title: Cauza T-713/21: Acțiune introdusă la 5 noiembrie 2021 – Agentur für Globale Gesundheitsverantwortung/EMA

text:
               14.2.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 73/47

      Acțiune introdusă la 5 noiembrie 2021 – Agentur für Globale Gesundheitsverantwortung/EMA
      (Cauza T-713/21)
      (2022/C 73/60)
      Limba de procedură: germana

         Părțile

         Reclamantă: Agentur für Globale Gesundheitsverantwortung (Elsbethen, Austria) (reprezentantă: A. Steindl, avocată)

         Pârâtă: Agenția Europeană pentru Medicamente

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  Anularea Deciziei EMA din 21 septembrie 2021 (EMA/468888/2021) de respingere a recursului grațios formulat de reclamantă la 13 august 2021 împotriva Deciziei EMA din 28 iulie 2021 (EMA/421922/2021);

                  —

                  Acordarea accesului la studiul „c4591001-interim-ado-report-body” pe baza căruia au fost adoptate raportul de evaluare EMA/CHMP/282047/2021 Rev. L din 22 iulie 2021 și decizia de punere în aplicare a Comisiei C(2021)4034(final) din 31 mai 2021.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamanta invocă următoarele motive.

                  1.

                  Primul motiv: nulitate pentru calificare eronată din punct de vedere juridic a datelor anonimizate ale studiului C4591001 referitoare la participanții americani drept date cu caracter personal în sensul Regulamentului 2018/1725 (1).

                  2.

                  Al doilea motiv: nulitate pentru eroarea de drept a EMA rezultată din afirmația EMA conform căreia studiul C4591001 nu este încă finalizat în ceea ce privește modificarea indicației pediatrice și este conform cu politica sa în materia publicării unor date clinice (EMA Policy(0070) on Clinical Data Publication) (EMA/144064/2019).

                  3.

                  Al treilea motiv: nulitate pentru eroarea de drept a EMA rezultată din faptul că ar fi aplicabil articolul 4 alineatul (2), primul caz de aplicare a Regulamentului1049/2001 (2) („protecția intereselor comerciale ale unei anume persoane fizice sau juridice, inclusiv în ceea ce privește proprietatea intelectuală”).

                  4.

                  Al patrulea motiv: nulitate pentru eroare de drept rezultată din faptul că, în opinia EMA, nu există un interes public major în sensul articolului 4 alineatul (2) ultima teză din Regulamentul nr. 1049/2001.

         (1)  Regulamentul (UE) 2018/1725 al Parlamentului European și al Consiliului din 23 octombrie 2018 privind protecția persoanelor fizice în ceea ce privește prelucrarea datelor cu caracter personal de către instituțiile, organele, oficiile și agențiile Uniunii și privind libera circulație a acestor date și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 45/2001 și a Deciziei nr. 1247/2002/CE (JO 2018, L 295, p. 39).

         (2)  Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 al Parlamentului European și al Consiliului din 30 mai 2001 privind accesul public la documentele Parlamentului European, ale Consiliului și ale Comisiei (JO 2001, L 145, p. 43, Ediție specială, 01/vol. 3, p. 76).


title: Cauza T-733/21: Acțiune introdusă la 16 noiembrie 2021 – Greenspider/Eismea

text:
               14.2.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 73/48

      Acțiune introdusă la 16 noiembrie 2021 – Greenspider/Eismea
      (Cauza T-733/21)
      (2022/C 73/61)
      Limba de procedură: italiana

         Părțile

         Reclamantă: Greenspider GmbH (Germering, Germania) (reprezentanți: G. Vignolo și V. Palmisano, avocați)

         Pârâtă: Agenția Executivă pentru Consiliul European pentru Inovare și IMM-uri

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  declararea prezentei acțiuni ca fiind admisibilă și întemeiată, în virtutea articolului 272 TFUE;

                  —

                  constatarea și declararea faptului că Greenspider și-a îndeplinit în mod corespunzător obligațiile contractuale care îi revin în temeiul acordului de grant;

                  —

                  constatarea și declararea faptului că, în temeiul articolului 1162 din Codul civil belgian, interpretarea contractului efectuată de Greenspider prevalează asupra celei efectuate de EISMEA;

                  —

                  constatarea faptului că nu sunt îndeplinite condițiile pentru emiterea notei de debit trimise de EISMEA către Greenspider și că, prin urmare, suma solicitată prin aceasta nu este datorată;

                  —

                  constatarea și declararea faptului că EISMEA nu și-a îndeplinit obligațiile contractuale și obligarea acesteia la plata către Greenspider a sumei de 111 475,00 de euro;

                  —

                  obligarea EISMEA la plata cheltuielilor de judecată efectuate de Greenspider în cadrul prezentei proceduri.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamanta invocă două motive.

                  1.

                  Primul motiv, întemeiat pe încălcarea contractului de către EASME.

                              —

                              În această privință, se susține că prezentul motiv se întemeiază pe caracterul neîntemeiat al motivelor invocate de agenție pentru refuzul său de a plăti soldul costurilor eligibile ale proiectului și pe recunoașterea unit costs.

                  2.

                  Al doilea motiv, întemeiat pe încălcarea dreptului aplicabil contractului.

                              —

                              În această privință, se susține că prezentul motiv se întemeiază pe încălcarea articolului 126 din Regulamentul nr. 966/2012 (1) al Parlamentului European și al Consiliului din 25 octombrie 2012; pe utilizarea abuzivă a principiului autonomiei de negociere: încălcarea și neaplicarea articolului 1162 din Codul civil belgian și a articolelor 3 și 5 din Directiva 93/13/CEE (2) a Consiliului din 5 aprilie 1993; pe încălcarea principiului bunei-credințe în executarea contractului și pe un abuz de drept; pe încălcarea principiului bunei administrări; pe încălcarea principiilor securității juridice și protecției încrederii legitime; și pe încălcarea principiului proporționalității.

         (1)  Regulamentul (UE, Euratom) nr. 966/2012 al Parlamentului European și al Consiliului din 25 octombrie 2012 privind normele financiare aplicabile bugetului general al Uniunii și de abrogare a Regulamentului (CE, Euratom) Nr. 1605/2002 al Consiliului (JO 2012, L 298, p. 1).

         (2)  Directiva 93/13 CEE a Consiliului din 5 aprilie 1993 privind clauzele abuzive în contractele încheiate cu consumatorii (JO 1993, L 95, p. 29-34, Ediție specială, 15/ vol. 02, p. 273).


title: Cauza T-739/21: Acțiune introdusă la 19 noiembrie 2021 – Eurecna/Comisia

text:
               14.2.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 73/49

      Acțiune introdusă la 19 noiembrie 2021 – Eurecna/Comisia
      (Cauza T-739/21)
      (2022/C 73/62)
      Limba de procedură: italiana

         Părțile

         Reclamantă: Eurecna SpA (Veneția, Italia) (reprezentant: R. Sciaudone, avocat)

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziilor atacate de compensare a unor creanțe, cuprinse în scrisorile Comisiei din 10 septembrie 2021, 16 septembrie 2021 și 30 septembrie 2021, prin care Comisia a dispus recuperarea a aproape întregii sume plătite în cadrul unui proiect finanțat de Uniunea Europeană, sumă considerată a fi necesar să fie recuperată ca urmare a unor presupuse nereguli comise în etapa raportării financiare; și

                  —

                  obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată aferente prezentei proceduri.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamanta invocă trei motive.

                  1.

                  Primul motiv, întemeiat pe lipsa unui temei juridic în ceea ce privește decizia din 10 septembrie 2021.

                  2.

                  Al doilea motiv, întemeiat pe încălcarea dreptului la apărare în ceea ce privește decizia din 10 septembrie 2021.

                  3.

                  Al treilea motiv, întemeiat pe inexistența creanței contestate.

                              —

                              În această privință, se susține că a existat o încălcare a principiului bunei administrări și diligenței în cadrul acțiunii administrative în legătură cu auditul efectuat de Ernst & Young (EY); încălcarea dreptului la apărare în ceea ce privește auditul efectuat de EY; încălcarea principiului bunei administrări prin nerespectarea obligației de imparțialitate în materie administrativă; și interpretarea eronată a contractului în cadrul raportului EY.


title: Cauza T-763/21: Acțiune introdusă la 7 decembrie 2021 – SE/Comisia

text:
               14.2.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 73/50

      Acțiune introdusă la 7 decembrie 2021 – SE/Comisia
      (Cauza T-763/21)
      (2022/C 73/63)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: SE (reprezentanți: L. Levi și A. Blot, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei din 23 aprilie 2021 de respingere a candidaturii reclamantului la programul pilot de tineri profesioniști (denumit în continuare („programul JPP”);

                  —

                  anularea, în măsura în care este necesar, a deciziei din data de 27 august 2021 de respingere a reclamației reclamantului din 27 aprilie 2021;

                  —

                  dispunerea reparării prejudiciului material care rezultă din pierderea șansei de a fi reclasificat ca agent temporar de gradul AD 5 începând cu data de 1 octombrie 2021, cum se apreciază în cererea introductivă;

                  —

                  dispunerea reparării prejudiciului material care rezultă din pierderea șansei de a deveni funcționar prin participarea la concursuri interne rezervate unor agenți temporari de nivelul AD, cum se apreciază în cererea introductivă;

                  —

                  obligarea pârâtei la plata tuturor cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamanta invocă trei motive.

                  1.

                  Primul motiv, întemeiat pe discriminarea pe motive de vârstă, cu încălcarea articolului 21 alineatul (1) din Carta drepturilor fundamentale a UE, a articolului 1d din Statutul funcționarilor și a articolului 10 alineatul (1) din Regulamentul aplicabil celorlalți agenți.

                  2.

                  Al doilea motiv, întemeiat pe abuzul de mandat și/sau pe incompetență.

                  3.

                  Al treilea motiv, întemeiat pe nelegalitatea cererii de manifestare a interesului.


title: Cauza T-765/21: Acțiune introdusă la 7 decembrie 2021 – Imdea Materiales/Comisia

text:
               14.2.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 73/50

      Acțiune introdusă la 7 decembrie 2021 – Imdea Materiales/Comisia
      (Cauza T-765/21)
      (2022/C 73/64)
      Limba de procedură: spaniola

         Părțile

         Reclamantă: Fundación Imdea Materiales (Madrid, Spania) (reprezentanți: P. Suárez Fernández, J. Salinas Casado și Z. Marcos Vaquero, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  constatarea nerespectării de către Comisia Europeană a articolului II.22.5 din Condițiile Generale ale contractului, denumite „FP7 Grant Agreement – Annex II General Conditions”, și, în consecință, revenirea la stadiul prezentării de observații în fața Comisiei Europene;

                  —

                  constatarea inexistenței unei neîndepliniri a condițiilor contractuale de către IMDEA [Fundación Imdea Materiales] și, prin urmare, constatarea rămânerii fără obiect a măsurilor de recuperare și de plată a daunelor interese impuse,

                  —

                  în subsidiar, în temeiul principiului proporționalității, recalcularea sumei pe care Comisia Europeană trebuie să o recupereze.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamanta invocă trei motive.

                  1.

