title: Cauza C-194/07: Ordonanța președintelui Curții din 23 mai 2008 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Consiglio di Stato — Italia) — SAVA e C. Srl, SIEME Srl, GRADED SpA/Mostra d'Oltremare SpA, Cofathec Servizi SpA și alții

text:
               15.8.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 209/38

         Ordonanța președintelui Curții din 23 mai 2008 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Consiglio di Stato — Italia) — SAVA e C. Srl, SIEME Srl, GRADED SpA/Mostra d'Oltremare SpA, Cofathec Servizi SpA și alții
   (Cauza C-194/07) (1)

   (2008/C 209/61)

      Limba de procedură: italiana

   Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 140, 23.6.2007.


title: Cauza T-250/06 P: Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 22 mai 2008 — Ott și alții/Comisia Comunităților Europene (Recurs — Recurs incident — Admisibilitate — Funcție publică — Funcționari — Promovare — Exercițiul de promovare 2004 — Atribuirea de puncte de prioritate — Dispoziții generale de punere în aplicare a articolului 45 din Statutul funcționarilor — Excepția de nelegalitate — Substituire de motive — Recurs în parte nefondat și în parte fondat — Litigiu în stare de judecată — Respingerea acțiunii)

text:
               5.7.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 171/32

         Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 22 mai 2008 — Ott și alții/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza T-250/06 P) (1)

   (Recurs - Recurs incident - Admisibilitate - Funcție publică - Funcționari - Promovare - Exercițiul de promovare 2004 - Atribuirea de puncte de prioritate - Dispoziții generale de punere în aplicare a articolului 45 din Statutul funcționarilor - Excepția de nelegalitate - Substituire de motive - Recurs în parte nefondat și în parte fondat - Litigiu în stare de judecată - Respingerea acțiunii)
   (2008/C 171/57)
   Limba de procedură: franceza
   Părțile

      Recurenți: Martial Ott (Oberanven, Luxemburg); Fernando Lopez Tola (Luxemburg, Luxemburg) și Francis Weiler (Itzig, Luxemburg) (reprezentant: F. Frabetti, avocat)

      Cealaltă parte în proces: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: C. Berardis-Kayser și D. Martin, agenți)
   Obiectul
   Recurs formulat împotriva Ordonanței Tribunalului Funcției Publice a Uniunii Europene (Camera a doua) din 30 iunie 2006, Ott și alții/Comisia (F-87/05, nepublicată încă în Recueil), având ca obiect anularea acestei ordonanțe.
   Dispozitivul

               1)

               Anulează Ordonanța Tribunalului Funcției Publice (Camera a doua) din 30 iunie 2006, Ott și alții/Comisia (F-87/05), în măsura în care prin aceasta s-a respins acțiunea formulată de domnul Francis Weiler.

               2)

               Respinge recursul cu privire la restul motivelor.

               3)

               Respinge recursul incident.

               4)

               Respinge acțiunea formulată în fața Tribunalului Funcției Publice sub referința F-87/05, în măsura în care a fost formulată de domnul Francis Weiler.

               5)

               Domnii Martial Ott, Fernando Lopez Tola și Francis Weiler suportă propriile cheltuieli de judecată aferente prezentei proceduri, precum și patru cincimi din cheltuielile efectuate de Comisie. Comisia suportă o cincime din propriile cheltuieli aferente prezentei proceduri.

               6)

               Domnul Francis Weiler și Comisia suportă propriile cheltuieli de judecată aferente procedurii în fața Tribunalului Funcției Publice.

      (1)  JO C 281, 18.11.2006.


title: Cauza T-37/06: Ordonanța Tribunalului de Primă Instanță din 9 aprilie 2008 — Meggle/OAPI — Clover (HiQ cu frunză de trifoi) ( Marcă comunitară — Opoziție — Retragerea opoziției — Lipsa necesității de a se pronunța asupra fondului cauzei )

text:
               7.6.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 142/25

         Ordonanța Tribunalului de Primă Instanță din 9 aprilie 2008 — Meggle/OAPI — Clover (HiQ cu frunză de trifoi)
   (Cauza T-37/06) (1)

   („Marcă comunitară - Opoziție - Retragerea opoziției - Lipsa necesității de a se pronunța asupra fondului cauzei’)
   (2008/C 142/44)
   Limba de procedură: germana
   Părțile

      Reclamantă: Meggle AG (Wasserburg, Germania) (reprezentanți: T. Raab și H. Lauf, avocats)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: J. Weberndörfer, agent)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI: Clover Corporation Limited (Sydney, Australia)
   Obiectul
   Acțiune formulată împotriva deciziei Camerei a doua de recurs a OAPI din 22 noiembrie 2005 (cauza R 1130/2004-2) privind o procedură de opoziție între Meggle AG și Clover Corporation Limited.
   Dispozitivul

               1)

               Tribunalul constată că nu este necesar să se pronunțe asupra fondului cauzei.

               2)

               Obligă reclamanta la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 96, 22.4.2006.


title: Cauza T-44/07: Hotărârea Tribunalului din 13 iulie 2011 — Kaučuk/Comisia ( „Concurență — Înțelegeri — Piața cauciucului butadienic și a cauciucului stiren-butadienic fabricat prin polimerizare în emulsie — Decizie de constatare a unei încălcări a articolului 81 CE — Participare la înțelegere — Imputabilitatea comportamentului ilicit — Amenzi — Gravitatea și durata încălcării — Circumstanțe atenuante” )

text:
               10.9.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 269/42

         Hotărârea Tribunalului din 13 iulie 2011 — Kaučuk/Comisia
   (Cauza T-44/07) (1)

   (Concurență - Înțelegeri - Piața cauciucului butadienic și a cauciucului stiren-butadienic fabricat prin polimerizare în emulsie - Decizie de constatare a unei încălcări a articolului 81 CE - Participare la înțelegere - Imputabilitatea comportamentului ilicit - Amenzi - Gravitatea și durata încălcării - Circumstanțe atenuante)
   2011/C 269/92
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Kaučuk a.s. (Kralupy nad Vltavou, Republica Cehă) (reprezentanți: inițial M. Powell și K. Kuik, ulterior M. Powell, solicitors)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: inițial M. Kellerbauer, V. Bottka și O. Weber, ulterior M. Kellerbauer, V. Bottka și V. Di Bucci, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare, în privința Kaučuk a.s., a Deciziei Comisiei C(2006) 5700 final din 29 noiembrie 2006 privind o procedură în temeiul articolului 81 [CE] și al articolului 53 din Acordul privind SEE (Cazul COMP/F/38.638 — Cauciuc butadienic și cauciuc stiren-butadienic fabricat prin polimerizare în emulsie) sau, în subsidiar, anularea sau reducerea amenzii aplicate Kaučuk

      Dispozitivul

               1.

               Anulează Decizia Comisiei C(2006) 5700 final din 29 noiembrie 2006 privind o procedură în temeiul articolului 81 [CE] și al articolului 53 din Acordul privind SEE (Cazul COMP/F/38.638 — Cauciuc butadienic și cauciuc stiren-butadienic fabricat prin polimerizare în emulsie) în măsura în care aceasta vizează Kaučuk a.s.

               2.

               Obligă Comisia Europeană la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 82, 14.4.2007.


title: Cauza T-598/17: Acțiune introdusă la 5 septembrie 2017 – Italia/Comisia

text:
               23.10.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 357/27

         Acțiune introdusă la 5 septembrie 2017 – Italia/Comisia
   (Cauza T-598/17)
   (2017/C 357/36)
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Reclamantă: Republica Italiană (reprezentanți: G. Palmieri, agent și P. Pucciariello, avvocato dello Stato)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               Anularea în partea care face obiectul prezentei acțiuni, a Deciziei de punere în aplicare nr. 2017/1144 a Comisiei Europene din 26 iunie 2017, notificată la aceeași dată, de excludere de la finanțarea de către Uniunea Europeană a anumitor cheltuieli efectuate de statele membre în cadrul Fondului european de garantare agricolă (FEGA) și al Fondului european agricol pentru dezvoltare rurală (FEADR);

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă drept motiv unic încălcarea articolului 7 alineatul (4) din Regulamentul (CE) nr. 1258/1999 al Consiliului din 17 mai 1999 privind finanțarea politicii agricole comune (1) și a articolului 31 din Regulamentul (CE) nr. 1290/2005 a Consiliului din 21 iunie 2005 privind finanțarea politicii agricole comune (2).
   În cadrul acestui motiv se contestă aplicarea corecțiilor financiare efectuate prin decizia atacată, în considerarea caracterului lor ilogic, ținând seama de elementele examinate.
   În plus, se contestă cuantumul acelorași corecții, întrucât determinarea lor concretă se dovedește a fi disproporționată și vădit ilogică, întrucât este semnificativ mai mare decât paguba care poate rezulta din comportamentele reproșate de autoritățile italiene.

      (1)  JO 1999 L 160, p. 103.

      (2)  JO 2005 L 209, p. 1, Ediție specială 14/vol. 1, p. 193.


title: Cauza T-446/16 P: Hotărârea Tribunalului din 27 aprilie 2017 – CC/Parlamentul („Recurs — Funcție publică — Recrutare — Anunț de concurs — Concurs general — Erori în gestionarea listei de candidați care au reușit la concurs — Răspundere extracontractuală — Propunere de probe noi — Prejudiciu material — Egalitate de tratament — Denaturarea situaţiei de fapt — Pierderea unei şanse”)

text:
               19.6.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 195/26

         Hotărârea Tribunalului din 27 aprilie 2017 – CC/Parlamentul
   (Cauza T-446/16 P) (1)

   ((„Recurs - Funcție publică - Recrutare - Anunț de concurs - Concurs general - Erori în gestionarea listei de candidați care au reușit la concurs - Răspundere extracontractuală - Propunere de probe noi - Prejudiciu material - Egalitate de tratament - Denaturarea situaţiei de fapt - Pierderea unei şanse”))
   (2017/C 195/36)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Recurentă: CC (reprezentanți: G. Maximini și C. Hölzer, avocați)

      Cealaltă parte din procedură: Parlamentul European (reprezentanți: M. Ecker și E. Despotopoulou, agenți)

      Obiectul

   Recurs declarat împotriva Hotărârii Tribunalului Funcției Publice a Uniunii Europene (judecător unic) din 21 iulie 2016, CC/Parlamentul (F-9/12 RENV, EU:F:2016:165), și având ca obiect anularea acestei hotărâri

      Dispozitivul

               1)

               Anulează Hotărârea Tribunalului Funcţiei Publice a Uniunii Europene (judecător unic) din 21 iulie 2016, CC/Parlamentul (F-9/12 RENV), în măsura în care Tribunalul Funcţiei Publice, în primul rând, a calculat pierderea şansei doamnei CC de a fi recrutată ca funcţionar stagiar de Consiliul Uniunii Europene excluzând perioada cuprinsă între 16 februarie 2006 şi 31 august 2007 şi, în al doilea rând, a calculat pierderea şansei doamnei CC de a fi recrutată ca funcţionar stagiar de celelalte instituţii şi de organismele Uniunii Europene pe baza unei metode diferite de cea pe care a utilizat-o în ceea ce priveşte Consiliul.

               2)

               Respinge în rest recursul.

               3)

               Trimite cauza spre rejudecare unei alte camere a Tribunalului decât cea care s-a pronunțat cu privire la prezentul recurs.

               4)

               Cererea privind cheltuielile de judecată se soluționează odată cu fondul.

