title: Cauza T-106/06: Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 23 ianuarie 2008 — Demp/OAPI — BAU HOW (BAU HOW) ( Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare figurative BAU HOW — Mărci figurative anterioare BAUHAUS — Motiv relativ de refuz — Lipsa riscului de confuzie — Articolul 8 alineatul (1) literele (a) și (b) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 )

text:
               8.3.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 64/36

         Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 23 ianuarie 2008 — Demp/OAPI — BAU HOW (BAU HOW)
   (Cauza T-106/06) (1)

   („Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare figurative BAU HOW - Mărci figurative anterioare BAUHAUS - Motiv relativ de refuz - Lipsa riscului de confuzie - Articolul 8 alineatul (1) literele (a) și (b) din Regulamentul (CE) nr. 40/94’)
   (2008/C 64/57)
   Limba de procedură: germana
   Părțile

      Reclamantă: Demp BV, anterior Demp Holding BV (Maastricht, Țările de Jos) (reprezentanți: R.-D. Härer, C. Schultze, J. Ossing și C. Weber, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: G. Schneider, agent)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: BAU HOW GmbH (Hattersheim/Okriftel, Germania)
   Obiectul
   Acțiune formulată împotriva deciziei Camerei a patra de recurs a OAPI din 31 ianuarie 2006 (cauza R 92/2004-4) privind o procedură de opoziție între Demp BV și BAU HOW GmbH.
   Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă societatea Demp BV la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 143, 17.6.2006.


title: Cauza C-130/12: Acțiune introdusă la 9 martie 2012 — Comisia Europeană/Republica Portugheză

text:
               5.5.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 133/20

         Acțiune introdusă la 9 martie 2012 — Comisia Europeană/Republica Portugheză
   (Cauza C-130/12)
   2012/C 133/37
   Limba de procedură: portugheza

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: P. Guerra și Andrade și J. Hottiaux, agenți)

      Pârâtă: Republica Portugheză

      Concluziile reclamantei

               —

               declararea faptului că Republica Portugheză nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 2 alineatul (1) din Directiva 2009/113/CE a Comisiei din 25 august 2009 de modificare a Directivei 2006/126/CE a Parlamentului European și a Consiliului privind permisele de conducere (1) prin neadoptarea actelor cu putere de lege și a actelor administrative necesare pentru respectarea prevederilor respectivei directive sau, în orice caz, prin necomunicarea acestora Comisiei.

               —

               obligarea Republicii Portugheze la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Termenul pentru transpunerea directivei a expirat la 14 septembrie 2010.

      (1)  JO L 223, p. 31.


title: Cauza T-202/11: Acțiune introdusă la 4 aprilie 2011 — Aeroporia Aigaiou Aeroporiki și Marfin Investment Group Symmetochon/Comisia

text:
               28.5.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 160/25

         Acțiune introdusă la 4 aprilie 2011 — Aeroporia Aigaiou Aeroporiki și Marfin Investment Group Symmetochon/Comisia
   (Cauza T-202/11)
   2011/C 160/40
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamante: Aeroporia Aigaiou Aeroporiki AE (Atena, Grecia) și Marfin Investment Group Symmetochon AE (Atena, Grecia) (reprezentanți: A. Ryan, solicitor, G. Bushell, solicitor, P. Stamou și I. Dryllerakis, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamantele solicită Tribunalului:

               —

               Anularea Deciziei nr. C(2011) 316 a Comisiei Europene din 26 ianuarie 2011 în prin care este declarată incompatibilă cu piața internă, în temeiul Regulamentului (CE) nr. 139/2004 al Consiliului (1), concentrarea avută în vedere între, pe de o parte, Aegean Airlines S.A. și, pe de altă parte, Olympic Air S.A., Olympic Handling S.A. și Olympic Engineering S.A. (cazul COMP/M.5830 — Olympic/Aegean Airlines;

               —

               Obligarea Comisiei Europene la plata cheltuielilor de judecată

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamantele invocă șase motive.

               1.

               Primul motiv, întemeiat pe încălcarea unor norme fundamentale de procedură și/sau pe o eroare vădită e apreciere prin definirea unei piețe pentru pasageri sensibili la factorul timp, în măsura în care:

                           —

                           Comisia folosește ca bază gestiunea rentabilității sau a veniturilor pentru a defini o piață a pasagerilor sensibili la factorul timp, în condițiile în care acest aspect nu fusese niciodată evocat pe parcursul procedurii administrative;

                           —

                           decizia nu se poate întemeia numai pe o piață care nu cuprinde decât pasagerii sensibili la factorul timp, în măsura în care această abordare nu este susținută de gândirea economică dominantă și este contrazisă de chiar dosarul Comisiei.

               2.

               Al doilea motiv, întemeiat pe eroarea vădită de apreciere comisă prin constatarea faptului că feriboturile nu ar exercita decât o „presiune concurențială limitată” asupra serviciilor aeriene pe opt rute, în condițiile în care:

                           —

                           dovezile invocate de Comisiei în susținerea concluziilor sunt extrem de selective, încalcă toate normele aplicabile administrării probelor și nu cuprind nicio activitatea empirică sau de studiu; mai mult, dacă sunt citite obiectiv, aceste dovezi susțin în realitate concluzia contrară, respectiv că feriboturile exercită o presiune concurențială reală în ceea ce privește pasagerii care nu sunt sensibili la factorul timp și/sau toți pasagerii de pe aceste opt rute.

               3.

               Al treilea motiv, întemeiat pe lipsa motivării și/sau pe o eroare de drept și/sau pe o eroare vădită de apreciere, în măsura în care Comisia a constat că eliminarea relației concurențiale strânse dintre Aegean și Olympic ar crea un obstacol semnificativ în calea unei concurențe efective, în măsura în care:

                           —

                           decizia omite citarea concretă a efectului concurențial avut în vedere;

                           —

                           Comisia a omis să prezinte probe pertinente și concludente care să demonstreze că pasagerii uneia dintre reclamante nu s-ar reorienta către feriboturi în cazul unei creșteri a tarifelor aeriene cu 5-10 %, acesta fiind întrebarea relevantă;

               4.

               Al patrulea motiv, întemeiat pe o eroare vădită de apreciere și/sau pe o eroare de drept, în măsura în care Comisia a constatat că există că există bariere la intrare care fac improbabilă orice intrare ulterioară fuziunii, în măsura în care:

                           —

                           Comisia nu a aplicat un criteriu juridic greșit, cerând, încă înainte de fuziune, planuri de intrare precise și motivate, ceea ce constituie o condiție imposibil de îndeplinit; și

                           —

                           aprecierea situației de fapt efectuată de Comisie este viciată și se întemeiază pe probe extrem de selective, Comisia omițâd în totalitate să efectueze o anchetă diligentă.

               5.

               Al cincilea motiv, întemeiat pe încălcarea normelor fundamentale de procedură și/sau pe o eroare vădită de apreciere în analiza contrafactuală, în măsura în care:

                           —

                           în ceea ce privește analiza contrafactuală a Aegean, toate constatările deciziei se sprijină pe o încălcare a dreptului la apărare al reclamantelor; în pofida explicațiilor foarte bogate ale reclamantelor, Comisia a omis, cu ocazia procedurii administrative, să discute analiza contrafactuală a Aegean, și abia în cadrul deciziei Comisia și-a exprimat, pentru prima dată, poziția; pe de altă parte, aprecierea Comisiei este greșită, în măsura în care aceasta nu se întemeiază decât pe o analiză a posteriori; și

                           —

                           în ceea ce privește analiza contrafactuală a Olympic, Comisia se limitează să critice modelul propus de Marfin și omite să efectueze o evaluare corespunzătoare ex ante, în special din cauza faptului că aceasta nu merge dincolo de sezonul vară 2011 al IATA; de altfel, concluziile sale sunt o pură conjectură, nefiind susținute de nicio dată.

               6.

               Al șaselea motiv, întemeiat pe încălcarea drepturilor fundamentale ale reclamantelor, în măsura în care:

                           —

                           procedura administrativă în fața Comisiei nu a îndeplinit condițiile de echitate administrativă reprezentate de dreptul la un proces echitabil — prevăzut la articolul 6 paragraful 1 din Convenția europeană pentru apărarea drepturilor omului — și principiul bunei administrări — consacrat la articolul 41 din Carta drepturilor fundamentale; Comisia nu și-a îndeplinit obligația de a efectua o anchetă diligentă și, prin urmare, a răsturnat în practică sarcina probei în detrimentul reclamantelor.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 139/2004 al Consiliului din 20 ianuarie 2004 privind controlul concentrărilor economice între întreprinderi (Jo 2004 L 24, p. 1, Ediție specială, 08/vol. 1, p. 201).


title: Cauza C-333/11: Ordonanța Curții (Camera a șasea) din 8 martie 2012 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Hof van Cassatie van België — Belgia) — Koninklijke Federatie van Belgische Transporteurs en Logistiek Dienstverleners (Febetra)/Belgische Staat [Articolul 104 alineatul (3) primul paragraf din Regulamentul de procedură — Convenția TIR — Codul vamal comunitar — Accize — Transport efectuat sub acoperirea unui carnet TIR — Descărcare neregulamentară — Determinarea locului infracțiunii — Recuperarea taxelor la import și a accizelor — Competență]

text:
               30.6.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 194/7

         Ordonanța Curții (Camera a șasea) din 8 martie 2012 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Hof van Cassatie van België — Belgia) — Koninklijke Federatie van Belgische Transporteurs en Logistiek Dienstverleners (Febetra)/Belgische Staat
   (Cauza C-333/11) (1)

   (Articolul 104 alineatul (3) primul paragraf din Regulamentul de procedură - Convenția TIR - Codul vamal comunitar - Accize - Transport efectuat sub acoperirea unui carnet TIR - Descărcare neregulamentară - Determinarea locului infracțiunii - Recuperarea taxelor la import și a accizelor - Competență)
   2012/C 194/12
   Limba de procedură: olandeza

      Instanța de trimitere

   Hof van Cassatie van België

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Koninklijke Federatie van Belgische Transporteurs en Logistiek Dienstverleners (Febetra)

      Pârât: Belgische Staat

      Obiectul

   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Hof van Cassatie van België — Interpretarea articolului 454 alineatul (3) al doilea paragraf din Regulamentul (CEE) nr. 2454/93 al Comisiei din 2 iulie 1993 de stabilire a unor dispoziții de aplicare a Regulamentului (CEE) nr. 2913/92 al Consiliului de instituire a Codului Vamal Comunitar (JO L 253, p. 1, Ediție specială, 02/vol. 7, p. 3), a articolului 6 alineatul (1) și a articolului 7 alineatul (1) din Directiva 92/12/CEE a Consiliului din 25 februarie 1992 privind regimul general al produselor supuse accizelor și privind deținerea, circulația și monitorizarea acestor produse (JO L 76, p. 1, Ediție specială, 09/vol. 1, p. 129) și a articolului 37 din Convenția vamală privind transportul internațional de mărfuri sub acoperirea carnetelor TIR (Convenția TIR) — Infracțiuni sau nereguli — Locul infracțiunii sau al neregulii — Loc considerat că se situează în locul unde se constată infracțiunea sau neregula, în situația în care este imposibil să se stabilească locul în care aceasta a fost comisă

      Dispozitivul

               1.