                  Primul motiv întemeiat pe încălcarea de către Comisia Europeană a articolului II.22.5 din Condițiile Generale, dat fiind respingerea cererii IMDEA de acces la documentele și informațiile, astfel încât nu a putut să le aibă în vedere la momentul formulării observațiilor.

                  2.

                  Al doilea motiv întemeiat pe realitatea cheltuielilor declarate Comisiei de IMDEA în ceea ce privește anchetatorii care au făcut parte din proiectul Compose3, în legătură cu articolele II.14 și II.15 din Condițiile Generale.

                              —

                              În acest sens, sunt prezentate o multitudine de probe care, apreciate împreună, permit să se concluzioneze că cheltuielile au fost reale.

                  3.

                  Al treilea motiv întemeiat încălcarea articolului II.22.6 din Condițiile Generale ca urmare a nerespectării principiului proporționalității, întrucât Comisia Europeană nu a făcut o analiză comparativă a măsurilor punitive aplicate.


title: Cauza T-771/21: Acțiune introdusă la 11 decembrie 2021 – Bategu Gummitechnologie/Comisia

text:
               14.2.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 73/51

      Acțiune introdusă la 11 decembrie 2021 – Bategu Gummitechnologie/Comisia
      (Cauza T-771/21)
      (2022/C 73/65)
      Limba de procedură: germana

         Părțile

         Reclamantă: Bategu Gummitechnologie GmbH (Viena, Austria) (reprezentant: G. Maderbacher, avocat)

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  declararea admisibilității acțiunii;

                  —

                  obligarea Uniunii Europene, reprezentată de Comisie, la plata sumei de 70 695 720,35 euro;

                  —

                  obligarea Uniunii la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      În conformitate cu articolul 268 TFUE, reclamanta solicită repararea daunelor pe care le-ar fi suferit ca urmare a încălcărilor caracterizate săvârșite de Comisie în exercitarea funcției sale. Comisia nu și-ar fi îndeplinit obligațiile prin faptul că nu a constatat și nu a determinat încetarea încălcării articolelor 101 și 102 TFUE săvârșite de anumiți constructori feroviari. Comisia ar fi determinat nașterea unei încrederi legitime și ar fi incitat reclamanta să efectueze investiții.
      În susținerea acțiunii, reclamanta invocă patru motive.

                  1.

                  Primul motiv: Comisia a săvârșit un abuz de putere grav și erori vădite de apreciere
                  Comisia a omis să examineze atent toate elementele de fapt și de drept în cadrul unei plângeri formale depuse de reclamantă în temeiul articolului 7 din Regulamentul nr. 1/2003 (1).

                  2.

                  Al doilea motiv: Comisia a săvârșit o încălcare gravă a principiilor protecției încrederii legitime și securității juridice
                  Comisia ar fi dat asigurări clare, necondiționate și concordante cu privire la faptul că materialele utilizate în vehiculele feroviare ar trebui să îndeplinească cerințele stabilite de Comisia însăși. Având în vedere aceste asigurări, reclamanta ar fi realizat investiții importante, în special în dezvoltarea unei tehnologii care să corespundă acestor cerințe, investiții care și-ar fi pierdut orice valoare ca urmare a inacțiunii Comisiei.

                  3.

                  Al treilea motiv: Comisia a săvârșit o încălcare gravă a dreptului fundamental al reclamantei la proprietate vizat la articolul 17 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene (2)

                  În conformitate cu jurisprudența Curții Europene a Drepturilor Omului referitoare la articolul 1 din Primul protocol adițional la Convenția europeană a drepturilor omului, care trebuie luată în considerare la interpretarea cartei potrivit articolului 52 din aceasta, Comisia ar fi obligată să ia măsuri pozitive pentru protejarea proprietății intelectuale a reclamantei. Comisia ar fi omis să ia astfel de măsuri.

                  4.

                  Al patrulea motiv: Comisia ar fi săvârșit o încălcare a dreptului reclamantei la o bună administrare vizat la articolul 41 din cartă.
                  Ca urmare a unei plângeri formale pentru înțelegere depuse de reclamantă, Comisiei i-ar fi luat patru ani pentru a o informa pe reclamantă că nu avea intenția de a pune capăt încălcării pretinse pe baza acestei plângeri și că nu adoptase încă o decizie finală asupra plângerii. Or, elementele dosarului divulgate de Comisie nu permit să se înțeleagă motivele care justifică o procedură atât de lungă. Comisia ar fi săvârșit astfel o încălcare a articolului 41 din cartă.

         (1)  Regulamentul (CE) nr. 1/2003 al Consiliului din 16 decembrie 2002 privind punerea în aplicare a normelor de concurență prevăzute la articolele 81 și 82 din tratat (JO 2003, L 1, p. 1, Ediție specială, 08/vol. 1, p. 167).

         (2)  Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene (JO 2012, C 326, p. 391).


title: Cauza T-772/21: Acțiune introdusă la 13 decembrie 2021 – Brobet/EUIPO – Efbet Partners (efbet)

text:
               14.2.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 73/52

      Acțiune introdusă la 13 decembrie 2021 – Brobet/EUIPO – Efbet Partners (efbet)
      (Cauza T-772/21)
      (2022/C 73/66)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Brobet ltd. (Ta'Xbiex, Malta) (reprezentant: F. Bojinova, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Efbet Partners OOD (Sofia, Bulgaria)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Titularul mărcii în litigiu: reclamanta

         Marca în litigiu: marca Uniunii Europene verbală figurativă „efbet” – cererea de înregistrare nr. 10 818 748

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de declarare a nulității

         Decizia atacată: Decizia Camerei a doua de recurs a EUIPO din 22 septembrie 2021 în cauza R 624/2021-2

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea în parte a deciziei atacate, și anume a părții din secțiunea a treia în care recursul declarat de Brobet Limited a fost respins în ceea ce privește revocarea drepturilor aceleiași părți la marca comunitară nr. 010818748 pentru următoarele produse și servicii: Interfețe pentru calculatoare; Programe de calculator înregistrate care pot fi transferate pe un alt suport; Echipamente pentru jocuri electronice; Serviciile din clasa 9 și Servicii de divertisment (cu excepția jocurilor de noroc); Servicii de informații în domeniul divertismentului (cu excepția jocurilor de noroc); Jocuri (cu excepția jocurilor de noroc) din clasa 41;

                  —

                  obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată efectuate de reclamantă în prezenta procedură.

         Motivele invocate

                  —

                  încălcarea articolului 95 alineatul (1) din Regulamentul (EU) 2017/10001 al Parlamentului European și al Consiliului;

                  —

                  în subsidiar, încălcarea articolului 95 alineatul (2) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului, astfel cum a fost interpretat de jurisprudența Curții de Justiție a Uniunii Europene;

                  —

                  încălcarea articolului 58 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (EU) 2017/10001 al Parlamentului European și al Consiliului.


title: Cauza T-779/21: Acțiune introdusă la 15 decembrie 2021 – Financiere Batteur/EUIPO – Leno Beauty (by L.e.n.o beauty)

text:
               14.2.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 73/53

      Acțiune introdusă la 15 decembrie 2021 – Financiere Batteur/EUIPO – Leno Beauty (by L.e.n.o beauty)
      (Cauza T-779/21)
      (2022/C 73/67)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: franceza

         Părțile

         Reclamantă: Financiere Batteur (Hérouville-Saint-Clair, Franța) (reprezentanți: P. Greffe și F. Donaud, avocați)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Leno Beauty Sas (Ventimiglia, Italia)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Solicitantul mărcii în litigiu: cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

         Marca în litigiu: Cerere de înregistrare a mărcii europene figurative by L.e.n.o beauty – cerere de înregistrare nr. 18 083 347

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție

         Decizia atacată: Decizia Camerei a doua de recurs a EUIPO din 13 octombrie 2021 în cauza R 514/2021-2

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                  obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivul invocat

                  —

                  încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.


title: Cauza T-781/21: Acțiune introdusă la 18 decembrie 2021 – EAA/Comisia

text:
               14.2.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 73/54

      Acțiune introdusă la 18 decembrie 2021 – EAA/Comisia
      (Cauza T-781/21)
      (2022/C 73/68)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: European Aluminium Association (EAA) (Bruxelles, Belgia) (reprezentanți: B. O’Connor și M. Hommé, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea articolului 3 din Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2021/1784 al Comisiei, prin care Comisia nu dispune colectarea taxelor provizorii;

                  —

                  obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată efectuate de reclamantă în cadrul acestei acțiuni.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii în anularea articolului 3 din Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2021/1784 al Comisiei (1), reclamanta invocă trei motive.

                  1.

                  Primul motiv este întemeiat pe încălcarea de către Comisie a Regulamentului 2016/1036 al Parlamentului European și al Consiliului (2) și în special a articolului 10 alineatul (2) din acesta, a obiectului și a scopului Regulamentului 2016/1036 al Parlamentului European și al Consiliului și a practicii constante a Comisiei de a dispune colectarea taxelor provizorii.

                  2.

                  Al doilea motiv este întemeiat pe nerespectarea de către Comisie a obligației de motivare prevăzută la articolul 296 TFUE.

                  3.

                  Al treilea motiv este întemeiat pe nerespectarea de către Comisie a principiilor respectării procedurilor și bunei administrări.

         (1)  Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2021/1784 al Comisiei din 8 octombrie 2021 de instituire a unei taxe antidumping definitive la importurile de produse laminate plate din aluminiu originare din Republica Populară Chineză (JO 2021, L 359, p. 6).

         (2)  Regulamentul (UE) 2016/1036 al Parlamentului European și al Consiliului din 8 iunie 2016 privind protecția împotriva importurilor care fac obiectul unui dumping din partea țărilor care nu sunt membre ale Uniunii Europene (JO 2016, L 176, p. 21).


title: Cauza C-828/21 P: Recurs introdus la 22 decembrie 2021 de European Union Copper Task Force împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera întâi) din 13 octombrie 2021 în cauza T-153/19, European Union Copper Task Force/Comisia

text:
               14.2.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 73/31

      Recurs introdus la 22 decembrie 2021 de European Union Copper Task Force împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera întâi) din 13 octombrie 2021 în cauza T-153/19, European Union Copper Task Force/Comisia
      (Cauza C-828/21 P)
      (2022/C 73/35)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Recurent: European Union Copper Task Force (reprezentanți: I. Moreno-Tapia Rivas și C. Vila Gisbert, avocați)

         Celelalte părți din procedură: Comisia Europeană, Parlamentul European, Consiliul Uniunii Europene

         Concluzii

      Recurenta solicită Curții:

                  —

                  anularea hotărârii atacate;

                  —

                  judecarea pe fond a acțiunii în anulare sau, cu titlu subsidiar, trimiterea cauzei în fața Tribunalului spre rejudecare;

                  —

                  obligarea Comisiei Europene la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea recursului, recurenta invocă următoarele motive.
      Tribunalul a săvârșit o eroare de drept cu privire la întinderea controlului său jurisdicțional și a încălcat dreptul recurentei la protecție jurisdicțională efectivă.
      Tribunalul a încălcat principiul lipsei arbitrariului prin faptul că nu a impus o abordare armonizată a domeniului de aplicare al criteriilor PBT (persistență, bioacumulare și toxicitate).
      Tribunalul a încălcat principiul precauției, precum și principiul proporționalității.
      Tribunalul a încălcat normele de procedură prin faptul că a respins cererea de desemnare a unui expert formulată de recurentă.