      (1)  JO C 371, 10.10.2016.


title: Cauza C-582/08: Acțiune introdusă la 29 decembrie 2008 — Comisia Comunităților Europene/Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord

text:
               21.3.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 69/23

         Acțiune introdusă la 29 decembrie 2008 — Comisia Comunităților Europene/Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord
   (Cauza C-582/08)
   (2009/C 69/41)
   Limba de procedură: engleza
   Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: R. Lyal, M. Afonso, agenți)

      Pârât: Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord
   Concluziile reclamantei

               —

               Constatarea faptului că, prin refuzul de a recupera taxa plătită în amont pentru anumite operațiuni efectuate de persoane impozabile care nu sunt stabilite pe teritoriul Comunității Europene, Regatul Unit nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolelor 169, 170 și 171 din Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată (1) și al articolului 2 alineatul (1) din A treisprezecea directivă 86/560/CEE a Consiliului din 17 noiembrie 1986 privind armonizarea legislațiilor statelor membre referitoare la impozitele pe cifra de afaceri (2) — Sisteme de restituire a taxei pe valoarea adăugată persoanelor impozabile care nu sunt stabilite pe teritoriul Comunității;

               —

               obligarea Regatului Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   Comisia susține că articolul 2 alineatul (1) din A treisprezecea directivă nu poate fi interpretat ca excluzând rambursarea TVA-ului perceput pe produsele și serviciile utilizate pentru operațiunile de asigurare și financiare menționate la articolul 17, alineatul (3) litera (c) din A șasea directivă TVA (3). Comisia consideră, prin urmare, că reglementarea Regatului Unit este contrară dreptului comunitar în măsura în care aceasta refuză dreptul la rambursarea acelui TVA persoanelor impozabile care nu sunt stabilite pe teritoriul Comunității Europene.

      (1)  JO L 347, p. 1, Ediție specială, 09/vol. 3, p. 7.

      (2)  JO L 326, p. 40, Ediție specială, 09/vol. 1, p. 81.

      (3)  JO L 145, p. 1, A șasea directivă 77/388/CEE a Consiliului din 17 mai 1977 privind armonizarea legislațiilor statelor membre referitoare la impozitele pe cifra de afaceri — sistemul comun de taxă pe valoarea adăugată: baza unitară de evaluare.


title: Cauza T-332/08: Acțiune introdusă la 15 august 2008 — Melli Bank/Consiliul Uniunii Europene

text:
               27.9.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 247/23

         Acțiune introdusă la 15 august 2008 — Melli Bank/Consiliul Uniunii Europene
   (Cauza T-332/08)
   (2008/C 247/45)
   Limba de procedură: engleza
   Părțile

      Reclamantă: Melli Bank plc (Londra, Regatul Unit) (reprezentanți: R. Gordon QC, M. Hoskins, Barrister și T. Din, Solicitor)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene
   Concluziile reclamantei

               —

               Anularea alineatului 4 de la litera B din anexa la Decizia Consiliului 2008/475/CE privind măsuri restrictive împotriva Iranului, în măsura în care aceasta se aplică Melli Bank plc;

               —

               constatarea caracterului inaplicabil al articolul 7 alineatul (2) litera (d) din Regulamentul (CE) nr. 423/2007 al Consiliului privind măsuri restrictive împotriva Iranului, în cazul în care Tribunalul consideră că articolul respectiv are un efect imperativ;

               —

               obligarea Consiliului Uniunii Europene la plata cheltuielilor de judecată efectuate de reclamantă în cadrul acestei proceduri.

         Motivele și principalele argumente
   În prezenta cauză, reclamanta solicită anularea în parte a Deciziei Consiliului 2008/475/CE din 23 iunie 2008 (1) de punere în aplicare a articolului 7 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 423/2007 al Consiliului privind măsuri restrictive împotriva Iranului în măsura în care reclamanta este inclusă pe lista de persoane fizice și juridice, entități și organisme ale căror fonduri și resurse economice au fost înghețate în temeiul acestei dispoziții. Reclamanta a atacat aceeași decizie în cauza T-246/08, Melli Bank/Consiliul (2).
   În susținerea acțiunii sale în prezenta cauză, reclamanta afirmă că, întrucât nu a oferit vreun motiv individual și specific pentru includerea acesteia în lista respectivă, Consiliul și-a încălcat obligația de motivare. Reclamanta pretinde că a fost menționată pe listă nu pentru că ea însăși a fost implicată în sprijinirea activităților nucleare ale Iranului, ci numai pentru că este o filială a unei societăți-mamă despre care se crede că a fost implicată în astfel de activități.
   Reclamanta susține în plus că, în cazul în care articolul 7 alineatul (2) litera (d) din Regulamentul (CE) nr. 423/2007 al Consiliului (3) trebuie interpretat în sensul că impune Consiliului obligația de a include pe listă toate filialele deținute sau aflate sub controlul unei societăți-mamă care a fost menționată la rândul ei pe lista de persoane fizice și juridice, entități și organisme ale căror fonduri și resurse economice au fost înghețate în temeiul acestei dispoziții, articolul amintit ar trebui declarat inaplicabil întrucât contravine principiului proporționalității.
   Reclamanta consideră că o listă obligatorie a filialelor nu este necesară și nici potrivită pentru atingerea obiectivului acestui regulament, deoarece includerea pe listă a societății-mamă împiedică o filială stabilită în Uniunea Europeană să primească instrucțiuni de la societatea-mamă, ceea ce ar anula în mod direct sau indirect efectul includerii în listă a societății-mamă.
   În sfârșit, reclamanta pretinde că articolul 7 alineatul (2) din regulamentul menționat trebuie interpretat în sensul că acordă o putere discreționară Consiliului de a include pe listă o filială a unei societăți-mamă menționate în listă și nu în sensul că impune o obligație a Consiliului în această privință.

      (1)  JO 2008, L 163, p. 29.

      (2)  JO 2008, C 197, p. 34.

      (3)  Regulamentul (CE) nr. 423/2007 al Consiliului din 19 aprilie 2007 (JO 2007, L 103, p. 1).


title: Cauza C-55/07: Cerere având ca obiect pronunțarea unei hotărâri preliminare introdusă de Landesgericht Bozen (Italia) la data de 1 februarie 2007 — Othmar Michaeler și Subito GmbH/Arbeitsinspektorat der Autonomen Provinz Bozen (actualmente Amt für sozialen Arbeitsschutz) și Autonome Provinz Bozen

text:
               28.4.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 95/17

         Cerere având ca obiect pronunțarea unei hotărâri preliminare introdusă de Landesgericht Bozen (Italia) la data de 1 februarie 2007 — Othmar Michaeler și Subito GmbH/Arbeitsinspektorat der Autonomen Provinz Bozen (actualmente Amt für sozialen Arbeitsschutz) și Autonome Provinz Bozen
   (Cauza C-55/07)
   (2007/C 95/29)
   Limba de procedură: germana
   Instanța de trimitere
   Landesgericht Bozen
   Părțile din acțiunea principală

      Reclamanți: Othmar Michaeler și Subito GmbH

      Pârâți: Arbeitsinspektorat der Autonomen Provinz Bozen (actualmente Amt für sozialen Arbeitsschutz) și Autonome Provinz Bozen
   Întrebarea preliminară
   Dispoziția națională (articolele 2 și 8 din Decretul legislativ nr. 61/2000) ce prevede obligația angajatorului ca, în termen de 30 de zile de la încheierea contractului de muncă pe fracțiune de normă, să transmită o fotocopie a acestuia direcției provinciale competente a Arbeitsinspektorat și care impune, în cazul omiterii transmiterii, o amendă de 15 euro pentru fiecare lucrător și pentru fiecare zi de întârziere, fără a stabili un plafon al sancțiunii administrative (amendă), este compatibilă cu dispozițiile comunitare și cu Directiva UE 97/81/CE a Consiliului din 15 decembrie 1997 (1)?

      (1)  JO L 14, p. 9.


title: Cauza C-189/16: Cerere de decizie preliminară introdusă de Högsta förvaltningsdomstolen (Suedia) la 4 aprilie 2016 – Boguslawa Zaniewicz-Dybeck/Pensionsmyndigheten

text:
               13.6.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 211/34

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Högsta förvaltningsdomstolen (Suedia) la 4 aprilie 2016 – Boguslawa Zaniewicz-Dybeck/Pensionsmyndigheten
      (Cauza C-189/16)
      (2016/C 211/44)
      Limba de procedură: suedeza

         Instanța de trimitere

      Högsta förvaltningsdomstolen

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: Boguslawa Zaniewicz-Dybeck

         Pârâtă: Pensionsmyndigheten

         Întrebările preliminare

                  1)

                  Dispoziţiile articolului 47 alineatul (1) litera (d) din Regulamentul nr. 1408/71 trebuie să fie interpretate în sensul că perioadele de asigurare realizate în alt stat membru pot să primească, la calcularea pensiei garantate suedeze, o valoare pentru pensie care corespunde valorii medii a perioadelor realizate în Suedia atunci când autoritatea competentă efectuează un calcul proporţional potrivit articolului 46 alineatul (2) din regulamentul respectiv?

                  2)

                  În cazul unui răspuns negativ la prima întrebare, instituţia competentă poate, atunci când calculează cuantumul pensiei garantate, să ţină cont de venitul din pensie pe care o persoană asigurată îl primeşte în alt stat membru, fără ca astfel să fie încălcate dispoziţiile Regulamentului nr. 1408/71?


title: Cauza T-36/09: Hotărârea Tribunalului din 9 septembrie 2011 — dm-drogerie markt/OAPI — Distribuciones Mylar (dm) [ Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale dm — Marcă națională figurativă anterioară dm — Procedură administrativă — Decizii ale diviziilor de opoziție — Revocare — Rectificarea unor erori materiale — Act inexistent — Admisibilitatea căilor de atac introduse la camera de recurs — Termen de introducere a căii de atac — Încredere legitimă — Articolele 59, 60a, 63 și 77a din Regulamentul (CE) nr. 40/94 [devenite articolele 60, 62, 65 și 80 din Regulamentul (CE) nr. 207/2009] — Norma 53 din Regulamentul (CE) nr. 2868/95 ]

text:
               22.10.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 311/39

         Hotărârea Tribunalului din 9 septembrie 2011 — dm-drogerie markt/OAPI — Distribuciones Mylar (dm)
   (Cauza T-36/09) (1)

   (Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale dm - Marcă națională figurativă anterioară dm - Procedură administrativă - Decizii ale diviziilor de opoziție - Revocare - Rectificarea unor erori materiale - Act inexistent - Admisibilitatea căilor de atac introduse la camera de recurs - Termen de introducere a căii de atac - Încredere legitimă - Articolele 59, 60a, 63 și 77a din Regulamentul (CE) nr. 40/94 [devenite articolele 60, 62, 65 și 80 din Regulamentul (CE) nr. 207/2009] - Norma 53 din Regulamentul (CE) nr. 2868/95)
   2011/C 311/69
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: dm-drogerie markt GmbH & Co. KG (Karlsruhe, Germania) (reprezentanți: O. Bludovsky și C. Mellein, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentanți: inițial J. Novais Gonçalves, ulterior G. Schneider, agenți)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: Distribuciones Mylar, SA (Gelves, Spania)

      Obiectul

   Acțiune introdusă împotriva Deciziei Camerei întâi de recurs a OAPI din 30 octombrie 2008 (cauza R 228/2008-1), privind o procedură de opoziție între Distribuciones Mylar, SA și dm drogerie markt GmbH & Co. KG

      Dispozitivul

               1.

               Anulează Decizia Camerei întâi de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI) din 30 octombrie 2008 (cauza R 228/2008-1) privind o procedură de opoziție între Distribuciones Mylar, SA și dm drogerie markt GmbH & Co. KG, întrucât nu a declarat nulă și neavenită versiunea modificată a Deciziei diviziei de opoziție din 16 mai 2007.

