201808030472050192018/C 294/042092016CJC29420180820RO01ROINFO_JUDICIAL201806284411Cauza C-209/16 P: Hotărârea Curții (Camera a doua) din 28 iunie 2018 – Republica Federală Germania/Lowell Financial Services GmbH, fostă GFKL Financial Services AG, Comisia Europeană [Recurs – Ajutoare de stat – Legislație fiscală germană privind anumite reportări ale pierderilor în anii fiscali următori („clauză de restructurare”) – Decizie prin care ajutorul este declarat incompatibil cu piața internă – Acțiune în anulare – Admisibilitate – Articolul 263 al patrulea paragraf TFUE – Persoană vizată în mod individual – Articolul 107 alineatul (1) TFUE – Noțiunea „ajutor de stat” – Condiție referitoare la selectivitate – Determinarea cadrului de referință – Calificare juridică a faptelor]
 ---documentbreak--- C2942018RO410120180628RO00044141Hotărârea Curții (Camera a doua) din 28 iunie 2018 – Republica Federală Germania/Lowell Financial Services GmbH, fostă GFKL Financial Services AG, Comisia Europeană
   (Cauza C-209/16 P) (
         1
      )
   „[Recurs — Ajutoare de stat — Legislație fiscală germană privind anumite reportări ale pierderilor în anii fiscali următori („clauză de restructurare”) — Decizie prin care ajutorul este declarat incompatibil cu piața internă — Acțiune în anulare — Admisibilitate — Articolul 263 al patrulea paragraf TFUE — Persoană vizată în mod individual — Articolul 107 alineatul (1) TFUE — Noțiunea „ajutor de stat” — Condiție referitoare la selectivitate — Determinarea cadrului de referință — Calificare juridică a faptelor]”2018/C 294/04Limba de procedură: germana
      Părțile

      Recurentă: Republica Federală Germania (reprezentanți: T. Henze și R. Kanitz, agenți)

      Celelalte părți din procedură: Lowell Financial Services GmbH, fostă GFKL Financial Services AG (reprezentanți: M Schweda, M. Knebelsberger și F. Loose, Rechtsanwälte), Comisia Europeană (reprezentanți: R. Lyal, T. Maxian Rusche și K. Blanck-Putz, agenți)

      Dispozitivul

            1)

            Respinge recursul incident.

            2)

            Anulează punctele 2 și 3 din dispozitivul Hotărârii Tribunalului Uniunii Europene din 4 februarie 2016, GFKL Financial Services/Comisia (T-620/11, EU:T:2016:59).

            3)

            Anulează Decizia 2011/527/UE a Comisiei din 26 ianuarie 2011 privind ajutorul de stat acordat de Germania C 7/10 (ex CP 250/09 și NN 5/10) – Schemă privind reportarea fiscală a pierderilor în cazul restructurării societăților aflate în dificultate (Legea privind impozitul pe profit „KStG, Sanierungsklausel”).

            4)

            Obligă Comisia Europeană să suporte, pe lângă propriile cheltuieli de judecată aferente atât procedurii în primă instanță, cât și procedurii de recurs, cheltuielile de judecată efectuate de Republica Federală Germania aferente procedurii de recurs, precum și cheltuielile de judecată efectuate de Lowell Financial Services GmbH aferente procedurii în primă instanță.

            5)

            Lowell Financial Services GmbH suportă propriile cheltuieli de judecată aferente procedurii de recurs.

      (
         1
      )	JO C 222, 20.6.2016.


201808030622050812018/C 294/613222018TC29420180820RO01ROINFO_JUDICIAL20180523464721Cauza T-322/18: Acțiune introdusă la 23 mai 2018 – García Ruiz/Parlamentul
 ---documentbreak--- C2942018RO4610120180523RO0061461472Acțiune introdusă la 23 mai 2018 – García Ruiz/Parlamentul
   (Cauza T-322/18)2018/C 294/61Limba de procedură: spaniola
      Părțile

      Reclamant: Faustino-Francisco García Ruiz (Alcorcón, Spania) (reprezentant: C. Manzano Ledesma, avocat)

      Pârât: Parlamentul European

      Concluziile

   Reclamantul solicită Tribunalului:

            —

            reținerea faptului că prin prezenta acțiune este atacat actul Comisiei pentru petiții și, după aprecierea admisibilității acțiunii, constatarea încălcării drepturilor, garantându-se astfel interesele reclamantului în fața Tribunalului.

            —

            obligarea, dacă este cazul, la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamantul susține următoarele:
   Acțiunea este formulată pentru motivul că Comisia pentru petiții din cadrul Parlamentului European nu a adresat reclamantului un act distinct de o recomandare sau de un aviz, dreptul reclamantului nefiind astfel protejat, cu încălcarea Tratatului, conform articolului 232 alineatul (3) TCE și articolului 265 alineatul (3) TFUE.
   Deciziile adoptate de administrația publică a Comunidad de Madrid și de instanțe îi cauzează reclamantului un prejudiciu în ceea ce privește drepturile și interesele sale economice, cu încălcarea dreptului de a percepe o prestație în completarea pensiei publice recunoscute de Comunidad de Madrid.
   Decizia administrativă a Comunidad de Madrid și hotărârile pronunțate de instanțe creează o diferență de tratament, precum și o discriminare în ceea ce privește prestația primită de pensionari (ieșiți la pensie în mod voluntar sau forțat).
   Uniunea Europeană are competență în materie de pensii, drept pentru care Tribunalului îi revine sarcina de a garanta dreptul reclamantului o dată ce administrația publică și instanțele naționale i-au respins dreptul conferit de jurisprudența constantă a instanțelor Uniunii, precum și de directivele privind egalitatea de remunerare, în lipsa unei diferențe obiective de fapt și de drept în ceea ce privește perceperea prestației de către cele două categorii de pensionari menționate.


title: Cauza T-299/18 R: Ordonanța președintelui Tribunalului din 26 iunie 2018 – Strabag Belgium/Parlamentul („Măsuri provizorii – Contracte de achiziţii publice de lucrări – Cerere de suspendare a executării – Perioadă de așteptare – Ofertă anormal de mică – Fumus boni juris – Lipsa urgenței”)

text:
               27.8.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 301/39

      Ordonanța președintelui Tribunalului din 26 iunie 2018 – Strabag Belgium/Parlamentul
      (Cauza T-299/18 R)
      ((„Măsuri provizorii - Contracte de achiziţii publice de lucrări - Cerere de suspendare a executării - Perioadă de așteptare - Ofertă anormal de mică - Fumus boni juris - Lipsa urgenței”))
      (2018/C 301/52)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamantă: Strabag Belgium (Anvers, Belgia) (reprezentanți: M. Schoups, K. Lemmens și M. Lahbib, avocați)

         Pârât: Parlamentul European (reprezentanți: P. López-Carceller, Z. Nagy și B. Simon, agenți)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolele 278 și 279 TFUE prin care se solicită suspendarea executării deciziei Parlamentului din 19 aprilie 2018 de menținere a deciziei acestuia din 24 noiembrie 2017 privind respingerea ofertei reclamantei și atribuirea către cinci ofertanți a contractului de achiziție referitor la un contract-cadru de lucrări de antrepriză generală pentru clădirile Parlamentului de la Bruxelles (Belgia) (cererea de ofertă 06/D 20/2017/M036)

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge cererea de măsuri provizorii.

                  2)

                  Cererea privind cheltuielile de judecată se soluționează odată cu fondul.


title: Cauza T-57/17: Hotărârea Tribunalului din 11 iulie 2018 – Pegasus/Parlamentul [„Drept instituțional – Parlamentul European – Decizie de acordare a unui grant unei fondații politice – Prefinanțare stabilită la 33 % din cuantumul maxim al grantului acordat – Obligația de a furniza o garanție bancară de prefinanțare – Regulamentul financiar – Norme de aplicare a Regulamentului financiar – Regulamentul (CE) nr. 2004/2003 privind statutul și finanțarea partidelor politice la nivel european – Proporționalitate – Egalitate de tratament”]

text:
               27.8.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 301/30

      Hotărârea Tribunalului din 11 iulie 2018 – Pegasus/Parlamentul
      (Cauza T-57/17) (1)

      ([„Drept instituțional - Parlamentul European - Decizie de acordare a unui grant unei fondații politice - Prefinanțare stabilită la 33 % din cuantumul maxim al grantului acordat - Obligația de a furniza o garanție bancară de prefinanțare - Regulamentul financiar - Norme de aplicare a Regulamentului financiar - Regulamentul (CE) nr. 2004/2003 privind statutul și finanțarea partidelor politice la nivel european - Proporționalitate - Egalitate de tratament”])
      (2018/C 301/39)
      Limba de procedură: germana

         Părțile

         Reclamantă: Pegasus (Bruxelles, Belgia) (reprezentant: P. Richter, avocat)

         Pârât: Parlamentul European (reprezentanți: N. Görlitz, S. Alves și C. Burgos, agenți)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE având ca obiect anularea parțială a Deciziei FINS-2017-31 a Parlamentului European din 12 decembrie 2016 privind acordarea unui grant reclamantei, în măsura în care această decizie reduce cuantumul de prefinanțare la 33 % din cuantumul maxim al grantului și condiționează plata acestuia de furnizarea unei garanții bancare

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Obligă Pegasus la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 78, 13.03.2017.


title: Cauza C-421/18: Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunal de première instance de Namur (Belgia) la 27 iunie 2018 – Ordre des avocats du barreau de Dinant/JN

text:
               27.8.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 301/20

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunal de première instance de Namur (Belgia) la 27 iunie 2018 – Ordre des avocats du barreau de Dinant/JN
      (Cauza C-421/18)
      (2018/C 301/28)
      Limba de procedură: franceza

         Instanța de trimitere

      Tribunal de première instance de Namur

         Părțile din procedura principală

         Reclamant: Ordre des avocats du barreau de Dinant

         Pârât: JN

         Întrebarea preliminară

      Acțiunea formulată de un ordin al avocaților, având ca obiect obligarea unuia dintre membrii săi la plata contribuțiilor profesionale anuale care îi sunt datorate, constituie o acțiune „în materie contractuală”, în sensul articolului 7 punctul 1 din Regulamentul (UE) nr. 1215/2012 al Parlamentului European și al Consiliului din 12 decembrie 2012 privind competența judiciară, recunoașterea și executarea hotărârilor în materie civilă și comercială (1)?

