title: Cauza C-788/19: Hotărârea Curții (Camera întâi) din 27 ianuarie 2022 – Comisia Europeană/Regatul Spaniei [Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru – Articolul 258 TFUE – Libertatea de circulație a capitalurilor – Obligația de informare cu privire la bunurile sau drepturile deținute în alte state membre ale Uniunii Europene sau ale Spațiului Economic European (SEE) – Nerespectarea acestei obligații – Prescripție – Sancțiuni]

text:
               14.3.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 119/3

      Hotărârea Curții (Camera întâi) din 27 ianuarie 2022 – Comisia Europeană/Regatul Spaniei
      (Cauza C-788/19) (1)

      (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru - Articolul 258 TFUE - Libertatea de circulație a capitalurilor - Obligația de informare cu privire la bunurile sau drepturile deținute în alte state membre ale Uniunii Europene sau ale Spațiului Economic European (SEE) - Nerespectarea acestei obligații - Prescripție - Sancțiuni)
      (2022/C 119/04)
      Limba de procedură: spaniola

         Părțile

         Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: inițial C. Perrin, N. Gossement și M. Jáuregui Gómez, agenți, ulterior C. Perrin și N. Gossement, agenți)

         Pârât: Regatul Spaniei (reprezentanți: L. Aguilera Ruiz și S. Jiménez García, agenți)

         Dispozitivul

                  1)

                              —

                              Prin faptul că a prevăzut că neexecutarea sau respectarea imperfectă ori tardivă a obligației de informare cu privire la bunurile și drepturile situate în străinătate determină impozitarea veniturilor neraportate corespunzătoare valorii acestor active drept „câștiguri patrimoniale nejustificate”, fără posibilitatea de a beneficia în practică de prescripție;

                              —

                              prin faptul că a aplicat, în cazul neexecutării sau al respectării imperfecte ori tardive a obligației de informare cu privire la bunurile și drepturile situate în străinătate, o amendă proporțională de 150 % din impozitul calculat asupra sumelor corespunzătoare valorii acestor bunuri sau a acestor drepturi, care poate fi cumulată cu amenzi forfetare, și

                              —

                              prin faptul că a aplicat, în cazul neexecutării sau al respectării imperfecte ori tardive a obligației de informare cu privire la bunurile și drepturile situate în străinătate, amenzi forfetare al căror cuantum este incomparabil cu sancțiunile prevăzute pentru contravenții similare într-un context pur național și al căror cuantum nu este plafonat,
                              Regatul Spaniei nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 63 TFUE și al articolului 40 din Acordul privind Spațiul Economic European din 2 mai 1992.

                  2)

                  Obligă Regatul Spaniei la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 432, 23.12.2019.


title: Cauza C-891/19 P: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 20 ianuarie 2022 – Comisia Europeană/Hubei Xinyegang Special Tube Co. Ltd, ArcelorMittal Tubular Products Roman SA, Válcovny trub Chomutov a.s., Vallourec Deutschland GmbH [Recurs – Dumping – Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2017/804 – Importuri de anumite țevi și tuburi fără sudură originare din China – Taxă antidumping definitivă – Regulamentul (UE) 2016/1036 – Articolul 3 alineatele (2), (3) și (6) și articolul 17 – Stabilirea prejudiciului – Examinare a efectului importurilor care fac obiectul unui dumping asupra prețurilor produselor similare vândute pe piața Uniunii Europene – Analiza subcotării prețurilor – Aplicarea metodei numerelor de control ale produselor (NCP) – Obligația Comisiei Europene de a lua în considerare diferitele segmente de piață referitoare la produsul avut în vedere, precum și totalitatea vânzărilor de produse similare ale producătorilor Uniunii Europene reținuți în eșantion]

text:
               14.3.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 119/4

      Hotărârea Curții (Camera a treia) din 20 ianuarie 2022 – Comisia Europeană/Hubei Xinyegang Special Tube Co. Ltd, ArcelorMittal Tubular Products Roman SA, Válcovny trub Chomutov a.s., Vallourec Deutschland GmbH
      (Cauza C-891/19 P) (1)

      (Recurs - Dumping - Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2017/804 - Importuri de anumite țevi și tuburi fără sudură originare din China - Taxă antidumping definitivă - Regulamentul (UE) 2016/1036 - Articolul 3 alineatele (2), (3) și (6) și articolul 17 - Stabilirea prejudiciului - Examinare a efectului importurilor care fac obiectul unui dumping asupra prețurilor produselor similare vândute pe piața Uniunii Europene - Analiza subcotării prețurilor - Aplicarea metodei numerelor de control ale produselor (NCP) - Obligația Comisiei Europene de a lua în considerare diferitele segmente de piață referitoare la produsul avut în vedere, precum și totalitatea vânzărilor de produse similare ale producătorilor Uniunii Europene reținuți în eșantion)
      (2022/C 119/05)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Recurentă: Comisia Europeană (reprezentanți: inițial T. Maxian Rusche și N. Kuplewatzky, ulterior T. Maxian Rusche și A. Demeneix și, în cele din urmă, T. Maxian Rusche și K. Blanck, agenți)

         Celelalte părți din procedură: Hubei Xinyegang Special Tube Co. Ltd (reprezentanți: E. Vermulst și J. Cornelis, advocaten), ArcelorMittal Tubular Products Roman SA, Válcovny trub Chomutov a.s., Vallourec Deutschland GmbH, (reprezentant: G. Berrisch, Rechtsanwalt)

         Dispozitivul

                  1)

                  Anulează Hotărârea Tribunalului Uniunii Europene din 24 septembrie 2019, Hubei Xinyegang Special Tube/Comisia (T-500/17, nepublicată, EU:T:2019:691).

                  2)

                  Trimite cauza spre rejudecare Tribunalului Uniunii Europene.

                  3)

                  Cererea privind cheltuielile de judecată se soluționează odată cu fondul.

         (1)  JO C 45, 10.2.2020.


title: Cauza C-899/19 P: Hotărârea Curții (Camera a patra) din 20 ianuarie 2022 – România/Comisia Europeană, Ungaria [Recurs – Drept instituțional – Inițiativă cetățenească – Regulamentul (UE) nr. 211/2011 – Articolul 4 alineatul (2) litera (b) – Înregistrarea unei propuneri de inițiativă cetățenească – Condiția care impune ca această propunere să nu se afle vădit în afara sferei de competență a Comisiei Europene în ceea ce privește prezentarea unei propuneri de act juridic în scopul punerii în aplicare a tratatelor – Decizia (UE) 2017/652 – Inițiativa cetățenească „Minority SafePack – one million signatures for diversity in Europe” – Înregistrare parțială – Articolul 5 alineatul (2) TUE – Principiul atribuirii – Articolul 296 TFUE – Obligația de motivare – Principiul contradictorialității]

text:
               14.3.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 119/5

      Hotărârea Curții (Camera a patra) din 20 ianuarie 2022 – România/Comisia Europeană, Ungaria
      (Cauza C-899/19 P) (1)

      (Recurs - Drept instituțional - Inițiativă cetățenească - Regulamentul (UE) nr. 211/2011 - Articolul 4 alineatul (2) litera (b) - Înregistrarea unei propuneri de inițiativă cetățenească - Condiția care impune ca această propunere să nu se afle vădit în afara sferei de competență a Comisiei Europene în ceea ce privește prezentarea unei propuneri de act juridic în scopul punerii în aplicare a tratatelor - Decizia (UE) 2017/652 - Inițiativa cetățenească „Minority SafePack – one million signatures for diversity in Europe” - Înregistrare parțială - Articolul 5 alineatul (2) TUE - Principiul atribuirii - Articolul 296 TFUE - Obligația de motivare - Principiul contradictorialității)
      (2022/C 119/06)
      Limba de procedură: româna

         Părțile

         Recurentă: România (reprezentanți: E. Gane, L. Liţu, M. Chicu și L.-E. Baţagoi, agenți]

         Celelalte părți din procedură: Comisia Euopeană (reprezentanți: inițial I. Martínez del Peral, H. Stancu și H. Krämer, ulterior I. Martínez del Peral și H. Stancu, agenți), Ungaria (reprezentanți: M. Z. Fehér și K. Szíjjártó, agenți)

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge recursul.

                  2)

                  Obligă România să suporte, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, pe cele efectuate de Comisia Europeană.

                  3)

                  Ungaria suportă propriile cheltuieli de judecată.

         (1)  JO C 54, 17.2.2020.


title: Cauza C-51/20: Hotărârea Curții (Camera a doua) din 20 ianuarie 2022 – Comisia Europeană/Republica Elenă (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru – Ajutoare de stat – Ajutoare declarate ilegale și incompatibile cu piața internă – Obligație de recuperare – Hotărâre a Curții prin care se constată neîndeplinirea obligațiilor – Neexecutare – Nerespectarea obligației de recuperare a ajutoarelor ilegale și incompatibile – Sancțiuni financiare – Caracter proporțional și disuasiv – Penalitate cu titlu cominatoriu – Sumă forfetară – Capacitate de plată – Ponderarea voturilor statului membru în Parlamentul European)

text:
               14.3.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 119/5

      Hotărârea Curții (Camera a doua) din 20 ianuarie 2022 – Comisia Europeană/Republica Elenă
      (Cauza C-51/20) (1)

      (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru - Ajutoare de stat - Ajutoare declarate ilegale și incompatibile cu piața internă - Obligație de recuperare - Hotărâre a Curții prin care se constată neîndeplinirea obligațiilor - Neexecutare - Nerespectarea obligației de recuperare a ajutoarelor ilegale și incompatibile - Sancțiuni financiare - Caracter proporțional și disuasiv - Penalitate cu titlu cominatoriu - Sumă forfetară - Capacitate de plată - Ponderarea voturilor statului membru în Parlamentul European)
      (2022/C 119/07)
      Limba de procedură: greaca

         Părțile

         Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: A. Bouchagiar și B. Stromsky, agenți)

         Pârâtă: Republica Elenă (reprezentanți: K. Boskovits și A. Samoni-Rantou, agenți)

         Dispozitivul

                  1)

                  Prin neadoptarea tuturor măsurilor pe care le implică executarea Hotărârii din 9 noiembrie 2017, Comisia/Grecia (C-481/16, nepublicată, EU:C:2017:845), Republica Elenă nu și a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 260 alineatul (1) TFUE.

                  2)

                  Obligă Republica Elenă la plata către Comisia Europeană a unei penalități cu titlu cominatoriu în cuantum de 4 368 000 de euro pentru fiecare perioadă de șase luni, începând de la data pronunțării prezentei hotărâri până la data executării integrale a Hotărârii din 9 noiembrie 2017, Comisia/Grecia (C-481/16, nepublicată, EU:C:2017:845).

                  3)

                  Obligă Republica Elenă la plata către Comisia Europeană a unei sume forfetare de 5 500 000 de euro.