               Articolul 454 alineatul (3) din Regulamentul (CEE) nr. 2454/93 al Comisiei din 2 iulie 1993 de stabilire a unor dispoziții de aplicare a Regulamentului (CEE) nr. 2913/92 al Consiliului de instituire a Codului Vamal Comunitar, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (CE) nr. 1662/1999 al Comisiei din 28 iulie 1999, trebuie interpretat în sensul că o asociație garantă poate dovedi locul comiterii unei infracțiuni sau nereguli întemeindu-se pe locul în care a fost acceptat carnetul TIR și unde au fost aplicate sigiliile. În cazul în care acea asociație reușește să răstoarne prezumția de competență a autorităților vamale ale statului membru pe teritoriul căruia s-a constatat o infracțiune sau o neregulă în cursul unui transport efectuat sub acoperirea unui carnet TIR în favoarea autorităților statului membru pe teritoriul căruia s-a comis în mod efectiv respectiva infracțiune sau neregulă, împrejurare care trebuie verificată de instanța de trimitere, autoritățile vamale ale acestui din urmă stat devin competente în privința recuperării datoriei vamale.

               2.

               Articolul 6 alineatul (1) și articolul 7 alineatul (1) din Directiva 92/12/CEE a Consiliului din 25 februarie 1992 privind regimul general al produselor supuse accizelor și privind deținerea, circulația și monitorizarea acestor produse, astfel cum a fost modificată prin Directiva 96/99/CE a Consiliului din 30 decembrie 1996, trebuie să fie interpretate în sensul că autoritățile vamale ale unui stat membru pe teritoriul căruia au fost descoperite, sechestrate și confiscate au competența de a recupera acciza, chiar dacă acele mărfuri au fost introduse pe teritoriul Uniunii într-un alt stat membru, în măsura în care mărfurile respective sunt deținute în scopuri comerciale, împrejurare care trebuie determinată de instanța de trimitere.

      (1)  JO C 269, 10.9.2011.


title: Cauza C-479/16: Cerere de decizie preliminară introdusă de Bundesgerichtshof (Germania) la 6 septembrie 2016 – Julia Markmann și alții/TUIfly GmbH

text:
               19.12.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 475/10

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Bundesgerichtshof (Germania) la 6 septembrie 2016 – Julia Markmann și alții/TUIfly GmbH
   (Cauza C-479/16)
   (2016/C 475/15)
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Bundesgerichtshof

      Părțile din procedura principală

      Reclamante: Julia Markmann, Rene Markmann, Emilia Markmann, Jana Markmann

      Pârâtă: TUIfly GmbH
   Prin ordonanța din 11 octombrie 2016, cauza a fost radiată din registrul Curții.


title: Cauza T-348/14: Hotărârea Tribunalului din 15 septembrie 2016 – Yanukovych/Consiliul („Politica externă și de securitate comună — Măsuri restrictive adoptate având în vedere situația din Ucraina — Înghețare a fondurilor — Lista persoanelor, entităților și organismelor cărora li se aplică înghețarea fondurilor și a resurselor economice — Includerea numelui reclamantului — Obligația de motivare — Temei legal — Dreptul la apărare — Dreptul la protecție jurisdicțională efectivă — Abuz de putere — Nerespectarea criteriilor de includere în listă — Eroare vădită de apreciere — Dreptul de proprietate”)

text:
               31.10.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 402/36

         Hotărârea Tribunalului din 15 septembrie 2016 – Yanukovych/Consiliul
   (Cauza T-348/14) (1)

   ((„Politica externă și de securitate comună - Măsuri restrictive adoptate având în vedere situația din Ucraina - Înghețare a fondurilor - Lista persoanelor, entităților și organismelor cărora li se aplică înghețarea fondurilor și a resurselor economice - Includerea numelui reclamantului - Obligația de motivare - Temei legal - Dreptul la apărare - Dreptul la protecție jurisdicțională efectivă - Abuz de putere - Nerespectarea criteriilor de includere în listă - Eroare vădită de apreciere - Dreptul de proprietate”))
   (2016/C 402/39)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamant: Oleksandr Viktorovych Yanukovych (Donetsk, Ucraina) (reprezentanți: T. Beazley, P. Saini, S. Fatima, QC, J. Hage, K. Howard, barristers și C. Kennedy, solicitor)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: inițial E. Finnegan și J. P. Hix, ulterior J. P. Hix și P. Mahnič Bruni, agenți)

      Intervenientă în susținerea pârâtului: Comisia Europeană (reprezentanți: D. Gauci și S. Bartelt, agenți)

      Obiectul

   Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE prin care se solicită anularea, în primul rând, a Deciziei 2014/119/PESC a Consiliului din 5 martie 2014 privind măsuri restrictive împotriva anumitor persoane, entități și organisme având în vedere situația din Ucraina (JO 2014, L 66, p. 26) și a Regulamentului (UE) nr. 208/2014 al Consiliului din 5 martie 2014 privind măsuri restrictive împotriva anumitor persoane, entități și organisme având în vedere situația din Ucraina (JO 2014, L 66, p. 1), astfel cum au fost modificate prin Decizia de punere în aplicare 2014/216/PESC a Consiliului din 14 aprilie 2014 privind punerea în aplicare a Deciziei 2014/119/PESC (JO 2014, L 111, p. 91) și, respectiv, prin Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 381/2014 al Consiliului din 14 aprilie 2014 privind punerea în aplicare a Regulamentului (UE) nr. 208/2014 (JO 2014, L 111, p. 33), în al doilea rând, a Deciziei (PESC) 2015/143 a Consiliului din 29 ianuarie 2015 de modificare a Deciziei 2014/119 (JO 2015, L 24, p. 16) și a Regulamentului (UE) 2015/138 al Consiliului din 29 ianuarie 2015 de modificare a Regulamentului nr. 208/2014 (JO 2015, L 24, p. 1) și, în al treilea rând, a Deciziei (PESC) 2015/364 a Consiliului din 5 martie 2015 de modificare a Deciziei 2014/119 (JO 2015, L 62, p. 25) și a Regulamentului de punere în aplicare (UE) 2015/357 al Consiliului din 5 martie 2015 privind punerea în aplicare a Regulamentului (UE) nr. 208/2014 (JO 2015, L 62, p. 1), în măsura în care numele reclamantului a fost inclus sau menținut pe lista persoanelor, entităților și organismelor cărora li se aplică aceste măsuri restrictive

      Dispozitivul

               1)

               Anulează Decizia 2014/119/PESC a Consiliului din 5 martie 2014 privind măsuri restrictive împotriva anumitor persoane, entități și organisme având în vedere situația din Ucraina, astfel cum a fost modificată prin Decizia de punere în aplicare 2014/216/PESC a Consiliului din 14 aprilie 2014 privind punerea în aplicare a Deciziei 2014/119, și Regulamentul (UE) nr. 208/2014 al Consiliului din 5 martie 2014 privind măsuri restrictive împotriva anumitor persoane, entități și organisme având în vedere situația din Ucraina, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 381/2014 al Consiliului din 14 aprilie 2014 privind punerea în aplicare a Regulamentului nr. 208/2014, în măsura în care numele domnului Oleksandr Viktorovych Yanukovych a fost inclus în lista persoanelor, entităților și organismelor cărora li se aplică aceste măsuri restrictive, până la data intrării în vigoare a Deciziei (PESC) 2015/364 a Consiliului din 5 martie 2015 de modificare a Deciziei 2014/119 și a Regulamentului de punere în aplicare (UE) 2015/357 al Consiliului din 5 martie 2015 privind punerea în aplicare a Regulamentului nr. 208/2014.

               2)

               Respinge în rest acțiunea.

               3)

               Obligă Consiliul Uniunii Europene să suporte, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, cheltuielile de judecată efectuate de domnul Yanukovych în ceea ce privește cererea de anulare formulată în cererea introductivă.

               4)

               Îl obligă pe domnul Yanukovych să suporte, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, cheltuielile de judecată efectuate de Consiliu în ceea ce privește cererea de anulare formulată în memoriul în adaptarea concluziilor.

               5)

               Comisia Europeană suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 253, 4.8.2014.


title: Cauza F-4/09: Acțiune introdusă la 21 ianuarie 2009 — De Britto Patricio-Dias/Comisia

text:
               21.3.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 69/54

         Acțiune introdusă la 21 ianuarie 2009 — De Britto Patricio-Dias/Comisia
   (Cauza F-4/09)
   (2009/C 69/120)
   Limba de procedură: franceza
   Părțile

      Reclamant: Jorge De Britto Patricio-Dias (Bruxelles, Belgia) (reprezentant: L. Massaux, avocat)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene
   Obiectul și descrierea litigiului
   Cerere de anulare a deciziei de schimbare a repartizării reclamantului la unitatea TREN.B3
   Concluziile reclamantului

               —

               Anularea deciziilor AIPN din 11 aprilie 2008 și din 21 octombrie 2008;

               —

               obligarea Comisiei Comunităților Europene la plata cheltuielilor de judecată.


title: Cauza C-478/14: Ordonanța Curții (Camera a opta) din 12 februarie 2015 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunale ordinario di Cagliari – Italia) – Procedură penală împotriva lui Roberto Siddu (Trimitere preliminară — Articolul 99 din Regulamentul de procedură — Întrebări preliminare identice — Articolele 49 TFUE și 56 TFUE — Libertatea de stabilire — Libera prestare a serviciilor — Jocuri de noroc — Reglementare națională — Reorganizarea sistemului de licențe printr-o aliniere temporală a termenelor de expirare — Cerere de ofertă nouă — Licențe cu o durată mai mică decât cea a licențelor atribuite în trecut — Restricţie — Motive imperative de interes general — Proporționalitate)

text:
               20.4.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 127/5

         Ordonanța Curții (Camera a opta) din 12 februarie 2015 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunale ordinario di Cagliari – Italia) – Procedură penală împotriva lui Roberto Siddu
   (Cauza C-478/14) (1)

   ((Trimitere preliminară - Articolul 99 din Regulamentul de procedură - Întrebări preliminare identice - Articolele 49 TFUE și 56 TFUE - Libertatea de stabilire - Libera prestare a serviciilor - Jocuri de noroc - Reglementare națională - Reorganizarea sistemului de licențe printr-o aliniere temporală a termenelor de expirare - Cerere de ofertă nouă - Licențe cu o durată mai mică decât cea a licențelor atribuite în trecut - Restricţie - Motive imperative de interes general - Proporționalitate))
   (2015/C 127/06)
   Limba de procedură: italiana

      Instanța de trimitere

   Tribunale ordinario di Cagliari

      Partea din procedura principală

   Roberto Siddu

      Dispozitivul

   Articolele 49 TFUE și 56 TFUE, precum și principiile egalității de tratament și efectivității trebuie interpretate în sensul că nu se opun unei legislații naționale precum cea în discuție în litigiul principal, care prevede organizarea unei noi proceduri de cerere de ofertă privind licențe cu o durată mai mică decât cea a licențelor atribuite anterior în considerarea unei reorganizări a sistemului printr-o aliniere temporală a termenelor de expirare ale licențelor.