         (1)  JO L 351, p. 1.


title: Cauza T-352/18: Acțiune introdusă la 5 iunie 2018 – Germann Avocats și XJ (*)/Comisia

text:
                  27.8.2018

                  RO

                  Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

                  C 301/39

         Acțiune introdusă la 5 iunie 2018 – Germann Avocats și  XJ (*1)/Comisia
         (Cauza T-352/18)
         (2018/C 301/53)
         Limba de procedură: engleza

            Părțile

            Reclamante: Germann Avocats LLC (Geneva, Elveția),  XJ (*1) (reprezentant: N. Skandamis, avocat)

            Pârâtă: Comisia Europeană

            Concluziile

                     —

                     anularea deciziei pârâtei cuprinse în scrisoarea primită de reclamante la data de 2 aprilie 2018 prin care se respinge oferta comună depusă de acestea referitoare la un studiu complementar al practicilor sindicale privind nediscriminarea și diversitatea la locul de muncă (cererea de ofertă JUST/2017/RDIS/FW/EQUA/0042);

                     —

                     obligarea pârâtei să asigure o transparență satisfăcătoare din punct de vedere legal sub forma unor informații pertinente și a unei analize cantitative și calitative a situației concurențiale, în special în ceea ce privește ofertantul câștigător și cu referire la preocupările privind diversitatea pe piețele relevante pentru procedura de cerere de ofertă în discuție;

                     —

                     obligarea pârâtei la plata către reclamante a unor despăgubiri în cuantum de 35 000 de euro, majorate cu dobânzi, pentru prejudiciul pretins suferit de acestea ca urmare a nerespectării încrederii lor legitime, a pierderii unei șanse de a executa contractul în discuție și a încălcării altor drepturi și principii;

                     —

                     obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată aferente prezentei proceduri.

            Motivele și principalele argumente

         În susținerea acțiunii, reclamantele invocă trei motive.

                     1.

                     Primul motiv este întemeiat pe încălcarea de către pârâtă a obligației de motivare a evaluării sale privind oferta prezentată de reclamante în procedura de cerere de ofertă JUST/2017/RDIS/FW/EQUA/0042.

                     2.

                     Al doilea motiv este întemeiat pe mai multe erori vădite de apreciere comise de pârâtă în cadrul evaluării sale privind oferta prezentată de reclamante în procedura de cerere de ofertă menționată.

                     3.

                     Al treilea motiv este întemeiat pe încălcarea de către pârâtă a obligației de respectare a încrederii legitime a reclamantelor având în vedere situația concurențială de pe piață care garantează condiții echitabile pentru concurenți, inclusiv prin tolerarea și/sau favorizarea unor abuzuri de poziție dominantă reale sau potențiale, precum și pe încălcarea de către pârâtă a principiilor egalității de tratament, bunei administrări, transparenței și bunei-credințe în procedura în care a fost adoptată decizia atacată.

            (*1)  Informații șterse sau înlocuite în contextul cadrului legal de protecție a datelor cu caracter personal și/sau a confidențialității.


title: Cauza C-456/18 P: Recurs introdus la 12 iulie 2018 de Ungaria împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a noua) din 25 aprilie 2018 în cauzele conexate T-554/15 și T-555/15, Ungaria/Comisia

text:
               27.8.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 301/21

      Recurs introdus la 12 iulie 2018 de Ungaria împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a noua) din 25 aprilie 2018 în cauzele conexate T-554/15 și T-555/15, Ungaria/Comisia
      (Cauza C-456/18 P)
      (2018/C 301/29)
      Limba de procedură: maghiara

         Părțile

         Recurentă: Ungaria (reprezentanți: M. Z. Fehér și G. Koós, avocați)

         Cealaltă parte din procedură: Comisia Europeană

         Concluziile recurentei

      Prin recursul formulat, Ungaria solicită Curţii de Justiţie:

                  —

                  anularea Hotărârii Tribunalului din 25 aprilie 2018 pronunţate în cauzele conexate T-554/15 şi T-555/15;

                  —

                  anularea în parte a Deciziei C(2015) 4805 a Comisiei din 15 iulie 2015 privind contribuțiile la asigurările de sănătate a întreprinderilor din sectorul tutunului, în măsura în care dispune suspendarea aplicării atât a cotelor de impozitare progresive ale contribuţiilor la asigurările de sănătate, cât şi a reducerii contribuţiilor la asigurările de sănătate în cazul investiţiilor, stabilite prin a dohányipari vállalkozások 2015. évi egészségügyi hozzájárulásáról szóló 2014. évi XCIV. törvény (Legea nr. XCIV din 2014 privind contribuţiile la asigurările de sănătate pentru anul 2015 ale întreprinderilor din sectorul tutunului), aprobată de Parlamentul ungar;

                  —

                  anulează în parte Decizia C(2015) 4808 a Comisiei din 15 iulie 2015 privind modificarea din anul 2014 a taxei de inspecție a lanțului alimentar în Ungaria, în măsura în care a dispus suspendarea aplicării cotelor de impozitare progresive ale taxei de inspecție a lanțului alimentar,

                  —

                  obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      Guvernul ungar îşi întemeiază recursul în esenţă pe trei argumente, potrivit criteriilor elaborate de Curtea de Justiţie în jurisprudenţa sa.
      În primul rând, guvernul ungar îşi întemeiază recursul pe faptul că Tribunalul a aplicat în mod eronat legislaţia atunci când a examinat motivele de recurs intercorelate între ele.
      În al doilea rând, Tribunalul a apreciat în mod eronat şi inadecvat, în ceea ce priveşte obligaţia de motivare, articolul 296 TFUE şi articolul 41 alineatul (1) din Cartă.
      În al treilea rând, guvernul ungar invocă o eroare de apreciere care a condus la o neapreciere în mod adecvat a obiecţiilor formulate de Ungaria şi la o interpretare inadecvată a argumentelor expuse în acţiunea sa.
      Potrivit guvernului ungar, Comisia nu a respectat pe deplin normele relevante de procedură şi de motivare atunci când a adoptat deciziile atacate, situaţia de fapt nu era în mod corect expusă şi Comisia a săvârşit o eroare vădită de apreciere şi şi-a depăşit competenţele. Deşi analiza acestor aspecte era în limitele competenţei Tribunalului, acesta din urmă a omis să efectueze o astfel de analiză sau nu a efectuat-o corect.
      Guvernul ungar susţine că, în consecinţă, Tribunalul, în primul rând, a interpretat în mod eronat articolul 11 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 659/1999 (1) şi a aplicat în mod greşit jurisprudenţa Curţii referitoare la acest articol. În al doilea rând, Tribunalul a săvârşit o eroare de apreciere atunci când a considerat în mod incorect — în opina guvernului ungar — susţinerea formulată în legătură cu cerinţele privind principiile proporţionalităţii şi egalităţii de tratament şi a tras în mod greşit concluzia că coerenţa cu deciziile anterioare ale Comisiei şi cu practica sa nu era esenţială din punct de vedere al securităţii juridice. În mod similar, Tribunalul nu a interpretat în mod adecvat susţinerea guvernului ungar în legătură cu îndeplinirea condiţiilor privind ajutoarele de stat şi a ignorat această susţinere legată de efectele suspendării. În ultimul rând, Tribunalul nici nu şi-a îndeplinit obligaţia de motivare prin concluzia pe care a tras-o, contrară opiniei susţinute de Comisie pe durata întregii proceduri, în sensul că, pentru a dispune suspendarea deciziilor, era necesar ca Ungaria să nu intenţioneze să le pună în aplicare şi că acest lucru a fost stabilit în mod satisfăcător de Comisie în deciziile sale.

         (1)  Regulamentul (CE) nr. 659/1999 al Consiliului din 22 martie 1999 de stabilire a normelor de aplicare a articolului 93 din Tratatul (DO 1999, L 83, p. 1, Ediţie specială, 08/vol. 1, p. 41).


title: Cauza T-397/18: Acțiune introdusă la 29 iunie 2018 – Hugo’s Hotel/EUIPO – H’ugo’s (Hugo’s Burger Bar)

text:
               27.8.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 301/40

      Acțiune introdusă la 29 iunie 2018 – Hugo’s Hotel/EUIPO – H’ugo’s (Hugo’s Burger Bar)
      (Cauza T-397/18)
      (2018/C 301/54)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Hugo’s Hotel Ltd (St. Julian’s, Malta) (reprezentant: R. Sladden, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: H’ugo’s GmbH (München, Germania)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Solicitantul mărcii în litigiu: reclamanta

         Marca în litigiu:cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurative Hugo’s Burger Bar în culorile roșu, negru și alb – cererea de înregistrare nr. 14 608 806

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție

         Decizia atacată: Decizia Camerei a patra de recurs a EUIPO din 2 mai 2018 în cauza R 1879/2017-4

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei adoptate de divizia de recurs;

                  —

                  declararea faptului că se poate efectua înregistrarea mărcii care face obiectul cererii nr. 014608806.

         Motivul invocat

                  —

                  încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) nr. 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.


title: Cauza T-644/16: Hotărârea Tribunalului din 11 iulie 2018 – ClientEarth/Comisia [„Acces la documente – Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 – Documente ale Comisiei privind compatibilitatea cu dreptul Uniunii a mecanismului de soluționare a litigiilor dintre investitori și state și a sistemului jurisdicțional al investițiilor, prezente în acordurile comerciale ale Uniunii – Refuz parțial al accesului – Excepție referitoare la protecția interesului public în materie de relații internaționale – Excepție referitoare la protecția consultanței juridice – Excepție referitoare la protecția procesului decizional – Interes public superior”]

text:
               27.8.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 301/27

      Hotărârea Tribunalului din 11 iulie 2018 – ClientEarth/Comisia
      (Cauza T-644/16) (1)

      ([„Acces la documente - Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 - Documente ale Comisiei privind compatibilitatea cu dreptul Uniunii a mecanismului de soluționare a litigiilor dintre investitori și state și a sistemului jurisdicțional al investițiilor, prezente în acordurile comerciale ale Uniunii - Refuz parțial al accesului - Excepție referitoare la protecția interesului public în materie de relații internaționale - Excepție referitoare la protecția consultanței juridice - Excepție referitoare la protecția procesului decizional - Interes public superior”])
      (2018/C 301/34)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: ClientEarth (Londra, Regatul Unit) (reprezentanți: O. Brouwer, avocat, și N. Frey, solicitor)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: F. Clotuche-Duvieusart și J. Baquero Cruz, agenți)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE şi având ca obiect anularea Deciziei C(2016) 4286 final a Comisiei din 1 iulie 2016 prin care se refuză accesul la anumite documente referitoare la compatibilitatea cu dreptul Uniunii Europene a mecanismului de soluționare a litigiilor dintre investitori și state și a sistemului jurisdicțional al investițiilor, prezente în acordurile comerciale ale Uniunii

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  ClientEarth suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de Comisia Europeană.

