title: Cauza C-615/20: Cerere de decizie preliminară introdusă de Sąd Okręgowy w Warszawie (Polonia) la 18 noiembrie 2020 – Procedură penală împotriva YP și alții

text:
               8.2.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 44/27

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Sąd Okręgowy w Warszawie (Polonia) la 18 noiembrie 2020 – Procedură penală împotriva YP și alții
      (Cauza C-615/20)
      (2021/C 44/33)
      Limba de procedură: polona

         Instanța de trimitere

      Sąd Okręgowy w Warszawie

         Părțile din procedura principală

      YP și alții

         Întrebările preliminare

                  1)

                  Dreptul Uniunii Europene – în special articolul 47 din Carta drepturilor fundamentale (denumită în continuare „carta”) și drepturile pe care acesta le consacră, și anume dreptul la o cale de atac efectivă în fața unei instanțe judecătorești și dreptul la un proces echitabil, public și într-un termen rezonabil în fața unei instanțe judecătorești independente și imparțiale, constituită în prealabil prin lege – trebuie interpretat în sensul că se opune dispozițiilor de drept național prezentate în detaliu în întrebările a doua și a treia din prezenta trimitere, și anume articolul 80 și articolul 129 din ustawa z dnia 27 lipca 2001 r.– Prawo o ustroju sądów powszechnych (Legea din 27 iulie 2001 privind organizarea instanțelor de drept comun, denumită în continuare „Legea privind organizarea instanțelor de drept comun”) precum și articolului 110 § 2a din Legea privind organizarea instanțelor de drept comun și articolului 27 § 1 punctul 1a din ustawa z dnia 8 grudnia 2017 r. o Sądzie Najwyższym (Legea din 8 decembrie 2017 privind Curtea Supremă), care permit Izba Dyscyplinarna Sądu Najwyższego (Camera Disciplinară a Curții Supreme) să ridice imunitatea unui judecător și să îl suspende din funcțiile sale și, astfel, să desisteze de facto un judecător de la judecarea cauzelor care i-au fost atribuite, având în vedere în special următoarele:

                              a)

                              Camera Disciplinară a Curții Supreme nu constituie o „instanță judecătorească” în sensul articolului 47 din cartă, al articolului 6 din Convenția pentru apărarea drepturilor omului și a libertăților fundamentale (denumită în continuare „Convenția EDO”) și al articolului 45 alineatul 1 din Konstytucja RP (Constituția Republicii Polone) (Hotărârea [în cauzele conexate] C-585/18, C-624/18 și C-625/18, EU:C:2019:982);

                              b)

                              membrii Camerei Disciplinare a Curții Supreme se caracterizează prin legături deosebit de puternice cu puterile legislativă și executivă (Ordonanța din 8 aprilie 2020, Comisia/Polonia C-791/19 R, EU:C:2020:277);

                              c)

                              Republica Polonă a fost obligată să suspende aplicarea anumitor dispoziții din Legea din 8 decembrie 2017 privind Curtea Supremă cu privire la așa-numita Cameră Disciplinară și să se abțină de la trimiterea cauzelor pendinte în fața camerei respective unui complet de judecată care nu îndeplinește cerințele de independență (Ordonanța din 8 aprilie 2020, Comisia/Polonia C-791/19 R, EU:C:2020:277)?

                  2)

                  Dreptul Uniunii Europene – în special articolul 2 TUE și principiul statului de drept, astfel cum este consacrat în acesta, precum și cerințele pentru o protecție jurisdicțională efectivă ce rezultă din articolul 19 alineatul (1) al doilea paragraf TUE – trebuie interpretat în sensul că „normele care reglementează regimul disciplinar al celor care au misiunea de a judeca” includ, de asemenea, norme privind urmărirea penală sau privarea de libertate (detenția) unui judecător al unei instanțe naționale precum articolul 181 din Constituția Republicii Polone coroborat cu articolul 80 și cu articolul 129 din Legea din 27 iulie 2001 privind organizarea instanțelor de drept comun, conform cărora:

                              a)

                              urmărirea penală sau privarea de libertate (detenția) unui judecător al unei instanțe naționale, de regulă la cererea procurorului, necesită autorizarea dată de instanța disciplinară competentă;

                              b)

                              instanța disciplinară – atunci când autorizează urmărirea penală sau privarea de libertate (detenția) a unui judecător al unei instanțe naționale – poate (și în unele cazuri are obligația) să îl suspende pe judecătorul respectiv din exercitarea funcțiilor sale;

                              c)

                              în cazul suspendării unui judecător al unei instanțe naționale din exercitarea funcțiilor sale, instanța disciplinară are, în același timp, obligația să reducă și remunerația judecătorului, în limitele prevăzute de normele respective, pe durata suspendării?

                  3)

                  Dreptul Uniunii Europene – în special dispozițiile menționate în a doua întrebare – trebuie interpretat în sensul că se opune reglementării unui stat membru precum articolul 110 § 2a din Legea privind organizarea instanțelor de drept comun și articolul 27 § 1 punctul 1a din Legea din 8 decembrie 2017 privind Curtea Supremă, potrivit căreia cauzele referitoare la autorizarea urmăririi penale sau a privării de libertate (detenției) unui judecător al unei instanțe naționale sunt de competența exclusivă, atât în primă, cât și în a doua instanță, a unui organ precum Camera Disciplinară, având în vedere în special (în mod individual sau cumulativ) că:

                              a)

                              constituirea Camerei Disciplinare a coincis cu o modificare a regulilor de numire a membrilor unui organ precum Krajowa Rada Sądownictwa (Consiliul Național al Magistraturii, denumit în continuare „KRS”), care participă la procesul de numire a judecătorilor și la solicitarea căruia au fost numiți toți membrii Camerei Disciplinare;

                              b)

                              legiuitorul național a exclus posibilitatea repartizării la Camera Disciplinară a judecătorilor unei instanțe naționale de ultim grad de jurisdicție precum Sąd Najwyższy (Curtea Supremă), în structura căreia își desfășoară activitatea această cameră și, prin urmare, numai noii membri numiți la solicitarea KRS, în compunerea modificată, pot face parte din Camera Disciplinară;

                              c)

                              în cadrul Sąd Najwyższy (Curtea Supremă), Camera Disciplinară este caracterizată de un grad de autonomie deosebit de ridicat;

                              d)

                              în hotărârile pronunțate în temeiul Hotărârii din 19 noiembrie 2019, A.K. și alții (Independența Camerei Disciplinare a Curții Supreme) (C-585/18, C-624/18 și C-625/18, EU:C:2019:982), Sąd Najwyższy (Curtea Supremă) a confirmat că KRS, în compunerea modificată, nu este un organ independent de puterile legislativă și executivă și că Camera Disciplinară nu constituie o „instanță judecătorească” în sensul articolului 47 din cartă, al articolului 6 din Convenția EDO și al articolului 45 alineatul 1 din Constituția Republicii Polone;

                              e)

                              o cerere de autorizare pentru urmărirea penală sau privarea de libertate (detenția) unui judecător al unei instanțe naționale provine, de regulă, de la un procuror al cărui superior ierarhic este un organ al puterii executive precum ministrul justiției, care poate emite instrucțiuni obligatorii procurorilor cu privire la conținutul actelor de procedură și, în același timp, astfel cum a declarat Sąd Najwyższy (Curtea Supremă) în hotărârile menționate la punctul 2d, membrii Camerei Disciplinare și ai KRS, în compunerea modificată, au legături deosebit de puternice cu puterile legislativă și executivă – prin urmare, Camera Disciplinară nu poate fi considerată un terț față de părțile din procedură;

                              f)

                              Republica Polonă a fost obligată să suspende aplicarea anumitor dispoziții referitoare la Camera Disciplinară din Legea din 8 decembrie 2017 privind Curtea Supremă și să se abțină de la trimiterea cauzelor pendinte în fața acestei camere unui complet care nu îndeplinește cerințele de independență, în conformitate cu Ordonanța din 8 aprilie 2020, Comisia/Polonia (C-791/19 R, EU:C:2020:277)?

                  4)

                  În cazul în care este autorizată urmărirea penală a unui judecător al unei instanțe naționale, iar acesta este suspendat din funcțiile sale, cu o reducere simultană a remunerației sale pe durata suspendării, dreptul Uniunii Europene – în special dispozițiile menționate la a doua întrebare și principiile supremației și cooperării loiale, menționate la articolul 4 alineatul (3) TUE, și securității juridice – trebuie interpretat în sensul că se opune conferirii unei forței obligatorii unei asemenea autorizații, în special în ceea ce privește suspendarea unui judecător din funcțiile sale, dacă a fost emisă de un organ precum Camera Disciplinară, astfel încât:

                              a)

                              toate organele statului (inclusiv instanța de trimitere din al cărei complet face parte judecătorul vizat de autorizație, precum și organele competente în materie de desemnare și de modificare a compunerii instanței naționale) au obligația să nu ia în considerare această autorizație și să permită judecătorului instanței naționale vizat de autorizație să facă parte din completul de judecată al acestei instanțe;

                              b)

                              instanța în compunerea căreia se află un judecător vizat de autorizația respectivă este o instanță constituită în prealabil prin lege sau o instanță independentă și imparțială și, prin urmare, poate, în calitate de „instanță judecătorească”, să se pronunțe cu privire la aspecte referitoare la aplicarea sau interpretarea dreptului Uniunii?


title: Cauza C-634/20: Cerere de decizie preliminară introdusă de Korkein hallinto-oikeus (Finlanda) la 25 noiembrie 2020 – A/Sosiaali- ja terveysalan lupa- ja valvontavirasto

text:
               8.2.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 44/29

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Korkein hallinto-oikeus (Finlanda) la 25 noiembrie 2020 – A/Sosiaali- ja terveysalan lupa- ja valvontavirasto
      (Cauza C-634/20)
      (2021/C 44/34)
      Limba de procedură: finlandeza

         Instanța de trimitere

      Korkein hallinto-oikeus

         Părțile din procedura principală

         Recurentă: A

         Intimată: Sosiaali- ja terveysalan lupa- ja valvontavirasto

         Întrebarea preliminară

      Ținând seama de principiul proporționalității, articolul 45 sau 49 TFUE trebuie să fie interpretat în sensul că se opune ca autoritatea competentă dintr-un stat membru gazdă, întemeindu-se pe legislația națională, să acorde unei persoane dreptul de a exercita profesia de medic pentru o durată determinată de trei ani și sub rezerva că aceasta poate să-și desfășoare activitatea numai sub îndrumarea și sub supravegherea unui medic autorizat să exercite o profesie independentă, fiind obligată ca, în aceeași perioadă, să absolve o formare specifică de trei ani în medicină generală, în vederea obținerii autorizației de a exercita în mod independent profesia de medic, având în vedere că:

                  a)

                  persoana a absolvit o formare de bază în medicină în statul membru de origine, însă, atunci când a depus cererea de recunoaștere a calificării profesionale în statul membru gazdă, nu a putut prezenta un certificat privind efectuarea unui stagiu profesional cu o durată de un an, impus în statul membru de origine drept condiție suplimentară a calificării profesionale;

                  b)

                  ținând seama de articolul 55a din Directiva privind calificările profesionale (1), persoanei i s-a oferit în statul membru gazdă, ca alternativă prioritară, neacceptată de ea, posibilitatea de a absolvi în statul membru gazdă, în cursul unei perioade de trei ani, un stagiu profesional în conformitate cu orientările statului membru de origine și de a solicita recunoașterea acestuia din partea autorității competente din statul membru de origine, pentru a putea, ulterior, solicita din nou, în statul membru gazdă, dreptul de a exercita profesia de medic în temeiul sistemului de recunoaștere automată prevăzut de directivă;

                  c)

                  obiectivul reglementărilor naționale ale statului membru gazdă este de a crește siguranța pacienților, precum și calitatea serviciilor medicale, asigurând că profesioniștii din domeniul sănătății dispun de formarea necesară activității lor profesionale, de alte calificări profesionale suficiente și de celelalte competențe impuse de activitatea profesională?