      (1)  JO C 7, 12.1.2015.


title: Cauza T-327/11: Ordonanța Tribunalului din 20 mai 2015 – Vinci Energies Schweiz/OAPI – Accentro Real Estate (ESTAVIS 1993) („Marcă comunitară — Opoziţia — Retragerea opoziţiei — Nepronunţare asupra fondului”)

text:
               13.7.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 228/11

         Ordonanța Tribunalului din 20 mai 2015 – Vinci Energies Schweiz/OAPI – Accentro Real Estate (ESTAVIS 1993)
   (Cauza T-327/11) (1)

   ((„Marcă comunitară - Opoziţia - Retragerea opoziţiei - Nepronunţare asupra fondului”))
   (2015/C 228/12)
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Vinci Energies Schweiz AG (Zürich, Elveţia) (reprezentant: M. Graf, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentanți: iniţial G. Schneider, ulterior G. Schneider şi D. Botis, agenţi)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă în faţa Tribunalului: Accentro Real Estate AG, fostă Estavis AG (Berlin, Germania) (reprezentanţi: iniţial T. Wieland, ulterior T. Wieland şi S. Müller, avocaţi)

      Obiectul

   Acţiune formulată împotriva Deciziei Camerei întâi de recurs a OAPI din 31 martie 2011 (cauza R 231/2010-1), privind o procedură de opoziţie între Vinci Energies Schweiz AG şi Estavis AG

      Dispozitivul

               1)

               Nu este necesară pronunţarea asupra fondului.

               2)

               Reclamanta suportă propriile cheltuieli de judecată, precum şi pe cele efectuate de pârât.

               3)

               Intervenienta suportă propriile cheltuieli.

      (1)  JO C 269, 10.9.2011.


title: Cauza T-473/07 P: Recurs introdus la 21 decembrie 2007 de Comisia Comunităților Europene împotriva hotărârii pronunțate la 10 octombrie 2007 de Tribunalul Funcției Publice în cauza F-107/06, Berrisford/Comisia Comunităților Europene

text:
               8.3.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 64/42

         Recurs introdus la 21 decembrie 2007 de Comisia Comunităților Europene împotriva hotărârii pronunțate la 10 octombrie 2007 de Tribunalul Funcției Publice în cauza F-107/06, Berrisford/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza T-473/07 P)
   (2008/C 64/68)
   Limba de procedură: franceza
   Părțile

      Recurentă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: D. Martin și K. Herrmann, agenți)

      Cealaltă parte în proces: Michael Berrisford (Bruxelles, Belgia)
   Concluziile recurentei

               —

               Anularea hotărârii Tribunalului Funcției Publice din 10 octombrie 2007 în cauza F-107/06 în măsura în care, în urma examinării primului aspect al celui de al doilea motiv, întemeiat pe lipsa luării în considerare a calității de „double reliquat” a reclamantului în primă instanță, constată că AIPN ar fi săvârșit o eroare de drept care a afectat analiza comparativă a meritelor reclamantului în primă instanță și în consecință, o eroare manifestă de apreciere în speță;

               —

               trimiterea cauzei Tribunalului Funcției Publice;

               —

               soluționarea cererii cu privire la cheltuielile de judecată. odată cu fondul

         Motivele și principalele argumente
   Prin prezentul recurs Comisia solicită anularea parțială a hotărârii din 10 octombrie 2007 pronunțate în cauza F-107/06, Berrisford/Comisia, prin care Tribunalul Funcției Publice (TFP) a anulat decizia sa de a nu include numele reclamantului pe lista funcționarilor promovați în temeiul exercițiului de promovare 2005 și a respins acțiunea cu privire la restul motivelor.
   În susținerea recursului său, Comisia invocă în primul rând două motive întemeiate pe erori de drept pe care TFP le-ar fi săvârșit în hotărârea atacată.
   În primul rând, Comisia a arătat că TFP ar fi încălcat articolul 45 alineatul (1) din Statutul funcționarilor în măsura în care ar fi stabilit o obligație pentru AIPN de a lua în considerare, prin acordarea unor puncte suplimentare cu ocazia analizei meritelor reclamantului, faptul că acesta a fost propus în două rânduri de către direcția sa generală în cadrul procedurii numite„a doua filieră”.
   A doua eroare de drept pe care Comisia o invocă în raport cu hotărârea atacată este încălcarea articolului 13 alineatele (1) și (3) litera b) din DGE-45 și anume că TFP nu ar fi recunoscut faptul că situația reclamantului în 2003 și 2004 a fost în mod implicit luată în considerare cu ocazia atribuirii punctelor de către AIPN ca element de merit pe perioada în care a avut gradul respectiv.
   În sfârșit, Comisia invocă un motiv întemeiat pe motivarea pretins contradictorie a hotărârii atacate.


title: Cauza C-96/09 P: Recurs introdus la 10 martie 2009 de Anheuser-Busch, Inc. împotriva Hotărârii Tribunalului de Primă Instanță (Camera întâi) pronunțate la 16 decembrie 2008 în cauzele conexate T-225/06, T-255/06, T-257/06 și T-309/06 Budějovický Budvar, národní podnik/Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale), Anheuser-Busch, Inc

text:
               16.5.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 113/26

         Recurs introdus la 10 martie 2009 de Anheuser-Busch, Inc. împotriva Hotărârii Tribunalului de Primă Instanță (Camera întâi) pronunțate la 16 decembrie 2008 în cauzele conexate T-225/06, T-255/06, T-257/06 și T-309/06 Budějovický Budvar, národní podnik/Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale), Anheuser-Busch, Inc
   (Cauza C-96/09 P)
   2009/C 113/49
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Recurentă: Anheuser-Busch, Inc. (reprezentanți: V. von Bomhard, avocat, B. Goebel, avocat)

      Celelalte părți în proces: Budějovický Budvar, národní podnik, Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Concluziile recurentei

               —

               Anularea Hotărârii Tribunalului de Primă Instanță al Comunităților Europene din 16 decembrie 2008 pronunțată în cauzele conexate T-225/06, T-255/06, T-257/06 și T-309/06, cu excepția dispozitivului 1,

               —

               pronunțarea hotărârii definitive în cauză în sensul respingerii concluziilor formulate în primă instanță sau, în subsidiar, trimiterea cauzei la Tribunalul de Primă Instanță spre rejudecare și

               —

               obligarea reclamantei din primă instanță la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Recurenta susține că:

               1.

               Tribunalul de Primă de Primă Instanță a săvârșit o eroare de drept atunci când a negat competența Oficiului de a stabili că Budvar a nu făcut dovada drepturilor existente conform articolului 8 alineatul (4) (1), deși existau îndoieli serioase cu privire la validitatea acestor drepturi (pretinse denumiri de origine „BUD”).

               2.

               Tribunalul de Primă Instanță a interpretat greșit exigențele calitative și cantitative ale cerinței de drept comunitar privind „utilizarea în comerț” conform articolului 8 alineatul (4). Mai întâi, a reținut că această cerință trebuia interpretată în sensul că se referă la orice utilizare comercială în afara sferei private, arătând în special că nu se cerea utilizarea serioasă a dreptului invocat conform articolului 8 alineatul (4), precum în cazul mărcilor. În acest context, a considerat că expedierile „free of charge” reprezintă „utilizare în comerț”, precum și utilizare cu o funcție diferită (mai curând utilizare ca marcă decât ca denumire de origine). În al doilea rând, în mod greșit decizia atacată a luat în considerare utilizarea ulterioară datei cererii de înregistrare a mărcii împotriva căreia s-a formulat opoziția și prin urmare nu a ținut seama că pentru ca un drept anterior să fie admisibil ca motiv de opoziție conform articolului 8, trebuie îndeplinite la momentul formulării opoziției toate condițiile referitoare la acest motiv de opoziție. În al treilea rând, Curtea a interpretat greșit articolul 8 alineatul (4) atunci când a reținut că prin excepție de la principiul teritorialității, poate fi luată în considerare utilizarea în alte țări decât cele în care există drepturile invocate conform articolului 8 alineatul (4).

               3.

               Tribunalul de Primă Instanță a interpretat de asemenea greșit cerința „incidență nu […] numai pe plan local”. A reținut în esență că această cerință este îndeplinită prin faptul că dreptul invocat conform articolului 8 alineatul (4) provine dintr-o țară terță și este răspândit în două țări ale Uniunii Europene. Tribunalul nu a ridicat problema dacă dreptul în discuție dobândise aplicabilitate nu numai pe plan local în cele două actuale state membre pentru care este invocat, permițând astfel invocarea conform articolului 8 alineatul (4) a unor drepturi provenite din afara Uniunii Europene.

               4.

               Al doilea motiv de recurs este încălcarea articolului 8 alineatul (4) litera (b) și a articolului 74 alineatul (1). Articolul 8 alineatul (4) litera (b) impune ca dreptul național să permită Budvar interzicerea utilizării mărcii împotriva căreia se formulează opoziția. Camera de recurs a stabilit pe baza probelor prezentate de părți și prin aplicarea regulii potrivit căreia în procedurile de opoziție aflate pe rolul OAPI sarcina probei revine persoanei care formulează opoziția, că Budvar nu a dovedit că putea interzice utilizarea mărcii „BUD” în temeiul dreptului național aplicabil în Franța sau în Austria. Cu toate acestea, Tribunalul de Primă Instanță a reținut, contrar articolului 74 alineatul (1) și articolului 8 alineatul (4) litera (b), că OAPI ar trebui să examineze din oficiu, pe lângă susținerile părților, legislația și evoluția acesteia, pe care se întemeiază drepturile invocate conform articolului 8 alineatul (4), iar nu să respingă opoziția pentru motivul lipsei de probă a drepturilor invocate de Budvar.

               5.

               În ansamblu, hotărârea atacată, pronunțată de Tribunalul de Primă Instanță a dat articolului 8 alineatul (4) o interpretare care, cu dificultăți, este compatibilă cu modul de redactare a acestei dispoziții, și care este imposibil să fie compatibilă cu obiectivul Regulamentului nr. 40/94 de a institui un drept de marcă comunitară uniform, care să funcționeze corespunzător la nivelul Comunității pentru favorizarea comerțului intracomunitar.

               6.