               2.

               Respinge în rest acțiunea.

               3.

               Obligă OAPI la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 82, 4.4.2009.


title: Cauza C-213/09: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Finanzgericht Hamburg (Germania) la 15 iunie 2009 — Barsoum Chabo/Hauptzollamt Hamburg-Hafen

text:
               29.8.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 205/21

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Finanzgericht Hamburg (Germania) la 15 iunie 2009 — Barsoum Chabo/Hauptzollamt Hamburg-Hafen
   (Cauza C-213/09)
   2009/C 205/37
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Finanzgericht Hamburg

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamant: Barsoum Chabo

      Pârât: Hauptzollamt Hamburg-Hafen

      Întrebarea preliminară
       (1)

   Cuantumul suplimentar de 222 de euro pe 100 de kilograme greutate netă de produs, rezultat din rata taxei aplicabile țărilor terțe și din cea preferențială, aplicat la importul de conserve de ciuperci de tipul Agaricus (poziția NC 2003 10 30) este nul întrucât este contrar principiului proporționalității?

      (1)  Cu privire la Regulamentului (CE) no 1719/2005 al Comisiei din 27 octombrie 2005 de modificare a anexei I la Regulamentul (CEE) nr. 2658/87 al Consiliului privind Nomenclatura tarifară și statistică și Tariful vamal comun (JO L 286, p. 1)


title: Hotărârea Curții din 28 ianuarie 2013 în cauza E-16/11 – Autoritatea AELS de Supraveghere/Islanda (Directiva 94/19/CE privind sistemele de garantare a depozitelor – Obligație de rezultat – Emanație a statului – Discriminare)

text:
               9.5.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 132/11

         HOTĂRÂREA CURȚII
   din 28 ianuarie 2013
   în cauza E-16/11
   Autoritatea AELS de Supraveghere/Islanda
   (Directiva 94/19/CE privind sistemele de garantare a depozitelor – Obligație de rezultat – Emanație a statului – Discriminare)
   2013/C 132/06
   În cauza E-16/11, Autoritatea AELS de Supraveghere/Islanda – CERERE de declarație conform căreia, prin neplata către depunătorii băncii Icesave din Țările de Jos și din Regatul Unit a sumei minime aferente compensației prevăzute la articolul 7 alineatul 1 din actul menționat la punctul 19a din anexa IX la Acordul privind Spațiul Economic European (Directiva 94/19/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 30 mai 1994 privind sistemele de garantare a depozitelor) în termenele stabilite la articolul 10 din acest act, Islanda nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul actului respectiv, în special în temeiul articolelor 3, 4, 7 și 10 ale acestuia și/sau al articolului 4 din Acordul privind Spațiul Economic European, Curtea, compusă din Carl Baudenbacher, președinte și judecător-raportor, Páll Hreinsson și Ola Mestad judecători (ad-hoc), a emis, la 28 ianuarie 2013, hotărârea al cărei dispozitiv prevede următoarele:
   Curtea:

               1.

               respinge cererea;

               2.

               hotărăște ca Autoritatea AELS de Supraveghere să suporte cheltuielile de judecată proprii și pe cele ale Islandei;

               3.

               hotărăște suportarea cheltuielilor de judecată ale Comisiei de către aceasta.


title: Cauza C-205/13: Hotărârea Curții (Camera a doua) din 18 septembrie 2014 (cerere de decizie preliminară formulată de Hoge Raad der Nederlanden – Țările de Jos) – Hauck GmbH & Co. KG/Stokke A/S și alții [Mărci — Directiva 89/104/CEE — Articolul 3 alineatul (1) litera (e) — Refuz sau nulitate a înregistrării — Marcă tridimensională — Scaun pentru copii reglabil „Tripp Trapp”  — Semn constituit exclusiv din forma impusă de natura produsului — Semn constituit din forma care dă valoare substanțială produsului]

text:
               24.11.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 421/10

         Hotărârea Curții (Camera a doua) din 18 septembrie 2014 (cerere de decizie preliminară formulată de Hoge Raad der Nederlanden – Țările de Jos) – Hauck GmbH & Co. KG/Stokke A/S și alții
   (Cauza C-205/13) (1)

   ([Mărci - Directiva 89/104/CEE - Articolul 3 alineatul (1) litera (e) - Refuz sau nulitate a înregistrării - Marcă tridimensională - Scaun pentru copii reglabil „Tripp Trapp” - Semn constituit exclusiv din forma impusă de natura produsului - Semn constituit din forma care dă valoare substanțială produsului])
   2014/C 421/13
   Limba de procedură: neerlandeza

      Instanța de trimitere

   Hoge Raad der Nederlanden

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Hauck GmbH & Co. KG

      Pârâte: Stokke A/S, Stokke Nederland BV, Peter Opsvik, Peter Opsvik A/S

      Dispozitivul

               1)

               Articolul 3 alineatul (1) litera (e) prima liniuță din Prima directivă 89/104/CEE a Consiliului din 21 decembrie 1988 de apropiere a legislațiilor statelor membre cu privire la mărci trebuie interpretat în sensul că motivul de refuz al înregistrării prevăzut la această dispoziție se poate aplica unui semn constituit exclusiv din forma unui produs care prezintă una sau mai multe caracteristici de utilizare esențiale și inerente funcției sau funcțiilor generice ale acestui produs, pe care consumatorul le poate eventual căuta la produsele concurenților.

               2)

               Articolul 3 alineatul (1) litera (e) a treia liniuță din Prima directivă 89/104 trebuie interpretat în sensul că motivul de refuz al înregistrării prevăzut la această dispoziție poate fi aplicat unui semn constituit exclusiv din forma unui produs care are mai multe caracteristici care îi pot conferi diferite valori substanțiale. Percepția formei produsului de către publicul țintă nu constituie decât unul dintre elementele de apreciere pentru stabilirea aplicabilității motivului de refuz în discuție.

               3)

               Articolul 3 alineatul (1) litera (e) din Prima directivă 89/104 trebuie interpretat în sensul că motivele de refuz al înregistrării prevăzute la prima și la a treia liniuță ale acestei dispoziții nu pot fi aplicate împreună.

      (1)  JO C 189, 29.6.2013.


title: Cauza C-161/08: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Hof van beroep te Antwerpen (Belgia) la 18 aprilie 2008 — Internationaal Verhuis- en Transportbedrijf Jan de Lely/Statul Belgian

text:
               19.7.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 183/10

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Hof van beroep te Antwerpen (Belgia) la 18 aprilie 2008 — Internationaal Verhuis- en Transportbedrijf Jan de Lely/Statul Belgian
   (Cauza C-161/08)
   (2008/C 183/19)
   Limba de procedură: olandeza
   Instanța de trimitere
   Hof van beroep te Antwerpen (Belgia)
   Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Internationaal Verhuis- en Transportbedrijf Jan de Lely

      Pârât: Statul Belgian
   Întrebările preliminare

               1)

               Articolul 2 alineatul (1) din Regulamentul (CEE) nr. 1593/91 (1) al Comisiei din 12 iunie 1991 coroborat cu articolul 11 din Convenția vamală din 14 noiembrie 1975 privind transportul internațional de mărfuri sub acoperirea carnetelor TIR (Convenția TIR) trebuie interpretat în sensul că termenul de prescripție care figurează la articolul 11 alineatul (1) din Convenția TIR se aplică numai în beneficiul asociației garante, iar nu și în beneficiul titularului carnetului, respectiv că termenul de un an de la data luării în evidență a carnetului TIR are incidență pentru titularul carnetului asupra exigibilității datoriei vamale, respectiv a accizelor și a accizelor speciale, precum și asupra responsabilității sale și că, datorită depășirii aceastui termen de un an, autoritățile vamale competente nu mai au dreptul de a recupera aceasta datorie?

               2)

               Articolul 2 alineatele (2) și (3) din Regulamentul (CEE) nr. 1593/91 al Comisiei din 12 iunie 1991 coroborat cu articolul 11 alineatul (1) din Convenția vamală din 14 noiembrie 1975 privind transportul internațional de mărfuri sub acoperirea carnetelor TIR (Convenția TIR), trebuie interpretat în sensul că termenul stabilit în această convenție se aplică numai cu privire la furnizarea dovezii referitoare la regularitatea transportului, iar nu și cu privire la furnizarea dovezii referitoare la locul în care a fost comisă încălcarea sau abaterea?

               3)

               Articolul 2 alineatele (2) și (3) din Regulamentul (CEE) nr. 1593/91 al Comisiei din 12 iunie 1991 coroborat cu articolul 11 alineatele (1) și (2) din Convenția vamală din 14 noiembrie 1975 privind transportul internațional de mărfuri sub acoperirea carnetelor TIR (Convenția TIR) trebuie interpretat în sensul că, atâta timp cât termenul prevăzut se aplică atât furnizării dovezii privind locul în care a fost comisă încălcarea sau abaterea, acest termen nu este un termen de prescripție și că titularul carnetului poate furniza dovada chiar și după expirarea acestui termen?

      (1)  Regulamentul (CEE) nr. 1593/91 al Comisiei din 12 iunie 1991 privind modalitățile de aplicare a Regulamentului (CEE) nr. 719/91 al Consiliului privind folosirea în Comunitate a carnetelor TIR și ATA ca documente de tranzit (JO L 148, p. 11).


title: Cauza C-230/08: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 29 aprilie 2010 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Østre Landsret — Danemarca) — Dansk Transport og Logistik/Skatteministeriet [Codul vamal comunitar — Articolul 202, articolul 215 alineatele (1) și (3), articolul 217 alineatul (1) și articolul 233 primul paragraf litera (d) — Noțiunea de mărfuri „puse sub sechestru și confiscate simultan sau ulterior” — Regulamentul de aplicare a Codului vamal — Articolul 867a — Directiva 92/12/CEE — Articolul 5 alineatele (1) și (2), articolul 6, articolul 7 alineatul (1), articolul 8 și articolul 9 — A șasea directivă TVA — Articolul 7, articolul 10 alineatul (3) și articolul 16 alineatul (1) — Introducere ilegală de mărfuri — Transporturi de mărfuri efectuate sub acoperirea unui carnet TIR — Punere sub sechestru și distrugere — Determinarea statului membru în care iau naștere datoria vamală, accizele și TVA-ul — Stingerea datoriilor vamale și fiscale]

text:
               19.6.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 161/4

      Hotărârea Curții (Camera a treia) din 29 aprilie 2010 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Østre Landsret — Danemarca) — Dansk Transport og Logistik/Skatteministeriet
      (Cauza C-230/08) (1)

      (Codul vamal comunitar - Articolul 202, articolul 215 alineatele (1) și (3), articolul 217 alineatul (1) și articolul 233 primul paragraf litera (d) - Noțiunea de mărfuri „puse sub sechestru și confiscate simultan sau ulterior” - Regulamentul de aplicare a Codului vamal - Articolul 867a - Directiva 92/12/CEE - Articolul 5 alineatele (1) și (2), articolul 6, articolul 7 alineatul (1), articolul 8 și articolul 9 - A șasea directivă TVA - Articolul 7, articolul 10 alineatul (3) și articolul 16 alineatul (1) - Introducere ilegală de mărfuri - Transporturi de mărfuri efectuate sub acoperirea unui carnet TIR - Punere sub sechestru și distrugere - Determinarea statului membru în care iau naștere datoria vamală, accizele și TVA-ul - Stingerea datoriilor vamale și fiscale)
      (2010/C 161/06)
      Limba de procedură: daneza

         Instanța de trimitere

      Østre Landsret

         Părțile din acțiunea principală

         Reclamant: Dansk Transport og Logistik

         Pârât: Skatteministeriet

         Obiectul

      Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Østre Landsret — Interpretarea articolelor 215 și 233 din Regulamentul (CEE) nr. 2913/92 al Consiliului din 12 octombrie 1992 de instituire a Codului Vamal Comunitar (JO L 302, p. 1, Ediție specială, 02/vol. 5, p. 58), a articolului 454 din Regulamentul (CEE) nr. 2454/93 al Comisiei din 2 iulie 1993 de stabilire a unor dispoziții de aplicare a Regulamentului (CEE) nr. 2913/92 al Consiliului de instituire a Codului Vamal Comunitar (JO L 253, p. 1, Ediție specială, 02/vol. 7, p. 3), a articolelor 5 și 6 din Directiva 92/12/CEE a Consiliului din 25 februarie 1992 privind regimul general al produselor supuse accizelor și privind deținerea, circulația și monitorizarea acestor produse (JO L 76, p. 1, Ediție specială, 09/vol. 1, p. 129), precum și a articolelor 7 și 10 din A șasea directivă 77/388/CEE a Consiliului din 17 mai 1977 privind armonizarea legislațiilor statelor membre referitoare la impozitele pe cifra de afaceri — sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată: baza unitară de evaluare (JO L 145, p. 1) — Stingerea datoriilor vamale și fiscale legată de confiscarea și distrugerea mărfurilor de către autoritățile unui stat membru la momentul introducerii nelegale a acestora pe teritoriul vamal al Comunității

         Dispozitivul

                  1.