                  4)

                  Obligă Republica Elenă la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 87, 16.3.2020.


title: Cauza C-90/20: Hotărârea Curții (Camera a doua) din 20 ianuarie 2022 (cerere de decizie preliminară formulată de Højesteret – Danemarca) – ApcoaParking Danmark A/S/Skatteministeriet [Trimitere preliminară – Sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată (TVA) – Directiva 2006/112/CE – Articolul 2 alineatul (1) litera (c) – Domeniu de aplicare – Operațiuni impozabile – Activități desfășurate de o societate de drept privat – Exploatarea de parcări pe terenuri private – Taxe de control percepute de această societate în cazul nerespectării de către automobiliști a condițiilor generale de utilizare a acestor parcări – Calificare – Realitatea economică și comercială a operațiunilor]

text:
               14.3.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 119/6

      Hotărârea Curții (Camera a doua) din 20 ianuarie 2022 (cerere de decizie preliminară formulată de Højesteret – Danemarca) – ApcoaParking Danmark A/S/Skatteministeriet
      (Cauza C-90/20) (1)

      (Trimitere preliminară - Sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată (TVA) - Directiva 2006/112/CE - Articolul 2 alineatul (1) litera (c) - Domeniu de aplicare - Operațiuni impozabile - Activități desfășurate de o societate de drept privat - Exploatarea de parcări pe terenuri private - Taxe de control percepute de această societate în cazul nerespectării de către automobiliști a condițiilor generale de utilizare a acestor parcări - Calificare - Realitatea economică și comercială a operațiunilor)
      (2022/C 119/08)
      Limba de procedură: daneza

         Instanța de trimitere

      Højesteret

         Părțile din procedura principală

         Recurentă: Apcoa Parking Danmark A/S

         Intimată: Skatteministeriet

         Dispozitivul

      Articolul 2 alineatul (1) litera (c) din Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată trebuie să fie interpretat în sensul că taxele de control percepute de o societate de drept privat însărcinată cu exploatarea de parcări private în cazul nerespectării de către automobiliști a condițiilor generale de utilizare a acestor parcări trebuie considerate drept contrapartida unei prestări de servicii efectuate cu titlu oneros, în sensul acestei dispoziții, și supusă ca atare taxei pe valoare adăugată (TVA).

         (1)  JO C 161, 11.5.2020.


title: Cauza C-118/20: Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 18 ianuarie 2022 (cerere de decizie preliminară formulată de Verwaltungsgerichtshof – Austria) – JY/Wiener Landesregierung (Trimitere preliminară – Cetățenia Uniunii – Articolele 20 și 21 TFUE – Domeniu de aplicare – Renunțare la cetățenia unui stat membru pentru a obține cetățenia altui stat membru în conformitate cu asigurarea acestuia din urmă că va naturaliza persoana interesată – Revocarea acestei asigurări pentru motive de ordine publică sau de siguranță publică – Principiul proporționalității – Situație de apatridie)

text:
               14.3.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 119/7

      Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 18 ianuarie 2022 (cerere de decizie preliminară formulată de Verwaltungsgerichtshof – Austria) – JY/Wiener Landesregierung
      (Cauza C-118/20) (1)

      (Trimitere preliminară - Cetățenia Uniunii - Articolele 20 și 21 TFUE - Domeniu de aplicare - Renunțare la cetățenia unui stat membru pentru a obține cetățenia altui stat membru în conformitate cu asigurarea acestuia din urmă că va naturaliza persoana interesată - Revocarea acestei asigurări pentru motive de ordine publică sau de siguranță publică - Principiul proporționalității - Situație de apatridie)
      (2022/C 119/09)
      Limba de procedură: germana

         Instanța de trimitere

      Verwaltungsgerichtshof

         Părțile din procedura principală

         Recurentă: JY

         Autoritate pârâtă: Wiener Landesregierung

         Dispozitivul

                  1)

                  Situația unei persoane care, neavând decât cetățenia unui singur stat membru, renunță la această cetățenie și își pierde, ca urmare a acestui fapt, statutul de cetățean al Uniunii pentru a obține cetățenia unui alt stat membru, în urma asigurării date de autoritățile acestui din urmă stat că îi va fi acordată cetățenia menționată, intră, prin natura sa și prin consecințele sale, sub incidența dreptului Uniunii atunci când această asigurare este revocată cu consecința împiedicării persoanei respective să își redobândească statutul de cetățean al Uniunii.

                  2)

                  Articolul 20 TFUE trebuie să fie interpretat în sensul că autoritățile naționale competente și, dacă este cazul, instanțele naționale ale statului membru gazdă sunt obligate să verifice dacă decizia de revocare a asigurării privind acordarea cetățeniei acestui stat membru, care definitivează pierderea statutului de cetățean al Uniunii pentru persoana în cauză, este compatibilă cu principiul proporționalității în raport cu consecințele pe care le are asupra situației acestei persoane. Această cerință de compatibilitate cu principiul proporționalității nu este îndeplinită atunci când o asemenea decizie are la bază contravenții la normele de circulație rutieră, care, potrivit dreptului național aplicabil, determină o simplă sancțiune pecuniară.

         (1)  JO C 209, 22.6.2020.


title: Cauza C-165/20: Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 20 ianuarie 2022 (cerere de decizie preliminară formulată de Verwaltungsgericht Berlin – Germania) – ET, în calitate de administrator judiciar al Air Berlin PLC & Co. Luftverkehrs KG/Bundesrepublik Deutschland (Trimitere preliminară – Sistem de comercializare a cotelor de emisie de gaze cu efect de seră – Directiva 2003/87/CE – Articolul 3e – Includerea activităților de aviație – Directiva 2008/101/CE – Alocarea și eliberarea de cote cu titlu gratuit pentru operatorii de aeronave – Încetare de către un astfel de operator a activităților sale din cauza insolvenței – Decizie a autorității naționale competente prin care se refuză emiterea de cote administratorului judiciar al societății aflate în lichidare)

text:
               14.3.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 119/7

      Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 20 ianuarie 2022 (cerere de decizie preliminară formulată de Verwaltungsgericht Berlin – Germania) – ET, în calitate de administrator judiciar al Air Berlin PLC & Co. Luftverkehrs KG/Bundesrepublik Deutschland
      (Cauza C-165/20) (1)

      (Trimitere preliminară - Sistem de comercializare a cotelor de emisie de gaze cu efect de seră - Directiva 2003/87/CE - Articolul 3e - Includerea activităților de aviație - Directiva 2008/101/CE - Alocarea și eliberarea de cote cu titlu gratuit pentru operatorii de aeronave - Încetare de către un astfel de operator a activităților sale din cauza insolvenței - Decizie a autorității naționale competente prin care se refuză emiterea de cote administratorului judiciar al societății aflate în lichidare)
      (2022/C 119/10)
      Limba de procedură: germana

         Instanța de trimitere

      Verwaltungsgericht Berlin

         Părțile din procedura principală

         Reclamant: ET, în calitate de administrator judiciar al Air Berlin PLC & Co. Luftverkehrs KG

         Pârâtă: Bundesrepublik Deutschland

         Dispozitivul

      Articolul 3e din Directiva 2003/87/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 13 octombrie 2003 de stabilire a unui sistem de comercializare a cotelor de emisie de gaze cu efect de seră în cadrul Comunității și de modificare a Directivei 96/61/CE a Consiliului, astfel cum a fost modificată prin Regulamentul (UE) 2017/2392 al Parlamentului European și a Consiliului din 13 decembrie 2017, trebuie interpretat în sensul că, în cazul încetării activităților de aviație ale unui operator în cursul perioadei de comercializare în cauză, numărul de cote pentru aviație alocate acestui operator de aeronave trebuie redus proporțional cu partea din această perioadă în care activitățile menționate nu mai sunt realizate.

         (1)  JO C 255, 3.8.2020.


title: Cauza C-179/20: Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 27 ianuarie 2022 (cerere de decizie preliminară formulată de Curtea de Apel București – România) – Fondul Proprietatea SA/Guvernul României, SC Complexul Energetic Hunedoara SA, în lichidare, SC Complexul Energetic Oltenia SA, Compania Națională de Transport al Energiei Electrice „Transelectrica” SA [Trimitere preliminară – Piața internă a energiei electrice – Directiva 2009/72/CE – Articolul 15 alineatul (4) – Dispecerizare cu prioritate – Siguranța alimentării – Articolul 32 alineatul (1) – Liberul acces al terților – Acces garantat la rețelele de transport – Directiva 2009/28/CE – Articolul 16 alineatul (2) – Acces garantat – Articolul 107 alineatul (1) TFUE – Articolul 108 alineatul (3) TFUE – Ajutoare de stat]

text:
               14.3.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 119/8

      Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 27 ianuarie 2022 (cerere de decizie preliminară formulată de Curtea de Apel București – România) – Fondul Proprietatea SA/Guvernul României, SC Complexul Energetic Hunedoara SA, în lichidare, SC Complexul Energetic Oltenia SA, Compania Națională de Transport al Energiei Electrice „Transelectrica” SA
      (Cauza C-179/20) (1)

      (Trimitere preliminară - Piața internă a energiei electrice - Directiva 2009/72/CE - Articolul 15 alineatul (4) - Dispecerizare cu prioritate - Siguranța alimentării - Articolul 32 alineatul (1) - Liberul acces al terților - Acces garantat la rețelele de transport - Directiva 2009/28/CE - Articolul 16 alineatul (2) - Acces garantat - Articolul 107 alineatul (1) TFUE - Articolul 108 alineatul (3) TFUE - Ajutoare de stat)
      (2022/C 119/11)
      Limba de procedură: româna

         Instanța de trimitere

      Curtea de Apel București

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: Fondul Proprietatea SA

         Pârâte: Guvernul României, SC Complexul Energetic Hunedoara SA, în lichidare, SC Complexul Energetic Oltenia SA, Compania Națională de Transport al Energiei Electrice „Transelectrica” SA

         cu participarea: Ministerul Economiei, Energiei și Mediului de Afaceri

         Dispozitivul

                  1)

                  Articolul 32 alineatul (1) din Directiva 2009/72/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 13 iulie 2009 privind normele comune pentru piața internă a energiei electrice și de abrogare a Directivei 2003/54/CE trebuie interpretat în sensul că nu se opune acordării de către un stat membru a unui drept de acces garantat la rețelele de transport anumitor producători de energie electrică ale căror instalații folosesc, ca sursă primară de energie, combustibili indigeni pentru a garanta siguranța alimentării cu energie electrică, cu condiția ca acest drept de acces garantat să se întemeieze pe criterii obiective și rezonabile și să fie proporțional cu scopul legitim urmărit, aspect a cărui verificare revine instanței de trimitere.

                  2)

                  Articolul 107 alineatul (1) TFUE trebuie interpretat în sensul că o serie de măsuri instituită printr-o hotărâre de guvern și care constă în dispecerizarea cu prioritate de către operatorul de transport și de sistem, al cărui capital este deținut în majoritate de stat, a energiei electrice produse de anumiți producători de energie electrică ale căror instalații folosesc, ca sursă primară de energie, combustibili indigeni, într-un acces garantat al energiei electrice produse de aceste instalații ale producătorilor menționați la rețelele de transport și în obligația acelorași producători de a furniza servicii tehnologice de sistem operatorului de transport și de sistem pentru o anumită cantitate de megawați, care le rezervă pentru această cantitate un drept de furnizare la prețuri stabilite în prealabil și care ar putea să le depășească pe cele care rezultă de pe piață, este susceptibilă să fie calificată drept „ajutor de stat”, în sensul articolului 107 alineatul (1) TFUE. În caz afirmativ, o asemenea serie de măsuri trebuie considerată ajutor nou și este, cu acest titlu, supusă obligației de a fi notificată în prealabil Comisiei Europene în conformitate cu articolul 108 alineatul (3) TFUE.

