title: Cauza C-448/15: Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 8 martie 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Hof van beroep te Brussel – Belgia) – Belgische Staat/Wereldhave Belgium Comm. VA, Wereldhave International NV, Wereldhave NV [Trimitere preliminară — Societăți mamă și filiale ale acestora stabilite în state membre diferite — Regim fiscal comun aplicabil — Impozit pe profit — Directiva 90/435/CEE — Domeniu de aplicare — Articolul 2 litera (c) — Societate supusă impozitării, fără posibilitatea unei opțiuni sau exceptări — Cotă de impozitare egală cu zero]

text:
               8.5.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 144/8

         Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 8 martie 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Hof van beroep te Brussel – Belgia) – Belgische Staat/Wereldhave Belgium Comm. VA, Wereldhave International NV, Wereldhave NV
   (Cauza C-448/15) (1)

   ([Trimitere preliminară - Societăți mamă și filiale ale acestora stabilite în state membre diferite - Regim fiscal comun aplicabil - Impozit pe profit - Directiva 90/435/CEE - Domeniu de aplicare - Articolul 2 litera (c) - Societate supusă impozitării, fără posibilitatea unei opțiuni sau exceptări - Cotă de impozitare egală cu zero])
   (2017/C 144/09)
   Limba de procedură: neerlandeza

      Instanța de trimitere

   Hof van beroep te Brussel

      Părțile din procedura principală

      Apelant: Belgische Staat

      Intimați: Wereldhave Belgium Comm. VA, Wereldhave International NV, Wereldhave NV

      Dispozitivul

   Directiva 90/435/CEE a Consiliului din 23 iulie 1990 privind regimul fiscal comun care se aplică societăților mamă și filialelor acestora din diferite state membre trebuie interpretată în sensul că articolul 5 alineatul (1) din aceasta nu se opune reglementării unui stat membru în temeiul căreia se percepe un impozit pe veniturile din bunuri mobile cu privire la dividendele distribuite de o filială stabilită în acest stat membru către un organism de plasament colectiv cu caracter fiscal, stabilit într-un alt stat membru, care este supus impozitului pe profit la o cotă egală cu zero, cu condiția ca profitul acestuia să fie distribuit în integralitate către acționarii săi, întrucât un asemenea organism nu constituie o „societate dintr un stat membru”, în sensul acestei directive.

      (1)  JO C 363, 3.11.2015.


title: Cauza F-42/07: Ordonanța Tribunalului Funcției Publice (Camera întâi) din 28 septembrie 2011 — Prieto/Parlamentul European [Funcție publică — Funcționari — Numire — Concurs intern publicat înainte de 1 mai 2004 — Agent temporar înscris pe lista candidaților eligibili înainte de 1 mai 2006 — Încadrare în grad — Articolul 5 alineatul (4) și articolul 13 alineatul (1) din anexa XIII la statut — Indemnizație de secretariat — Acțiune în parte vădit inadmisibilă și în parte vădit nefondată]

text:
               19.11.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 340/39

         Ordonanța Tribunalului Funcției Publice (Camera întâi) din 28 septembrie 2011 — Prieto/Parlamentul European
   (Cauza F-42/07) (1)

   (Funcție publică - Funcționari - Numire - Concurs intern publicat înainte de 1 mai 2004 - Agent temporar înscris pe lista candidaților eligibili înainte de 1 mai 2006 - Încadrare în grad - Articolul 5 alineatul (4) și articolul 13 alineatul (1) din anexa XIII la statut - Indemnizație de secretariat - Acțiune în parte vădit inadmisibilă și în parte vădit nefondată)
   2011/C 340/79
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: Antonio Prieto (Bousval, Belgia) (reprezentant: É. Boigelot, avocat)

      Pârât: Parlamentul European (reprezentanți: inițial C. Burgos și K. Zejdová, ulterior K. Zejdová și N. B. Rasmussen, agenți)

      Obiectul

   Anularea deciziei din 9 iunie 2006 de numire a reclamantului, care era la momentul respectiv agent temporar cu gradul AST 3 și care a reușit la concursul intern C/348 pentru cariera C5-4, ca funcționar aflat în perioada de probă cu încadrarea în gradul AST 2, treapta 3

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea formulată de domnul Prieto.

               2.

               Fiecare parte suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 140, 23.6.2007, p. 47.


title: Cauza C-443/13: Hotărârea Curții (Camera a patra) din 13 noiembrie 2014 (cerere de decizie preliminară formulată de Unabhängiger Verwaltungssenat in Tirol – Austria) – Ute Reindl, reprezentant responsabil din punct de vedere penal al MPREIS Warenvertriebs GmbH/Bezirkshauptmannschaft Innsbruck (Trimitere preliminară – Apropierea legislațiilor în domeniul sănătății animale – Regulamentul (CE) nr. 2073/2005 – Anexa I – Criterii microbiologice aplicabile produselor alimentare – Salmonela în carnea proaspătă de pasăre – Nerespectare a criteriilor microbiologice constatată în etapa distribuției – Reglementare națională care sancționează un operator din sectorul alimentar care intervine doar în etapa vânzării cu amănuntul – Conformitate cu dreptul Uniunii – Caracterul efectiv, disuasiv și proporțional al sancțiunii)

text:
               19.1.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 16/6

      Hotărârea Curții (Camera a patra) din 13 noiembrie 2014 (cerere de decizie preliminară formulată de Unabhängiger Verwaltungssenat in Tirol – Austria) – Ute Reindl, reprezentant responsabil din punct de vedere penal al MPREIS Warenvertriebs GmbH/Bezirkshauptmannschaft Innsbruck
      (Cauza C-443/13) (1)

      (Trimitere preliminară - Apropierea legislațiilor în domeniul sănătății animale - Regulamentul (CE) nr. 2073/2005 - Anexa I - Criterii microbiologice aplicabile produselor alimentare - Salmonela în carnea proaspătă de pasăre - Nerespectare a criteriilor microbiologice constatată în etapa distribuției - Reglementare națională care sancționează un operator din sectorul alimentar care intervine doar în etapa vânzării cu amănuntul - Conformitate cu dreptul Uniunii - Caracterul efectiv, disuasiv și proporțional al sancțiunii)
      (2015/C 016/08)
      Limba de procedură: germana

         Instanța de trimitere

      Unabhängiger Verwaltungssenat in Tirol

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: Ute Reindl, reprezentant responsabil din punct de vedere penal al MPREIS Warenvertriebs GmbH

         Pârâtă: Bezirkshauptmannschaft Innsbruck

         Dispozitivul

                  1)

                  Punctul 1 din partea E din anexa II la Regulamentul (CE) nr. 2160/2003 al Parlamentului European și al Consiliului din 17 noiembrie 2003 privind controlul salmonelei și al altor agenți zoonotici specifici, prezenți în rețeaua alimentară, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (UE) nr. 1086/2011 al Comisiei din 27 octombrie 2011, trebuie interpretat în sensul că carnea proaspătă de pasăre care provine de la populațiile animale enumerate în anexa I la acest regulament trebuie să îndeplinească criteriul microbiologic menționat la rândul 1.28 din capitolul 1 din anexa I la Regulamentul (CE) nr. 2073/2005 al Comisiei din 15 noiembrie 2005 privind criteriile microbiologice pentru produsele alimentare, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul nr. 1086/2011, în toate stadiile de distribuție, inclusiv în cel al vânzării cu amănuntul.

                  2)

                  Dreptul Uniunii, în special Regulamentul (CE) nr. 178/2002 al Parlamentului European și al Consiliului din 28 ianuarie 2002 de stabilire a principiilor și a cerințelor generale ale legislației alimentare, de instituire a Autorității Europene pentru Siguranța Alimentară și de stabilire a procedurilor în domeniul siguranței produselor alimentare și Regulamentul nr. 2073/2005, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul nr. 1086/2011, trebuie interpretat în sensul că nu se opune, în principiu, unei reglementări naționale precum cea în discuție în litigiul principal, care sancționează un operator din sectorul alimentar, ale cărui activități se situează exclusiv în etapa distribuției pentru introducerea pe piață a unui produs alimentar, ca urmare a nerespectării criteriului microbiologic menționat la rândul 1.28 din capitolul 1 din anexa I la Regulamentul nr. 2073/2005. Revine instanței naționale sarcina de a aprecia dacă sancțiunea în discuție în litigiul principal corespunde principiului proporționalității menționat la articolul 17 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 178/2002.

         (1)  JO C 344, 23.11.2013.


title: Cauza C-213/08: Ordonanța președintelui Curții din 26 martie 2009 — Comisia Comunităților Europene/Regatul Spaniei

text:
               12.9.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 220/30

         Ordonanța președintelui Curții din 26 martie 2009 — Comisia Comunităților Europene/Regatul Spaniei
   (Cauza C-213/08) (1)

   2009/C 220/58

      Limba de procedură: spaniola

   Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 197, 2.8.2008


title: Cauza T-518/12: Ordonanța Tribunalului din 10 martie 2014 – Spirlea/Comisia ( „Acțiune în anulare  — Sănătate publică  — Decizie de încheiere a unei proceduri în cadrul proiectului EU Pilot  — Clasare a unei plângeri  — Neinițierea unei proceduri în constatarea neîndeplinirii obligațiilor  — Inadmisibilitate” )

text:
               5.5.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 135/38

         Ordonanța Tribunalului din 10 martie 2014 – Spirlea/Comisia
   (Cauza T-518/12) (1)

   ((„Acțiune în anulare - Sănătate publică - Decizie de încheiere a unei proceduri în cadrul proiectului EU Pilot - Clasare a unei plângeri - Neinițierea unei proceduri în constatarea neîndeplinirii obligațiilor - Inadmisibilitate”))
   2014/C 135/48
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamanți: Darius Nicolai Spirlea (Capezzano Pianore, Italia) și Mihaela Spirlea (Capezzano Pianore) (reprezentanți: V. Foerster și T. Pahl, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: A. Sipos și G. Wilms, agenți)

      Intervenient în susținerea pârâtei: Regatul Spaniei (reprezentanţi: inițial S. Centeno Huerta, ulterior J. García-Valdecasas Dorrego, abogados del Estado)

      Obiectul

   Cerere de anulare a deciziei Comisiei de încheiere a procedurii EU Pilot 2070/11/SNCO, astfel cum este menționată în scrisoarea din 27 septembrie 2012, adresată reclamanților cu referința SANCO/A2/AM/kva (2012) 1245353

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea ca inadmisibilă.

               2)

               Darius Nicolai Spirlea și Mihaela Spirlea suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de Comisia Europeană.

               3)

               Regatul Spaniei suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 32, 2.2.2013.


title: Cauza T-1/08 INTP: Hotărârea Tribunalului din 18 septembrie 2015 – Buczek Automotive/Comisia („Procedură — Interpretarea unei hotărâri”)

text:
               18.1.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 16/27

         Hotărârea Tribunalului din 18 septembrie 2015 – Buczek Automotive/Comisia
   (Cauza T-1/08 INTP) (1)

   ((„Procedură - Interpretarea unei hotărâri”))
   (2016/C 016/32)
   Limba de procedură: polona

      Părțile

      Reclamantă: Buczek Automotive sp. z o.o. (Sosnowiec, Polonia) (reprezentant: J. Jurczyk, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: K. Herrmann, A. Stobiecka-Kuik și T. Maxian Rusche, agenți)

      Intervenientă în susținerea reclamantei: Republica Polonă (reprezentant: A. Jasser, agent)

      Obiectul

   Cerere de interpretare a Hotărârii din 17 mai 2011, Buczek Automotive/Comisia (T-1/08, Rep., EU:T:2011:216)

      Dispozitivul

               1)

               Punctul 1 al dispozitivului Hotărârii din 17 mai 2011, Buczek Automotive/Comisia (T-1/08, Rep., EU:T:2011:216), trebuie interpretat în sensul că articolul 1 din Decizia 2008/344/CE a Comisiei din 23 octombrie 2007 privind ajutorul de stat C 23/06 (ex NN 35/06) acordat de Polonia producătorului de oțel Technologie Buczek este anulat cu efecte erga omnes.