                  Împrejurările în care mărfurile care sunt reținute, în momentul introducerii pe teritoriul vamal comunitar, de autoritățile vamale și fiscale locale în zona în care se află primul birou vamal situat la frontiera externă a Comunității și care sunt distruse simultan sau ulterior de autoritățile menționate, mărfurile rămânând în permanență în posesia acestora, intră în cadrul noțiunii de mărfuri „puse sub sechestru și confiscate simultan sau ulterior” care figurează la articolul 233 primul paragraf litera (d) din Regulamentul (CEE) nr. 2913/92 al Consiliului din 12 octombrie 1992 de instituire a Codului vamal comunitar, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (CE) nr. 955/1999 al Parlamentului European și al Consiliului din 13 aprilie 1999, astfel încât datoria vamală se stinge în temeiul acestei dispoziții.

                  2.

                  Articolul 5 alineatul (1) al treilea paragraf și articolul 6 alineatul (1) din Directiva 92/12/CEE a Consiliului din 25 februarie 1992 privind regimul general al produselor supuse accizelor și privind deținerea, circulația și monitorizarea acestor produse, astfel cum a fost modificată prin Directiva 96/99/CE a Consiliului din 30 decembrie 1996, trebuie interpretate în sensul că trebuie să se considere că mărfurile care sunt puse sub sechestru de autoritățile vamale și fiscale locale în momentul introducerii acestora pe teritoriul vamal al Comunității și care sunt distruse simultan sau ulterior de autoritățile menționate fără a fi ieșit vreun moment din posesia acestora nu au fost importate în Comunitate, astfel încât faptul generator al accizei în privința acestora nu se produce. Mărfurile care sunt puse sub sechestru după ce au fost introduse ilegal pe acest teritoriu, și anume din momentul în care au ieșit din zona în care se află primul birou vamal situat în interiorul teritoriului respectiv, și care sunt distruse simultan sau ulterior de autoritățile menționate fără a fi ieșit vreun moment din posesia acestora nu sunt considerate într-un regim de „suspendare a accizelor”, în sensul dispozițiilor coroborate ale articolului 5 alineatul (2) primul paragraf și ale articolului 6 alineatul (1) litera (c) din directiva menționată, precum și ale articolului 84 alineatul (1) litera (a) și ale articolului 98 din Regulamentul nr. 2913/92, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul nr. 955/99, și ale articolului 867a din Regulamentului (CEE) nr. 2454/93 al Comisiei din 2 iulie 1993 de stabilire a unor dispoziții de aplicare a Regulamentul (CEE) nr. 2913/92 al Consiliului de instituire a codului vamal comunitar, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (CE) nr. 1662/1999 al Comisiei din 28 iulie 1999, astfel încât faptul generator al accizei pentru aceste mărfuri se produce și, prin urmare, acciza devine exigibilă.

                  3.

                  Articolul 2 punctul 2, articolul 7 și articolul 10 alineatul (3) din A șasea directivă 77/388/CEE a Consiliului din 17 mai 1977 privind armonizarea legislațiilor statelor membre referitoare la impozitele pe cifra de afaceri — sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată: baza unitară de evaluare, astfel cum a fost modificată prin Directiva 1999/85/CE a Consiliului din 22 octombrie 1999, trebuie interpretate în sensul că trebuie să se considere că mărfurile care sunt puse sub sechestru de autoritățile vamale și fiscale locale în momentul introducerii acestora pe teritoriul Comunității și care sunt distruse simultan sau ulterior de autoritățile menționate fără a fi ieșit vreun moment din posesia acestora nu au fost importate în Comunitate, astfel încât faptul generator al taxei pe valoarea adăugată nu se produce în privința lor, și că, prin urmare, această taxă nu devine exigibilă. Totuși, dispozițiile coroborate ale articolului 10 alineatul (3) al doilea paragraf și ale articolului 16 alineatul (1)(B) litera (c) din această directivă, precum și ale articolului 867a din Regulamentul nr. 2454/93, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul nr. 1662/1999, trebuie interpretate în sensul că pentru mărfurile puse sub sechestru de aceste autorități după ce au fost introduse ilegal pe acest teritoriu, și anume din momentul în care acestea au trecut de zona în care se află primul birou vamal situat în interiorul teritoriului respectiv, și au fost distruse simultan sau ulterior de autoritățile menționate fără a fi ieșit vreun moment din posesia acestora, faptul generator al taxei pe valoarea adăugată se produce și această taxă este exigibilă, chiar dacă aceste mărfuri sunt plasate ulterior într-un regim vamal.

                  4.

                  Articolul 202, articolul 215 alineatele (1) și (3) și articolul 217 din Regulamentul nr. 2913/92, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul nr. 955/1999, precum și articolul 7 alineatul (2) și articolul 10 alineatul (3) din A șasea directivă 77/388, astfel cum a fost modificată prin Directiva 1999/85, trebuie interpretate în sensul că autoritățile statului membru situat la frontiera externă a Comunității, prin care mărfurile au fost introduse ilegal pe teritoriul vamal al Comunității, sunt cele care au competență să recupereze datoria vamală și taxa pe valoarea adăugată, chiar și în cazul în care aceste mărfuri au fost transportate ulterior într-un alt stat membru în care au fost descoperite și apoi puse sub sechestru. Articolul 6 alineatul (1) și articolul 7 alineatul (1) din Directiva 92/12, astfel cum a fost modificată prin Directiva 96/99, trebuie interpretate în sensul că autoritățile acestui din urmă stat membru sunt competente să recupereze accizele, cu condiția ca aceste mărfuri să fie deținute în scopuri comerciale. Este de competența instanței de trimitere să stabilească dacă această condiție est îndeplinită în litigiul cu care este sesizată.

         (1)  JO C 197, 2.8.2008.


title: Cauza T-409/07: Acțiune introdusă la 16 noiembrie 2007 — Cohausz/OAPI — Izquierdo Faces (acopat)

text:
               12.1.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 8/23

         Acțiune introdusă la 16 noiembrie 2007 — Cohausz/OAPI — Izquierdo Faces (acopat)
   (Cauza T-409/07)
   (2008/C 8/41)
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza
   Părțile

      Reclamant: Prof. dr.-ing. Helge B. Cohausz (Düsseldorf, Germania) (reprezentant: I. Friedhoff, lawyer)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: José Izquierdo Faces (Bilbao, Spania)
   Concluziile reclamantului

               —

               Anularea acțiunii în litigiu [decizia Camerei întâi de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 6 septembrie 2007 din cauza R 289/2006-1];

               —

               obligarea intervenientului și/sau a [OAPI] la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      Marca comunitară înregistrată care a făcut obiectul unei cereri de declarare a nulității: marca figurativă „acopat” pentru servicii din clasele 35 și 42 — Marca comunitară nr. 1 643 782.

      Titularul mărcii comunitare: José Izquierdo Faces.

      Partea care solicită declararea nulității mărcii comunitare: reclamantul.

      Dreptul asupra mărcii al părții care solicită declararea nulității: marca națională verbală „COPAT” pentru produse și servicii din clasele 9, 35, 41 și 42.

      Decizia diviziei de anulare: declară nulitatea mărcii comunitare.

      Decizia camerei de recurs: anulează decizia diviziei de opoziție și respinge cererea de declarare a nulității.

      Motivele invocate: încălcarea articolului 56 alineatele (2) și (3) din Regulamentul nr. 40/94 al Consiliului și a normei 22 alineatul (2) și a normei 40 alineatul (5) din Regulamentul nr. 2868/95 al Comisiei, întrucât camera de recurs a reținut în mod incorect că marca națională nu a fost utilizată în Germania în perioada 1996-2001.


title: Cauza T-525/10: Hotărârea Tribunalului din 29 februarie 2012 — Azienda Agricola Colsaliz di Faganello Antonio/OAPI — Weinkellerei Lenz Moser (SERVO SUO) [ „Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale SERVO SUO — Marca comunitară verbală anterioară SERVUS — Motive relative de refuz — Risc de confuzie — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009” ]

text:
               14.4.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 109/10

         Hotărârea Tribunalului din 29 februarie 2012 — Azienda Agricola Colsaliz di Faganello Antonio/OAPI — Weinkellerei Lenz Moser (SERVO SUO)
   (Cauza T-525/10) (1)

   (Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale SERVO SUO - Marca comunitară verbală anterioară SERVUS - Motive relative de refuz - Risc de confuzie - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009)
   2012/C 109/22
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Reclamantă: Azienda Agricola Colsaliz di Faganello Antonio (Refrontolo, Italia) (reprezentanți: G. Massa și P. Massa, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentanți: inițial G. Mannucci, ulterior P. Bullock, agenți)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: Weinkellerei Lenz Moser AG (Linz, Austria) (reprezentant: C. R. Haarmann, avocat)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a doua de recurs a OAPI din 16 august 2010 (cauza R 1571/2009-2) referitoare la o procedură de opoziție între Weinkellerei Lenz Moser AG și Azienda Agricola Colsaliz di Faganello Antonio.