         (1)  JO C 297, 7.9.2020.


title: Cauza C-181/20: Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 25 ianuarie 2022 (cerere de decizie preliminară formulată de Nejvyšší soud České republiky – Republica Cehă) – VYSOČINA WIND a.s./Česká republika – Ministerstvo životního prostředí (Trimitere preliminară – Mediu – Directiva 2012/19/UE – Deșeuri de echipamente electrice și electronice – Obligație de finanțare a costurilor aferente gestionării deșeurilor provenite din panouri fotovoltaice – Efect retroactiv – Principiul securității juridice – Transpunere incorectă a unei directive – Responsabilitate a statului membru)

text:
               14.3.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 119/9

      Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 25 ianuarie 2022 (cerere de decizie preliminară formulată de Nejvyšší soud České republiky – Republica Cehă) – VYSOČINA WIND a.s./Česká republika – Ministerstvo životního prostředí
      (Cauza C-181/20) (1)

      (Trimitere preliminară - Mediu - Directiva 2012/19/UE - Deșeuri de echipamente electrice și electronice - Obligație de finanțare a costurilor aferente gestionării deșeurilor provenite din panouri fotovoltaice - Efect retroactiv - Principiul securității juridice - Transpunere incorectă a unei directive - Responsabilitate a statului membru)
      (2022/C 119/12)
      Limba de procedură: ceha

         Instanța de trimitere

      Nejvyšší soud České republiky

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: VYSOČINA WIND a.s.

         Pârâtă: Česká republika – Ministerstvo životního prostředí

         Dispozitivul

                  1)

                  Articolul 13 alineatul (1) din Directiva 2012/19/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 4 iulie 2012 privind deșeurile de echipamente electrice și electronice (DEEE) este nevalid în măsura în care această dispoziție impune producătorilor finanțarea costurilor aferente gestionării deșeurilor generate de panouri fotovoltaice introduse pe piață între 13 august 2005 și 13 august 2012.
                  Articolul 13 alineatul (1) din Directiva 2012/19 trebuie să fie interpretat în sensul că se opune unei legislații naționale care impune utilizatorilor de panouri fotovoltaice, iar nu producătorilor acestor panouri, finanțarea costurilor aferente gestionării deșeurilor generate de panourile menționate introduse pe piață începând de la 13 august 2012, data intrării în vigoare a acestei directive.

                  2)

                  Dreptul Uniunii trebuie să fie interpretat în sensul că împrejurarea că un stat membru a adoptat o legislație contrară unei directive a Uniunii înainte de adoptarea acestei directive nu constituie, ca atare, o încălcare a dreptului Uniunii, din moment ce atingerea rezultatului prevăzut de directiva menționată nu poate fi considerată grav compromisă înainte ca aceasta să facă parte din ordinea juridică a Uniunii.

         (1)  JO C 222, 6.7.2020.


title: Cauza C-234/20: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 27 ianuarie 2022 (cerere de decizie preliminară formulată de Augstākā tiesa (Senāts) – Letonia) – „Sātiņi-S” SIA [Trimitere preliminară – Fondul european agricol pentru dezvoltare rurală (FEADR) – Regulamentul (UE) nr. 1305/2013 – Sprijin pentru dezvoltarea rurală – Articolul 30 alineatul (6) litera (a) – Plăți Natura 2000 – Compensarea pierderilor de venit în zonele agricole și forestiere – Turbării – Interdicție de a înființa plantații de merișoare – Lipsa unei indemnizații compensatorii – Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene – Articolul 17 – Drept de proprietate]

text:
               14.3.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 119/10

      Hotărârea Curții (Camera a treia) din 27 ianuarie 2022 (cerere de decizie preliminară formulată de Augstākā tiesa (Senāts) – Letonia) – „Sātiņi-S” SIA
      (Cauza C-234/20) (1)

      (Trimitere preliminară - Fondul european agricol pentru dezvoltare rurală (FEADR) - Regulamentul (UE) nr. 1305/2013 - Sprijin pentru dezvoltarea rurală - Articolul 30 alineatul (6) litera (a) - Plăți Natura 2000 - Compensarea pierderilor de venit în zonele agricole și forestiere - Turbării - Interdicție de a înființa plantații de merișoare - Lipsa unei indemnizații compensatorii - Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene - Articolul 17 - Drept de proprietate)
      (2022/C 119/13)
      Limba de procedură: letona

         Instanța de trimitere

      Augstākā tiesa (Senāts)

         Părțile din procedura principală

         Recurentă:„Sātiņi-S” SIA

         Cealaltă parte din procedura de recurs: Lauku atbalsta dienests

         Dispozitivul

                  1)

                  Articolul 30 alineatul (6) litera (a) din Regulamentul (UE) nr. 1305/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 17 decembrie 2013 privind sprijinul pentru dezvoltare rurală acordat din Fondul european agricol pentru dezvoltare rurală (FEADR) și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 1698/2005 al Consiliului trebuie să fie interpretat în sensul că nu exclude, în principiu, turbăriile de la plățile Natura 2000, în măsura în care acestea sunt situate în zone Natura 2000 delimitate în conformitate cu Directiva 92/43/CEE a Consiliului din 21 mai 1992 privind conservarea habitatelor naturale și a speciilor de faună și floră sălbatică și cu Directiva 2009/147/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 30 noiembrie 2009 privind conservarea păsărilor sălbatice și intră în sfera noțiunilor de „suprafață agricolă” sau de „pădure”, în sensul articolului 2 alineatul (1) literele (f) și, respectiv, (r) sau al articolului 2 alineatul (2) din Regulamentul nr. 1305/2013, putând astfel să beneficieze de plățile prevăzute la articolul 30 alineatul (1) din acest regulament, ca „zone agricole și forestiere Natura 2000”, în sensul articolului 30 alineatul (6) litera (a) menționat.

                  2)

                  Articolul 30 alineatul (6) litera (a) din Regulamentul nr. 1305/2013 trebuie să fie interpretat în sensul că permite unui stat membru să excludă de la beneficiul plăților Natura 2000, pe de o parte, „zonele agricole Natura 2000”, în sensul acestei dispoziții, inclusiv, în acest caz, turbăriile care ar face parte din asemenea zone, și, pe de altă parte și în conformitate cu articolul 2 alineatul (2) din Regulamentul nr. 1305/2013, turbăriile situate în zone Natura 2000 care ar intra, în principiu, în sfera noțiunii de „pădure”, în sensul articolului 2 alineatul (1) litera (r) din regulamentul amintit, și, astfel, în cea a noțiunii de „zone forestiere Natura 2000”, în sensul articolului 30 alineatul (6) litera (a) din regulamentul menționat. Această din urmă dispoziție trebuie să fie interpretată, de asemenea, în sensul că permite unui stat membru să limiteze efectuarea unor astfel de plăți pentru zone forestiere Natura 2000 care includ, eventual, turbării la situațiile în care desemnarea zonelor respective drept „zone Natura 2000” are ca efect împiedicarea exercitării în acestea a unui tip specific de activitate economică, în special a activității forestiere.

                  3)

                  Articolul 30 din Regulamentul nr. 1305/2013 coroborat cu articolul 17 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene trebuie să fie interpretat în sensul că nu se impune acordarea unei plăți Natura 2000 proprietarului unei turbării care face parte din rețeaua respectivă pentru motivul că a fost instituită o restricție cu privire la o activitate economică ce poate fi desfășurată pe o astfel de turbărie, în special interdicția de înființare a unei plantații de merișoare pe aceasta, în condițiile în care, la momentul la care a dobândit bunul imobil în cauză, proprietarul avea cunoștință de o asemenea restricție.

         (1)  JO C 262, 10.8.2020.


title: Cauza C-238/20: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 27 ianuarie 2022 (cerere de decizie preliminară formulată de Augstākā tiesa (Senāts) – Letonia) – „Sātiņi-S” SIA [Trimitere preliminară – Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene – Articolul 17 – Dreptul de proprietate – Directiva 2009/147/CE – Compensație pentru daunele cauzate acvaculturii de păsările sălbatice protejate într-o arie Natura 2000 – Compensație mai mică decât daunele suferite în mod real – Articolul 107 alineatul (1) TFUE – Ajutoare de stat – Noțiunea de „avantaj” – Condiții – Regulamentul (UE) nr. 717/2014 – Regula de minimis]

text:
               14.3.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 119/11

      Hotărârea Curții (Camera a treia) din 27 ianuarie 2022 (cerere de decizie preliminară formulată de Augstākā tiesa (Senāts) – Letonia) – „Sātiņi-S” SIA
      (Cauza C-238/20) (1)

      (Trimitere preliminară - Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene - Articolul 17 - Dreptul de proprietate - Directiva 2009/147/CE - Compensație pentru daunele cauzate acvaculturii de păsările sălbatice protejate într-o arie Natura 2000 - Compensație mai mică decât daunele suferite în mod real - Articolul 107 alineatul (1) TFUE - Ajutoare de stat - Noțiunea de „avantaj” - Condiții - Regulamentul (UE) nr. 717/2014 - Regula de minimis)
      (2022/C 119/14)
      Limba de procedură: letona

         Instanța de trimitere

      Augstākā tiesa (Senāts)

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă:„Sātiņi-S” SIA

         cu participarea: Dabas aizsardzības pārvalde

         Dispozitivul

                  1)

                  Articolul 17 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene trebuie interpretat în sensul că nu se opune ca o compensație acordată de un stat membru pentru pierderile suferite de un operator economic ca urmare a măsurilor de protecție aplicabile într-o arie a rețelei Natura 2000 în temeiul Directivei 2009/147/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 30 noiembrie 2009 privind conservarea păsărilor sălbatice să fie semnificativ mai mică decât prejudiciile suferite în mod real de acest operator.

                  2)

                  Articolul 107 alineatul (1) TFUE trebuie interpretat în sensul că o compensație acordată de un stat membru pentru pierderile suferite de un operator economic ca urmare a măsurilor de protecție aplicabile într-o arie a rețelei Natura 2000 în temeiul Directivei 2009/147 conferă un avantaj care poate constitui un „ajutor de stat” în sensul acestei dispoziții, în cazul în care celelalte condiții referitoare la o astfel de calificare sunt îndeplinite.

                  3)

                  Articolul 3 alineatul (2) din Regulamentul nr. 717/2014 al Comisiei din 27 iunie 2014 privind aplicarea articolelor 107 și 108 [TFUE] ajutoarelor de minimis în sectorul pescuitului și acvaculturii trebuie interpretat în sensul că, în ipoteza în care o compensație precum cea descrisă la punctul 2 din prezentul dispozitiv îndeplinește condițiile prevăzute la articolul 107 alineatul (1) TFUE, plafonul ajutoarelor de minimis de 30 000 de euro, prevăzut la articolul 3 alineatul (2) menționat, este aplicabil acestei compensații.

