de procedură: franceza
   Părțile

      Reclamant: Frantisek Doktor (Bratislava, Slovacia) (reprezentanți: S. Rodrigues, R. Albelice și Ch. Bernard-Glanz, avocats)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene
   Concluziile reclamantului

               —

               anularea deciziei din 24 octombrie 2006 a autorității împuternicite să facă numiri a Consiliului de concediere a reclamantului la încheierea perioadei de probă, precum și a deciziei din 16 mai 2007 a autorității împuternicite să facă numiri de respingere a reclamației formulate de reclamant;

               —

               să se indice autorității împuternicite să facă numiri efectele anulării deciziilor atacate și în special posibilitatea efectuării unei noi perioade de probă în cadrul unui alt serviciu sau prelungirea perioadei de probă cu transferarea pe un post fără responsabilitatea de șef de unitate, la sfârșitul căreia se va face o nouă evaluare a calificărilor reclamantului;

               —

               obligarea pârâtului la repararea prejudiciului suferit, atât din punct de vedere profesional și financiar (în valoare echivalentă salariului și avantajelor de care ar fi trebuit să beneficieze reclamantul de la 1 noiembrie 2006 și până la data reintegrării sale ca urmare a anulării deciziilor atacate), cât și moral (în valoare indicativă de 50 000 euro);

               —

               obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   În susținerea acțiunii, reclamantul invocă patru motive, primul fiind întemeiat pe încălcarea articolului 34 din Statutul funcționarilor Comunităților Europene, pe încălcarea obligației de solicitudine și a principiului bunei administrări. În special, acesta susține că perioada sa de probă s-ar fi derulat în condiții anormale și contrare mai multor norme procedurale interne.
   Al doilea motiv se întemeiază pe încălcarea obligației de motivare, prin faptul că decizia de concediere nu ar conține explicații și ar cuprinde mențiuni contradictorii și mai puțin favorabile decât cele care figurează în primul raport de evaluare a perioadei de probă.
   Prin cel de-al treilea motiv, reclamantul susține că decizia de concediere ar fi disproporționată și afectată de o eroare evidentă de evaluare prin faptul că, pe de o parte, nu ar fi ținut cont de rezultatele anumitor teste de personalitate și că, pe de altă parte, o evaluare negativă în calitate de șef de unitate, presupunând că ar fi întemeiată, ar fi trebuit să determine doar transferul pe un post lipsit de astfel de responsabilități.
   Prin cel de-al patrulea motiv, reclamantul invocă încălcarea drepturilor la apărare și a principiului egalității de tratament, întrucât decizia de concediere ar fi fost luată în baza rapoartelor adoptate, fără ascultarea sa prealabilă, și că cel de-al doilea raport ar fi fost finalizat cu încălcarea normelor procedurale aplicabile.


title: Cauza T-217/17: Acțiune introdusă la 3 aprilie 2017 – FVE Holýšov I și alții/Comisia

text:
               26.6.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 202/20

         Acțiune introdusă la 3 aprilie 2017 – FVE Holýšov I și alții/Comisia
   (Cauza T-217/17)
   (2017/C 202/35)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamanți: FVE Holýšov I s. r. o. (Praga, Republica Cehă) și alți 27 de reclamanți (reprezentanți: A. Reuter, H. Wendt, C. Bürger, T. Christner, W. Schumacher, A. Compes și T. Herbold, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamanții solicită Tribunalului:

               —

               declararea nulității Deciziei C(2016) 7827 final a Comisiei din 28 noiembrie 2016 privind ajutorul de stat SA.40171 (2015/NN) (1) pentru promovarea producției de energie electrică din surse regenerabile în Republica Cehă și

               —

               obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamanții invocă șapte motive.

               1.

               Primul motiv, întemeiat pe faptul că, prin scrisoarea din iulie 2004 adresată asociațiilor industriei relevante, pârâta s-a pronunțat deja în sensul că schema de promovare pentru energia regenerabilă nu constituie ajutor de stat, iar pârâta are, de drept, obligații în temeiul acestei decizii pe care nu a revocat-o și pe care nu are dreptul să o revoce.

               2.

               Al doilea motiv, întemeiat pe încălcarea așteptărilor legitime ale reclamanților și a securității juridice.

               3.

               Al treilea motiv, întemeiat pe faptul că schema de promovare cehă relevantă nu constituie ajutor de stat.

               4.

               Al patrulea motiv, întemeiat pe faptul că decizia atacată obligă Republica Cehă să implementeze un mecanism de revizuire prea exigent, care încalcă așteptările legitime ale reclamanților în ceea ce privește fiabilitatea schemei.

               5.

               Al cincilea motiv, întemeiat pe faptul că decizia atacată se întemeiază pe erori de fapt, deoarece creează o obligație în sarcina operatorilor de rețea de a transfera costurile pentru energia regenerabilă către consumatorii de energie electrică. O asemenea obligație nu exista potrivit dreptului ceh.

               6.

               Al șaselea motiv, întemeiat pe faptul că decizia atacată încalcă articolul 5 alineatul (1) din Tratatul UE (limitarea competenţelor prin intermediul principiului atribuirii).

               7.

               Al șaptelea motiv, întemeiat pe faptul că decizia atacată este bazată pe o eroare vădită de apreciere.

      (1)  JO 2017, C 69, p. 2


title: Cauza C-271/12: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Cour d’appel de Mons (Belgia) la 1 iunie 2012 — Petroma Transports SA, Martens Energie SA, Martens Immo SA, Martens SA, Fabian Martens, Geoffroy Martens, Thibault Martens/État belge

text:
               11.8.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 243/8

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Cour d’appel de Mons (Belgia) la 1 iunie 2012 — Petroma Transports SA, Martens Energie SA, Martens Immo SA, Martens SA, Fabian Martens, Geoffroy Martens, Thibault Martens/État belge
   (Cauza C-271/12)
   2012/C 243/15
   Limba de procedură: franceza

      Instanța de trimitere

   Cour d’appel de Mons

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamanți: Petroma Transports SA, Martens Energie SA, Martens Immo SA, Martens SA, Fabian Martens, Geoffroy Martens, Thibault Martens

      Pârât: État belge

      Întrebările preliminare

               1.

               Un stat membru are dreptul să refuze deducerea în cazul unor persoane impozabile, destinatare ale unor servicii, care dețin facturi lacunare, însă completate prin furnizarea de informații prin care se urmărește dovedirea caracterului real, a naturii și a valorii operațiunilor facturate (contracte, reconstituirea cifrelor pe baza declarațiilor date la Oficiul Național al Securității Sociale, informații cu privire la grupul implicat etc.)?

               2.

               Un stat membru care refuză deducerea în cazul unor persoane impozabile, destinatare ale serviciilor, ca urmare a caracterului imprecis al facturilor nu are obligația să constate că facturile ar fi astfel atât de imprecise pentru a permite plata TVA-ului? Prin urmare, în vederea garantării principiului neutralității TVA-ului, un stat membru nu are obligația de a acorda prestatorilor de servicii astfel contestate restituirea TVA-ului care îi fusese plătit?


title: Cauza F-66/12: Acțiune introdusă la 27 iunie 2012 — ZZ/Comisia

text:
               25.8.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 258/28

         Acțiune introdusă la 27 iunie 2012 — ZZ/Comisia
   (Cauza F-66/12)
   2012/C 258/51
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: ZZ (reprezentanți: L. Levi și A. Blot, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Obiectul și descrierea litigiului

   Anularea deciziei pârâtei de stabilire a cuantumului capitalului transferabil pentru drepturile de pensie dobândite anterior intrării în serviciu, precum și calculul numărului de ani de contribuție recunoscuți în temeiul acestui transfer în sistemul de pensii al instituțiilor Uniunii Europene

      Concluziile reclamantului

               —

               Cu titlu principal,

                           —

                           anularea deciziei pârâtei din 30 noiembrie 2011 de stabilire a cuantumului capitalului transferabil pentru drepturile de pensie dobândite de reclamant în cadrul NATO, precum și calculul numărului de ani de contribuție recunoscuți în temeiul acestui transfer în sistemul de pensii al instituțiilor Uniunii Europene;

                           —

                           în măsura în care este necesar, anularea Deciziei din 28 martie 2012 de respingere expresă a reclamației formulate de reclamant la 23 ianuarie 2012;

               —

               în orice caz,

                           —

                           recunoașterea prejudiciului moral suferit și obligarea pârâtei la plata unei sume evaluate în mod provizoriu la 20 000 de euro;

                           —

                           obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.


title: Cauza T-734/14: Acțiune introdusă la 24 octombrie 2014 – VTB Bank/Consiliul

text:
               19.1.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 16/43

      Acțiune introdusă la 24 octombrie 2014 – VTB Bank/Consiliul
      (Cauza T-734/14)
      (2015/C 016/67)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: VTB Bank OAO (Sankt Petersburg, Rusia) (reprezentanți: M. Lester, Barrister, C. Claypoole, Solicitor și J. Ruiz Calzado, avocat)

         Pârât: Consiliul Uniunii Europene

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea, în temeiul articolului 263 TFUE, a Deciziei 2014/512/PESC a Consiliului din 31 iulie 2014 (1), a Regulamentului (UE) nr. 833/2014 al Consiliului din 31 iulie 2014 (2), a Deciziei 2014/659/PESC a Consiliului din 8 septembrie 2014 (3) și a Regulamentului (UE) nr. 960/2014 al Consiliului din 8 septembrie 2014 (4), în măsura în care o privesc pe reclamantă;

                  —

                  declararea, în temeiul articolului 277 TFUE, a nelegalității/inaplicabilității articolului 1 din Decizia 2014/512/PESC, a articolului 5 din Regulamentul nr. 833/2014, a articolului 1 din Decizia 2014/659/PESC și a articolului 1 alineatul (5) din Regulamentul nr. 960/2014.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamanta invocă șase motive.