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Obligă Azienda Agricola Colsaliz di Faganello Antonio la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 13, 15.1.2011.


title: Cauza C-559/15: Cerere de decizie preliminară introdusă de Consiglio di Stato (Italia) la 3 noiembrie 2015 – Onix Asigurări SA/Istituto per la Vigilanza Sulle Assicurazioni (Ivass)

text:
               1.2.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 38/22

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Consiglio di Stato (Italia) la 3 noiembrie 2015 – Onix Asigurări SA/Istituto per la Vigilanza Sulle Assicurazioni (Ivass)
   (Cauza C-559/15)
   (2016/C 038/33)
   Limba de procedură: italiana

      Instanța de trimitere

   Consiglio di Stato

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Onix Asigurări SA

      Pârât: Istituto per la Vigilanza Sulle Assicurazioni (Ivass)

      Întrebările preliminare

   Dreptul comunitar și în special articolul 40 alineatul (6) din Directiva 92/49/CEE (1), punctul 5 din Comunicarea interpretativă a Comisiei 2000/C/43/03 și principiul comunitar home country control se opun unei orientări interpretative (precum cea referitoare la articolul 193 alineatul 4 din Codul asigurărilor private [codice delle assicurazioni private], aprobat prin Decretul legislativ nr. 209 din 7 septembrie 2005, confirmat de prezenta instanță) potrivit căreia autoritatea de supraveghere dintr-un stat-gazdă al unei societăți de asigurare care își desfășoară activitatea în conformitate cu regimul liberei prestări a serviciilor poate să adopte, în regim de urgență și în scopul protejării intereselor persoanelor asigurate și ale persoanelor care au dreptul la prestații de asigurare, măsuri de interdicție, constând în special în interzicerea încheierii de noi contracte pe teritoriul statului gazdă, întemeiate pe neîndeplinirea constatată, inițială sau survenită ulterior, evaluată în mod discreționar, a unei cerințe subiective prevăzute pentru eliberarea autorizației de exercitare a activității de asigurare, și în special a cerinței privind reputația?

      (1)  Directiva 92/49/CEE a Consiliului din 18 iunie 1992 de coordonare a actelor cu putere de lege și actelor administrative privind asigurarea generală directă și de modificare a Directivelor 73/239/CEE și 88/357/CEE (a treia directivă privind „asigurarea generală”) (JO L 228, p. 1, Ediție specială, 06/vol. 2, p. 53).


title: Cauza C-87/14: Hotărârea Curții (Camera a patra) din 9 iulie 2015 – Comisia Europeană/Irlanda (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Directiva 2003/88/CE — Organizarea timpului de lucru — Organizarea timpului de lucru al medicilor rezidenți)

text:
               7.9.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 294/7

         Hotărârea Curții (Camera a patra) din 9 iulie 2015 – Comisia Europeană/Irlanda
   (Cauza C-87/14) (1)

   ((Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru - Directiva 2003/88/CE - Organizarea timpului de lucru - Organizarea timpului de lucru al medicilor rezidenți))
   (2015/C 294/08)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: M. van Beek și J. Enegren, agenți)

      Pârâtă: Irlanda (reprezentanți: E. Creedon, E. Mc Phillips, A Joyce și B. Counihan, agenți, asistați de D. Fennelly, barrister)

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă Comisia Europeană la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 102, 7.4.2014.


title: Cauza C-125/12: Hotărârea Curții (Camera a șasea) din 13 iunie 2013 (cerere de decizie preliminară formulată de Juzgado de lo Mercantil n °1de Granada — Spania) — Promociones y Construcciones BJ 200 SL [TVA — Directiva 2006/112/CE — Articolul 199 alineatul (1) litera (g) — Procedură de insolvență voluntară — Persoană obligată la plata TVA-ului — Persoană impozabilă destinatară a anumitor operațiuni — Noțiunea „procedură de vânzare silită” ]

text:
               3.8.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 225/28

         Hotărârea Curții (Camera a șasea) din 13 iunie 2013 (cerere de decizie preliminară formulată de Juzgado de lo Mercantil no 1de Granada — Spania) — Promociones y Construcciones BJ 200 SL
   (Cauza C-125/12) (1)

   (TVA - Directiva 2006/112/CE - Articolul 199 alineatul (1) litera (g) - Procedură de insolvență voluntară - Persoană obligată la plata TVA-ului - Persoană impozabilă destinatară a anumitor operațiuni - Noțiunea „procedură de vânzare silită”)
   2013/C 225/46
   Limba de procedură: spaniola

      Instanța de trimitere

   Juzgado de lo Mercantil no 1de Granada

      Părțile din procedura principală

   Promociones y Construcciones BJ 200 SL

      Obiectul

   Cerere de decizie preliminară — Juzgado de lo Mercantil no 1 de Granada — Interpretarea articolului 199 alineatul (1) litera (g) din Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată (JO L 347, p. 1, Ediție specială, 09/vol. 3, p. 7) — Persoane obligate la plata taxei — Persoană impozabilă destinatară a anumitor operațiuni — Noțiunea „livrare a unui bun imobil vândut de un debitor împotriva căruia s-a pronunțat o hotărâre în cadrul unei proceduri de vânzare silită”

      Dispozitivul

   Articolul 199 alineatul (1) litera (g) din Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată trebuie interpretat în sensul că noțiunea de procedură de vânzare silită cuprinde orice vânzare a unui bun imobil realizată de debitorul împotriva căruia s-a pronunțat o hotărâre nu doar în cadrul unei proceduri de lichidare a patrimoniului acestuia, ci și în cadrul unei proceduri de insolvență care intervine anterior unei asemenea proceduri de lichidare, în măsura în care această vânzare este necesară în vederea satisfacerii creditorilor sau a restabilirii activității economice ori profesionale a debitorului respectiv.

      (1)  JO C 174, 16.6.2012.


title: Cauzele conexate T-225/06, T-255/06, T-257/06 și T-309/06: Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 16 decembrie 2008 — Budějovický Budvar/OAPI — Anheuser-Busch (BUD) (Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Cereri de înregistrare a unor mărci comunitare verbală și figurativă BUD — Denumiri bud — Motive relative de refuz — Articolul 8 alineatul (4) din Regulamentul (CE) nr. 40/94)

text:
               7.2.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 32/27

         Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 16 decembrie 2008 — Budějovický Budvar/OAPI — Anheuser-Busch (BUD)
   (Cauzele conexate T-225/06, T-255/06, T-257/06 și T-309/06) (1)

   (Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Cereri de înregistrare a unor mărci comunitare verbală și figurativă BUD - Denumiri „bud’ - Motive relative de refuz - Articolul 8 alineatul (4) din Regulamentul (CE) nr. 40/94)
   (2009/C 32/49)
   Limba de procedură: engleza
   Părțile

      Reclamantă: Budějovický Budvar, národní podnik (Česke Budějovice, Republica Cehă) (reprezentanți: F. Fajgenbaum și C. Petsch, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: A. Folliard-Monguiral, agent)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: Anheuser-Busch, Inc. (Saint Louis, Missouri, Statele Unite) (reprezentată inițial de V. von Bomhard, A. Renck, B. Goebel și A. Pohlmann, ulterior de V. von Bomhard, A. Renck și B. Goebel, avocați)
   Obiectul
   Acțiuni formulate împotriva deciziilor Camerei a doua de recurs a OAPI pronunțate la 14 iunie 2006 (cauza R 234/2005-2), la 28 iunie 2006 (cauzele R 241/2005-2 și R 802/2004-2) și la 1 septembrie 2006 (cauza R 305/2005-2), privind procedurile de opoziție dintre Budějovický Budvar, národní podnik și Anheuser Busch, Inc.
   Dispozitivul

               1)

               Cauzele T-225/06, T-255/06, T-257/06 și T-309/06 sunt conexate în vederea pronunțării hotărârii.

               2)

               Anulează Deciziile Camerei a doua de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI), pronunțate la 14 iunie 2006 (cauza R 234/2005-2), la 28 iunie 2006 (cauzele R 241/2005-2 și R 802/2004-2) și la 1 septembrie 2006 (cauza R 305/2005-2), privind procedurile de opoziție dintre Budějovický Budvar, národní podnik și Anheuser Busch, Inc.

               3)

               Obligă OAPI să suporte două treimi din cheltuielile de judecată ale Budějovický Budvar, národní podnik, pe lângă propriile cheltuieli de judecată.

               4)

               Obligă Anheuser Busch să suporte o treime din cheltuielile de judecată ale Budějovický Budvar, národní podnik, pe lângă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 261, 28.10.2006.


title: Hotărârea Curții din 6 decembrie 2013 în cauza E-16/13 – Autoritatea AELS de Supraveghere / Islanda (Neîndeplinirea de către o parte contractantă a obligațiilor care îi revin – Neaplicare – Directiva 2008/122/CE privind protecția consumatorilor în ceea ce privește anumite aspecte referitoare la contractele privind dreptul de folosință a bunurilor pe durată limitată, la contractele privind produsele de vacanță cu drept de folosință pe termen lung, precum și la contractele de revânzare și de schimb)

text:
               27.3.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 88/15

      HOTĂRÂREA CURȚII

   din 6 decembrie 2013
   în cauza E-16/13
   Autoritatea AELS de Supraveghere/Islanda
   (Neîndeplinirea de către o parte contractantă a obligațiilor care îi revin – Neaplicare – Directiva 2008/122/CE privind protecția consumatorilor în ceea ce privește anumite aspecte referitoare la contractele privind dreptul de folosință a bunurilor pe durată limitată, la contractele privind produsele de vacanță cu drept de folosință pe termen lung, precum și la contractele de revânzare și de schimb)
   2014/C 88/12
   În cauza E-16/13, Autoritatea AELS de Supraveghere/Islanda – CERERE de declarare a faptului că, prin neadoptarea sau necomunicarea către Autoritatea AELS de Supraveghere, în termenul prevăzut, a măsurilor necesare pentru punerea în aplicare a actului menționat la punctul 7b din anexa XIX la Acordul privind Spațiul Economic European (Directiva 2008/122/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 14 ianuarie 2009 privind protecția consumatorilor în ceea ce privește anumite aspecte referitoare la contractele privind dreptul de folosință a bunurilor pe durată limitată, la contractele privind produsele de vacanță cu drept de folosință pe termen lung, precum și la contractele de revânzare și de schimb), astfel cum a fost adaptat la acord prin Protocolul 1, Islanda nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul actului și în temeiul articolului 7 din acord, Curtea, compusă din Carl Baudenbacher, președinte și judecător-raportor, Per Christiansen și Páll Hreinsson, judecători, a pronunțat la 6 decembrie 2013 hotărârea al cărei dispozitiv prevede următoarele:
   Curtea:

               1.

               declară că, prin faptul că nu a pus în aplicare în mod corect, în termenul prevăzut, actul menționat la punctul 7b din anexa XIX la Acordul privind Spațiul Economic European (Directiva 2008/122/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 14 ianuarie 2009 privind protecția consumatorilor în ceea ce privește anumite aspecte referitoare la contractele privind dreptul de folosință a bunurilor pe durată limitată, la contractele privind produsele de vacanță cu drept de folosință pe termen lung, precum și la contractele de revânzare și de schimb), astfel cum a fost adaptat la acord prin Protocolul 1, Islanda nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul actului respectiv și în temeiul articolului 7 din acord;

               2.

               obligă Islanda la plata cheltuielilor de judecată.


title: Cauza T-374/12: Hotărârea Tribunalului din 25 noiembrie 2014 – Brouwerij Van Honsebrouck/OAPI – Beverage Trademark (KASTEEL) („Marcă comunitară – Procedură de opoziție – Înregistrare națională care desemnează Comunitatea Europeană – Marca figurativă KASTEEL – Marcă națională verbală anterioară CASTEL BEER – Motiv relativ de refuz – Utilizare serioasă a mărcii anterioare – Articolul 42 alineatele (2) și (3) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 – Risc de confuzie – Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009 – Articolul 76 alineatul (1) din Regulamentul nr. 207/2009”)

text:
               19.1.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 16/32

      Hotărârea Tribunalului din 25 noiembrie 2014 – Brouwerij Van Honsebrouck/OAPI – Beverage Trademark (KASTEEL)
      (Cauza T-374/12) (1)

      („Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Înregistrare națională care desemnează Comunitatea Europeană - Marca figurativă KASTEEL - Marcă națională verbală anterioară CASTEL BEER - Motiv relativ de refuz - Utilizare serioasă a mărcii anterioare - Articolul 42 alineatele (2) și (3) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 - Risc de confuzie - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009 - Articolul 76 alineatul (1) din Regulamentul nr. 207/2009”)
      (2015/C 016/51)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamantă: Brouwerij Van Honsebrouck (Ingelmunster, Belgia) (reprezentant: P. Maeyaert, avocat)

         Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: A. Folliard-Monguiral, agent)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: Beverage Trademark Co. Ltd BTM (Tortola, Insulele Virgine Britanice, Regatul Unit) (reprezentant: R. Dequiré-Portier, avocat)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva deciziei Camerei a patra de recurs a OAPI din 8 iunie 2012 (cauza R 2551/2010-2) privind o procedură de opoziție între Beverage Trademark Co. Ltd BTM și Brouwerij Van Honsebrouck

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Obligă Brouwerij Van Honsebrouck la suportarea propriilor cheltuieli de judecată, precum și a celor efectuate de Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI) și de Beverage Trademark Co. Ltd BTM.