         (1)  JO C 402, 31.10.2016.


title: Cauzele conexate C-397/17 și C-398/17: Hotărârea Curții (Camera a zecea) din 12 iulie 2018 (cereri de decizie preliminară formulate de Nederlandstalige Rechtbank van eerste aanleg Brussel – Belgia) – Profit Europe NV/Belgische Staat [Trimitere preliminară – Regulamentul (CEE) nr. 2658/87 – Uniunea vamală și Tariful vamal comun – Clasificare tarifară – Nomenclatura combinată – Subpozițiile 7307 11 10, 7307 19 10 și 7307 19 90 – Accesorii de țevărie turnate din fontă cu grafit nodular]

text:
               10.9.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 319/11

      Hotărârea Curții (Camera a zecea) din 12 iulie 2018 (cereri de decizie preliminară formulate de Nederlandstalige Rechtbank van eerste aanleg Brussel – Belgia) – Profit Europe NV/Belgische Staat
      (Cauzele conexate C-397/17 și C-398/17) (1)

      ([Trimitere preliminară - Regulamentul (CEE) nr. 2658/87 - Uniunea vamală și Tariful vamal comun - Clasificare tarifară - Nomenclatura combinată - Subpozițiile 7307 11 10, 7307 19 10 și 7307 19 90 - Accesorii de țevărie turnate din fontă cu grafit nodular])
      (2018/C 319/13)
      Limba de procedură: neerlandeza

         Instanța de trimitere

      Nederlandstalige Rechtbank van eerste aanleg Brussel

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: Profit Europe NV

         Pârât: Belgische Staat

         Dispozitivul

      Nomenclatura combinată care figurează în anexa I la Regulamentul (CEE) nr. 2658/87 al Consiliului din 23 iulie 1987 privind Nomenclatura tarifară și statistică și Tariful vamal comun, astfel cum a fost modificată prin Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 1001/2013 al Comisiei din 4 octombrie 2013, trebuie interpretată în sensul că accesoriile de țevărie turnate din fontă cu grafit nodular trebuie clasificate la subpoziția 7307 19 90 din aceasta.

         (1)  JO C 300, 11.9.2017.


title: Cauza T-432/18: Acțiune introdusă la 3 iulie 2018 – Palo/Comisia

text:
               10.9.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 319/23

      Acțiune introdusă la 3 iulie 2018 – Palo/Comisia
      (Cauza T-432/18)
      (2018/C 319/27)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamant: Peeter Palo (Tallinn, Estonia) (reprezentanți: L. Levi și A. Blot, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Concluziile

                  —

                  Anularea deciziei pârâtei din 5 octombrie 2017 de a nu acorda reclamantului indemnizația de plecare prevăzută la articolul 12 alineatul (2) din anexa VIII la Statutul funcționarilor;

                  —

                  anularea deciziei pârâtei din 10 aprilie 2018 prin care se respinge reclamația formulată de reclamant la 11 decembrie 2017 îndreptată împotriva deciziei susmenționate;

                  —

                  obligarea pârâtei la despăgubirea reclamantului pentru prejudiciul material suferit de reclamant;

                  —

                  obligarea pârâtei la despăgubirea reclamantului pentru prejudiciul moral suferit de reclamant;

                  —

                  obligarea pârâtei la plata tuturor cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamantul invocă patru motive.

                  1.

                  Primul motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 12 alineatul (2) din anexa VIII la Statutul funcționarilor.

                  2.

                  Al doilea motiv, întemeiat pe încălcarea principiilor egalității de tratament și nediscriminării.

                  3.

                  Al treilea motiv, întemeiat pe încălcarea principiului încrederii legitime.

                  4.

                  Al patrulea motiv, întemeiat pe încălcarea principiului bunei administrări și a obligației de diligență.


title: Cauza T-433/18: Acțiune introdusă la 13 iulie 2018 – Bax/BCE

text:
               17.9.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 328/52

      Acțiune introdusă la 13 iulie 2018 – Bax/BCE
      (Cauza T-433/18)
      (2018/C 328/71)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Annemieke Bax (Frankfurt, Germania) (reprezentanți: L. Levi și A. Champetier, avocați)

         Pârâtă: Banca Centrală Europeană (BCE)

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei Comitetului executiv al BCE din 14 decembrie 2017, prin care s-a respins cererea reclamantei de a beneficia de schema de sprijinire a tranziției în carieră instituită de BCE;

                  —

                  dacă este necesar, anularea Deciziei BCE din 8 mai 2018 prin care s-a respins calea de atac specială a reclamantei;

                  —

                  obligarea BCE să plătească reclamantei o despăgubire pentru daunele morale suferite, în valoare de 20 000 de euro;

                  —

                  obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamanta invocă cinci motive.

                  1.

                  Primul motiv este întemeiat pe încălcarea principiilor transparenței, nediscriminării și securității juridice.

                  2.

                  Al doilea motiv este întemeiat pe faptul că Decizia SEC/EB/X/17/398a.rev-1/final („Metodologia generală pentru implementarea practică a schemei de sprijinire a tranziției în carieră (CTS)”) este nelegală, inter alia pentru că încalcă Decizia BCE/2017/NP 19din 17 mai 2017.

                  3.

                  Al treilea motiv este întemeiat pe faptul că pârâta nu și-a îndeplinit obligația de diligență față de reclamantă.

                  4.

                  Al patrulea motiv este întemeiat pe discriminare pe motive de sex, ceea ce contravine Directivei 2006/54 (1).

                  5.

                  Al cincilea motiv este întemeiat pe încălcarea principiului proporționalității ca urmare a aplicării unor criterii de eligibilitate disproporționate.

         (1)  Directiva 2006/54/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 5 iulie 2006 privind punerea în aplicare a principiului egalității de șanse și al egalității de tratament între bărbați și femei în materie de încadrare în muncă și de muncă (JO 2006, L 204, p. 23, Ediție specială, 05/vol. 8, p. 262).


title: Cauza C-121/17: Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 25 iulie 2018 (cerere de decizie preliminară formulată de High Court of Justice (Chancery Division) – Regatul Unit) – Teva UK Ltd, Accord Healthcare Ltd, Lupin Ltd, Lupin (Europe) Ltd, Generics (UK) Ltd, care acționează sub denumirea comercială „Mylan”/Gilead Sciences Inc. [Trimitere preliminară – Medicamente de uz uman – Tratarea virusului imunodeficienței umane (HIV) – Medicamente princeps și medicamente generice – Certificat suplimentar de protecție – Regulamentul (CE) nr. 469/2009 – Articolul 3 litera (a) – Condiții de obținere – Noțiunea „produs protejat de un brevet de bază în vigoare” – Criterii de apreciere]

text:
               17.9.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 328/13

      Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 25 iulie 2018 (cerere de decizie preliminară formulată de High Court of Justice (Chancery Division) – Regatul Unit) – Teva UK Ltd, Accord Healthcare Ltd, Lupin Ltd, Lupin (Europe) Ltd, Generics (UK) Ltd, care acționează sub denumirea comercială „Mylan”/Gilead Sciences Inc.
      (Cauza C-121/17) (1)

      ([Trimitere preliminară - Medicamente de uz uman - Tratarea virusului imunodeficienței umane (HIV) - Medicamente princeps și medicamente generice - Certificat suplimentar de protecție - Regulamentul (CE) nr. 469/2009 - Articolul 3 litera (a) - Condiții de obținere - Noțiunea „produs protejat de un brevet de bază în vigoare” - Criterii de apreciere])
      (2018/C 328/15)
      Limba de procedură: engleza

         Instanța de trimitere

      High Court of Justice (Chancery Division)

         Părțile din procedura principală

         Reclamante: Teva UK Ltd, Accord Healthcare Ltd, Lupin Ltd, Lupin (Europe) Ltd, Generics (UK) Ltd, care acționează sub denumirea comercială „Mylan”

         Pârâtă: Gilead Sciences Inc.

         Dispozitivul

      Articolul 3 litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 469/2009 al Parlamentului European și al Consiliului din 6 mai 2009 privind certificatul suplimentar de protecție pentru medicamente trebuie interpretat în sensul că un produs compus din mai multe principii active care au un efect combinat este „protejat de un brevet de bază în vigoare”, în sensul acestei dispoziții, în cazul în care combinația de principii active care îl compun, chiar dacă nu este menționată în mod explicit în revendicările brevetului de bază, este vizată în mod necesar și specific în aceste revendicări. În acest sens, din punctul de vedere al unei persoane specializate în domeniu și în temeiul stadiului tehnicii la data de depunere sau de prioritate a brevetului de bază:

                  —

                  combinația acestor principii active trebuie să intre în mod necesar sub incidența invenției acoperite de acest brevet, în lumina descrierii și a desenelor acestuia, și

                  —

                  fiecare dintre principiile active menționate trebuie să fie identificabil în mod specific, în lumina ansamblului elementelor divulgate de brevetul respectiv.

         (1)  JO C 151, 15.5.2017.


title: Cauza T-439/18: Acțiune introdusă la 13 iulie 2018 – Sintokogio/EUIPO (ProAssist)

text:
               17.9.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 328/53

      Acțiune introdusă la 13 iulie 2018 – Sintokogio/EUIPO (ProAssist)
      (Cauza T-439/18)
      (2018/C 328/72)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Sintokogio Ltd (Nagoya, Japonia) (reprezentanți: V. Dalichau, S. Kirschstein-Freund, B. Breitinger, avocați)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Marca în litigiu: înregistrarea internațională care desemnează Uniunea Europeană a mărcii ProAssist – cererea de înregistrare nr. 1 327 746

         Decizia atacată: Decizia Camerei a doua de recurs a EUIPO din 3 mai 2018 în cauza R 2341/2017-2

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei în măsura în care înregistrarea internațională 1327746 desemnează Uniunea Europeană;

                  —

                  cu titlu subsidiar, reformarea deciziei atacate în măsura în care înregistrarea internațională 1327746 desemnează Uniunea Europeană;

                  —

                  obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată aferente procedurii căii de atac și procedurii în fața Tribunalului.

         Motivele invocate

                  —

                  Încălcarea articolului 94 alineatul (1) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului;

                  —

                  Încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului;

                  —

                  Încălcarea principiului egalității de tratament și al bunei administrări, a articolului 107 din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.


title: Cauza C-216/18 PPU: Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 25 iulie 2018 (cerere de decizie preliminară formulată de High Court (Irlande) – Irlanda) – Executarea unor mandate europene de arestare emise împotriva lui LM [Trimitere preliminară – Procedură preliminară de urgență – Cooperare polițienească și judiciară în materie penală – Mandat european de arestare – Decizia cadru 2002/584/JAI – Articolul 1 alineatul (3) – Proceduri de predare între statele membre – Condiții de executare – Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene – Articolul 47 – Dreptul de acces la o instanță judecătorească independentă și imparțială]

text:
               17.9.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 328/22

      Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 25 iulie 2018 (cerere de decizie preliminară formulată de High Court (Irlande) – Irlanda) – Executarea unor mandate europene de arestare emise împotriva lui LM
      (Cauza C-216/18 PPU) (1)

      ([Trimitere preliminară - Procedură preliminară de urgență - Cooperare polițienească și judiciară în materie penală - Mandat european de arestare - Decizia cadru 2002/584/JAI - Articolul 1 alineatul (3) - Proceduri de predare între statele membre - Condiții de executare - Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene - Articolul 47 - Dreptul de acces la o instanță judecătorească independentă și imparțială])
      (2018/C 328/28)
      Limba de procedură: engleza

         Instanța de trimitere

      High Court (Irlande)

         Părțile din procedura principală

      LM

         Dispozitivul

                  1)

                  Articolul 1 alineatul (3) din Decizia cadru 2002/584/JAI a Consiliului din 13 iunie 2002 privind mandatul european de arestare și procedurile de predare între statele membre, astfel cum a fost modificată prin Decizia cadru 2009/299/JAI a Consiliului din 26 februarie 2009, trebuie interpretat în sensul că, atunci când autoritatea judiciară de executare chemată să decidă cu privire la predarea unei persoane împotriva căreia a fost emis un mandat european de arestare în scopul efectuării urmăririi penale dispune de elemente, precum cele care figurează într o propunere motivată a Comisiei Europene, adoptată în temeiul articolului 7 alineatul (1) TUE, care tind să demonstreze existența unui risc real de încălcare a dreptului fundamental la un proces echitabil garantat de articolul 47 al doilea paragraf din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, ca urmare a unor deficiențe sistemice sau generalizate în ceea ce privește independența puterii judecătorești din statul membru emitent, autoritatea menționată trebuie să verifice, în mod concret și precis, dacă, având în vedere situația individuală a persoanei respective, precum și natura infracțiunii pentru care aceasta este urmărită și contextul factual care se află la baza mandatului european de arestare, și ținând seama de informațiile furnizate de statul membru emitent, în aplicarea articolului 15 alineatul (2) din Decizia cadru 2002/584, astfel cum a fost modificată, există motive serioase și temeinice de a crede că persoana menționată va fi expusă unui astfel de risc în cazul predării către acest din urmă stat.