                  1.

                  Primul motiv, întemeiat pe faptul că Consiliul nu a motivat în mod adecvat sau suficient includerea reclamantei pe listele din Decizia 2014/512/PESC, din Regulamentul nr. 833/2014, din Decizia 2014/659/PESC și din Regulamentul nr. 960/2014 (denumite în continuare „actele atacate”). Consiliul trebuie să indice motivele specifice pentru care o entitate determinată a fost vizată de măsurile restrictive în cauză. Consiliul nu a motivat în niciun fel decizia sa de a aplica actele atacate reclamantei sau nu a furnizat, cu titlu subsidiar, motive suficiente/adecvate sau nici măcar nu a notificat reclamantei includerea sa, astfel încât nu a îndeplinit această obligație.

                  2.

                  Al doilea motiv, întemeiat pe faptul că Consiliul a săvârșit o eroare vădită atunci când a considerat că reclamanta îndeplinește criteriile pentru includerea pe listele din actele atacate. Reclamanta nu este administrată de statul rus și nu are vreo „împuternicire specială pentru promovarea competitivității economiei rusești și a diversificării acesteia și pentru favorizarea investițiilor”.

                  3.

                  Al treilea motiv, întemeiat pe faptul că Consiliul nu a respectat dreptul reclamantei la apărare și la protecție jurisdicțională efectivă. Consiliul nu a notificat reclamantei includerea sa în actele atacate, nu a prezentat motive pentru această includere sau vreo probă în susținerea acesteia și nu a i-a dat ocazia de a formula observații ca răspuns, încălcându-i astfel dreptul la apărare, precum și dreptul la protecție jurisdicțională efectivă din partea Tribunalului.

                  4.

                  Al patrulea motiv, întemeiat pe faptul că Consiliul a încălcat, fără justificare sau proporționalitate, drepturile fundamentale ale reclamantei, inclusiv dreptul său la protecția proprietății, activității comerciale și reputației. Mai concret, includerea reclamantei în actele atacate constituie o restrângere nejustificată și disproporționată a dreptului său la exercitarea netulburată a posesiei și a folosinței bunurilor sale, consacrat la articolul 17 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene și la articolul 1 din Protocolul nr. 1 din Convenția pentru apărarea drepturilor omului și libertăților fundamentale, precum și a reputației sale.

                  5.

                  În ceea ce privește excepția de nelegalitate, primul motiv, întemeiat pe faptul că articolul 1 din Decizia 2014/512/PESC, articolul 5 din Regulamentul nr. 833/2014, articolul 1 din Decizia 2014/659/PESC și articolul 1 alineatul (5) din Regulamentul nr. 960/2014 sunt nelegale întrucât nu sunt necesare sau proporționale cu obiectivele pe care actele atacate sunt aparent destinate să le atingă, și anume exercitarea de presiuni asupra guvernului rus pentru schimbarea politicii sale față de Ucraina.

                  6.

                  În ceea ce privește excepția de nelegalitate, al doilea motiv, întemeiat pe faptul că actele atacate încalcă obligațiile internaționale ale Uniunii Europene, inclusiv obligațiile Uniunii în temeiul articolului II alineatul (1), al articolului XVI și al articolului XVII din GATS, precum și anumite dispoziții ale Acordului de parteneriat și cooperare dintre Comunitățile Europene, pe de o parte, și Federația Rusă, pe de altă parte. De asemenea, ca urmare a actelor atacate, statele membre încalcă obligațiile care le revin în temeiul tratatelor de prietenie, comerț și navigație și al altor tratate similare.

         (1)  JO L 229, 31.7.2014, p. 13.

         (2)  JO L 229, 31.7.2014, p. 1.

         (3)  JO L 271, 12.9.2014, p. 54.

         (4)  JO L 271, 19.9.2014, p. 3.


title: Cauza T-407/07: Acțiune introdusă la 8 noiembrie 2007 — CMB și Christof/Comisia Comunităților Europene și AER

text:
               12.1.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 8/22

         Acțiune introdusă la 8 noiembrie 2007 — CMB și Christof/Comisia Comunităților Europene și AER
   (Cauza T-407/07)
   (2008/C 8/39)
   Limba de procedură: engleza
   Părțile

      Reclamante: CMB Maschinenbau & Handels GmbH (Gratkorn, Austria) și J. Christof GmbH (Graz, Austria) (reprezentanți: A. Petsche, N. Niejahr și Q. Azau, lawyers, și F. Young, Solicitor)

      Pârâte: Comisia Comunităților Europene și Agenția Europeană pentru Reconstrucție
   Concluziile reclamantelor

               —

               Anularea deciziei;

               —

               obligarea AER la prezentarea anumitor documente;

               —

               obligarea AER la plata de despăgubiri pentru prejudiciul suferit de reclamante, în cuantum de 26 862,17 euro și 3 197 968,80 euro, corespunzător costurilor și beneficiului nerealizat, precum și la plata de dobânzi compensatorii de la data la care prejudiciul s-a concretizat;

               —

               obligarea AER la plata de dobânzi pentru despăgubiri de la data pronunțării hotărârii;

               —

               obligarea AER și a Comisiei Comunităților Europene la plata propriilor cheltuieli de judecată, precum și a cheltuielilor de judecată efectuate de reclamante.

         Motivele și principalele argumente
   Reclamantele contestă decizia Agenției Europene pentru Reconstrucție din 29 august 2007 prin care s-a confirmat respingerea candidaturii reclamantelor și atribuirea contractului unui alt ofertant, în legătură cu anunțul de participare la contractul de achiziții publice EuropeAid/124192/D/SUP/YU (JO 2006/S 233-248823) pentru furnizarea, livrarea, instalarea, serviciile post-vânzare și formarea în vederea utilizării echipamentelor pentru tratarea și transportul deșeurilor medicale în interiorul Republicii Serbia (exceptând Kosovo). Reclamantele solicită de asemenea despăgubiri pentru pretinsul prejudiciu cauzat de decizie.
   În susținerea acțiunii, reclamantele afirmă că autoritatea contractantă nu a respectat criteriile de acordare a contractului, întrucât oferta candidatului selectat nu respecta cerințele tehnice.
   În plus, reclamantele afirmă că autoritatea contractantă nu a respectat procedura de achiziții publice aplicabilă, nu a motivat decizia și a încălcat principiul bunei administrări.


title: Cauza C-44/16 P: Recurs introdus la 25 ianuarie 2016 de Dyson Ltd împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a patra) din 11 noiembrie 2015 în cauza T-544/13, Dyson Ltd/Comisia Europeană

text:
               25.4.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 145/18

         Recurs introdus la 25 ianuarie 2016 de Dyson Ltd împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a patra) din 11 noiembrie 2015 în cauza T-544/13, Dyson Ltd/Comisia Europeană
   (Cauza C-44/16 P)
   (2016/C 145/23)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Recurentă: Dyson Ltd (reprezentanți: E. Batchelor, M. Healy, solicitors, F. Carlin, barrister, A. Patsa, advocate)

      Cealaltă parte din procedură: Comisia Europeană

      Concluziile recurentei

   Recurenta solicită Curții:

               —

               anularea în întregime a hotărârii atacate;

               —

               anularea în întregime a regulamentului atacat (1); și

               —

               obligarea Comisiei să suporte propriile cheltuieli de judecată și să plătească cheltuielile de judecată efectuate de Dyson în legătură cu prezenta procedură și cu procedura în fața Tribunalului.

      Motivele și principalele argumente

   Dyson susține că Tribunalul a săvârșit o eroare de drept:

               i.

               În primul rând, Tribunalul a calificat greșit motivul invocat de Dyson ca eroare vădită, în loc de lipsă a competenței juridice în temeiul articolului 10 alineatul (1) din Directiva 2010/30/EU (2).

               ii.

               În al doilea rând, Tribunalul a interpretat greșit întinderea competenței delegate Comisiei în temeiul articolului 10 alineatul (1) din Directiva 2010/30/EU.

               iii.

               În al treilea rând, Tribunalul a încălcat dreptul la apărare al Dyson în legătură cu fapte cu privire la care Dyson nu a avut posibilitatea să își exprime punctul de vedere.

               iv.

               În al patrulea rând, Tribunalul a denaturat și/sau nu a ținut seama de elemente de probă pertinente.

               v.

               În al cincilea rând, Tribunalul a încălcat articolul 36 din Statutul Curții de Justiție, întrucât nu a precizat motivele pentru care: (i) a calificat criteriul juridic aplicabil ca fiind cel al unei erori vădite; (ii) a concluzionat că datele Dyson erau „extrem de speculative”; (iii) a încercat să invoce o parte nedefinită dintr-un „studiu de impact” neidentificat; și (iv) nu a ținut seama de elementele de probă ale Dyson privind reproductibilitatea.

               vi.

               În al șaselea rând, Tribunalul a aplicat în mod greșit criteriul juridic al egalității de tratament.

         Dyson solicită Curții anularea hotărârii atacate și admiterea concluziilor sale prezentate în fața Tribunalului, anulând Regulamentul (UE) nr. 665/2013 al Comisiei, întrucât deține suficiente informații pentru a se pronunța pe fondul aspectelor invocate în primă instanță.

      (1)  Regulamentul delegat (UE) nr. 665/2013 din 3 mai 2013 de completare a Directivei 2010/30/UE a Parlamentului European și a Consiliului în ceea ce privește etichetarea energetică a aspiratoarelor (JO L 192, p. 1).