title: Cauza T-627/16 RENV: Hotărârea Tribunalului din 15 decembrie 2021 – Republica Cehă/Comisia („FEAGA și Feader – Cheltuieli excluse de la finanțare – Cheltuieli efectuate de Republica Cehă – Ajutoare directe decuplate – Controale la fața locului tradiționale și prin teledetecție – Diferențe între rezultatele controalelor – Sector vitivinicol – Controale la fața locului ale investițiilor prin eșantionare”)

text:
               14.2.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 73/32

      Hotărârea Tribunalului din 15 decembrie 2021 – Republica Cehă/Comisia
      (Cauza T-627/16 RENV) (1)

      („FEAGA și Feader - Cheltuieli excluse de la finanțare - Cheltuieli efectuate de Republica Cehă - Ajutoare directe decuplate - Controale la fața locului tradiționale și prin teledetecție - Diferențe între rezultatele controalelor - Sector vitivinicol - Controale la fața locului ale investițiilor prin eșantionare”)
      (2022/C 73/36)
      Limba de procedură: ceha

         Părțile

         Reclamantă: Republica Cehă (reprezentanți: M. Smolek, O. Serdula, J. Pavliš și J. Vláčil, agenți)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: K. Walkerová și J. Aquilina, agenți)

         Intervenientă în susținerea reclamantei: Regatul Suediei (reprezentanţi: C. Meyer-Seitz, F. Bergius și H. Shev, agenți)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE și având ca obiect anularea Deciziei de punere în aplicare (UE) 2016/1059 a Comisiei din 20 iunie 2016 de excludere de la finanțarea de către Uniunea Europeană a anumitor cheltuieli efectuate de statele membre în cadrul Fondului european de garantare agricolă (FEGA) și al Fondului european agricol pentru dezvoltare rurală (FEADR) (JO 2016, L 173, p. 59), în măsura în care aceasta exclude plățile efectuate de Republica Cehă în cadrul FEGA în cuantum de 462 517,83 euro în ceea ce privește cheltuielile privind ajutoarele directe decuplate și în cuantum de 636 516,20 euro în ceea ce privește cheltuielile privind investițiile în sectorul vitivinicol

         Dispozitivul

                  1)

                  Anulează Decizia de punere în aplicare (UE) 2016/1059 a Comisiei din 20 iunie 2016 de excludere de la finanțarea de către Uniunea Europeană a anumitor cheltuieli efectuate de statele membre în cadrul Fondului european de garantare agricolă (FEGA) și al Fondului european agricol pentru dezvoltare rurală (FEADR) în măsura în care aceasta exclude următoarele plăți efectuate de Republica Cehă în cadrul FEGA:

                              —

                              în cadrul schemei de ajutoare directe decuplate, pentru exercițiile financiare 2013-2015, suma de 69 054,23 euro referitoare la existența unor carențe în analiza riscurilor;

                              —

                              în cadrul schemei de ajutoare pentru investiții în sectorul vitivinicol, pentru exercițiile financiare 2011-2014, suma de 636 516,20 euro.

                  2)

                  Respinge în rest acțiunea.

                  3)

                  Republica Cehă și Comisia Europeană vor suporta fiecare propriile cheltuieli de judecată aferente procedurilor în fața Tribunalului și a Curții.

                  4)

                  Regatul Suediei va suporta propriile cheltuieli de judecată.

         (1)  JO C 392, 24.10.2016.


title: Cauza T-693/16 P RENV-RX: Hotărârea Tribunalului din 15 decembrie 2021 – HG/Comisia („Recurs – Funcție publică – Funcționari – Repartizare într-o țară terță – Locuință familială pusă la dispoziție de administrație – Nerespectarea obligației de a locui acolo cu familia – Procedură disciplinară – Sancțiunea disciplinară a suspendării avansării în treaptă – Repararea prejudiciului suferit de Uniune – Articolul 22 din statut – Respingerea acțiunii pe fond – Anulare în recurs – Hotărâre pronunțată în recurs reexaminată de Curte și anulată – Trimitere spre rejudecare la Tribunal”)

text:
               14.2.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 73/33

      Hotărârea Tribunalului din 15 decembrie 2021 – HG/Comisia
      (Cauza T-693/16 P RENV-RX) (1)

      („Recurs - Funcție publică - Funcționari - Repartizare într-o țară terță - Locuință familială pusă la dispoziție de administrație - Nerespectarea obligației de a locui acolo cu familia - Procedură disciplinară - Sancțiunea disciplinară a suspendării avansării în treaptă - Repararea prejudiciului suferit de Uniune - Articolul 22 din statut - Respingerea acțiunii pe fond - Anulare în recurs - Hotărâre pronunțată în recurs reexaminată de Curte și anulată - Trimitere spre rejudecare la Tribunal”)
      (2022/C 73/37)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Recurent: HG (reprezentantă: L. Levi, avocată)

         Cealaltă parte din procedură: Comisia Europeană (reprezentanți: T. Bohr, agent, asistat de A. Dal Ferro, avocat)

         Obiectul

      Recurs formulat împotriva Hotărârii Tribunalului Funcției Publice a Uniunii Europene (Camera a doua) din 19 iulie 2016, HG/Comisia (F-149/15, EU:F:2016:155), având ca obiect anularea acestei hotărâri.

         Dispozitivul

                  1)

                  Anulează Hotărârea Tribunalului Funcției Publice a Uniunii Europene (Camera a doua) din 19 iunie 2016, HG/Comisia (F-149/15).

                  2)

                  Stabilește cuantumul despăgubirilor datorate de HG Uniunii Europene la suma de 80 000 de euro la data pronunțării prezentei hotărâri.

                  3)

                  Respinge în rest acțiunea în cauza F-149/15.

                  4)

                  HG și Comisia Europeană suportă propriile cheltuieli de judecată în cauzele F-149/15, T-693/16 P, T-440/18 RENV și T-693/16 P-RENV-RX.

         (1)  JO C 441, 28.11.2016.


title: Cauza T-127/19: Hotărârea Tribunalului din 8 decembrie 2021 – Dyson și alții/Comisia [„Răspundere extracontractuală – Energie – Directiva 2010/30/UE – Indicarea, prin etichetare și informații standard despre produs, a consumului de energie – Regulamentul delegat (UE) nr. 665/2013 – Etichetarea energetică a aspiratoarelor – Eficiență energetică – Metodă de măsurare – Anulare de către Tribunal – Încălcare suficient de gravă a unei norme de drept care are ca obiect conferirea de drepturi particularilor”]

text:
               14.2.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 73/33

      Hotărârea Tribunalului din 8 decembrie 2021 – Dyson și alții/Comisia
      (Cauza T-127/19) (1)

      („Răspundere extracontractuală - Energie - Directiva 2010/30/UE - Indicarea, prin etichetare și informații standard despre produs, a consumului de energie - Regulamentul delegat (UE) nr. 665/2013 - Etichetarea energetică a aspiratoarelor - Eficiență energetică - Metodă de măsurare - Anulare de către Tribunal - Încălcare suficient de gravă a unei norme de drept care are ca obiect conferirea de drepturi particularilor”)
      (2022/C 73/38)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamante: Dyson Ltd (Malmesbury, Regatul Unit) și alte 14 reclamante ale căror denumiri figurează în anexa hotărârii (reprezentanți: E. Batchelor, T. Selwyn Sharpe și M. Healy, solicitors)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: J. F. Brakeland, Y. Marinova și K. Talabér-Ritz, agenți)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 268 TFUE prin care se urmărește obținerea unei reparații pentru prejudiciul pe care reclamantele pretind că l-au suferit ca urmare a nelegalității Regulamentului delegat (UE) nr. 665/2013 al Comisiei din 3 mai 2013 de completare a Directivei 2010/30/UE a Parlamentului European și a Consiliului în ceea ce privește etichetarea energetică a aspiratoarelor (JO 2013, L 192, p. 1)

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Obligă Dyson Ltd și celelalte reclamante ale căror denumiri figurează în anexă la suportarea propriilor cheltuieli de judecată, precum și a celor efectuate de Comisia Europeană.

         (1)  JO C 139, 15.4.2019.


title: Cauza T-556/19: Hotărârea Tribunalului din 8 decembrie 2021 – Cipru/EUIPO – Fontana Food (GRILLOUMI) [„Marcă a Uniunii Europene – Procedură de opoziție – Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene verbale GRILLOUMI – Mărci de certificare naționale verbale anterioare ΧΑΛΛΟΥΜΙ HALLOUMI – Motiv relativ de refuz – Lipsa riscului de confuzie – Similitudinea serviciilor și a produselor – Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr 207/2009 [devenit articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001]”]

text:
               14.2.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 73/34

      Hotărârea Tribunalului din 8 decembrie 2021 – Cipru/EUIPO – Fontana Food (GRILLOUMI)
      (Cauza T-556/19) (1)

      („Marcă a Uniunii Europene - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene verbale GRILLOUMI - Mărci de certificare naționale verbale anterioare ΧΑΛΛΟΥΜΙ HALLOUMI - Motiv relativ de refuz - Lipsa riscului de confuzie - Similitudinea serviciilor și a produselor - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr 207/2009 [devenit articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001]”)
      (2022/C 73/39)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Republica Cipru (reprezentanți: S. Malynicz, QC, S. Baran, barrister, și V. Marsland, solicitor)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentanți: D. Gája, agent)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO, intervenientă la Tribunal: Fontana Food AB (Tyresö, Suedia) (reprezentanți: P. Nihlmark și L. Zacharoff, avocați)

         Obiectul

      Cerere formulată împotriva deciziei Camerei a patra de recurs a EUIPO din 29 mai 2019 (cauza R 1284/2018-4) privind o procedură de opoziție între Republica Cipru și Fontana Food.

         Dispozitivul

                  1)

                  Anulează decizia Camerei a patra de recurs a Oficiului Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO) din 29 mai 2019 (cauza R 1284/2018-4).

                  2)

                  Obligă EUIPO să plătească, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, pe cele efectuate de Republica Cehă.

                  3)

                  Fontana Food AB suportă propriile cheltuieli de judecată.