               Fiecare dintre aceste încălcări ale dreptului de către Tribunalul de Primă Instanță a condus la anularea deciziilor Camerei a doua de recurs și prin urmare, fiecare încălcare, separat, reprezintă un motiv de anulare a hotărârii atacate.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 40/94 din 20 decembrie 1993 privind marca comunitară (JO L 11, 14.1.1994, p. 1, Ediție specială 17/vol.1, p. 146).


title: Cauza C-646/11 P: Hotărârea Curții (Camera a opta) din 24 ianuarie 2013 — Falles Fagligt Forbund (3F), fostă Specialarbejderforbundet i Danmark (SID)/Comisia Europeană, Regatul Danemarcei [Recurs — Ajutoare de stat — Măsuri de reducere fiscală — Marinari care lucrează la bordul navelor înscrise în registrul internațional danez — Articolul 88 alineatul (3) CE — Etapa preliminară de examinare — Decizia Comisiei de a nu ridica obiecții — Acțiune în anulare — Condiții de inițiere a procedurii oficiale de investigare — Existența unor îndoieli în ceea ce privește compatibilitatea ajutorului cu piața comună — Termen de examinare]

text:
               9.3.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 71/4

         Hotărârea Curții (Camera a opta) din 24 ianuarie 2013 — Falles Fagligt Forbund (3F), fostă Specialarbejderforbundet i Danmark (SID)/Comisia Europeană, Regatul Danemarcei
   (Cauza C-646/11 P) (1)

   (Recurs - Ajutoare de stat - Măsuri de reducere fiscală - Marinari care lucrează la bordul navelor înscrise în registrul internațional danez - Articolul 88 alineatul (3) CE - Etapa preliminară de examinare - Decizia Comisiei de a nu ridica obiecții - Acțiune în anulare - Condiții de inițiere a procedurii oficiale de investigare - Existența unor îndoieli în ceea ce privește compatibilitatea ajutorului cu piața comună - Termen de examinare)
   2013/C 71/07
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Recurentă: Falles Fagligt Forbund (3F), fostă Specialarbejderforbundet i Danmark (SID) (reprezentanți: P. Torbøl, advokat, S. Aparicio Hill, abogada, și V. Edwards, solicitor)

      Celelalte părți din procedură: Comisia Europeană (reprezentanți: H. van Vliet P.J. Loewenthal, agenți), Regatul Danemarcei (reprezentanți: C. Vang și C. Thorning, agenți)

      Obiectul

   Recurs introdus împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a doua) din 27 septembrie 2011, 3F/Comisia (T-30/03 RENV), prin care Tribunalul a respins cererea de anulare a Deciziei C(2002) 4370 final a Comisiei din 13 noiembrie 2002, prin care au fost considerate ajutoare de stat compatibile cu piața comună măsurile de reduceri fiscale aplicabile marinarilor de la bordul navelor daneze (cauza C-319/07 P trimisă spre rejudecare după casare).

      Dispozitivul

               1.

               Respinge recursul.

               2.

               Obligă Falles Fagligt Forbund (3F) la plata cheltuielilor de judecată.

               3.

               Regatul Danemarcei suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 65, 3.3.2012


title: Cauza C-577/16: Cerere de decizie preliminară introdusă de Verwaltungsgericht Berlin (Germania) la 16 noiembrie 2016 – Trinseo Deutschland Anlagengesellschaft mbH/Republica Federală Germania

text:
               27.2.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 63/12

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Verwaltungsgericht Berlin (Germania) la 16 noiembrie 2016 – Trinseo Deutschland Anlagengesellschaft mbH/Republica Federală Germania
   (Cauza C-577/16)
   (2017/C 063/18)
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Verwaltungsgericht Berlin

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Trinseo Deutschland Anlagengesellschaft mbH

      Pârâtă: Republica Federală Germania

      Întrebările preliminare

               1)

               Articolul 1 coroborat cu anexa I la Directiva 2003/87/CE (1) a Parlamentului European și a Consiliului din 13 octombrie 2003 de stabilire a unui sistem de comercializare a cotelor de emisie de gaze cu efect de seră în cadrul Comunității trebuie să fie interpretat în sensul că producerea de polimeri și, mai ales, a polimerului policarbonat, în instalații cu o capacitate de producție care depășește 100 de tone pe zi, intră în activitatea menționată, de producere a substanțelor chimice organice, vrac, prin cracare, reformare, oxidare completă sau parțială sau prin procese similare?

               2)

               În cazul unui răspuns afirmativ la prima întrebare preliminară, are operatorul unei astfel de instalații dreptul la alocarea gratuită a cotelor de emisii rezultate din aplicarea directă a reglementărilor Directivei 2003/87/CE și ale Deciziei 2011/278/UE (2) a Comisiei în cazul în care o alocare gratuită a cotelor de emisii, conform dreptului intern, nu poate fi luată în considerare doar pentru motivul că statul membru în cauză nu a inclus instalațiile de producere a polimerilor în domeniul de aplicare al legii naționale de transpunere a Directivei 2003/87/CE, iar aceste instalații nu participă la comercializarea cotelor numai din acest motiv?

      (1)  Directiva 2003/87/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 13 octombrie 2003 de stabilire a unui sistem de comercializare a cotelor de emisie de gaze cu efect de seră în cadrul Comunității și de modificare a Directivei 96/61/CE a Consiliului (JO 2003, L 275, p. 32, Ediție specială, 15/vol. 10, p. 78).

      (2)  Decizia Comisiei din 27 aprilie 2011 de stabilire, pentru întreaga Uniune, a normelor tranzitorii privind alocarea armonizată și cu titlu gratuit a cotelor de emisii în temeiul articolului 10a din Directiva 2003/87/CE a Parlamentului European și a Consiliului (JO 2011, L 130, p. 1).


title: Cauza T-143/08: Ordonanța Tribunalului de Primă Instanță din 9 septembrie 2008 — Marcuccio/Comisia Comunităților Europe ( Funcție publică — Securitate socială — Respingerea cererii de rambursare în proporție de100 % a anumitor cheltuieli medicale ale reclamantului )

text:
               8.11.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 285/42

         Ordonanța Tribunalului de Primă Instanță din 9 septembrie 2008 — Marcuccio/Comisia Comunităților Europe
   (Cauza T-143/08) (1)

   („Funcție publică - Securitate socială - Respingerea cererii de rambursare în proporție de100 % a anumitor cheltuieli medicale ale reclamantului’)
   (2008/C 285/77)
   Limba de procedură: italiana
   Părțile

      Reclamant: Luigi Marcuccio (Tricase, Italia) (reprezentant: G. Cipressa, avocat)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europe (reprezentanți: J. Currall și C. Berardis-Kayser, agenți, asistați de A. Dal Ferro, avocat)
   Obiectul
   Printre altele, cerere de anulare a două decizii ale biroului lichidatorului Sistemului comun de asigurări de boală al Comunităților Europene prin care se refuză, pe de o parte, suportarea în proporție de 100 % a anumitor cheltuieli medicale efectuate de reclamant, și, pe de altă parte, rambursarea contravalorii unei vizite medicale în conformitate cu normele aplicabile consultațiilor efectuate de somități medicale, precum și o cerere prin care se urmărește obținerea obligării Comisiei la plata către reclamant a anumitor sume reprezentând cheltuieli medicale
   Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea ca inadmisibilă.

               2)

               Fiecare parte suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 223, 22.9.2007 (anterior cauza F-20/07).


title: Cauza T-603/13: Ordonanța Tribunalului din 24 iunie 2014 – Léon Van Parys/Comisia ( „Acțiune în anulare — Uniune vamală — Cerere de către Comisie a unor informații complementare autorităților belgiene — Scrisoare prin care reclamanta este informată cu privire la această cerere — Act atacabil — Inadmisibilitate” )

text:
               15.9.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 315/62

         Ordonanța Tribunalului din 24 iunie 2014 – Léon Van Parys/Comisia
   (Cauza T-603/13) (1)

   ((„Acțiune în anulare - Uniune vamală - Cerere de către Comisie a unor informații complementare autorităților belgiene - Scrisoare prin care reclamanta este informată cu privire la această cerere - Act atacabil - Inadmisibilitate”))
   2014/C 315/104
   Limba de procedură: neerlandeza

      Părțile

      Reclamantă: Firma Léon Van Parys (Antwerpen, Belgia) (reprezentanți: P. Vlaemminck, B. Van Vooren și R. Verbeke, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: A. Caeiros, B.-R. Killmann și M. van Beek, agenți)

      Obiectul

   Pe de o parte, cerere de anulare a scrisorii Comisiei din 16 septembrie 2013 prin care se solicită informații suplimentare administrației vămilor și accizelor din Belgia și a scrisorii Comisiei din aceeași zi prin care reclamanta este informată cu privire la această cerere și cu privire la suspendarea termenului de examinare în conformitate cu articolul 907 din Regulamentul (CEE) nr. 2454/93 al Comisiei din 2 iulie 1993 de stabilire a unor dispoziții de aplicare a Regulamentului (CEE) nr. 2913/92 al Consiliului de instituire a Codului vamal comunitar (JO L 253, p. 1, Ediție specială, 02/vol. 7, p. 3) și, pe de altă parte, cerere de declarare a faptului că articolul 909 din Regulamentul nr. 2454/93 și-a produs efectele față de reclamantă în urma Hotărârii Tribunalului din 19 martie 2013, Firma Van Parys/Comisia (T-324/10, nepublicată încă în Repertoriu)

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea ca inadmisibilă.

               2)

               Reclamanta, Firma Léon Van Parys, suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de Comisia Europeană.

      (1)  JO C 24, 25.1.2014.


title: Cauza C-186/08: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Dioikitiko Efeteio Thessalonikis (Grecia) la 28 aprilie 2008 — Maria Kastrinaki/Panepistimiako Geniko Nosokomeio Thessalonikis ACHEPA

text:
               5.7.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 171/26

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Dioikitiko Efeteio Thessalonikis (Grecia) la 28 aprilie 2008 — Maria Kastrinaki/Panepistimiako Geniko Nosokomeio Thessalonikis ACHEPA
   (Cauza C-186/08)
   (2008/C 171/39)
   Limba de procedură: greaca
   Instanța de trimitere
   Dioikitiko Efeteio Thessalonikis
   Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Maria Kastrinaki

      Pârât: Panepistimiako Geniko Nosokomeio Thessalonikis ACHEPA
   Întrebarea preliminară
   „Autoritățile competente au posibilitatea, în sensul prevederilor Directivei 89/48/CEE, astfel cum au fost transpuse în ordinea juridică elenă prin Decretul interministerial nr. A4/4112/247/1992, interpretate în lumina articolului 39 alineatul (1), a articolului 40 alineatul (1), a articolului 43, a articolului 47 alineatul (1) și a articolelor 49 și 55 din Tratatul de instituire a Comunității Europene, de a refuza unui resortisant al unui stat membru, titular al unei diplome care intră în domeniul de aplicare al directivei citate anterior, angajat de o persoană juridică de drept public în cadrul unui contract de muncă de drept privat pe durată nedeterminată, care, pe de o parte, a obținut de la autoritățile competente ale statului membru de proveniență autorizația de utilizare a unui titlu oficial de calificare profesională și care, pe de altă parte, a obținut de la autoritățile competente ale statului membru gazdă autorizația de exercitare a profesiei, în sensul directivei citate anterior, astfel cum a fost transpusă în ordinea juridică elenă prin decretul interministerial nr. A4/4112/247/1992, dreptul de a avansa în carieră, din punctul de vedere al gradului și al retribuției, ca urmare a titularizării ca funcționar public într-un post statutar pentru care sunt necesare studii universitare și având o încadrare salarială corespunzătoare acestei categorii, pentru motivul că echivalența academică a titlului său de studii universitare, eliberat în statul membru de proveniență, nu poate fi recunoscută, deoarece a efectuat o parte a studiilor în statul membru gazdă, conform unui acord de franciză cu un organism de învățământ privat care nu este recunoscut în acest stat membru ca instituție de învățământ?”


title: Cauza C-285/08: Hotărârea Curții (Camera întâi) din 4 iunie 2009 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Cour de cassation — Franța) — Société Moteurs Leroy Somer/Société Dalkia France, Société Ace Europe (Răspunderea pentru produsele cu defect — Directiva 85/374/CEE — Domeniu de aplicare — Prejudiciu cauzat unui bun destinat uzului profesional și utilizat în acest scop — Regim național care permite persoanei prejudiciate să solicite repararea unui astfel de prejudiciu în condițiile în care aceasta face numai dovada prejudiciului, a defectului și a legăturii de cauzalitate — Compatibilitate)

text:
               1.8.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 180/20