         (1)  Directiva 2005/36/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 7 septembrie 2005 privind recunoașterea calificărilor profesionale (JO 2005, L 255, p. 22, Ediție specială, 05/vol. 8, p. 3).


title: Cauza C-641/20: Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunal du travail de Liège (Belgia) la 26 noiembrie 2020 – VT/Centre public d'action sociale de Liège (CPAS)

text:
               8.2.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 44/30

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunal du travail de Liège (Belgia) la 26 noiembrie 2020 – VT/Centre public d'action sociale de Liège (CPAS)
      (Cauza C-641/20)
      (2021/C 44/35)
      Limba de procedură: franceza

         Instanța de trimitere

      Tribunal du travail de Liège

         Părțile din procedura principală

         Reclamant: VT

         Pârât: Centre public d'action sociale de Liège (CPAS)

         Întrebările preliminare

      În cazul în care un stat membru decide să retragă unui refugiat statutul său, în temeiul articolului 11 din Directiva 2011/95 (1), iar apoi să îi retragă dreptul de ședere și să îl oblige să părăsească teritoriul acestuia, articolele 7 și 13 din Directiva 2008/115/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 16 decembrie 2008 privind standardele și procedurile comune aplicabile în statele membre pentru returnarea resortisanților țărilor terțe aflați în situație de ședere ilegală (2) coroborate cu articolul 47 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii trebuie interpretate în sensul că presupun că persoana interesată păstrează un drept provizoriu de ședere, precum și drepturile sale sociale pe durata examinării căii de atac judiciare introduse împotriva deciziei de încetare a șederii și de returnare?

         (1)  Directiva 2011/95/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 13 decembrie 2011 privind standardele referitoare la condițiile pe care trebuie să le îndeplinească resortisanții țărilor terțe sau apatrizii pentru a putea beneficia de protecție internațională, la un statut uniform pentru refugiați sau pentru persoanele eligibile pentru obținerea de protecție subsidiară și la conținutul protecției acordate (JO 2011, L 337, p. 9).

         (2)  JO 2008, L 348, p. 98.


title: Cauza C-646/20: Cerere de decizie preliminară introdusă de Parteien des Ausgangsverfahrens (Germania) la 1 decembrie 2020 – Senatsverwaltung für Inneres und Sport, Standesamtsaufsicht/TB

text:
               8.2.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 44/30

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Parteien des Ausgangsverfahrens (Germania) la 1 decembrie 2020 – Senatsverwaltung für Inneres und Sport, Standesamtsaufsicht/TB
      (Cauza C-646/20)
      (2021/C 44/36)
      Limba de procedură: germana

         Instanța de trimitere

      Parteien des Ausgangsverfahrens

         Părțile din procedura principală

         Recurentă: Senatsverwaltung für Inneres und Sport, Standesamtsaufsicht

         Intimată: TB

         Intervenientă: Standesamt Mitte von Berlin, RD

         Întrebările preliminare

      Se adresează următoarele întrebări privind interpretarea articolului 1 alineatul (1) litera (a), a articolului 2 punctul 4, a articolului 21 alineatul (1) și a articolului 46 din Regulamentul (CE) nr. 2201/2003 al Consiliului din 27 noiembrie 2003 privind competența, recunoașterea și executarea hotărârilor judecătorești în materie matrimonială și în materia răspunderii părintești, de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 1347/2000 (1) sont posées:

                  1)

                  O desfacere a căsătoriei în temeiul articolului 12 din Decretul-lege italian nr. 132 din 12 septembrie 2014 (DL nr. 132/2014) constituie o hotărâre judecătorească de divorț în sensul Regulamentului Bruxelles IIa?

                  2)

                  În cazul unui răspuns negativ la prima întrebare: o desfacere a căsătoriei în temeiul articolului 12 din Decretul-lege italian nr. 132 din 12 septembrie 2014 (DL nr. 132/2014) trebuie să fie tratată conform reglementării prevăzute la articolul 46 din Regulamentul Bruxelles IIa în privința actelor autentice și a acordurilor?

         (1)  Regulamentul (CE) nr. 2201/2003 al Consiliului din 27 noiembrie 2003 privind competența, recunoașterea și executarea hotărârilor judecătorești în materie matrimonială și în materia răspunderii părintești, de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 1347/2000 (denumit în continuare „Regulamentul Bruxelles IIa”) (JO 2003, L 338, p. 1, Ediție specială, 19/vol. 6, p. 183).


title: Cauza C-656/20 P: Recurs introdus la 4 decembrie 2020 de Hermann Albers eK împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a cincea) din 5 octombrie 2020 în cauza T-597/18, Hermann Albers/Comisia Europeană

text:
               8.2.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 44/31

      Recurs introdus la 4 decembrie 2020 de Hermann Albers eK împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a cincea) din 5 octombrie 2020 în cauza T-597/18, Hermann Albers/Comisia Europeană
      (Cauza C-656/20 P)
      (2021/C 44/37)
      Limba de procedură: germana

         Părțile

         Recurentă: Hermann Albers eK (reprezentant: S. Roling, avocat)

         Celelalte părți din procedură: Comisia Europeană, Republica Federală Germania, Land Niedersachsen

         Concluziile recurentei

      Recurenta solicită Curții:

                  1.

                  anularea în parte a Hotărârii Tribunalului din 5 octombrie 2020, Hermann Albers/Comisia (T-597/18, EU:T:2020:467), și anume a punctelor 1 și 2 din dispozitivul acesteia;

                  2.

                  admiterea în totalitate a cererii formulate în primă instanță, prin care se solicita declararea nulității deciziei din 12 iulie 2018 a Comisiei C(2018) 4385 final (1), și obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      Recurenta susține că Tribunalul a interpretat în mod eronat articolele 107 și 108 TFUE, prin raportare la articolul 7a din Nidersächsischen Nahverkehrsgesetz (Legea privind transportul local a landului Saxonia Inferioară, denumită în continuare „NNVG”). Articolul 7a din NNVG ar constitui, contrar celor susținute de Tribunal, un ajutor de stat nou în privința căruia era necesară notificarea.
      În ceea ce privește articolul 107 TFUE, nu ar fi vorba despre un simplu transfer intern de resurse financiare, întrucât entitățile competente ar fi beneficiat în mod direct, în dublul lor rol de proprietari de întreprinderi de transport public, de atribuirea unor asemenea resurse și le-ar utiliza prin alocare directă de manieră selectivă în detrimentul sectorului privat. Astfel, entitățile competente controlează întreprinderile de transport public „ca și când ar fi servicii proprii”. Atribuirea de fonduri entităților competente ar fi indisociabil legată de un efect de favorizare, în măsura în care la momentul relevant, utilizarea fondurilor pentru activitatea economică a întreprinderilor municipale este deseori deja stabilită. Aceasta denaturează concurența și afectează comerțul între statele membre.
      În plus, dat fiind caracterul de ajutor de stat al articolului 7a din NNVG, dar și independent de acesta, există o încălcare a articolului 108 alineatul (3) TFUE, din cauza faptului că Republica Federală Germania nu a notificat Comisiei articolul 7a din NNVG.

         (1)  Decizia Comisiei Europene de a nu formula obiecții cu privire la măsura adoptată de Land Niedersachsen în temeiul articolului 7a din Niedersächsisches Nahverkehrsgesetz (Legea privind transportul local a landului Saxonia Inferioară) [cauza SA.46697 (2017/NN)] (JO 2018, C 292, p. 1).


title: Cauza C-661/20: Acțiune introdusă la 5 decembrie 2020 – Comisia Europeană/Republica Slovacă

text:
               8.2.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 44/32

      Acțiune introdusă la 5 decembrie 2020 – Comisia Europeană/Republica Slovacă
      (Cauza C-661/20)
      (2021/C 44/38)
      Limba de procedură: slovaca

         Părțile

         Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: C. Hermes și R. Lindenthal, agenți)

         Pârâtă: Republica Slovacă

         Concluziile reclamantei

                  —

                  Constatarea faptului că, în măsura în care a dispensat programele de gestionare a pădurilor și modificările aduse acestora, exploatarea forestieră aleatorie și măsurile de prevenire a riscurilor pentru păduri, precum și eliminarea consecințelor daunelor cauzate de catastrofele naturale de cerința care impune, atunci când sunt susceptibile să afecteze în mod semnificativ siturile Natura 2000, de supunerea acestora unei evaluări corespunzătoare a efectelor lor potențiale asupra siturilor în cauză, în lumina obiectivelor de conservare a acestor situri, Republica Slovacă nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 6 alineatul (3) și al articolului 7 din Directiva 92/43/CEE a Consiliului din 21 mai 1992 privind conservarea habitatelor naturale și a speciilor de faună și floră sălbatică (1),

                  —

                  constatarea faptului că, în măsura în care nu a adoptat măsurile corespunzătoare pentru a preveni deteriorarea habitatelor și perturbările cu un efect semnificativ în zonele speciale desemnate pentru protecția cocoșului de munte (OCHÚ Nízke Tatry SKCHVU018, OCHÚ Tatry SKCHVU030, OCHÚ Veľká Fatra SKCHVU033, OCHÚ Muránska planina-Stolica SKCHVU017, OCHÚ Chočské vrchy SKCHVU050, OCHÚ Horná Orava SKCHVU008, OCHÚ Volovské vrchy SKCHVU036, OCHÚ Malá Fatra SKCHVU013, OCHÚ Poľana SKCHVU022, OCHÚ Slovenský Raj SKCHVU053, OCHÚ Levočské vrchy SKCHVU051 și OCHÚ Strážovské vrchy SKCHVU028), Republica Slovacă nu și-a îndeplinit obligațiile ce rezultă din articolul 6 alineatul (3) și din articolul 7 din Directiva 92/43/CEE a Consiliului din 21 mai 1992 privind conservarea habitatelor naturale și a speciilor de faună și floră sălbatică,

                  —

                  constatarea faptului că Republica Slovacă nu și-a îndeplinit obligațiile care decurg din articolul 4 alineatul (1) din Directiva 2009/147/CE a Parlamentului European și al Consiliului din 30 noiembrie 2009 privind conservarea păsărilor sălbatice (2), în măsura în care nu a adoptat măsurile de conservare speciale necesare în ceea ce privește habitatul cocoșului de munte în cadrul ariilor de protecție OCHÚ Nízke Tatry SKCHVU018, OCHÚ Tatry SKCHVU030, OCHÚ Veľká Fatra SKCHVU033, OCHÚ Muránska planina-Stolica SKCHVU017, OCHÚ Volovské vrchy SKCHVU036, OCHÚ SKCHVU013, Malá Fatra și OCHÚ Levočské vrchy SKCHVU05, desemnate pentru a i se asigura supraviețuirea și reproducerea în aria de răspândire,