         (1)  JO C 262, 10.8.2020.


title: Cauza C-261/20: Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 18 ianuarie 2022 (cerere de decizie preliminară formulată de Bundesgerichtshof – Germania) – Thelen Technopark Berlin GmbH/MN (Trimitere preliminară – Libera prestare a serviciilor – Articolul 49 TFUE – Directiva 2006/123/CE – Articolul 15 – Onorarii ale arhitecților și ale inginerilor – Tarife obligatorii minime – Efect direct – Hotărâre de constatare a neîndeplinirii obligațiilor intervenită în cursul procedurii în fața unei instanțe naționale)

text:
               14.3.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 119/11

      Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 18 ianuarie 2022 (cerere de decizie preliminară formulată de Bundesgerichtshof – Germania) – Thelen Technopark Berlin GmbH/MN
      (Cauza C-261/20) (1)

      (Trimitere preliminară - Libera prestare a serviciilor - Articolul 49 TFUE - Directiva 2006/123/CE - Articolul 15 - Onorarii ale arhitecților și ale inginerilor - Tarife obligatorii minime - Efect direct - Hotărâre de constatare a neîndeplinirii obligațiilor intervenită în cursul procedurii în fața unei instanțe naționale)
      (2022/C 119/15)
      Limba de procedură: germana

         Instanța de trimitere

      Bundesgerichtshof

         Părțile din procedura principală

         Recurentă: Thelen Technopark Berlin GmbH

         Intimat: MN

         Dispozitivul

      Dreptul Uniunii trebuie interpretat în sensul că o instanță națională sesizată cu un litigiu care se poartă exclusiv între particulari nu este ținută, numai în temeiul dreptului menționat, să lase neaplicată o reglementare națională care stabilește, cu încălcarea articolului 15 alineatul (1), alineatul (2) litera (g) și alineatul (3) din Directiva 2006/123/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 12 decembrie 2006 privind serviciile în cadrul pieței interne, valori minime ale onorariilor pentru serviciile arhitecților și ale inginerilor și care prevede nulitatea convențiilor care derogă de la această reglementare, fără a se aduce însă atingere, pe de o parte, posibilității acestei instanțe de a înlătura reglementarea menționată în temeiul dreptului intern în cadrul unui asemenea litigiu și, pe de altă parte, dreptului părții lezate de neconformitatea dreptului național cu dreptul Uniunii de a solicita repararea prejudiciului care i-a fost astfel cauzat.

         (1)  JO C 313, 21.9.2020.


title: Cauza C-347/20: Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 27 ianuarie 2022 (cerere de decizie preliminară formulată de Administratīvā rajona tiesa – Letonia) – SIA „Zinātnes parks”/Finanšu ministrija [Trimitere preliminară – Fonduri structurale – Fondul european de dezvoltare regională (FEDER) – Regulamentul (UE) nr. 1303/2013 – Program de cofinanțare – Ajutoare de stat – Regulamentul (UE) nr. 651/2014 – Domeniu de aplicare – Limite – Noțiunile de „capital social subscris” și „întreprindere în dificultate” – Excluderea unor întreprinderi aflate în dificultate de la sprijinul din partea FEDER – Modalități în care o majorare a capitalului social subscris devine efectivă – Dată de prezentare a dovezilor privind această majorare – Principiile nediscriminării și transparenței]

text:
               14.3.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 119/12

      Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 27 ianuarie 2022 (cerere de decizie preliminară formulată de Administratīvā rajona tiesa – Letonia) – SIA „Zinātnes parks”/Finanšu ministrija
      (Cauza C-347/20) (1)

      (Trimitere preliminară - Fonduri structurale - Fondul european de dezvoltare regională (FEDER) - Regulamentul (UE) nr. 1303/2013 - Program de cofinanțare - Ajutoare de stat - Regulamentul (UE) nr. 651/2014 - Domeniu de aplicare - Limite - Noțiunile de „capital social subscris” și „întreprindere în dificultate” - Excluderea unor întreprinderi aflate în dificultate de la sprijinul din partea FEDER - Modalități în care o majorare a capitalului social subscris devine efectivă - Dată de prezentare a dovezilor privind această majorare - Principiile nediscriminării și transparenței)
      (2022/C 119/16)
      Limba de procedură: letona

         Instanța de trimitere

      Administratīvā rajona tiesa

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: SIA „Zinātnes parks”

         Pârât: Finanšu ministrija

         Dispozitivul

                  1)

                  Articolul 2 punctul 18 litera (a) din Regulamentul (UE) nr. 651/2014 al Comisiei din 17 iunie 2014 de declarare a anumitor categorii de ajutoare compatibile cu piața internă în aplicarea articolelor 107 și 108 [TFUE] trebuie interpretat în sensul că, pentru a stabili dacă o societate este „în dificultate” în sensul acestei dispoziții, expresia „capital social subscris” trebuie înțeleasă ca referindu-se la ansamblul aporturilor pe care asociații sau acționarii actuali sau viitori ai unei societăți le-au realizat ori s-au angajat în mod irevocabil să le realizeze.

                  2)

                  Articolul 3 alineatul (3) din Regulamentul (UE) nr. 1301/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 17 decembrie 2013 privind Fondul european de dezvoltare regională și dispozițiile specifice aplicabile obiectivului referitor la investițiile pentru creștere economică și locuri de muncă și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 1080/2006 trebuie interpretat în sensul că, pentru a stabili dacă un ofertant trebuie considerat ca nefiind „în dificultate”, în sensul articolului 2 punctul 18 din Regulamentul nr. 651/2014, autoritatea de management competentă trebuie să țină seama doar de probele conforme cu cerințele care au fost stabilite la momentul elaborării procedurii de selecție a proiectelor, în măsura în care aceste cerințe sunt conforme cu principiile efectivității și echivalenței, precum și cu principiile generale de drept al Uniunii cum sunt, în special, principiile egalității de tratament, transparenței și proporționalității.

                  3)

                  Articolul 125 alineatul (3) din Regulamentul (UE) nr. 1303/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 17 decembrie 2013 de stabilire a unor dispoziții comune privind Fondul european de dezvoltare regională, Fondul social european, Fondul de coeziune, Fondul european agricol pentru dezvoltare rurală și Fondul european pentru pescuit și afaceri maritime, precum și de stabilire a unor dispoziții generale privind Fondul european de dezvoltare regională, Fondul social european, Fondul de coeziune și Fondul european pentru pescuit și afaceri maritime și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 1083/2006 al Consiliului, precum și principiile nediscriminării și transparenței la care se referă această dispoziție trebuie interpretate în sensul că nu se opun unei reglementări naționale potrivit căreia propunerile de proiect nu pot face obiectul unei precizări după data limită de depunere a propunerilor menționate. Cu toate acestea, în conformitate cu principiul echivalenței, această imposibilitate a ofertanților de a-și completa dosarul după data limită de depunere a propunerilor de proiect trebuie să privească toate procedurile care pot fi considerate, eventual, comparabile, având în vedere obiectul, cauza și elementele esențiale ale acestora, cu cea prevăzută pentru a beneficia de sprijin din partea Fondului european de dezvoltare regională.

         (1)  JO C 339, 12.10.2020.


title: Cauza C-432/20: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 20 ianuarie 2022 (cerere de decizie preliminară formulată de Verwaltungsgericht Wien – Austria) – ZK [Trimitere preliminară – Spațiul de libertate, securitate și justiție – Politica privind imigrarea – Directiva 2003/109/CE – Articolul 9 alineatul (1) litera (c) – Pierderea statutului de resortisant al unei țări terțe rezident pe termen lung – Absență de pe teritoriul Uniunii Europene timp de douăsprezece luni consecutive – Întreruperea acestei perioade de absență – Șederi neregulate și de scurtă durată pe teritoriul Uniunii]

text:
               14.3.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 119/13

      Hotărârea Curții (Camera a treia) din 20 ianuarie 2022 (cerere de decizie preliminară formulată de Verwaltungsgericht Wien – Austria) – ZK
      (Cauza C-432/20) (1)

      (Trimitere preliminară - Spațiul de libertate, securitate și justiție - Politica privind imigrarea - Directiva 2003/109/CE - Articolul 9 alineatul (1) litera (c) - Pierderea statutului de resortisant al unei țări terțe rezident pe termen lung - Absență de pe teritoriul Uniunii Europene timp de douăsprezece luni consecutive - Întreruperea acestei perioade de absență - Șederi neregulate și de scurtă durată pe teritoriul Uniunii)
      (2022/C 119/17)
      Limba de procedură: germana

         Instanța de trimitere

      Verwaltungsgericht Wien

         Părțile din procedura principală

         Reclamant: ZK

         Cu participarea: Landeshauptmann von Wien

         Dispozitivul

      Articolul 9 alineatul (1) litera (c) din Directiva 2003/109/CE a Consiliului din 25 noiembrie 2003 privind statutul resortisanților țărilor terțe care sunt rezidenți pe termen lung trebuie interpretat în sensul că orice prezență fizică pe teritoriul Uniunii Europene a unui rezident pe termen lung în cursul unei perioade de douăsprezece luni consecutive, chiar dacă o astfel de prezență nu depășește, în această perioadă, o durată totală de numai câteva zile, este suficientă pentru a împiedica pierderea de către acest rezident a dreptului său la statutul de rezident pe termen lung, în temeiul acestei dispoziții.

         (1)  JO C 390, 16.11.2020.


title: Cauza T-160/21: Hotărârea Tribunalului din 12 ianuarie 2022 – Laboratorios Ern/EUIPO – Malpricht (APIRETAL) [„Marcă a Uniunii Europene – Procedură de decădere – Marcă verbală APIRETAL – Declararea decăderii – Lipsa utilizării serioase – Inexistența unor motive întemeiate pentru neutilizare – Articolul 58 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (UE) 2017/1001”]

text:
               14.3.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 119/39

      Hotărârea Tribunalului din 12 ianuarie 2022 – Laboratorios Ern/EUIPO – Malpricht (APIRETAL)
      (Cauza T-160/21) (1)

      („Marcă a Uniunii Europene - Procedură de decădere - Marcă verbală APIRETAL - Declararea decăderii - Lipsa utilizării serioase - Inexistența unor motive întemeiate pentru neutilizare - Articolul 58 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (UE) 2017/1001”)
      (2022/C 119/52)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Laboratorios Ern, SA (Barcelona, Spania) (reprezentant: T. González Martínez, avocată)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentanți: T. Frydendahl și D. Gája, agenți)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO, intervenientă la Tribunal: Ingrid Malpricht (Ludwigshafen pe Rin, Germania) (reprezentant: M.-C. Simon, avocată)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a patra de recurs a EUIPO din 20 ianuarie 2021 (cauza R 1004/2020-4), privind o procedură de decădere între doamna Malpricht și Laboratorios Ern

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Obligă Laboratorios Ern, SA la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 206, 31.5.2021.


title: Cauza T-259/21: Hotărârea Tribunalului din 12 ianuarie 2022 – Neolith Distribution/EUIPO (Reprezentarea unui motiv ornamental) [„Marcă a Uniunii Europene – Cerere de înregistrare a unei mărci a Uniunii Europene dinamice – Reprezentarea unui motiv ornamental – Motiv absolut de refuz – Lipsa caracterului distinctiv – Articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001”]

text:
               14.3.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 119/39

      Hotărârea Tribunalului din 12 ianuarie 2022 – Neolith Distribution/EUIPO (Reprezentarea unui motiv ornamental)
      (Cauza T-259/21) (1)

      („Marcă a Uniunii Europene - Cerere de înregistrare a unei mărci a Uniunii Europene dinamice - Reprezentarea unui motiv ornamental - Motiv absolut de refuz - Lipsa caracterului distinctiv - Articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001”)
      (2022/C 119/53)
      Limba de procedură: spaniola

         Părțile

         Reclamantă: Neolith Distribution, SL (Madrid, Spania) (reprezentant: N. Fernández Fernández-Pacheco, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentant: J. Crespo Carrillo, agent)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a patra de recurs a EUIPO din 12 martie 2021 (cauza R 2155/2020-4) privind o cerere de înregistrare a unui semn de motiv reprezentând un motiv ornamental ca marcă a Uniunii Europene.