               2)

               Obligă Comisia Europeană la plata cheltuielilor de judecată.

               3)

               Originalul prezentei hotărâri se anexează originalului hotărârii interpretate, pe marginea căreia se face mențiune despre prezenta hotărâre.

      (1)  JO C 64, 8.3.2008.


title: Alegerea președinților camerelor

text:
               20.11.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 317/2

         Alegerea președinților camerelor
   2010/C 317/03
   Fiind întruniți la 5 octombrie 2010, judecătorii Curții de Justiție i-au ales, în temeiul articolului 10 alineatul (1) al doilea paragraf din Regulamentul de procedură, pe domnii Kasel, Arabadjiev, Šváby și Schiemann drept președinți ai camerei a cincea, a șasea, a șaptea și respectiv a opta, care judecă în complet de trei judecători, pentru o perioadă de un an care expiră la 6 octombrie 2011.


title: Cauza C-193/07: Acțiune introdusă la 5 aprilie 2007 — Comisia Comunităților Europene/Republica Polonă

text:
               25.8.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 199/14

         Acțiune introdusă la 5 aprilie 2007 — Comisia Comunităților Europene/Republica Polonă
   (Cauza C-193/07)
   (2007/C 199/25)
   Limba de procedură: poloneza
   Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: D. Recchia și K. Herrmann, agenți)

      Pârâtă: Republica Polonă
   Concluziile reclamantei

               —

               constatarea faptului că, întrucât nu a adoptat măsurile adecvate pentru a evita o deteriorare a habitatelor și perturbări semnificative ale speciilor în ASP Puszcza Augustowska, PLB 200002, în cadrul procedurilor de aprobare a ocolirii orașului Augustów, situat în nord-estul teritoriului său, Republica Polonă nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 6 alineatul (2) și al articolului 7 din Directiva 92/43/CEE privind conservarea habitatelor naturale și a speciilor de faună și floră sălbatică (1);

               —

               constatarea faptului că, întrucât nu a supus investiția pentru proiectul rutier de ocolire a orașului Wasilków, situat în nord-estul teritoriului său, unei evaluări corespunzătoare a efectelor proiectului asupra ASP Puszcza Knyszyńska, PLB 200003, întrucât a aprobat această investiție în pofida efectului său negativ asupra integrității ariei în cauză și întrucât a început realizarea acestei investiții, Republica Polonă nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 6 alineatul (3) și al articolului 7 din Directiva 92/43/CEE privind conservarea habitatelor naturale și a speciilor de faună și floră sălbatică;

               —

               constatarea faptului că, întrucât a propus executarea proiectului de împădurire ca măsură compensatorie pentru pierderea ariei Puszcza Augustowska, PLB 200002, asupra ariei care trebuie să fie propusă ca sit de importanță comunitară conform Directivei 92/43/CEE („Pojezierze Sejneńskie”, PLH 200007, cu o suprafață totală de 7 456,9 ha), Republica Polonă a încălcat Directiva 92/43/CEE privind conservarea habitatelor naturale și a speciilor de faună și floră sălbatică, în lumina hotărârilor pronunțate de Curte în cauzele C-117/03, Dragaggi, și C-244/05, Bund Naturschutz;

               —

               constatarea faptului că, întrucât a aprobat distrugerea habitatelor Puszcza Augustowska în interiorul unei arii care trebuie să fie propusă ca sit de importanță comunitară conform Directivei 92/43/CEE (Ostoja Augustowska PLH 200005) în cadrul construirii proiectului rutier de ocolire a orașului Augustów, situat în nord-estul teritoriului său, Republica Polonă a încălcat Directiva 92/43/CEE privind conservarea habitatelor naturale și a speciilor de faună și floră sălbatică, în lumina hotărârilor pronunțate de Curte în cauzele C-117/03, Dragaggi, și C-244/05, Bund Naturschutz.

               —

               obligarea Republicii Polone la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   Prezenta cerere privește aplicarea necorespunzătoare a Directivelor 79/409/CEE (2) (Păsări) și 92/43/CEE (Habitate). Directiva Habitate urmărește să creeze o rețea ecologică europeană coerentă, cu scopul de a favoriza menținerea, chiar restabilirea, într-o stare de conservare favorabilă, a habitatelor naturale, precum și a faunei și a florei sălbatice pe teritoriul statelor membre. Pentru a atinge acest obiectiv, se prevede în special desemnarea unor arii speciale de conservare (denumite în continuare „ASC”). Articolul 6 alineatul (2) din directiva menționată impune statelor membre să ia măsurile necesare pentru a evita, prin toate actele lor, deteriorarea sitului, precum și perturbarea semnificativă a speciilor pentru care a fost desemnat situl respectiv, în timp ce alineatul (3) prevede obligația statelor membre de a supune orice plan sau proiect care nu are o legătură directă cu sau nu este necesar pentru gestionarea sitului, dar care ar putea afecta în mod semnificativ aria, unei evaluări corespunzătoare a efectelor asupra sitului, în funcție de obiectivele de conservare ale acestuia din urmă.
   Polonia este în curs de a realiza două proiecte rutiere de ocolire a orașelor Augustów și Wasilków în interiorul siturilor protejate în sensul directivelor menționate anterior, cu încălcarea articolului 6 alineatele (2) și (3), coroborat cu articolul 7 din directiva Habitate, în ceea ce privește două arii speciale de protejare (ASP) și cu încălcarea regimului de protecție care rezultă din jurisprudența „Dragaggi” (C-117/03) și „Bund Naturschutz” (C-244/05) în ceea ce privește un potențial sit de importanță comunitară (SIC). În plus, Polonia a propus o măsură compensatorie pentru pierderile ecologice suferite din cauza realizării proiectului de ocolire a orașului Augustów, ce urmează să fie realizat pe un potențial sit de importanță comunitară (SIC), care riscă să aducă atingere caracteristicilor ecologice ale acestui sit.

      În ceea ce privește proiectul rutier de ocolire a orașului Augustów, ruta este prevăzută să traverseze ASP Puszcza Augustowska și potențialul SIC Ostoja Augustowska. ASP găzduiește 41 de specii de păsări enumerate în anexa I la directiva Păsări, în timp ce situl Ostoja Augustowska găzduiește 21 de tipuri de habitate enumerate în anexa I la directiva Habitate. În plus, acest din urmă sit adăpostește nouă specii de animale și opt specii de plante citate în anexa II la directiva Habitate, printre care o specie prioritară, și anume lupul. Situl Ostoja Augustowska îndeplinește ansamblul criteriilor ecologice din anexa III la directiva Habitate pentru a fi propus și ulterior clasificat drept SIC în temeiul respectivei directive.
   În ceea ce privește regimul aplicabil acestui proiect și efectelor sale asupra ASP, trebuie remarcat că procedura sa de autorizare a fost declanșată înainte de data aderării Poloniei. Comisia consideră, în conformitate cu cele hotărâte în cauza C-209/04 (Comisia/Austria), că prevederile articolului 6 alineatele (3) și (4) din directiva Habitate nu sunt aplicabile. În același timp, prevederile materiale ale aceleiași directive, în special articolul 6 alineatul (2), sunt aplicabile din momentul aderării. În ceea ce privește același proiect și efectele sale asupra potențialului SIC, Comisia consideră că regimul lor juridic nu se distinge de cel indicat în hotărârile „Dragaggi” și „Bund Naturschutz”, menționate anterior, cerințele de protecție fiind identice. În plus, acest regim se aplică din momentul aderării Poloniei la Uniunea Europeană întrucât este vorba de obligații substanțiale având legătură cu obiectivul directivei Habitate; ipoteza contrară ar conduce la rezultatul că statele membre nu ar fi legate de obiectivele directivei în ceea ce privește proiectele pentru care procedura de autorizare a fost declanșată înainte de data aderării.
   Proiectul în cauză deteriorează habitatele, perturbă speciile pentru care a fost creată ASP și nu constituie o măsură aptă să ocrotească interesul potențialului SIC la nivel național. Proiectul va cauza daune ireversibile și va conduce la deteriorarea ecosistemului unic și excepțional care este cel al văii râului Rospuda în ceea ce privește efectele asupra păsărilor și asupra habitatelor și a speciilor care merită protecție în sensul Directivelor 79/409/CEE și 92/43/CEE. Trebuie constatat că, în cadrul evaluării efectelor proiectului de ocolire a orașului Augustów asupra ariilor Natura 2000, autoritățile poloneze nu au luat în considerare în mod corespunzător soluțiile alternative. Întrucât nu au demonstrat absența soluțiilor alternative, autoritățile poloneze nu pot să se prevaleze de un interes public major cu scopul de a aproba proiectul în cauză.

      În ceea ce privește proiectul rutier de ocolire a orașului Wasilków, ruta este prevăzută să traverseze ASP Puszcza Knyszyńska care găzduiește 37 de specii de păsări citate în anexa I la directiva Păsări. Procedura de autorizare a fost declanșată după aderarea Poloniei la Uniunea Europeană; este vorba așadar de un proiect căruia i se aplică prevederile procedurale conținute în articolul 6 alineatele (3) și (4). Evaluarea efectelor care a fost realizată pentru acest proiect este defectuoasă din mai multe puncte de vedere și nu constituie o evaluare corespunzătoare a efectelor în temeiul articolului 6 alineatul (3) din directiva Habitate. În plus, trebuie subliniat de asemenea că autoritățile poloneze nu au prezentat Comisiei soluții alternative de ocolire a orașului Wasilków și că acestea nu au abordat problema măsurilor compensatorii privind aria care va fi distrusă de această rută de ocolire.
   Lucrările au început deja, în special tăierea copacilor a avut deja loc.

      Proiectul de împădurire ce urmează să fie realizat în potențialul SIC

         Pojezierze Sejneńskie

      ca măsură compensatorie pentru pierderile ecologice suferite de siturile afectate de proiectul de ocolire a orașului Augustów nu numai că nu compensează pierderile ecologice, ci, în plus, ar implica efecte negative asupra potențialului SIC. Situl, care găzduiește mai multe tipuri de habitate prioritare din anexa I la directiva Habitate, îndeplinește ansamblul criteriilor ecologice din anexa III pentru a fi propus și apoi clasificat drept SIC în temeiul respectivei directive. În plus, situl adăpostește șase specii de animale și șase specii de plante din anexa II la directiva Habitate, printre care o specie prioritară, și anume lupul. O parte din suprafața habitatului prioritar Pajiști calcaroase pe nisipuri xerice (aproximativ 17 hectare), precum și habitatele a două specii de plante din anexa II (Pulsatilla patens și Thesium ebracteatum) vor fi despădurite în cadrul măsurilor avute în vedere pentru a compensa daunele cauzate habitatelor de păsări prin construirea proiectului de ocolire a orașului Augustów.
   Autoritățile poloneze și-au exprimat dorința de a finaliza acest proiect de împădurire cel târziu până la sfârșitul lunii iunie anul curent. Comisia solicită Curții să dispună suspendarea sau neînceperea lucrărilor până la pronunțarea hotărârii în cauza principală.

      (1)  JO L 206, 22.7.1992, p. 7.