                  —

                  obligarea Republicii Slovace la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      În temeiul articolului 6 alineatul (3) din Directiva Habitate, orice plan sau proiect care nu are o legătură directă cu sau nu este necesar pentru gestionarea sitului, dar care ar putea afecta în mod semnificativ aria, per se sau în combinație cu alte planuri sau proiecte, trebuie supus unei evaluări corespunzătoare a efectelor potențiale asupra sitului, în funcție de obiectivele de conservare ale acestuia din urmă. În funcție de concluziile evaluării respective, autoritățile naționale competente aprobă planul sau proiectul doar după ce au constatat că nu are efecte negative asupra integrității sitului în cauză. În Republica Slovacă, Legea privind protecția naturii și Legea privind pădurile nu garantează că programele de întreținere a pădurilor, exploatarea forestieră aleatorie și măsurile de prevenire a riscurilor în privința pădurilor, precum și eliminarea consecințelor daunelor cauzate de catastrofe naturale sunt supuse obligației de a realiza o evaluare a efectelor potențiale asupra siturilor Natura 2000. Transpunerea corectă a articolului 6 alineatul (3) și a articolului 7 din Directiva nu a fost la data expirării termenului stabilit în avizul motivat și generează probleme care subzistă în prezent.
      În temeiul articolului 6 alineatul (2) din Directiva Habitate, statele membre iau măsurile necesare pentru a evita, pe teritoriul ariilor speciale de conservare, deteriorarea habitatelor naturale și a habitatelor speciilor, precum și perturbarea speciilor pentru care au fost desemnate respectivele arii, în măsura în care perturbările respective ar putea fi relevante în sensul obiectivelor prezentei directive. În conformitate cu articolul 7 din Directiva Habitate, această dispoziție se aplică atât în ceea ce privește siturile de importanță comunitară, cât și zonelor de protecție specială în temeiul Directivei Păsări. Slovacia a desemnat, în conformitate cu articolul 4 alineatul (1) din Directiva Păsări, 12 arii de protecție specială destinate protecției cocoșului de munte, înscrise la anexa I la Directiva Păsări. Slovacia nu a adoptat însă măsurile adecvate pentru a împiedica daunele cauzate habitatelor cocoșului de munte și efectele negative importante asupra acestei specii în cele 12 arii de protecție specială.
      În conformitate cu articolul 4 alineatul (1) din Directiva Păsări, Republica Slovacă avea obligația de a adopta, în cele 12 arii de protecție specială desemnate pentru protecția cocoșului de munte, înscrise la anexa I la Directiva Păsări, măsuri speciale, inclusiv obligația de a stabili obiective de protecție specifice. Cu toate acestea, Republica Slovacă nu a adoptat programe de gestionare a ariilor protejate, în temeiul Legii privind protecția naturii, pentru habitatele cocoșului de munte în cele 7 arii de protecție specială.

         (1)  JO L 1992, L 206, p. 7, Ediție specială, 5/vol. 2, p. 109.

         (2)  JO L 2010, L 20, p. 7.


title: Cauza C-663/20 P: Recurs introdus la 4 decembrie 2020 de Comitetul unic de rezoluție împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a opta extinsă) din 23 septembrie 2020 în cauza T-414/17, Hypo Vorarlberg Bank AG/Comitetul unic de rezoluție

text:
               8.2.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 44/33

      Recurs introdus la 4 decembrie 2020 de Comitetul unic de rezoluție împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a opta extinsă) din 23 septembrie 2020 în cauza T-414/17, Hypo Vorarlberg Bank AG/Comitetul unic de rezoluție
      (Cauza C-663/20 P)
      (2021/C 44/39)
      Limba de procedură: germana

         Părțile

         Recurent: Comitetul unic de rezoluție (SRB) (reprezentanți: H. Ehlers, P.A. Messina, J. Kerlin, agenți, precum și H.-G. Kamann, F. Louis, P. Gey, avocați)

         Cealaltă parte din procedură: Hypo Vorarlberg Bank AG

         Concluziile recurentului

      Recurentul solicită Curții:

                  1.

                  anularea Hotărârii Tribunalului din 23 septembrie 2020, Hypo Vorarlberg Bank/Comitetul unic de rezoluție (T-414/17, EU:T:2020:437);

                  2.

                  respingerea acțiunii în anulare;

                  3.

                  obligarea intimatei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      Primul motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 85 alineatul (3) din Regulamentul de procedură al Tribunalului, denaturarea elementelor de probă și încălcarea dreptului SRB la un proces echitabil
      În primul rând, SRB susține că Tribunalul a interpretat și a aplicat în mod eronat articolul 85 alineatul (3) din Regulamentul său de procedură, atunci când a statuat că SRB nu a autentificat în mod corespunzător Decizia din 11 aprilie 2017 privind calcularea contribuțiilor ex ante pentru 2017 la Fondul unic de rezoluție (SRB/ES/SRF/2017/05) (denumită în continuare „decizia în litigiu”), pentru motivul că elementele de probă privind autentificarea corespunzătoare prezentate de SRB în procedura orală sunt inadmisibile. În această privință, SRB susține, primo, că era justificat să prezinte în procedura orală elemente de probă pentru autentificarea corespunzătoare a Deciziei SRB, întrucât anterior problema lipsei autentificării nici nu a făcut obiectul procedurii scrise, nici nu a fost examinată în cadrul unei măsuri de cercetare judecătorească sau într-o ordonanță a Tribunalului privind administrarea probelor. Secundo, SRB susține că Tribunalul a denaturat elementele de probă de care dispunea, întrucât le-a ignorat și a stabilit că aceste probe, chiar dacă ar fi fost admisibile, nu erau susținute. În plus, atunci când a constatat că elementele de probă prezentate nu au demonstrat în orice caz nicio legătură indisociabilă între foaia de parcurs semnată de președinta SRB și anexa la decizia în litigiu, Tribunalul nu a luat în considerare numărul de referință de pe foaia de parcurs, prin care foaia de parcurs era legată în mod indisociabil de dosarul electronic, care, la rândul său, conținea decizia atacată și anexa sa. Tertio, SRB susține că Tribunalul i-a încălcat dreptul la un proces echitabil, atunci când problema lipsei autentificării nu a fost ridicată înaintea procedurii orale, întrucât acesta nu a acceptat oferta SRB privind prezentarea unor elemente de probă suplimentare și nu a indicat SRB în niciun moment că nu consideră suficiente elementele de probă.
      Al doilea motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 296 TFUE
      În al doilea rând, SRB susține că Tribunalul a exagerat conținutul cerințelor prevăzute la articolul 296 TFUE și la articolul 47 din Carta drepturilor fundamentale, atunci când a stabilit că decizia atacată nu a fost motivată în mod corespunzător, întrucât Hypo Vorarlberg Bank nu a putut verifica în întregime exactitatea calculului cuprins în aceasta. Tribunalul nu a reușit să concilieze aceste cerințe cu obligația de confidențialitate, astfel cum rezultă din articolul 339 TFUE, pe care Tribunalul nu l-a menționat în hotărârea atacată, precum și din alte principii de drept al Uniunii. Regulamentul (UE) 2015/63 (1), pe care se bazează calcularea contribuțiilor și a cărui valabilitate nu este de fapt contestată de Hypo Vorarlberg Bank, realizează un echilibru proporțional între principiile transparenței, obligația de păstrare a secretului profesional și celelalte obiective urmărite de acesta, în special atingerea unui anumit nivel-țintă de contribuții pentru finanțarea fondului unic de rezoluție și colectarea de contribuții de la toate instituțiile relevante într-un mod echitabil și proporțional. SRB a respectat acest cadru juridic la motivarea deciziei în litigiu și astfel și-a îndeplinit obligația de motivare corespunzătoare a deciziei în litigiu.

         (1)  Regulamentul delegat al Comisiei din 21 octombrie 2014 de completare a Directivei 2014/59/UE a Parlamentului European și a Consiliului în ceea ce privește contribuțiile ex ante la mecanismele de finanțare a rezoluției (JO 2015, L 11, p. 44).


title: Cauza C-664/20 P: Recurs introdus la 4 decembrie 2020 de Comitetul unic de rezoluție împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a opta extinsă) din 23 septembrie 2020 în cauza T-420/17, Portigon AG/Comitetul unic de rezoluție

text:
               8.2.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 44/34

      Recurs introdus la 4 decembrie 2020 de Comitetul unic de rezoluție împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a opta extinsă) din 23 septembrie 2020 în cauza T-420/17, Portigon AG/Comitetul unic de rezoluție
      (Cauza C-664/20 P)
      (2021/C 44/40)
      Limba de procedură: germana

         Părțile

         Recurent: Comitetul unic de rezoluție (SRB) (reprezentanți: P.A. Messina, J. Kerlin, agenți, precum și H.-G. Kamann, F. Louis, P. Gey, avocați)

         Celelalte părți din procedură: Portigon AG, Comisia Europeană

         Concluziile recurentului

      Recurentul solicită Curții:

                  1.

                  anularea Hotărârii Tribunalului din 23 septembrie 2020, Portigon/Comitetul unic de rezoluție (T-420/17, EU:T:2020:438);

                  2.

                  respingerea acțiunii în anulare;

                  3.