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Obligă Neolith Distribution, SL la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 252, 28.6.2021.


title: Cauza T-270/21: Hotărârea Tribunalului din 19 ianuarie 2022 – Estetica Group Iwona Michalak/EUIPO (PURE BEAUTY) [„Marcă a Uniunii Europene – Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurative PURE BEAUTY – Motiv absolut de refuz – Lipsa caracterului distinctiv – Articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001”]

text:
               14.3.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 119/40

      Hotărârea Tribunalului din 19 ianuarie 2022 – Estetica Group Iwona Michalak/EUIPO (PURE BEAUTY)
      (Cauza T-270/21) (1)

      („Marcă a Uniunii Europene - Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurative PURE BEAUTY - Motiv absolut de refuz - Lipsa caracterului distinctiv - Articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001”)
      (2022/C 119/54)
      Limba de procedură: polona

         Părțile

         Reclamantă: Estetica Group Iwona Michalak (Varșovia, Polonia) (reprezentant: P. Gutowski, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentant: D. Walicka, agent)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva deciziei Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 16 martie 2021 (cauza R 1456/2020-5) privind o cerere de înregistrare a semnului figurativ PURE BEAUTY ca marcă a Uniunii Europene.

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Obligă Estetica Group Iwona Michalak la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 278, 12.7.2021.


title: Cauza T-300/21: Hotărârea Tribunalului din 26 ianuarie 2022 – CNH Industrial/EUIPO (SOILXPLORER) [„Marcă a Uniunii Europene – Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene verbale SOILXPLORER – Motiv absolut de refuz – Caracter descriptiv – Articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (UE) 2017/1001”]

text:
               14.3.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 119/40

      Hotărârea Tribunalului din 26 ianuarie 2022 – CNH Industrial/EUIPO (SOILXPLORER)
      (Cauza T-300/21) (1)

      („Marcă a Uniunii Europene - Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene verbale SOILXPLORER - Motiv absolut de refuz - Caracter descriptiv - Articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (UE) 2017/1001”)
      (2022/C 119/55)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: CNH Industrial NV (Amsterdam, Țările de Jos) (reprezentant: L. Axel Karnøe Søndergaard, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentant: V. Ruzek, agent)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva deciziei Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 26 martie 2021 (cauza R 386/2021-5) privind o cerere de înregistrare a semnului verbal SOILXPLORER ca marcă a Uniunii Europene

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Obligă CNH Industrial NV la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 297, 26.7.2021.


title: Cauza T-301/21: Hotărârea Tribunalului din 26 ianuarie 2022 – CNH Industrial/EUIPO (CROPXPLORER) [„Marcă a Uniunii Europene – Cererea de înregistrare a mărcii Uniunii Europene verbale CROPXPLORER – Motiv absolut de refuz – Caracter descriptiv – Articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (UE) 2017/1001”]

text:
               14.3.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 119/41

      Hotărârea Tribunalului din 26 ianuarie 2022 – CNH Industrial/EUIPO (CROPXPLORER)
      (Cauza T-301/21) (1)

      („Marcă a Uniunii Europene - Cererea de înregistrare a mărcii Uniunii Europene verbale CROPXPLORER - Motiv absolut de refuz - Caracter descriptiv - Articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (UE) 2017/1001”)
      (2022/C 119/56)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: CNH Industrial NV (Amsterdam, Țările de Jos) (reprezentanți: L. Axel Karnøe Søndergaard, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentant: V. Ruzek, agent)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 26 martie 2021 (cauza R 387/2021-5), privind o cerere de înregistrare a semnului verbal CROPXPLORER ca marcă a Uniunii Europene.

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Obligă CNH Industrial NV la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 297, 26.7.2021.


title: Cauza T-730/19: Ordonanța Tribunalului din 4 ianuarie 2022 – CR și CT/BCE („Politica economică și monetară – Reclamant care a încetat să răspundă solicitărilor Tribunalului – Nepronunțare asupra fondului”)

text:
               14.3.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 119/41

      Ordonanța Tribunalului din 4 ianuarie 2022 – CR și CT/BCE
      (Cauza T-730/19) (1)

      („Politica economică și monetară - Reclamant care a încetat să răspundă solicitărilor Tribunalului - Nepronunțare asupra fondului”)
      (2022/C 119/57)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamanți: CR, CT (reprezentant: O. Behrends, avocat)

         Pârâtă: Banca Centrală Europeană (reprezentanți: E. Koupepidou, A. Lefterov și F. Bonnard, agenți)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE și având ca obiect anularea evaluării BCE din 15 august 2019 în care aceasta a apreciat că PNB Banka AS se afla sau era susceptibilă de a se afla în dificultate în sensul articolului 18 alineatul (1) din Regulamentul (UE) nr. 806/2014 al Parlamentului European și al Consiliului din 15 iulie 2014 de stabilire a unor norme uniforme și a unei proceduri uniforme de rezoluție a instituțiilor de credit și a anumitor firme de investiții în cadrul unui mecanism unic de rezoluție și al unui fond unic de rezoluție și de modificare a Regulamentului (UE) nr. 1093/2010 (JO 2014, L 225, p. 1).

         Dispozitivul

                  1)

                  Nu mai este necesară pronunțarea asupra fondului cauzei.

                  2)

                  Nu mai este necesară pronunțarea asupra cererii de intervenție formulate de Republica Letonia.

                  3)

                  CR și CT vor suporta propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele suportate de Banca Centrală Europeană (BCE), cu excepția celor aferente cererii de intervenție.

                  4)

                  CR și CT, BCE și Republica Letonia vor suporta fiecare propriile cheltuieli de judecată aferente cererii de intervenție.

         (1)  JO C 27, 27.1.2020.


title: Cauza T-148/20: Ordonanța Tribunalului din 19 ianuarie 2022 – FC/EASO („Acțiune în anulare – Funcție publică – Agenți temporari – Refuz de a furniza un certificat de moralitate – Refuz de a accepta o retractare a demisiei – Act pur confirmativ – Termen de introducere a reclamației – Neregularitate a procedurii precontencioase – Inadmisibilitate – Acțiune în despăgubire – Legătură strânsă cu concluziile în anulare – Inadmisibilitate”)

text:
               14.3.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 119/42

      Ordonanța Tribunalului din 19 ianuarie 2022 – FC/EASO
      (Cauza T-148/20) (1)

      („Acțiune în anulare - Funcție publică - Agenți temporari - Refuz de a furniza un certificat de moralitate - Refuz de a accepta o retractare a demisiei - Act pur confirmativ - Termen de introducere a reclamației - Neregularitate a procedurii precontencioase - Inadmisibilitate - Acțiune în despăgubire - Legătură strânsă cu concluziile în anulare - Inadmisibilitate”)
      (2022/C 119/58)
      Limba de procedură: greaca

         Părțile

         Reclamantă: FC (reprezentant: V. Christianos, avocat)

         Pârât: Biroul European de Sprijin pentru Azil (reprezentanți: P. Eyckmans și M. Stamatopoulou, agenți, asistați de A. Guillerme și T. Bontinck, avocați)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 270 TFUE având ca obiect, pe de o parte, anularea deciziei EASO din [confidențial] prin care se refuză acceptarea retractării de către reclamantă a demisiei sale și prin care se respinge cererea de a i se elibera un certificat de moralitate, precum și a deciziei de respingere a reclamației formulate de reclamantă împotriva acesteia și, pe de altă parte, repararea prejudiciilor material și moral pretins suferite

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea ca inadmisibilă.

                  2)

                  Obligă FC la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 175, 25.5.2020.


title: Cauza T-571/20: Ordonanța Tribunalului din 21 decembrie 2021 – Luna Italia/EUIPO – Luna (LUNA SPLENDIDA) [„Marcă a Uniunii Europene – Procedură de declarare a nulității – Marca Uniunii Europene figurativă LUNA SPLENDIDA – Marca Uniunii Europene figurativă anterioară Luna – Motiv relativ de refuz – Articolul 53 alineatul (1) litera (a) și articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 [devenite articolul 60 alineatul (1) litera (a) și articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001] – Acțiune vădit nefondată”]

text:
               14.3.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 119/43

      Ordonanța Tribunalului din 21 decembrie 2021 – Luna Italia/EUIPO – Luna (LUNA SPLENDIDA)
      (Cauza T-571/20) (1)

      („Marcă a Uniunii Europene - Procedură de declarare a nulității - Marca Uniunii Europene figurativă LUNA SPLENDIDA - Marca Uniunii Europene figurativă anterioară Luna - Motiv relativ de refuz - Articolul 53 alineatul (1) litera (a) și articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 [devenite articolul 60 alineatul (1) litera (a) și articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001] - Acțiune vădit nefondată”)
      (2022/C 119/59)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Luna Italia (Cantù, Italia) (reprezentant: N. Papakostas, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentant: M. Capostagno, agent)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO, intervenientă în faţa Tribunalului: Luna AE (Agios Stefanos, Grecia) (reprezentant: M. Sioufas, avocat)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 26 iunie 2020 (cauza R 1895/2019-5) privind o procedură de declarare a nulității între Luna și Luna Italia.

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea ca vădit nefondată.

                  2)

                  Obligă Luna Italia Srl să suporte, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, pe cele efectuate de Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO) și de Luna AE.

         (1)  JO C 44, 8.2.2021.


title: Cauza T-604/20: Ordonanța Tribunalului din 22 decembrie 2021 – Guangdong Haomei New Materials și Guangdong King Metal Light Alloy Technology/Comisia („Dumping – Importuri de extrudate din aluminiu originare din China – Act prin care importurile sunt supune înregistrării – Taxă antidumping provizorie – Eliminarea obligației de înregistrare – Taxă antidumping definitivă – Dispariția interesului de a exercita acțiunea – Nepronunțare asupra fondului”)

text:
               14.3.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 119/43

      Ordonanța Tribunalului din 22 decembrie 2021 – Guangdong Haomei New Materials și Guangdong King Metal Light Alloy Technology/Comisia
      (Cauza T-604/20) (1)

      („Dumping - Importuri de extrudate din aluminiu originare din China - Act prin care importurile sunt supune înregistrării - Taxă antidumping provizorie - Eliminarea obligației de înregistrare - Taxă antidumping definitivă - Dispariția interesului de a exercita acțiunea - Nepronunțare asupra fondului”)
      (2022/C 119/60)
      Limba de procedură: italiana

         Părțile

         Reclamante: Guangdong Haomei New Materials Co. Ltd (Qingyuan, China), Guangdong King Metal Light Alloy Technology Co. Ltd (Yuan Tan Town, China) (reprezentanți: M. Maresca, C. Malinconico, D. Maresca, A. Cerruti, A. Malinconico, G. La Malfa Ribolla, D. Guardamagna și M. Guardamagna, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: G. Luengo, P. Němečková și F. Tomat, agenți)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE prin care se urmărește anularea Regulamentului de punere în aplicare (UE) 2020/1215 al Comisiei din 21 august 2020 de supunere la înregistrare a importurilor de extrudate din aluminiu originare din Republica Populară Chineză (JO 2020, L 275, p. 16)

         Dispozitivul

                  1)

                  Nu mai este necesară pronunțarea asupra fondului cauzei.