         (1)  JO C 190, 4.6.2018.


title: Cauza T-608/16: Hotărârea Tribunalului din 12 iulie 2018 – PA/Parlamentul European [„Funcție publică – Funcționari – Raport de notare – Exercițiul de notare 2014 – Promovare – Exercițiul 2015 – Obligație de motivare – Abuz de putere – Articolul 41 alineatul (1) din Carta drepturilor fundamentale”]

text:
               17.9.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 328/42

      Hotărârea Tribunalului din 12 iulie 2018 – PA/Parlamentul European
      (Cauza T-608/16) (1)

      ([„Funcție publică - Funcționari - Raport de notare - Exercițiul de notare 2014 - Promovare - Exercițiul 2015 - Obligație de motivare - Abuz de putere - Articolul 41 alineatul (1) din Carta drepturilor fundamentale”])
      (2018/C 328/57)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamant: PA (reprezentant: C. Bernard-Glanz, avocat)

         Pârât: Parlamentul European (reprezentanți: L. Deneys și V. Montebello-Demogeot, agenți)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 270 TFUE având ca obiect anularea, în primul rând, a raportului de notare al reclamantului cu privire la anul 2014, în versiunea finalizată prin decizia secretarului general al Parlamentului din 20 octombrie 2015, în al doilea rând, a deciziei secretarului general al Parlamentului din 9 decembrie 2015 prin care i s-a atribuit un punct de merit pentru anul 2014, în al treilea rând, a deciziei Parlamentului, comunicată personalului acestei instituții la 30 noiembrie 2015, de a nu îl promova pe reclamant la gradul AST 11 în cadrul exercițiului de promovare 2015 și, în măsura în care este nevoie, anularea deciziei Parlamentului din 9 iunie 2016 având ca obiect respingerea reclamației reclamantului din 21 ianuarie 2016.

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Îl obligă pe PA la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 364, 3.10.2016 (cauză înregistrată inițial la Tribunalul funcției publice a Uniunii Europene sub numărul F-38/16 și transferată la Tribunalul Uniunii Europene la 1.9.2016).


title: Cauza C-220/18 PPU: Hotărârea Curții (Camera întâi) din 25 iulie 2018 (cerere de decizie preliminară formulată de Hanseatisches Oberlandesgericht in Bremen – Germania) – Executarea unui mandat european de arestare emis împotriva lui ML [„Trimitere preliminară – Procedură preliminară de urgenţă – Cooperare polițienească și judiciară în materie penală – Mandat european de arestare – Decizia-cadru 2002/584/JAI – Articolul 1 alineatul (3) – Procedurile de predare între statele membre – Condiții de executare – Motive de neexecutare – Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene – Articolul 4 – Interzicerea tratamentelor inumane sau degradante – Condiții de detenție în statul membru emitent – Întinderea examinării efectuate de autoritățile judiciare de executare – Existența unei căi de atac în statul membru emitent – Asigurare furnizată de autoritățile din acest stat membru]

text:
               17.9.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 328/23

      Hotărârea Curții (Camera întâi) din 25 iulie 2018 (cerere de decizie preliminară formulată de Hanseatisches Oberlandesgericht in Bremen – Germania) – Executarea unui mandat european de arestare emis împotriva lui ML
      (Cauza C-220/18 PPU) (1)

      ([„Trimitere preliminară - Procedură preliminară de urgenţă - Cooperare polițienească și judiciară în materie penală - Mandat european de arestare - Decizia-cadru 2002/584/JAI - Articolul 1 alineatul (3) - Procedurile de predare între statele membre - Condiții de executare - Motive de neexecutare - Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene - Articolul 4 - Interzicerea tratamentelor inumane sau degradante - Condiții de detenție în statul membru emitent - Întinderea examinării efectuate de autoritățile judiciare de executare - Existența unei căi de atac în statul membru emitent - Asigurare furnizată de autoritățile din acest stat membru])
      (2018/C 328/29)
      Limba de procedură: germana

         Instanța de trimitere

      Hanseatisches Oberlandesgericht in Bremen

         Părțile din procedura principală

      ML

         Cu participarea: Generalstaatsanwaltschaft Bremen

         Dispozitivul

      Articolul 1 alineatul (3), articolul 5 și articolul 6 alineatul (1) din Decizia-cadru 2002/584/JAI a Consiliului din 13 iunie 2002 privind mandatul european de arestare și procedurile de predare între statele membre, astfel cum a fost modificată prin Decizia-cadru 2009/299/JAI a Consiliului din 26 februarie 2009, trebuie interpretate în sensul că, atunci când autoritatea judiciară de executare dispune de elemente care atestă existența unor deficiențe sistemice sau generalizate privind condițiile de detenție în cadrul penitenciarelor din statul membru emitent, a căror exactitate este de competența instanței de trimitere să o verifice ținând seama de toate datele actualizate disponibile:

                  —

                  autoritatea judiciară de executare nu poate înlătura existența unui risc real ca persoana vizată de un mandat european de arestare emis în scopul executării unei pedepse privative de libertate să facă obiectul unui tratament inuman sau degradant, în sensul articolului 4 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, pentru simplul motiv că această persoană dispune, în statul membru emitent, de o cale de atac care îi permite să conteste condițiile sale de detenție, deși existența unei astfel de căi de atac poate fi luată în considerare de autoritatea menționată pentru a decide predarea persoanei în cauză;

                  —

                  autoritatea judiciară de executare este ținută să examineze doar condițiile de detenție existente în cadrul penitenciarului în care este probabil, potrivit informațiilor de care dispune, ca persoana amintită să fie deținută, inclusiv în mod temporar sau tranzitoriu;

                  —

                  autoritatea judiciară de executare trebuie să verifice, în acest scop, doar condițiile de detenție concrete și precise ale persoanei în cauză care sunt relevante pentru a determina dacă aceasta va fi expusă unui risc real de tratament inuman sau degradant, în sensul articolului 4 din Carta drepturilor fundamentale;

                  —

                  autoritatea judiciară de executare poate ține seama de informațiile furnizate de alte autorități ale statului membru emitent decât autoritatea judiciară emitentă, cum ar fi, în special, asigurarea că persoana în cauză nu va face obiectul unui tratament inuman sau degradant, în sensul articolului 4 din Carta drepturilor fundamentale.

         (1)  JO C 221, 25.06.2018.


title: Cauza T-745/16: Hotărârea Tribunalului din 13 iulie 2018 – BPCE/BCE [„Politica economică și monetară – Supravegherea prudențială a instituțiilor de credit – Articolul 4 alineatul (1) litera (d) și alineatul (3) din Regulamentul (UE) nr. 1024/2013 – Calcularea indicatorului efectului de levier – Refuzul BCE de a autoriza reclamanta să excludă din calculul indicatorului efectului de levier expunerile care îndeplinesc anumite condiții – Articolul 429 alineatul (14) din Regulamentul (UE) nr. 575/2013 – Puterea discreționară a BCE – Erori de drept – Eroare vădită de apreciere”]

text:
               17.9.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 328/43

      Hotărârea Tribunalului din 13 iulie 2018 – BPCE/BCE
      (Cauza T-745/16) (1)

      ([„Politica economică și monetară - Supravegherea prudențială a instituțiilor de credit - Articolul 4 alineatul (1) litera (d) și alineatul (3) din Regulamentul (UE) nr. 1024/2013 - Calcularea indicatorului efectului de levier - Refuzul BCE de a autoriza reclamanta să excludă din calculul indicatorului efectului de levier expunerile care îndeplinesc anumite condiții - Articolul 429 alineatul (14) din Regulamentul (UE) nr. 575/2013 - Puterea discreționară a BCE - Erori de drept - Eroare vădită de apreciere”])
      (2018/C 328/58)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamantă: BPCE (Paris, Franța) (reprezentanți: inițial A. Gosset-Grainville, C. Renner și P. Kupka, ulterior A. Gosset-Grainville, P. Kupka și M. Trabucchi și în final A. Gosset-Grainville și M. Trabucchi, avocați)

         Pârâtă: Banca Centrală Europeană (BCE) (reprezentanți: K. Lackhoff, R. Bax și G. Bassani, agenți, asistați de H.-G. Kamann și F. Louis, avocați)

         Intervenientă în susținerea pârâtei: Republica Finlanda (reprezentant: S. Hartikainen, agent)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE, care are ca obiect anularea Deciziei ECB/SSM/2016-9695005MSX1OYEMGDF46/195 a BCE din 24 august 2016, adoptată în temeiul articolului 4 alineatul (1) litera (d) și a articolului 10 din Regulamentul (UE) nr. 1024/2013 al Consiliului din 15 octombrie 2013 de conferire a unor atribuții specifice BCE în ceea ce privește politicile legate de supravegherea prudențială a instituțiilor de credit (JO 2013, L 287, p. 63), și a articolului 429 alineatul (14) din Regulamentul (UE) nr. 575/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 26 iunie 2013 privind cerințele prudențiale pentru instituțiile de credit și societățile de investiții și de modificare a Regulamentului (UE) nr. 648/2012 (JO 2013, L 176, p. 1, rectificări JO 2013, L 208, p. 68 și JO 2013, L 321, p. 6).

         Dispozitivul

                  1)

                  Anulează Decizia ECB/SSM/2016-9695005MSX1OYEMGDF46/195 a Băncii Centrale Europene (BCE) din 24 august 2016.

                  2)

                  Obligă BCE la plata cheltuielilor de judecată.

                  3)

                  Republica Finlanda suportă propriile cheltuieli de judecată.