         (1)  JO C 328, 30.9.2019.


title: Cauza T-593/19: Hotărârea Tribunalului din 8 decembrie 2021 – Cipru/EUIPO – Fontana Food (GRILLOUMI BURGER) [„Marcă a Uniunii Europene – Procedură de opoziție – Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene verbale GRILLOUMI BURGER – Mărci de certificare naționale verbale anterioare ΧΑΛΛΟΥΜΙ HALLOUMI – Motive relative de refuz – Lipsa unui risc de confuzie – Lipsa unei atingeri aduse reputației – Articolul 8 alineatul (1) litera (b) și articolul 8 alineatul (5) din Regulamentul (CE) nr 207/2009 [devenite articolul 8 alineatul (1) litera (b) și articolul 8 alineatul (5) din Regulamentul (UE) 2017/1001]”]

text:
               14.2.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 73/35

      Hotărârea Tribunalului din 8 decembrie 2021 – Cipru/EUIPO – Fontana Food (GRILLOUMI BURGER)
      (Cauza T-593/19) (1)

      („Marcă a Uniunii Europene - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene verbale GRILLOUMI BURGER - Mărci de certificare naționale verbale anterioare ΧΑΛΛΟΥΜΙ HALLOUMI - Motive relative de refuz - Lipsa unui risc de confuzie - Lipsa unei atingeri aduse reputației - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) și articolul 8 alineatul (5) din Regulamentul (CE) nr 207/2009 [devenite articolul 8 alineatul (1) litera (b) și articolul 8 alineatul (5) din Regulamentul (UE) 2017/1001]”)
      (2022/C 73/40)
      Limba de procedură: engleza

         Părţile

         Reclamantă: Republica Cipru (reprezentanți: S. Malynicz, QC, S. Baran, barrister, și V. Marsland, solicitor)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentanți: D. Gája și D. Botis, agenți)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO, intervenientă la Tribunal: Fontana Food AB (Tyresö, Suedia) (reprezentanți: P. Nihlmark și L. Zacharoff, avocați)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva deciziei Camerei a patra de recurs a EUIPO din 19 iunie 2019 (cauza R 1297/2018-4) privind o procedură de opoziție între Republica Cipru și Fontana Food.

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Obligă Republica Cipru la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 363, 28.10.2019.


title: Cauza T-595/19: Hotărârea Tribunalului din 8 decembrie 2021 – Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi/EUIPO – Fontana Food (GRILLOUMI BURGER) („Marcă a Uniunii Europene – Procedură de opoziție – Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene verbale GRILLOUMI BURGER – Marcă colectivă a Uniunii Europene verbală anterioară HALLOUMI – Motive relative de refuz – Lipsa unui risc de confuzie – Lipsa unei atingeri aduse reputației – Articolul 8 alineatul (1) litera (b) și articolul 8 alineatul (5) din Regulamentul (CE) nr 207/2009 [devenite articolul 8 alineatul (1) litera (b) și articolul 8 alineatul (5) din Regulamentul (UE) 2017/1001]”)

text:
               14.2.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 73/35

      Hotărârea Tribunalului din 8 decembrie 2021 – Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi/EUIPO – Fontana Food (GRILLOUMI BURGER)
      (Cauza T-595/19) (1)

      („Marcă a Uniunii Europene - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene verbale GRILLOUMI BURGER - Marcă colectivă a Uniunii Europene verbală anterioară HALLOUMI - Motive relative de refuz - Lipsa unui risc de confuzie - Lipsa unei atingeri aduse reputației - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) și articolul 8 alineatul (5) din Regulamentul (CE) nr 207/2009 [devenite articolul 8 alineatul (1) litera (b) și articolul 8 alineatul (5) din Regulamentul (UE) 2017/1001]”)
      (2022/C 73/41)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi (Nicosia, Cipru) (reprezentanți: S. Malynicz, QC, S. Baran, barrister, și V. Marsland, solicitor)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentant: D. Gája, agent)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO, intervenientă la Tribunal: Fontana Food AB (Tyresö, Suedia) (reprezentanți: P. Nihlmark și L. Zacharoff, avocați)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva deciziei Camerei a patra de recurs a EUIPO din 19 iunie 2019 (cauza R 1356/2018-4) privind o procedură de opoziție între Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi și Fontana Food.

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Obligă Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi la plata cheltuielilor de judecata.

         (1)  JO C 357, 21.10.2019.


title: Cauza T-247/20: Hotărârea Tribunalului din 8 decembrie 2021 – JP/Comisia [„Acces la documente – Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 – Documente referitoare la concursul general EPSO/AD/363/18 organizat pentru recrutarea de administratori (AD 7) în domeniul fiscalității – Limitarea cererii de acces – Refuzul accesului – Articolul 4 alineatul (3) din Regulamentul nr. 1049/2001 – Excepție referitoare la protecția procesului decizional – Articolul 6 din anexa III la statut – Caracterul secret al lucrărilor comisiei de evaluare – Acces parțial – Răspundere extracontractuală”]

text:
               14.2.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 73/36

      Hotărârea Tribunalului din 8 decembrie 2021 – JP/Comisia
      (Cauza T-247/20) (1)

      („Acces la documente - Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 - Documente referitoare la concursul general EPSO/AD/363/18 organizat pentru recrutarea de administratori (AD 7) în domeniul fiscalității - Limitarea cererii de acces - Refuzul accesului - Articolul 4 alineatul (3) din Regulamentul nr. 1049/2001 - Excepție referitoare la protecția procesului decizional - Articolul 6 din anexa III la statut - Caracterul secret al lucrărilor comisiei de evaluare - Acces parțial - Răspundere extracontractuală”)
      (2022/C 73/42)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: JP (reprezentanți: S. Rodrigues și A. Champetier, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: C. Ehrbar și D. Milanowska, agenți)

         Obiectul

      Pe de o parte, cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE prin care se urmărește anularea deciziei C(2020) 1195 final a Comisiei din 24 februarie 2020 referitoare la cererea de confirmare a accesului la documente în temeiul Regulamentului (CE) nr. 1049/2001 al Parlamentului European și al Consiliului din 30 mai 2001 privind accesul public la documentele Parlamentului European, ale Consiliului și ale Comisiei (JO 2001, L 145, p. 43, Ediție specială, 01/vol. 3, p. 76) și, pe de altă parte, cerere întemeiată pe articolul 268 TFUE prin care se urmărește obținerea reparării prejudiciului moral suferit de reclamantă

         Dispozitivul

                  1)

                  Anulează decizia C(2020) 1195 final a Comisiei din 24 februarie 2020 referitoare la o cerere de confirmare a accesului la documente în temeiul Regulamentului (CE) nr. 1049/2001 în măsura în care prin aceasta s-a refuzat accesul JP la întrebările din secțiunile „Anchor” și din rubricile „Possible questions” ale evaluării de către examinatori a răspunsurilor sale date în cursul interviului privind domeniul în cauză (documentul nr. 1) și s-a refuzat accesul la întrebările din rubricile „Situation 1”, „Situation 2” și „Situation 3” ale evaluării de către examinatori a răspunsurilor sale date în cursul interviului ce vizează testarea competențelor generale (documentul nr. 2) din cadrul concursului EPSO/AD/363/18.

                  2)

                  Respinge în rest acțiunea.

                  3)

                  Fiecare parte va suporta propriile cheltuieli de judecată.

         (1)  JO C 222, 6.7.2020.


title: Cauza T-294/20: Hotărârea Tribunalului din 8 decembrie 2021 – Talleres de Escoriaza/EUIPO – Salto Systems (KAAS KEYS AS A SERVICE) [„Marcă a Uniunii Europene – Procedură de declarare a nulității – Marca Uniunii Europene verbală KAAS KEYS AS A SERVICE – Motive absolute de refuz – Caracter descriptiv – Articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 [devenit articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (UE) 2017/1001] – Lipsa caracterului distinctiv – Articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009 [devenit articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul 2017/1001] – Semne sau indicații devenite uzuale – Articolul 7 alineatul (1) litera (d) din Regulamentul nr. 207/2009 [devenit articolul 7 alineatul (1) litera (d) din Regulamentul 2017/1001] – Obligația de motivare – Dreptul de a fi ascultat – Articolul 94 alineatul (1) din Regulamentul 2017/1001”]

text:
               14.2.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 73/37

      Hotărârea Tribunalului din 8 decembrie 2021 – Talleres de Escoriaza/EUIPO – Salto Systems (KAAS KEYS AS A SERVICE)
      (Cauza T-294/20) (1)

      („Marcă a Uniunii Europene - Procedură de declarare a nulității - Marca Uniunii Europene verbală KAAS KEYS AS A SERVICE - Motive absolute de refuz - Caracter descriptiv - Articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 [devenit articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (UE) 2017/1001] - Lipsa caracterului distinctiv - Articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009 [devenit articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul 2017/1001] - Semne sau indicații devenite uzuale - Articolul 7 alineatul (1) litera (d) din Regulamentul nr. 207/2009 [devenit articolul 7 alineatul (1) litera (d) din Regulamentul 2017/1001] - Obligația de motivare - Dreptul de a fi ascultat - Articolul 94 alineatul (1) din Regulamentul 2017/1001”)
      (2022/C 73/43)
      Limba de procedură: spaniola

         Părțile

         Reclamantă: Talleres de Escoriaza, SA (Irun, Spania) (reprezentanți: T. Müller și F. Togo, avocați)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentant: D. Gája, agent)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO, intervenientă la Tribunal: Salto Systems, SL (Oiartzun, Spania) (reprezentant: A. Alejos Cutuli, avocat)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a patra de recurs a EUIPO din 28 februarie 2020 (cauza R 1363/2019-4) privind o procedură de declarare a nulității între Talleres de Escoriaza și Salto Systems

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Obligă Talleres de Escoriaza, SA, la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 247, 27.7.2020.


title: Cauza T-569/20: Hotărârea Tribunalului din 15 decembrie 2021 – Stichting Comité N 65 Ondergronds Helvoirt/Comisia [„Mediu – Regulamentul (CE) nr. 1367/2006 – Obligația statelor membre de a proteja și de a îmbunătăți calitatea aerului înconjurător – Cerere de reexaminare internă – Respingerea cererii ca inadmisibilă”]

text:
               14.2.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 73/37

      Hotărârea Tribunalului din 15 decembrie 2021 – Stichting Comité N 65 Ondergronds Helvoirt/Comisia
      (Cauza T-569/20) (1)

      („Mediu - Regulamentul (CE) nr. 1367/2006 - Obligația statelor membre de a proteja și de a îmbunătăți calitatea aerului înconjurător - Cerere de reexaminare internă - Respingerea cererii ca inadmisibilă”)
      (2022/C 73/44)
      Limba de procedură: neerlandeza

         Părțile

         Reclamantă: Stichting Comité N 65 Ondergronds Helvoirt (Helvoirt, Țările de Jos) (reprezentanți: T. Malfait și A. Croes, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: L. Haasbeek, G. Gattinara și M. Noll Ehlers, agenți)

         Interveniente în susținerea pârâtei: Regatul Țărilor de Jos (reprezentanţi: M. Bulterman, M. de Ree, J. Langer și J. Hoogveld, agenți), Parlamentul European (reprezentanți: W. Kuzmienko și C. Ionescu Dima, agenți), Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: K. Michoel și A. Maceroni, agenți)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE prin care se solicită anularea deciziei Comisiei din 6 iulie 2020 de respingere ca inadmisibilă a unei cereri de reexaminare internă a deciziei de închidere a procedurii de plângere CHAP (2019) 2512.

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Obligă Stichting Comité N 65 Ondergronds Helvoirt să suporte propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de Comisia Europeană.

                  3)

                  Regatul Țărilor de Jos, Parlamentul European și Consiliul Uniunii Europene vor suporta propriile cheltuieli de judecată.