                  2)

                  Guangdong Haomei New Materials Co. Ltd și Guangdong King Metal Light Alloy Technology Co. Ltd vor suporta propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de Comisia Europeană.

                  3)

                  Guangdong Haomei New Materials, Guangdong King Metal Light Alloy Technology, Comisia și Airoldi Metalli SpA vor suporta fiecare propriile cheltuieli de judecată aferente cererii de intervenție.

         (1)  JO C 390, 16.11.2020.


title: Cauza T-725/20: Ordonanța Tribunalului din 22 decembrie 2021 – Guangdong Haomei New Materials și Guangdong King Metal Light Alloy Technology/Comisia („Dumping – Importuri de extrudate din aluminiu originare din China – Act care impune o taxă antidumping provizorie – Act care nu este supus căilor de atac – Act pregătitor – Inadmisibilitate – Taxă antidumping definitivă – Dispariția interesului de a exercita acțiunea – Nepronunțare asupra fondului”)

text:
               14.3.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 119/44

      Ordonanța Tribunalului din 22 decembrie 2021 – Guangdong Haomei New Materials și Guangdong King Metal Light Alloy Technology/Comisia
      (Cauza T-725/20) (1)

      („Dumping - Importuri de extrudate din aluminiu originare din China - Act care impune o taxă antidumping provizorie - Act care nu este supus căilor de atac - Act pregătitor - Inadmisibilitate - Taxă antidumping definitivă - Dispariția interesului de a exercita acțiunea - Nepronunțare asupra fondului”)
      (2022/C 119/61)
      Limba de procedură: italiana

         Părțile

         Reclamante: Guangdong Haomei New Materials Co. Ltd (Qingyuan, China), Guangdong King Metal Light Alloy Technology Co. Ltd (Yuan Tan Town, China) (reprezentanți: M. Maresca, C. Malinconico, D. Guardamagna, M. Guardamagna, D. Maresca, A. Cerruti, A. Malinconico și G. La Malfa Ribolla, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: G. Luengo, P. Němečková și F. Tomat, agenți)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE și având ca obiect anularea, în principal, a Regulamentului de punere în aplicare (UE) 2020/1428 al Comisiei din 12 octombrie 2020 de instituire a unei taxe antidumping provizorii la importurile de extrudate din aluminiu originare din Republica Populară Chineză (JO 2020, L 336, p. 8) și, în subsidiar, a Regulamentului (UE) 2016/1036 al Parlamentului European și al Consiliului din 8 iunie 2016 privind protecția împotriva importurilor care fac obiectul unui dumping din partea țărilor care nu sunt membre ale Uniunii Europene (JO 2016, L 176, p. 21)

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea ca inadmisibilă.

                  2)

                  Obligă Guangdong Haomei New Materials Co. Ltd și Guangdong King Metal Light Alloy Technology Co. Ltd la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 44, 8.2.2021.


title: Cauza T-743/20: Ordonanța Tribunalului din 17 ianuarie 2022 – Car-Master 2/Comisia [„Concurență – Înțelegeri – Piața reparării autovehiculelor în Polonia – Decizie de respingere a unei plângeri – Articolul 13 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1/2003 – Soluționarea cauzei de către o autoritate națională de concurență – Acțiune nefondată”]

text:
               14.3.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 119/45

      Ordonanța Tribunalului din 17 ianuarie 2022 – Car-Master 2/Comisia
      (Cauza T-743/20) (1)

      („Concurență - Înțelegeri - Piața reparării autovehiculelor în Polonia - Decizie de respingere a unei plângeri - Articolul 13 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1/2003 - Soluționarea cauzei de către o autoritate națională de concurență - Acțiune nefondată”)
      (2022/C 119/62)
      Limba de procedură: poloneza

         Părțile

         Reclamantă: Car-Master 2 sp. z o.o. sp.k (Cracovia, Polonia) (reprezentant: M. Miśkowicz, avocat)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: G. Meessen, J. Szczodrowski și I. Zaloguin, agenți)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE prin care se solicită anularea Deciziei C(2020) 7369 final a Comisiei din 22 octombrie 2020 (cauza AT.40665 – Toyota Motor Poland) de respingere a plângerii formulate de reclamantă privind pretinse încălcări ale articolului 101 TFUE

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea ca vădit nefondată.

                  2)

                  Obligă Car-Master 2 sp. z o.o. sp.k. la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 72, 1.3.2021.


title: Cauzele T-161/21 și T 161/21 AJ I: Ordonanța Tribunalului din 14 decembrie 2021 – McCord/Comisia („Acțiune în anulare – Acțiune în constatarea abținerii de a acționa – Proiect de regulament al Comisiei care condiționează exportul anumitor produse în afara Uniunii de prezentarea unei autorizații de transport – Propunere a Comisiei de a supune exportul de vaccinuri împotriva COVID-19 în Irlanda obligației de prezentare a unei autorizații de export în aplicarea articolului 16 din Protocolul privind Irlanda/Irlanda de Nord la Acordul privind retragerea Regatului Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord din Uniunea Europeană și din Comunitatea Europeană a Energiei Atomice – Lipsa unei politici publicate cu privire la împrejurările în care Uniunea va pune în aplicare articolul 16 din protocolul respectiv – Inadmisibilitate vădită parțială – Acțiune în parte vădit nefondată”)

text:
               14.3.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 119/45

      Ordonanța Tribunalului din 14 decembrie 2021 – McCord/Comisia
      (Cauzele T-161/21 și T 161/21 AJ I) (1)

      („Acțiune în anulare - Acțiune în constatarea abținerii de a acționa - Proiect de regulament al Comisiei care condiționează exportul anumitor produse în afara Uniunii de prezentarea unei autorizații de transport - Propunere a Comisiei de a supune exportul de vaccinuri împotriva COVID-19 în Irlanda obligației de prezentare a unei autorizații de export în aplicarea articolului 16 din Protocolul privind Irlanda/Irlanda de Nord la Acordul privind retragerea Regatului Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord din Uniunea Europeană și din Comunitatea Europeană a Energiei Atomice - Lipsa unei politici publicate cu privire la împrejurările în care Uniunea va pune în aplicare articolul 16 din protocolul respectiv - Inadmisibilitate vădită parțială - Acțiune în parte vădit nefondată”)
      (2022/C 119/63)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamant: Raymond Irvine McCord (Belfast, Regatul Unit al Marii Britanii și al Irlandei de Nord) (reprezentant: C. O’Hare, solicitor)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: H. Krämer și F. Ronkes Agerbeek, agenți)

         Obiectul

      Pe de o parte, cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE și având ca obiect anularea proiectului de regulament al Comisiei din 29 ianuarie 2021 privind printre altele condiționarea exportului de vaccinuri împotriva COVID-19 în Irlanda de Nord de prezentarea unei autorizații de export în aplicarea articolului 16 din Protocolul privind Irlanda/Irlanda de Nord la Acordul privind retragerea Regatului Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord din Uniunea Europeană și din Comunitatea Europeană a Energiei Atomice (JO 2020, L 29, p. 7) și a deciziei Comisiei de a nu fi publicat o politică privind împrejurările în care va pune în aplicare articolul 16 din protocolul respectiv și, pe de altă parte, cerere întemeiată pe articolul 265 TFUE și având ca obiect constatarea faptului că Comisia s-a abținut în mod nelegal să adopte și să publice o asemenea politică

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea ca fiind vădit inadmisibilă și vădit nefondată.

                  2)

                  Respinge cererea de asistență judiciară.

                  3)

                  Îl obligă pe Raymond Irvine McCord la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 252, 28.6.2021.


title: Cauza T-205/21: Ordonanța Tribunalului din 21 decembrie 2021 – Kewazo/ EUIPO (Liftbot) [„Marcă a Uniunii Europene – Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene verbale Liftbot – Motiv absolut de refuz – Caracter descriptiv – Articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (UE) 2017/1001 – Acțiune vădit nefondată”]

text:
               14.3.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 119/46

      Ordonanța Tribunalului din 21 decembrie 2021 – Kewazo/ EUIPO (Liftbot)
      (Cauza T-205/21) (1)

      („Marcă a Uniunii Europene - Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene verbale Liftbot - Motiv absolut de refuz - Caracter descriptiv - Articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (UE) 2017/1001 - Acțiune vădit nefondată”)
      (2022/C 119/64)
      Limba de procedură: germana

         Părțile

         Reclamantă: Kewazo GmbH (Garching, Germania) (reprezentant: P. Baronikians, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentant: D. Walicka, agent)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 2 februarie 2021 (cauza R 1160/2020–5) privind o cerere de înregistrare a semnului verbal Liftbot ca marcă a Uniunii Europene.

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Obligă Kewazo GmbH la plata cheltuielilor judecată.

         (1)  JO C 217, 7.6.2021.


title: Cauza T-381/21: Ordonanța Tribunalului din 22 decembrie 2021 – D&A Pharma/EMA („Acțiune în anulare – Medicamente de uz uman – Autorizație de introducere pe piață a medicamentului Hopveus – Nereînnoirea unui grup științific consultativ cu caracter permanent – Lipsa interesului de a exercita acțiunea – Inadmisibilitate”)

text:
               14.3.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 119/46

      Ordonanța Tribunalului din 22 decembrie 2021 – D&A Pharma/EMA
      (Cauza T-381/21) (1)

      („Acțiune în anulare - Medicamente de uz uman - Autorizație de introducere pe piață a medicamentului Hopveus - Nereînnoirea unui grup științific consultativ cu caracter permanent - Lipsa interesului de a exercita acțiunea - Inadmisibilitate”)
      (2022/C 119/65)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamantă: Debregeas et associés Pharma (D&A Pharma) (Paris, Franța) (reprezentanți: N. Viguié și D. Krzisch, avocați)

         Pârâtă: Agenția Europeană pentru Medicamente (reprezentanți: C. Bortoluzzi, H. Kerr, S. Marino și S. Drosos, agenți)

         Objet

      Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE prin care se urmărește anularea deciziei EMA de a nu reînnoi grupul științific consultativ privind psihiatria al Comitetului pentru medicamente de uz uman, care reiese implicit din invitația publică la exprimarea interesului adresată experților pentru a deveni membri ai grupurilor științifice consultative ale EMA și din comunicatul de presă al EMA din 5 mai 2021

         Dispozitiv

                  1)

                  Respinge acțiunea ca inadmisibilă.

                  2)

                  Nu mai este necesară pronunțarea asupra cererii de intervenție formulate de Parlamentul European.

                  3)

                  Obligă Debregeas et associés Pharma (D & A Pharma) la plata cheltuielilor de judecată.

                  4)

                  Parlamentul va suporta propriile cheltuieli de judecată aferente cererii sale de intervenție.