         (1)  JO C 6, 9.1.2017.


title: Cauza T-460/18: Acțiune introdusă la 26 iulie 2018 – eSlovensko Bratislava/Comisia

text:
               17.9.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 328/53

      Acțiune introdusă la 26 iulie 2018 – eSlovensko Bratislava/Comisia
      (Cauza T-460/18)
      (2018/C 328/73)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: eSlovensko Bratislava (Bratislava, Slovacia) (reprezentant: B. Fridrich, avocat)

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei Comisiei, în concret actul juridic individual intitulat „Payment by offsetting by outstanding claims and debts” („Plata prin compensare a creanțelor și datoriilor neachitate”) emis de Comisia Europeană, Direcţia Execuţie bugetară (Buget general și FED), cu numărul de referinţă BUDG/DGA/C4/LM/24307, din 22 iunie 2018;

                  —

                  obligarea Comisiei la plata cheltuielilor eligibile către reclamantă (nr. de înregistrare 42412439), în calitate de beneficiar iniţial și de parte contractantă la acordul de grant INEA/CEF/ICT/A2015/1154788, Action 2015-SK-IA-0038 – „Slovak Safer Internet Centre IV”, în conformitate cu respectivul acord de grant valid și eficace, şi mai exact cu articolul 4.1.3;

                  —

                  obligarea Comisiei la rambursarea cheltuielilor de judecată aferente procedurii.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamanta invocă trei motive.

                  1.

                  Primul motiv, prin care se urmăreşte anularea deciziei atacate, este întemeiat pe încălcarea normei de drept referitoare la aplicarea tratatelor, în special pe aprecierea juridică eronată a circumstanțelor și aspectelor compensației, întrucât reclamanta (nr. de înregistrare 42412439), potrivit principiului consacrat de Hotărârea Plaumann, este vizată în mod direct de această decizie și întrucât există un impact negativ direct al deciziei respective asupra acesteia.

                  2.

                  Al doilea motiv, prin care se urmăreşte obligarea Comisiei la plata cheltuielilor eligibile către reclamantă în calitate de beneficiar iniţial și de parte contractantă la acordul de grant nr. INEA/CEF/ICT/A2015/1154788, Action 2015-SK-IA-0038 – „Slovak Safer Internet Centre IV”, în conformitate cu respectivul acord valid și eficace, mai exact cu articolul 4.1.3, este întemeiat pe faptul că Comisia are competența de a trata probleme referitoare la realizarea proiectului și la transferurile financiare în legătură cu contractul valid și eficace încheiat între Comisie și reclamantă.

                              —

                              Decizia atacată a Comisiei se întemeiază pe articolul 68 din Regulamentul financiar (1) care prevede că „[î]n vederea unei gestionări eficiente a activelor, este necesar să se stabilească normele referitoare la inventarierea patrimoniului și să se clarifice responsabilitățile care revin în acest domeniu contabililor și ordonatorilor de credite, precum și normele aplicabile revânzării bunurilor înscrise în inventar”. În acest sens, reclamanta subliniază că a informat Comisia de mai multe ori cu privire la faptul că în procedurile Comisiei împotriva ei fusese confundată cu o altă organizație, care a operat în proiecte anterioare cu caracter similar.

                  3.

                  Al treilea motiv, vizează obligarea Comisiei la rambursarea cheltuielilor de judecată aferente procedurii. În conformitate cu argumentele sus-menționate și cu pretinsul caracter arbitrar al deciziei atacate, reclamanta solicită Tribunalului rambursarea cheltuielilor de judecată efectuate în cadrul procedurii în faţa acestuia, precum și cheltuielile efectuate cu asistența juridică în legătură cu prezenta cerere.

         (1)  Regulamentul (UE, Euratom) nr. 966/2012 al Parlamentului European și al Consiliului din 25 octombrie 2012 privind normele financiare aplicabile bugetului general al Uniunii și de abrogare a Regulamentului (CE, Euratom) nr. 1605/2002 al Consiliului (JO 2012, L 298, p. 1).


title: Cauza T-464/18: Acțiune introdusă la 31 iulie 2018 – Grupo Bimbo/EUIPO – Rubio Snacks (Tia Rosa)

text:
               17.9.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 328/54

      Acțiune introdusă la 31 iulie 2018 – Grupo Bimbo/EUIPO – Rubio Snacks (Tia Rosa)
      (Cauza T-464/18)
      (2018/C 328/74)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: spaniola

         Părțile

         Reclamantă: Grupo Bimbo, SAB de CV (Mexic, Mexic) (reprezentant: N. Fernández Fernández-Pacheco, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Rubio Snacks, SL (Bullas, Spania)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Solicitantul mărcii în litigiu: reclamanta

         Marca în litigiu: Cererea de marcă a Uniunii figurativă Tia Rosa – Cererea de înregistrare nr. 14 442 883

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție

         Decizia atacată: Decizia Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 18 mai 2018 în cauza R 2739/2017-5

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate, în măsura în care decizia în calea de atac a confirmat admiterea opoziției 002628793 împotriva mărcii Uniunii Europene figurativă nr. 14 442 883 Tia Rosa în raport cu următoarele produse din clasa 30:

                     Preparate pe bază de cereale; tortillas din făină sau din porumb; tacos (chipsuri); tacos [alimente]; tacos [alimente]; biscuiți sărați [crackers]; biscuiți sărați condimentați; batoane din cereale; batoane din cereale bogate în proteine; cereale (preparate pe bază de-); pâine; pâine; azimă; miez de pâine; chifle; pâine integrală; pâine multicereale; pesmeți; alimente pe bază de făină; produse de aperitiv care constau în produse din cereale; produse de aperitiv preparate pe bază de făină de porumb; alimente de aperitiv sărate gata de consum preparate pe bază din alimente din porumb formate prin extrudare; aperitive pe bază de porumb; aperitive pe bază de grâu; aperitive cu susan; aperitive crocante preparate din cereale; aperitive din porumb expandat; popcorn; floricele de porumb aromatizate; toate produsele anterioare cu excluderea expresă a oricărui produs pe bază de cartofi.

                  —

                  confirmarea înregistrării mărcii Uniunii Europene nr. 14 442 883 Tia Rosa pentru toate produsele pentru care s-a solicitat protecție.

                  —

                  obligarea EUIPO și a celeilalte părți din procedură să suporte costurile și cheltuielile aferente procedurilor desfășurate atât în fața EUIPO, cât și în fața Tribunalului.

         Motivul invocat

      Încălcarea articolului 8 alineatul (1) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și Consiliului.


title: Cauza C-674/16 P: Ordonanța președintelui Curții din 7 iunie 2018 – Guccio Gucci SpA/Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO), Guess? IP Holder LP

text:
               24.9.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 341/10

      Ordonanța președintelui Curții din 7 iunie 2018 – Guccio Gucci SpA/Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO), Guess? IP Holder LP
      (Cauza C-674/16 P) (1)

      (2018/C 341/12)
      Limba de procedură: engleza
      Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

         (1)  JO C 144, 8.5.2017.


title: Cauza T-465/18: Acțiune introdusă la 25 iulie 2018 – Eurolamp/EUIPO (EUROLAMP pioneers in new technology)

text:
               24.9.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 341/24

      Acțiune introdusă la 25 iulie 2018 – Eurolamp/EUIPO (EUROLAMP pioneers in new technology)
      (Cauza T-465/18)
      (2018/C 341/35)
      Limba de procedură: greaca

         Părțile

         Reclamantă: Eurolamp AVEE Eisagogis kai Emporias Lamptiron (Salonic, Grecia) (reprezentant: A. Argyrios, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Marca în litigiu: cererea de înregistrare ca marcă a Uniunii Europene a mărcii verbale „EUROLAMP pioneers in new technology” — cererea de înregistrare nr. 16 180 879

         Decizia atacată: Decizia Camerei întâi de recurs a EUIPO din 23 mai 2018 în cauza R 1358/2017-1

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  admiterea acțiunii;

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                  admiterea în totalitate a cererii de înregistrare ca marcă a Uniunii Europene cu nr. 16 180 879 pentru toate produsele solicitate și

                  —

                  obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele invocate

                  —

                  încălcarea articolului 7 alineatul (1) literele (b) și (c) din Regulamentul nr. 2017/1001;

                  —

                  încălcarea articolului 7 alineatul (3) din Regulamentul nr. 2017/1001.


title: Cauza C-61/18: Ordonanța președintelui Curții din 4 iunie 2018 – Comisia Europeană/Republica Bulgaria

text:
               24.9.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 341/12

      Ordonanța președintelui Curții din 4 iunie 2018 – Comisia Europeană/Republica Bulgaria
      (Cauza C-61/18) (1)

      (2018/C 341/19)
      Limba de procedură: bulgara
      Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

         (1)  JO C 112, 26.3.2018.


title: Cauza T-377/17: Hotărârea Tribunalului din 13 iulie 2018 – SQ/BEI („Funcție publică – Personalul BEI – Plângere pentru hărțuire morală – Anchetă administrativă – Noțiunea «hărțuire morală» – Cerința repetării comportamentului reproșat pentru a constitui o «hărțuire morală» – Refuzul de a iniția procedura disciplinară împotriva autorului acestor comportamente – Obligația de confidențialitate referitoare la existența unei proceduri de anchetă administrativă în curs și, ulterior, la decizia de închidere a procedurii de constatare a existenței unui caz de hărțuire morală”)

text:
               24.9.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 341/16

      Hotărârea Tribunalului din 13 iulie 2018 – SQ/BEI
      (Cauza T-377/17) (1)

      ((„Funcție publică - Personalul BEI - Plângere pentru hărțuire morală - Anchetă administrativă - Noțiunea «hărțuire morală» - Cerința repetării comportamentului reproșat pentru a constitui o «hărțuire morală» - Refuzul de a iniția procedura disciplinară împotriva autorului acestor comportamente - Obligația de confidențialitate referitoare la existența unei proceduri de anchetă administrativă în curs și, ulterior, la decizia de închidere a procedurii de constatare a existenței unui caz de hărțuire morală”))
      (2018/C 341/27)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamant: SQ (reprezentanți: N Cambonie și P. Walter, avocați)

         Pârâtă: Banca Europeană de Investiții (BEI) (reprezentanți: G. Faedo și K. Carr, agenți, asistați de B. Wägenbaur, avocat și J. Currall, barrister)

         Obiectul

      Cerere introdusă în temeiul articolului 50a alineatul (1) din Statutul Curții de Justiție de Uniunii Europene și al articolului 41 din Regulamentul personalului BEI având ca obiect, pe de o parte, anularea în parte a deciziei din 20 martie 2017 a președintelui BEI și, pe de altă parte, repararea pretinselor prejudicii morale și materiale suferite de reclamantă ca urmare a hărțuirii morale la care a fost supusă de superiorul său ierarhic și a comportamentului BEI

         Dispozitivul

                  1)

                  Anulează în parte decizia din 20 martie 2017 a președintelui Băncii Europene de Investiții (BEI), în măsura în care aceasta face aplicarea unei definiții eronate a noțiunii „hărțuire morală”, nu prevede consecințe disciplinare imediate în urma unui caz demonstrat de hărțuire morală în cadrul BEI și impune destinatarului acestei decizii o obligație de confidențialitate contrară finalităților unei proceduri de anchetă vizând un pretins caz de hărțuire morală.

                  2)

                  Respinge în rest concluzii în anulare.

                  3)

                  Obligă BEI să plătească SQ suma de 10 000 de euro pentru prejudiciul moral suferit.

                  4)

                  Respinge în rest concluziile în despăgubire.