         (1)  JO C 378, 9.11.2020.


title: Cauza T-623/20: Hotărârea Tribunalului din 8 decembrie 2021 – Sun West și alții/Comisia [„Ajutoare de stat – Producerea de energie electrică în instalații fotovoltaice – Obligația de achiziționare a energiei electrice la un preț superior prețului pieței – Respingerea unei plângeri – Articolul 12 alineatul (1) al doilea paragraf și articolul 24 alineatul (2) din Regulamentul (UE) 2015/1589”]

text:
               14.2.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 73/38

      Hotărârea Tribunalului din 8 decembrie 2021 – Sun West și alții/Comisia
      (Cauza T-623/20) (1)

      („Ajutoare de stat - Producerea de energie electrică în instalații fotovoltaice - Obligația de achiziționare a energiei electrice la un preț superior prețului pieței - Respingerea unei plângeri - Articolul 12 alineatul (1) al doilea paragraf și articolul 24 alineatul (2) din Regulamentul (UE) 2015/1589”)
      (2022/C 73/45)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamante: Sun West (Saint-Allouestre, Franța), JB Solar (Saint-Allouestre), Azimut56 (Saint-Allouestre) (reprezentant: S. Manna, avocată)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: A. Bouchagiar și B. Stromsky, agenți)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE prin care se urmărește anularea deciziei din 28 iulie 2020 a Comisiei de respingere a plângerii reclamantelor referitoare la ajutoarele de stat acordate ilegal de Republica Franceză producătorilor de energie electrică fotovoltaică în temeiul decretelor tarifare din 10 iulie 2006, din 12 ianuarie 2010 și din 31 august 2010 în scopul constatării incompatibilității acestora cu piața internă

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Sun West, JB Solar și Azimut56 vor suporta, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, cheltuielile de judecată efectuate de Comisia Europeană.

         (1)  JO C 414, 30.11.2020.


title: Cauza T-689/20: Hotărârea Tribunalului din 15 decembrie 2021 – HB/BEI („Funcție publică – Personalul BEI – Concediere – Eroare vădită de apreciere – Principiul bunei administrări – Incompetență a autorului actului”)

text:
               14.2.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 73/39

      Hotărârea Tribunalului din 15 decembrie 2021 – HB/BEI
      (Cauza T-689/20) (1)

      („Funcție publică - Personalul BEI - Concediere - Eroare vădită de apreciere - Principiul bunei administrări - Incompetență a autorului actului”)
      (2022/C 73/46)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamant: HB (reprezentant: C. Bernard-Glanz, avocat)

         Pârâtă: Banca Europeană de Investiții (reprezentanți: G. Faedo și K. Carr, agenți, asistați de B. Wägenbaur, avocat)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 270 TFUE și pe articolul 50a din Statutul Curții de Justiție a Uniunii Europene și prin care se solicită anularea deciziei BEI din 27 aprilie 2020 de concediere a reclamantului.

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  HB va suporta pe lângă propriile cheltuieli de judecată, pe cele efectuate de Banca Europeană de Investiții (BEI).

         (1)  JO C 9, 11.1.2021.


title: Cauza T-705/20: Hotărârea Tribunalului din 15 decembrie 2021 – OI/Comisia [„Funcție publică – Funcționari – Recrutare – Concursul intern COM/03/AD/18 (AD 6) – Decizie de a nu înscrie numele reclamantului pe lista de rezervă a concursului – Obligația de motivare – Caracterul secret al lucrărilor comisiei de evaluare – Lipsa comunicării notelor intermediare și a ponderării elementelor care compun o probă de concurs prevăzute în anunțul de concurs”]

text:
               14.2.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 73/39

      Hotărârea Tribunalului din 15 decembrie 2021 – OI/Comisia
      (Cauza T-705/20) (1)

      („Funcție publică - Funcționari - Recrutare - Concursul intern COM/03/AD/18 (AD 6) - Decizie de a nu înscrie numele reclamantului pe lista de rezervă a concursului - Obligația de motivare - Caracterul secret al lucrărilor comisiei de evaluare - Lipsa comunicării notelor intermediare și a ponderării elementelor care compun o probă de concurs prevăzute în anunțul de concurs”)
      (2022/C 73/47)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamant: OI (reprezentant: S. Orlandi, avocat)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: D. Milanowska și T. Lilamand, agenți)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 270 TFUE prin care se urmărește anularea deciziei comisiei de evaluare din cadrul concursului intern COM/03/AD/18 (AD 6) – Administratori din 25 martie 2020 de respingere a cererii reclamantei de reexaminare a deciziei acestei comisii de evaluare din 16 decembrie 2019 de a nu înscrie numele său pe lista de rezervă a concursului menționat.

         Dispozitivul

                  1)

                  Anulează decizia comisiei de evaluare din cadrul concursului intern COM/03/AD/18 (AD 6) – Administratori din 25 martie 2020 de a nu îl înscrie pe OI pe lista de rezervă pentru recrutarea de administratori de gradul AD 6 în domeniul cooperării pentru dezvoltare și al politicii de vecinătate.

                  2)

                  Obligă Comisia Europeană la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 28, 25.1.2021.


title: Cauza T-69/21: Hotărârea Tribunalului din 15 decembrie 2021 – Rotondaro/EUIPO – Pollini (COLLINI) [„Marcă a Uniunii Europene – Procedură de opoziție – Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurative COLLINI – Mărcile naționale și ale Uniunii Europene verbale anterioare POLLINI și STUDIO POLLINI – Motiv relativ de refuz – Risc de confuzie – Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 [devenit articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001]”]

text:
               14.2.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 73/40

      Hotărârea Tribunalului din 15 decembrie 2021 – Rotondaro/EUIPO – Pollini (COLLINI)
      (Cauza T-69/21) (1)

      („Marcă a Uniunii Europene - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurative COLLINI - Mărcile naționale și ale Uniunii Europene verbale anterioare POLLINI și STUDIO POLLINI - Motiv relativ de refuz - Risc de confuzie - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 [devenit articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001]”)
      (2022/C 73/48)
      Limba de procedură: italiana

         Părţile

         Reclamant: Carmine Rotondaro (Monaco, Monaco) (reprezentant: M. Locatelli, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentant: M. Capostagno, agent)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO, intervenientă la Tribunal: Pollini SpA (Gatteo, Italia) (reprezentant: F. Sanna, avocat)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei întâi de recurs a EUIPO din 3 decembrie 2020 (cauza R 2518/2019-1), referitoare la o procedură de opoziție între Pollini și domnul Rotondaro

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Îl obligă pe domnul Carmine Rotondaro la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 98, 22.3.2021.


title: Cauza T-85/21: Hotărârea Tribunalului din 15 decembrie 2021 – QF/Comisia [„Funcție publică – Funcționari – Recrutare – Concursul intern COM/03/AD/18 (AD 6) – Decizie de a nu înscrie numele reclamantului pe lista de rezervă a concursului – Obligația de motivare – Caracterul secret al lucrărilor comisiei de evaluare – Lipsa comunicării notelor intermediare și a ponderării elementelor care compun o probă de concurs prevăzute în anunțul de concurs”]

text:
               14.2.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 73/40

      Hotărârea Tribunalului din 15 decembrie 2021 – QF/Comisia
      (Cauza T-85/21) (1)

      („Funcție publică - Funcționari - Recrutare - Concursul intern COM/03/AD/18 (AD 6) - Decizie de a nu înscrie numele reclamantului pe lista de rezervă a concursului - Obligația de motivare - Caracterul secret al lucrărilor comisiei de evaluare - Lipsa comunicării notelor intermediare și a ponderării elementelor care compun o probă de concurs prevăzute în anunțul de concurs”)
      (2022/C 73/49)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamant: QF (reprezentant: S. Orlandi, avocat)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: D. Milanowska și T. Lilamand, agenți)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 270 TFUE prin care se urmărește anularea deciziei comisiei de evaluare din cadrul concursului intern COM/03/AD/18 (AD 6) – Administratori din 15 aprilie 2020 de respingere a cererii reclamantei de reexaminare a deciziei acestei comisii de evaluare din 16 decembrie 2019 de a nu înscrie numele său pe lista de rezervă a concursului menționat.

         Dispozitivul

                  1)

                  Anulează decizia comisiei de evaluare din cadrul concursului intern COM/03/AD/18 (AD 6) – Administratori din 15 aprilie 2020 de a nu îl înscrie pe OI pe lista de rezervă pentru recrutarea de administratori de gradul AD 6 în domeniul administrației publice europene.

                  2)

                  Obligă Comisia Europeană la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 98, 22.3.2021.


title: Cauza T-515/16: Ordonanța Tribunalului din 29 noiembrie 2021 – Kanellou/Consiliul („Funcție publică – Agenți contractuali – Reforma statutului din 2014 – Rambursarea cheltuielilor de călătorie anuală și acordarea concediului aferent duratei călătoriei – Acțiune vădit nefondată”)

text:
               14.2.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 73/41

      Ordonanța Tribunalului din 29 noiembrie 2021 – Kanellou/Consiliul
      (Cauza T-515/16) (1)

      („Funcție publică - Agenți contractuali - Reforma statutului din 2014 - Rambursarea cheltuielilor de călătorie anuală și acordarea concediului aferent duratei călătoriei - Acțiune vădit nefondată”)
      (2022/C 73/50)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamantă: Despina Kanellou (Bruxelles, Belgia) (reprezentant: S. Pappas, avocat)

         Pârât: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: M. Bauer și R. Meyer, agenți)

         Intervenienți în susținerea pârâtului: Parlamentul European (reprezentanți: E. Taneva și M. Ecker, agenți), Comisia Europeană (reprezentanți: G. Gattinara și B. Mongin, agenți)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 270 TFUE, având ca obiect în esență anularea deciziei de a înceta, începând cu 1 ianuarie 2014, rambursarea cheltuielilor de călătorie anuală pentru ca reclamanta să poată continua să aibă o legătură cu locul său de origine.

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  O obligă pe doamna Despina Kanellou la plata propriilor cheltuieli de judecată, precum și a celor efectuate de Consiliul Uniunii Europene.

                  3)

                  Comisia Europeană și Parlamentul European vor suporta fiecare propriile cheltuieli de judecată.

         (1)  JO C 395 din 10.11.2014 (cauză înregistrată inițial la Tribunalul Funcției Publice a Uniunii Europene cu numărul F-77/14 și transferată la Tribunalul Uniunii Europene la 1.9.2016).


title: Cauza T-521/16: Ordonanța Tribunalului din 29 noiembrie 2021 – Bergallou/Consiliul („Funcție publică – Agenți contractuali – Reforma statutului din 2014 – Rambursarea cheltuielilor de călătorie anuală și acordarea concediului aferent duratei călătoriei – Acțiune vădit nefondată”)

text:
               14.2.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 73/42

      Ordonanța Tribunalului din 29 noiembrie 2021 – Bergallou/Consiliul
      (Cauza T-521/16) (1)

      („Funcție publică - Agenți contractuali - Reforma statutului din 2014 - Rambursarea cheltuielilor de călătorie anuală și acordarea concediului aferent duratei călătoriei - Acțiune vădit nefondată”)
      (2022/C 73/51)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamant: Amal Bergallou (Lot, Belgia) (reprezentant: M. Velardo, avocată)

         Pârât: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: M. Bauer și R. Meyer, agenți)

         Intervenient în susținerea pârâtului: Parlamentul European (reprezentanţi: E. Taneva și M. Ecker, agenți)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 270 TFUE, având ca obiect în esență, pe de o parte, anularea deciziilor de a nu mai acorda reclamantei, începând cu 1 ianuarie 2014, un concediu aferent duratei călătoriei și rambursarea cheltuielilor de călătorie anuală pentru ca aceasta să poată continua să aibă o relație cu locul său de origine și, pe de altă parte, obligarea pârâtului la repararea prejudiciilor material și moral care i-ar fi fost cauzate reclamantei.