         (1)  JO C 329, 16.8.2021.


title: Cauza T-540/21: Ordonanța Tribunalului din 4 ianuarie 2022 – Vivostore/EUIPO – Linda (VIVO LIFE) („Marcă a Uniunii Europene – Procedură de opoziție – Retragerea opoziției – Nepronunțare asupra fondului”)

text:
               14.3.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 119/47

      Ordonanța Tribunalului din 4 ianuarie 2022 – Vivostore/EUIPO – Linda (VIVO LIFE)
      (Cauza T-540/21) (1)

      („Marcă a Uniunii Europene - Procedură de opoziție - Retragerea opoziției - Nepronunțare asupra fondului”)
      (2022/C 119/66)
      Limba de procedură: germana

         Părțile

         Reclamantă: Vivostore (Winscombe, Regatul Unit) (reprezentant: T. Urek, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentanți: M. Eberl și E. Markakis, agenți)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO, intervenientă în fața Tribunalului: Linda AG (Köln, Germania) (reprezentant: I. Jung, avocat)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva deciziei Camerei a doua de recurs a EUIPO din 6 iulie 2021 (cauza R 1587/2020-2), privind o procedură de opoziție între Linda și Vivostore

         Dispozitivul

                  1)

                  Nu mai este necesară pronunțarea asupra fondului.

                  2)

                  Obligă Vivostore Ltd și Linda AG să suporte propriile cheltuieli de judecată, precum și, fiecare câte jumătate din cheltuielile de judecată efectuate de Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO).

         (1)  JO C 431, 25.10.2021.


title: Cauza T-574/21: Ordonanța Tribunalului din 21 ianuarie 2022 – Santos/EUIPO (Forma unui storcător de citrice) („Marcă a Uniunii Europene – Revocarea deciziei atacate – Dispariția obiectului litigiului – Nepronunțare asupra fondului”)

text:
               14.3.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 119/48

      Ordonanța Tribunalului din 21 ianuarie 2022 – Santos/EUIPO (Forma unui storcător de citrice)
      (Cauza T-574/21) (1)

      („Marcă a Uniunii Europene - Revocarea deciziei atacate - Dispariția obiectului litigiului - Nepronunțare asupra fondului”)
      (2022/C 119/67)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamantă: Santos (Vaulx-en-Velin, Franța) (reprezentant: C. Bey, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentant: D. Hanf, agent)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei întâi de recurs a EUIPO din 9 iulie 2021 (cauza R 281/2020-1), privind o cerere de înregistrare a unui semn tridimensional constând în forma unui storcător de citrice ca marcă a Uniunii Europene.

         Dispozitivul

                  1)

                  Constată că nu mai este necesar să se pronunțe asupra fondului cauzei.

                  2)

                  Obligă Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO) să suporte propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de Santos.

         (1)  JO C 462, 15.11.2021.


title: Cauza T-665/21 R: Ordonanța președintelui Tribunalului din 22 decembrie 2021 – Civitta Eesti/Comisia („Măsuri provizorii – Contracte de achiziții publice de servicii – Asistență juridică, socio-economică și tehnică în domeniile energiei, mobilității și transporturilor – Cerere de măsuri provizorii – Lipsa urgenței”)

text:
               14.3.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 119/48

      Ordonanța președintelui Tribunalului din 22 decembrie 2021 – Civitta Eesti/Comisia
      (Cauza T-665/21 R)
      („Măsuri provizorii - Contracte de achiziții publice de servicii - Asistență juridică, socio-economică și tehnică în domeniile energiei, mobilității și transporturilor - Cerere de măsuri provizorii - Lipsa urgenței”)
      (2022/C 119/68)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Civitta Eesti (Tartu, Estonia) (reprezentanți: C. Ginter, avocat)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: L. André și S. Romoli, agenți)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolele 278 și 279 TFUE și prin care se urmărește suspendarea executării Deciziei Comisiei din 12 octombrie 2021 prin care s-a respins oferta reclamantei pentru lotul nr. 5 din procedura de cerere de ofertă MOVE/2020/OP/0008, suspendarea semnării contractelor care trebuie încheiate între Comisie și ceilalți ofertanți pentru lotul nr. 5 din procedura menționată și, dacă este cazul, suspendarea executării acestor contracte

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge cererea de măsuri provizorii.

                  2)

                  Revocă Ordonanța din 22 octombrie 2021, Civitta Eesti/Comisia (T-665/21 R).

                  3)

                  Cererea privind cheltuielile de judecată se soluționează odată cu fondul.


title: Cauza C-7/22 P: Recurs introdus la 4 ianuarie 2022 de RQ împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a treia) din 17 noiembrie 2021 în cauza T-147/17, Anastassopoulos și alții/Consiliul și Comisia

text:
               14.3.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 119/27

      Recurs introdus la 4 ianuarie 2022 de RQ împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a treia) din 17 noiembrie 2021 în cauza T-147/17, Anastassopoulos și alții/Consiliul și Comisia
      (Cauza C-7/22 P)
      (2022/C 119/35)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Recurent: RQ (reprezentanți: M. Meng-Papantoni, H. Tagaras, avocați)

         Celelalte părți din procedură: Consiliul Uniunii Europene, Comisia Europeană

         Concluziile recurentului

                  —

                  Admiterea recursului și anularea hotărârii atacate;

                  —

                  dispunerea continuării procedurii în drept;

                  —

                  obligarea intimatelor la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      În primul rând, recurentul susține că Tribunalul a denaturat cererea sa introductivă în ceea ce privește actul cauzator de prejudiciu.
      În al doilea rând, recurentul susține că Tribunalul a săvârșit mai multe erori de drept.
      În ceea ce privește, mai întâi, răspunderea Uniunii din cauza unui comportament nelegal, Tribunalul ar fi încălcat principiile statului de drept și articolul 47 din Carta drepturilor fundamentale statuând că actele și omisiunile Eurogrupului nu puteau în niciun caz să angajeze răspunderea delictuală a Uniunii. Tribunalul ar fi încălcat de asemenea principiul egalității de tratament statuând că numai cumpărarea de obligațiuni, care ulterior nu mai sunt cotate, de către persoane fizice și juridice era suficientă pentru a le considera că se află într-o situație identică sau comparabilă în sensul jurisprudenței.
      În continuare, Tribunalul ar fi săvârșit erori de drept în ceea ce privește răspunderea fără culpă. Primo, potrivit recurentului, Tribunalul a exclus în mod greșit însăși existența unei răspunderi fără culpă. Secundo, Tribunalul ar fi săvârșit o eroare de drept în aprecierea sa privind caracterul „anormal” al prejudiciului.


title: Cauza C-10/22: Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunale ordinario di Roma (Italia) la 5 ianuarie 2022 – Liberi editori e autori (LEA)/Jamendo SA

text:
               14.3.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 119/28

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunale ordinario di Roma (Italia) la 5 ianuarie 2022 – Liberi editori e autori (LEA)/Jamendo SA
      (Cauza C-10/22)
      (2022/C 119/36)
      Limba de procedură: italiana

         Instanța de trimitere

      Tribunale ordinario di Roma

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: Liberi editori e autori (LEA)

         Pârâtă: Jamendo SA

         Întrebarea preliminară

      Directiva 2014/26/UE (1) trebuie interpretată în sensul că se opune unei legi naționale care rezervă accesul pe piața intermedierii drepturilor de autor sau, în orice caz, acordarea de licențe utilizatorilor doar entităților care pot fi calificate, potrivit definiției cuprinse în aceeași directivă, drept organisme de gestiune colectivă, excluzându-le pe cele care pot fi calificate drept entități de gestiune independente, constituite fie în același stat, fie în alte state membre?

         (1)  Directiva 2014/26/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 26 februarie 2014 privind gestiunea colectivă a drepturilor de autor și a drepturilor conexe și acordarea de licențe multiteritoriale pentru drepturile asupra operelor muzicale pentru utilizare online pe piața internă (JO 2014, L 84, p. 72).


title: Cauza C-11/22: Cerere de decizie preliminară introdusă de Tallinna Halduskohus (Estonia) la 5 ianuarie 2022 – Est Wind Power OÜ/AS Elering

text:
               14.3.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 119/28

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Tallinna Halduskohus (Estonia) la 5 ianuarie 2022 – Est Wind Power OÜ/AS Elering
      (Cauza C-11/22)
      (2022/C 119/37)
      Limba de procedură: estona

         Instanța de trimitere

      Tallinna Halduskohus

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: Est Wind Power OÜ

         Pârâtă: AS Elering

         Întrebările preliminare

                  1)

                  Dispozițiile Uniunii Europene în materia ajutoarelor de stat, în special prima ipoteză a noțiunii de „demararea lucrărilor” care figurează la punctul 19 alineatul (44) din Comunicarea Comisiei intitulată „Orientări privind ajutoarele de stat pentru protecția mediului și energie pentru perioada 2014-2020” (1), și anume „demararea lucrărilor de construcții în cadrul investiției”, trebuie interpretate în sensul că înseamnă demararea oricăror lucrărilor de construcții legate de proiectul de investiții sau numai demararea unor lucrări de construcții legate de instalarea proiectului de investiții destinat producerii de energie regenerabilă?

                  2)

                  Dispozițiile Uniunii Europene în materia ajutoarelor de stat, în special prima ipoteză a noțiunii de „demararea lucrărilor” care figurează la punctul 19 alineatul (44) din Comunicarea Comisiei intitulată „Orientări privind ajutoarele de stat pentru protecția mediului și energie pentru perioada 2014-2020”, și anume „demararea lucrărilor de construcții în cadrul investiției”, trebuie interpretate în sensul că, într-o situație în care a constatat demararea lucrărilor în legătură cu o investiție, autoritatea competentă a statului membru trebuie să aprecieze în același timp, în temeiul principiului protecției încrederii legitime, și stadiul de dezvoltare a proiectului de investiții și probabilitatea de finalizare a proiectului de investiții?

                  3)

                  În cazul unui răspuns afirmativ la întrebarea anterioară, alte împrejurări obiective, precum litigiile pendinte care împiedică continuarea proiectului de investiții, pot fi luate în considerare în cadrul aprecierii stadiului de dezvoltare a proiectului de investiții?

                  4)

                  Prezintă importanță în speță faptul că, [Hotărârea di]n cauza C-349/17 (2), Eesti Pagar, la punctele 61 și 68, Curtea de Justiție a Uniunii Europene a statuat că existența sau inexistența unui efect stimulativ nu poate fi considerată ca fiind un criteriu clar și simplu de aplicat de către autoritățile naționale, din moment ce, printre altele, verificarea sa ar impune efectuarea, de la caz la caz, a unor aprecieri economice complexe, un asemenea criteriu nefiind conform cerinței potrivit căreia criteriile de aplicare a unei exceptări să fie clare și simplu de aplicat de autoritățile naționale?

                  5)

                  În cazul unui răspuns afirmativ la întrebarea anterioară, dispozițiile Uniunii Europene în materia ajutoarelor de stat, în special nota de subsol 66 de la punctul 126 din Comunicarea Comisiei intitulată „Orientări privind ajutoarele de stat pentru protecția mediului și energie pentru perioada 2014-2020” coroborată cu punctul 19 alineatul (44) din aceeași comunicare, trebuie interpretate în sensul că autoritatea națională nu trebuie să efectueze o apreciere economică a proiectului de investiții, de la caz la caz, atunci când examinează criteriul privind demararea lucrărilor?