      (2)  Directiva 2010/30/EU a Parlamentului European și a Consiliului din 19 mai 2010 privind indicarea, prin etichetare și informații standard despre produs, a consumului de energie și de alte resurse al produselor cu impact energetic (JO L 153, p. 1).


title: Cauza T-88/10: Acțiune introdusă la 15 februarie 2010 — Inter IKEA Systems/OAPI — Meteor Controls (GLÄNSA)

text:
               1.5.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 113/59

         Acțiune introdusă la 15 februarie 2010 — Inter IKEA Systems/OAPI — Meteor Controls (GLÄNSA)
   (Cauza T-88/10)
   2010/C 113/91
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Inter IKEA Systems BV (Delft, Țările de Jos) (reprezentant: J. Gulliksson, lawyer)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Meteor Controls International Ltd (Cookstown, Irlanda)

      Concluziile reclamantei

               —

               Anularea Deciziei Camerei a doua de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 1 decembrie 2009 pronunțate în cauza R 529/2009-2 și

               —

               obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată, atât a celor efectuate în cadrul prezentei proceduri, cât și a celor efectuate în cadrul procedurii care s-a aflat pe rolul acestuia.

      Motivele și principalele argumente

      Solicitantul mărcii comunitare: reclamanta.

      Marca comunitară vizată: marca verbală „GLÄNSA” pentru produse din clasa 11.

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în sprijinul opoziției: cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs.

      Marca sau semnul invocat în sprijinul opoziției: marca verbală comunitară „GLANZ” înregistrată pentru produse din clasele 6, 9 și 11.

      Decizia diviziei de opoziție: respinge în întregime cererea de înregistrare a mărcii solicitate.

      Decizia camerei de recurs: respinge calea de atac.

      Motivele invocate: încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009 al Consiliului, întrucât Camera de recurs nu a efectuat o evaluare și o comparare globală corectă a mărcilor în discuție, constatând astfel în mod greșit că acestea erau similare și că, prin urmare, exista un risc de confuzie între acestea.


title: Cauza T-573/12: Acțiune introdusă la 28 decembrie 2012 — Matrix Energetics International/OAPI (MATRIX ENERGETICS)

text:
               2.3.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 63/24

         Acțiune introdusă la 28 decembrie 2012 — Matrix Energetics International/OAPI (MATRIX ENERGETICS)
   (Cauza T-573/12)
   2013/C 63/49
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Matrix Energetics International, Inc. (Lynnwood, Statele Unite) (reprezentant: R. Böhm, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea Deciziei Camerei a patra de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 25 octombrie 2012 în cauza R 56/2012-4;

               —

               obligarea Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

      Marca comunitară vizată: Marca verbală „MATRIX ENERGETICS” pentru servicii din clasa 41 — înregistrarea internațională nr. W 995 247

      Decizia examinatorului: refuză protecția înregistrării internaționale care desemnează Uniunea Europeană

      Decizia camerei de recurs: respinge calea de atac

      Motivele invocate: încălcarea articolului 7 alineatul (1) literele (b) și (c) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 al Consiliului.


title: Cauza T-98/16: Acțiune introdusă la 4 martie 2016 – Italia/Comisia

text:
               25.4.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 145/34

         Acțiune introdusă la 4 martie 2016 – Italia/Comisia
   (Cauza T-98/16)
   (2016/C 145/42)
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Reclamantă: Republica Italiană (reprezentanți: G. Palmieri, agent, S. Fiorentino și P. Gentili, avvocati dello Stato)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea Deciziei Comisiei Europene C(2015)9526 final din 23 decembrie 2015, notificată în aceeași zi, privind ajutorul de stat SA.39451 (2015/C) (ex 2015/NN) pus în executare de Italia în favoarea BANCA TERCAS (Cassa di risparmio della provincia di Teramo S.p.A.);

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În decizia în litigiu, Comisia a declarat că constituie ajutor de stat contrar articolului 108 alineatul (3) TFUE și incompatibil cu piața internă, o contribuție în cuantum total de 295,14 milioane de euro acordat în favoarea Banca Tercas par le Fondo interbancario di tutela dei depositi. Această contribuție rezultă din trei măsuri distincte: o contribuție nerambursabilă de 265 de milioane de euro (măsura 1), o garanție de 35 de milioane de euro (cu un element de ajutor estimat la 0,14 milioane de euro) destinată să acopere expunerile din credite ale Banca Tercas față de un grup italian de întreprinderi (măsura 2) și, în sfârșit, o altă contribuție nerambursabilă de de milioane de euro, destinată să acopere costurile fiscale ale operațiunii (măsura 3).
   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă patru motive.

               1.

               Primul motiv se întemeiază pe încălcarea articolului 107 alineatul (1) TFUE și pe reproducerea eronată a faptelor, în ceea ce privește natura publică a resurselor care fac obiectul măsurilor în litigiu.

                           —

                           Reclamanta arată în această privință că decizia este eronată în măsura în care califică drept resurse publice resursele utilizate de Fondo interbancario di tutela dei depositi, fără a ține seama în special de principiile afirmate de Curte în Hotărârea din 15 iulie 2004, C-354/02, Pearle și alții, și în Hotărârea din 30 mai 2013, C-677/11, Doux Élevage.

               2.

               Al doilea motiv se întemeiază pe încălcarea articolului 107 alineatul (1) TFUE și pe reproducerea eronată a faptelor, în ceea ce privește imputabilitatea față de stat a măsurilor în litigiu.

                           —

                           Reclamanta afirmă în această privință că decizia este eronată în măsura în care consideră măsurile în litigiu ca imputabile statului, fără a ține seama de faptul că acestea rezultă din decizia unui organism de drept privat precum Fondo interbancario di tutela dei depositi și că nicio autoritate publică nu a exercitat o influență abuzivă sau vreo presiune pentru a ajunge la această decizie.

               3.

               Al treilea motiv se întemeiază pe încălcarea articolului 107 alineatul (1) TFUE și pe reproducerea eronată a faptelor, în ceea ce privește acordarea unui avantaj selectiv. Aplicarea eronată a criteriului investitorului privat în economia de piață.

                           —

                           Reclamanta arată în această privință că decizia este eronată în măsura în care nu a luat în considerare faptul că măsurile în litigiu erau de asemenea conforme cu criteriul supranumit al investitorului privat în economia de piață, dat fiind că acestea rezultă a fi justificate pe plan economic pentru Fondo interbancario di tutela dei depositi în raport cu situația care ar fi rezultat de altfel din lichidarea colectivă a Banca Tercas.

               4.

               Al patrulea motiv se întemeiază pe încălcarea articolului 107 alineatul (3) litera (b) TFUE și pe reproducerea eronată a faptelor, în ceea ce privește evaluarea compatibilității ajutorului de stat pretins cu piața internă.

                           —

                           Reclamanta arată în această privință că decizia este eronată în măsura în care Comisia a săvârșit o eroare prin aceea că a considerat că măsurile în litigiu erau incompatibile cu piața internă, chiar și în ipoteza în care ar trebui să fie calificate drept ajutoare de stat.


title: Cauza C-186/06: Hotărârea Curții (Camera a doua) din 18 decembrie 2007 — Comisia Comunităților Europene/Regatul Spaniei (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Directiva 79/409/CEE — Conservarea păsărilor sălbatice — Zona irigabilă a canalului Segarra-Garrigues (Lérida))

text:
               23.2.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 51/14

         Hotărârea Curții (Camera a doua) din 18 decembrie 2007 — Comisia Comunităților Europene/Regatul Spaniei
   (Cauza C-186/06) (1)

   (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru - Directiva 79/409/CEE - Conservarea păsărilor sălbatice - Zona irigabilă a canalului Segarra-Garrigues (Lérida))
   (2008/C 51/23)
   Limba de procedură: spaniola
   Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: D. Recchia și A. Alcover San Pedro, agenți)

      Pârât: Regatul Spaniei (reprezentant: F. Díez Moreno, agent)
   Obiectul
   Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Încălcarea articolelor 2 și 3 și a articolului 4 alineatele (1) și (4) din Directiva 79/409/CEE a Consiliului din 2 aprilie 1979 privind conservarea păsărilor sălbatice (JO L 103, p. 1, Ediție specială, 15/vol. 1, p. 77) — Proiect de irigare a a zonei irigabile a canalului Segarra-Garrigues (Lérida)
   Dispozitivul

               1)

               Prin autorizarea proiectului de irigare a zonei irigabile a canalului Segarra-Garrigues, în provincia Lérida, Regatul Spaniei nu și a îndeplinit obligația care îi revine în temeiul articolului 4 alineatul (4) prima teză din Directiva 79/409/CEE a Consiliului din 2 aprilie 1979 privind conservarea păsărilor sălbatice, de a lua măsurile corespunzătoare pentru a evita ca, în zonele afectate de acest proiect, care ar fi trebuit clasificate ca arii de protecție specială, să se producă efectele negative interzise.

               2)

               Respinge acțiunea cu privire la restul motivelor.