      (2)  Directiva 79/409/CEE a Consiliului din 2 aprilie 1979 privind conservarea păsărilor sălbatice, JO L 103, 25.4.1979, p. 1.


title: Cauza C-437/07: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 13 noiembrie 2008 — Comisia Comunităților Europene/Republica Italiană (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Contracte de achiziții publice — Proiectarea și realizarea unei linii de tramvai orășenești — Contract de achiziții publice de lucrări — Atribuire prin intermediul unei proceduri având ca obiect atribuirea unei concesiuni de lucrări publice — Încălcarea Directivei 93/37)

text:
               10.1.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 6/8

         Hotărârea Curții (Camera a treia) din 13 noiembrie 2008 — Comisia Comunităților Europene/Republica Italiană
   (Cauza C-437/07) (1)

   (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru - Contracte de achiziții publice - Proiectarea și realizarea unei linii de tramvai orășenești - Contract de achiziții publice de lucrări - Atribuire prin intermediul unei proceduri având ca obiect atribuirea unei concesiuni de lucrări publice - Încălcarea Directivei 93/37)
   (2009/C 6/13)
   Limba de procedură: italiana
   Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: C. Zadra și D. Kukovec, agenți)

      Pârâtă: Republica Italiană (reprezentanți: I. Braguglia și G. Fiengo, agenți)
   Obiectul
   Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Încălcarea articolelor 43 CE și 49 CE și a articolelor 7 și 11 din Directiva 93/37/CEE a Consiliului din 14 iunie 1993 privind coordonarea procedurilor de atribuire a contractelor de achiziții publice de lucrări (JO L 199, p. 54) — Încălcarea principiilor transparenței și nediscriminării — Lucrări publice realizate prin intermediul unei „finanțări de proiect”
   Dispozitivul

               1)

               Prin atribuirea de către Comune di L'Aquila a unui contract de achiziții publice de lucrări privind proiectarea și realizarea unei linii de tramvai pe roți pentru transportul public în comun în acest oraș, prin intermediul altei proceduri decât cele prevăzute pentru atribuirea contractelor de achiziții publice de lucrări de Directiva 93/37/CEE a Consiliului din 14 iunie 1993 privind coordonarea procedurilor de atribuire a contractelor de achiziții publice de lucrări, Republica Italiană nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul acestei directive.

               2)

               Obligă Republica Italiană la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 297, 8.12.2007.


title: Cauza C-353/15: Ordonanța Curții (Camera a șaptea) din 24 mai 2016 (cerere de decizie preliminară formulată de Corte di Appello di Bari – Italia) – Leonmobili Srl, Gennaro Leone/Homag Holzbearbeitungssysteme GmbH și alții (Trimitere preliminară — Regulamentul (CE) nr. 1346/2000 — Articolul 3 alineatele (1) și (2) — Proceduri de insolvență — Competență internațională — Centrul intereselor principale ale debitorului — Transferul sediului statutar al unei societăți într – un alt stat membru — Lipsa unui sediu în statul membru de origine — Prezumție potrivit căreia centrul intereselor principale este locul noului sediu statutar — Proba contrară)

text:
               5.9.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 326/4

         Ordonanța Curții (Camera a șaptea) din 24 mai 2016 (cerere de decizie preliminară formulată de Corte di Appello di Bari – Italia) – Leonmobili Srl, Gennaro Leone/Homag Holzbearbeitungssysteme GmbH și alții
   (Cauza C-353/15) (1)

   ((Trimitere preliminară - Regulamentul (CE) nr. 1346/2000 - Articolul 3 alineatele (1) și (2) - Proceduri de insolvență - Competență internațională - Centrul intereselor principale ale debitorului - Transferul sediului statutar al unei societăți într – un alt stat membru - Lipsa unui sediu în statul membru de origine - Prezumție potrivit căreia centrul intereselor principale este locul noului sediu statutar - Proba contrară))
   (2016/C 326/05)
   Limba de procedură: italiana

      Instanța de trimitere

   Corte di Appello di Bari

      Părțile din procedura principală

      Apelanți: Leonmobili Srl, Gennaro Leone

      Intimate: Homag Holzbearbeitungssysteme GmbH, Curatela del Fallimento Leonmobili Srl, ICO Srl, Arturo Salice SpA, Grafiche Ricciarelli di Ricciarelli Bernardino, Deutsche Bank SpA, Fida Srl, Elica SpA

      Dispozitivul

   Articolul 3 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 1346/2000 al Consiliului din 29 mai 2000 privind procedurile de insolvență, trebuie interpretat în sensul că în împrejurarea în care sediul statutar al unei societăți a fost transferat dintr-un stat membru în alt stat membru, instanța sesizată după acest transfer cu o cerere de deschidere a procedurii de insolvență în statul membru de origine nu poate să înlăture prezumția potrivit căreia centrul intereselor principale ale acestei societăți este situat la locul noului sediu statutar și să considere că, la data la care a fost sesizată, centrul acestor interese era în continuare în acest stat membru de origine, deși această societate nu mai are un sediu acolo, decât dacă din alte elemente obiective și care pot fi verificate de terți rezultă că totuși centrul efectiv de conducere și de control al societății respective, precum și al administrării intereselor sale mai era încă în acel stat membru la această dată.

      (1)  JO C 302, 14.9.2015.


title: Cauza F-53/15: Acțiune introdusă la 8 aprilie 2015 – ZZ/Curtea de Justiție

text:
               8.6.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 190/39

         Acțiune introdusă la 8 aprilie 2015 – ZZ/Curtea de Justiție
   (Cauza F-53/15)
   (2015/C 190/47)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: ZZ (reprezentanți: S. Orlandi, T. Martin, avocați)

      Pârâtă: Curtea de Justiție a Uniunii Europene

      Obiectul și descrierea litigiului

   Anularea Deciziei AHCC de stabilire a drepturilor reclamantului la rambursarea cheltuielilor de călătorie anuale începând cu anul 2014, în temeiul articolului 8 din anexa VII din Statutul funcționarilor, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul nr. 1023/2013 al Parlamentului și al Consiliului din 22 octombrie 2013 de modificare a Statutului funcționarilor și a RCA.

      Concluziile reclamantului

               —

               declararea articolului 8 din anexa VII la Statut ca nelegal și inaplicabil,

               —

               anularea deciziei de stabilire a cuantumului cheltuielilor de călătorie anuale acordat reclamantului pentru anul 2014,

               —

               obligarea Curții de Justiție la plata cheltuielilor de judecată.


title: Cauza T-570/13: Hotărârea Tribunalului din 28 ianuarie 2016 – Agriconsulting Europe/Comisia („Contracte de achiziții publice de servicii — Procedură de cerere de ofertă — Asistență tehnică operațională în vederea stabilirii și a gestionării unui mecanism de rețea pentru punerea în aplicare a parteneriatului european pentru inovare «Productivitatea și dezvoltarea durabilă a agriculturii» — Respingerea ofertei unui ofertant — Atribuirea contractului unui alt ofertant — Ofertă anormal de mică — Răspundere extracontractuală”)

text:
               14.3.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 98/31

         Hotărârea Tribunalului din 28 ianuarie 2016 – Agriconsulting Europe/Comisia
   (Cauza T-570/13) (1)

   ((„Contracte de achiziții publice de servicii - Procedură de cerere de ofertă - Asistență tehnică operațională în vederea stabilirii și a gestionării unui mecanism de rețea pentru punerea în aplicare a parteneriatului european pentru inovare «Productivitatea și dezvoltarea durabilă a agriculturii» - Respingerea ofertei unui ofertant - Atribuirea contractului unui alt ofertant - Ofertă anormal de mică - Răspundere extracontractuală”))
   (2016/C 098/40)
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Reclamantă: Agriconsulting Europe SA (Bruxelles, Belgia) (reprezentant: R. Sciaudone, avocat)

      Pârât: Comisia Europeană (reprezentanți: L. Cappelletti și L. Di Paolo, agenți)

      Obiectul

   Cerere de reparare a prejudiciilor pretins suferite din cauza neregularităților care ar fi fost săvârșite de Comisie în cadrul cererii de ofertă „Constituirea unui mecanism de rețea pentru punerea în aplicare a parteneriatului european pentru inovare «Productivitatea și dezvoltarea durabilă a agriculturii»” (AGRI 2012 PEI 01)

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Agriconsulting Europe SA suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de Comisia Europeană.

      (1)  JO C 367, 14.12.2013.


title: Cauza C-497/14: Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunale ordinario di Torino (Italia) la 17 noiembrie 2014 – Procedură penală împotriva Stefano Burzio

text:
               2.2.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 34/8

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunale ordinario di Torino (Italia) la 17 noiembrie 2014 – Procedură penală împotriva Stefano Burzio
   (Cauza C-497/14)
   (2015/C 034/08)
   Limba de procedură: italiana

      Instanța de trimitere

   Tribunale ordinario di Torino

      Partea din procedura principală

   Stefano Burzio

      Întrebarea preliminară

   Dacă în sensul articolului 4 din [Protocolul nr. 7 la Convenția pentru apărarea drepturilor omului și a libertăților fundamentale] și al articolului 50 din [Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene], sunt compatibile cu dreptul Uniunii prevederile [articolului 10a din Decretul legislativ nr. 74 din 10 martie 2000] în măsura în care permit ca o persoană, față de care a fost deja impusă (prin aplicarea unei suprataxe) o sancțiune administrativă irevocabilă [în temeiul articolului 13 alineatul 1 din Decretul legislativ nr. 471 din 18 decembrie 1997], să fie judecată pentru o infracțiune săvârșită în legătură cu același fapt (neplata reținerilor).


title: Cauza T-485/12: Acțiune introdusă la 9 noiembrie 2012 — Grupo Bimbo/OAPI (SANISSIMO)

text:
               26.1.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 26/54

         Acțiune introdusă la 9 noiembrie 2012 — Grupo Bimbo/OAPI (SANISSIMO)
   (Cauza T-485/12)
   2013/C 26/109
   Limba de procedură: spaniola

      Părțile

      Reclamant: Grupo Bimbo, SAB de CV (México, Mexic) (reprezentant: N. Fernández Fernández-Pacheco, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Concluziile

   Reclamantul solicită Tribunalului să constate că prin depunerea cererii sale introductive împreună cu înscrisurile care o însoțesc s-a formulat în termen și conform cerințelor legale o acțiune împotriva Deciziei Camerei a doua de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne din 29 august 2012, pronunțată în cauza R 1218/2011-2 și, la finalizarea procedurii, să pronunțe o hotărâre de anulare a deciziei menționate cu obligarea expresă a Oficiului la plata cheltuielilor de judecată și să dispună, în consecință, înregistrarea mărcii comunitare SANISSIMO cu nr. 9.274.119.

      Motivele și principalele argumente

      Marca comunitară vizată: marca verbală „SANISSIMO” pentru produse din clasele 29 și 30 — cerere de înregistrare a mărcii comunitare nr. 9.274.119.

      Decizia examinatorului: respinge cererea.

      Decizia camerei de recurs: respinge calea de atac.

      Motivele invocate: încălcarea articolului 7 alineatul (1) literele (b) și (c) din Regulamentul nr. 207/2009; încălcarea articolului 7 alineatul (3) din Regulamentul nr. 207/2009.


title: Cauza C-473/09 P: Recurs introdus la 26 noiembrie 2009 de Territorio Histórico de Guipúzcoa — Diputación Foral de Guipúzcoa împotriva Hotărârii Tribunalului de Primă Instanță (Camera a cincea extinsă) pronunțate la 9 septembrie 2009 în cauzele conexate T-227/01 — T-229/01 și T-265/01, T-266/01 și T-270/01, Territorio Histórico de Álava — Diputación Foral de Álava și Comunidad Autónoma del País Vasco — Gobierno Vasco și alții/Comisia Comunităților Europene

text:
               13.2.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 37/14

         Recurs introdus la 26 noiembrie 2009 de Territorio Histórico de Guipúzcoa — Diputación Foral de Guipúzcoa împotriva Hotărârii Tribunalului de Primă Instanță (Camera a cincea extinsă) pronunțate la 9 septembrie 2009 în cauzele conexate T-227/01 — T-229/01 și T-265/01, T-266/01 și T-270/01, Territorio Histórico de Álava — Diputación Foral de Álava și Comunidad Autónoma del País Vasco — Gobierno Vasco și alții/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza C-473/09 P)
   2010/C 37/15
   Limba de procedură: spaniola

      Părțile

      Recurent: Territorio Histórico de Guipúzcoa — Diputación Foral de Guipúzcoa (reprezentanți: I. Sáenz-Cortabarría Fernández și M. Morales Isasi, avocați)

      Celelalte părți în proces: Comunidad Autónoma del País Vasco — Gobierno Vasco, Territorio Histórico de Vizcaya — Diputación Foral de Vizcaya, Territorio Histórico de Álava — Diputación Foral de Álava, Confederación Empresarial Vasca (Confebask), Cámara Oficial de Comercio, Industria y Navegación de Vizcaya, Cámara Oficial de Comercio e Industria de Álava, Cámara Oficial de Comercio, Industria y Navegación de Guipúzcoa, Comisia Comunităților Europene și Comunidad Autónoma de la Rioja

      Concluziile recurentului

               —

               Declararea admisibilității și temeiniciei recursului;

               —

               anularea hotărârii atacate;

               —

               admiterea acțiunii prezentate în primă instanță, concret, cererea subsidiară de anulare a articolului 3 din decizia atacată;

               —

               în subsidiar, trimiterea cauzei la Tribunalul de Primă Instanță și, în acest caz, obligarea acestuia la administrarea probei respinse;

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată efectuate în procedurile primă instanță și în recurs și obligarea intervenientei, Comunidad Autónoma de la Rioja, la plata cheltuielilor de judecată efectuate în primă instanță.