                  5)

                  BEI suportă propriile cheltuieli de judecată și este obligată să suporte jumătate din cheltuielile efectuate de SQ.

                  6)

                  SQ suportă jumătate din propriile cheltuieli de judecată.

         (1)  JO C 277, 21.8.2017


title: Cauza T-466/18: Acțiune introdusă la 25 iulie 2018 – Eurolamp/EUIPO (EUROLAMP pioneers in new technology)

text:
               24.9.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 341/25

      Acțiune introdusă la 25 iulie 2018 – Eurolamp/EUIPO (EUROLAMP pioneers in new technology)
      (Cauza T-466/18)
      (2018/C 341/36)
      Limba de procedură: greaca

         Părțile

         Reclamantă: Eurolamp AVEE Eisagogis kai Emporias Lamptiron (Salonic, Grecia) (reprezentant: A. Argyrios, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Marca în litigiu: cererea de înregistrare ca marcă a Uniunii Europene a mărcii figurative colorate „EUROLAMP pioneers in new technology”, care reprezintă o combinație a următoarelor culori: verde și negru — cererea de înregistrare nr. 16 180 821

         Decizia atacată: Decizia Camerei întâi de recurs a EUIPO din 23 mai 2018 în cauza R 1359/2017-1

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  admiterea acțiunii;

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                  admiterea în totalitate a cererii de înregistrare ca marcă a Uniunii Europene cu nr. 16 180 821 pentru toate produsele solicitate și

                  —

                  obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele invocate

                  —

                  încălcarea articolului 7 alineatul (1) literele (b) și (c) din Regulamentul nr. 2017/1001;

                  —

                  încălcarea articolului 7 alineatul (3) din Regulamentul nr. 2017/1001.


title: Cauza C-116/18: Ordonanța președintelui Curții din 13 iunie 2018 – Comisia Europeană/România

text:
               24.9.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 341/12

      Ordonanța președintelui Curții din 13 iunie 2018 – Comisia Europeană/România
      (Cauza C-116/18) (1)

      (2018/C 341/20)
      Limba de procedură: româna
      Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

         (1)  JO C 142, 23.4.2018.


title: Cauza T-379/18: Acțiune introdusă la 22 iunie 2018 – WI/Comisia

text:
               24.9.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 341/16

      Acțiune introdusă la 22 iunie 2018 – WI/Comisia
      (Cauza T-379/18)
      (2018/C 341/28)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamant: WI (reprezentanți: T. Bontinck și A. Guillerme, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziilor contestate;

                  —

                  obligarea la plata pensiei de soț supraviețuitor în favoarea [WI];

                  —

                  obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii îndreptate împotriva deciziei Oficiului pentru administrarea și plata drepturilor individuale (PMO) al Comisiei Europene din 16 august 2017 privind refuzul de a acorda reclamantului beneficiul unei pensii de urmaș, precum și împotriva deciziei de confirmare, aceasta invocă două motive.

                  1.

                  Primul motiv, întemeiat pe o eroare vădită de apreciere a noțiunii de soț supraviețuitor, precum și pe încălcarea articolului 1d alineatul (2) și a articolului 2 alineatul (2) și a articolului 17 din anexa VIII din Statutul funcționarilor Uniunii Europene (denumit în continuare „statutul”), întrucât s-ar fi întemeiat pe o interpretare restrictivă și eronată a noțiunii de soț supraviețuitor, prevăzută de statut, pentru a respinge cererea reclamantei privind recunoașterea statutului său de soț supraviețuitor.

                  2.

                  Al doilea motiv, întemeiat pe încălcarea principiului bunei administrări și a obligației de solicitudine, întrucât, potrivit reclamantei, Comisia ar fi trebuit să ia în considerare împrejurările excepționale ale speței la interpretarea articolului 17 din anexa VIII la statut în sensul ca reclamanta să poată beneficia de plin drept de o pensie ca urmare a statutului său de soț supraviețuitor.


title: Cauza T-771/16: Hotărârea Tribunalului din 22 noiembrie 2017 – Toontrack Music/EUIPO (EZMIX) [„Marcă a Uniunii Europene — Cerere de înregistrare a mărcii verbale a Uniunii Europene EZMIX — Motiv absolut de refuz — Caracter descriptiv — Articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 [devenit articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (UE) 2017/1001] — Egalitate de tratament și principiul bunei administrări”]

text:
               15.1.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 13/17

         Hotărârea Tribunalului din 22 noiembrie 2017 – Toontrack Music/EUIPO (EZMIX)
   (Cauza T-771/16) (1)

   ([„Marcă a Uniunii Europene - Cerere de înregistrare a mărcii verbale a Uniunii Europene EZMIX - Motiv absolut de refuz - Caracter descriptiv - Articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 [devenit articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (UE) 2017/1001] - Egalitate de tratament și principiul bunei administrări”])
   (2018/C 013/28)
   Limba de procedură: suedeza

      Părțile

      Reclamantă: Toontrack Music AB (Umeå, Suedia) (reprezentant: L.-E. Ström, avocat)

      Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentanți: A. Söder și D. Hanf, agenți)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 27 iulie 2016 (cauza R 2436/2015-5) privind o cerere de înregistrare a semnului verbal EZMIX ca marcă a Uniunii Europene

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă Toontrack Music AB la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 14, 16.1.2017.


title: Cauza C-418/17: Ordonanța președintelui Curții din 25 octombrie 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Amtsgericht Nürnberg – Germania) – Andreas Fabri, Elisabeth Mathes/Sun Express Deutschland GmbH

text:
               15.1.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 13/11

         Ordonanța președintelui Curții din 25 octombrie 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Amtsgericht Nürnberg – Germania) – Andreas Fabri, Elisabeth Mathes/Sun Express Deutschland GmbH
   (Cauza C-418/17) (1)

   (2018/C 013/19)
   Limba de procedură: germana
   Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 347, 16.10.2017.


title: Cauza C-542/17 P: Recurs introdus la 14 septembrie 2017 de Allstate Insurance Company împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera întâi) din 5 iulie 2017 în cauza T-3/16, Allstate Insurance Company/Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală

text:
               15.1.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 13/2

         Recurs introdus la 14 septembrie 2017 de Allstate Insurance Company împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera întâi) din 5 iulie 2017 în cauza T-3/16, Allstate Insurance Company/Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală
   (Cauza C-542/17 P)
   (2018/C 013/02)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Recurentă: Allstate Insurance Company (reprezentanți: G. Würtenberger, Rechtsanwalt, R. Kunze, solicitor)

      Cealaltă parte din procedură: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală

      Concluziile recurentei

   Recurenta solicită Curţii:

               —

               anularea Hotărârii Tribunalului din 5 iulie 2017 pronunţate în cauza T-3/16;

               —

               admiterea acţiunii în anulare formulate de recurentă împotriva Deciziei camerei de recurs din 8 octombrie 2015 în cauza R 956/2015-2,

               —

               obligarea intimatei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

               1.

               Recurenta susţine că Tribunalul a încălcat articolul 7 alineatul (1) litera (c) şi alineatul (2) RMC (1) prin aplicarea unor criterii eronate la aprecierea motivului absolut de refuz privind caracterul descriptiv în sensul dispoziţiei menţionate.

               2.

               Prin faptul că nu a apreciat motivul absolut de refuz privind caracterul descriptiv prin raportare la bunurile şi serviciile concrete pentru care s-a solicitat protecţia, Tribunalul a omis totodată să îşi motiveze decizia şi a încălcat articolul 75 din RCM.

               3.

               Mai mult, hotărârea Tribunalului atacată cu recurs are la bază o denaturare situaţiei de fapt în măsura în care Tribunalul nu a apreciat motivele absolute de refuz prin raportare la bunurile şi serviciile pentru care s-a formulat cererea, ci în temeiul unei pretinse specificări rezultând dintr-o interpretare, mai precis o denaturare a specificării reale a bunurilor şi serviciilor.

               4.

               Dacă Tribalul ar fi respectat principiile fundamentale de drept, inclusiv obligaţia de motivare a hotărârilor, ar fi admis acţiunea care s-a aflat pe rolul său pe baza consideraţiilor care vor fi formulate în continuare.

               5.

               Erorile săvârşite sunt de drept material. În mod corespunzător, recurenta va preciza motivele pentru care Tribunalul ar fi trebuit să concluzioneze că motivele de drept invocate în faţa sa erau întemeiate din perspectiva unei încălcări a principiilor recunoscute în legătură cu un proces echitabil şi a dispoziţiilor relevante din RMC având în vedere situaţia de fapt dedusă judecăţii la camera de recurs.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 207/2009 al Consiliului din 26 februarie 2009 privind marca comunitară (JO 2009, L 78, p. 1).


title: Cauza C-610/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Työtuomioistuin (Finlanda) la 24 octombrie 2017 – Auto- ja Kuljetusalan Työntekijäliitto AKT ry/Satamaoperaattorit ry

text:
               15.1.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 13/8

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Työtuomioistuin (Finlanda) la 24 octombrie 2017 – Auto- ja Kuljetusalan Työntekijäliitto AKT ry/Satamaoperaattorit ry
   (Cauza C-610/17)
   (2018/C 013/10)
   Limba de procedură: finlandeza

      Instanța de trimitere

   Työtuomioistuin

      Părțile din procedura principală

      Reclamant: Auto- ja Kuljetusalan Työntekijäliitto AKT ry

      Pârât: Satamaoperaattorit ry

      Intervenientă: Kemi Shipping Oy

      Întrebările preliminare

               1)

               Articolul 7 alineatul (1) din Directiva 2003/88/CE (1) a Parlamentului European și a Consiliului din 4 noiembrie 2003 privind anumite aspecte ale organizării timpului de lucru se opune unei prevederi naționale dintr-o convenție colectivă sau interpretării date acesteia potrivit căreia un lucrător care se află în incapacitate de muncă pe motiv de boală la începutul concediului anual sau a unei părți din acesta nu are dreptul, chiar dacă solicită, să reporteze primele șase zile de incapacitate de muncă care coincid cu perioada de concediu anual, atunci când zilele de absență nu reduc dreptul lucrătorului la patru săptămâni de concediu anual plătit?

               2)

               Articolul 31 alineatul (2) din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene produce efecte juridice directe, mai precis un efect juridic orizontal direct, asupra unui raport de muncă între persoane private?

               3)

               Articolul 31 alineatul (2) din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene protejează concediul dobândit în măsura în care durata concediului anual depășește concediul minim anual de patru săptămâni, prevăzut la articolul 7 alineatul (1) din Directiva privind timpul de lucru? Această dispoziție din cartă se opune prevederii naționale dintr-o convenție colectivă sau interpretării date acesteia potrivit căreia un lucrător care se află în incapacitate de muncă pe motiv de boală la începutul concediului anual sau a unei părți din acesta nu are dreptul, chiar dacă solicită, să reporteze primele șase zile de incapacitate de muncă care coincid cu perioada de concediu anual, atunci când zilele de absență nu reduc dreptul lucrătorului la patru săptămâni de concediu anual plătit?