               3)

               Fiecare parte suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 154, 1.7.2006.


title: Cauza T-53/10: Hotărârea Tribunalului din 18 octombrie 2011 — Reisenthel/OAPI — Dynamic Promotion (Cageots și paniers) [ „Desen sau model industrial comunitar — Procedură de declarare a nulității — Respingerea cererii de declarare a nulității de către divizia de anulare — Notificare prin fax a deciziei diviziei de anulare — Cale de atac în fața camerei de recurs — Memoriu în care se expun motivele căii de atac — Termen de depunere — Admisibilitatea căii de atac — Articolul 57 din Regulamentul (CE) nr. 6/2002 — Rectificarea unei decizii — Articolul 39 din Regulamentul (CE) nr. 2245/2002 — Principiul general de drept care permite retragerea unei decizii nelegale” ]

text:
               26.11.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 347/29

         Hotărârea Tribunalului din 18 octombrie 2011 — Reisenthel/OAPI — Dynamic Promotion (Cageots și paniers)
   (Cauza T-53/10) (1)

   (Desen sau model industrial comunitar - Procedură de declarare a nulității - Respingerea cererii de declarare a nulității de către divizia de anulare - Notificare prin fax a deciziei diviziei de anulare - Cale de atac în fața camerei de recurs - Memoriu în care se expun motivele căii de atac - Termen de depunere - Admisibilitatea căii de atac - Articolul 57 din Regulamentul (CE) nr. 6/2002 - Rectificarea unei decizii - Articolul 39 din Regulamentul (CE) nr. 2245/2002 - Principiul general de drept care permite retragerea unei decizii nelegale)
   2011/C 347/45
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamant: Peter Reisenthel (Gilching, Germania) (reprezentant: E.A. Busse, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentanți: inițial S. Schäffner, ulterior R. Manea și G. Schneider, agenți)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: Dynamic Promotion Co. Ltd (Bangkok, Thailanda)

      Obiectul

   Acțiune formulată, pe de o parte, împotriva Deciziei Camerei a treia de recurs a OAPI din 6 noiembrie 2009, astfel cum a fost rectificată prin Decizia din 10 decembrie 2009 (cauza R 621/2009-3), și, pe de altă parte, împotriva Deciziei Camerei a treia de recurs a OAPI din 22 martie 2010 (cauza R 621/2009-3), privind o procedură de declarare a nulității între domnul Peter Reisenthel și Dynamic Promotion Co. Ltd

      Dispozitivul

               1.

               Anulează Decizia Camerei a treia de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI) din 22 martie 2010 (cauza R 621/2009-3) în măsura în care privește cererea de rectificare formulată de domnul Peter Reisenthel la 23 decembrie 2009.

               2.

               Respinge acțiunea cu privire la restul motivelor.

               3.

               Fiecare parte suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 100, 17.4.2010


title: Cauza T-301/01: Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 9 iulie 2008 — Alitalia/Comisia Comunităților Europene ( Ajutoare de stat — Recapitalizarea Alitalia de către autoritățile italiene — Decizie de declarare a ajutorului ca fiind compatibil cu piața comună — Decizie luată ca urmare a unei hotărâri a Tribunalului de anulare a unei decizii anterioare — Admisibilitate — Încălcarea articolului 233 CE — Încălcarea articolelor 87 CE și 88 CE — Condiții de autorizare a ajutorului — Obligația de motivare )

text:
               15.8.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 209/39

         Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 9 iulie 2008 — Alitalia/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza T-301/01) (1)

   („Ajutoare de stat - Recapitalizarea Alitalia de către autoritățile italiene - Decizie de declarare a ajutorului ca fiind compatibil cu piața comună - Decizie luată ca urmare a unei hotărâri a Tribunalului de anulare a unei decizii anterioare - Admisibilitate - Încălcarea articolului 233 CE - Încălcarea articolelor 87 CE și 88 CE - Condiții de autorizare a ajutorului - Obligația de motivare’)
   (2008/C 209/65)
   Limba de procedură: italiana
   Părțile

      Reclamantă: Alitalia — Linee aeree italiane SpA (Roma, Italia) (reprezentanți: M. Siragusa, G.M. Roberti, G. Scassellati Sforzolini, F. Moretti și F. Sciaudone, avocats)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: V. Di Bucci, agent, asistați de A. Abate și G. Conte, avocats)
   Obiectul
   Cerere de anulare a Deciziei 2001/723/CE a Comisiei din 18 iulie 2001 privind recapitalizarea companiei Alitalia (JO L 271, p. 28)
   Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă Alitalia — Linee aeree italiane SpA la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 44, 16.2.2002.


title: Cauza C-405/09: Acțiune introdusă la 20 octombrie 2009 — Comisia Comunităților Europene/Republica Finlanda

text:
               19.12.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 312/25

         Acțiune introdusă la 20 octombrie 2009 — Comisia Comunităților Europene/Republica Finlanda
   (Cauza C-405/09)
   2009/C 312/40
   Limba de procedură: finlandeza

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: A. Caeiros, M. Huttunen, agenți)

      Pârâtă: Republica Finlanda

      Concluziile reclamantei

               —

               Constatarea faptului că, prin aplicarea unei practici administrative potrivit căreia resursele proprii ale Comunității nu sunt stabilite decât după acordarea unui termen de cel puțin 14 zile debitorului, în cursul căruia acesta își poate prezenta observațiile, Republica Finlanda nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolelor 2, 6 și 9-11 din Regulamentul (CEE, Euratom) nr. 1552/89 (1) și din Regulamentul (CEE, Euratom) nr. 1150/2000 (2), precum și în temeiul articolului 220 din Regulamentul (CEE) nr. 2913/92 (3). Autoritățile finlandeze nu respectă așadar, în materie de recuperare ulterioară a taxelor vamale, termenele stabilite pentru contabilizarea resurselor proprii, ceea ce determină o întârziere a plății resurselor proprii ale Comunității.

               —

               obligarea Republicii Finlanda la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

               1.

               Comisia a formulat împotriva Republicii Finlanda o acțiune privind articolele 2, 6 și 9-11 din Regulamentul (CEE, Euratom) nr. 1552/89 și din Regulamentul (CEE, Euratom) nr. 1150/2000, precum și articolul 220 din Regulamentul (CEE) nr. 2913/92. În aceasta se ridică problema momentului la care taxele vamale stabilite ulterior de autoritățile vamale trebuie înregistrate în contul resurselor proprii ale Comunității, și anume a momentului la care Comunitatea poate dispune de taxele prelevate de statul membru.

               2.

               În opinia Comisiei, Finlanda încalcă regulamentele privind resursele proprii și Codul vamal comunitar în cazul recuperării ulterioare a unei datorii vamale întrucât autoritățile finlandeze acordă debitorului un termen de cel puțin 14 zile pentru a-și prezenta observațiile. Înregistrarea în contul resurselor proprii ale Comunității ar întârzia din cauza acestei proceduri de audiere.

      (1)  Regulamentul (CEE, Euratom) nr. 1552/89 al Consiliului din 29 mai 1989 de punere în aplicare a Deciziei 88/376/CEE, Euratom privind resursele proprii ale Comunităților, JO L 155, p. 1.

      (2)  Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1150/2000 al Consiliului din 22 mai 2000 privind punerea în aplicare a Deciziei 94/728/CE, Euratom referitoare la sistemul resurselor proprii ale Comunităților, JO L 130, p. 1, Ediție specială, 01/vol. 2, p. 184.

      (3)  Regulamentul (CEE) nr. 2913/92 al Consiliului din 12 octombrie 1992 de instituire a Codului Vamal Comunitar, JO L 302, p. 1, Ediție specială, 02/vol. 5, p. 58.


title: Cauza F-12/09: Acțiune introdusă la 18 februarie 2009 — A/Comisia

text:
               16.5.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 113/45

         Acțiune introdusă la 18 februarie 2009 — A/Comisia
   (Cauza F-12/09)
   2009/C 113/94
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: A (Port-Vendres, Franța) (reprezentanți: B. Cambier, A. Paternostre, avocați)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene

      Obiectul și descrierea litigiului

   Pe de o parte, o cerere prin care se urmărește constatarea răspunderii Comisiei pentru anumite greșeli despre care reclamantul pretinde că au fost săvârșite în cazul său în cadrul procedurii desfășurate în temeiul articolului 73 din Statutul funcționarilor, precum și anularea mai multor decizii având ca obiect refuzul de a aplica în cazul reclamantului dispozițiile articolului 73 alineatul (2) litera (b) din statut, de a îi comunica o serie de documente care fac parte din dosarul său medical și de a îi rambursa anumite cheltuieli medicale. Pe de altă parte, o cerere având ca obiect repararea prejudiciului pe care reclamantul pretinde că l-a suferit.

      Concluziile reclamantului

               —

               Constatarea răspunderii Comisiei pentru greșeli pe care le-a săvârșit în cazul reclamantului în cadrul procedurii desfășurate în temeiul articolului 73 din statut și a reglementării comune „privind asigurarea împotriva riscurilor de accident și de boală profesională” ale funcționarilor Comunităților Europene;

               —

               anularea deciziilor Comisiei Europene din 8 aprilie și din 13 noiembrie 2008 având ca obiect refuzul de a aplica în cazul reclamantului dispozițiile articolului 73 alineatul (2) litera (b) din statut, de a îi comunica o serie de documente care fac parte din dosarul său medical și de a îi rambursa anumite cheltuieli medicale;

               —

               obligarea Comisiei Europene la plata imediată către reclamant a despăgubirii prevăzute la articolul 73 alineatul (2) litera (b) din statut, și anume 1 422 024 de euro, comunicarea către acesta a documentelor solicitate și rambursarea integrală a cheltuielilor medicale deja efectuate și care vor fi efectuate din cauza bolii profesionale a acestuia;

               —

               obligarea Comisiei Europene la plata către reclamant a unor dobânzi de întârziere la o rată egală cu dobânda directoare a Băncii Centrale Europene, majorată cu două puncte, pentru cuantumul despăgubirii care trebuie acordată în temeiul articolului 73 alineatul (2) litera (b) din statut, începând din luna decembrie 2004, data la care originea profesională a bolii reclamantului ar fi fost recunoscută;

               —

               obligarea Comisiei Europene la plata către reclamant, în temeiul dreptului său de reparare integrală a prejudiciului suferit și în plus față de sumele menționate anterior, suma de 1 949 689 de euro, acest cuantum corespunzând diferenței dintre cuantumul total al prejudiciului suferit și cel al despăgubirii forfetare datorate reclamantului în temeiul articolului 73 alineatul (2) litera (b) din statut;

               —

               obligarea Comisiei Europene la plata către reclamant a sumei de 25 000 de euro sau a oricărei alte sume care ar fi considerată de Tribunal adecvată pentru prejudiciul moral suferit din cauza multiplelor greșeli și nereguli săvârșite de serviciile Comisiei Europene în desfășurarea procedurilor medicale care îl vizează;

               —

               obligarea Comisiei Comunităților Europene la plata cheltuielilor de judecată.


title: Cauza T-153/16: Acțiune introdusă la 8 aprilie 2016 – Acerga/Consiliul

text:
               6.6.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 200/28

         Acțiune introdusă la 8 aprilie 2016 – Acerga/Consiliul
   (Cauza T-153/16)
   (2016/C 200/40)
   Limba de procedură: spaniola

      Părțile

      Reclamantă: Asociación de armadores de cerco de Galicia (Acerga) (Sada, Spania) (reprezentant: B. Huarte Melgar, avocat)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea Regulamentului (UE) nr. 2016/72 al Consiliului din 22 ianuarie 2016 de stabilire, pentru anul 2016, a posibilităților de pescuit pentru anumite stocuri de pește și grupuri de stocuri de pește și a Regulamentului (UE) nr. 2016/458 al Consiliului din 30 martie 2016 de modificare a Regulamentului (UE) 2016/72 în ceea ce privește anumite posibilități de pescuit;

               —

               obligarea Consiliului la plata cheltuielilor de judecată efectuate de reclamantă.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă cinci motive.