      Motivele și principalele argumente

               1.

               Eroare de drept, prin faptul că TPI a apreciat că, în cazul concret, nu există circumstanțe excepționale care justifică încrederea legitimă în legalitatea dispoziției fiscale în litigiu care împiedică dispunerea recuperării ajutoarelor în conformitate cu articolul 14 alineatul (1) din Regulamentul nr. 659/1999 (1) în legătură cu principiul protecției încrederii legitime. Denaturarea condițiilor dezbaterii în instanță și încălcarea principiului contradictorialității. Încălcarea jurisprudenței privind motivarea. Eroare de drept prin nerespectarea de către TPI a normelor de procedură privind aprecierea elementelor de probă întrucât nu a ținut cont de conținutul material al anumitor documente din dosar.
               Nici diferența formală dintre dispoziția fiscală în litigiu și dispoziția care face obiectul Deciziei 93/337 (2), nici faptul că ar fi fost posibilă motivarea de către Comisie a criteriului de selectivitate în alt mod decât cel care figurează în mod explicit în Decizia 93/337, nici declarația de incompatibilitate care figurează în Decizia 93/337 nu constituie motive de drept suficiente pentru ca TPI să nu aprecieze existența unei circumstanțe excepționale care, ca atare sau împreună cu alte circumstanțe prezente în speță, împiedică Comisia să dispună recuperarea ajutoarelor la care se referă decizia atacată.
               Întrucât a considerat că dispozițiile în litigiu în cauzele conexate T-30/01-T-32/01 și T-86/02-T-88/02 nu sunt analoge dispoziției fiscale în litigiu din motive de tehnică fiscală și de amplitudine a avantajelor, TPI a denaturat condițiile dezbaterii între părțile în litigiu, a ignorat principiul contradictorialității și a săvârșit, mai mult, o încălcare vădită a jurisprudenței determinate privind motivarea.
               TPI a săvârșit o eroare de drept întrucât a considerat că atitudinea Comisiei în privința exercițiului fiscal și/sau a creditului fiscal din 1993 — astfel cum rezultă din documentația hotărârilor, care nu a fost administrată de TPI, încălcând normele de procedură — nu constituie o circumstanță excepțională care ar fi putut justifica încrederea legitimă în legalitatea dispoziției fiscale în litigiu care să împiedice recuperarea ajutoarelor în temeiul articolului 14 alineatul (1) din Regulamentul nr. 659/1999 ca fiind contrară principiului protecției încrederii legitime.

               2.

               Eroare de drept, întrucât TPI a încălcat articolul 14 alineatul (1) din Regulamentul nr. 659/1999 în legătură cu principiul proporționalității, care împiedică dispunerea recuperării ajutoarelor pentru investiții care nu depășesc limitele maxime pentru ajutoare regionale.
               TPI a încălcat principiul general al proporționalității întrucât nu a apreciat că a fost săvârșită de către Comisie o încălcare a acestui principiu atunci când a impus recuperarea tuturor sumelor acordate în legătură cu creditul fiscal de 45 % din investiții, iar nu numai a celor care depășesc limita maximă a ajutorului regional în Țara Bascilor.

               3.

               Eroare de drept prin faptul că TPI nu a respectat normele de procedură în materia administrării probelor și a decis să nu admită proba propusă de reclamant privind prezentarea anumitor documente ale Comisiei care, în lumina argumentelor utilizate de TPI pentru a respinge concluziile reclamantului, se dovedește esențială pentru apărarea intereselor sale. Încălcarea dreptului la un proces echitabil, a principiului egalității armelor și a dreptului la apărare.
               Întrucât nu a administrat proba solicitată, TPI a încălcat dreptul fundamental la un proces echitabil al reclamantului, întrucât a respins administrarea unei probe care se dovedește esențială pentru reclamant, încălcând astfel dreptul său la apărare, în măsura în care cererea sa a fost respinsă cu argumentul că nu a făcut dovada exact a faptului pe care pretindea să îl dovedească cu proba care nu a fost administrată: și anume, dacă nu reprezintă poziția explicită definitivă a Comisiei cu privire la plângerea din 1994 împotriva dispozițiilor fiscale din 1993 (inclusiv creditul fiscal), care sunt dispoziții identice în esență cu măsura în litigiu, cel puțin atitudinea Comisiei ar constitui o circumstanță excepțională în măsura în care o astfel de atitudine ar fi determinat încrederea legitimă în legalitatea dispozițiilor fiscale din 1993, ceea ce a condus la adoptarea dispoziției fiscale în litigiu.

      (1)  al Consiliului din 22 martie 1999 de stabilire a normelor de aplicare a articolului 93 din Tratatul CE (JO L 83, p. 1, Ediție specială, 08/vol. 1, p. 41).

      (2)  a Comisiei din 10 mai 1993 privind o schemă de ajutoare fiscale pentru investiții în Țara Bascilor (JO L 134, p. 25).


title: Cauza C-519/10: Ordonanța Curții (Camera a șaptea) din 18 noiembrie 2011 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Tribunale di Bari — Italia) — Giovanni Colapietro/Ispettorato Centrale Repressioni Frodi [Trimitere preliminară — Articolul 92 alineatul (1), articolul 103 alineatul (1) și articolul 104 alineatul (3) al doilea paragraf din Regulamentul de procedură — Sectorul vitivinicol — Regulamentele (CEE) nr. 822/87 și (CE) nr. 343/94 — Întrebare al cărei răspuns nu lasă loc niciunei îndoieli rezonabile — Inadmisibilitate vădită]

text:
               18.2.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 49/14

         Ordonanța Curții (Camera a șaptea) din 18 noiembrie 2011 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Tribunale di Bari — Italia) — Giovanni Colapietro/Ispettorato Centrale Repressioni Frodi
   (Cauza C-519/10) (1)

   (Trimitere preliminară - Articolul 92 alineatul (1), articolul 103 alineatul (1) și articolul 104 alineatul (3) al doilea paragraf din Regulamentul de procedură - Sectorul vitivinicol - Regulamentele (CEE) nr. 822/87 și (CE) nr. 343/94 - Întrebare al cărei răspuns nu lasă loc niciunei îndoieli rezonabile - Inadmisibilitate vădită)
   2012/C 49/22
   Limba de procedură: italiana

      Instanța de trimitere

   Tribunale di Bari

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamant: Giovanni Colapietro

      Pârât: Ispettorato Centrale Repressioni Frodi

      Obiectul

   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Tribunale di Bari — Sectorul vitivinicol — Regim de distilare obligatorie — Anul de comercializare 1993/1994 — Domeniu de aplicare în timp al Regulamentului (CEE) nr. 822/87 al Consiliului din 16 martie 1987 privind organizarea comună a pieței în sectorul vitivinicol (JO L 84, p. 1) — Abrogarea regulamentului menționat prin Regulamentul (CE) nr. 343/94 al Comisiei din 15 februarie 1994 privind distilarea obligatorie prevăzută la articolul 39 din Regulamentul (CEE) nr. 822/87 al Consiliului și cu privire la derogarea de la unele modalități de aplicare referitoare la aceasta, pentru anul de comercializare 1993/1994 (JO L 44, p. 9) — Sancțiune administrativă prevăzută de dreptul național în cazul încălcării Regulamentului nr. 822/87 — Aplicabilitate în cazul încălcării Regulamentului nr. 343/94 — Proporționalitate a sancțiunii administrative aplicate

      Dispozitivul

   Regulamentul (CE) nr. 343/94 al Comisiei din 15 februarie 1994 privind distilarea obligatorie prevăzută la articolul 39 din Regulamentul (CEE) nr. 822/87 al Consiliului și cu privire la derogarea de la unele modalități de aplicare referitoare la aceasta, pentru anul de comercializare 1993/1994 pune în aplicare Regulamentul nr. 822/87, fără să îl abroge sau să îl înlocuiască.

      (1)  JO C 13, 15.1.2011.


title: Cauza F-143/07: Acțiune introdusă la 21 decembrie 2007 — Yannoussis/Comisia Comunităților Europene

text:
               12.4.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 92/49

         Acțiune introdusă la 21 decembrie 2007 — Yannoussis/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza F-143/07)
   (2008/C 92/101)
   Limba de procedură: franceza
   Părțile

      Reclamant: Georgios Yannoussis (Bruxelles, Belgia) (reprezentant: A. Pappas, avocat)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene
   Obiectul și descrierea litigiului
   Anularea deciziei AIPN din 21 decembrie 2006 de respingere a candidaturii reclamantului pentru postul vacant de Șef al Reprezentanței Comisiei în Grecia.
   Concluziile reclamantului

               —

               Anularea deciziei AIPN din 21 decembrie 2006;

               —

               obligarea Comisiei Comunităților Europene la plata cheltuielilor de judecată.


title: Cauza C-562/12: Hotărârea Curții (Camera a patra) din 17 septembrie 2014 (cerere de decizie preliminară formulată de Tartu Ringkonnakohus – Estonia) – MTÜ Liivimaa Lihaveis/Eesti-Läti programmi 2007-2013 Seirekomitee [Trimitere preliminară — Fonduri structurale — Regulamentul (CE) nr. 1083/2006 și Regulamentul (CE) nr. 1080/2006 — Fondul european de dezvoltare regională (FEDER) — Programul operațional vizând promovarea cooperării teritoriale europene între Republica Estonia și Republica Letonia — Decizie de respingere a unei finanțări adoptată de comitetul de supraveghere — Dispoziție care prevede că deciziile acestui comitet nu pot face obiectul unei căi de atac — Articolul 267 TFUE — Act adoptat de o instituție, un organ, un oficiu sau o agenție a Uniunii — Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene — Punere în aplicare a dreptului Uniunii — Articolul 47 — Dreptul la protecție jurisdicțională efectivă — Dreptul de acces la instanțele judecătorești — Determinarea statului membru ale cărui instanțe sunt competente să se pronunțe cu privire la o acțiune]

text:
               24.11.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 421/5

         Hotărârea Curții (Camera a patra) din 17 septembrie 2014 (cerere de decizie preliminară formulată de Tartu Ringkonnakohus – Estonia) – MTÜ Liivimaa Lihaveis/Eesti-Läti programmi 2007-2013 Seirekomitee
   (Cauza C-562/12) (1)

   ([Trimitere preliminară - Fonduri structurale - Regulamentul (CE) nr. 1083/2006 și Regulamentul (CE) nr. 1080/2006 - Fondul european de dezvoltare regională (FEDER) - Programul operațional vizând promovarea cooperării teritoriale europene între Republica Estonia și Republica Letonia - Decizie de respingere a unei finanțări adoptată de comitetul de supraveghere - Dispoziție care prevede că deciziile acestui comitet nu pot face obiectul unei căi de atac - Articolul 267 TFUE - Act adoptat de o instituție, un organ, un oficiu sau o agenție a Uniunii - Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene - Punere în aplicare a dreptului Uniunii - Articolul 47 - Dreptul la protecție jurisdicțională efectivă - Dreptul de acces la instanțele judecătorești - Determinarea statului membru ale cărui instanțe sunt competente să se pronunțe cu privire la o acțiune])
   2014/C 421/07
   Limba de procedură: estona

      Instanța de trimitere

   Tartu Ringkonnakohus

      Părțile din procedura principală

      Reclamant: MTÜ Liivimaa Lihaveis

      Pârât: Eesti-Läti programmi 2007-2013 Seirekomitee

      Intervenient: Eesti Vabariigi Siseministeerium

      Dispozitivul

               1)

               Articolul 263 TFUE trebuie interpretat în sensul că, în cadrul unui program operațional care intră sub incidența Regulamentului (CE) nr. 1083/2006 al Consiliului din 11 iulie 2006 de stabilire a anumitor dispoziții generale privind Fondul European de Dezvoltare Regională, Fondul Social European și Fondul de coeziune și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 1260/1999 și sub incidența Regulamentului (CE) nr. 1080/2006 al Parlamentului European și al Consiliului din 5 iulie 2006 privind Fondul European de Dezvoltare Regională și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 1783/1999 și care vizează promovarea cooperării teritoriale europene, o acțiune împotriva unei decizii a unui comitet de supraveghere prin care se respinge o cerere de finanțare nu este de competența Tribunalului Uniunii Europene.