         Hotărârea Curții (Camera întâi) din 4 iunie 2009 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Cour de cassation — Franța) — Société Moteurs Leroy Somer/Société Dalkia France, Société Ace Europe
   (Cauza C-285/08) (1)

   (Răspunderea pentru produsele cu defect - Directiva 85/374/CEE - Domeniu de aplicare - Prejudiciu cauzat unui bun destinat uzului profesional și utilizat în acest scop - Regim național care permite persoanei prejudiciate să solicite repararea unui astfel de prejudiciu în condițiile în care aceasta face numai dovada prejudiciului, a defectului și a legăturii de cauzalitate - Compatibilitate)
   2009/C 180/33
   Limba de procedură: franceza

      Instanța de trimitere

   Cour de cassation

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Société Moteurs Leroy Somer

      Pârâte: Société Dalkia France, Société Ace Europe

      Obiectul

   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Cour de cassation (Franța) — Interpretarea articolelor 9 și 13 din Directiva 85/374/CEE a Consiliului din 25 iulie 1985 de apropiere a actelor cu putere de lege și a actelor administrative ale statelor membre cu privire la răspunderea pentru produsele cu defect (JO L 210, p. 29, Ediție specială, 15/vol. 1, p. 183) — Domeniu de aplicare material al directivei — Admisibilitatea unui regim național de răspundere care permite obținerea reparării prejudiciului cauzat unui bun destinat uzului profesional și utilizat în acest scop — Prejudicii cauzate generatorului unui spital ca urmare a încălzirii unui alternator

      Dispozitivul

   Directiva 85/374/CEE a Consiliului din 25 iulie 1985 de apropiere a actelor cu putere de lege și a actelor administrative ale statelor membre cu privire la răspunderea pentru produsele cu defect trebuie interpretată în sensul că nu se opune interpretării unei reglementări naționale sau aplicării unei jurisprudențe interne consacrate potrivit cărora persoana prejudiciată poate solicita repararea prejudiciului cauzat unui bun destinat uzului profesional și utilizat în acest scop, în condițiile în care această persoană prejudiciată face numai dovada prejudiciului, a defectului produsului și a legăturii de cauzalitate dintre acest defect și prejudiciu.

      (1)  JO C 223, 30.8.2008.


title: Cauza T-523/09: Acțiune introdusă la 23 decembrie 2009 — Smart Technologies ULC/OAPI (WIR MACHEN DAS BESONDERE EINFACH)

text:
               27.2.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 51/44

         Acțiune introdusă la 23 decembrie 2009 — Smart Technologies ULC/OAPI (WIR MACHEN DAS BESONDERE EINFACH)
   (Cauza T-523/09)
   2010/C 51/80
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Smart Technologies ULC (Calgary, Canada) (reprezentant: M. Edenborough, Barrister)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Concluziile reclamantei

               —

               anularea Deciziei Camerei a doua de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 29 septembrie 2009 în cauza R 554/2009-2;

               —

               în subsidiar, modificarea Deciziei Camerei a doua de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 29 septembrie 2009 în cauza R 554/2009-2, pentru a declara că marca comunitară în cauză are suficient caracter distinctiv astfel încât față de înregistrarea sa nu poate fi invocată nicio obiecție în temeiul articolului 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 al Consiliului din 26 februarie 2009 privind marca comunitară și

               —

               obligarea OAPI la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

      Marca comunitară vizată: marca verbală „WIR MACHEN DAS BESONDERE EINFACH” pentru produse din clasa 9.

      Decizia examinatorului: respinge cererea de înregistrare a mărcii comunitare.

      Decizia camerei de recurs: respinge recursul.

      Motivele invocate: încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 al Consiliului din 26 februarie 2009 privind marca comunitară în măsura în care Camera de recurs a considerat în mod eronat că marca comunitară în cauză nu putea fi înregistrată ca urmare a pretinsei lipse a oricărui caracter distinctiv.


title: Cauzele conexate C-568/14 – C-570/14: Ordonanța Curții (Camera a cincea) din 26 octombrie 2016 (cereri de decizie preliminară formulate de Juzgado de lo Mercantil n° 3 de Barcelona – Spania) – Ismael Fernández Oliva Oliva/Caixabank SA (C-568/14), Jordi Carné Hidalgo, Anna Aracil Gracia/Catalunya Banc SA (C-569/14), Nuria Robirosa Carrera, César Romera Navales/Banco Popular Español SA (C-570/14) (Trimitere preliminară — Directiva 93/13/CEE — Articolul 99 din Regulamentul de procedură al Curții — Contracte încheiate între vânzători sau furnizori și consumatori — Contracte de ipotecă — Clauză-prag — Procedură colectivă — Procedură individuală care are același obiect — Măsuri provizorii)

text:
               27.2.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 63/4

         Ordonanța Curții (Camera a cincea) din 26 octombrie 2016 (cereri de decizie preliminară formulate de Juzgado de lo Mercantil no 3 de Barcelona – Spania) – Ismael Fernández Oliva Oliva/Caixabank SA (C-568/14), Jordi Carné Hidalgo, Anna Aracil Gracia/Catalunya Banc SA (C-569/14), Nuria Robirosa Carrera, César Romera Navales/Banco Popular Español SA (C-570/14)
   (Cauzele conexate C-568/14 – C-570/14) (1)

   ((Trimitere preliminară - Directiva 93/13/CEE - Articolul 99 din Regulamentul de procedură al Curții - Contracte încheiate între vânzători sau furnizori și consumatori - Contracte de ipotecă - Clauză-prag - Procedură colectivă - Procedură individuală care are același obiect - Măsuri provizorii))
   (2017/C 063/06)
   Limba de procedură: spaniola

      Instanța de trimitere

   Juzgado de lo Mercantil no 3 de Barcelona

      Părțile din procedura principală

      Reclamanți: Ismael Fernández Oliva (C-568/14), Jordi Carné Hidalgo, Anna Aracil Gracia SA (C-569/14), Nuria Robirosa Carrera, César Romera Navales (C-570/14)

      Pârâte: Caixabank SA (C-568/14), Catalunya Banc SA (C-569/14), Banco Popular Español SA (C-570/14)

      Dispozitivul

   Articolul 7 alineatul (1) din Directiva 93/13/CEE a Consiliului din 5 aprilie 1993 privind clauzele abuzive în contractele încheiate cu consumatorii trebuie interpretat în sensul că se opune unei reglementări naționale, precum cea în discuție în litigiile principale, care nu permite instanței sesizate cu o acțiune individuală a unui consumator prin care se urmărește constatarea caracterului abuziv al unei clauze dintr-un contract încheiat de acesta cu un vânzător sau furnizor să adopte din oficiu, atât timp cât consideră că este util, măsuri provizorii până la pronunțarea unei hotărâri definitive cu privire la o acțiune colectivă în curs a cărei soluție poate fi reținută pentru acțiunea individuală, atunci când asemenea măsuri sunt necesare pentru garantarea deplinei eficacități a hotărârii judecătorești ce se va pronunța cu privire la existența drepturilor invocate de consumator în temeiul Directivei 93/13.

      (1)  JO C 46, 9.2.2015.


title: Cauza C-451/11: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Verwaltungsgericht Gießen (Germania) la 1 septembrie 2011 — Natthaya Dülger/Wetteraukreis

text:
               26.11.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 347/10

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Verwaltungsgericht Gießen (Germania) la 1 septembrie 2011 — Natthaya Dülger/Wetteraukreis
   (Cauza C-451/11)
   2011/C 347/15
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Verwaltungsgericht Gießen

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Natthaya Dülger

      Pârât: Wetteraukreis

      Întrebările preliminare

   O cetățeană thailandeză care a fost căsătorită cu un lucrător turc încadrat pe piața legală a muncii dintr-un stat membru și care, după ce a primit autorizația de a se alătura acestuia, a locuit împreună cu el mai mult de 3 ani fără întrerupere, poate să invoce drepturile născute din articolul 7 primul paragraf prima liniuță din Decizia 1/80 a Consiliului de Asociere CEE-Turcia (denumită în continuare „Decizia 1/80”) astfel încât, ca urmare a efectului direct al acestei dispoziții, să îi fie recunoscut dreptul de ședere?


title: Cauza T-359/10: Acțiune introdusă la 25 august 2010 — Ecologistas en Acción-CODA/Comisia

text:
               23.10.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 288/57

      Acțiune introdusă la 25 august 2010 — Ecologistas en Acción-CODA/Comisia
      (Cauza T-359/10)
      ()
      (2010/C 288/105)
      Limba de procedură: spaniola

         Părțile

         Reclamantă: Ecologistas en Acción-CODA (reprezentant: J. Ramos Segarra, avocat)

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Concluziile reclamantei

                  —

                  Anularea Deciziei din 30 iunie 2010 a Secretariatului General al Comisiei Europene de respingere a accesului la documentele solicitate de reclamantă în procedura GESTDEM 2010/957 și constatarea dreptului pârâților de a primi informația solicitată.

                              —

                              Înscrisul din 7 ianuarie 2010 al Servicio de Asesoramiento Urbanístico (Serviciului de Consultanță Urbanistică) al „Ajuntment de Valencia” (Primăria Valencia).

                              —

                              Informația din 17 ianuarie 2010 a autorităților spaniole privind situația cazului EU-PILOT 724/09/2ENVI.

                              —

                              Înscrisul din 21 ianuarie 2010 al „Generalität Valenciana” — Dirección General de Gestión del Medio Natural (administrația din Valencia — Direcția Generală de Gestiune a Mediului Natural).

                  —

                  obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      Asociația reclamantă în prezentul proces se opune deciziei de respingere a cererii sale privind accesul la anumite documente prezentate de Spania în cadrul investigației referitoare la dosarul EU-PILOT-ENVI 72409, care are drept obiect executarea Planului special de protecție și de reformă internă (PEPRI) pentru cartierul Cabanyal din orașul Valencia, aprobat de Primăria Valencia și de administrația din Valencia.
      În susținerea pretențiilor sale, reclamanta arată că decizia atacată încalcă articolele 3, 4 și 6 din Regulamentul (CE) nr. 1367/2006 (1).
      În această privință, se afirmă că, în mod contrar celor susținute de Comisie, nu există proceduri judiciare interne care au legătură clară cu procesul inițiat de Comisie. Procedurile judiciare la care face referire pârâta privesc încălcarea unor norme interne, care în niciun caz nu reglementează mediul și nici nu se referă la aplicarea evaluării privind efectele asupra mediului.
      De asemenea, reclamanta consideră că, în orice caz, comunicarea informației solicitate nu poate afecta în mod negativ protejarea mediului înconjurător la care se referă informația respectivă.