               1.

               Primul motiv întemeiat pe încălcarea principiului stabilității relative.
               În această privință, se afirmă că, prin aplicarea constantă a acelorași cote de repartizare a posibilităților de pescuit, nu se ține seama de regiunile din statele membre care au intrat în CEE cu începere din 1981, ale căror populații locale sunt (și erau la acel moment) foarte dependente de pescuit. În consecință, obiectivul stabilității relative nu este respectat. În plus, chiar dacă s-ar admite această cheie de repartizare fixă, se constată că cotele menționate au variat de-a lungul anilor, încălcându-se în acest mod criteriul de stabilitate relativă.

               2.

               Al doilea motiv întemeiat pe neluarea în considerare a obiectivului de generare de beneficii economice și sociale și de locuri de muncă, stabilit prin articolul 2, 2 § 1 PPC 2013, întrucât nu se ține seama de regiunile spaniole ale căror populații locale sunt foarte dependente de pescuit.

               3.

               Al treilea motiv întemeiat pe nerespectarea principiului nediscriminării, întrucât actele atacate aplică stabilitatea relativă în mod diferit în situații identice.

               4.

               Al patrulea motiv, întemeiat pe încălcarea principiului solidarității, garantat la articolul 3 TFUE.
               În această privință, atât repartizarea cotelor de pescuit naționale (întemeiată pe stabilitatea relativă) prevăzută de Regulamentul (UE) nr. 2016/72, cât și măsurile accesorii prin care se urmărește controlarea efortului de pescuit nu se aplică în același mod tuturor statelor membre.

               5.

               Al cincilea motiv, întemeiat pe încălcarea principiului economiei de piață deschise și liberei concurențe, precum și a libertății fundamentale a Uniunii Europene de circulație a capitalurilor.
               În această privință, se afirmă că Regulamentul (UE) nr. 2016/72 nu menționează posibilitatea comercializării cotelor de pescuit prin intermediul unor drepturi de pescuit negociabile între întreprinderile sau organizațiile de producători din statele membre ale Uniunii Europene.


title: Cauzele conexate T-424/14 şi T-425/14: Hotărârea Tribunalului din 13 noiembrie 2015 – ClientEarth/Comisia [„Acces la documente — Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 — Proiect de raport de evaluare a impactului, raport de evaluare a impactului și avizul Comitetului de evaluare a impactului — Refuzul accesului — Excepție privind protecția procesului decizional — Obligația de motivare — Obligație de a efectua o examinare concretă și individuală — Interes public superior”]

text:
               11.1.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 7/24

         Hotărârea Tribunalului din 13 noiembrie 2015 – ClientEarth/Comisia
   (Cauzele conexate T-424/14 şi T-425/14) (1)

   ([„Acces la documente - Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 - Proiect de raport de evaluare a impactului, raport de evaluare a impactului și avizul Comitetului de evaluare a impactului - Refuzul accesului - Excepție privind protecția procesului decizional - Obligația de motivare - Obligație de a efectua o examinare concretă și individuală - Interes public superior”])
   (2016/C 007/33)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: ClientEarth (Londra, Regatul Unit) (reprezentanţi: O. Brouwer, F. Heringa şi J. Wolfhagen, avocaţi)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: F. Clotuche-Duvieusart şi M. Konstantinidis, agenţi)

      Obiectul

   Cerere de anulare a deciziei Comisiei din 1 aprilie 2014 de respingere a cererii de acces la un raport de evaluare a impactului privind un proiect de instrument obligatoriu de definire a cadrului strategic al procedurilor de inspecție și de supraveghere bazate pe riscuri și referitoare la legislația de mediu a Uniunii Europene, precum și la un aviz al Comitetului de evaluare a impactului și, pe de altă parte, o cerere de anulare a deciziei Comisiei din 3 aprilie 2014 de respingere a accesului la un proiect de raport de evaluare a impactului privind accesul la justiție în domeniul mediului la nivelul statelor membre în domeniul politicii de mediu a Uniunii și la un aviz al Comitetului de evaluare a impactului

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunile.

               2)

               ClientEarth suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și cheltuielile de judecată efectuate de Comisia Europeană.

      (1)  JO C 303, 8.9.2014.


title: Cauza C-532/13: Cerere de decizie preliminară introdusă de Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Ungaria) la 9 octombrie 2013 — Sofia Zoo/Országos Környezetvédelmi, Természetvédelmi és Vízügyi Főfelügyelőség

text:
               18.1.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 15/5

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Ungaria) la 9 octombrie 2013 — Sofia Zoo/Országos Környezetvédelmi, Természetvédelmi és Vízügyi Főfelügyelőség
   (Cauza C-532/13)
   2014/C 15/06
   Limba de procedură: maghiara

      Instanța de trimitere

   Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Sofia Zoo

      Pârât: Országos Környezetvédelmi, Természetvédelmi és Vízügyi Főfelügyelőség

      Întrebările preliminare

               1.

               Permisele și certificatele vizate la articolul 11 alineatul (2) litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 338/97 (1) al Consiliului trebuie considerate nule numai cu privire la exemplarele afectate în mod efectiv de o cauză de nulitate sau trebuie considerate de asemenea nule cu privire la celelalte specii cuprinse în permis sau certificat?

               2.

               Toate exemplarele vizate la articolul 11 alineatul (2) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 338/97 al Consiliului cuprinse în permisele și certificatele considerate nule în conformitate cu litera (a) trebuie să facă obiectul unui sechestru și pot fi confiscate exemplarele sau numai acelea afectate în mod efectiv de cauza de nulitate?

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 338/97 al Consiliului din 9 decembrie 1996 privind protecția speciilor faunei și florei sălbatice prin controlul comerțului cu acestea (JO L 61, p. 1, Ediție specială, 15/vol. 3, p. 239).


title: Cauza C-504/11 P: Ordonanța președintelui Curții din 8 mai 2012 — ThyssenKrupp Ascenseurs Luxembourg Sàrl/Comisia Europeană

text:
               6.10.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 303/21

         Ordonanța președintelui Curții din 8 mai 2012 — ThyssenKrupp Ascenseurs Luxembourg Sàrl/Comisia Europeană
   (Cauza C-504/11 P) (1)

   2012/C 303/39
   Limba de procedură: germana
   Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 347, 26.11.2011.


title: Cauza C-307/10: Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 19 iunie 2012 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de The Person Appointed by the Lord Chancellor — Regatu Unit) — The Chartered Institute of Patent Attorneys/Registrar of Trade Marks (Mărci — Apropierea legislațiilor statelor membre — Directiva 2008/95/CE — Identificarea produselor sau a serviciilor pentru care este solicitată protecția mărcii — Cerințe de claritate și de precizie — Utilizarea titlurilor claselor din Clasificarea de la Nisa în vederea înregistrării mărcilor — Admisibilitate — Întinderea protecției conferite de marcă)

text:
               18.8.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 250/2

         Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 19 iunie 2012 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de The Person Appointed by the Lord Chancellor — Regatu Unit) — The Chartered Institute of Patent Attorneys/Registrar of Trade Marks
   (Cauza C-307/10) (1)

   (Mărci - Apropierea legislațiilor statelor membre - Directiva 2008/95/CE - Identificarea produselor sau a serviciilor pentru care este solicitată protecția mărcii - Cerințe de claritate și de precizie - Utilizarea titlurilor claselor din Clasificarea de la Nisa în vederea înregistrării mărcilor - Admisibilitate - Întinderea protecției conferite de marcă)
   2012/C 250/02
   Limba de procedură: engleza

      Instanța de trimitere

   The Person Appointed by the Lord Chancellor

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamant: The Chartered Institute of Patent Attorneys

      Pârât: Registrar of Trade Marks

      Obiectul

   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — The Appointed Person by the Lord Chancellor — Interpretarea Directivei 2008/95/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 22 octombrie 2008 de apropiere a legislațiilor statelor membre cu privire la mărci (JO L 299, p. 25) — Clasificarea produselor sau a serviciilor în vederea înregistrării — Gradul de claritate și precizie necesar în ceea ce privește identificarea produselor sau a serviciilor desemnate de o marcă

      Dispozitivul

   Directiva 2008/95/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 22 octombrie 2008 de apropiere a legislațiilor statelor membre cu privire la mărci trebuie interpretată în sensul că impune ca produsele sau serviciile pentru care se solicită protecția prin intermediul mărcii să fie identificate de solicitant în mod suficient de clar și de precis pentru a permite autorităților competente și operatorilor economici să stabilească numai pe această bază întinderea protecției conferite de marcă.
   Directiva 2008/95 trebuie interpretată în sensul că nu se opune utilizării indicațiilor generale din titlurile claselor din clasificarea prevăzută la articolul 1 din Aranjamentul de la Nisa privind clasificarea internațională a produselor și serviciilor în vederea înregistrării mărcilor, adoptat la Conferința diplomatică de la Nisa la 15 iunie 1957, revizuit ultima dată la Geneva la 13 mai 1977 și modificat la 28 septembrie 1979, pentru a identifica produsele și serviciile pentru care se solicită protecția prin intermediul mărcii, cu condiția ca o astfel de identificare să fie suficient de clară și de precisă.
   Solicitantul unei mărci naționale care utilizează toate indicațiile generale din titlul unei anumite clase din clasificarea prevăzută la articolul 1 din Aranjamentul de la Nisa menționat anterior pentru a identifica produsele sau serviciile pentru care este solicitată protecția prin intermediul mărcii trebuie să precizeze dacă cererea sa vizează toate produsele sau serviciile repertoriate în lista alfabetică a acestei clase sau numai unele dintre aceste produse sau servicii. În cazul în care cererea ar face referire numai la anumite produse sau servicii dintre cele menționate, solicitantul este obligat să precizeze care produse sau servicii din clasa respectivă sunt vizate.