      (1)  JO 2003 L 299, p. 9, Ediție specială, 05/vol. 7, p. 3


title: Cauza T-140/15: Hotărârea Tribunalului din 23 noiembrie 2017 – Aurora/OCSP – SESVanderhave (M 02205) [„Soiuri de plante — Procedură de declarare a nulității — Soi de sfeclă de zahăr M 02205 — Articolul 20 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 2100/94 — Articolul 7 din Regulamentul nr. 2100/94 — Caracter distinct al soiului candidat — Examinare tehnică — Procedură în fața camerei de recurs — Obligația de a analiza cu atenție și cu imparțialitate toate elementele relevante ale cauzei — Competența de modificare”]

text:
               15.1.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 13/12

         Hotărârea Tribunalului din 23 noiembrie 2017 – Aurora/OCSP – SESVanderhave (M 02205)
   (Cauza T-140/15) (1)

   ([„Soiuri de plante - Procedură de declarare a nulității - Soi de sfeclă de zahăr M 02205 - Articolul 20 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 2100/94 - Articolul 7 din Regulamentul nr. 2100/94 - Caracter distinct al soiului candidat - Examinare tehnică - Procedură în fața camerei de recurs - Obligația de a analiza cu atenție și cu imparțialitate toate elementele relevante ale cauzei - Competența de modificare”])
   (2018/C 013/20)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Aurora Srl (Finale Emilia, Italia) (reprezentanți: inițial L.-B. Buchman, ulterior L.-B. Buchman, R. Crespi și M. Razou, avocați)

      Pârât: Oficiul Comunitar pentru Soiuri de Plante (OCSP) (reprezentanți: inițial F. Mattina, ulterior F. Mattina și M. Ekvad și în sfârșit F. Mattina, M. Ekvad și A. Weitz, agenți)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OCSP, intervenientă la Tribunal: SESVanderhave NV (Tirlemont, Belgia) (reprezentanți: inițial K. Neefs și P. de Jong, ulterior P. de Jong, avocați)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei camerei de recurs a OCSP din 26 noiembrie 2014 (cauza A 010/2013), privind o procedură de declarare a nulității între Aurora și SESVanderhave

      Dispozitivul

               1)

               Anulează decizia camerei de recurs a Oficiul Comunitar pentru Soiuri de Plante (OCSP) din 26 noiembrie 2014 (cauza A 010/2013).

               2)

               Respinge în rest acțiunea.

               3)

               OCSP suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și cheltuielile de judecată efectuate de Aurora Srl.

               4)

               SESVanderhave NV suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 190, 8.6.2015.


title: Cauza T-726/17: Acțiune introdusă la 24 octombrie 2017 – Commune de Fessenheim și alții/Comisia

text:
               15.1.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 13/23

         Acțiune introdusă la 24 octombrie 2017 – Commune de Fessenheim și alții/Comisia
   (Cauza T-726/17)
   (2018/C 013/37)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamante: Commune de Fessenheim (Fessenheim, Franța), Communauté de communes Pays Rhin-Brisach (Volgelsheim, Franța), Conseil départemental du Haut-Rhin (Colmar, Franța) și Conseil régional Grand Est Alsace Champagne-Ardenne Lorraine (Strasbourg, Franța) (reprezentant: G. de Rubercy, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamantele solicită Tribunalului:

               —

               Anularea Deciziei din 10 august 2017 (GESTDEM 2017/2593) având ca obiect refuzul de a comunica scrisoarea Comisiei Europene din 22 martie 2017 autorităților franceze privind protocolul de indemnizare a grupului EDF referitor la abrogarea autorizației de exploatare a centralei nucleare de la Fessenheim;

               —

               Obligarea Comisiei Europene la comunicarea către reclamante a scrisorii menționate din 22 martie 2017;

               —

               Obligarea Comisiei Europene la plata integrală a cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamantele invocă trei motive.

               1.

               Primul motiv întemeiat pe încălcarea articolului 4 alineatul (2) ultimul paragraf din Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 al Parlamentului European și al Consiliului din 30 mai 2001 privind accesul public la documentele Parlamentului European, ale Consiliului și ale Comisiei (JO 2001, L 145, p. 43, Ediție specială, 01/vol. 3, p. 76).

               2.

               Al doilea motiv întemeiat pe încălcarea articolului 42 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene referitor la dreptul de acces la documente.

               3.

               Al treilea motiv întemeiat pe încălcarea articolului 47 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene referitor la dreptul la o cale de atac eficientă.


title: Cauza C-627/15: Ordonanța președintelui Camerei a doua a Curții din 4 octombrie 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Judecătoria Câmpulung – România) – Dumitru Gavrilescu, Liana Gavrilescu/SC Banca Transilvania SA, fostă SC Volksbank România SA, SC Volksbank România SA – sucursala Câmpulung

text:
               15.1.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 13/9

         Ordonanța președintelui Camerei a doua a Curții din 4 octombrie 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Judecătoria Câmpulung – România) – Dumitru Gavrilescu, Liana Gavrilescu/SC Banca Transilvania SA, fostă SC Volksbank România SA, SC Volksbank România SA – sucursala Câmpulung
   (Cauza C-627/15) (1)

   (2018/C 013/11)
   Limba de procedură: româna
   Președintele Camerei a doua a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 165, 10.5.2016.


title: Cauza T-564/16: Ordonanța Tribunalului din 9 noiembrie 2017 – Bowles/BCE („Funcție publică — Personalul BCE — Remunerație — Creștere de salariu — Membri ai comitetului personalului — Eligibilitate — Acțiune în anulare — Nepronunțare asupra fondului — Acțiune în despăgubire — Acțiune vădit nefondată”)

text:
               15.1.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 13/17

         Ordonanța Tribunalului din 9 noiembrie 2017 – Bowles/BCE
   (Cauza T-564/16) (1)

   ((„Funcție publică - Personalul BCE - Remunerație - Creștere de salariu - Membri ai comitetului personalului - Eligibilitate - Acțiune în anulare - Nepronunțare asupra fondului - Acțiune în despăgubire - Acțiune vădit nefondată”))
   (2018/C 013/29)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: Carlos Bowles (Frankfurt am Main, Germania) (reprezentanți: L. Levi și A. Tymen, ulterior L. Levi, avocați)

      Pârâtă: Banca Centrală Europeană (BCE) (reprezentanți: F. Malfrère și E. Carlini, agenți, asistați de B. Wägenbaur, avocat)

      Obiectul

   Cerere întemeiată pe articolul 270 TFUE prin care se solicită, pe de o parte, anularea deciziei din 24 februarie 2015, comunicată personalului la 13 martie 2015, prin care BCE a refuzat să acorde reclamantului, pentru anul 2015, o creștere suplimentară de salariu, precum și anularea deciziei de respingere a căii speciale de atac din 9 iulie 2015 și, pe de altă parte, repararea prejudiciului pe care reclamantul l-ar fi suferit

      Dispozitivul

               1)

               Constată că nu mai este necesar să se pronunțe asupra fondului concluziilor în anulare.

               2)

               Respinge în rest acțiunea ca vădit nefondată.

               3)

               Fiecare parte suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 16, 18.1.2016 (cauză înregistrată inițial la Tribunalul Funcției Publice a Uniunii Europene sub numărul F-130/15 și transferată Tribunalului Uniunii Europene la 1.9.2016).


title: Cauza C-545/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Sąd Najwyższy (Polonia) la 18 septembrie 2017 – Mariusz Pawlak/Prezes Kasy Rolniczego Ubezpieczenia Społecznego

text:
               15.1.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 13/3

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Sąd Najwyższy (Polonia) la 18 septembrie 2017 – Mariusz Pawlak/Prezes Kasy Rolniczego Ubezpieczenia Społecznego
   (Cauza C-545/17)
   (2018/C 013/03)
   Limba de procedură: polona

      Instanța de trimitere

   Sąd Najwyższy

      Părțile din procedura principală

      Reclamant: Mariusz Pawlak

      Pârât: Prezes Kasy Rolniczego Ubezpieczenia Społecznego

      Întrebările preliminare

               1)

               Articolul 7 alineatul (1) prima teză coroborat cu articolul 8 din Directiva 97/67/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 15 decembrie 1997 privind normele comune pentru dezvoltarea pieței interne a serviciilor poștale ale Comunității și îmbunătățirea calității serviciului (1) trebuie interpretat în sensul că instituie un drept special o normă de drept național procedural, precum articolul 165 alineatul 2 din Legea din 17 noiembrie 1964 de stabilire a Codului de procedură civilă, potrivit căreia numai depunerea unui act de procedură la o filială poștală de pe teritoriul național, a unui furnizor de servicii poștale desemnat, mai precis a unui furnizor care are obligația de a presta servicii poștale universale, echivalează cu depunerea acestui act de procedură în instanță, cu excluderea în acest sens a depunerii unui act de procedură la o filială poștală de pe teritoriul național a unui alt furnizor de servicii poștale universale, care nu este un furnizor desemnat?

               2)

               În cazul unui răspuns afirmativ la prima întrebare: articolul 7 alineatul (1) prima teză din Directiva 97/67 /CE coroborat cu articolul 4 alineatul (3) TUE trebuie interpretat în sensul că avantajele de care beneficiază un furnizor atunci când, contrar dispozițiilor articolului 7 alineatul (1) prima teză din Directiva 97/67/CE, acestuia i s-a acordat un drept special, trebuie extinse asupra celorlalți furnizori de servicii poștale cu consecința că depunerea unui act de procedură la o filială de pe teritoriul național, a unui alt furnizor de servicii poștale universale, care nu este un furnizor desemnat, echivalează cu depunerea acestui act de procedură la instanță, mai precis cu aplicarea unor principii care corespund celor ce rezultă din Hotărârea Curții de Justiție a Uniunii Europene din 21 iunie 2007, Jonkman și alții (C-231/06 – C-233/06)?

               3)

               În cazul unui răspuns afirmativ la a doua întrebare: articolul 7 alineatul (1) prima teză din Directiva 97/67/CE coroborat cu articolul 4 alineatul (3) TUE trebuie interpretat în sensul că o parte din procedură, care este o emanație a unui stat membru, poate invoca incompatibilitatea unei dispoziții naționale, precum cea de la articolul 165 alineatul 2 din legea polonă privind stabilirea Codului de procedură civilă, cu articolul 7 alineatul (1) prima teză din Directiva 97/67/CE?

      (1)  JO 1998, L 15, p. 14, Ediție specială, 06/ vol. 3, p. 12.


title: Cauza T-730/17: Acțiune introdusă la 27 octombrie 2017 – Evropaïki Dynamiki/Comisia

text:
               15.1.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 13/24

         Acțiune introdusă la 27 octombrie 2017 – Evropaïki Dynamiki/Comisia
   (Cauza T-730/17)
   (2018/C 013/38)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Atena, Grecia) (reprezentanți: M. Sfyri și C.-N. Dede, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea Deciziei [C(2017) 5879 final] din 22 august 2017 adoptată de secretarul general al Comisiei în numele acesteia din urmă, prin care se respinge cererea confirmativă a reclamantei de a avea acces la documentele Comisiei care conțin o listă exhaustivă a tuturor contractelor specifice încheiate între aceasta din urmă și un anumit prestator în decursul ultimilor șase, ani, precum și la o copie a tuturor cererilor de preț referitoare la contractele respective;

               —

               obligarea Comisiei să furnizeze aceste informații în mod clar și complet, pentru a permite publicului și reclamantei să calculeze numărul de zile-persoană pe care prestatorul specific le-a facturat în fiecare an Comisiei;

               —

               obligarea Comisiei la suportarea onorariilor avocațiale, precum și a celorlalte cheltuieli și costuri suportate de reclamantă în cadrul prezentei cereri, chiar dacă aceasta ar fi respinsă.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă două motive.