                  obligarea intimatei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      Primul motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 85 alineatul (3) din Regulamentul de procedură al Tribunalului, denaturarea elementelor de probă și încălcarea dreptului SRB la un proces echitabil
      În primul rând, SRB susține că Tribunalul a interpretat și a aplicat în mod eronat articolul 85 alineatul (3) din Regulamentul său de procedură, atunci când a statuat că SRB nu a autentificat în mod corespunzător Decizia din 11 aprilie 2017 privind calcularea contribuțiilor ex ante pentru 2017 la Fondul unic de rezoluție (SRB/ES/SRF/2017/05) (denumită în continuare „decizia în litigiu”), pentru motivul că elementele de probă prezentate de SRB în procedura orală sunt inadmisibile. În această privință, SRB susține, primo, că era justificat să prezinte în procedura orală elemente de probă pentru autentificarea corespunzătoare a deciziei în litigiu, întrucât anterior problema lipsei autentificării nici nu a făcut obiectul procedurii scrise, nici nu a fost examinată în cadrul unei măsuri de cercetare judecătorească sau într-o ordonanță a Tribunalului privind administrarea probelor. Secundo, SRB susține că Tribunalul a denaturat elementele de probă de care dispunea, întrucât le-a ignorat și a stabilit că aceste probe, chiar dacă ar fi fost admisibile, nu erau susținute. În plus, atunci când a constatat că elementele de probă prezentate nu au demonstrat în orice caz nicio legătură indisociabilă între foaia de parcurs semnată de președinta SRB și anexa la decizia în litigiu, Tribunalul nu a luat în considerare numărul de referință de pe foaia de parcurs, prin care foaia de parcurs era legată în mod indisociabil de dosarul electronic, care, la rândul său, conținea decizia atacată și anexa sa. Tertio, SRB susține că Tribunalul i-a încălcat dreptul la un proces echitabil, atunci când problema lipsei autentificării nu a fost ridicată înaintea procedurii orale, deoarece nu a acordat SRB posibilitatea să reacționeze în scris la afirmațiile nesusținute ale Portigon înaintea procedurii orale, întrucât acesta nu a acceptat oferta SRB privind prezentarea unor elemente de probă suplimentare și nu a indicat SRB în niciun moment că nu consideră suficiente elementele de probă.
      Al doilea motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 296 TFUE
      În al doilea rând, SRB susține că Tribunalul a exagerat conținutul cerințelor prevăzute la articolul 296 TFUE și la articolul 47 din Carta drepturilor fundamentale, atunci când a stabilit că decizia atacată nu a fost motivată în mod corespunzător, întrucât Portigon nu a putut verifica în întregime exactitatea calculului cuprins în aceasta. Tribunalul nu a reușit să concilieze aceste cerințe cu obligația de confidențialitate, astfel cum rezultă din articolul 339 TFUE, pe care Tribunalul nu l-a menționat în hotărârea atacată, precum și din alte principii de drept al Uniunii. Regulamentul (UE) 2015/63 (1), pe care se bazează calcularea contribuțiilor și a cărui valabilitate nu este de fapt contestată de Portigon, realizează un echilibru proporțional între principiile transparenței, obligația de păstrare a secretului profesional și celelalte obiective urmărite de acesta, în special atingerea unui anumit nivel-țintă de contribuții pentru finanțarea fondului unic de rezoluție și colectarea de contribuții de la toate instituțiile relevante într-un mod echitabil și proporțional. SRB a respectat acest cadru juridic la motivarea deciziei în litigiu și astfel și-a îndeplinit obligația de motivare corespunzătoare a deciziei în litigiu.

         (1)  Regulamentul delegat al Comisiei din 21 octombrie 2014 de completare a Directivei 2014/59/UE a Parlamentului European și a Consiliului în ceea ce privește contribuțiile ex ante la mecanismele de finanțare a rezoluției (JO 2015, L 11, p. 44).


title: Cauza C-666/20 P: Recurs introdus la 7 decembrie 2020 de Gesamtverband Verkehrsgewerbe Niedersachsen eV (GVN) împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a cincea) din 5 octombrie 2020 în cauza T-583/18, GVN/Comisia Europeană

text:
               8.2.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 44/36

      Recurs introdus la 7 decembrie 2020 de Gesamtverband Verkehrsgewerbe Niedersachsen eV (GVN) împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a cincea) din 5 octombrie 2020 în cauza T-583/18, GVN/Comisia Europeană
      (Cauza C-666/20 P)
      (2021/C 44/41)
      Limba de procedură: germana

         Părțile

         Recurentă: Gesamtverband Verkehrsgewerbe Niedersachsen eV (GVN) (reprezentant: C. Antweiler, avocat)

         Celelalte părți din procedură: Comisia Europeană, Republica Federală Germania, Land Niedersachsen

         Concluziile recurentei

      Recurenta solicită Curții:

                  1.

                  anularea Hotărârii Tribunalului din 5 octombrie 2020, GVN/Comisia (T-583/18, EU:T:2020:466) în ceea ce privește punctele 1 și 2 ale dispozitivului acesteia;

                  2.

                  în eventualitatea în care recursul va fi considerat întemeiat, admiterea cererii formulate în primă instanță, prin care se solicita declararea nulității deciziei din 12 iulie 2018 a Comisiei C(2018) 4385 final (1).

         Motivele și principalele argumente

      Recurenta arată, în primul rând, că Tribunalul a încălcat articolul 47 alineatul (2) din Carta drepturilor fundamentale și că a săvârșit o eroare de procedură prin faptul că nu a luat nicidecum în considerare susținerea recurentei, relevantă pentru soluționarea litigiului, referitoare la cerințele prin raportare la care statele federate germane au abilitatea, în temeiul articolului 64a din Personenbeförderungsgesetz (Legea privind transportul de persoane, denumită în continuare „LTP”), de a înlocui articolul 45a din această lege cu dreptul propriu al statului federat.
      În al doilea rând, recurenta invocă anumite încălcări ale dreptului Uniunii.
      Mai întâi, recurenta consideră că Tribunalul a încălcat dreptul Uniunii întrucât, la punctul 36 din hotărârea atacată, a susținut că părțile sunt de acord că legiuitorul german, prin intermediul articolului 45a și al articolului 8 alineatul 4 a treia teză din LTP, a exclus din domeniul de aplicare al Regulamentului (CE) nr. 1370/2007 (2) competențele legate de transportul public al persoanelor care dispun de abonamente temporare de transport școlar. În acest mod, Tribunalul nu a ținut seama de faptul că Republica Federală Germania nu a notificat Comisiei Europene nici articolul 45a din LTP, nici articolul 8 alineatul 4 a treia teză din aceeași lege, în temeiul articolului 3 alineatul (3) a doua teză din Regulamentul nr. 1370/2007.
      În plus, potrivit recurentei, Tribunalul a încălcat dreptul Uniunii prin faptul că a considerat, la punctele 40 și 41 din hotărârea atacată, contrar dreptului, că un legiuitor are posibilitatea, în temeiul articolului 3 alineatul (3) din Regulamentul nr. 1370/2007, nu numai să excludă din domeniul de aplicare al regulamentului menționat normele privind compensarea financiară pentru obligații de serviciu public în materia transportului de elevi și de ucenici, ci și să restrângă, fără îndeplinirea altor condiții, domeniul de aplicare al acestei excepții prin revizuirea unei asemenea decizii în sensul de a include din nou în domeniul de aplicare al Regulamentului nr. 1370/2007 compensațiile menționate, deși revizuirea pe care Tribunalul o consideră admisibilă este un actul opus deciziei adoptate în temeiul articolului 3 alineatul (3) a doua teză din Regulamentul nr. 1370/2007; prin urmare, aceasta este supusă acelorași cerințe formale de eficacitate, care, în prezenta cauză, nu sunt îndeplinite din cauza nenotificării revizuirii către Comisie.
      În sfârșit, recurenta afirmă că Tribunalul a încălcat dreptul Uniunii — mai precis, articolul 107 TFUE și articolul 108 alineatul (3) TFUE — întrucât a susținut, în ceea ce privește al doilea motiv al acțiunii, că, în temeiul articolului 7a din Niedersächsisches Nahverkehrgesetz (Legea privind transportul local a landului Saxonia Inferioară), statul federat Saxonia Inferioară nu acordă ajutoare de stat întreprinderilor, în condițiile în care toate întreprinderile municipale au primit în totalitate de la statul federat menționat resursele financiare pe care acesta le pune la dispoziție autorităților locale competente. Având în vedere opinia Tribunalului, nu este posibil să se stabilească o separație între activitățile de exercitare a puterii publice ale entităților competente, pe de o parte, și activitatea economică desfășurată de acestea în calitatea lor de asociați la întreprinderile de transport controlate de ele, pe de altă parte.

         (1)  Decizia Comisiei Europene de a nu formula obiecții cu privire la măsura adoptată de Land Niedersachsen în temeiul articolului 7a din Niedersächsisches Nahverkehrsgesetz (Legea privind transportul local a landului Saxonia Inferioară) [cauza SA.46697 (2017/NN)] (JO 2018, C 292, p. 1).

         (2)  Regulamentul (CE) nr. 1370/2007 al Parlamentului European și al Consiliului din 23 octombrie 2007 privind serviciile publice de transport feroviar și rutier de călători și de abrogare a Regulamentelor (CEE) nr. 1191/69 și nr. 1107/70 ale Consiliului (JO 2007, L 315, p. 1).


title: Cauza C-682/20 P: Recurs introdus la 15 decembrie 2020 de Les Mousquetaires și ITM Entreprises SAS împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a noua extinsă) din 5 octombrie 2020 în cauza T-255/17, Les Mousquetaires și ITM Entreprises/Comisia

text:
               8.2.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 44/37

      Recurs introdus la 15 decembrie 2020 de Les Mousquetaires și ITM Entreprises SAS împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a noua extinsă) din 5 octombrie 2020 în cauza T-255/17, Les Mousquetaires și ITM Entreprises/Comisia
      (Cauza C-682/20 P)
      (2021/C 44/42)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Recurente: Les Mousquetaires S.A.S., ITM Entreprises S.A.S. (reprezentanți: N. Jalabert-Doury și K. Mebarek, avocați)

         Celelalte părți din procedură: Comisia Europeană, Consiliul Uniunii Europene

         Concluziile recurentei

                  —

                  anularea punctului 2 al [dispozitivului] hotărârii pronunțate de Tribunal în cauza T-255/17;

                  —

                  admiterea concluziilor formulate de reclamanți în primă instanță și anularea Deciziei C(2017) 1057 final a Comisiei Europene din 9 februarie 2017, prin care se dispune ca Intermarché, precum și toate societățile controlate direct sau indirect de aceasta să se supună unei inspecții în conformitate cu articolul 20 alineatele (1) și (4) din Regulamentul (CE) nr. 1/2003 al Consiliului;

                  —

                  obligarea Comisiei Europene la plata tuturor cheltuielilor de judecată aferente întregii proceduri, inclusiv procedurii desfășurate la Tribunal.

         Motivele și principalele argumente

      Primul motiv este întemeiat pe erori de drept și pe nemotivare în cadrul analizei eficacității căilor de atac în ceea ce privește desfășurarea inspecțiilor.
      Al doilea motiv este întemeiat pe încălcarea articolelor 6 și 8 din CEDO, a articolului 296 din tratat și a articolului 20 alineatul (4) din Regulamentul nr. 1/2003, întrucât Tribunalul a încălcat obligația de motivare și de limitare a deciziilor de inspecție.
      Al treilea motiv este întemeiat pe o eroare de drept și pe o încălcare a Regulamentului nr. 1/2003 întrucât Tribunalul a caracterizat o fază procedurală „anterior adoptării unor măsuri care presupun acuzația de a fi săvârșit o încălcare” ca neintrând sub incidența regulamentului.
      Al patrulea motiv este întemeiat pe încălcarea articolelor 6 și 8 din CEDO și a articolului 19 din Regulamentul 1/2003, întrucât Tribunalul a calificat drept indicii suficient de serioase elemente afectate de nereguli formale și substanțiale.
      Al cincilea motiv este întemeiat pe nemotivarea care rezultă din lipsa verificării valorii probatorii a indiciilor menționate și pe o eroare în ceea ce privește calificarea drept indiciu.


title: Cauza C-352/18: Ordonanța președintelui Curții din 29 octombrie 2020 (cerere de decizie preliminară formulată de Juzgado de Primera Instancia n° 6 de Reus – Spania) – Jaime Cardus Suarez/Catalunya Caixa SA (Catalunya Banc S.A.)

text:
               8.2.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 44/38

      Ordonanța președintelui Curții din 29 octombrie 2020 (cerere de decizie preliminară formulată de Juzgado de Primera Instancia no 6 de Reus – Spania) – Jaime Cardus Suarez/Catalunya Caixa SA (Catalunya Banc S.A.)
      (Cauza C-352/18) (1)

      (2021/C 44/43)
      Limba de procedură: spaniola
      Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

         (1)  JO C 285, 13.8.2018.


title: Cauza C-703/18: Ordonanța președintelui Curții din 14 octombrie 2020 (cerere de decizie preliminară formulată de First-tier Tribunal (Tax Chamber) – Regatul Unit) – Healthspan Limited/Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

text:
               8.2.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 44/38

      Ordonanța președintelui Curții din 14 octombrie 2020 (cerere de decizie preliminară formulată de First-tier Tribunal (Tax Chamber) – Regatul Unit) – Healthspan Limited/Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs
      (Cauza C-703/18) (1)

      (2021/C 44/44)
      Limba de procedură: engleza
      Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

         (1)  JO C 25, 21.1.2019.


title: Cauza C-763/18 P: Ordonanța președintelui Camerei a noua a Curții din 13 noiembrie 2020 – Wallapop, SL/Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală, Unipreus, SL

text:
               8.2.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 44/38

      Ordonanța președintelui Camerei a noua a Curții din 13 noiembrie 2020 – Wallapop, SL/Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală, Unipreus, SL
      (Cauza C-763/18 P) (1)

      (2021/C 44/45)
      Limba de procedură: spaniola
      Președintele Camerei a noua a dispus radierea cauzei.