      (1)  JO C 246, 11.9.2010.


title: Cauza C-567/11: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Tribunal Supremo (Spania) la 14 noiembrie 2011 — Gas Natural SDG, S.A./Endesa, S.A., Iberdrola, S.A., Hidroeléctrica del Cantábrico, S.A. y Administración del Estado

text:
               11.2.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 39/8

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Tribunal Supremo (Spania) la 14 noiembrie 2011 — Gas Natural SDG, S.A./Endesa, S.A., Iberdrola, S.A., Hidroeléctrica del Cantábrico, S.A. y Administración del Estado
   (Cauza C-567/11)
   2012/C 39/14
   Limba de procedură: spaniola

      Instanța de trimitere

   Tribunal Supremo (Spania)

      Părțile din acțiunea principală

      Recurentă: Gas Natural SDG, S.A.

      Intimate: Endesa, S.A., Iberdrola, S.A., Hidroeléctrica del Cantábrico, S.A. și Administración del Estado

      Întrebarea preliminară

   Articolul 10 din Directiva 2003/87/CE (1) a Parlamentului European și a Consiliului din 13 octombrie 2003 de stabilire a unui sistem de comercializare a cotelor de emisie de gaze cu efect de seră în cadrul Comunității și de modificare a Directivei 96/61/CE a Consiliului poate fi interpretat în sensul că nu se opune aplicării unor măsuri legislative naționale precum cele analizate în prezenta procedură, al căror obiect și efect este de a diminua remunerația pentru activitatea de producție a energiei electrice cu o sumă echivalentă cu valoarea cotelor de emisie de gaze cu efect de seră alocate cu titlu gratuit în perioada corespunzătoare?

      (1)  JO L 275, p. 32, Ediție specială, 15/vol. 10, p. 78.


title: Cauza T-195/14: Acțiune introdusă la 19 martie 2014 – Compagnie des gaz de pétrole Primagaz/OAPI – Reeh (PRIMA KLIMA)

text:
               10.6.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 175/48

         Acțiune introdusă la 19 martie 2014 – Compagnie des gaz de pétrole Primagaz/OAPI – Reeh (PRIMA KLIMA)
   (Cauza T-195/14)
   2014/C 175/66
   Limba în care a fost formulată acțiunea: franceza

      Părțile

      Reclamantă: Compagnie des gaz de pétrole Primagaz SA (Paris, Franța) (reprezentant: D. Régnier, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Gerhard Reeh (Radnice, Republica Cehă)

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               Anularea Deciziei Camerei întâi de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne din 7 ianuarie 2014 în cauza R 2304/2012-1

      Motivele și principalele argumente

      Solicitantul mărcii comunitare: Gerhard Reeh

      Marca comunitară vizată: marca figurativă care cuprinde elementele verbale „PRIMA KLIMA” pentru produse și servicii din clasele 11 și 42

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în procedura opoziției: reclamanta

      Marca sau semnul invocat: marca figurativă care cuprinde elementul verbal „PRIMAGAZ” și mărcile verbale naționale „PRIMALOTISSEMENT”, „PRIMACOMPTEUR”, „PRIMAVILLAGE”, „PRIMAFAMILLE”, „PRIMAPAC”, „PRIMAENERGY”, „PRIMA CHAUFFAGE”, „PRIMA CLIM”, „PRIMAGRILL” și „PRIMAWATT” pentru produse din clasa 11

      Decizia diviziei de opoziție: respinge opoziția

      Decizia camerei de recurs: respinge calea de atac

      Motivele invocate: încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (1b) din Regulamentul nr. 207/2009


title: Cauza C-275/13: Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunal Supremo (Spania) la 21 mai 2013 — Elcogás, SA/Administración del Estado și Iberdrola, SA

text:
               3.8.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 226/2

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunal Supremo (Spania) la 21 mai 2013 — Elcogás, SA/Administración del Estado și Iberdrola, SA
   (Cauza C-275/13)
   (2013/C 226/04)
   Limba de procedură: spaniola

      Instanța de trimitere

   Tribunal Supremo

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Elcogás, SAâ

      Pârâte: Administración del Estado și Iberdrola, SA

      Întrebările preliminare

   Interpretarea articolului 107 alineatul (1) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, precum și a jurisprudenței Curții de Justiție a Uniunii Europene referitoare la acest articol (în special Hotărârile pronunțate în cauzele C-379/98 (1) și C-206/06 (2)), permite să se considere că reprezintă „ajutoare acordate de un stat membru sau prin intermediul resurselor de stat” sumele anuale alocate societății Elcogás, ca proprietar al unei instalații speciale de producție de energie electrică, în temeiul planurilor de viabilitate extraordinare adoptate de Consiliul de Miniștri în favoarea acesteia, în condițiile în care perceperea acestor sume intră în categoria generală a „costurilor permanente ale sistemului de energie electrică” care sunt plătite de toți utilizatorii și transferate operatorilor din sectorul energiei electrice prin lichidări succesive [OR 13] pe care le efectuează Comisión Nacional de Energía în conformitate cu criterii legale prestabilite și fără putere discreționară?

      (1)  Rec. 2001, p. I-2099.

      (2)  Rep. 2008, p. I-5497.


title: Cauza C-602/10: Hotărârea Curții (Camera a patra) din 12 iulie 2012 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Judecătoria Călărași — România) — SC Volksbank România SA/Autoritatea Națională pentru Protecția Consumatorilor — Comisariatul Județean pentru Protecția Consumatorilor Călărași (CJPC) (Protecția consumatorilor — Contracte de credit pentru consumatori — Directiva 2008/48/CE — Articolele 22, 24 și 30 — Reglementare națională menită să transpună această directivă — Aplicabilitate în privința unor contracte care nu sunt incluse în domeniul de aplicare material și temporal al directivei menționate — Obligații care nu sunt prevăzute de aceeași directivă — Limitarea comisioanelor bancare ce pot fi percepute de creditor — Articolele 56 TFUE, 58 TFUE și 63 TFUE — Obligație de a institui, în dreptul național, proceduri de soluționare extrajudiciară a litigiilor adecvate și eficiente)

text:
               22.9.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 287/6

         Hotărârea Curții (Camera a patra) din 12 iulie 2012 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Judecătoria Călărași — România) — SC Volksbank România SA/Autoritatea Națională pentru Protecția Consumatorilor — Comisariatul Județean pentru Protecția Consumatorilor Călărași (CJPC)
   (Cauza C-602/10) (1)

   (Protecția consumatorilor - Contracte de credit pentru consumatori - Directiva 2008/48/CE - Articolele 22, 24 și 30 - Reglementare națională menită să transpună această directivă - Aplicabilitate în privința unor contracte care nu sunt incluse în domeniul de aplicare material și temporal al directivei menționate - Obligații care nu sunt prevăzute de aceeași directivă - Limitarea comisioanelor bancare ce pot fi percepute de creditor - Articolele 56 TFUE, 58 TFUE și 63 TFUE - Obligație de a institui, în dreptul național, proceduri de soluționare extrajudiciară a litigiilor adecvate și eficiente)
   2012/C 287/09
   Limba de procedură: româna

      Instanța de trimitere

   Judecătoria Călărași

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: SC Volksbank România SA

      Pârâtă: Autoritatea Națională pentru Protecția Consumatorilor — Comisariatul Județean pentru Protecția Consumatorilor Călărași (CJPC)

      Obiectul

   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Judecătoria Călărași — Interpretarea articolului 22 alineatul (1), a articolului 24 alineatul (1), a articolului 30 alineatul (1) din Directiva 2008/48/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 23 aprilie 2008 privind contractele de credit pentru consumatori și de abrogare a Directivei 87/102/CEE a Consiliului (JO L 133, p. 66) — Interpretarea articolelor 56 TFUE și 58 TFUE și a articolului 63 alineatul (1) TFUE — Aplicare rationae temporis a legislației naționale de transpunere — Nerespectarea obligației de a asigura proceduri adecvate și eficiente de soluționare pe cale extrajudiciară a litigiilor — Aplicare rationae materiae a legislației naționale de transpunere — Obligații suplimentare în sarcina instituțiilor de credit, neprevăzute de directivă

      Dispozitivul

               1.