               2)

               Articolul 267 primul paragraf litera (b) TFUE trebuie interpretat în sensul că un manual de program adoptat de un comitet de supraveghere în cadrul unui program operațional care intră sub incidența Regulamentului nr. 1083/2006, precum și a Regulamentului nr. 1080/2006 și care vizează promovarea cooperării teritoriale europene între două state membre, precum cel în discuție în litigiul principal, nu constituie un act adoptat de o instituție, un organ, un oficiu sau o agenție a Uniunii și, în consecință, Curtea de Justiție a Uniunii Europene nu este competentă să aprecieze validitatea dispozițiilor unui astfel de manual.

               3)

               Regulamentul nr. 1083/2006 coroborat cu articolul 47 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene trebuie interpretat în sensul că se opune unei dispoziții dintr-un manual de program adoptat de un comitet de supraveghere în cadrul unui program operațional încheiat între două state membre și care vizează promovarea cooperării teritoriale europene, în măsura în care această dispoziție nu prevede ca o decizie a comitetului de supraveghere menționat prin care se respinge o cerere de finanțare să poată face obiectul unei căi de atac în fața unei instanțe a unui stat membru.

      (1)  JO C 38, 9.2.2013.


title: Cauza C-447/09: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Bundesarbeitsgericht la 18 noiembrie 2009 — Reinhard Prigge, Michael Fromm, Volker Lambach/Deutsche Lufthansa AG

text:
               30.1.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 24/29

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Bundesarbeitsgericht la 18 noiembrie 2009 — Reinhard Prigge, Michael Fromm, Volker Lambach/Deutsche Lufthansa AG
   (Cauza C-447/09)
   2010/C 24/55
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Bundesarbeitsgericht

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamanți: Reinhard Prigge, Michael Fromm, Volker Lambach

      Pârâtă: Deutsche Lufthansa AG

      Întrebarea preliminară

   Articolul 2 alineatul (5), articolul 4 alineatul (1) și/sau articolul 6 alineatul (1) prima teză din Directiva 2000/78/CE a Consiliului din 27 noiembrie 2000 de creare a unui cadru general în favoarea egalității de tratament în ceea ce privește încadrarea în muncă și ocuparea forței de muncă și/sau principiul general de drept comunitar care interzice discriminările în funcție de vârstă trebuie să fie interpretate în sensul că se opun unor dispoziții de drept național care admit o limită de vârstă de 60 de ani pentru piloți, prevăzută de o convenție colectivă, în scopul de garanta securitatea aeriană?


title: Cauza F-96/09: Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera a doua) din 18 septembrie 2012 — Cuallado Martorell/Comisia (Funcție publică — Concurs general — Neadmiterea participării la proba orală ca urmare a rezultatelor obținute la probele scrise — Cereri de reexaminare — Drept specific al candidaților de a avea acces la anumite informații care îi privesc — Obiect și conținut — Drept de acces la lucrările scrise corectate — Absență)

text:
               16.2.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 46/26

         Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera a doua) din 18 septembrie 2012 — Cuallado Martorell/Comisia
   (Cauza F-96/09) (1)

   (Funcție publică - Concurs general - Neadmiterea participării la proba orală ca urmare a rezultatelor obținute la probele scrise - Cereri de reexaminare - Drept specific al candidaților de a avea acces la anumite informații care îi privesc - Obiect și conținut - Drept de acces la lucrările scrise corectate - Absență)
   2013/C 46/46
   Limba de procedură: spaniola

      Părțile

      Reclamantă: Eva Cuallado Martorell (Augsburg, Germania) (reprezentant: M. Díez Lorenzo, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: B. Eggers și J. Baquero Cruz, agenți)

      Obiectul

   Funcție publică — Acțiune prin care se urmărește, pe de o parte, anularea deciziei de a nu o admite pe reclamantă la probele orale ale concursului general EPSO/AD/130/08 și de a-i refuza acesteia accesul la lucrările scrise corectate și, pe de altă parte, anularea cu efect retroactiv a listei de rezervă publicate în urma probelor din cadrul concursului

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Comisia Europeană suportă propriile cheltuieli de judecată și este obligată să suporte cheltuielile de judecată efectuate de doamna Cuallado Martorell.

      (1)  JO C 148, 5.6.2010, p. 54.


title: Cauza C-384/15 P: Recurs introdus la 15 iulie 2015 de Skype împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera întâi) din 5 mai 2015 în cauza T-184/13, Skype/Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI)

text:
               26.10.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 354/16

         Recurs introdus la 15 iulie 2015 de Skype împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera întâi) din 5 mai 2015 în cauza T-184/13, Skype/Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI)
   (Cauza C-384/15 P)
   (2015/C 354/19)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Recurentă: Skype (reprezentanți: A. Carboni, M. Browne, solicitors)

      Celelalte părți din procedură: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI), Sky IP International Ltd, Sky plc

      Concluziile recurentei

   Recurenta solicită Curții:

               —

               anularea în întregime a Hotărârii Tribunalului din 5 mai 2015 în cauza T-184/13 și trimiterea cererii la OAPI în vederea continuării procedurii, precum și

               —

               obligarea OAPI și a oricărei părți interveniente în cadrul acestui recurs la suportarea propriilor cheltuieli de judecată și la plata cheltuielilor de judecată efectuate de recurentă în procedura de față, precum și în cele privind (i) acțiunea în fața Tribunalului în cauza T-184/13, (ii) calea de atac în fața Camerei a patra de recurs în cauza R 121/2011-4 și (iii) opoziția B 1 046 046 în fața diviziei de opoziție.

      Motivele și principalele argumente

   Motivul de recurs unic invocat de recurentă este acela că Tribunalul a încălcat articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 al Consiliului din 26 februarie 2009 privind marca comunitară (1) cu prilejul pronunțării hotărârii în cauza T-184/13 referitoare la cererea de înregistrare a unei mărci comunitare nr. 4 521 084 (în continuare „marca contestată”). În special, atunci când a decis să confirme constatările pârâtului în ceea ce privește riscul de confuzie, Tribunalul a săvârșit următoarele erori:

               1.

               a evaluat în mod incorect caracteristicile publicului relevant, neținând seama de faptul că serviciul Skype al recurentei era bazat pe o formă de tehnologie foarte recentă și inovativă la data priorității mărcii contestate (denumită în continuare „data relevantă”) și că, astfel, publicul relevant avea un nivel de experiență tehnică peste medie și o capacitate sporită de a face distincție între mărci;

               2.

               a presupus în mod incorect că recunoașterea de către recurentă a faptului că produsele și serviciile acoperite de marca contestată sunt identice cu unele dintre produsele și serviciile acoperite de marca anterioară reprezintă totodată o recunoaștere a faptului că marca anterioară se bucura de un caracter distinctiv și/sau de un renume sporit în ceea ce privește elementele care se suprapuneau cu cele specifice mărcii contestate la data relevantă;

               3.

               a aplicat greșit legea în mai multe privințe atunci când a evaluat aprecierea de către pârât a similitudinilor vizuale, fonetice și conceptuale ale mărcilor în discuție, în special întrucât s-a întemeiat pe ficțiunea juridică incorectă potrivit căreia consumatorul mediu citește cuvintele scurte în mod izolat, de la stânga la dreapta, a acordat o semnificație exagerată coincidenței literelor S-K-Y la începutul fiecăreia dintre mărci și nu a ținut seama de împrejurarea că diferența conceptuală dintre aceste mărci contracarează orice asemănare vizuală sau fonetică;

               4.

               a săvârșit două erori semnificative atunci când a confirmat constatările pârâtului în sensul că marca anterioară are un caracter distinctiv sporit în ceea ce privește produsele și serviciile care nu fac parte dintre serviciile „centrale” de televiziune ale intervenientelor: în primul rând, s-a întemeiat în mod greșit pe utilizarea mărcii anterioare în legătură cu serviciile „centrale” ale intervenientelor pentru a deduce caracterul distinctiv al celorlalte servicii; în al doilea rând, a luat în considerare dovezi privind utilizarea ulterioare datei relevante;

               5.

               a aplicat greșit legea în mai multe privințe atunci când a efectuat aprecierea globală a riscului de confuzie, prin faptul că nu a luat în considerare:

                           i.

                           reputația substanțială de care se bucura marca contestată la data relevantă și

                           ii.

                           dovada concretă că mărcile în discuție au coexistat în mod pașnic pe piață pentru mai bine de zece ani, fără să fi fost formulată vreo acțiune în contrafacere de către interveniente, ceea ce arată cu putere că nu a existat niciun risc de confuzie la data relevantă.

         În consecință, recurenta solicită Curții: (1) anularea Hotărârii Tribunalului în cauza T-184/13 și trimiterea cererii la pârât în vederea continuării procedurii, precum și (2) obligarea la plata cheltuielilor de judecată efectuate de recurentă.