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  O obligă pe doamna Amal Bergallou la plata propriilor cheltuieli de judecată, precum și a celor efectuate de Consiliul Uniunii Europene.

                  3)

                  Parlamentul European va suporta propriile cheltuieli de judecată.

         (1)  JO C 431 din 1.12.2014 (cauză înregistrată inițial la Tribunalul Funcției Publice a Uniunii Europene cu numărul F-98/14 și transferată la Tribunalul Uniunii Europene la 1.9.2016).


title: Cauza C-255/20: Ordonanța Curții (Camera a șaptea) din 9 noiembrie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Commissione Tributaria Regionale del Lazio – Italia) – Agenzia delle dogane e dei monopoli – Ufficio delle dogane di Gaeta/Punto Nautica Srl [Trimitere preliminară – Articolul 99 din Regulamentul de procedură al Curții – Fiscalitate – Armonizarea legislațiilor – Accize – Directiva 92/12/CEE – Articolul 3 alineatul (2) – Directiva 2008/118/CE – Articolul 1 alineatul (2) – Taxe indirecte suplimentare asupra produselor accizabile – Taxă regională pe vânzările de combustibili pentru vehicule cu motor – Anumite scopuri – Lipsă]

text:
               21.2.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 84/21

      Ordonanța Curții (Camera a șaptea) din 9 noiembrie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Commissione Tributaria Regionale del Lazio – Italia) – Agenzia delle dogane e dei monopoli – Ufficio delle dogane di Gaeta/Punto Nautica Srl
      (Cauza C-255/20) (1)

      (Trimitere preliminară - Articolul 99 din Regulamentul de procedură al Curții - Fiscalitate - Armonizarea legislațiilor - Accize - Directiva 92/12/CEE - Articolul 3 alineatul (2) - Directiva 2008/118/CE - Articolul 1 alineatul (2) - Taxe indirecte suplimentare asupra produselor accizabile - Taxă regională pe vânzările de combustibili pentru vehicule cu motor - Anumite scopuri - Lipsă)
      (2022/C 84/25)
      Limba de procedură: italiana

         Instanța de trimitere

      Commissione Tributaria Regionale del Lazio

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: Agenzia delle dogane e dei monopoli – Ufficio delle dogane di Gaeta

         Pârâtă: Punto Nautica Srl

         Dispozitivul

      Articolul 1 alineatul (2) din Directiva 2008/118/CE a Consiliului din 16 decembrie 2008 privind regimul general al accizelor și de abrogare a Directivei 92/12/CEE trebuie interpretat în sensul că se opune unei legislații naționale care instituie o taxă regională pe benzina pentru vehicule cu motor, în condițiile în care, întrucât venitul obținut din această taxă este destinat numai să contribuie, în general, la bugetul colectivităților teritoriale, nu se poate considera că ea urmărește un „anumit scop”, în sensul dispoziției respective.

         (1)  JO C 279, 24.8.2020.


title: Cauza C-586/20 P: Hotărârea Curții (Camera a șaptea) din 21 decembrie 2021 – P. Krücken Organic GmbH/Comisia Europeană [Recurs – Drept instituțional – Acțiune în despăgubire – Condiții de angajare a răspunderii extracontractuale a Uniunii Europene – Regulamentul (CE) nr. 834/2007 – Producția ecologică și etichetarea produselor ecologice – Articolul 33 alineatul (3) – Noțiunea de „supraveghere corespunzătoare” – Regulamentul (CE) nr. 1235/2008 – Regimul de import al produselor ecologice din țări terțe – Organism de control privat recunoscut în scopul echivalenței – Imputabilitate a comportamentului acestui organism în sarcina Comisiei Europene]

text:
               21.2.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 84/20

      Hotărârea Curții (Camera a șaptea) din 21 decembrie 2021 – P. Krücken Organic GmbH/Comisia Europeană
      (Cauza C-586/20 P) (1)

      (Recurs - Drept instituțional - Acțiune în despăgubire - Condiții de angajare a răspunderii extracontractuale a Uniunii Europene - Regulamentul (CE) nr. 834/2007 - Producția ecologică și etichetarea produselor ecologice - Articolul 33 alineatul (3) - Noțiunea de „supraveghere corespunzătoare” - Regulamentul (CE) nr. 1235/2008 - Regimul de import al produselor ecologice din țări terțe - Organism de control privat recunoscut în scopul echivalenței - Imputabilitate a comportamentului acestui organism în sarcina Comisiei Europene)
      (2022/C 84/24)
      Limba de procedură: germana

         Părțile

         Recurentă: P. Krücken Organic GmbH (reprezentant: H. Schmidt, Rechtsanwalt)

         Cealaltă parte din procedură: Comisia Europeană (reprezentanți: A. Dawes, B. Hofstötter și B. Eggers, agenți)

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge recursul.

                  2)

                  Obligă P. Krücken Organic GmbH să suporte, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, pe cele efectuate de Comisia Europeană.

         (1)  JO C 9, 11.1.2021.


title: Cauza C-114/21 P: Recurs introdus la 24 februarie 2021 de Cinkciarz.pl sp. z o.o. împotriva Hotărârii Tribunalului din 16 decembrie 2020 în cauza T-665/19, Cinkciarz.pl/EUIPO

text:
               13.9.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 368/6

      Recurs introdus la 24 februarie 2021 de Cinkciarz.pl sp. z o.o. împotriva Hotărârii Tribunalului din 16 decembrie 2020 în cauza T-665/19, Cinkciarz.pl/EUIPO
      (Cauza C-114/21 P)
      (2021/C 368/03)
      Limba de procedură: polona

         Părțile

         Recurentă: Cinkciarz.pl sp. z o.o. (reprezentanți: E. Skrzydło-Tefelska, consilier juridic, K. Gajek, avocat, M. Żuk, consilier juridic)

         Cealaltă parte din procedură: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală
      Prin Ordonanța din 22 iunie 2021, Curtea (Camera de admitere în principiu a recursurilor) a decis ca recursul să nu fie admis în principiu.


title: Cauza C-379/21: Cerere de decizie preliminară introdusă de Sofiyski rayonen sad (Bulgaria) la 17 iunie 2021 – TBI Bank EAD

text:
               13.9.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 368/6

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Sofiyski rayonen sad (Bulgaria) la 17 iunie 2021 – TBI Bank EAD
      (Cauza C-379/21)
      (2021/C 368/04)
      Limba de procedură: bulgara

         Instanța de trimitere

      Sofiyski rayonen sad

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: TBI Bank EAD

         Întrebările preliminare

                  1)

                  Articolul 6 alineatul (1) din Directiva 93/13/CEE (1) trebuie interpretat în sensul că instanța națională este obligată să aprecieze din oficiu caracterul abuziv al unei clauze contractuale în procedurile în care debitorul nu este parte până la adoptarea unei ordonanțe de plată imediată și să o lase neaplicată atunci când există simple suspiciuni că o asemenea clauză este abuzivă?

                  2)

                  În cazul unui răspuns afirmativ la prima întrebare: instanța națională este obligată să refuze în totalitate pronunțarea unei hotărâri judecătorești prin care se dispune plata imediată dacă numai o parte din creanță se întemeiază pe o clauză contractuală probabil abuzivă care influențează cuantumul creanței, inclusiv în cazurile în care, în procedurile în care debitorul nu este parte până la adoptarea unei ordonanțe de plată imediată, nu este posibil să se determine cuantumul concret al tuturor elementelor creanțelor întemeiate pe clauze pentru care nu există suspiciuni privind caracterul lor abuziv?

                  3)

                  În cazul unui răspuns afirmativ la prima întrebare, dar al unui răspuns negativ la a doua întrebare: instanța națională este obligată să refuze parțial pronunțarea unei hotărâri judecătorești prin care se dispune o plată pentru partea din creanță întemeiată pe clauza contractuală abuzivă?

                  4)

                  În cazul unui răspuns afirmativ la a treia întrebare: instanța națională este obligată – și, în cazul unui răspuns afirmativ, în ce condiții – să țină seama din oficiu de consecințele caracterului abuziv al unei clauze atunci când există informații privind o plată care rezultă din această clauză, în special prin compensarea acestei plăți cu alte datorii neachitate care decurg din contract, astfel cum prevede dreptul național în cazuri similare?

                  5)

                  În cazul unui răspuns afirmativ la a doua, la a treia și la a patra întrebare: instanța națională este ținută de instrucțiunile unei instanțe superioare care, în temeiul dreptului național, sunt obligatorii pentru instanța inferioară, în cazul în care acestea nu țin seama de consecințele caracterului abuziv al clauzei contractuale din contractul încheiat cu un consumator?

         (1)  Directiva nr. 93/13/CEE a Consiliului din 5 aprilie 1993 privind clauzele abuzive în contractele încheiate cu consumatorii (JO 1993, L 95, р. 29, Ediție specială, 15/vol. 2, p. 273).


title: Cauza C-390/21: Cerere de decizie preliminară introdusă de Landgericht Köln (Germania) la 25 iunie 2021 – ADPA European Independent Automotive Data Publishers Association – asociație internațională fără scop lucrativ (IvoG) de drept belgian și Gesamtverband Autoteile-Handel e.V./Automobiles PEUGEOT SA și PSA Automobiles SA

text:
               13.9.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 368/7

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Landgericht Köln (Germania) la 25 iunie 2021 – ADPA European Independent Automotive Data Publishers Association – asociație internațională fără scop lucrativ (IvoG) de drept belgian și Gesamtverband Autoteile-Handel e.V./Automobiles PEUGEOT SA și PSA Automobiles SA
      (Cauza C-390/21)
      (2021/C 368/05)
      Limba de procedură: germana

         Instanța de trimitere

      Landgericht Köln (Tribunalul Regional din Köln, Germania)

         Părțile din procedura principală

         Reclamante: ADPA European Independent Automotive Data Publishers Association – asociație internațională fără scop lucrativ (IvoG) de drept belgian și Gesamtverband Autoteile-Handel e.V.

         Pârâte: Automobiles PEUGEOT SA și PSA Automobiles SA

         Întrebările preliminare

                  1)

                  Dispozițiile capitolului XIV din Regulamentul (UE) 2018/858 (1) (articolul 61 și următoarele, inclusiv anexa X) se aplică și modelelor de vehicule care au fost deja omologate pentru prima dată înainte de 1 septembrie 2020, în temeiul Regulamentului (CE) nr. 715/2007 (2)?
                  În plus, în cazul unui răspuns negativ la această întrebare:
                  Având în vedere aceste „vehicule de tip vechi”, rămâne aplicabil capitolul III din Regulamentul (CE) nr. 715/2007, iar, în ceea ce privește evaluarea cuantumului tarifelor, în special articolul 7 din Regulamentul (CE) nr. 715/2007?