         (1)  JO C 131, 8.4.2019.


title: Cauza C-250/19: Ordonanța președintelui Curții din 14 octombrie 2020 (cerere de decizie preliminară formulată de Conseil d'État – Belgia) – B. O. L./État belge

text:
               8.2.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 44/38

      Ordonanța președintelui Curții din 14 octombrie 2020 (cerere de decizie preliminară formulată de Conseil d'État – Belgia) – B. O. L./État belge
      (Cauza C-250/19) (1)

      (2021/C 44/46)
      Limba de procedură: franceza
      Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

         (1)  JO C 182, 27.5.2019.


title: Cauza C-286/19: Ordonanța președintelui Curții din 29 octombrie 2020 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunal d'instance d'Aulnay-Sous-Bois – Franța) – JE, KF/XL Airways SA

text:
               8.2.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 44/39

      Ordonanța președintelui Curții din 29 octombrie 2020 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunal d'instance d'Aulnay-Sous-Bois – Franța) – JE, KF/XL Airways SA
      (Cauza C-286/19) (1)

      (2021/C 44/47)
      Limba de procedură: franceza
      Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

         (1)  JO C 206, 17.6.2019.


title: Cauza C-452/19: Ordonanța președintelui Curții din 29 octombrie 2020 (cerere de decizie preliminară formulată de Juzgado de Primera Instancia n° 6 de Ceuta – Spania) – YV/Banco Bilbao Vizcaya Argentaria SA

text:
               8.2.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 44/39

      Ordonanța președintelui Curții din 29 octombrie 2020 (cerere de decizie preliminară formulată de Juzgado de Primera Instancia no 6 de Ceuta – Spania) – YV/Banco Bilbao Vizcaya Argentaria SA
      (Cauza C-452/19) (1)

      (2021/C 44/48)
      Limba de procedură: spaniola
      Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

         (1)  JO C 328, 30.9.2019.


title: Cauza C-455/19: Ordonanța președintelui Curții din 29 octombrie 2020 (cerere de decizie preliminară formulată de Juzgado de Primera Instancia e Instrucción n° 6 de Ceuta – Spania) – BX/Banco Bilbao Vizcaya Argentaria SA

text:
               8.2.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 44/39

      Ordonanța președintelui Curții din 29 octombrie 2020 (cerere de decizie preliminară formulată de Juzgado de Primera Instancia e Instrucción no 6 de Ceuta – Spania) – BX/Banco Bilbao Vizcaya Argentaria SA
      (Cauza C-455/19) (1)

      (2021/C 44/49)
      Limba de procedură: spaniola
      Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

         (1)  JO C 328, 30.9.2019.


title: Cauza C-482/19: Ordonanța președintelui Curții din 29 octombrie 2020 (cerere de decizie preliminară formulată de Juzgado de Primera Instancia e Instrucción n° 6 de Ceuta – Spania) – JF, KG/Bankia SA

text:
               8.2.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 44/39

      Ordonanța președintelui Curții din 29 octombrie 2020 (cerere de decizie preliminară formulată de Juzgado de Primera Instancia e Instrucción no 6 de Ceuta – Spania) – JF, KG/Bankia SA
      (Cauza C-482/19) (1)

      (2021/C 44/50)
      Limba de procedură: spaniola
      Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

         (1)  JO C 328, 30.9.2019.


title: Cauza C-523/19: Ordonanța președintelui Curții din 29 octombrie 2020 (cerere de decizie preliminară formulată de Juzgado de Primera Instancia e Instrucción n° 6 de Ceuta – Spania) – ED/Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, SA

text:
               8.2.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 44/40

      Ordonanța președintelui Curții din 29 octombrie 2020 (cerere de decizie preliminară formulată de Juzgado de Primera Instancia e Instrucción no 6 de Ceuta – Spania) – ED/Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, SA
      (Cauza C-523/19) (1)

      (2021/C 44/51)
      Limba de procedură: spaniola
      Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

         (1)  JO C 413, 09.12.2019.


title: Cauza C-527/19: Ordonanța președintelui Curții din 29 octombrie 2020 (cerere de decizie preliminară formulată de Juzgado de Primera Instancia e Instrucción n° 6 de Ceuta – Spania) – HG, IH/Bankia SA

text:
               8.2.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 44/40

      Ordonanța președintelui Curții din 29 octombrie 2020 (cerere de decizie preliminară formulată de Juzgado de Primera Instancia e Instrucción no 6 de Ceuta – Spania) – HG, IH/Bankia SA
      (Cauza C-527/19) (1)

      (2021/C 44/52)
      Limba de procedură: spaniola
      Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

         (1)  JO C 413, 9.12.2019.


title: Cauza C-731/19: Ordonanța președintelui Curții din 30 octombrie 2020 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha – Spania) – KM/Subdelegación del Gobierno en Albacete

text:
               8.2.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 44/40

      Ordonanța președintelui Curții din 30 octombrie 2020 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha – Spania) – KM/Subdelegación del Gobierno en Albacete
      (Cauza C-731/19) (1)

      (2021/C 44/53)
      Limba de procedură: spaniola
      Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

         (1)  JO C 432, 23.12.2019.


title: Cauza C-732/19: Ordonanța președintelui Curții din 29 octombrie 2020 (cerere de decizie preliminară formulată de Primera Instancia e Instrucción n° 6 de Ceuta – Spania) – LL, MK/Banco Bilbao Vizcaya Argentaria SA

text:
               8.2.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 44/40

      Ordonanța președintelui Curții din 29 octombrie 2020 (cerere de decizie preliminară formulată de Primera Instancia e Instrucción no 6 de Ceuta – Spania) – LL, MK/Banco Bilbao Vizcaya Argentaria SA
      (Cauza C-732/19) (1)

      (2021/C 44/54)
      Limba de procedură: spaniola
      Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

         (1)  JO C 10, 13.1.2020.


title: Cauza C-745/19: Ordonanța președintelui Curții din 22 octombrie 2020 (cerere de decizie preliminară formulată de Sofiyski rayonen sad – Bulgaria) – PH, OI/„ЕUROBANK BULGARIA” АD

text:
               8.2.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 44/41

      Ordonanța președintelui Curții din 22 octombrie 2020 (cerere de decizie preliminară formulată de Sofiyski rayonen sad – Bulgaria) – PH, OI/„ЕUROBANK BULGARIA” АD
      (Cauza C-745/19) (1)

      (2021/C 44/55)
      Limba de procedură: bulgara
      Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

         (1)  JO C 413, 9.12.2019.


title: Cauza C-2/20: Ordonanța președintelui Curții din 6 octombrie 2020 (cerere de decizie preliminară formulată de High Court of Justice (Queen's Bench Division) – Regatul Unit) – Daimler AG/Walleniusrederierna Aktiebolag, Wallenius Wilhelmsen ASA, Wallenius Logistics AB, Wilhelmsen Ships Holding Malta Limited, Wallenius Wilhelmsen Ocean AS, „K” Line Holding (Europe) Limited, „K” Line Europe Limited, Compañia Sudamericana de Vapores SA

text:
               8.2.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 44/41

      Ordonanța președintelui Curții din 6 octombrie 2020 (cerere de decizie preliminară formulată de High Court of Justice (Queen's Bench Division) – Regatul Unit) – Daimler AG/Walleniusrederierna Aktiebolag, Wallenius Wilhelmsen ASA, Wallenius Logistics AB, Wilhelmsen Ships Holding Malta Limited, Wallenius Wilhelmsen Ocean AS, „K” Line Holding (Europe) Limited, „K” Line Europe Limited, Compañia Sudamericana de Vapores SA
      (Cauza C-2/20) (1)

      (2021/C 44/56)
      Limba de procedură: engleza
      Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

         (1)  JO C 68, 2.3.2020.


title: Cauza C-15/20: Ordonanța președintelui Curții din 9 octombrie 2020 (cerere de decizie preliminară formulată de Juzgado de lo Mercantil de Badajoz – Spania) – Asociación de Usuarios de Bancos, Cajas y Seguros de España (Adicae Consumidores Críticos y Responsables)/Caja Almendralejo Sociedad Cooperativa de Credito

text:
               8.2.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 44/41

      Ordonanța președintelui Curții din 9 octombrie 2020 (cerere de decizie preliminară formulată de Juzgado de lo Mercantil de Badajoz – Spania) – Asociación de Usuarios de Bancos, Cajas y Seguros de España (Adicae Consumidores Críticos y Responsables)/Caja Almendralejo Sociedad Cooperativa de Credito
      (Cauza C-15/20) (1)

      (2021/C 44/57)
      Limba de procedură: spaniola
      Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

         (1)  JO C 137, 27.4.2020.


title: Cauza C-16/20: Ordonanța președintelui Curții din 9 octombrie 2020 (cerere de decizie preliminară formulată de Juzgado de lo Mercantil de Badajoz – Spania) – Asociación de Usuarios de Bancos, Cajas y Seguros de España (Adicae Consumidores Críticos y Responsables)/ Liberbank SA

text:
               8.2.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 44/41

      Ordonanța președintelui Curții din 9 octombrie 2020 (cerere de decizie preliminară formulată de Juzgado de lo Mercantil de Badajoz – Spania) – Asociación de Usuarios de Bancos, Cajas y Seguros de España (Adicae Consumidores Críticos y Responsables)/ Liberbank SA
      (Cauza C-16/20) (1)

      (2021/C 44/58)
      Limba de procedură: spaniola
      Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

         (1)  JO C 137, 27.4.2020.


title: Cauza C-20/20: Ordonanța președintelui Curții din 16 octombrie 2020 (cerere de decizie preliminară formulată de Conseil d'État – Belgia) – E. M. T./Commissaire général aux réfugiés et aux apatrides

text:
               8.2.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 44/42

      Ordonanța președintelui Curții din 16 octombrie 2020 (cerere de decizie preliminară formulată de Conseil d'État – Belgia) – E. M. T./Commissaire général aux réfugiés et aux apatrides
      (Cauza C-20/20) (1)

      (2021/C 44/59)
      Limba de procedură: franceza
      Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

         (1)  JO C 95, 23.3.2020.