      (1)  OJ L 78, p. 1.


title: Cauza F-9/11: Acțiune introdusă la 7 februarie 2011 — Sabbag Afota/Consiliul

text:
               21.5.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 152/33

         Acțiune introdusă la 7 februarie 2011 — Sabbag Afota/Consiliul
   (Cauza F-9/11)
   2011/C 152/59
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: Veronica Sabbag Afota (Bruxelles, Belgia) (reprezentanți: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis și É. Marchal, avocați)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene

      Obiectul și descrierea litigiului

   Anularea deciziei AIPN de a nu o promova pe reclamantă la gradul AD 11 în cadrul exercițiului 2010

      Concluziile reclamantei

               —

               Anularea deciziei Consiliului din 19 noiembrie 2010 de respingere a reclamației îndreptate împotriva deciziei AIPN de a nu o promova pe reclamantă la gradul AD 11 în cadrul acestui exercițiu;

               —

               în măsura necesară, anularea deciziei celui de al doilea evaluator de întocmire a raportului definitiv în privința reclamantei pentru perioada de evaluare 2008-2009 și a deciziei AIPN din 26 aprilie 2010 de a nu o promova pe reclamantă la gradul AD 11 în cadrul exercițiului 2010;

               —

               obligarea Consiliului la plata cheltuielilor de judecată.


title: Cauza C-422/15 P: Recurs introdus la 30 iulie 2015 de Fernando Brás Messias împotriva Ordonanţei Tribunalului (Camera a noua) din 4 iunie 2015 în cauza T-192/15, Fernando Brás Messias/Republica Portugheză

text:
               8.2.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 48/8

         Recurs introdus la 30 iulie 2015 de Fernando Brás Messias împotriva Ordonanţei Tribunalului (Camera a noua) din 4 iunie 2015 în cauza T-192/15, Fernando Brás Messias/Republica Portugheză
   (Cauza C-422/15 P)
   (2016/C 048/12)
   Limba de procedură: portugheza

      Părțile

      Recurent: Fernando Brás Messias (reprezentant: F. Brás Messias, avocat)

      Cealaltă parte din procedură: Republica Portugheză
   Prin Ordonanța din 15 decembrie 2015, Curtea (Camera a opta) a respins recursul ca inadmisibil.


title: Cauza C-288/15: Hotărârea Curții (Camera a opta) din 9 iunie 2016 (cerere de decizie preliminară formulată de Finanzgericht München – Germania) – Medical Imaging Systems GmbH (MIS)/Hauptzollamt München [Trimitere preliminară — Regulamentul (CEE) nr. 2658/87 — Tariful vamal comun — Clasificare tarifară — Subpoziția 6211 33 10 00 0 — Șorțuri — Manta de radioprotecție]

text:
               16.8.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 296/15

         Hotărârea Curții (Camera a opta) din 9 iunie 2016 (cerere de decizie preliminară formulată de Finanzgericht München – Germania) – Medical Imaging Systems GmbH (MIS)/Hauptzollamt München
   (Cauza C-288/15) (1)

   ([Trimitere preliminară - Regulamentul (CEE) nr. 2658/87 - Tariful vamal comun - Clasificare tarifară - Subpoziția 6211 33 10 00 0 - Șorțuri - Manta de radioprotecție])
   (2016/C 296/20)
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Finanzgericht München

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Medical Imaging Systems GmbH (MIS)

      Pârât: Hauptzollamt München

      Dispozitivul

   Nomenclatura combinată care figurează în anexa I la Regulamentul (CEE) nr. 2658/87 al Consiliului din 23 iulie 1987 privind Nomenclatura tarifară și statistică și Tariful vamal comun, în versiunea care rezultă din Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 927/2012 al Comisiei din 9 octombrie 2012, trebuie interpretată în sensul că un șorț-manta de radioprotecție precum cel în discuție în litigiul principal trebuie să fie clasificat la subpoziția 6211 33 10 00 0 din NC, din cauza caracteristicilor și a proprietăților sale obiective, printre care în special aspectul său exterior, fără a fi necesară raportarea la elementele care îi conferă produsului în discuție caracterul său esențial

      (1)  JO C 394, 7.9.2015.


title: Cauza C-282/12: Hotărârea Curții (Camera a patra) din 3 octombrie 2013 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunal Central Administrativo Sul — Portugalia) — ITELCAR — Automóveis de Aluguer Lda/Fazenda Pública (Libera circulație a capitalurilor — Legislație fiscală — Impozit pe profit — Dobânzi plătite de o societate rezidentă drept remunerație pentru fondurile împrumutate de o societate stabilită într-o țară terță — Existența unor „legături speciale” între aceste societăți — Regim de subcapitalizare — Nedeductibilitatea dobânzilor aferente părții de îndatorare considerate excesivă — Deductibilitate în cazul dobânzilor plătite unei societăți rezidente pe teritoriul național — Fraudă și evaziune fiscală — Aranjamente pur artificiale — Condiții de concurență deplină — Proporționalitate)

text:
               23.11.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 344/30

         Hotărârea Curții (Camera a patra) din 3 octombrie 2013 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunal Central Administrativo Sul — Portugalia) — ITELCAR — Automóveis de Aluguer Lda/Fazenda Pública
   (Cauza C-282/12) (1)

   (Libera circulație a capitalurilor - Legislație fiscală - Impozit pe profit - Dobânzi plătite de o societate rezidentă drept remunerație pentru fondurile împrumutate de o societate stabilită într-o țară terță - Existența unor „legături speciale” între aceste societăți - Regim de subcapitalizare - Nedeductibilitatea dobânzilor aferente părții de îndatorare considerate excesivă - Deductibilitate în cazul dobânzilor plătite unei societăți rezidente pe teritoriul național - Fraudă și evaziune fiscală - Aranjamente pur artificiale - Condiții de concurență deplină - Proporționalitate)
   2013/C 344/51
   Limba de procedură: portugheza

      Instanța de trimitere

   Tribunal Central Administrativo Sul

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: ITELCAR — Automóveis de Aluguer Lda

      Pârâtă: Fazenda Pública

      Obiectul

   Cerere de decizie preliminară — Tribunal Central Administrativo Sul — Portugalia — Interpretarea articolelor 63 și 65 TFUE — Legislație fiscală — Impozit pe profit — Deductibilitatea dobânzilor la un împrumut — Reglementare națională care prevede deducerea în caz de îndatorare excesivă pentru o societate stabilită pe teritoriul național, însă excluderea deducerii în caz de îndatorare excesivă pentru o societate stabilită într-o țară terță

      Dispozitivul

   Articolul 56 CE trebuie interpretat în sensul că se opune unei reglementări a unui stat membru care nu permite să se deducă cu titlu de cheltuieli, în scopul stabilirii profitului impozabil, dobânzile aferente părții dintr-o datorie calificată drept excesivă, plătite de o societate rezidentă unei societăți împrumutătoare stabilite într-o țară terță cu care aceasta întreține legături speciale, însă permite deducerea unor astfel de dobânzi plătite unei societăți împrumutătoare rezidente cu care societatea împrumutată întreține astfel de legături atunci când, în cazul inexistenței unei participații a societății împrumutătoare stabilite într-o țară terță în capitalul societății împrumutate rezidente, această reglementare prezumă totuși că întreaga îndatorare a acesteia din urmă participă la un aranjament prin care se urmărește eludarea impozitului datorat în mod normal sau atunci când reglementarea menționată nu permite determinarea în prealabil și cu o precizie suficientă a domeniului de aplicare al acesteia.

      (1)  JO C 250, 18.8.2012.


title: Cauza C-124/15: Hotărârea Curții (Camera întâi) din 17 februarie 2016 (cerere de decizie preliminară formulată de Finanzgericht Hamburg – Germania) – Salutas Pharma GmbH/Hauptzollamt Hannover (Trimitere preliminară — Tariful vamal comun — Clasificare tarifară — Nomenclatura combinată — Poziția 3004 — Comprimate efervescente care conțin 500 mg de calciu — Nivelul unei substanțe pe doza zilnică recomandată semnificativ mai ridicat decât aportul zilnic recomandat necesar pentru păstrarea sănătății în general sau a stării de bine)

text:
               25.4.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 145/12

         Hotărârea Curții (Camera întâi) din 17 februarie 2016 (cerere de decizie preliminară formulată de Finanzgericht Hamburg – Germania) – Salutas Pharma GmbH/Hauptzollamt Hannover
   (Cauza C-124/15) (1)

   ((Trimitere preliminară - Tariful vamal comun - Clasificare tarifară - Nomenclatura combinată - Poziția 3004 - Comprimate efervescente care conțin 500 mg de calciu - Nivelul unei substanțe pe doza zilnică recomandată semnificativ mai ridicat decât aportul zilnic recomandat necesar pentru păstrarea sănătății în general sau a stării de bine))
   (2016/C 145/13)
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Finanzgericht Hamburg

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Salutas Pharma GmbH

      Pârât: Hauptzollamt Hannover

      Dispozitivul

   Nomenclatura combinată care figurează în anexa I la Regulamentul (CEE) nr. 2658/87 al Consiliului din 23 iulie 1987 privind Nomenclatura tarifară și statistică și Tariful vamal comun, în versiunea sa care rezultă din Regulamentul (UE) nr. 1006/2011 al Comisiei din 27 septembrie 2011, trebuie interpretată în sensul că un produs precum comprimatele efervescente cu un conținut de calciu de 500 mg pe comprimat, utilizate pentru prevenirea și tratarea deficitului de calciu sau asociate tratamentelor specifice de prevenire și tratare a osteoporozei și a cărui etichetă recomandă pentru adulți o doză zilnică maximă de 1 500 mg, este clasificat la poziția 3004 din această nomenclatură.

      (1)  JO C 178, 1.6.2015.


title: Cauza C-426/11: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 18 iulie 2013 (cerere de decizie preliminară formulată de Supreme Court of the United Kingdom — Regatul Unit) — Mark Alemo-Herron și alții/Parkwood Leisure Ldt (Transfer de întreprinderi — Directiva 2001/23/CE — Menținerea drepturilor lucrătorilor — Convenție colectivă aplicabilă cedentului și angajatului la momentul transferului)

text:
               7.9.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 260/6

         Hotărârea Curții (Camera a treia) din 18 iulie 2013 (cerere de decizie preliminară formulată de Supreme Court of the United Kingdom — Regatul Unit) — Mark Alemo-Herron și alții/Parkwood Leisure Ldt
   (Cauza C-426/11) (1)

   (Transfer de întreprinderi - Directiva 2001/23/CE - Menținerea drepturilor lucrătorilor - Convenție colectivă aplicabilă cedentului și angajatului la momentul transferului)
   2013/C 260/10
   Limba de procedură: engleza

      Instanța de trimitere

   Supreme Court of the United Kingdom

      Părțile din procedura principală

      Reclamanți: Mark Alemo-Herron, Sandra Tipping, Christopher Anderson, Stacey Aris, Audrey Beckford, Lee Bennett, Delroy Carby, Vishnu Chetty, Deborah Cimitan, Victoria Clifton, Claudette Cummings, David Curtis, Stephen Flin, Patience Ijelekhai, Rosemarie Lee, Roxanne Lee, Vivian Ling, Michelle Nicholas, Lansdail Nugent, Anne O'Connor, Shirley Page, Alan Peel, Mathew Pennington, Laura Steward

      Pârâtă: Parkwood Leisure Ldt

      Obiectul

   Cerere de decizie preliminară — Supreme Court of the United Kingdom — Interpretarea articolului 3 din Directiva 2001/23/CE a Consiliului din 12 martie 2001 privind apropierea legislației statelor membre referitoare la menținerea drepturilor lucrătorilor în cazul transferului de întreprinderi, unități sau părți de întreprinderi sau unități (JO L 82, p. 16, Ediție specială, 5/vol. 06, p. 20) în lumina Hotărârii Curții din 12 martie 2001 în cauza C 499/04, Werhof — Întinderea obligațiilor cesionarului privind menținerea condițiilor salariale care rezultă dintr-o convenție colectivă aplicabilă cedentului și angajatului la momentul transferului

      Dispozitivul

   Articolul 3 din Directiva 2001/23/CE a Consiliului din 12 martie 2001 privind apropierea legislației statelor membre referitoare la menținerea drepturilor lucrătorilor în cazul transferului de întreprinderi, unități sau părți de întreprinderi sau unități trebuie interpretat în sensul că se opune ca un stat membru să prevadă, în cazul unui transfer de întreprindere, opozabilitatea față de cesionar a clauzelor de trimitere dinamică la convențiile colective negociate și adoptate ulterior datei transferului atunci când acesta nu are posibilitatea de a participa la procesul de negociere a unor astfel de convenții colective încheiate ulterior transferului.

      (1)  JO C 311, 22.10.2011.


title: Cauza T-208/12: Acțiune introdusă la 18 mai 2012 — Think Schuhwerk/OAPI (încălțămite cu șireturi cu capete roșii)

text:
               14.7.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 209/11

         Acțiune introdusă la 18 mai 2012 — Think Schuhwerk/OAPI (încălțămite cu șireturi cu capete roșii)
   (Cauza T-208/12)
   2012/C 209/19
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Think Schuhwerk GmbH (Kopfing, Austria) (reprezentant: M. Gail, Rechtsanwalt)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea Deciziei Camerei întâi de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 23 februarie 2012 în cauza R 1552/2011-1;

               —

               obligarea Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) la plata propriilor cheltuieli de judecată, precum și a cheltuielilor de judecată efectuate de reclamantă.