         (1)  Regulamentul (CE) nr. 1367/2006 al Parlamentului European și al Consiliului din 6 septembrie 2006 privind aplicarea, pentru instituțiile și organismele comunitare, a dispozițiilor Convenției de la Aarhus privind accesul la informație, participarea publicului la luarea deciziilor și accesul la justiție în domeniul mediului (JO L 264, p. 13, Ediție specială, 15/vol. 17, p. 126).


title: Cauza C-59/11: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 12 iulie 2012 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Cour d'appel de Nancy — Franța) — Association Kokopelli/Graines Baumaux SAS (Agricultură — Directivele 98/95/CE, 2002/53/CE, 2002/55/CE și 2009/145/CE — Validitate — Legume — Vânzare, pe piața națională a semințelor, de semințe de legume care nu figurează în catalogul oficial comun al soiurilor de legume — Nerespectare a sistemului de autorizare prealabilă pentru introducerea pe piață — Tratatul internațional privind resursele fitogenetice pentru alimentație și agricultură — Principiul proporționalității — Libertatea de a desfășura o activitate comercială — Libera circulație a mărfurilor — Egalitate de tratament)

text:
               22.9.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 287/9

         Hotărârea Curții (Camera a treia) din 12 iulie 2012 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Cour d'appel de Nancy — Franța) — Association Kokopelli/Graines Baumaux SAS
   (Cauza C-59/11) (1)

   (Agricultură - Directivele 98/95/CE, 2002/53/CE, 2002/55/CE și 2009/145/CE - Validitate - Legume - Vânzare, pe piața națională a semințelor, de semințe de legume care nu figurează în catalogul oficial comun al soiurilor de legume - Nerespectare a sistemului de autorizare prealabilă pentru introducerea pe piață - Tratatul internațional privind resursele fitogenetice pentru alimentație și agricultură - Principiul proporționalității - Libertatea de a desfășura o activitate comercială - Libera circulație a mărfurilor - Egalitate de tratament)
   2012/C 287/14
   Limba de procedură: franceza

      Instanța de trimitere

   Cour d'appel de Nancy

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Association Kokopelli

      Pârâtă: Graines Baumaux SAS

      Obiectul

   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Cour d’appel de Nancy — Validitatea, în special în raport cu principiile proporționalității, al egalității și al liberei circulații a mărfurilor, precum și cu angajamentele asumate în temeiul Tratatului internațional privind resursele fitogenetice pentru alimentație și agricultură, a Directivei 98/95/CE a Consiliului din 14 decembrie 1998 de modificare, cu privire la consolidarea pieței interne, a varietăților vegetale modificate genetic și a resurselor genetice ale plantelor, a Directivelor 66/400/CEE, 66/401/CEE, 66/402/CEE, 66/403/CEE, 69/208/CEE, 70/457/CEE și 70/458/CEE privind comercializarea semințelor de sfeclă, semințelor de plante furajere, semințelor de cereale, cartofilor de sămânță, semințelor de plante oleaginoase și de fibră și a semințelor de legume, precum și catalogul comun al soiurilor de specii de plante agricole (JO 1999 L 25, p. 1, Ediție specială, 03/vol. 26, p. 184), a Directivei 2002/53/CE a Consiliului din 13 iunie 2002 privind Catalogul comun al soiurilor de plante agricole (JO L 193, p.1, Ediție specială, 03/vol. 43, p. 139), a Directivei 2002/55/CE a Consiliului din 13 iunie 2002 privind comercializarea semințelor de legume (JO L 193, p. 33, Ediție specială, 03/vol.43, p.171) și a Directivei 2009/145/CE a Comisiei din 26 noiembrie 2009 de stabilire a anumitor derogări pentru acceptarea varietăților primitive și a soiurilor de legume care sunt cultivate, în mod tradițional, în localități și regiuni speciale și care sunt amenințate de erodare genetică și a soiurilor de legume lipsite de valoare intrinsecă pentru producția vegetală comercială, dar create pentru a fi cultivate în condiții speciale, precum și pentru comercializarea semințelor acestor varietăți primitive și soiuri (JO L 312, p. 44) — Vânzare pe piața națională a semințelor de legume care nu sunt prevăzute de catalogul oficial comun al soiurilor de legume — Nerespectare a regimului național de autorizare prealabilă a introducerii pe piață, considerat prea restrictiv — Acte de concurență neloială sau încălcarea principiilor proporționalității, al egalității și al liberei circulații a mărfurilor

      Dispozitivul

   Examinarea întrebării adresate nu a evidențiat niciun element de natură să afecteze validitatea Directivei 2002/55/CE a Consiliului din 13 iunie 2002 privind comercializarea semințelor de legume și a Directivei 2009/145/CE a Comisiei din 26 noiembrie 2009 de stabilire a anumitor derogări pentru acceptarea varietăților primitive și a soiurilor de legume care sunt cultivate, în mod tradițional, în localități și regiuni speciale și care sunt amenințate de erodare genetică și a soiurilor de legume lipsite de valoare intrinsecă pentru producția vegetală comercială, dar create pentru a fi cultivate în condiții speciale, precum și pentru comercializarea semințelor acestor varietăți primitive și soiuri.

      (1)  JO C 120, 16.4.2011.


title: Cauza T-671/14: Acțiune introdusă la 19 septembrie 2014 – Bayerische Motoren Werke/Comisia

text:
               8.12.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 439/30

         Acțiune introdusă la 19 septembrie 2014 – Bayerische Motoren Werke/Comisia
   (Cauza T-671/14)
   (2014/C 439/41)
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Bayerische Motoren Werke AG (München, Germania) (reprezentanți: M. Rosenthal, G. Drauz și M. Schütte, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea, în conformitate cu articolul 263 al patrulea paragraf TFUE, a deciziei pârâtei din 9 iulie 2014 în cazul SA.32009 (2001/C) în măsura în care declară incompatibilă cu piața internă suma care depășește 17 de milioane de euro (2 8 2 57  273 de euro) din ajutorul solicitat în valoare de 4 5 2 57  273 de euro;

               —

               cu titlu subsidiar, anularea, în conformitate cu articolul 263 al patrulea paragraf TFUE, a deciziei pârâtei din 9 iulie 2014 în cazul SA.32009 (2001/C) în măsura în care declară ca fiind incompatibilă cu piața internă suma de 22,5 milioane de euro, care este scutită de obligația de notificare prin articolul 6 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 800/2008 (1);

               —

               obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată în conformitate cu articolul 87 din Regulamentul de procedură al Tribunalului.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă următoarele motive:

               1.

               Primul motiv: încălcarea articolului 108 alineatul (3) TFUE

                           —

                           Reclamanta susține că pârâta ar fi încălcat articolul 108 alineatul (3) TFUE prin faptul că nu s-ar fi achitat de obligația examinării cu atenție și imparțialitate, și că ar fi constatat în mod vădit eronat că comunicarea referitoare la criteriile de apreciere aprofundată a ajutoarelor regionale destinate unor mari proiecte de investiții era aplicabilă în totalitate;

                           —

                           Reclamanta mai susține că, în cazul în care pârâta ar fi apreciat în mod corect poziția pe care o ocupă reclamanta pe piață, nu s-ar fi putut realiza o analiză aprofundată. Prin analiza aprofundată realizată fără a se fi stabilit în prealabil poziția reclamantei pe piață și prin tratamentul discriminatoriu care i s-a aplicat astfel reclamantei, pârâta a săvârșit o eroare vădită de apreciere.

               2.

               Al doilea motiv: încălcarea articolului 107 alineatul (3) litera (c) TFUE

                           —

                           Reclamanta susține în continuare că prin limitarea, în mod vădit eronat, a efectului de stimulare și a caracterului proporțional al ajutorului la diferența de costuri dintre instalațiile de la München și cele de la Leipzig, diferență pe care a evaluat-o ex ante la 17 milioane de euro, pârâta ar fi încălcat articolul 107 alineatul (3) litera (c) TFUE.

                           —

                           În această privință, reclamanta afirmă că procedând în mod automat la o analiză aprofundată, focalizată asupra valorii diferenței de costuri, pârâta a săvârșit o eroare vădită de apreciere, care în ultimă instanță au împiedicat-o să își exercite în mod corect puterea de apreciere, în special la examinarea proporționalității și a efectelor ajutorului.

               3.

               Motiv subsidiar: încălcarea articolului 108 alineatul (3) TFUE și a Regulamentului nr. 800/2008

                           —

                           Cu titlu subsidiar, reclamanta susține că interzicând, în mod vădit eronat, Republicii Federale Germania să acorde reclamantei un ajutor întemeiat pe schema de ajutoare autorizată de Investitionszulagengesetz (Legea privind subvențiile pentru investiții) cu o valoare inferioară pragului de 22,5 milioane de euro de declanșare a obligației de notificare, pârâta a încălcat articolul 108 alineatul (3) TFUE și Regulamentul nr. 800/2008.

                           —

                           Reclamanta consideră că prin limitarea ajutoarelor la o valoare mai mică decât pragul de declanșare a obligației de notificare, pârâta a săvârșit o eroare vădită de apreciere, un abuz de putere și o discriminare ilicită a pârâtei în raport cu beneficiarii de ajutoare care ar fi primit suma de 22,5 milioane de euro scutită de obligația de notificare.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 800/2008 al Comisiei din 6 august 2008 de declarare a anumitor categorii de ajutoare compatibile cu piaţa comună în aplicarea articolelor 87 şi 88 din tratat (Regulamentul general de exceptare pe categorii de ajutoare) (JO L 214, p. 3).


title: Cauza T-124/06: Ordonanța Tribunalului de Primă Instanță din data de 24 ianuarie 2007 — MIP Metro/OAPI — MetroRED Telecom (MetroRED) ( Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Lipsa necesității de a se pronunța )

text:
               14.4.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 82/38

         Ordonanța Tribunalului de Primă Instanță din data de 24 ianuarie 2007 — MIP Metro/OAPI — MetroRED Telecom (MetroRED)
   (Cauza T-124/06) (1)

   („Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Lipsa necesității de a se pronunța’)
   (2007/C 82/85)
   Limba de procedură: engleza
   Părțile

      Reclamantă: MIP Metro Group Intellectual Property GmbH & Co. KG (Düsseldorf, Germania) (reprezentant: R. Kaase, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul pieței interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: A. Folliard-Monguiral, agent)

      Cealaltă parte în cadrul procedurii în fața camerei de recurs a OAPI: MetroRED Telecom Group Ltd (Hamilton, Bermude)
   Obiectul
   Acțiune formulată împotriva deciziei camerei a doua de recurs a OAPI din 16 februarie 2006 (cauza R 266/2005-2) referitoare la o procedură de opoziție între MIP Metro Group Intellectual Property GmbH & Co. KG și MetroRED Telecom Group Ltd.
   Dispozitivul

               1)

               Nu mai este cazul să se pronunțe asupra acțiunii.

               2)

               Fiecare parte va suporta propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 143, 17.6.2006.


title: Cauza F-28/12: Ordonanța Tribunalului Funcției Publice (Camera întâi) din 25 iunie 2013 — Marcuccio/Comisia (Funcție publică — Cerere de eliminare a unei fraze din raportul medical — Accident sau boală profesională — Respingere implicită a cererii)

text:
               31.8.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 252/51

         Ordonanța Tribunalului Funcției Publice (Camera întâi) din 25 iunie 2013 — Marcuccio/Comisia
   (Cauza F-28/12) (1)

   (Funcție publică - Cerere de eliminare a unei fraze din raportul medical - Accident sau boală profesională - Respingere implicită a cererii)
   2013/C 252/93
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Reclamant: Luigi Marcuccio (Tricase, Italia) (reprezentant: G. Cipressa, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: C. Berardis-Kayser și G. Gattinara, agenți, asistați de A. Dal Ferro, avocat)

      Obiectul

   Cerere de anulare a deciziei implicite prin care a fost respinsă cererea reclamantului de a elimina o frază din raportul medical din 28 februarie 2008, de a trimite un nou raport corectat în acest sens medicului ales de reclamant și de a elimina de asemenea, cu caracter general, din dosarul cu privire la accidentul de muncă al reclamantului orice informație cu privire la faptul, despre care reclamantul pretinde că este fals, că praful alb cu care reclamantul a intrat în contact s-a dovedit în cele din urmă a fi praful alb al copiei unui ziar la care reclamantul era abonat

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea ca vădit inadmisibilă.