                  2)

                  Noțiunea de „acces” la informațiile menționate, pe care producătorii trebuie să îl acorde în temeiul articolului 61 alineatul (1) din Regulamentul (UE) 2018/858, include competența editorilor de informații tehnice, prevăzută la articolul 3 punctul 45 din Regulamentul (UE) 2018/858, de a exploata aceste informații pentru sarcini asociate activității lor comerciale în cadrul lanțului de aprovizionare de pe piața pieselor de schimb sau în vederea unei astfel de competențe de exploatare este necesar un acord distinct privind o licență de exploatare și de reproducere, care nu intră în domeniul de aplicare al articolului 63 din Regulamentul (UE) 2018/858 în ceea ce privește remunerația solicitată în acest scop de producător?
                  În plus, în cazul unui răspuns negativ la prima întrebare preliminară și dacă capitolul III din Regulamentul (CE) nr. 715/2007 se aplică vehiculelor de tip vechi:
                  Noțiunea de „acces” la informațiile menționate, pe care producătorii trebuie să îl acorde în temeiul articolului 6 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 715/2007, include competența editorilor de informații tehnice, prevăzută la articolul 3 punctul 15 din Regulamentul (CE) nr. 715/2007, de a exploata aceste informații pentru sarcini asociate activității lor comerciale în cadrul lanțului de aprovizionare de pe piața pieselor de schimb sau în vederea unei astfel de competențe de exploatare este necesar un acord distinct privind o licență de exploatare și de reproducere, care nu intră în domeniul de aplicare al articolului 7 din Regulamentul (CE) nr. 715/2007 în ceea ce privește remunerația solicitată în acest scop de producător?

                  3)

                  Noțiunea de „tarife rezonabile și proporționale” prevăzută la articolul 63 alineatul (1) prima teză din Regulamentul (UE) 2018/858 trebuie interpretată în sensul că, la stabilirea cuantumului tarifelor, producătorul trebuie să trateze în același mod toți operatorii independenți în sensul articolului 3 punctul 45 din Regulamentul (UE) 2018/858, indiferent de activitatea lor economică?
                  În plus, în cazul unui răspuns negativ la prima întrebare preliminară și dacă capitolul III din Regulamentul (CE) nr. 715/2007 se aplică vehiculelor de tip vechi:
                  Noțiunea de „tarife rezonabile și proporționale” prevăzută la articolul 7 alineatul (1) prima teză din Regulamentul (CE) nr. 715/2007 trebuie interpretată în sensul că, la stabilirea cuantumului tarifelor, producătorul trebuie să trateze în același mod toți operatorii independenți în sensul articolului 3 punctul 15 din Regulamentul (CE) nr. 715/2007, indiferent de activitatea lor economică?
                  În cazul unui răspuns negativ la a treia întrebare preliminară:

                  4)

                  Noțiunea de „tarife rezonabile și proporționale” prevăzută la articolul 63 alineatul (1) prima teză din Regulamentul (UE) 2018/858 trebuie interpretată în sensul că taxa poate acoperi, în principiu, doar costurile producătorului?
                  În plus, în cazul unui răspuns negativ la prima întrebare preliminară și dacă capitolul III din Regulamentul (CE) nr. 715/2007 se aplică vehiculelor de tip vechi:
                  Noțiunea de „tarife rezonabile și proporționale” prevăzută la articolul 7 alineatul (1) prima teză din Regulamentul (CE) nr. 715/2007 trebuie interpretată în sensul că taxa poate acoperi, în principiu, doar costurile producătorului?

         (1)  Regulamentul (UE) 2018/858 al Parlamentului European și al Consiliului din 30 mai 2018 privind omologarea și supravegherea pieței autovehiculelor și remorcilor acestora, precum și ale sistemelor, componentelor și unităților tehnice separate destinate vehiculelor respective, de modificare a Regulamentelor (CE) nr. 715/2007 și (CE) nr. 595/2009 și de abrogare a Directivei 2007/46/CE (JO 2018, L 151, p. 1).

         (2)  Regulamentul (CE) nr. 715/2007 al Parlamentului European și al Consiliului din 20 iunie 2007 privind omologarea de tip a autovehiculelor în ceea ce privește emisiile provenind de la vehiculele ușoare pentru pasageri și de la vehiculele ușoare comerciale (Euro 5 și Euro 6) și privind accesul la informațiile referitoare la repararea și întreținerea vehiculelor (JO 2007, L 171, p. 1).


title: Cauza C-393/21: Cerere de decizie preliminară introdusă de Lietuvos Aukščiausiasis Teismas (Lituania) la 28 iunie 2021 – Lufthansa Technik AERO Alzey GmbH/Arik Air Limited și alții

text:
               13.9.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 368/8

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Lietuvos Aukščiausiasis Teismas (Lituania) la 28 iunie 2021 – Lufthansa Technik AERO Alzey GmbH/Arik Air Limited și alții
      (Cauza C-393/21)
      (2021/C 368/06)
      Limba de procedură: lituaniana

         Instanța de trimitere

      Lietuvos Aukščiausiasis Teismas

         Părțile din procedura principală

         Parte interesată și recurentă: Lufthansa Technik AERO Alzey GmbH

         Reclamantă și intimată în procedura de recurs: Arik Air Limited și alții

         Întrebările preliminare

                  1.

                  Cum trebuie interpretată, având în vedere obiectivele Regulamentului nr. 805/2004 (1), în special obiectivul referitor la accelerarea și simplificarea executării hotărârilor judecătorești ale statelor membre și protecția efectivă a dreptului la un proces echitabil, noțiunea de „cazuri excepționale” care figurează la articolul 23 litera (c) din Regulamentul nr. 805/2004? Care este marja de apreciere de care dispun autoritățile competente din statul membru de executare pentru a interpreta noțiunea de „cazuri excepționale”?

                  2.

                  Atunci când se ia o decizie cu privire la aplicarea articolului 23 litera (c) din Regulamentul nr. 805/2004, trebuie considerate a fi relevante împrejurări precum cele din speță, referitoare la o procedură judiciară desfășurată în statul de origine prin care se soluționează un aspect legat de anularea hotărârii în temeiul căreia a fost emis un titlu executoriu european? Potrivit căror criterii trebuie să se aprecieze procedura căii de atac din statul membru de origine și cât de cuprinzătoare trebuie să fie aprecierea efectuată de autoritățile competente din statul membru de executare în ceea ce privește procedura care are loc în statul membru de origine?

                  3.

                  Care este obiectul aprecierii atunci când se decide cu privire la aplicarea noțiunii de „cazuri excepționale” de la articolul 23 din Regulamentul nr. 805/2004: este necesar să se analizeze impactul respectivelor împrejurări ale litigiului în cazul în care hotărârea emisă în statul de origine este contestată în statul de origine, este necesar să se analizeze eventualul beneficiu sau eventualul prejudiciu creat de măsura menționată la articolul 23 din regulament sau este necesar să se analizeze capacitatea economică a debitorului de a pune în aplicare hotărârea ori este necesară analizarea altor împrejurări?

                  4.

                  În temeiul articolului 23 din Regulamentul nr. 805/2004, este posibilă aplicarea simultană a mai multor măsuri prevăzute la acest articol? În cazul unui răspuns afirmativ la această întrebare, care sunt criteriile pe care trebuie să se întemeieze autoritățile competente ale statului de executare atunci când se pronunță cu privire la temeinicia și la proporționalitatea aplicării mai multora dintre aceste măsuri?

                  5.

                  Regimul juridic prevăzut la articolul 36 alineatul (1) din Regulamentul (UE) nr. 1215/2012 (2) al Parlamentului European și al Consiliului din 12 decembrie 2012 privind competența judiciară, recunoașterea și executarea hotărârilor în materie civilă și comercială trebuie aplicat unei hotărâri emise în statul de origine cu privire la suspendarea (sau anularea) forței executorii sau este aplicabil un regim juridic similar celui prevăzut la articolul 44 alineatul (2) din acest regulament?

         (1)  Regulamentul (CE) nr. 805/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 21 aprilie 2004 privind crearea unui Titlu Executoriu European pentru creanțele necontestate (JO 2004 L 143, p. 15).

         (2)  privind competența judiciară, recunoașterea și executarea hotărârilor în materie civilă și comercială (JO 2012, L 351, p. 1)


title: Cauza C-395/21: Cerere de decizie preliminară introdusă de Lietuvos Aukščiausiasis Teismas (Lituania) la 28 iunie 2021 – D.V./M.A.

text:
               13.9.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 368/9

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Lietuvos Aukščiausiasis Teismas (Lituania) la 28 iunie 2021 – D.V./M.A.
      (Cauza C-395/21)
      (2021/C 368/07)
      Limba de procedură: lituaniana

         Instanța de trimitere

      Lietuvos Aukščiausiasis Teismas

         Părțile din procedura principală

         Reclamant: D.V.

         Pârât: M.A.

         Întrebările preliminare

                  1.

                  Articolul 4 alineatul (2) din Directiva 93/13 (1) trebuie interpretat în sensul că expresia „[obiectul] contractului” acoperă o clauză – care nu a fost negociată în mod individual și este inclusă într-un contract de prestare a unor servicii juridice încheiat între un întreprinzător (avocat) și un consumator – care stabilește costul și modul în care este calculat acesta?

                  2.

                  Referirea făcută în articolul 4 alineatul (2) din Directiva 93/13 la caracterul clar și inteligibil al unei clauze contractuale trebuie interpretată în sensul că este suficient să se specifice în clauza contractuală privind costul (care stabilește costul serviciilor furnizate efectiv pe baza unui tarif orar) cuantumul onorariului orar datorat avocatului?

                  3.

                  În cazul unui răspuns negativ la a doua întrebare: cerința transparenței trebuie interpretată în sensul că include obligația avocatului de a indica în contract costul serviciilor pentru care tarifele concrete pot fi stabilite în mod clar și detaliate în avans, sau este necesar să se indice de asemenea costul orientativ al serviciilor (un buget preliminar pentru serviciile juridice furnizate) dacă la momentul încheierii contractului sunt imposibil de prevăzut numărul (sau durata) acțiunilor concrete și onorariul aferent acestora, precum și eventualele riscuri care determină creșterea sau scăderea costului? Pentru a aprecia dacă clauza contractuală privind costul îndeplinește cerința legată transparenței este relevant aspectul dacă informațiile referitoare la costul serviciilor juridice și modul în care acesta este calculat sunt furnizate consumatorului prin orice mijloace corespunzătoare sau sunt prevăzute chiar în contractul de prestări servicii juridice? Lipsa informării în relațiile precontractuale poate fi compensată prin furnizarea informațiilor în cursul executării contractului? Aprecierea conformității clauzei contractuale cu cerința transparenței este afectată în cazul în care costul final al serviciilor juridice furnizate devine clar numai după încetarea furnizării lor? Atunci când se apreciază conformitatea clauzei contractuale privind costul cu cerința legată transparenței, este relevant că în contract nu se stipulează prezentarea periodică de către avocat a unor rapoarte referitoare la serviciile furnizate sau a unor facturi către consumator, ceea ce ar permite acestuia să decidă în timp util asupra refuzului serviciilor juridice sau a modificării prețului contractului?

                  4.