      Motivele și principalele argumente

      Marca comunitară vizată: marca de alt tip referitoare la încălțăminte cu șireturi cu capete roșii pentru produse din clasa 25 — Cererea nr. 9 130 361

      Decizia examinatorului: respinge cererea de înregistrare

      Decizia camerei de recurs: respinge calea de atac

      Motivele invocate:

               —

               încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009;

               —

               încălcarea principiului egalității de tratament.


title: Cauza C-281/13 P: Ordonanța Curții (Camera a patra) din 3 aprilie 2014 – Lord Inglewood şi alţii/Parlamentul European (Recurs — Sistemul de pensie suplimentară al deputaților în Parlamentul European — Modificarea sistemului de pensie suplimentară în anul 2009 — Decizii de respingere a cererilor recurenților de a beneficia de dispozițiile în vigoare înainte de modificarea sistemului — Erori de drept — Securitate juridică — Încredere legitimă — Egalitate de tratament — Principiul proporționalității)

text:
               16.6.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 184/7

         Ordonanța Curții (Camera a patra) din 3 aprilie 2014 – Lord Inglewood şi alţii/Parlamentul European
   (Cauza C-281/13 P) (1)

   ((Recurs - Sistemul de pensie suplimentară al deputaților în Parlamentul European - Modificarea sistemului de pensie suplimentară în anul 2009 - Decizii de respingere a cererilor recurenților de a beneficia de dispozițiile în vigoare înainte de modificarea sistemului - Erori de drept - Securitate juridică - Încredere legitimă - Egalitate de tratament - Principiul proporționalității))
   2014/C 184/09
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Recurenți: Lord Inglewood, Georges Berthu, Guy Bono, David Robert Bowe, Brendan Donnelly, Catherine Guy-Quint, Christine Margaret Oddy, Nicole Thomas-Mauro, Gary Titley, Maartje van Putten, Vincenzo Viola (reprezentant: S. Orlandi, avocat)

      Cealaltă parte din procedură: Parlamentul European (reprezentanţi: M. Windisch şi S. Seyr, agenţi)

      Obiectul

   Recurs formulat împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a patra) din 13 martie 2013, Inglewood și alții/Parlamentul European (T-229/11 și T-276/11), prin care Tribunalul a respins acțiunea reclamanților având ca obiect anularea deciziilor Parlamentului European prin care se refuză să li se acorde pensia suplimentară facultativă fie anticipat, fie la vârsta de 60 de ani, fie în parte sub forma unei sume forfetare – Erori de drept – Încălcarea drepturilor dobândite – Încălcarea principiilor încrederii legitime, securității juridice, egalității de tratament și proporționalității

      Dispozitivul

               1)

               Respinge recursul.

               2)

               Îi obligă pe Lord Inglewood, pe domnii Georges Berthu, Guy Bono, David Robert Bowe, Brendan Donnelly, pe doamnele Catherine Guy-Quint, Christine Margaret Oddy, Nicole Thomas-Mauro, pe domnul Gary Titley, pe doamna Maartje van Putten și pe domnul Vincenzo Viola la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 226 din 3.8.2013.


title: Cauza T-331/07: Ordonanța Tribunalului de Primă Instanță din 6 iunie 2008 — Chupa Chups/Comisia Comunităților Europene

text:
               2.8.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 197/36

         Ordonanța Tribunalului de Primă Instanță din 6 iunie 2008 — Chupa Chups/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza T-331/07) (1)

   (2008/C 197/69)

      Limba de procedură: spaniola

   Președintele Camerei a doua a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 247, 20.10.2007.


title: Cauza F-39/06: Ordonanța Tribunalului Funcției Publice (Camera a treia) din 29 martie 2007 — Chassagne/Comisie (Funcționari — Remunerație — Cheltuieli de călătorie anuală — Prevederi aplicabile funcționarilor originari dintr-un departament francez de peste mări — Articolul 8 din anexa VII la Statutul funcționarilor modificat — Cerere vădit lipsită de orice temei juridic)

text:
               28.4.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 96/41

         Ordonanța Tribunalului Funcției Publice (Camera a treia) din 29 martie 2007 — Chassagne/Comisie
   (Cauza F-39/06) (1)

   (Funcționari - Remunerație - Cheltuieli de călătorie anuală - Prevederi aplicabile funcționarilor originari dintr-un departament francez de peste mări - Articolul 8 din anexa VII la Statutul funcționarilor modificat - Cerere vădit lipsită de orice temei juridic)
   (2007/C 96/86)
   Limba de procedură: franceza
   Părțile

      Reclamant: Olivier Chassagne (Bruxelles, Belgia) (reprezentanți: S. Rodrigues și Y. Minatchy, avocats)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: G. Berscheid și V. Joris, agenți)

      Intervenient în interesul pârâtei: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: M. Bauer și I. Sulce, agenți)
   Obiectul
   Pe de o parte, recunoașterea ilegalității articolului 8 din anexa VII la Statutul funcționarilor, în varianta acestuia care este în vigoare din 1 mai 2004, și, în consecință, a inaplicabilității sale în privința reclamantului pentru a stabili cuantumul cheltuielilor de călătorie anuală care va fi rambursat și, pe de altă parte, o cerere de acordare de daune-interese.
   Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Fiecare parte suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 131, 3.6.2006, p. 53.


title: Cauza C-321/11: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 4 octombrie 2012 (cerere de decizie preliminară formulată de Juzgado de lo Mercantil n °2 de A Coruña — Spania) — Germán Rodríguez Cachafeiro, María de los Reyes Martínez-Reboredo Varela-Villamor/Iberia, Líneas Aéreas de España SA [Transporturi aeriene — Regulamentul (CE) nr. 261/2004 — Despăgubirea pasagerilor în caz de refuz la îmbarcare — Noțiunea „refuz la îmbarcare” — Anularea de către transportator a tichetului de îmbarcare al unui pasager ca urmare a întârzierii prezumate a unui zbor anterior înregistrat în același timp cu zborul vizat și operat de același transportator]

text:
               24.11.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 366/13

         Hotărârea Curții (Camera a treia) din 4 octombrie 2012 (cerere de decizie preliminară formulată de Juzgado de lo Mercantil no 2 de A Coruña — Spania) — Germán Rodríguez Cachafeiro, María de los Reyes Martínez-Reboredo Varela-Villamor/Iberia, Líneas Aéreas de España SA
   (Cauza C-321/11) (1)

   (Transporturi aeriene - Regulamentul (CE) nr. 261/2004 - Despăgubirea pasagerilor în caz de refuz la îmbarcare - Noțiunea „refuz la îmbarcare” - Anularea de către transportator a tichetului de îmbarcare al unui pasager ca urmare a întârzierii prezumate a unui zbor anterior înregistrat în același timp cu zborul vizat și operat de același transportator)
   2012/C 366/21
   Limba de procedură: spaniola

      Instanța de trimitere

   Juzgado de lo Mercantil no 2 de A Coruña

      Părțile din procedura principală

      Reclamanți: Germán Rodríguez Cachafeiro, María de los Reyes Martínez-Reboredo Varela-Villamor

      Pârâtă: Iberia, Líneas Aéreas de España SA

      Obiectul

   Cerere de decizie preliminară — Juzgado de lo Mercantil de A Coruña — Interpretarea articolului 2 litera (j), a articolului 3 alineatul (2), a articolului 4 alineatul (3), a articolelor 5 și 7 din Regulamentul (CE) nr. 261/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 11 februarie 2004 de stabilire a unor norme comune în materie de compensare și de asistență a pasagerilor în eventualitatea refuzului la îmbarcare și anulării sau întârzierii prelungite a zborurilor și de abrogare a Regulamentului (CEE) nr. 295/91 (JO L 46, p. 1, Ediție specială, 07/vol. 12, p. 218) — Noțiunea de refuz la îmbarcare — Refuz la îmbarcarea într-un avion de legătură datorat întârzierii unui zbor anterior, imputabilă companiei aeriene — Atribuirea de locuri pentru zborul de legătură către alți pasageri ca urmare a imposibilității, presupusă, dar nedovedită, a pasagerilor de a ajunge la timp pentru zborul de legătură

      Dispozitivul

   Articolul 2 litera (j) din Regulamentul (CE) nr. 261/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 11 februarie 2004 de stabilire a unor norme comune în materie de compensare și de asistență a pasagerilor în eventualitatea refuzului la îmbarcare și a anulării sau a întârzierii prelungite a zborurilor și de abrogare a Regulamentului (CEE) nr. 295/91 coroborat cu articolul 3 alineatul (2) din Regulamentul nr. 261/2004 trebuie interpretat în sensul că noțiunea „refuz la îmbarcare” include situația în care, în cadrul unui contract de transport unic și care cuprinde mai multe rezervări privind zboruri imediat succesive și înregistrate concomitent, un transportator aerian refuză îmbarcarea anumitor pasageri pentru motivul că primul zbor cuprins în rezervarea lor a avut o întârziere imputabilă transportatorului respectiv, iar acesta a prevăzut în mod nejustificat că pasagerii menționați nu vor ajunge la timp la îmbarcarea pentru al doilea zbor.

      (1)  JO C 282, 24.9.2011.


title: Cauza C-434/10: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Administrativen sad Sofia-grad (Bulgaria) la 6 septembrie 2010 — Petar Aladzhov/Zamestnik director na Stolichna direktsia na vatreshnite raboti kam Ministerstvo na vatreshnite raboti

text:
               20.11.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 317/16

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Administrativen sad Sofia-grad (Bulgaria) la 6 septembrie 2010 — Petar Aladzhov/Zamestnik director na Stolichna direktsia na vatreshnite raboti kam Ministerstvo na vatreshnite raboti
   (Cauza C-434/10)
   ()
   2010/C 317/31
   Limba de procedură: bulgara

      Instanța de trimitere

   Administrativen sad Sofia-grad

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamant: Petar Aladzhov

      Pârâtă: Zamestnik director na Stolichna direktsia na vatreshnite raboti kam Ministerstvo na vatreshnite raboti (directorul adjunct al Direcției generale pentru afaceri interne din cadrul Ministerului de Interne)

      Întrebările preliminare

               1.

               Interdicția de a părăsi teritoriul unui stat membru al Uniunii Europene care a fost impusă unui cetățean al acestui stat în calitatea sa de administrator al unei societăți comerciale înregistrate în conformitate cu legislația statului respectiv din cauza unei obligații neachitate de această societate față de o instituție publică trebuie să corespundă motivului de apărare a „ordinii publice” prevăzut la articolul 27 alineatul (1) din Directiva 2004/38/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 29 aprilie 2004 privind dreptul la liberă circulație și ședere pe teritoriul statelor membre pentru cetățenii Uniunii și membrii familiilor acestora, de modificare a Regulamentului (CEE) nr. 1612/68 și de abrogare a Directivelor 64/221/CEE, 68/360/CEE, 72/194/CEE, 73/148/CEE, 75/34/CEE, 75/35/CEE, 90/364/CEE, 90/365/CEE și 93/96/CEE dacă sunt prezente circumstanțele din acțiunea principală și, în același timp, următoarele circumstanțe:

                           1.1.

                           Constituția statului membru în cauză nu prevede nicio restrângere a dreptului de liberă circulație al persoanelor fizice cu scopul apărării ordinii publice;

                           1.2.

                           motivul de „ordine publică”, care a servit drept temei pentru impunerea interdicției menționate, este prevăzut într-o lege națională care a fost adoptată în vederea transpunerii unei alte norme de drept al Uniunii Europene;

                           1.3.