title: Cauza C-189/20: Ordonanța președintelui Curții din 19 noiembrie 2020 (cerere de decizie preliminară formulată de Oberster Gerichtshof – Austria) – Laudamotion GmbH/Verein für Konsumenteninformation

text:
               8.2.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 44/42

      Ordonanța președintelui Curții din 19 noiembrie 2020 (cerere de decizie preliminară formulată de Oberster Gerichtshof – Austria) – Laudamotion GmbH/Verein für Konsumenteninformation
      (Cauza C-189/20) (1)

      (2021/C 44/60)
      Limba de procedură: germana
      Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

         (1)  JO C 279, 24.8.2020.


title: Cauza C-268/20: Ordonanța președintelui Curții din 12 noiembrie 2020 (cerere de decizie preliminară formulată de Juzgado de Primera Instancia e Instrucción n° 6 de Ceuta – Spania) – XV/Cajamar Caja Rural S.C.C.

text:
               8.2.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 44/42

      Ordonanța președintelui Curții din 12 noiembrie 2020 (cerere de decizie preliminară formulată de Juzgado de Primera Instancia e Instrucción no 6 de Ceuta – Spania) – XV/Cajamar Caja Rural S.C.C.
      (Cauza C-268/20) (1)

      (2021/C 44/61)
      Limba de procedură: spaniola
      Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

         (1)  JO C 320, 28.9.2020.


title: Cauza C-365/20: Ordonanța președintelui Curții din 14 octombrie 2020 (cerere de decizie preliminară formulată de Landgericht Düsseldorf – Germania) – Eurowings GmbH/GDVI Verbraucherhilfe GmbH

text:
               8.2.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 44/42

      Ordonanța președintelui Curții din 14 octombrie 2020 (cerere de decizie preliminară formulată de Landgericht Düsseldorf – Germania) – Eurowings GmbH/GDVI Verbraucherhilfe GmbH
      (Cauza C-365/20) (1)

      (2021/C 44/62)
      Limba de procedură: germana
      Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

         (1)  JO C 390, 16.11.2020.


title: Cauza C-434/20: Ordonanța președintelui Curții din 27 octombrie 2020 (cerere de decizie preliminară formulată de Landgericht Frankfurt am Main – Germania) – flightright GmbH/SunExpressGünes Ekspres Havacilik A.S.

text:
               8.2.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 44/43

      Ordonanța președintelui Curții din 27 octombrie 2020 (cerere de decizie preliminară formulată de Landgericht Frankfurt am Main – Germania) – flightright GmbH/SunExpressGünes Ekspres Havacilik A.S.
      (Cauza C-434/20) (1)

      (2021/C 44/63)
      Limba de procedură: germana
      Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

         (1)  JO C 433, 14.12.2020.


title: Cauza C-438/20: Ordonanța președintelui Curții din 9 noiembrie 2020 (cerere de decizie preliminară formulată de Landgericht Düsseldorf – Germania) – BT/Eurowings GmbH

text:
               8.2.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 44/43

      Ordonanța președintelui Curții din 9 noiembrie 2020 (cerere de decizie preliminară formulată de Landgericht Düsseldorf – Germania) – BT/Eurowings GmbH
      (Cauza C-438/20) (1)

      (2021/C 44/64)
      Limba de procedură: germana
      Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

         (1)  JO C 433, 14.12.2020.


title: Cauza T-635/18: Hotărârea Tribunalului din 16 decembrie 2020 – Industrial Química del Nalón/Comisia [„Răspundere extracontractuală – Mediu – Clasificare, etichetare și ambalare a substanțelor și amestecurilor – Clasificarea substanței «smoală, gudron de huilă, [temperatură] înaltă» printre substanțele cu toxicitate acvatică acută de categoria 1 (H400) și cu toxicitate acvatică cronică de categoria 1 (H410) – Încălcare suficient de gravă a unei norme de drept care conferă drepturi particularilor”]

text:
               8.2.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 44/44

      Hotărârea Tribunalului din 16 decembrie 2020 – Industrial Química del Nalón/Comisia
      (Cauza T-635/18) (1)

      („Răspundere extracontractuală - Mediu - Clasificare, etichetare și ambalare a substanțelor și amestecurilor - Clasificarea substanței «smoală, gudron de huilă, [temperatură] înaltă» printre substanțele cu toxicitate acvatică acută de categoria 1 (H400) și cu toxicitate acvatică cronică de categoria 1 (H410) - Încălcare suficient de gravă a unei norme de drept care conferă drepturi particularilor”)
      (2021/C 44/65)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Industrial Química del Nalón, SA (Oviedo, Spania) (reprezentanți: K. Van Maldegem, M. Grunchard, S. Saez Moreno și P. Sellar, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: M. Wilderspin, R. Lindenthal și K. Talabér-Ritz, agenți)

         Intervenienți în susținerea pârâtei: Regatul Spaniei (reprezentanţi: L. Aguilera Ruiz, agent), Agenția Europeană pentru Produse Chimice (reprezentanți: M. Heikkilä și W. Broere, agenți)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 268 TFUE prin care se solicită repararea prejudiciului pe care reclamanta pretinde că l-a suferit ca urmare a adoptării Regulamentului (UE) nr. 944/2013 al Comisiei din 2 octombrie 2013 de modificare, în vederea adaptării la progresul tehnic și științific, a Regulamentului (CE) nr. 1272/2008 al Parlamentului European și al Consiliului privind clasificarea, etichetarea și ambalarea substanțelor și a amestecurilor (JO 2013, L 261, p. 5), care a clasificat substanța „smoală, gudron de huilă, [temperatură] înaltă” printre substanțele cu toxicitate acvatică acută de categoria 1 [„Aquatic Acute 1”] (H400) și cu toxicitate acvatică cronică de categoria 1 [„Aquatic Chronic 1”] (H410)

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Industrial Química del Nalón, SA, suportă, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, cheltuielile de judecată efectuate de Comisia Europeană.

                  3)

                  Regatul Spaniei și Agenția Europeană pentru Produse Chimice (ECHA) suportă propriile cheltuieli de judecată.

         (1)  JO C 16, 14.1.2019.


title: Cauza T-636/18: Hotărârea Tribunalului din 16 decembrie 2020 – Tokai erftcarbon/Comisia [„Răspundere extracontractuală – Mediu – Clasificarea, etichetarea și ambalarea substanțelor și a amestecurilor – Clasificarea substanței smoală, gudron de huilă, temperatură înaltă printre substanțele cu toxicitate acvatică acută din categoria 1 (H400) și cu toxicitate acvatică cronică din categoria 1 (H410) – Încălcare suficient de gravă a unei norme de drept care conferă drepturi particularilor”]

text:
               8.2.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 44/45

      Hotărârea Tribunalului din 16 decembrie 2020 – Tokai erftcarbon/Comisia
      (Cauza T-636/18) (1)

      („Răspundere extracontractuală - Mediu - Clasificarea, etichetarea și ambalarea substanțelor și a amestecurilor - Clasificarea substanței smoală, gudron de huilă, temperatură înaltă printre substanțele cu toxicitate acvatică acută din categoria 1 (H400) și cu toxicitate acvatică cronică din categoria 1 (H410) - Încălcare suficient de gravă a unei norme de drept care conferă drepturi particularilor”)
      (2021/C 44/66)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Tokai erftcarbon GmbH (Grevenbroich, Germania) (reprezentanți: K. Van Maldegem, M. Grunchard, S. Saez Moreno și P. Sellar, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: M. Wilderspin, R. Lindenthal și K. Talabér-Ritz, agenți)

         Intervenienți în susținerea pârâtei: Regatul Spaniei (reprezentanți: L. Aguilera Ruiz, agent), Agenția Europeană pentru Produse Chimice (reprezentanți: M. Heikkilä și W. Broere, agenți)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 268 TFUE prin care se urmărește obținerea reparării prejudiciului pe care reclamanta pretinde că l-a suferit ca urmare a adoptării Regulamentului (UE) nr. 944/2013 al Comisiei din 2 octombrie 2013 de modificare, în vederea adaptării la progresul tehnic și științific, a Regulamentului (CE) nr. 1272/2008 al Parlamentului European și al Consiliului privind clasificarea, etichetarea și ambalarea substanțelor și a amestecurilor (JO 2013, L 261, p. 5), care a clasificat substanța smoală, gudron de huilă, temperatură înaltă printre substanțele cu toxicitate acvatică acută din categoria 1 (H400) și cu toxicitate acvatică cronică din categoria 1 (H410)

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Tokai erftcarbon GmbH suportă, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, cheltuielile de judecată efectuate de Comisia Europeană.

                  3)

                  Regatul Spaniei și Agenția Europeană pentru Produse Chimice (ECHA) suportă propriile cheltuieli de judecată.

         (1)  JO C 16, 14.1.2019.


title: Cauza T-637/18: Hotărârea Tribunalului din 16 decembrie 2020 – Bawtry Carbon International/Comisia [„Răspundere extracontractuală – Mediu – Clasificarea, etichetarea și ambalarea substanțelor și a amestecurilor – Clasificarea substanței smoală, gudron de huilă, temperatură înaltă printre substanțele cu toxicitate acvatică acută din categoria 1 (H400) și cu toxicitate acvatică cronică din categoria 1 (H410) – Încălcare suficient de gravă a unei norme de drept care conferă drepturi particularilor”]

text:
               8.2.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 44/45

      Hotărârea Tribunalului din 16 decembrie 2020 – Bawtry Carbon International/Comisia
      (Cauza T-637/18) (1)

      („Răspundere extracontractuală - Mediu - Clasificarea, etichetarea și ambalarea substanțelor și a amestecurilor - Clasificarea substanței smoală, gudron de huilă, temperatură înaltă printre substanțele cu toxicitate acvatică acută din categoria 1 (H400) și cu toxicitate acvatică cronică din categoria 1 (H410) - Încălcare suficient de gravă a unei norme de drept care conferă drepturi particularilor”)
      (2021/C 44/67)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Bawtry Carbon International Ltd (Doncaster, Regatul Unit) (reprezentanți: K. Van Maldegem, M. Grunchard, S. Saez Moreno și P. Sellar, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: M. Wilderspin, R. Lindenthal și K. Talabér-Ritz, agenți)

         Intervenient în susținerea pârâtei: Regatul Spaniei (reprezentant: L. Aguilera Ruiz, agent), Agenția Europeană pentru Produse Chimice (reprezentanți: M. Heikkilä, W. Broere și T. Zbihlej, agenți)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 268 TFUE prin care se urmărește obținerea reparării prejudiciului pe care reclamanta pretinde că l a suferit ca urmare a adoptării Regulamentului (UE) nr. 944/2013 al Comisiei din 2 octombrie 2013 de modificare, în vederea adaptării la progresul tehnic și științific, a Regulamentului (CE) nr. 1272/2008 al Parlamentului European și al Consiliului privind clasificarea, etichetarea și ambalarea substanțelor și a amestecurilor (JO 2013, L 261, p. 5), care a clasificat substanța smoală, gudron de huilă, temperatură înaltă printre substanțele cu toxicitate acvatică acută din categoria 1 (H400) și cu toxicitate acvatică cronică din categoria 1 (H410)

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Bawtry Carbon International Ltd suportă, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, cheltuielile de judecată efectuate de Comisia Europeană.