               Articolul 22 alineatul (1) din Directiva 2008/48/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 23 aprilie 2008 privind contractele de credit pentru consumatori și de abrogare a Directivei 87/102/CEE a Consiliului trebuie interpretat în sensul că nu se opune ca o măsură națională menită să transpună această directivă în dreptul intern să includă în domeniul său de aplicare material contracte de credit, precum cele în discuție în acțiunea principală, având ca obiect acordarea unui credit garantat cu un bun imobil, în pofida faptului că astfel de contracte sunt excluse în mod expres din domeniul de aplicare material al directivei menționate în temeiul articolului 2 alineatul (2) litera (a) din aceasta.

               2.

               Articolul 30 alineatul (1) din Directiva 2008/48 trebuie interpretat în sensul că nu se opune ca o măsură națională menită să transpună această directivă în dreptul intern să definească domeniul său de aplicare temporal astfel încât respectiva măsură să se aplice și unor contracte de credit precum cele în discuție în acțiunea principală, care sunt excluse din domeniul de aplicare material al acestei directive și care erau în derulare la data intrării în vigoare a măsurii naționale menționate.

               3.

               Articolul 22 alineatul (1) din Directiva 2008/48 trebuie interpretat în sensul că nu se opune ca o măsură națională menită să transpună această directivă în dreptul intern să impună instituțiilor de credit obligații, care nu sunt prevăzute de directiva menționată, în ceea ce privește tipurile de comisioane pe care acestea le pot percepe în cadrul unor contracte de credit de consum care intră în domeniul de aplicare al respectivei măsuri.

               4.

               Normele din Tratatul FUE în materie de liberă prestare a serviciilor trebuie interpretate în sensul că nu se opun unei dispoziții de drept național prin care instituțiilor de credit li se interzice să perceapă anumite comisioane bancare.

               5.

               Articolul 24 alineatul (1) din Directiva 2008/48 trebuie interpretat în sensul că nu se opune unei norme ce face parte din măsura națională menită să transpună această directivă care, în materie de litigii având ca obiect credite de consum, permite consumatorilor să se adreseze direct unei autorități de protecție a consumatorilor, care, în continuare, poate aplica sancțiuni instituțiilor de credit pentru încălcarea acestei măsuri naționale, fără să aibă obligația de a recurge în prealabil la procedurile de soluționare extrajudiciară prevăzute de legislația națională pentru asemenea litigii.

      (1)  JO C 89, 19.3.2011.


title: Cauza T-321/13: Ordonanța Tribunalului din 26 martie 2014  – Adorisio şi alţii/Comisia ( „Acțiune în anulare — Ajutoare de stat — Ajutoare acordate băncilor în timpul crizei — Recapitalizarea SNS Reaal și SNS Bank — Decizie prin care ajutorul este declarat compatibil cu piața internă — Exproprierea deținătorilor de obligațiuni subordonate — Lipsa interesului de a exercita acţiunea — Lipsa calității procesuale active — Inadmisibilitate vădită” )

text:
               26.5.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 159/27

         Ordonanța Tribunalului din 26 martie 2014 – Adorisio şi alţii/Comisia
   (Cauza T-321/13) (1)

   ((„Acțiune în anulare - Ajutoare de stat - Ajutoare acordate băncilor în timpul crizei - Recapitalizarea SNS Reaal și SNS Bank - Decizie prin care ajutorul este declarat compatibil cu piața internă - Exproprierea deținătorilor de obligațiuni subordonate - Lipsa interesului de a exercita acţiunea - Lipsa calității procesuale active - Inadmisibilitate vădită”))
   2014/C 159/37
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamanţi: Stefania Adorisio (Roma, Italia) și ceilalți 363 de reclamanți ale căror nume figurează în anexa la ordonanță (reprezentanţi: F. Sciaudone, L. Dezzani, R. Sciaudone, S. Frazzani şi D. Contini, avocaţi)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: L. Flynn şi P.-J. Loewenthal, agenţi)

      Obiectul

   Cerere de anulare a Deciziei C (2013) 1053 final a Comisiei din 22 februarie 2013 privind ajutorul de stat SA.35382 (2013/N) – Regatul Țărilor de Jos – (Rescue SNS REAAL 2013).

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea ca vădit inadmisibilă.

               2)

               Obligă pe doamna Stefania Adorisio și pe ceilalți 363 de reclamanți care figurează în anexă la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 233, 10.8.2013.


title: Cauza F-104/07: Acțiune introdusă la 8 octombrie 2007 — Hoppenbrouwers/Comisia Comunităților Europene

text:
               24.11.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 283/46

         Acțiune introdusă la 8 octombrie 2007 — Hoppenbrouwers/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza F-104/07)
   (2007/C 283/83)
   Limba de procedură: franceza
   Părțile

      Reclamantă: Micheline Hoppenbrouwers (Dilbeek, Belgia) (reprezentant: L. Vogel, avocat)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene
   Concluziile reclamantei

               —

               Anularea deciziei adoptate de autoritatea abilitată să încheie contractele de muncă (AAIC) la 25 iunie 2007 prin care a fost respinsă reclamația formulată de reclamantă la 16 martie 2007 împotriva deciziei administrative notificate la 18 decembrie 2006, prin care se refuză angajarea reclamantei în calitate de agent contractual în temeiul articolului 2 alineatul (1) din anexa la Regimul aplicabil celorlalți agenți (RAA);

               —

               în măsura în care este necesar, anularea deciziei menționate din 18 decembrie 2006;

               —

               obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   Primul motiv al acțiunii se întemeiază pe încălcarea articolului 82 alineatul (3) litera (d) din RAA, a articolului 83 din RAA, a articolului 33 din Statutul funcționarilor Comunităților Europene, a articolului 2 alineatul (1) din anexa la RAA, precum și pe eroarea vădită de apreciere.
   Reclamanta amintește mai întâi că administrația a refuzat să îi ofere un contract de agent contractual pe perioadă nedeterminată din cauza împrejurării că aceasta se afla în incapacitate de muncă temporară la 1 mai 2005, aceasta dată reprezentând, potrivit AAIC, ultimul termen la care trebuiau să intre în vigoare contractele de agent contractual încheiate în baza măsurilor tranzitorii prevăzute de articolul 2 alineatul (1) din anexa la RAA. Reclamanta subliniază că numai o incapacitate permanentă ar fi justificat respingerea candidaturii sale.
   Al doilea motiv al acțiunii se întemeiază pe o încălcare a principiului nediscriminării, în măsura în care reclamanta ar fi, fără justificare legală și rezonabilă, defavorizată pe nedrept în raport cu alte persoane care, după ce au lucrat precum reclamanta în creșele Comisiei în temeiul unui contract de drept belgian, au beneficiat de un contract de agent contractual pe perioadă nedeterminată.


title: Cauza C-205/13: Cerere de decizie preliminară introdusă de Hoge Raad der Nederlanden (Țările de Jos) la 18 aprilie 2013 — Hauck GmbH & Co. KG/Stokke A/S și alții

text:
               29.6.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 189/7

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Hoge Raad der Nederlanden (Țările de Jos) la 18 aprilie 2013 — Hauck GmbH & Co. KG/Stokke A/S și alții
   (Cauza C-205/13)
   2013/C 189/13
   Limba de procedură: olandeza

      Instanța de trimitere

   Hoge Raad der Nederlanden

      Părțile din procedura principală

      Recurentă: Hauck GmbH & Co. KG

      Intimați: Stokke A/S, Stokke Nederland BV, Peter Opsvik, Peter Opsvik A/S

      Întrebările preliminare

               1.

                           (a)

                           Motivul de refuz sau de nulitate prevăzut la articolul 3 alineatul (1) litera (e) punctul (i) din Directiva 89/104/CEE (1), în versiunea codificată prin Directiva 2008/95/CE (2), potrivit căruia mărcile figurative nu pot fi constituite exclusiv din forma unui produs, care este impusă chiar de natura produsului, se referă la o formă care este indispensabilă pentru funcționalitatea unui produs sau poate fi vorba despre o asemenea formă deja dacă produsul dispune de una sau mai multe caracteristici funcționale esențiale pe care consumatorul le-ar putea căuta și la produsele concurenților?

                           (b)

                           Cum trebuie interpretată dispoziția menționată, dacă niciuna dintre aceste alternative nu este corectă?

               2.

                           (a)

                           Motivul de refuz sau de nulitate a înregistrării prevăzut la articolul 3 alineatul (1) litera (e) punctul (iii) din Directiva 89/104/CEE, în versiunea codificată prin Directiva 2008/95/CE, conform căruia mărcile (figurative) nu trebuie să fie constituite exclusiv dintr-o formă care dă valoare substanțială produsului, se referă la motivul (sau la motivele) pentru decizia de a cumpăra a publicului vizat?

                           (b)

                           O „formă care dă valoare substanțială produsului” în sensul prevederii citate există numai atunci când această formă trebuie considerată ca fiind valoarea principală sau dominantă în comparație cu alte valori (precum, de exemplu, siguranța, confortul și utilitatea la saunele pentru copii), sau se poate vorbi despre această formă și atunci când produsul mai are, pe lângă această valoare, și alte valori care trebuie considerate substanțiale?

                           (c)

                           Pentru soluționarea întrebărilor 2. a și 2. b este decisivă opinia majorității publicului vizat sau instanțele pot stabili că deja opinia unei părți a publicului este suficientă pentru a aprecia valoarea în cauză ca fiind „substanțială” în sensul prevederii menționate mai sus?

                           (d)

                           În eventualitatea în care se răspunde la întrebarea 2. c în sensul menționat mai sus, ce cerință trebuie stabilită în ceea ce privește dimensiunea părții publicului relevant?

               3.

               Articolul 3 alineatul (1) din Directiva 89/104/CEE, în versiunea codificată prin Directiva 2008/95/CE, trebuie interpretat în sensul că motivul de excludere prevăzut la litera (e) există și atunci când marca figurativă conține un semn în privința căruia se aplică punctul (i) și care în rest intră sub incidența punctului (iii)?