                  În cazul în care instanța națională decide că de fapt clauza care stabilește costul serviciilor furnizate efectiv pe baza unui tarif orar nu este exprimată în mod clar și inteligibil după cum impune articolul 4 alineatul (2) din Directiva 93/13, ea trebuie să examineze dacă această clauză este abuzivă în sensul articolului 3 alineatul (1) din directiva respectivă (altfel spus, la examinarea eventualului caracter abuziv al clauzei contractuale este necesar să stabilească dacă această clauză provoacă un „dezechilibru semnificativ” între drepturile și obligațiile părților contractului în detrimentul consumatorului) sau, ținând seama totuși de aspectul că această clauză stabilește informații esențiale în cadrul contractului, simpla lipsă de transparență a clauzei privind costul este suficientă pentru a se constata caracterul său abuziv?

                  5.

                  Faptul că un contract de prestări servicii juridice nu creează obligații pentru consumator, după cum prevede articolul 6 alineatul (1) din Directiva 93/13, în cazul în care clauza contractuală privind costul a fost declarată abuzivă, implică necesitatea repunerii consumatorului în situația în care s-ar fi aflat în lipsa clauzei al cărei caracter abuziv a fost constatat? Repunerea în situația respectivă implică inexistența obligației consumatorului de a plăti serviciile deja furnizate?

                  6.

                  Dacă natura unui contract de prestări servicii cu titlu oneros presupune imposibilitatea repunerii consumatorului în situația în care s-ar fi aflat în lipsa clauzei declarate abuzive (serviciile fiind deja prestate), stabilirea remunerației pentru serviciile furnizate de avocat ar fi contrară obiectivului articolului 7 alineatul (1) din Directiva 93/13? În cazul unui răspuns negativ la această întrebare, echilibrul real prin care se restabilește egalitatea între părțile contractului ar fi realizat: (i) dacă avocatul ar primi pentru serviciile furnizate tariful orar prevăzut în contract; (ii) dacă avocatul ar primi costul minim al serviciilor juridice (de exemplu, cel indicat într-un act normativ național, și anume recomandările privind cuantumul maxim al onorariului pentru asistența furnizată de un avocat); (iii) dacă avocatul ar primi o sumă rezonabilă pentru serviciile respective stabilită în instanță ținând seama de complexitatea cauzei, de calificările și de experiența avocatului, de situația financiară a clientului și de alte împrejurări relevante?

         (1)  Directiva 93/13/CEE a Consiliului din 5 aprilie 1993 privind clauzele abuzive în contractele încheiate cu consumatorii (JO 1993 L 95, p. 29, Ediție specială 15/vol. 2, p. 273).


title: Cauza C-399/21: Cerere de decizie preliminară introdusă de Svea Hovrätt, Patent- och marknadsöverdomstolen (Suedia) la 28 iunie 2021 – IRnova AB/FLIR Systems AB

text:
               13.9.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 368/10

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Svea Hovrätt, Patent- och marknadsöverdomstolen (Suedia) la 28 iunie 2021 – IRnova AB/FLIR Systems AB
      (Cauza C-399/21)
      (2021/C 368/08)
      Limba de procedură: suedeza

         Instanța de trimitere

      Svea Hovrätt, Patent- och marknadsöverdomstolen

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: IRnova AB

         Pârâtă: FLIR Systems AB

         Întrebarea preliminară

      O acțiune în constatarea dreptului de prioritate asupra unei invenții, întemeiată pe invocarea calității de inventator sau de coinventator în conformitate cu cererile de brevete naționale și brevetele înregistrate într-o țară terță este acoperită de competența exclusivă în sensul articolului 24 alineatul (4) din Regulamentul (UE) nr. 1215/2012 (1) al Parlamentului European și al Consiliului din 12 decembrie 2012 privind competența judiciară, recunoașterea și executarea hotărârilor în materie civilă și comercială?

         (1)  JO 2012 L 351, p. 1.


title: Cauza C-406/21: Cerere de decizie preliminară introdusă de Korkein oikeus (Finlanda) la 1 iulie 2021 – A Oy/B Ky, moștenitorii lui C

text:
               13.9.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 368/11

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Korkein oikeus (Finlanda) la 1 iulie 2021 – A Oy/B Ky, moștenitorii lui C
      (Cauza C-406/21)
      (2021/C 368/09)
      Limba de procedură: finlandeza

         Instanța de trimitere

      Korkein oikeus

         Părțile din procedura principală

         Recurentă: A Oy

         Intimați: B Ky, moștenitorii lui C

         Întrebările preliminare

                  1)

                  Articolul 12 alineatul (4) din Directiva 2011/7 (1) trebuie interpretat în sensul că statele membre pot exclude din domeniul de aplicare al acestei directive o practică contractuală referitoare la penalitățile de întârziere care a fost urmată în mod constant între părți în cazul comenzilor individuale anterior datei de 16 martie 2013, chiar și atunci când comenzile individuale pentru care sunt aplicate penalitățile de întârziere au fost efectuate ulterior acestei date?

                  2)

                  În cazul unui răspuns negativ la prima întrebare, articolul 7 alineatele (2) și (3) din Directiva 2011/7 trebuie interpretat în sensul că practica contractuală descrisă la prima întrebare trebuie considerată o clauză contractuală sau o practică în sensul acestor dispoziții care exclude dobânzile de întârziere sau despăgubirea pentru cheltuielile de recuperare?

         (1)  Directiva 2011/7/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 16 februarie 2011 privind combaterea întârzierii în efectuarea plăților în tranzacțiile comerciale (JO 2011, L 48, p. 1).


title: Cauza C-414/21: Cerere de decizie preliminară introdusă de Hof van Cassatie (Belgia) la 7 iulie 2021 – VP Capital NV/Belgische Staat, celelalte părți: PricewaterhouseCoopers Belastingadviseurs NV, Ernst & Young Tax Consultants BV, Ernst & Young Bedrijfsrevisoren BV

text:
               13.9.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 368/11

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Hof van Cassatie (Belgia) la 7 iulie 2021 – VP Capital NV/Belgische Staat, celelalte părți: PricewaterhouseCoopers Belastingadviseurs NV, Ernst & Young Tax Consultants BV, Ernst & Young Bedrijfsrevisoren BV
      (Cauza C-414/21)
      (2021/C 368/10)
      Limba de procedură: neerlandeza

         Instanța de trimitere

      Hof van Cassatie

         Părțile din procedura principală

         Apelantă: VP Capital NV

         Intimat: Belgische Staat

         Celelalte părți: PricewaterhouseCoopers Belastingadviseurs NV, Ernst & Young Tax Consultants BV, Ernst & Young Bedrijfsrevisoren BV

         Întrebarea preliminară

      Dreptul de stabilire, astfel cum este garantat prin articolul 49 TFUE, este încălcat de o reglementare națională precum cea din cazul de față în măsura în care aceasta are drept efect faptul că o societate luxemburgheză care înregistrează în Luxemburg deprecieri ale acțiunilor și scade, în principiu, aceste deprecieri din rezultatul său fiscal, însă nu le poate deduce efectiv din rezultatul său fiscal din cauza existenței unei poziții de pierdere fiscală, este impozitată, după transferul sediului său social în Belgia, pentru reluarea acestor deprecieri în Belgia, cu excepția cazului în care aprecierile care se află în spatele acestei reluări sunt înregistrate într-un cont indisponibil de pasiv, în timp ce o societate belgiană care a înregistrat în Belgia deprecieri ale acțiunilor nu este impozitată pentru reluarea acestor deprecieri, cu condiția ca deprecierile să nu fi fost anterior scăzute din rezultatul fiscal belgian, fără ca aprecierile care se află în spatele acestei reluări să trebuiască să fie înregistrate într-un cont indisponibil de pasiv?


title: Cauza C-422/21: Cerere de decizie preliminară introdusă de Consiglio di Stato (Italia) la 9 iulie 2021 – Ministero dell’Interno/TO

text:
               13.9.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 368/12

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Consiglio di Stato (Italia) la 9 iulie 2021 – Ministero dell’Interno/TO
      (Cauza C-422/21)
      (2021/C 368/11)
      Limba de procedură: italiana

         Instanța de trimitere

      Consiglio di Stato

         Părțile din procedura principală

         Apelant: Ministero dell’Interno

         Intimat: TO

         Întrebarea preliminară

      Articolul 20 alineatele (4) și (5) din Directiva 2013/33/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 26 iunie 2013 (1) se opune unei reglementări naționale care prevede retragerea măsurilor de primire în privința solicitantului major și care nu se încadrează în categoria „persoanelor vulnerabile” în cazul în care solicitantul respectiv este considerat autorul unui comportament deosebit de violent, manifestat în afara centrului de cazare, care s-a tradus prin utilizarea violenței fizice împotriva unor funcționari publici și/sau unor angajați însărcinați cu un serviciu public, cauzând victimelor leziuni care necesită îngrijiri medicale din partea serviciului local de urgențe?

         (1)  Directiva 2013/33/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 26 iunie 2013 de stabilire a standardelor pentru primirea solicitanților de protecție internațională (reformare) (JO 2013, L 180, p. 96).


title: Cauza C-429/21: Cerere de decizie preliminară introdusă de Rechtbank Amsterdam (Țările de Jos) la 14 iulie 2021 – TZ/Openbaar Ministerie

text:
               13.9.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 368/13

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Rechtbank Amsterdam (Țările de Jos) la 14 iulie 2021 – TZ/Openbaar Ministerie
      (Cauza C-429/21)
      (2021/C 368/13)
      Limba de procedură: neerlandeza

         Instanța de trimitere

      Rechtbank Amsterdam

         Părțile din procedura principală

         Mandat european de arestare emis împotriva lui: TZ

         Cealaltă parte din procedură: Openbaar Ministerie

         Întrebările preliminare

                  1)

                  Articolul 28 alineatul (3) din Decizia-cadru 2002/584/JAI (1), citit în lumina dreptului la protecție jurisdicțională efectivă, trebuie să fie interpretat în sensul că:

                              —

                              o persoană care a fost predată statului membru emitent și împotriva căreia un al treilea stat membru a emis ulterior un mandat european de arestare pentru fapte săvârșite înainte de predare trebuie să își poată exercita dreptul de a fi audiată cu privire la cererea de consimțământ pentru predarea ulterioară, prevăzută la articolul 28 alineatul (3) din Decizia-cadru 2002/584/JAI, în statul membru emitent, la o autoritate judiciară a acelui stat membru, în cadrul procedurii privind executarea acestui mandat european de arestare sau

                              —

                              această persoană trebuie să își poată exercita dreptul de a fi audiată în statul membru care a predat o anterior, la autoritatea judiciară de executare, în cadrul procedurii referitoare la acordarea consimțământului pentru predarea ulterioară?

                  2)

                  În cazul în care persoana predată trebuie să își poată exercita în statul membru care a predat o anterior dreptul de a fi audiată în legătură cu o cerere de consimțământ pentru predarea ulterioară în temeiul articolului 28 alineatul (3) din Decizia-cadru 2002/584/JAI, care este modalitatea în care statul membru respectiv trebuie să îi permită acest lucru?

         (1)  Decizia-cadru a Consiliului din 13 iunie 2002 privind mandatul european de arestare și procedurile de predare între statele membre (JO 2002, L 190, p. 1, Ediție specială, 19/vol. 6, p. 3).