                  3)

                  Regatul Spaniei și Agenția Europeană pentru Produse Chimice (ECHA) suportă propriile cheltuieli de judecată.

         (1)  JO C 16, 14.1.2019.


title: Cauza T-638/18: Hotărârea Tribunalului din 16 decembrie 2020 – Deza/Comisia [„Răspundere extracontractuală – Mediu – Clasificarea, etichetarea și ambalarea substanțelor și a amestecurilor – Clasificarea substanței smoală, gudron de huilă, temperatură înaltă printre substanțele cu toxicitate acvatică acută din categoria 1 (H400) și cu toxicitate acvatică cronică din categoria 1 (H410) – Încălcare suficient de gravă a unei norme de drept care conferă drepturi particularilor”]

text:
               8.2.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 44/46

      Hotărârea Tribunalului din 16 decembrie 2020 – Deza/Comisia
      (Cauza T-638/18) (1)

      („Răspundere extracontractuală - Mediu - Clasificarea, etichetarea și ambalarea substanțelor și a amestecurilor - Clasificarea substanței smoală, gudron de huilă, temperatură înaltă printre substanțele cu toxicitate acvatică acută din categoria 1 (H400) și cu toxicitate acvatică cronică din categoria 1 (H410) - Încălcare suficient de gravă a unei norme de drept care conferă drepturi particularilor”)
      (2021/C 44/68)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Deza, a.s. (Valašské Meziříčí, Republica Cehă) (reprezentanți: K. Van Maldegem, M. Grunchard, S. Saez Moreno și P. Sellar, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: M. Wilderspin, R. Lindenthal și K. Talabér-Ritz, agenți)

         Interveniente în susținerea pârâtei: Regatul Spaniei (reprezentant: L. Aguilera Ruiz, agent), Agenția Europeană pentru Produse Chimice (reprezentanți: M. Heikkilä și W. Broere, agenți)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 268 TFUE prin care se urmărește obținerea reparării prejudiciului pe care reclamanta pretinde că l-a suferit ca urmare a adoptării Regulamentului (UE) nr. 944/2013 al Comisiei din 2 octombrie 2013 de modificare, în vederea adaptării la progresul tehnic și științific, a Regulamentului (CE) nr. 1272/2008 al Parlamentului European și al Consiliului privind clasificarea, etichetarea și ambalarea substanțelor și a amestecurilor (JO 2013, L 261, p. 5), care a clasificat substanța smoală, gudron de huilă, temperatură înaltă printre substanțele cu toxicitate acvatică acută din categoria 1 (H400) și cu toxicitate acvatică cronică din categoria 1 (H410)

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Deza, a.s. suportă, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, cheltuielile de judecată efectuate de Comisia Europeană.

                  3)

                  Regatul Spaniei și Agenția Europeană pentru Produse Chimice (ECHA) suportă propriile cheltuieli de judecată.

         (1)  JO C 16, 14.1.2019.


title: Cauza T-639/18: Hotărârea Tribunalului din 16 decembrie 2020 – SGL Carbon/Comisia [„Răspundere extracontractuală – Mediu – Clasificarea, etichetarea și ambalarea substanțelor și a amestecurilor – Clasificarea substanței smoală, gudron de huilă, temperatură înaltă printre substanțele cu toxicitate acvatică acută din categoria 1 (H400) și cu toxicitate acvatică cronică din categoria 1 (H410) – Încălcare suficient de gravă a unei norme de drept care conferă drepturi particularilor”]

text:
               8.2.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 44/47

      Hotărârea Tribunalului din 16 decembrie 2020 – SGL Carbon/Comisia
      (Cauza T-639/18) (1)

      („Răspundere extracontractuală - Mediu - Clasificarea, etichetarea și ambalarea substanțelor și a amestecurilor - Clasificarea substanței smoală, gudron de huilă, temperatură înaltă printre substanțele cu toxicitate acvatică acută din categoria 1 (H400) și cu toxicitate acvatică cronică din categoria 1 (H410) - Încălcare suficient de gravă a unei norme de drept care conferă drepturi particularilor”)
      (2021/C 44/69)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: SGL Carbon SE (Wiesbaden, Germania) (reprezentanți: K. Van Maldegem, M. Grunchard, S. Saez Moreno și P. Sellar, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: M. Wilderspin, R. Lindenthal și K. Talabér-Ritz, agenți)

         Interveniente în susținerea pârâtei: Regatul Spaniei (reprezentant: L. Aguilera Ruiz, agent), Agenția Europeană pentru Produse Chimice (reprezentanți: M. Heikkilä, W. Broere și T. Zbihlej, agenți)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 268 TFUE prin care se urmărește obținerea reparării prejudiciului pe care reclamanta pretinde că l-a suferit ca urmare a adoptării Regulamentului (UE) nr. 944/2013 al Comisiei din 2 octombrie 2013 de modificare, în vederea adaptării la progresul tehnic și științific, a Regulamentului (CE) nr. 1272/2008 al Parlamentului European și al Consiliului privind clasificarea, etichetarea și ambalarea substanțelor și a amestecurilor (JO 2013, L 261, p. 5), care a clasificat substanța smoală, gudron de huilă, temperatură înaltă printre substanțele cu toxicitate acvatică acută din categoria 1 (H400) și cu toxicitate acvatică cronică din categoria 1 (H410)

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  SGL Carbon SE suportă, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, cheltuielile de judecată efectuate de Comisia Europeană.

                  3)

                  Regatul Spaniei și Agenția Europeană pentru Produse Chimice (ECHA) suportă propriile cheltuieli de judecată.

         (1)  JO C 16, 14.1.2019.


title: Cauza T-645/18: Hotărârea Tribunalului din 16 decembrie 2020 – Bilbaína de Alquitranes/Comisia [„Răspundere extracontractuală – Mediu – Clasificarea, etichetarea și ambalarea substanțelor și a amestecurilor – Clasificarea substanței smoală, gudron de huilă, temperatură înaltă printre substanțele cu toxicitate acvatică acută din categoria 1 (H400) și cu toxicitate acvatică cronică din categoria 1 (H410) – Încălcare suficient de gravă a unei norme de drept care conferă drepturi particularilor”]

text:
               8.2.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 44/48

      Hotărârea Tribunalului din 16 decembrie 2020 – Bilbaína de Alquitranes/Comisia
      (Cauza T-645/18) (1)

      („Răspundere extracontractuală - Mediu - Clasificarea, etichetarea și ambalarea substanțelor și a amestecurilor - Clasificarea substanței smoală, gudron de huilă, temperatură înaltă printre substanțele cu toxicitate acvatică acută din categoria 1 (H400) și cu toxicitate acvatică cronică din categoria 1 (H410) - Încălcare suficient de gravă a unei norme de drept care conferă drepturi particularilor”)
      (2021/C 44/70)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Bilbaína de Alquitranes, SA (Luchana-Baracaldo, Spania) (reprezentanți: K. Van Maldegem, M. Grunchard, S. Saez Moreno și P. Sellar, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: M. Wilderspin, R. Lindenthal și K. Talabér-Ritz, agenți)

         Intervenienți în susținerea pârâtei: Regatul Spaniei (reprezentant: L. Aguilera Ruiz, agent), Agenția Europeană pentru Produse Chimice (reprezentanți: M. Heikkilä, W. Broere și T. Zbihlej, agenți)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 268 TFUE prin care se urmărește obținerea reparării prejudiciului pe care reclamanta pretinde că l-a suferit ca urmare a adoptării Regulamentului (UE) nr. 944/2013 al Comisiei din 2 octombrie 2013 de modificare, în vederea adaptării la progresul tehnic și științific, a Regulamentului (CE) nr. 1272/2008 al Parlamentului European și al Consiliului privind clasificarea, etichetarea și ambalarea substanțelor și a amestecurilor (JO 2013, L 261, p. 5), care a clasificat substanța smoală, gudron de huilă, temperatură înaltă printre substanțele cu toxicitate acvatică acută din categoria 1 (H400) și cu toxicitate acvatică cronică din categoria 1 (H410)

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Bilbaína de Alquitranes, SA suportă, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, cheltuielile de judecată efectuate de Comisia Europeană.

                  3)

                  Regatul Spaniei și Agenția Europeană pentru Produse Chimice (ECHA) suportă propriile cheltuieli de judecată.

         (1)  JO C 16, 14.1.2019.


title: Cauza T-571/20: Acțiune introdusă la 11 septembrie 2020 – Luna Italia/EUIPO – Luna (LUNA SPLENDIDA)

text:
               8.2.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 44/48

      Acțiune introdusă la 11 septembrie 2020 – Luna Italia/EUIPO – Luna (LUNA SPLENDIDA)
      (Cauza T-571/20)
      (2021/C 44/71)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Luna Italia Srl (Cantu, Italia) (reprezentant: N. Papakostas, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Luna AE (Agios Stefanos, Grecia)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Titularul mărcii în litigiu: reclamanta

         Marca în litigiu: marca Uniunii Europene figurativă LUNA SPLENDIDA de culoare aurie – marca Uniunii Europene nr. 16 308 108

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de declarare a nulității

         Decizia atacată: Decizia Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 26 iunie 2020 în cauza R 1895/2019-5

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  declararea admisibilității prezentei cereri;

                  —

                  anularea deciziei atacate.

         Motivul invocat

                  —

                  încălcarea articolului 9 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.


title: Cauza T-678/20: Acțiune introdusă la 12 noiembrie 2020 – Solar Electric și alții/Comisia

text:
               8.2.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 44/49

      Acțiune introdusă la 12 noiembrie 2020 – Solar Electric și alții/Comisia
      (Cauza T-678/20)
      (2021/C 44/72)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamante: Solar Electric Holding (Le Lamentin, Franța), Solar Electric Guyane (Le Lamentin), Solar Electric Martinique (Le Lamentin), Société de production d’énergies renouvelables (Le Lamentin) (reprezentant: S. Manna, avocat)

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Concluziile

      Reclamantele solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei SA.40349 (2020/MI3) B2/AD/MKL/D*2020/101866 a Comisiei din 3 septembrie 2020 prin care a fost respinsă plângerea introdusă de reclamante la 20 iunie 2020 privind ajutoarele de stat plătite de statul francez producătorilor de produse fotovoltaice în temeiul decretelor tarifare din 10 iulie 2006, din 12 ianuarie și din 31 august 2010, pentru motivul că:

                              —

                              reclamantele au dreptul, în temeiul articolului 24 alineatul (2) din Regulamentul (UE) 2015/1589, să depună în fața Comisiei o plângere pentru denunțarea unor ajutoare nelegale;

                              —

                              Comisia este ținută să deschidă faza de examinare preliminară fără întârziere pentru orice plângere referitoare la ajutoare de stat nelegale în temeiul articolului 12 alineatul (1) din Regulamentul (UE) 2015/1589;

                              —

                              Comisia este ținută să aplice dispozițiile TFUE în materia ajutoarelor de stat și să nu dea dovadă de inacțiune.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamantele invocă trei motive.

                  1.