         (1)  JO C 343, 10.11.2012.


title: Cauza T-438/09: Ordonanța Tribunalului din 14 decembrie 2009 — Serifo/Comisia și Agenția Executivă pentru Educație, Audiovizual și Cultură

text:
               27.2.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 51/48

         Ordonanța Tribunalului din 14 decembrie 2009 — Serifo/Comisia și Agenția Executivă pentru Educație, Audiovizual și Cultură
   (Cauza T-438/09) (1)

   2010/C 51/89

      Limba de procedură: italiana

   Președintele Camerei a cincea a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 312, 19.12.2009.


title: Cauza T-83/16: Acțiune introdusă la 18 februarie 2016 – Banca Monte dei Paschi di Siena și Banca Widiba/EUIPO – ING-DIBa (WIDIBA)

text:
               13.6.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 211/52

      Acțiune introdusă la 18 februarie 2016 – Banca Monte dei Paschi di Siena și Banca Widiba/EUIPO – ING-DIBa (WIDIBA)
      (Cauza T-83/16)
      (2016/C 211/66)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

         Părțile

         Reclamante: Banca Monte dei Paschi di Siena (Siena, Italia), Wise Dialog Bank SpA (Banca Widiba SpA) (Milano, Italia) (reprezentanți: L. Trevisan și D. Contini, avocați)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: ING-DIBa AG (Frankfurt am Main, Germania)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Solicitantul mărcii în litigiu: reclamantele

         Marca în litigiu: marca comunitară verbală „WIDIBA” – cerere de înregistrare nr. 12 192 308

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție

         Decizia atacată: Decizia Camerei a doua de recurs a EUIPO din 26 noiembrie 2015 în cauzele conexate R 112/2005-2 și R 190/2015-2

         Concluziile

      Reclamantele solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate, în măsura în care nu s-a admis cererea de restitutio in integrum și trimiterea cauzei camerei de recurs spre rejudecare;

            În cazul respingerii cererii de mai sus,

                  —

                  anularea deciziei contestate, în măsura în care a menținut decizia diviziei de opoziție de respingere a cererii de înregistrare a mărcii nr. 12 192 308 pentru anumite bunuri și servicii, și constatarea faptului că cererea de înregistrare a mărcii comunitare nr. 12 192 308 este admisibilă pentru astfel de bunuri și servicii sau, alternativ, trimiterea cauzei EUIPO spre rejudecare pentru ca aceasta din urmă să adopte măsurile corespunzătoare;

            În orice caz,

                  —

                  anularea deciziei contestate în măsura în care s-a admis recursul ING-DIBa cu privire la cardurile de credit și constatarea faptului că cererea de înregistrare a mărcii comunitare nr. 12 192 308 este admisibilă pentru astfel de bunuri și servicii sau, alternativ, trimiterea cauzei EUIPO spre rejudecare pentru ca aceasta din urmă să adopte măsurile corespunzătoare;

            În orice caz,

                  —

                  obligarea EUIPO de a suporta, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, cheltuielile efectuate de Banca Monte dei Paschi di Siena SpA și de Wise Dialog Bank SpA în ceea ce privește procedura de față și procedura din fața EUIPO.

         Motivele invocate

                  —

                  încălcarea articolului 81 alineatul (1) și a articolului 60 din Regulamentul nr. 207/2009;

                  —

                  încălcarea articolului 81 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009.


title: Cauza T-291/11: Hotărârea Tribunalului din 16 octombrie 2014 – Portovesme/Comisia ( „Ajutoare de stat — Energie electrică — Tarif preferențial — Decizie prin care ajutorul este declarat incompatibil cu piața internă — Noțiunea de ajutor de stat — Ajutor nou — Egalitate de tratament — Termen rezonabil” )

text:
               24.11.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 421/29

         Hotărârea Tribunalului din 16 octombrie 2014 – Portovesme/Comisia
   (Cauza T-291/11) (1)

   ((„Ajutoare de stat - Energie electrică - Tarif preferențial - Decizie prin care ajutorul este declarat incompatibil cu piața internă - Noțiunea de ajutor de stat - Ajutor nou - Egalitate de tratament - Termen rezonabil”))
   2014/C 421/39
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Reclamantă: Portovesme Srl (Roma, Italia) (reprezentanți: F. Ciulli, G. Dore, M. Liberati și A. Vinci, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: V. Di Bucci și É. Gippini Fournier, agenți)

      Obiectul

   Cu titlu principal, o cerere de anulare în tot sau de anulare în parte „în măsura considerată rezonabilă” a Deciziei 2011/746/UE a Comisiei din 23 februarie 2011 privind ajutorul de stat acordat de Italia în favoarea Portovesme Srl, ILA SpA, Eurallumina SpA și Syndial SpA [Măsurile de ajutor de stat C 38/B/04 (ex NN 58/04) și C 13/06 (ex N 587/05)] (JO L 309, p. 1) și, cu titlu subsidiar, o cerere de anulare a deciziei menționate în măsura în care prin aceasta se dispune restituirea ajutoarelor în discuție.

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă Portovesme Srl la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 232, 6.8.2011.


title: Cauza C-154/12: Ordonanța Curții (Camera a noua) din 21 februarie 2013 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunal de première instance de Bruxelles — Belgia) — Isera & Scaldis Sugar SA, Philippe Bedoret and Co SPRL, Jean Rigot, Mathieu Vrancken/Bureau d'intervention et de restitution belge (BIRB) [Articolul 99 din Regulamentul de procedură — Agricultură — Organizarea comună a piețelor — Zahăr — Regulamentul (CE) nr. 318/2006 — Articolul 16 — Regulamentul (CE) nr. 1234/2007 — Articolul 51 — Impunerea unei taxe pe producție — Validitate — Lipsa temeiului legal — Lipsa unei motivări clare și neechivoce — Încălcarea principiului nediscriminării — Încălcarea principiului proporționalității]

text:
               13.4.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 108/10

         Ordonanța Curții (Camera a noua) din 21 februarie 2013 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunal de première instance de Bruxelles — Belgia) — Isera & Scaldis Sugar SA, Philippe Bedoret and Co SPRL, Jean Rigot, Mathieu Vrancken/Bureau d'intervention et de restitution belge (BIRB)
   (Cauza C-154/12) (1)

   (Articolul 99 din Regulamentul de procedură - Agricultură - Organizarea comună a piețelor - Zahăr - Regulamentul (CE) nr. 318/2006 - Articolul 16 - Regulamentul (CE) nr. 1234/2007 - Articolul 51 - Impunerea unei taxe pe producție - Validitate - Lipsa temeiului legal - Lipsa unei motivări clare și neechivoce - Încălcarea principiului nediscriminării - Încălcarea principiului proporționalității)
   2013/C 108/19
   Limba de procedură: franceza

      Instanța de trimitere

   Tribunal de première instance de Bruxelles

      Părțile din procedura principală

      Reclamante: Isera & Scaldis Sugar SA, Philippe Bedoret and Co SPRL, Jean Rigot, Mathieu Vrancken

      Pârât: Bureau d'intervention et de restitution belge (BIRB)

      Celelalte părți din procedură: Joseph Cockx și alții

      Obiectul

   Cerere de decizie preliminară — Tribunal de première instance de Bruxelles — Validitatea articolului 16 din Regulamentul (CE) nr. 318/2006 al Consiliului din 20 februarie 2006 privind organizarea comună a piețelor în sectorul zahărului (JO L 58, p. 1, Ediție specială, 03/vol. 70, p. 77) — Interpretarea articolului 37 alineatul (2) CE și a articolului 253 CE — Impunerea unei taxe pe producție în sectorul „zahărului-sfeclei” — Lipsa temeiului legal — Lipsa unei motivări clare și neechivoce — Discriminare în raport cu alte sectoare, precum și în raport cu alte domenii agricole și neagricole — Încălcarea principiului proporționalității

      Dispozitivul

   Examinarea întrebării preliminare nu a evidențiat niciun element de natură să afecteze validitatea articolului 16 din Regulamentul (CE) nr. 318/2006 al Consiliului din 20 februarie 2006 privind organizarea comună a piețelor în sectorul zahărului și a articolului 51 din Regulamentul (CE) nr. 1234/2007 al Consiliului din 22 octombrie 2007 de instituire a unei organizări comune a piețelor agricole și privind dispoziții specifice referitoare la anumite produse agricole (Regulamentul unic „OCP”).

      (1)  JO C 174, 16.6.2012.


title: Cauza T-494/07: Acțiune introdusă la 28 decembrie 2007 — Republica Italiană/Comisia Comunităților Europene

text:
               8.3.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 64/47

         Acțiune introdusă la 28 decembrie 2007 — Republica Italiană/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza T-494/07)
   (2008/C 64/78)
   Limba de procedură: italiana
   Părțile

      Reclamantă: Republica Italiană (reprezentant: P. Gentili, Avvocato dello Stato)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene
   Concluziile reclamantei

               —

               Anularea notei nr. 011140 a Comisiei Europene, Direcția Generală Politică Regională — Programe și proiecte în Cipru, Grecia, Ungaria, Italia, Malta și Țările de Jos, din 18 octombrie 2007 privind plăți ale Comisiei diferite de cuantumul solicitat. Ref. DOCUP Toscana Ob. 2 (nr. CCI 2000 IT 16 2DO 001);

               —

               anularea notei nr. 011538 a Comisiei Europene, Direcția Generală Politică Regională — Programe și proiecte în Cipru, Grecia, Ungaria, Italia, Malta și Țările de Jos, din 29 octombrie 2007 privind plăți ale Comisiei diferite de cuantumul solicitat. Ref. Programul operațional regional Campania 2000-2006 (nr. CCI 1999 IT 16 1PO 007);

               —

               anularea notei nr. 011869 a Comisiei Europene, Direcția Generală Politică Regională — Programe și proiecte în Cipru, Grecia, Ungaria, Italia, Malta și Țările de Jos, din 8 noiembrie 2007 privind plăți ale Comisiei diferite de cuantumul solicitat. Ref. DOCUP Piemonte 2000-2006 (nr. CCI 2000 IT 16 2DO 007);

               —

               anularea notei nr. 011871 a Comisiei Europene, Direcția Generală Politică Regională — Programe și proiecte în Cipru, Grecia, Ungaria, Italia, Malta și Țările de Jos, din 8 noiembrie 2007 privind plăți ale Comisiei diferite de cuantumul solicitat. Ref. DOCUP Ob. 2 Lazio 2000-2006 (nr. CCI 2000 IT 16 2DO 009);

               —

               anularea notei nr. 012137 a Comisiei Europene, Direcția Generală Politică Regională — Programe și proiecte în Cipru, Grecia, Ungaria, Italia, Malta și Țările de Jos, din 15 noiembrie 2007 privind certificarea și declararea cheltuielilor intermediare și cererea de plată. DOCUP Veneto Ob. 2 2000-2006 (nr. CCI 2000 IT 16 2DO 005);

               —

               anularea notei nr. 012139 a Comisiei Europene, Direcția Generală Politică Regională — Programe și proiecte în Cipru, Grecia, Ungaria, Italia, Malta și Țările de Jos, din 15 noiembrie 2007 privind plăți ale Comisiei diferite de cuantumul solicitat. Ref. Programul operațional regional Campania 2000-2006 (nr. CCI 1999 IT 16 1PO 007);

               —

               anularea notei nr. 012212 a Comisiei Europene, Direcția Generală Politică Regională — Programe și proiecte în Cipru, Grecia, Ungaria, Italia, Malta și Țările de Jos, din 16 noiembrie 2007 privind plăți ale Comisiei diferite de cuantumul solicitat. Ref. PON Dezvoltarea întreprinderilor locale 2000-2006 (nr. CCI 1999 IT 16 1PO 002);

               —

               anularea notei nr. 012567 a Comisiei Europene, Direcția Generală Politică Regională — Programe și proiecte în Cipru, Grecia, Ungaria, Italia, Malta și Țările de Jos, din 26 noiembrie 2007 privind plăți ale Comisiei diferite de cuantumul solicitat. Ref. Programul operațional regional Sardinia 2000-2006 (nr. CCI 1999 IT 16 1PO 010);

               —

               anularea tuturor actelor conexe și prealabile și obligarea Comisiei Comunităților Europene la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   Motivele și principalele argumente sunt cele invocate în cauza T-345/04, Republica Italiană/Comisia (1).