               1.

               Primul motiv, întemeiat pe faptul că pârâta nu a efectuat o examinare individuală privind documentele solicitate, cu încălcarea articolului 4 alineatul (6) din Regulamentul nr. 1049/2001 (1) și a articolului 6 alineatul (3) din regulamentul menționat

               2.

               Al doilea motiv, întemeiat pe faptul că niciuna dintre excepțiile de la divulgare prevăzute de Regulamentul nr. 1049/2001 nu se aplică în speță și pe faptul că Comisia nu a motivat sarcina disproporționată care pretinde că ar rezulta dintr-o examinare completă și dintr-o divulgare a documentelor solicitate.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 al Parlamentului European și al Consiliului din 30 mai 2001 privind accesul public la documentele Parlamentului European, ale Consiliului și ale Comisiei (JO 2001 L 145, p. 43, Ediție specială, 01/vol. 3, p. 76).


title: Cauza C-2/16: Ordonanța președintelui Curții din 17 octombrie 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Amtsgericht Stuttgart – Germania) – Staatsanwaltschaft Stuttgart/J. S. R.

text:
               15.1.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 13/10

         Ordonanța președintelui Curții din 17 octombrie 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Amtsgericht Stuttgart – Germania) – Staatsanwaltschaft Stuttgart/J. S. R.
   (Cauza C-2/16) (1)

   (2018/C 013/12)
   Limba de procedură: germana
   Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 118, 4.4.2016.


title: Cauza T-618/15: Hotărârea Tribunalului din 20 noiembrie 2017 – Voigt/Parlamentul European („Membru al Parlamentului European — Refuz de punere la dispoziție a localurilor Parlamentului — Resortisanți ai unui stat terț — Refuz de acces în clădirile Parlamentului — Articolul 21 din Carta drepturilor fundamentale — Discriminare întemeiată pe originea etnică — Discriminare întemeiată pe cetățenie — Admisibilitate a unui motiv — Discriminare întemeiată pe opiniile politice”)

text:
               15.1.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 13/13

         Hotărârea Tribunalului din 20 noiembrie 2017 – Voigt/Parlamentul European
   (Cauza T-618/15) (1)

   ((„Membru al Parlamentului European - Refuz de punere la dispoziție a localurilor Parlamentului - Resortisanți ai unui stat terț - Refuz de acces în clădirile Parlamentului - Articolul 21 din Carta drepturilor fundamentale - Discriminare întemeiată pe originea etnică - Discriminare întemeiată pe cetățenie - Admisibilitate a unui motiv - Discriminare întemeiată pe opiniile politice”))
   (2018/C 013/22)
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamant: Udo Voigt (Bruxelles, Belgia) (reprezentant: P. Richter, avocat)

      Pârât: Parlamentul European (reprezentanți: N. Görlitz, S. Seyr și M. Windisch, agenți)

      Obiectul

   Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE prin care se solicită anularea, pe de o parte, a deciziei Parlamentului din 9 iunie 2015 prin care s a refuzat punerea la dispoziția reclamantului a unei săli pentru a găzdui o conferință de presă la 16 iunie 2015 și, pe de altă parte, a deciziei Parlamentului din 16 iunie 2015 prin care s a refuzat unor resortisanți ruși accesul în localurile sale

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Domnul Udo Voigt suportă, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, pe cele efectuate de Parlamentul European, inclusiv cele aferente procedurii în fața Curții.

      (1)  JO C 106, 21.3.2016.


title: Cauza C-547/17 P: Recurs introdus la 18 septembrie de Basic Net SpA împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a șasea) din 20 iulie 2017 în cauza T-612/15, Basic Net/EUIPO (Reprezentarea a trei benzi verticale)

text:
               15.1.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 13/4

         Recurs introdus la 18 septembrie de Basic Net SpA împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a șasea) din 20 iulie 2017 în cauza T-612/15, Basic Net/EUIPO (Reprezentarea a trei benzi verticale)
   (Cauza C-547/17 P)
   (2018/C 013/04)
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Recurentă: Basic Net SpA (reprezentat: D. Sindico, avocat)

      Cealaltă parte din procedură: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

      Concluziile recurentei

               —

               cu titlu principal, anularea hotărârii atacate, soluționarea în mod definitiv a litigiului și admiterea, în tot sau în parte, a concluziilor formulate, precum și a probelor și documentelor prezentate în cadrul procedurilor anterioare;

               —

               cu titlu subsidiar, anularea hotărârii atacate și trimiterea cauzei spre rejudecare Tribunalului, pentru ca acesta să admită, în tot sau în parte, a concluziile formulate, precum și probele și documentele prezentate în cadrul procedurilor anterioare;

               —

               în orice caz, obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată în procedurile (în fața Tribunalului și a Curții de Justiție).

      Motivele și principalele argumente

               1.

               Încălcarea articolului 7 alineatul (3) din Regulamentul nr. 207/2009
               Tribunalul a considerat că sunt insuficiente dovezile privind dobândirea caracterului distinctiv prin utilizare și a respins acțiunea fără a motiva de ce caracterul distinctiv demonstrat și recunoscut ar fi insuficient și nu ar permite, astfel, înregistrarea mărcii solicitate.
               Hotărârea atacată este nemotivată și contrară însuși textului acestei dispoziții, întrucât condițiile pentru înregistrarea unei mărci sunt ca reprezentarea semnului să fie clară, precisă și suficientă, ușor accesibilă, comprehensibilă, durabilă și obiectivă.

               2.

               Încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009 – Caracterul distinctiv intrinsec și caracterul înregistrabil al semnului respins
               În cadrul fazelor anterioare ale procedurii, nu s-a făcut o analiză exhaustivă și coerentă a probatoriului prezentat, iar concluziile la care a ajuns Tribunalul sunt în contradicție cu litera și spiritul legii și ale jurisprudenței EUIPO și ale Curții de Justiție. În special, Tribunalul nu a efectuat o apreciere globală a elementelor de probă și s-a limitat să le examineze individual, încălcând articolului 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009.

               3.

               Neluarea în considerare a mărcii anterioare a Uniunii Europene nr. 3971561 a reclamantei
               Reclamanta susține, în plus, că EUIPO și Tribunalul ar fi trebuit să aibă în vedere motivele (cu alte cuvinte, neconsiderând aceste decizii ca fiind precedente obligatorii, ci ca mărci admise în urma recunoașterii caracterului lor înregistrabil) care au condus la înregistrarea mărcii comunitare nr. 003971561, a cărei titulară este de asemenea reclamanta pentru aceleași produse și care privește un semn foarte asemănător cu cel refuzat.

               4.

               Neluarea în considerare a altor mărci înregistrate drept „combinații de culori”
               În cadrul fazelor anterioare ale acestei proceduri, au fost citate alte mărci comunitare care constituie precedente de mare importanță în prezenta speță.
               Refuzul înregistrării mărcii solicitate pare, așadar nerezonabil, dacă nu, absolut nejustificat, și constituie o eroare de drept, în special dacă se consideră că jurisprudența nu reprezintă numai decizii obligatorii, ci este expresia unor principii de drept reluate de EUIPO și de Tribunalul Uniunii Europene.


title: Cauza T-784/16: Ordonanța Tribunalului din 15 noiembrie 2017 – Pilla/Comisia și EACEA [„Acțiune în anulare și în despăgubire — Măsuri provizorii — Cerere de asistență judiciară formulată ulterior introducerii unei acțiuni — Programul «Europa creativă (2014-2020)» — Cerere de propuneri privind sprijinul pentru o acțiune pregătitoare — Decizie de respingere a candidaturii pentru nerespectarea unui criteriu de eligibilitate — Subvenții destinate numai persoanelor juridice — Nerespectarea cerințelor de formă — Imposibilitatea de a imputa actele EACEA — Acțiune în parte vădit inadmisibilă și în parte vădit nefondată”]

text:
               15.1.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 13/18

         Ordonanța Tribunalului din 15 noiembrie 2017 – Pilla/Comisia și EACEA
   (Cauza T-784/16) (1)

   ([„Acțiune în anulare și în despăgubire - Măsuri provizorii - Cerere de asistență judiciară formulată ulterior introducerii unei acțiuni - Programul «Europa creativă (2014-2020)» - Cerere de propuneri privind sprijinul pentru o acțiune pregătitoare - Decizie de respingere a candidaturii pentru nerespectarea unui criteriu de eligibilitate - Subvenții destinate numai persoanelor juridice - Nerespectarea cerințelor de formă - Imposibilitatea de a imputa actele EACEA - Acțiune în parte vădit inadmisibilă și în parte vădit nefondată”])
   (2018/C 013/30)
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Reclamant: Rinaldo Pilla (Venafro, Italia) (reprezentant: A. Silvestri, avocat)

      Pârâte: Comisia Europeană (reprezentanți: A. Aresu și C. Gheorghiu, agenți) și Agenția Executivă pentru Educație, Audiovizual și Cultură (EACEA) (reprezentanți: H. Monet și V. Sansonetti, agenți)

      Obiectul

   În primul rând, cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE prin care se solicită anularea deciziei Comisiei din 2 septembrie 2016 privind respingerea candidaturii prezentate de reclamant în cadrul cererii de propuneri „EAC/S05/2016 – Sprijin pentru o acțiune pregătitoare în vederea creării unui premiu al Festivalului UE și a unei mărci a Festivalului UE în domeniul culturii: EFFE (Europa pentru festivaluri – festivaluri pentru Europa)” din 26 aprilie 2016, în al doilea rând, cerere prin care se solicită Tribunalului, cu titlu principal, să constate și să declare admisibilă candidatura reclamantului sau, cu titlu subsidiar, să anuleze „însăși procedura de selecție”, în al treilea rând, cerere prin care se solicită suspendarea procedurii de selecție, iar, în al patrulea rând, o cerere întemeiată pe articolul 268 TFUE prin care se solicită repararea prejudiciului pe care reclamantul pretinde că l-a suferit ca urmare a respingerii candidaturii sale.

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea ca vădit inadmisibilă în măsura în care este îndreptată împotriva Agenției Executive pentru Educație, Audiovizual și Cultură (EACEA).

               2)

               Respinge acțiunea, în parte ca vădit inadmisibilă și în parte ca vădit nefondată, în măsura în care este îndreptată împotriva Comisiei Europene.

               3)

               Respinge cererea de asistență judiciară.

               4)

               Îl obligă pe domnul Rinaldo Pilla la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 6, 9.1.2017.