      (1)  Prima Directivă 89/104/CEE a Consiliului din 21 decembrie 1988 de apropiere a legislațiilor statelor membre cu privire la mărci (JO 1989, L 40, p. 1, Ediție specială, 17/vol. 1, p. 92).

      (2)  Directiva 2008/95/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 22 octombrie 2008 de apropiere a legislațiilor statelor membre cu privire la mărci (JO L 299, p. 25).


title: Cauza T-229/10: Ordonanța Tribunalului din 28 octombrie 2010 — Babcock Noell/Entreprise commune Fusion for Energy

text:
               18.12.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 346/58

         Ordonanța Tribunalului din 28 octombrie 2010 — Babcock Noell/Entreprise commune Fusion for Energy
   (Cauza T-229/10) (1)

   ()
   2010/C 346/116
   Limba de procedură: engleza
   Președintele Camerei a cincea a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 234, 28.8.2010.


title: Cauza T-391/16: Acțiune introdusă la 19 iulie 2016 – Ayuntamiento de Madrid/Comisia

text:
               5.9.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 326/32

         Acțiune introdusă la 19 iulie 2016 – Ayuntamiento de Madrid/Comisia
   (Cauza T-391/16)
   (2016/C 326/55)
   Limba de procedură: spaniola

      Părțile

      Reclamant: Ayuntamiento de Madrid (Spania) (reprezentant: F. Zunzunegui Pastor, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamantul solicită Tribunalului:

               —

               declararea acţiunii ca fiind admisibilă şi admiterea motivelor de anulare prezentate în cererea introductivă;

               —

               declararea ca fiind nul şi neavenit a Regulamentului (UE) 2016/646 al Comisiei din 20 aprilie 2016 de modificare a Regulamentului (CE) nr. 692/2008 în ceea ce privește emisiile provenind de la vehiculele ușoare pentru pasageri și de la vehiculele ușoare comerciale (Euro 6), care face obiectul acţiunii;

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamantul invocă trei motive.

               1.

               Primul motiv, întemeiat pe nulitatea regulamentului atacat pentru necompetenţă, ca urmare a utilizării inadecvate de către Comisie a procedurii de reglementare cu control.
               Reclamantul invocă în această privinţă încălcarea, de către Comisie, a articolului 5 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 715/2007 al Parlamentului European și al Consiliului din 20 iunie 2007 privind omologarea de tip a autovehiculelor în ceea ce privește emisiile provenind de la vehiculele ușoare pentru pasageri și de la vehiculele ușoare comerciale (Euro 5 și Euro 6) și privind accesul la informațiile referitoare la repararea și întreținerea vehiculelor (JO 2007, L 171, p. 1).
               Reclamantul invocă de asemenea faptul că, în măsura în care regulamentul atacat instituie un sistem european de praguri noi de emisii de NOx, mai ridicate, acesta modifică un element esenţial al actului de bază, astfel încât Comisia nu a respectat cerinţele de formă prevăzute pentru adoptarea sa, încălcând normele fundamentale de procedură.

               2.

               Al doilea motiv, întemeiat pe încălcarea normelor de drept primar şi de drept derivat, precum şi a principiilor generale ale dreptului Uniunii Europene.
               Reclamantul invocă faptul că regulamentul atacat încalcă dispoziţiile articolelor 3, 11, 114 alineatul (3) şi 191 TFUE, precum şi ale articolelor 35-37 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene.
               Reclamantul susţine de asemenea că regulamentul atacat:

                           —

                           încalcă dispoziţiile Directivei 2008/50/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 21 mai 2008 privind calitatea aerului înconjurător și un aer mai curat pentru Europa (JO 2008, L 152, p. 1), în ceea ce priveşte limitarea nivelurilor maxime de emisii de azot pentru vehiculele diesel;

                           —

                           încalcă articolul 4 din Regulamentul nr. 715/2007, citat anterior;

                           —

                           încalcă de asemenea Regulamentul (CE) nr. 692/2008 al Comisiei din 18 iulie 2008 de punere în aplicare și modificare a Regulamentului (CE) nr. 715/2007 al Parlamentului European și al Consiliului privind omologarea de tip a autovehiculelor în ceea ce privește emisiile provenind de la vehiculele ușoare pentru pasageri și de la vehiculele ușoare comerciale (Euro 5 și Euro 6) și privind accesul la informațiile referitoare la repararea și întreținerea vehiculelor (JO 2008, L 199, p. 1).

               3.

               Al treilea motiv, întemeiat pe existenţa unui abuz de putere:

                           —

                           întrucât există indicii obiective, pertinente şi concordante cu privire la faptul că scopul urmărit de Comisie prin regulamentul atacat, de a creşte valorile limită ale emisiilor de NOx provenind de la vehiculele uşoare pentru pasageri şi de la vehiculele uşoare comerciale, nu coincide nici cu scopul menţionat în dreptul Uniunii Europene, nici cu scopul declarat de Comisia însăşi;

                           —

                           întrucât a fost eludată procedura specifică prevăzută de TFUE pentru a răspunde circumstanţelor cauzei. În măsura în care Comisia a urmat procedura de reglementare cu control, iar nu procedura legislativă ordinară, aceasta a săvârşit o încălcare a normelor fundamentale de procedură în cadrul procedurii de adoptare a regulamentului atacat, care este afectat de necompetenţă;

                           —

                           în sfârşit, întrucât regulamentul menţionat nu răspunde nici interesului comunitar.


title: Cauza T-59/13 P: Recurs introdus la 30 ianuarie 2013 de BT împotriva Ordonanței Tribunalului Funcției Publice din 3 decembrie 2012 în cauza F-45/12 BT/Comisia

text:
               20.4.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 114/37

         Recurs introdus la 30 ianuarie 2013 de BT împotriva Ordonanței Tribunalului Funcției Publice din 3 decembrie 2012 în cauza F-45/12 BT/Comisia
   (Cauza T-59/13 P)
   2013/C 114/59
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Recurentă: BT (București, România) (reprezentant: N. Visan, avocat)

      Cealaltă parte din procedură: Comisia Europeană

      Concluziile recurentei

   Recurenta solicită Tribunalului:

               —

               anularea Ordonanței Tribunalului Funcției Publice din 3 decembrie 2012 în cauza F-45/12;

               —

               rejudecarea cauzei și admiterea acțiunii formulate de reclamanta-recurentă și

               —

               obligarea pârâtei-intimată la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea recursului, recurenta invocă șapte motive.

               1.

               Primul motiv, întemeiat pe încălcarea unuia dintre principiile care guvernează procedura administrativă, principiul rolului activ, întrucât Tribunalul Funcției Publice a considerat că cererea introductivă nu cuprindea motivele invocate, fără să verifice din oficiu legalitatea deciziei atacate în primă instanță care nu ar fi trebuit să se limiteze la motivele invocate de reclamantă.

               2.

               Al doilea motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 6 paragraful 1 și a articolului 47 primul și al doilea paragraf din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene. Încălcarea principiului „accesului la justiție” și a principiului imparțialității instanței, întrucât Tribunalul Funcției Publice a respins acțiunea recurentei ca vădit inadmisibilă fără să i se dea posibilitatea să îndrepte și/sau să completeze cererea introductivă, un drept prevăzut și recunoscut nu numai în legislația oricărui stat european, dar și de instanțele europene (de exemplu Curtea Europeană a Drepturilor Omului).

               3.

               Al treilea motiv, întemeiat pe încălcarea dreptului de „acces la justiție” care se concretizează și prin respingerea de către Tribunal a dreptului de a depune un memoriu în replică la memoriul în apărare al pârâtei — și aceasta în condițiile în care reclamanta-intimată a solicitat expres un al doilea schimb de memorii. Neacordarea acestui drept (de a depune memoriul în replică) a privat recurenta de posibilitatea de a îndrepta neregularitatea invocată de Tribunal, și acesta la momentul la care recurenta nu mai putea formula o nouă acțiune care să respecte cerințele legale deoarece termenul de introducere a unei acțiuni a expirat (articolul 78 din Regulamentul de procedură al Tribunalului Funcției Publice).

               4.

               Al patrulea motiv, întemeiat pe încălcarea principiului referitor la dreptul de a susține cauza în fața unei instanțe și pe încălcarea principiului caracterului public al ședințelor de judecată, întrucât nu a existat o ședință publică; acest principiu este prevăzut de Regulamentul de procedură al Tribunalului Funcției Publice și de articolul 6 paragraful 1 din Convenția europeană a drepturilor omului.

               5.

               Al cincilea motiv, întemeiat pe încălcarea principiului caracterului echitabil al judecății, întrucât Tribunalul Funcției Publice nu a ascultat recurenta cu privire la cauza inadmisibilității acțiunii formulate (articolul 6 paragraful 1 din Convenția europeană a drepturilor omului).

               6.

               Al șaselea motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 21 primul paragraf din Statutul Curții de Justiție și a articolului 44 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul de procedură al Tribunalului, întrucât Tribunalul Funcției Publice a aplicat în realitate o „normă de cristalizare a procedurii jurisdicționale” apreciind că cererea introductivă nu cuprinde motivele invocate.

               7.

               Al șaptelea motiv, întemeiat pe faptul că obligarea recurentei la plata cheltuielilor de judecată în condițiile în care Tribunalul nu s-a pronunțat pe fondul cauzei, în situația în care recurenta este în prezent un caz social ca urmare a consecințelor încetării contractului de muncă încheiat cu Comisia Europeană, încalcă articolul 89 alineatul (6) din Regulamentul de procedură al Tribunalului Funcției Publice „[c]heltuielile de judecată rămân la aprecierea Tribunalului în cazul în care acesta nu se pronunță asupra fondului cauzei”.