      (1)  JO C 262, 23.10.2004, p. 55.


title: Cauza F-83/06: Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera a doua) din 11 decembrie 2008 — Schell/Comisia (Funcție publică — Funcționari — Promovare — Puncte de prioritate — DGA a articolului 45 din Statutul funcționarilor)

text:
               7.2.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 32/49

         Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera a doua) din 11 decembrie 2008 — Schell/Comisia
   (Cauza F-83/06) (1)

   (Funcție publică - Funcționari - Promovare - Puncte de prioritate - DGA a articolului 45 din Statutul funcționarilor)
   (2009/C 32/95)
   Limba de procedură: franceza
   Părțile

      Reclamant: Arno Schell (Bruxelles, Belgia) (reprezentant: F. Frabetti, avocat)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: G. Berscheid și M. Velardo, agenți)
   Obiectul
   Funcție publică — Anularea, în principal, a listei funcționarilor promovați în cadrul exercițiilor de promovare 2004 și 2005, în măsura în care în aceste liste nu figurează numele reclamantului și, în subsidiar, a atribuirii punctelor de promovare în cadrul exercițiilor menționate anterior în ceea ce îl privește pe reclamant.
   Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Fiecare parte suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 237 din 30.9.2006, p. 18.


title: Cauza C-452/16 PPU: Hotărârea Curții (Camera a patra) din 10 noiembrie 2016 (cerere de decizie preliminară formulată de Rechtbank Amsterdam – Țările de Jos) – Executarea unui mandat european de arestare emis împotriva lui Krzysztof Marek Poltorak [Trimitere preliminară — Procedură preliminară de urgență — Cooperare polițienească și judiciară în materie penală — Mandat european de arestare — Decizia-cadru 2002/584/JAI — Articolul 1 alineatul (1) — Noțiunea „decizie judiciară” — Articolul 6 alineatul (1) — Noțiunea „autoritate judiciară emitentă” — Mandat european de arestare emis de Rikspolisstyrelsen (Direcția Generală a Poliției Naționale, Suedia) în scopul executării unei pedepse privative de libertate]

text:
               16.1.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 14/16

         Hotărârea Curții (Camera a patra) din 10 noiembrie 2016 (cerere de decizie preliminară formulată de Rechtbank Amsterdam – Țările de Jos) – Executarea unui mandat european de arestare emis împotriva lui Krzysztof Marek Poltorak
   (Cauza C-452/16 PPU) (1)

   ([Trimitere preliminară - Procedură preliminară de urgență - Cooperare polițienească și judiciară în materie penală - Mandat european de arestare - Decizia-cadru 2002/584/JAI - Articolul 1 alineatul (1) - Noțiunea „decizie judiciară” - Articolul 6 alineatul (1) - Noțiunea „autoritate judiciară emitentă” - Mandat european de arestare emis de Rikspolisstyrelsen (Direcția Generală a Poliției Naționale, Suedia) în scopul executării unei pedepse privative de libertate])
   (2017/C 014/20)
   Limba de procedură: neerlandeza

      Instanța de trimitere

   Rechtbank Amsterdam

      Părțile din procedura principală

   Krzysztof Marek Poltorak

      Dispozitivul

   Noțiunea „autoritate judiciară”, prevăzută la articolul 6 alineatul (1) din Decizia-cadru 2002/584/JAI a Consiliului din 13 iunie 2002 privind mandatul european de arestare și procedurile de predare între statele membre, astfel cum a fost modificată prin Decizia-cadru 2009/299/JAI a Consiliului din 26 februarie 2009, este o noțiune autonomă a dreptului Uniunii, iar acest articol 6 alineatul (1) trebuie interpretat în sensul că un serviciu de poliție, precum Rikspolisstyrelsen (Direcția Generală a Poliției Naționale, Suedia), nu intră în sfera noțiunii „autoritate judiciară emitentă”, în sensul acestei dispoziții, astfel încât mandatul european de arestare emis de acesta în scopul executării unei hotărâri prin care a fost pronunțată o pedeapsă privativă de libertate nu poate fi considerat o „decizie judiciară”, în sensul articolului 1 alineatul (1) din Decizia-cadru 2002/584, astfel cum a fost modificată prin Decizia-cadru 2009/299.

      (1)  JO C 383, 17.10.2016.


title: Cauza C-24/08: Ordonanța președintelui Curții din 9 septembrie 2008 — Comisia Comunităților Europene/Republica Portugheză

text:
               21.3.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 69/31

         Ordonanța președintelui Curții din 9 septembrie 2008 — Comisia Comunităților Europene/Republica Portugheză
   (Cauza C-24/08) (1)

   (2009/C 69/62)

      Limba de procedură: portugheza

   Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 79, 29.3.2008.


title: Cauza C-523/06: Hotărârea Curții (Camera a șasea) din 4 octombrie 2007 — Comisia Comunităților Europene/Republica Finlanda (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Directiva 2000/59/CE — Instalații portuare de preluare a deșeurilor provenite din exploatarea navelor și a reziduurilor de încărcătură — Lipsa stabilirii și punerii în aplicare a unor planuri de preluare și tratare a deșeurilor pentru toate porturile din Finlanda)

text:
               8.12.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 297/17

         Hotărârea Curții (Camera a șasea) din 4 octombrie 2007 — Comisia Comunităților Europene/Republica Finlanda
   (Cauza C-523/06) (1)

   (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru - Directiva 2000/59/CE - Instalații portuare de preluare a deșeurilor provenite din exploatarea navelor și a reziduurilor de încărcătură - Lipsa stabilirii și punerii în aplicare a unor planuri de preluare și tratare a deșeurilor pentru toate porturile din Finlanda)
   (2007/C 297/26)
   Limba de procedură: finlandeza
   Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: M. Huttunen și K. Simonsson, agenți)

      Pârâtă: Republica Finlanda (reprezentant: J. Heliskoski, agent)
   Obiectul
   Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Articolul 5 alineatul (1) și articolul 16 alineatul (1) din Directiva 2000/59/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 27 noiembrie 2000 privind instalațiile portuare de preluare a deșeurilor provenite din exploatarea navelor și a reziduurilor de încărcătură (JO L 332, p. 81) — Lipsa stabilirii și punerii în aplicare a unor planuri de preluare și tratare a deșeurilor pentru toate porturile din Finlanda
   Dispozitivul

               1)

               Prin faptul că nu a stabilit și nu a pus în aplicare planurile de preluare și tratare a deșeurilor pentru toate porturile, Republica Finlanda nu și-a îndeplinit obligațiile ce îi revin în temeiul articolului 5 alineatul (1) și a articolului 16 alineatul (1) din Directiva 2000/59/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 27 noiembrie 2000 privind instalațiile portuare de preluare a deșeurilor provenite din exploatarea navelor și a reziduurilor de încărcătură

               2)

               Obligă Republica Finlanda la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 42, 24.2.2007.


title: Cauza F-55/14: Acțiune introdusă la 17 iunie 2014 – ZZ/Comisia

text:
               24.11.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 421/59

         Acțiune introdusă la 17 iunie 2014 – ZZ/Comisia
   (Cauza F-55/14)
   2014/C 421/85
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: ZZ (reprezentant: L. Levi, A. Tymen, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Obiectul și descrierea litigiului

   Anularea deciziei de a nu prelungi contractul reclamantului, care ar fi trebuit să fie pe durată nedeterminată

      Concluziile reclamantei

               —

               Anularea deciziei din 31 octombrie 2013 de a nu prelungi contractul de agent contractual al reclamantului, care ar fi trebuit să fie pe durată nedeterminată;

               —

               anularea deciziei AAIC din 6 martie 2014 de respingere a reclamației din 15 noiembrie 2013 formulată de reclamant, întrucât această decizie conține elemente suplimentare care nu au fost cuprinse în decizia atacată din 31 octombrie 2013;

               —

               acordarea de daune interese reclamantului, în cuantum de 20  000 de euro;

               —

               obligarea Comisiei la plata tuturor cheltuielilor de judecată.


               10.11.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 269/42

         Criterii de repartizare a cauzelor către camere
   (2007/C 269/74)
   La 25 septembrie 2007, Tribunalul de Primă Instanță a stabilit după cum urmează criteriile de repartizare a cauzelor către camere pentru perioada cuprinsă între 25 septembrie 2007 și 30 septembrie 2008, în conformitate cu articolul 12 din Regulamentul de procedură:

               1.

               Recursurile declarate împotriva hotărârilor Tribunalului Funcției Publice sunt atribuite camerei de recurs, imediat după depunerea cererii introductive, fără a aduce atingere unei aplicări ulterioare a articolelor 14 și 51 din Regulamentul de procedură.

               2.

               Celelalte cauze decât cele menționate la punctul 1 sunt atribuite camerelor compuse din trei judecători, imediat după depunerea cererii introductive, fără a aduce atingere unei aplicări ulterioare a articolelor 14 și 51 din Regulamentul de procedură.
               Cauzele menționate în prezentul punct sunt repartizate între camere în conformitate cu trei sisteme de rotație distincte stabilite în funcție de ordinea înregistrării cauzelor la grefă:

                           —

                           pentru cauzele care privesc punerea în aplicare a regulilor de concurență aplicabile întreprinderilor, a regulilor privind ajutoarele acordate de stat și a regulilor privind măsurile de protecție comercială;

                           —

                           pentru cauzele care privesc drepturile de proprietate intelectuală avute în vedere la articolul 130 alineatul (1) din Regulamentul de procedură;

                           —

                           pentru toate celelalte cauze.