                           motivul de „ordine publică” în sensul dispoziției din directiva menționată cuprinde de asemenea motivul de „apărare a drepturilor altor cetățeni”, atunci când se ia o măsură pentru asigurarea încasărilor la bugetul statului membru prin recuperarea creanțelor publice?

               2.

               Rezultă din restricțiile și condițiile prevăzute pentru exercitarea dreptului de liberă circulație al cetățenilor Uniunii precum și din măsurile adoptate pentru aplicarea acestora în conformitate cu dreptul Uniunii, având în vedere circumstanțele din acțiunea principală, validitatea unei norme juridice naționale care prevede că un stat membru aplică unui resortisant al său, în calitate de administrator al unei societăți comerciale înregistrate în conformitate cu legislația statului respectiv, măsura administrativă coercitivă „interdicție de a părăsi țara” din cauza unei datorii neachitate către statul respectiv, care este calificată în conformitate cu legislația statului respectiv drept „substanțială”, dacă pentru recuperarea acestei creanțe se admite aplicarea procedurii de cooperare între statele membre prevăzută de Directiva 2008/55/CE a Consiliului din 26 mai 2008 privind asistența reciprocă în materie de recuperare a creanțelor privind anumite cotizații, drepturi, taxe și alte măsuri în coroborare cu Regulamentul (CE) nr. 1179/2008 al Comisiei din 28 noiembrie 2008 de stabilire a normelor de aplicare a anumitor dispoziții din Directiva 2008/55?

               3.

               Principiul proporționalității și restricțiile și condițiile prevăzute pentru exercitarea dreptului de liberă circulație al cetățenilor Uniunii, precum și măsurile adoptate pentru aplicarea acestora în conformitate cu dreptul Uniunii, și în special criteriile prevăzute la articolul 27 alineatele (1) și (2) din Directiva 2004/38/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 29 aprilie 2004 privind dreptul la liberă circulație și ședere pe teritoriul statelor membre pentru cetățenii Uniunii și membrii familiilor acestora, de modificare a Regulamentului (CEE) nr. 1612/68 și de abrogare a Directivelor 64/221/CEE, 68/360/CEE, 72/194/CEE, 73/148/CEE, 75/34/CEE, 75/35/CEE, 90/364/CEE, 90/365/CEE și 93/96/CEE trebuie interpretate în circumstanțele din acțiunea principală în sensul că acestea permit în condițiile existenței unei obligații fiscale a unei societăți comerciale înregistrate în conformitate cu legislația unui stat membru, care este calificată drept „datorie substanțială” conform legislației acestui stat, ca unei persoane fizice, care este administrator al societății respective, să i se interzică părăsirea acestui stat membru, dacă există în paralel următoarele situații:

                           3.1.

                           existența unei obligații „substanțiale” către o instituție publică este considerată o amenințare reală, prezentă și semnificativă la adresa unui interes fundamental al societății, această apreciere fiind realizată de legiuitor prin introducerea măsurii administrative concrete „interdicția de a părăsi țara”;

                           3.2.

                           nu este prevăzută o apreciere a circumstanțelor referitoare la comportamentul personal al administratorului și cu încălcarea drepturilor fundamentale ale acestuia, precum a dreptului acestuia de a exercita o activitate lucrativă care presupune deplasări în străinătate în contextul unui alt raport juridic;

                           3.3.

                           după impunerea interdicției, nu sunt analizate consecințele asupra activității comerciale a societății debitoare și posibilitățile de achitare a obligației către instituția publică;

                           3.4.

                           interdicția este impusă în urma unei cereri care are caracter obligatoriu dacă aceasta confirmă că există o obligație „substanțială” a unei anumite societăți comerciale către o instituție publică, că nu s-a constituit o garanție echivalentă cu suma datorată și cu dobânzile aferente și că persoana care face obiectul cererii de impunere a interdicției este membră a organelor de conducere a societății comerciale;

                           3.5.

                           interdicția este impusă până la achitarea integrală a obligației sau până la constituirea unei garanții pentru obligația către instituția publică, fără să se prevadă posibilitatea persoanei vizate de a solicita examinarea acestei interdicții la autoritatea care a impus interdicția și fără să se țină seama de termenul de prescripție a obligației?


title: Cauza C-274/09: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Oberlandesgerichts München (Germania) la 20 iulie 2009 — Privater Rettungsdienst und Krankentransport Stadler/Zweckverband für Rettungsdienst und Feuerwehralarmierung Passau — Interveniente: Malteser Hilfsdienst EV și Bayerisches Rotes Kreuz

text:
               7.11.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 267/28

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Oberlandesgerichts München (Germania) la 20 iulie 2009 — Privater Rettungsdienst und Krankentransport Stadler/Zweckverband für Rettungsdienst und Feuerwehralarmierung Passau — Interveniente: Malteser Hilfsdienst EV și Bayerisches Rotes Kreuz
   (Cauza C-274/09)
   2009/C 267/50
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Oberlandesgericht München

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamant: Privater Rettungsdienst und Krankentransport Stadler

      Pârât: Zweckverband für Rettungsdienst und Feuerwehralarmierung Passau

      Interveniente: Malteser Hilfsdienst e.V. și Bayerisches Rotes Kreuz

      Întrebările preliminare

   Curtea de Justiție a Comunităților Europene este sesizată, în temeiul articolului 234 primul paragraf CE, cu titlu preliminar, cu următoarele întrebări referitoare la interpretarea Directivei 2004/18/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 31 martie 2004 privind coordonarea procedurilor de atribuire a contractelor de achiziții publice de lucrări, de bunuri și de servicii (1) (denumită în continuare „directiva”):

               1.

               Un contract de prestări de servicii (în speță, servicii de ajutor medical de urgență), potrivit căruia contractantul nu este remunerat în mod direct de autoritatea contractantă, ci:

                           a)

                           contravaloarea dreptului de utilizare a prestațiilor de servicii se stabilește în cadrul negocierilor dintre contractant și terți, care, la rândul lor, sunt autorități contractante (în speță, organismele de securitate socială),

                           b)

                           , în caz de dezacord, se prevede luarea unei decizii de către o curte de arbitraj desemnată în acest sens, decizie care este supusă controlului exercitat de instanțele naționale,

                           c)

                           contravaloarea nu este plătită în mod direct de beneficiari, ci de un birou central de reglementare, căruia contractantul este obligat prin lege să i se adreseze și care face plata sub forma unor decontări regulate,

                     trebuie numai din acest motiv să fie considerat o concesionare a serviciilor în sensul articolului 1 alineatul (4) din directivă, iar nu un contract de achiziții de servicii în sensul articolului 1 alineatul (2) literele (a) și (d) din directivă?

               2.

               În cazul unui răspuns negativ la prima întrebare preliminară, suntem în prezența unei concesionări a serviciilor atunci când riscul de exploatare a serviciului public este limitat întrucât:

                           a)

                           în temeiul unei dispoziții legale, contravaloarea prestațiilor de servicii trebuie calculate pe baza costurilor care pot fi evaluate potrivit principiilor de management al întreprinderilor și care corespund unei prestări adecvate a serviciului, unei administrări raționale și eficiente, precum și unei organizări eficace,

                           b)

                           contravaloarea dreptului de utilizare a prestațiilor de servicii este plătită de organisme de asigurare socială solvabile,

                           c)

                           o anumită exclusivitate de exploatare este garantată pentru zona determinată prin contract,

                     însă contractantul își asumă integral răspunderea pentru acest risc limitat?

      (1)  JO L 134, p. 114, Ediție specială, 06/vol. 8, p. 116.


title: Acțiune introdusă la 1 aprilie 2009 de către Autoritatea AELS de Supraveghere împotriva Principatului Liechtenstein – (Cauza E-3/09)

text:
               30.4.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 99/10

         Acțiune introdusă la 1 aprilie 2009 de către Autoritatea AELS de Supraveghere împotriva Principatului Liechtenstein
   (Cauza E-3/09)
   2009/C 99/08
   Autoritatea AELS de Supraveghere situată la adresa 35, Rue Belliard, B-1040 Bruxelles, reprezentată de Bjørnar Alterskjær și Ólafur Jóhannes Einarsson, în calitate de agenți ai acesteia, a introdus, la data de 1 aprilie 2009, o acțiune împotriva Principatului Liechtenstein la Curtea de Justiție a AELS.
   Autoritatea AELS de Supraveghere solicită Curții de justiție a AELS să declare următoarele:

               1.

               Prin neadoptarea sau necomunicarea către Autoritate, în termenul prevăzut, a măsurilor necesare punerii în aplicare a actului menționat, inter alia, la punctul 7b din anexa IX la Acordul privind Spațiul Economic European (Directiva 2005/68/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 16 noiembrie 2005 privind reasigurarea și de modificare a Directivelor 73/239/CEE, 92/49/CEE ale Consiliului, precum și a Directivelor 98/78/CE și 2002/83/CE), astfel cum au fost adaptate la Acordul SEE prin protocolul 1, Principatul Liechtenstein nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în conformitate cu dispozițiile articolului 64 alineatul (1) din act și ale articolului 7 din Acordul SEE,
               și

               2.

               Principatul Liechtenstein suportă cheltuielile aferente procedurii.

      Situația de fapt și de drept și motive invocate:

               —

               cauza face referire la nepunerea în aplicare a unei directive privind reasigurarea;

               —

               Autoritatea AELS de Supraveghere susține că Principatul Liechtenstein nu a furnizat nicio informație referitoare la punerea în aplicare a directivei în legislația acestuia;

               —

               Autoritatea AELS de Supraveghere susține că Principatul Liechtenstein nu a contestat faptul că nu a pus în aplicare directiva.


title: Cauza C-142/15 P: Ordonanța Curții (Camera a noua) din 10 martie 2016 – SolarWorld AG/Brandoni solare SpA, Global Sun Ltd, Silicio Solar SAU, Solaria Energia y Medio Ambiente SA, Comisia Europeană [Recurs — Articolul 181 din Regulamentul de procedură al Curții — Articolul 263 TFUE — Criteriul afectării directe — Recurs vădit nefondat — Dumping — Importuri de module fotovoltaice pe bază de siliciu cristalin și componentele lor cheie (celule și plachete) originare sau expediate din China — Regulamentul (CE) nr. 1225/2009 — Articolul 8 — Ofertă de angajament de preț din partea unor producători exportatori chinezi — Acceptare a Comisiei — Scutire de taxe antidumping — Acțiune împotriva deciziei de acceptare — Inadmisibilitate]

text:
               6.6.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 200/2

         Ordonanța Curții (Camera a noua) din 10 martie 2016 – SolarWorld AG/Brandoni solare SpA, Global Sun Ltd, Silicio Solar SAU, Solaria Energia y Medio Ambiente SA, Comisia Europeană
   (Cauza C-142/15 P) (1)

   ([Recurs - Articolul 181 din Regulamentul de procedură al Curții - Articolul 263 TFUE - Criteriul afectării directe - Recurs vădit nefondat - Dumping - Importuri de module fotovoltaice pe bază de siliciu cristalin și componentele lor cheie (celule și plachete) originare sau expediate din China - Regulamentul (CE) nr. 1225/2009 - Articolul 8 - Ofertă de angajament de preț din partea unor producători exportatori chinezi - Acceptare a Comisiei - Scutire de taxe antidumping - Acțiune împotriva deciziei de acceptare - Inadmisibilitate])
   (2016/C 200/02)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Recurentă: SolarWorld AG (reprezentanți: L. Ruessmann, avocat și J. Beck, Solicitor)

      Celelalte părți din procedură: Brandoni solare SpA, Global Sun Ltd, Silicio Solar SAU, Solaria Energia y Medio Ambiente SA (reprezentanți: J L. Ruessmann, avocat și J. Beck, Solicitor), Comisia Europeană (reprezentanți: F. Brakeland, T. Maxian Rusche și A. Stobiecka-Kuik, agenți)

      Dispozitivul

               1)

               Respinge recursul.

               2)

               Obligă SolarWorld AG la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 190, 8.6.2015.