               2.

               Domnul Marcuccio suportă propriile cheltuieli de judecată și este obligat să suporte cheltuielile de judecată efectuate de Comisia Europeană.

               3.

               Îl obligă pe domnul Marcuccio la plata către Tribunalul Funcției Publice a Uniunii Europene a sumei de 2 000 de euro.

      (1)  JO C 174, 16.6.2012, p. 31.


title: Cauza C-563/08: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Juzgado Contencioso-Administrativo de Granada (Spania) la 18 decembrie 2008 — Carlos Sáez Sánchez și Patricia Rueda Vargas/Junta de Andalucía și Manuel Jalón Morente și alții

text:
               21.3.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 69/21

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Juzgado Contencioso-Administrativo de Granada (Spania) la 18 decembrie 2008 — Carlos Sáez Sánchez și Patricia Rueda Vargas/Junta de Andalucía și Manuel Jalón Morente și alții
   (Cauza C-563/08)
   (2009/C 69/37)
   Limba de procedură: spaniola
   Instanța de trimitere
   Juzgado Contencioso-Administrativo de Granada
   Părțile din acțiunea principală

      Reclamanți: Carlos Sáez Sánchez și Patricia Rueda Vargas

      Pârâți: Junta de Andalucía și Manuel Jalón Morente și alții
   Întrebarea preliminară
   Articolele 2.3 și 2.4 din Legea statală 16/1997 din 25 aprilie 1997 privind serviciile farmaceutice, în măsura în care stabilesc limitele teritoriale și demografice pentru deschiderea de farmacii, sunt contrare articolului 43 CE, prin faptul că reprezintă un sistem de limitare al numărului de farmacii diproporționat, chiar contraproductiv, în raport cu obiectivul de aprovizionare adecvată cu medicamente a teritoriului respectiv?


title: Cauza C-195/09: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de High Court of Justice (Chancery Division) (Patents Court) (England and Wales) la 29 mai 2009 — Synthon BV/Merz Pharma Gmbh & Co KG

text:
               15.8.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 193/9

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de High Court of Justice (Chancery Division) (Patents Court) (England and Wales) la 29 mai 2009 — Synthon BV/Merz Pharma Gmbh & Co KG
   (Cauza C-195/09)
   2009/C 193/10
   Limba de procedură: engleza

      Instanța de trimitere

   High Court of Justice (Chancery Division)

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Synthon BV

      Pârâtă: Merz Pharma Gmbh & Co KG

      Întrebările preliminare

               1)

               În sensul articolelor 13 și 19 din Regulamentul (CEE) nr. 1768/92 al Consiliului (1), o autorizație reprezintă o „primă autorizație de introducere pe piață în Comunitate” dacă a fost eliberată în temeiul unei reglementări naționale care este conformă cu Directiva 65/65/CEE a Consiliului (2), sau trebuie să se stabilească în plus, că, pentru a elibera autorizația în cauză, autoritățile naționale au efectuat o evaluare a datelor astfel cum prevede procedura administrativă definită în această directivă?

               2)

               În sensul articolelor 13 și 19 din Regulamentul (CEE) nr. 1768/92 al Consiliului, expresia „primă autorizație de introducere pe piață în Comunitate” acoperă autorizațiile care, potrivit legislației interne, pot coexista cu un sistem de autorizare care este conform cu Directiva 65/65/CEE a Consiliului?

               3)

               Un produs a cărui introducere pe piață pentru prima oară în Comunitatea Economică Europeană a fost autorizată fără a fi făcut obiectul procedurii administrative prevăzute de Directiva 65/65/CEE a Consiliului se încadrează în domeniul de aplicare al Regulamentului (CE) nr. 1768/92 al Consiliului, astfel cum este definit la articolul 2 din acesta?

               4)

               În cazul unui răspuns negativ la cea de a treia întrebare, certificatul suplimentar de protecție eliberat pentru acest produs este nevalid?

      (1)  Regulamentul (CEE) nr. 1768/92 al Consiliului din 18 iunie 1992 privind instituirea unui certificat suplimentar de protecție pentru medicamente (JO L 182, p. 1, Ediție specială, 13/vol. 11, p. 130).

      (2)  Directiva 65/65/CEE a Consiliului din 26 ianuarie 1965 de apropiere a actelor cu putere de lege și a actelor administrative privind specialitățile farmaceutice (JO L 22, p. 369).


title: Cauza T-351/03: Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 11 iulie 2007 — Schneider Electric/Comisia ( Răspundere extracontractuală a Comunității — Prejudiciu suferit de o întreprindere datorită unei încălcări suficient de serioase a dreptului comunitar care viciază procedura de control al compatibilității cu piața comună a unei operațiuni de concentrare )

text:
               25.8.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 199/29

         Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 11 iulie 2007 — Schneider Electric/Comisia
   (Cauza T-351/03) (1)

   („Răspundere extracontractuală a Comunității - Prejudiciu suferit de o întreprindere datorită unei încălcări suficient de serioase a dreptului comunitar care viciază procedura de control al compatibilității cu piața comună a unei operațiuni de concentrare’)
   (2007/C 199/55)
   Limba de procedură: franceza
   Părțile

      Reclamantă: Schneider Electric SA (Rueil-Malmaison, Franța) (reprezentanți: A. Winckler și M. Pittie, avocats)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: inițial P. Oliver, É Gippini Fournier și C. Ingen-Housz, ulterior P. Oliver, O. Beynet și R. Lyal, în final P. Oliver, R. Lyal și F. Arbault, agenți)

      Intervenientă în susținerea reclamantei: Republica Franceză (reprezentant: G. de Bergues, agent)

      Intervenientă în susținerea pârâtei: Republica Federală Germania (reprezentanți: W.-D. Plessing și M. Lumma, agenți)
   Obiectul
   Acțiune în despăgubire pentru prejudiciul pe care reclamanta pretinde că l-a suferit datorită nelegalităților care viciau procedura de control al compatibilității cu piața comună a operațiunii de concentrare între Schneider Electric SA și Legrand SA.
   Dispozitivul

               1)

               Obligă Comunitatea Europeană la plata cu titlu de despăgubire, pe de o parte, a cheltuielilor efectuate de Schneider Electric SA pentru a participa la reluarea procedurii de control a compatibilității cu piața comună a operațiunii de concentrare intervenită după pronunțarea hotărârilor Tribunalului din 22 octombrie 2002, Schneider Electric/Comisia (T-310/01 și T-77/02) și, pe de altă parte, a două treimi din prejudiciul suferit de Schneider Electric corespunzător valorii reducerii prețului de cesionare a societății Legrand SA pe care Schneider Electric a trebuit să o consimtă în favoarea cesionarului în schimbul prelungirii termenului realizării efective a vânzării societății Legrand până la 10 decembrie 2002.

               2)

               Respinge acțiunea pentru celelalte capete de cerere.

               3)

               Părțile vor transmite Tribunalului, într-un interval de trei luni de la data pronunțării prezentei hotărâri, cuantumul referitor la primul prejudiciu, stabilit de comun acord potrivit modalităților arătate la punctul 320 din prezenta hotărâre.

               4)

               În lipsa unui asemenea acord, părțile vor prezenta Tribunalului, în același termen, concluziile lor privind cuantumul prejudiciului.

               5)

               Se va realiza o expertiză în scopul evaluării cuantumului referitor la cel de-al doilea prejudiciu, menționat la punctul 1 de mai sus, de către Schneider Electric.

               6)

               Invită Schneider Electric și Comisia să aleagă un expert sau să propună Tribunalului o listă de experți pentru ca Tribunalul să desemneze pe unul dintre aceștia.

               7)

               Pentru realizarea expertizei, grefa Tribunalului va comunica expertului o copie conformă cu originalul a anexelor 8 și 29 din cerere.

               8)

               Expertul va fi invitat să își prezinte raportul într-un termen care urmează să fie stabilit.

               9)

               Raportul va fi comunicat părților de către grefa Tribunalului.

               10)

               Despăgubirea va fi reevaluată și majorată cu dobânzile moratorii potrivit criteriilor definite la punctele 345 și 346 din prezenta hotărâre.

               11)

               Amână pronunțarea cu privire la cheltuielile de judecată.

      (1)  JO C 7, 10.1.2004.


title: Cauza C-401/14: Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunal de première instance de Namur (Belgia) la 22 august 2014 – Bernard Leloup/État belge

text:
               19.1.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 16/16

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunal de première instance de Namur (Belgia) la 22 august 2014 – Bernard Leloup/État belge
      (Cauza C-401/14)
      (2015/C 016/25)
      Limba de procedură: franceza

         Instanța de trimitere

      Tribunal de première instance de Namur

         Părțile din procedura principală

         Reclamant: Bernard Leloup

         Pârât: État belge
      Prin Ordonanța din 11 noiembrie 2014, Curtea a dispus radierea cauzei.


title: Cauza C-282/08: Acțiune introdusă la 27 iunie 2008 — Comisia Comunităților Europene/Marele Ducat al Luxemburgului

text:
               15.8.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 209/36

         Acțiune introdusă la 27 iunie 2008 — Comisia Comunităților Europene/Marele Ducat al Luxemburgului
   (Cauza C-282/08)
   (2008/C 209/56)
   Limba de procedură: franceza
   Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: W. Roels și W. Wils, agenți)

      Pârât: Marele Ducat al Luxemburgului
   Concluziile reclamantei

               —

               Constatarea faptului că prin neadoptarea actelor cu putere de lege și a actelor administrative necesare pentru a se conforma Directivei 2005/29/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 11 mai 2005 privind practicile comerciale neloiale ale întreprinderilor de pe piața internă față de consumatori și de modificare a Directivei 84/450/CEE a Consiliului, a Directivelor 97/7/CE, 98/27/CE și 2002/65/CE ale Parlamentului European și ale Consiliului și a Regulamentului (CE) nr. 2006/2004 al Parlamentului European și al Consiliului („Directiva privind practicile comerciale neloiale”) (1), și, în orice caz, prin necomunicarea acestora Comisiei, Marele Ducat al Luxemburgului nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul acestei directive;

               —

               obligarea Marelui Ducat al Luxemburgului la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   Termenul pentru transpunerea Directivei 2005/29/CE a expirat la 12 iunie 2007. Or, la data introducerii prezentei acțiuni, pârâtul nu adoptase încă măsurile necesare pentru transpunerea directivei sau, în orice caz, nu informase Comisia cu privire la aceasta.

      (1)  JO L 149, p. 22, Ediție specială, 15/vol. 14, p. 260.


title: Cauza T-846/14: Acțiune introdusă la 29 decembrie 2014 – Spokey/OAPI – Leder Jaeger (SPOKEY)

text:
               23.2.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 65/52

         Acțiune introdusă la 29 decembrie 2014 – Spokey/OAPI – Leder Jaeger (SPOKEY)
   (Cauza T-846/14)
   (2015/C 065/70)
   Limba în care a fost formulată acțiunea: polona

      Părțile

      Reclamantă: Spokey sp. z o.o. (Katowice, Polonia) (reprezentant: B. Matusiewicz-Kulig, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Leder Jaeger GmbH (Siegen, Germania)

      Datele privind procedura în fața OAPI

      Titularul mărcii în litigiu: reclamanta.