                     În cadrul acestor sisteme de rotație, cele două camere întrunite în complet de trei judecători, compuse din patru judecători vor fi luate în considerare de două ori pentru fiecare a treia rotație.
               Președintele Tribunalului va putea deroga de la aceste sisteme de rotație pentru a ține cont de anumite cauze sau pentru a asigura repartizarea echilibrată a volumului de muncă.


title: Cauza T-281/14: Ordonanța Tribunalului din 9 iunie 2015 – Fels-Werke/Comisia [„Ajutoare de stat — Măsuri adoptate de Germania în sprijinul energiei electrice produse din surse de energie regenerabile și al întreprinderilor electro-intensive — Decizie de inițiere a procedurii prevăzute la articolul 108 alineatul (2) TFUE — Adoptarea deciziei finale după introducerea acțiunii — Nepronunțare asupra fondului”]

text:
               7.9.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 294/65

         Ordonanța Tribunalului din 9 iunie 2015 – Fels-Werke/Comisia
   (Cauza T-281/14) (1)

   ([„Ajutoare de stat - Măsuri adoptate de Germania în sprijinul energiei electrice produse din surse de energie regenerabile și al întreprinderilor electro-intensive - Decizie de inițiere a procedurii prevăzute la articolul 108 alineatul (2) TFUE - Adoptarea deciziei finale după introducerea acțiunii - Nepronunțare asupra fondului”])
   (2015/C 294/79)
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Fels-Werke GmbH (Goslar, Germania) (reprezentanți: C. Arhold, N. Wimmer, F.-A. Wesche, L. Petersen și T. Woltering, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: T. Maxian Rusche și R. Sauer, agenți, asistați de C. von Donat și G. Quardt, avocați)

      Obiectul

   Cerere de anulare în parte a Deciziei C (2013) 4424 final a Comisiei din 18 decembrie 2013 de inițiere a procedurii prevăzute la articolul 108 alineatul (2) TFUE în ceea ce privește măsurile adoptate de Republica Federală Germania în sprijinul energiei electrice din surse regenerabile și al marilor consumatori de energie [ajutorul de stat SA. 33995 (2013/C) (ex 2013/NN)]

      Dispozitivul

               1)

               Constată că nu este necesar să se pronunțe asupra fondului prezentei acțiuni.

               2)

               Constată că nu este necesar să se pronunțe asupra cererii de intervenție formulate de Autoritatea AELS de Supraveghere.

               3)

               Fels-Werke GmbH suportă propriile cheltuieli de judecată, precum şi pe cele efectuate de Comisia Europeană.

               4)

               Autoritatea AELS de Supraveghere suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 223, 14.7.2014.


title: Cauza T-302/14: Acțiune introdusă la 29 aprilie 2014 – Buderus Guss/Comisia

text:
               14.7.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 223/50

         Acțiune introdusă la 29 aprilie 2014 – Buderus Guss/Comisia
   (Cauza T-302/14)
   2014/C 223/53
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Buderus Guss GmbH (Breidenbach, Germania) (reprezentanți: Rechtsanwälte D. Greinacher, J. Martin și B. Scholtka)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea, în temeiul articolului 263 primul paragraf TFUE, a Deciziei din 18 decembrie 2013 a Comisiei [Ajutor de stat SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN)] (JO 2014, C 37, p. 73, 7.02.2014) de inițiere împotriva Republicii Federale Germania a unei proceduri oficiale de investigare în ceea ce privește sprijinul pentru producția de energie electrică din surse regenerabile și din gaze de mină potrivit Legii germane revizuite privind energia din surse regenerabile (Gesetz für den Vorrang erneuerbarer Energien, denumită în continuare „EEG”) și limitarea suprataxei aferente energiei din surse regenerabile (denumită în continuare „suprataxa EEG”) pentru întreprinderile mari consumatoare de energie, în măsura în care Comisia a calificat schema de compensare specială prevăzută la articolele 40 și 41 din EEG drept ajutor de stat în sensul articolului 107 TFUE;

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată, potrivit articolului 87 alineatul (3) din Regulamentul de procedură al Tribunalului.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă trei motive.

               1.

               Primul motiv întemeiat pe încălcarea articolului 107 TFUE
               Potrivit reclamantei, Comisia a calificat în mod eronat drept ajutor de stat sprijinul pentru producția de energie electrică din surse regenerabile prin intermediul sistemului de suprataxare și schema de compensare specială având ca obiect limitarea suprataxei EEG și, prin urmare, nu ar fi trebuit să inițieze procedura oficială de investigare.

                           —

                           Reclamanta arată în acest context că, în cadrul evaluării preliminare a aspectului dacă schema de compensare specială constituie ajutor, Comisia a săvârșit o eroare vădită de apreciere, deoarece, ca excepție de la principiul suprataxei EEG, schema de compensare specială nu ar oferi niciun avantaj de care întreprinderile mari consumatoare de energie, nu ar fi beneficiat în condiții normale de piață.

                           —

                           Reclamanta susține în continuare că nu ar fi afectată nicio resursă statală. Dat fiind că veniturile provenite din suprataxa EEG nu constituie resurse statale, nici schema excepțională prevăzută pentru întreprinderile mari consumatoare de energie nu ar afecta resurse statale.

                           —

                           Reclamanta arată de asemenea că schema de compensare specială nu denaturează nici concurența. Acesta doar stabilește condițiile de concurență care ar exista fără suprataxa EEG.

               2.

               Al doilea motiv întemeiat pe încălcarea principiului încrederii legitime
               Reclamanta susține deopotrivă că, prin adoptarea deciziei atacate, Comisia ar fi încălcat și principiul încrederii legitime. Reglementarea germană de sprijinire a energiei din surse regenerabile ar fi făcut deja obiectul unei investigații aprofundate în conformitate cu legislația privind ajutoarele de stat. În urma acestei investigații, Comisia ar fi concluzionat în 2002 că respectiva reglementare nu implica un transfer de resurse statale. Dat fiind că EEG din 2012 nu conține, din acest punct de vedere, nicio modificare substanțială în raport cu situația juridică anterioară, operatorii economici în cauză nu ar trebui să se aștepte la o nouă investigație, ci la menținerea reglementării existente.

               3.

               Al treilea motiv întemeiat pe un abuz de putere
               În sfârșit, reclamanta consideră că Comisia a abuzat de puterea de apreciere care îi este conferită de articolele 107 TFUE și 108 TFUE. Prin inițierea procedurii de investigare Comisia ar urmări în principal obiectivul fundamental de armonizare a ajutorului pentru producerea de energie electrică din surse regenerabile. Acest obiectiv fundamental ar figura deopotrivă în noul proiect de Linii directoare privind ajutoarele de stat pentru protecția mediului și pentru energie, în care Comisia ar stabili pentru prima oară norme detaliate pentru sprijinirea energiei electrice din surse regenerabile. Or, pentru a realiza o armonizare, Comisia ar trebui să urmeze procedura prevăzută în acest scop la articolele 116 TFUE și 117 TFUE.


title: Cauza C-324/12: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Handelsgericht Wien (Austria) la 9 iulie 2012 — Novontech-Zala Kft/LOGICDATA Electronic & Software Entwicklungs GmbH

text:
               6.10.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 303/13

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Handelsgericht Wien (Austria) la 9 iulie 2012 — Novontech-Zala Kft/LOGICDATA Electronic & Software Entwicklungs GmbH
   (Cauza C-324/12)
   2012/C 303/24
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Handelsgericht Wien

      Părțile din acțiunea principală

      Recurentă și pârâtă în primă instanță: Novontech-Zala Kft

      Intimată și reclamantă în primă instanță: LOGICDATA Electronic & Software Entwicklungs GmbH

      Întrebările preliminare

               1.

               Nerespectarea termenului de prescripție prevăzut pentru formularea unei opoziții la o somație europeană de plată de către avocatul mandatat în acest sens constituie o vină personală a pârâtului în sensul articolului 20 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 1896/2006 al Parlamentului European și al Consiliului din 12 decembrie 2006 privind instituirea unei proceduri europene de somație de plată? (1)

               2.

               Dacă comportamentul culpabil al avocatului nu este imputabil pârâtului ca vină personală, fapta avocatului de a depune opoziția împotriva somației europene de plată în mod culpabil după expirarea termenului de prescripție poate fi considerată o circumstanță extraordinară în temeiul articolului 20 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1896/2006?

      (1)  JO L 399, p. 1, Ediție specială, 19/vol. 9, p. 108.


title: Cauza T-631/11: Hotărârea Tribunalului din 20 februarie 2013 — Caventa/OAPI — Anson’s Herrenhaus (B BERG) [ „Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a unei mărci comunitare figurative B BERG — Marca comunitară verbală anterioară Christian Berg — Motiv relativ de refuz — Risc de confuzie — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009” ]

text:
               13.4.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 108/24

         Hotărârea Tribunalului din 20 februarie 2013 — Caventa/OAPI — Anson’s Herrenhaus (B BERG)
   (Cauza T-631/11) (1)

   (Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a unei mărci comunitare figurative B BERG - Marca comunitară verbală anterioară Christian Berg - Motiv relativ de refuz - Risc de confuzie - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009)
   2013/C 108/63
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Caventa AG (Rekingen, Elveția) (reprezentanți: inițial J. Krenzel, ulterior T. Stein și A. Segler, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentanți: K. Klüpfel și D. Walicka, agenți)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: Anson’s Herrenhaus KG (Düsseldorf, Germania) (reprezentanți: O. Löffel și P. Lange, avocați)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei întâi de recurs a OAPI din 15 septembrie 2011 (cauza R 2014/2010-1) privind o procedură de opoziție între Anson’s Herrenhaus KG și Caventa AG

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Obligă Caventa AG la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 32, 4.2.2012.


title: Cauza C-581/11 P: Ordonanța Curții din 12 iulie 2012 — Muhamad Mugraby/Consiliul Uniunii Europene, Comisia Europeană (Recurs — Acțiune în constatarea abținerii de a acționa — Încălcarea drepturilor fundamentale și a Acordului de asociere dintre Comunitatea Europeană și Republica Liban — Abținerea Consiliului și a Comisiei de a adopta măsuri împotriva Republicii Liban — Acțiune în despăgubire — Recurs vădit nefondat și vădit inadmisibil)

text:
               12.1.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 9/24

         Ordonanța Curții din 12 iulie 2012 — Muhamad Mugraby/Consiliul Uniunii Europene, Comisia Europeană
   (Cauza C-581/11 P) (1)

   (Recurs - Acțiune în constatarea abținerii de a acționa - Încălcarea drepturilor fundamentale și a Acordului de asociere dintre Comunitatea Europeană și Republica Liban - Abținerea Consiliului și a Comisiei de a adopta măsuri împotriva Republicii Liban - Acțiune în despăgubire - Recurs vădit nefondat și vădit inadmisibil)
   2013/C 9/39
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Recurent: Muhamad Mugraby (reprezentant: S. Delhaye, Advocate)

      Celelalte părți din procedură: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: B. Driessen și M.-M. Joséphidès, agenți), Comisia Europeană (reprezentanți: S. Boelaert și F. Castillo de la Torre, agenți)

      Obiectul

   Recurs formulat împotriva Ordonanței Tribunalului din 6 septembrie 2011 (Camera a treia) Mugraby/Consiliul și Comisia (T-292/09) prin care s-a respins, pe de o parte, acțiunea în constatarea abținerii nelegale a Consiliului și a Comisiei de a acționa cu privire la cererea recurentului de adoptare a unor măsuri împotriva Libanului, pentru motivul unei pretinse încălcări de către Liban a drepturilor sale fundamentale și a Acordului de asociere dintre Comunitate și Republica Liban, precum și, pe de altă parte, acțiunea în despăgubire având ca obiect repararea prejudiciului pretins a fi fost suferit de recurent ca urmare a inacțiunii acestor instituții comunitare

      Dispozitivul

               1.

               Respinge recursul.

               2.

               Obligă pe domnul Mugraby la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 25, 28.1.2012.