                  6)

                  În cazul unui răspuns afirmativ la întrebarea anterioară, dispozițiile Uniunii Europene în materia ajutoarelor de stat, în special ultima ipoteză a noțiunii de „demararea lucrărilor” care figurează la punctul 19 alineatul (44) din Comunicarea Comisiei intitulată „Orientări privind ajutoarele de stat pentru protecția mediului și energie pentru perioada 2014-2020”, și anume „alt angajament prin care investiția devine ireversibilă”, trebuie interpretate în sensul că investiția devine ireversibilă prin orice alt angajament, cu excepția cumpărării de terenuri și a lucrărilor pregătitoare (precum obținerea unei autorizații de construcție), indiferent de costurile angajamentului asumat?

                  7)

                  Dispozițiile Uniunii Europene în materia ajutoarelor de stat și, în special, noțiunea de „demararea lucrărilor” care figurează la punctul 19 alineatul (44) din Comunicarea Comisiei intitulată „Orientări privind ajutoarele de stat pentru protecția mediului și energie pentru perioada 2014-2020” trebuie interpretate în sensul că, pentru demararea lucrărilor, condițiile indispensabile sunt existența unui drept de folosință al producătorului asupra terenului și existența unei autorizații naționale pentru realizarea proiectului de investiții?

                  8)

                  În cazul unui răspuns afirmativ la întrebarea anterioară, noțiunea de „autorizație națională pentru realizarea unui proiect de investiții” trebuie interpretată în lumina dreptului național și nu poate fi vorba decât despre o autorizație care permite efectuarea lucrărilor de construcții legate de proiectul de investiții?

         (1)  JO 2014, C 200, p. 1.

         (2)  EU:C:2019:172.


title: Cauza C-20/22: Cerere de decizie preliminară introdusă de Conseil d'État (Franța) la 10 ianuarie 2022 – Syndicat Les Entreprises du Médicament (LEEM)/Ministre des Solidarités et de la Santé

text:
               14.3.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 119/29

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Conseil d'État (Franța) la 10 ianuarie 2022 – Syndicat Les Entreprises du Médicament (LEEM)/Ministre des Solidarités et de la Santé
      (Cauza C-20/22)
      (2022/C 119/38)
      Limba de procedură: franceza

         Instanța de trimitere

      Conseil d'État

         Părțile din procedura principală

         Reclamant: Syndicat Les Entreprises du Médicament (LEEM)

         Pârât: Ministre des Solidarités et de la Santé

         Întrebarea preliminară

      Articolul 4 din Directiva 89/105/CEE a Consiliului din 21 decembrie 1988 privind transparența măsurilor care reglementează stabilirea prețurilor medicamentelor de uz uman și includerea acestora în domeniul de aplicare al sistemelor naționale de asigurări de sănătate (1) trebuie interpretat în sensul că sintagma „blocare a prețului tuturor medicamentelor sau al anumitor categorii de medicamente” se aplică unei măsuri a cărei finalitate este de a controla prețurile medicamentelor, dar care privește numai anumite medicamente luate în considerare în mod individual, și nu are vocația de a se aplica tuturor medicamentelor, nici chiar anumitor categorii de medicamente, în condițiile în care garanțiile pe care acest articol le conferă existenței unei măsuri de blocare, așa cum o definește, par, pentru o asemenea măsură, lipsite de sens sau de obiect?

         (1)  JO 1989, L 40, p.8, Ediție specială 05/vol.2, p.84.


title: Cauza C-46/22 P: Recurs introdus la 20 ianuarie 2022 de Liam Jenkinson împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a doua extinsă) din 10 noiembrie 2021 în cauza T-602/15 RENV, Jenkinson/Consiliul și alții

text:
               14.3.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 119/30

      Recurs introdus la 20 ianuarie 2022 de Liam Jenkinson împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a doua extinsă) din 10 noiembrie 2021 în cauza T-602/15 RENV, Jenkinson/Consiliul și alții
      (Cauza C-46/22 P)
      (2022/C 119/39)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Recurent: Liam Jenkinson (reprezentant: N. de Montigny, avocată)

         Celelalte părți din procedură: Consiliul Uniunii Europene, Comisia Europeană, Serviciul European de Acțiune Externă, Eulex Kosovo

         Concluziile

                  —

                  Admiterea recursului și anularea hotărârii atacate;

                  —

                  evocarea cauzei și admiterea concluziilor reclamantului în primă instanță;

                  —

                  cu titlu subsidiar, trimiterea cauzei spre rejudecare Tribunalului;

                  —

                  obligarea intimatelor din recurs la plata tuturor cheltuielilor de judecată efectuate în cadrul procedurii de recurs, precum și în fiecare dintre procedurile anterioare (T-602/15; C-43/17 P; T-602/15 RENV).

         Motivele și principalele argumente

      Primul motiv de recurs este întemeiat pe o interpretare eronată a cererilor și a motivelor prezentate, în sensul că Tribunalul a exclus de la controlul său orice capăt de cerere întemeiat pe o excepție de nelegalitate.
      Al doilea motiv este întemeiat pe restrângerea considerațiilor de fapt și de drept prezentate de recurent și, așadar, a obiectului acțiunii, în sensul că Tribunalul a analizat exclusiv ultima ocupație a recurentului în cadrul Mission Eulex Kosovo.
      Al treilea motiv de recurs se îndreaptă împotriva hotărârii atacate prin care se respinge primul capăt de cerere prezentat cu titlu principal.
      Al patrulea motiv este întemeiat pe aplicarea eronată a principiului egalității de tratament între agenții Uniunii și pe încălcarea articolului 336 TFUE, întrucât Tribunalul a anihilat intenția legiuitorului european de a oferi o acoperire socială minimă tuturor salariaților. Potrivit recurentului, Tribunalul a încălcat de asemenea noțiunea de stat de drept atunci când a exclus orice responsabilitate extracontractuală a intimatelor.
      Al cincilea motiv se îndreaptă împotriva respingerii ca inadmisibil al celui de al treilea capăt de cerere prezentat cu titlu subsidiar în primă instanță. În orice caz, Tribunalul ar fi trebuit să invoce din oficiu anumite motive de ordine publică și să analizeze pe fond dosarul.


title: Cauza T-303/16: Hotărârea Tribunalului din 26 ianuarie 2022 – Mylan IRE Healthcare/Comisia [„Medicamente de uz uman – Produse medicamentoase orfane – Autorizații de comercializare a medicamentelor Tobramycin VVB și denumirile asociate – Derogare de la exclusivitatea comercială a Tobi Podhaler care conține substanța activă tobramicină – Articolul 8 alineatul (3) litera (c) din Regulamentul (CE) nr. 141/2000 – Noțiunea de «folos semnificativ» – Noțiunea de «superioritate clinică» – Articolul 3 alineatul (2) și alineatul (3) litera (d) din Regulamentul (CE) nr. 847/2000 – Obligația de diligență – Eroare vădită de apreciere”]

text:
               14.3.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 119/31

      Hotărârea Tribunalului din 26 ianuarie 2022 – Mylan IRE Healthcare/Comisia
      (Cauza T-303/16) (1)

      („Medicamente de uz uman - Produse medicamentoase orfane - Autorizații de comercializare a medicamentelor Tobramycin VVB și denumirile asociate - Derogare de la exclusivitatea comercială a Tobi Podhaler care conține substanța activă tobramicină - Articolul 8 alineatul (3) litera (c) din Regulamentul (CE) nr. 141/2000 - Noțiunea de «folos semnificativ» - Noțiunea de «superioritate clinică» - Articolul 3 alineatul (2) și alineatul (3) litera (d) din Regulamentul (CE) nr. 847/2000 - Obligația de diligență - Eroare vădită de apreciere”)
      (2022/C 119/40)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Mylan IRE Healthcare Ltd (Dublin, Irlanda) (reprezentanți: I. Vernimme, M. Campolini și D. Gillet, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: K. Mifsud-Bonnici și A. Sipos, agenți)

         Intervenientă în susținerea pârâtei: UAB VVB (Kaunas, Lituania) (reprezentanți: E. Rivas Alba, V. Horcajuelo Rivera și M. Martens, avocați)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE și având ca obiect anularea Deciziei de punere în aplicare C(2016) 2083 final a Comisiei din 4 aprilie 2016 privind, în cadrul articolului 29 din Directiva 2001/83/CE a Parlamentului European și a Consiliului, autorizațiile de introducere pe piață a medicamentelor de uz uman „Tobramycin VVB și denumirile asociate” care conțin substanța activă „tobramicină”

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Mylan IRE Healthcare va suporta propriile cheltuieli de judecată, precum și cheltuielile de judecată efectuate de Comisia Europeană și de UAB VVB, inclusiv pe cele aferente procedurii de substituire.

         (1)  JO C 296, 16.8.2016.


title: Cauza T-757/18: Hotărârea Tribunalului din 19 ianuarie 2022 – Koinopraxia Touristiki Loutrakiou/Comisia („Ajutoare de stat – Cazinouri grecești – Regim care prevede o sarcină de 80 % asupra unor taxe de intrare în cuantumuri diferite – Diferențiere între cazinourile publice și private – Contestație – Decizie prin care ajutorul este declarat incompatibil cu piața internă și ilegal și prin care se dispune recuperarea acestuia – Anularea deciziei printr-o hotărâre a Tribunalului – Decizie de constatare a inexistenței unui ajutor de stat – Acțiune în anulare – Act atacabil – Admisibilitate – Dreptul la apărare”)

text:
               14.3.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 119/31

      Hotărârea Tribunalului din 19 ianuarie 2022 – Koinopraxia Touristiki Loutrakiou/Comisia
      (Cauza T-757/18) (1)

      („Ajutoare de stat - Cazinouri grecești - Regim care prevede o sarcină de 80 % asupra unor taxe de intrare în cuantumuri diferite - Diferențiere între cazinourile publice și private - Contestație - Decizie prin care ajutorul este declarat incompatibil cu piața internă și ilegal și prin care se dispune recuperarea acestuia - Anularea deciziei printr-o hotărâre a Tribunalului - Decizie de constatare a inexistenței unui ajutor de stat - Acțiune în anulare - Act atacabil - Admisibilitate - Dreptul la apărare”)
      (2022/C 119/41)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Koinopraxia Touristiki Loutrakiou AE OTA – Loutraki AE – Klab Otel Loutraki Kazino Touristikes kai Xenodocheiakes Epicheiriseis AE (Loutraki, Grecia) (reprezentanți: S. Pappas și A. Pappas, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: A. Bouchagiar și. J. Loewenthal, agenți)

         Interveniente în susținerea pârâtei: Regency Entertainment Psychagogiki kai Touristiki AE (Maroussi, Grecia), Elliniko Kazino Parnithas AE (Maroussi) (reprezentanți: N. Niejahr, B. Hoorelbeke, I. Drillerakis și E. Rantos, avocați)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE având ca obiect anularea Deciziei (UE) 2018/1575 a Comisiei din 9 august 2018 privind măsurile SA.28973 – C 16/2010 (ex NN 22/2010, ex CP 318/2009) puse în aplicare de Grecia în favoarea anumitor cazinouri grecești (JO 2018, L 262, p. 61).

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Obligă Koinopraxia Touristiki Loutrakiou AE OTA – Loutraki AE – Klab Otel Loutraki Kazino Touristikes kai Xenodocheiakes Epicheiriseis AE la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 72, 25.2.2019.