      Marca în litigiu: marca comunitară figurativă care cuprinde elementul verbal „SPOKEY” – marca comunitară nr. 6 7 77  312.

      Procedura care s-a aflat pe rolul OAPI: procedură de declarare a nulității.

      Decizia atacată: Decizia Camerei a patra de recurs a OAPI din 29 octombrie 2014 în cauza R 525/2014-4.

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei atacate;

               —

               dacă este necesar, modificare deciziei atacate în măsura în care se referă la anumite produse din clasa 18;

               —

               obligarea OAPI la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele invocate

               —

               încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b), a articolului 75 și a articolului 76 din Regulamentul nr. 207/2009;

               —

               încălcarea normei 50 din Regulamentul nr. 2868/95 al Comisiei.


title: Cauza T-584/10: Hotărârea Tribunalului din 3 octombrie 2012 — Yilmaz/OAPI — Tequila Cuervo (TEQUILA MATADOR HECHO EN MEXICO) [ „Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare figurative TEQUILA MATADOR HECHO EN MEXICO — Mărcile națională și internațională verbale anterioare MATADOR — Motiv relativ de refuz — Lipsa riscului de confuzie — Lipsa similitudinii produselor — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009” ]

text:
               17.11.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 355/26

         Hotărârea Tribunalului din 3 octombrie 2012 — Yilmaz/OAPI — Tequila Cuervo (TEQUILA MATADOR HECHO EN MEXICO)
   (Cauza T-584/10) (1)

   (Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare figurative TEQUILA MATADOR HECHO EN MEXICO - Mărcile națională și internațională verbale anterioare MATADOR - Motiv relativ de refuz - Lipsa riscului de confuzie - Lipsa similitudinii produselor - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009)
   2012/C 355/55
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamant: Mustafa Yilmaz (Stuttgart, Germania) (reprezentanți: inițial F. Kuschmirek, ulterior F. Stangl, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: A. Folliard-Monguiral, agent)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: Tequila Cuervo, SA de CV (Tlaquepaque, Jalisco, Mexic) (reprezentant: S. Salvetti, avocat)

      Obiectul

   Acțiune introdusă împotriva Deciziei Camerei a doua de recurs a OAPI din 13 octombrie 2010 (cauza R 1162/2009 2), privind o procedură de opoziție între domnul Mustafa Yilmaz și Tequila Cuervo, SA de CV.

      Dispozitivul

               1.

               Nu este necesară pronunțarea cu privire la acțiune în măsura în care se solicită anularea Deciziei Camerei a doua de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI) din 13 octombrie 2010 (cauza R 1162/2009-2) întrucât prin aceasta s a admis înregistrarea mărcii solicitate pentru produsele „băuturi alcoolice”.

               2.

               Respinge acțiunea cu privire la restul motivelor.

               3.

               Domnul Mustafa Yilmaz suportă, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, cheltuielile de judecată efectuate de OAPI și de Tequila Cuervo, SA de CV.

      (1)  JO C 55, 19.2.2011.


title: Cauza T-341/07: Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 30 septembrie 2009 — Sison/Consiliul [ Politica externă și de securitate comună — Măsuri restrictive îndreptate împotriva anumitor persoane și entități în vederea combaterii terorismului — Poziția comună 2001/931/PESC și Regulamentul (CE) nr. 2580/2001 — Acțiune în anulare — Adaptarea concluziilor — Control jurisdicțional — Motivare — Condițiile aplicării unei măsuri comunitare de înghețare a fondurilor ]

text:
               21.11.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 282/42

         Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 30 septembrie 2009 — Sison/Consiliul
   (Cauza T-341/07) (1)

   („Politica externă și de securitate comună - Măsuri restrictive îndreptate împotriva anumitor persoane și entități în vederea combaterii terorismului - Poziția comună 2001/931/PESC și Regulamentul (CE) nr. 2580/2001 - Acțiune în anulare - Adaptarea concluziilor - Control jurisdicțional - Motivare - Condițiile aplicării unei măsuri comunitare de înghețare a fondurilor”)
   2009/C 282/78
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamant: Jose Maria Sison (Utrecht, Țările de Jos) (reprezentanți: J. Fermon, A. Comte, H. Schultz, D. Gürses și W. Kaleck, avocați)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: M. Bishop și E. Finnegan, agenți)

      Interveniente în susținerea pârâtului: Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord (reprezentanți: S. Behzadi Spencer și I. Rao, agenți), Regatul Țărilor de Jos (reprezentanți: C. Wissels, M. de Mol, M. Noort și Y. de Vries, agenți) și Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: P. Aalto și S. Boelaert, agenți)

      Obiectul

   Pe de o parte, cerere de anulare în parte a Deciziei 2007/445/CE a Consiliului din 28 iunie 2007 de punere în aplicare a articolului 2 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 2580/2001 privind măsuri restrictive specifice îndreptate împotriva anumitor persoane și entități în vederea combaterii terorismului și de abrogare a Deciziilor 2006/379/CE și 2006/1008/CE, (JO L 169, p. 58), precum și, pe de altă parte, o cerere de despăgubire

      Dispozitivul

               1.

               Anulează Decizia 2007/445/CE a Consiliului din 28 iunie 2007 de punere în aplicare a articolului 2 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 2580/2001 privind măsuri restrictive specifice îndreptate împotriva anumitor persoane și entități în vederea combaterii terorismului și de abrogare a Deciziilor 2006/379/CE și 2006/1008/CE, Decizia 2007/868/CE a Consiliului din 20 decembrie 2007 de punere în aplicare a articolului 2 alineatul (3) din Regulamentul nr. 2580/2001 și de abrogare a Deciziei 2007/445, Decizia 2008/343/CE a Consiliului din 29 aprilie 2008 de modificare a Deciziei 2007/868, Decizia 2008/583/CE a Consiliului din 15 iulie 2008 de punere în aplicare a articolului 2 alineatul (3) din Regulamentul nr. 2580/2001 și de abrogare a Deciziei 2007/868, Decizia 2009/62/CE a Consiliului din 26 ianuarie de punere în aplicare a articolului 2 alineatul (3) din Regulamentul nr. 2580/2001 și de abrogare a Deciziei 2008/583 și Regulamentul (CE) nr. 501/2009 al Consiliului din 15 iunie 2009 de punere în aplicare a articolului 2 alineatul (3) din Regulamentul nr. 2580/2001 și de abrogare a Deciziei 2009/62, în măsura în care aceste acte îl privesc pe Jose Maria Sison.

               2.

               Amână pronunțarea cu privire la cheltuielile de judecată.

      (1)  JO C 269, 10.11.2007.


title: Cauza T-287/13: Hotărârea Tribunalului din 13 februarie 2015 – Husky CZ/OAPI – Husky of Tostock (HUSKY) [„Marcă comunitară – Procedură de decădere – Marca comunitară verbală HUSKY – Utilizare serioasă a mărcii – Decădere parțială – Prorogare a unui termen – Norma 71 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 2868/95 – Traducere în limba de procedură”]

text:
               30.3.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 107/25

      Hotărârea Tribunalului din 13 februarie 2015 – Husky CZ/OAPI – Husky of Tostock (HUSKY)
      (Cauza T-287/13) (1)

      ([„Marcă comunitară - Procedură de decădere - Marca comunitară verbală HUSKY - Utilizare serioasă a mărcii - Decădere parțială - Prorogare a unui termen - Norma 71 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 2868/95 - Traducere în limba de procedură”])
      (2015/C 107/33)
      Limba de procedură: engleza

         Părţile

         Reclamantă: Husky CZ (Praga, Republica Cehă) (reprezentant: L. Lorenc, avocat)

         Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieţei Interne (mărci, desene şi modele industriale) (reprezentanţi: P. Geroulakos și I. Harrington, agenți)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: Husky of Tostock Ltd (Woodbridge, Regatul Unit)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei întâi de recurs a OAPI din 14 martie 2013 (cauza R 748/2012-1), privind o procedură de decădere între Husky CZ s.r.o. și Husky of Tostock Ltd

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Obligă Husky CZ s.r.o. la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 207, 20.7.2013.


title: Cauza T-500/10: Acțiune introdusă la 19 octombrie 2010 — Dorma/OAPI — Puertas Doorsa (doorsa FÁBRICA DE PUERTAS AUTOMÁTICAS)

text:
               18.12.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 346/52

         Acțiune introdusă la 19 octombrie 2010 — Dorma/OAPI — Puertas Doorsa (doorsa FÁBRICA DE PUERTAS AUTOMÁTICAS)
   (Cauza T-500/10)
   ()
   2010/C 346/103
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Dorma GmbH & Co. KG (Ennepetal, Germania) (reprezentant: P. Koch Moreno, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Puertas Doorsa SL (Petrel, Spania)

      Concluziile reclamantei

               —

               Anularea deciziei Camerei a patra de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, modele și desene industriale) din 17 august 2010 din cauza R 542/2009-4, și

               —

               obligarea pârâtului și a celeilalte părți din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

      Solicitantul mărcii comunitare: cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

      Marca comunitară vizată: marca figurativă „doorsa FÁBRICA DE PUERTAS AUTOMÁTICAS” pentru produse din clasele 6, 9 și 19 — cererea de înregistrare a mărci comunitare nr. 4884359

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în sprijinul opoziției: reclamanta

      Marca sau semnul invocat în sprijinul opoziției: întregistrarea germană nr.39525884 a mărcii pentru produse și servicii din clasele 6, 9, 16, 19 și 37; înregistrarea în Regatul Unit nr.2201691 a mărcii verbale „DORMA” pentru produse din clasele 6, 7, 9, 16 și 19, înregistrarea internațională nr. 722009 a mărcii figurative „DORMA” pentru produse din clasele 6, 7, 9, 16 și 19

      Decizia diviziei de opoziție: respinge opoziția.

      Decizia camerei de recurs: respinge calea de atac.

      Motivele invocate: reclamantul consideră că decizia atacată încalcă articolul 8 lineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 al Consiliului, întrucât camera de recurs a aplicat în mod greșit în privința mărcii atacate prevederile acestui articol.


title: Cauza T-666/14: Acțiune introdusă la 16 septembrie 2014 – Monster Energy/OAPI (GREEN BEANS)

text:
               20.4.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 127/29

         Acțiune introdusă la 16 septembrie 2014 – Monster Energy/OAPI (GREEN BEANS)
   (Cauza T-666/14)
   (2015/C 127/40)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Monster Energy Company (Corona, Statele Unite ale Americii) (reprezentant: P. Brownlow, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI)

      Datele privind procedura în fața OAPI

      Marca în litigiu: marca comunitară verbală „GREEN BEANS” – cererea de înregistrare nr. 11 410 801

      Decizia atacată: Decizia Camerei întâi de recurs a OAPI din 2 decembrie 2013 în cauza R 1530/2013-1

      Concluziile părților

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei atacate;

               —

               obligarea OAPI la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivul invocat

               —

               încălcarea articolului 7 alineatul (1) literele (b) și (c) din Regulamentul nr. 207/2009.