                  Primul motiv, întemeiat pe eroarea de care ar fi afectată decizia atacată, în măsura în care în aceasta se reține că plângerea depusă de reclamante nu ar intra în domeniul de aplicare al articolului 24 alineatul (2) din Regulamentul (UE) 2015/1589 al Consiliului din 13 iulie 2015 de stabilire a normelor de aplicare a articolului 108 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (JO 2015, L 248, p. 9). Reclamantele susțin contrariul.

                  2.

                  Al doilea motiv, întemeiat pe eroarea de drept care ar fi fost săvârșită de Comisie în interpretarea domeniului de aplicare al articolului 24 alineatul (2) din Regulamentul (UE) 2015/1589. Reclamantele consideră că calitatea lor de părți interesate este suficientă pentru a declanșa obligația Comisiei de a deschide faza de examinare preliminară, iar aceasta fără întârziere, pentru orice plângere referitoare la ajutoare de stat nelegale, în conformitate cu dispoziția menționată.

                  3.

                  Al treilea motiv, întemeiat pe neîndeplinirea de către Comisie a obligațiilor care îi incumbă potrivit articolelor 107, 108 și 109 TFUE și Regulamentului (UE) 2015/1589. Reclamantele consideră că aceasta din urmă este ținută să aplice dispozițiile TFUE în materie de ajutoare de stat și nu poate să dea dovadă de inacțiune în examinarea unei plângeri prin care sunt denunțate ajutoare nelegale.


title: Cauza T-714/20: Acțiune introdusă la 3 decembrie 2020 – OL/Consiliul

text:
               8.2.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 44/50

      Acțiune introdusă la 3 decembrie 2020 – OL/Consiliul
      (Cauza T-714/20)
      (2021/C 44/73)
      Limba de procedură: spaniola

         Părțile

         Reclamant: OL (reprezentanți: J. Viñals Camallonga, J. Iriarte Ángel și E. Delage González, avocați)

         Pârât: Consiliul Uniunii Europene

         Concluziile

      Reclamantul solicită Tribunalului:

                  —

                  Anularea Deciziei 2014/145/PESC a Consiliului din 17 martie 2014 privind măsuri restrictive în raport cu acțiunile care subminează sau amenință integritatea teritorială, suveranitatea și independența Ucrainei, în redactarea sa actuală, în măsura în care se referă la reclamant sau îl poate afecta pe acesta.

                  —

                  anularea Regulamentului (UE) nr. 269/2014 al Consiliului din 17 martie 2014 privind măsuri restrictive în raport cu acțiunile care subminează sau amenință integritatea teritorială, suveranitatea și independența Ucrainei, în redactarea sa actuală, în măsura în care se referă la reclamant sau îl poate afecta pe acesta.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamantul invocă șapte motive.

                  1.

                  Primul motiv, întemeiat pe o eroare vădită de apreciere a faptelor pe care se bazează măsurile restrictive atacate, la momentul prelungirii acestora, având în vedere că ele au fost prelungite în privința reclamantului în lipsa unei baze factuale reale și a unui probatoriu real.

                  2.

                  Al doilea motiv, întemeiat pe încălcarea obligației de motivare, având în vedere că măsurile atacate nu prezintă o motivare corectă în privința reclamantului, ceea ce împiedică o organizare adecvată a apărării sale.

                  3.

                  Al treilea motiv, întemeiat pe încălcarea dreptului la libertatea de expresie, dat fiind că declarațiile, apelurile și manifestările care i se atribuie reclamantului ar rămâne acoperite de dreptul menționat.

                  4.

                  Al patrulea motiv, întemeiat pe încălcarea dreptului la protecție jurisdicțională efectivă în ceea ce privește motivarea actelor, pe lipsa unei baze faptice reale pentru motivele invocate de Consiliu și pe încălcarea dreptului la libertatea de expresie, a dreptului la apărare și a dreptului de proprietate, dat fiind că nu a fost respectată cerința furnizării unor dovezi reale și cerința motivării, cu ocazia prelungirii măsurilor atacate, ceea ce afectează celelalte drepturi.

                  5.

                  Al cincilea motiv, întemeiat pe încălcarea dreptului de proprietate în coroborare cu principiul proporționalității, în măsura în care dreptul menționat a fost limitat și, în plus, în mod disproporționat.

                  6.

                  Al șaselea motiv, întemeiat pe încălcarea principiului egalității de tratament, dat fiind că a fost afectată poziția comparabilă a reclamantului fără a exista un motiv în acest sens.

                  7.

                  Al șaptelea motiv, întemeiat pe un abuz de putere, întrucât există indicii obiective, precise și concordante care permit să se susțină că, impunând și prelungind măsurile de sancțiune, au fost urmărite scopuri diferite de cele susținute de Consiliu.


title: Cauza T-720/20: Acțiune introdusă la 9 decembrie 2020 – Perry Street Software/EUIPO – Toolstream (SCRUFFS)

text:
               8.2.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 44/51

      Acțiune introdusă la 9 decembrie 2020 – Perry Street Software/EUIPO – Toolstream (SCRUFFS)
      (Cauza T-720/20)
      (2021/C 44/74)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Perry Street Software, Inc. (New York, New York, Statele Unite) (reprezentanți: M. Hawkins, solicitor și T. Dolde, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Toolstream Ltd (Yeovil, Regatul Unit)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Titularul mărcii în litigiu: cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

         Marca în litigiu: înregistrarea internațională care desemnează Uniunea Europeană a mărcii verbale „SCRUFFS” – înregistrarea internațională care desemnează Uniunea Europeană nr. 1 171 590

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de declarare a nulității

         Decizia atacată: Decizia Camerei a patra de recurs a EUIPO din 29 septembrie 2020 în cauza R 550/2020-4

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                  obligarea EUIPO și a celeilalte părți din procedura în fața camerei de recurs (în cazul în care aceasta intervine în procedură) la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele invocate

                  —

                  Nerealizarea unei examinări complete și denaturarea faptelor și a elementelor de probă în temeiul articolului 72 alineatul (2) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului;

                  —

                  încălcarea articolului 59 alineatul (1) litera (a) coroborat cu articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului;

                  —

                  încălcarea articolului 59 alineatul (1) litera (a) coroborat cu articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.


title: Cauza T-723/20: Acțiune introdusă la 11 decembrie 2020 – Prigozhin/Consiliul

text:
               8.2.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 44/52

      Acțiune introdusă la 11 decembrie 2020 – Prigozhin/Consiliul
      (Cauza T-723/20)
      (2021/C 44/75)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

         Părțile

         Reclamant: Yevgeniy Viktorovich Prigozhin (Sankt Petersburg, Rusia) (reprezentant: M. Lewis, Solicitor)

         Pârât: Consiliul Uniunii Europene

         Concluziile

      Reclamantul solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea Regulamentului de punere în aplicare (UE) 2020/1481 al Consiliului din 14 octombrie 2020 privind punerea în aplicare a articolului 21 alineatul (2) din Regulamentul (UE) 2016/44 privind măsuri restrictive având în vedere situația din Libia (1) și a Deciziei de punere în aplicare (PESC) 2020/1483 a Consiliului din 14 octombrie 2020 privind punerea în aplicare a Deciziei (PESC) 2015/1333 privind măsuri restrictive având în vedere situația din Libia (2);

                  —

                  obligarea Consiliului la plata cheltuielilor de judecată efectuate de reclamant.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamantul invocă șapte motive.

                  1.

                  Primul motiv întemeiat pe săvârșirea de către Consiliu a unei erori vădite atunci când a considerat că fiecare dintre criteriile de includere a reclamantului pe lista persoanelor, entităților și organismelor care fac obiectul măsurilor restrictive având în vedere situația din Libia erau îndeplinite în cazul reclamantului. Reclamantul susține că Consiliul nu a identificat entitatea menționată cu numele Wagner Group, afirmă că nu are cunoștință despre o entitate cunoscută drept Wagner Group, că nu a avut nicio legătură cu o astfel de entitate și că nu a fost implicat în aceasta și nici nu a susținut-o.

                  2.

                  Al doilea motiv, prin care se invocă încălcarea de către Consiliu a obligației sale de motivare în adoptarea deciziei. Se susține că motivarea nu este corespunzătoare unor măsuri restrictive, nu menționează elementele de fapt și de drept și nu conține nicio referire concretă și specifică la informațiile precise cuprinse în dosarul relevant care să indice că decizia menționată a fost adoptată cu privire la reclamant.

                  3.

                  Al treilea motiv, prin care se invocă faptul că Consiliul nu a prezentat o motivare adecvată și justificată în mod corespunzător și a săvârșit erori vădite de apreciere prin adoptarea deciziei sale.

                  4.

                  Al patrulea motiv, prin care se invocă săvârșirea de către Consiliu a unui abuz de putere ca urmare a unor erori vădite de apreciere atunci când a decis să adopte decizia. Se susține că decizia de a impune măsuri restrictive în cazul reclamantului a fost luată cu unicul sau principalul scop de a îndeplini obiective politice, și nu pentru motivele prezentate.

                  5.

                  Al cincilea motiv, prin care se invocă încălcarea de către Consiliu a dreptului la apărare și a dreptului la protecție jurisdicțională efectivă ale reclamantului. Întrucât reclamantul susține că scopul deciziei era să urmărească obiective politice, contrar motivelor enunțate, el afirmă că avea dreptul să primească, dar nu i-au fost furnizate, toate documentele referitoare la adoptarea deciziei.

                  6.

                  Al șaselea motiv, întemeiat pe încălcarea de către Consiliu, în mod nejustificat și disproporționat, a drepturilor fundamentale ale reclamantului, inclusiv a dreptului de protecție a proprietății, a activităților economice și a dreptului la libera circulație.

                  7.

                  Al șaptelea motiv, întemeiat pe încălcarea de către Consiliu a principiului previzibilității actelor Uniunii. Potrivit reclamantului, caracterul vag al comportamentului reproșat acestuia, astfel cum a fost descris în expunerea de motive, face imposibilă pentru o persoană să știe de la ce acte ar trebui să se abțină pentru a evita impunerea de măsuri restrictive.

         (1)  JO 2020, L 341, p. 7.

         (2)  JO 2020, L 341, p. 16.


title: Cauza T-724/20: Acțiune introdusă la 14 decembrie 2020 – Senseon Tech/EUIPO – Accuride International (SENSEON)

text:
               8.2.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 44/53

      Acțiune introdusă la 14 decembrie 2020 – Senseon Tech/EUIPO – Accuride International (SENSEON)
      (Cauza T-724/20)
      (2021/C 44/76)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Senseon Tech Ltd (Londra, Regatul Unit) (reprezentanți: P. Andreottola și M. Li Trenta, avocați)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Accuride International Inc. (Santa Fe Springs, California, Statele Unite)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Solicitantul mărcii în litigiu: reclamanta

         Marca în litigiu: marca Uniunii Europene verbală SENSEON – cererea de înregistrare nr. 17 758 831

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție

         Decizia atacată: Decizia Camerei întâi de recurs a EUIPO din 30 septembrie 2020 în cauza R 2736/2019-1

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                  admiterea în întregime a acțiunii reclamantei împotriva deciziei atacate;

                  —

                  obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele invocate

                  —

                  eroare de apreciere a publicului relevant;

                  —

                  încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului în legătură cu stabilirea similitudinii produselor și serviciilor;

                  —

                  încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului în legătură cu evaluarea generală.