title: Cauza T-7/18: Hotărârea Tribunalului din 14 decembrie 2018 – Inforsacom Logicalis/EUIPO (Business and technology working as one) [„Marcă a Uniunii Europene – Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene verbale Business and technology working as one – Marcă constituită dintr-un slogan publicitar – Motiv absolut de refuz – Caracter descriptiv – Articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (UE) 2017/1001”]

text:
               11.3.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 93/58

      Hotărârea Tribunalului din 14 decembrie 2018 – Inforsacom Logicalis/EUIPO (Business and technology working as one)
      (Cauza T-7/18) (1)

      ([„Marcă a Uniunii Europene - Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene verbale Business and technology working as one - Marcă constituită dintr-un slogan publicitar - Motiv absolut de refuz - Caracter descriptiv - Articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (UE) 2017/1001”])
      (2019/C 93/74)
      Limba de procedură: germana

         Părțile

         Reclamantă: Inforsacom Logicalis GmbH (Neu-Isenburg, Germania) (reprezentanți: O. Spieker, A. Schönfleisch și M. Alber, avocați)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentanți: D. Hanf și D. Walicka, agenți)

         Obiectul

      Acţiune formulată împotriva Deciziei Camerei întâi de recurs a EUIPO din 20 octombrie 2017 (cauza R 808/2017-1), privind o cerere de înregistrare a semnului verbal Business and technology working as one ca marcă a Uniunii Europene.

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acţiunea.

                  2)

                  Obligă Inforsacom Logicalis GmbH la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 72, 26.2.2018.


title: Cauza T-30/18: Hotărârea Tribunalului din 13 decembrie 2018 – Yado/EUIPO – Dvectis CZ (Pernă de sprijin) [„Desen sau model comunitar – Procedură de declarare a nulității – Desen sau model comunitar nr. 2371591-0001 (Pernă de sprijin) – Inadmisibilitatea acțiunii în fața camerei de recurs – Trimiterea unui document către EUIPO prin intermediul formularului de contact – Trimiterea unui document către EUIPO prin intermediul unui mijloc electronic sau prin fax”]

text:
               11.3.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 93/58

      Hotărârea Tribunalului din 13 decembrie 2018 – Yado/EUIPO – Dvectis CZ (Pernă de sprijin)
      (Cauza T-30/18) (1)

      ([„Desen sau model comunitar - Procedură de declarare a nulității - Desen sau model comunitar nr. 2371591-0001 (Pernă de sprijin) - Inadmisibilitatea acțiunii în fața camerei de recurs - Trimiterea unui document către EUIPO prin intermediul formularului de contact - Trimiterea unui document către EUIPO prin intermediul unui mijloc electronic sau prin fax”])
      (2019/C 93/75)
      Limba de procedură: slovaca

         Părţile

         Reclamantă: Yado s.r.o. (Handlová, Slovacia) (reprezentant: D. Futej, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentanţi: R. Cottrell și A. Folliard-Monguiral, agenți)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO, intervenientă la Tribunal: Dvectis CZ s.r.o. (Brno, Republica Cehă) (reprezentant: L. Litváková, avocat)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a treia de recurs a EUIPO din 14 noiembrie 2017 (cauza R 1017/2017-3), privind o procedură de declarare a nulității între Dvectis CZ și Yado

         Dispozitivul

                  1)

                  Anulează Decizia Camerei a treia de recurs a Oficiului Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO) din 14 noiembrie 2017 (cauza R 1017/2017-3).

                  2)

                  EUIPO suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele ale Yado s.r.o.

                  3)

                  Dvectis CZ s.r.o. suportă propriile cheltuieli de judecată.

         (1)  JO C 94, 12.3.2018.


title: Cauza T-40/18: Hotărârea Tribunalului din 17 ianuarie 2019 – Ecolab USA/EUIPO (SOLIDPOWER) [„Marca Uniunii europene – Înregistrare internațională care desemnează Uniunea Europeană – Marca verbală SOLIDPOWER – Motiv absolut de refuz – Caracter descriptiv – Articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (UE) 2017/1001”]

text:
               11.3.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 93/59

      Hotărârea Tribunalului din 17 ianuarie 2019 – Ecolab USA/EUIPO (SOLIDPOWER)
      (Cauza T-40/18) (1)

      ([„Marca Uniunii europene - Înregistrare internațională care desemnează Uniunea Europeană - Marca verbală SOLIDPOWER - Motiv absolut de refuz - Caracter descriptiv - Articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (UE) 2017/1001”])
      (2019/C 93/76)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Ecolab USA, Inc. (Wilmington, Delaware, Statele Unite) (reprezentanți: V. Töbelmann, K. Middelhoff și C. Saatkamp, avocați)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentanți: K. Kompari și D. Walicka, agenți)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 9 noiembrie 2017 (cauza R 1182/2017–5), privind înregistrarea internațională care desemnează Uniunea Europeană a mărcii verbale SOLIDPOWER

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Obligă Ecolab USA, Inc. la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 104, 19.3.2018.


title: Cauza T-91/18: Hotărârea Tribunalului din 17 ianuarie 2019 – Equity Cheque Capital Corporation/EUIPO (DIAMOND CARD) [„Marcă a Uniunii Europene – Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurative DIAMOND CARD – Motiv absolut de refuz – Caracter distinctiv – Articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001”]

text:
               11.3.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 93/60

      Hotărârea Tribunalului din 17 ianuarie 2019 – Equity Cheque Capital Corporation/EUIPO (DIAMOND CARD)
      (Cauza T-91/18) (1)

      ([„Marcă a Uniunii Europene - Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurative DIAMOND CARD - Motiv absolut de refuz - Caracter distinctiv - Articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001”])
      (2019/C 93/77)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Equity Cheque Capital Corporation (Victoria, Canada) (reprezentanți: I. Berkeley, barrister, P. Wheeler și C. Rani, solicitors)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentanți: M. Rajh și A. Folliard Monguiral, agenți)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a patra de recurs a EUIPO din 14 decembrie 2017 (cauza R 1544/2017–4) privind o cerere de înregistrare a semnului figurativ DIMOND CARD ca marcă a Uniunii Europene

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Obligă Equity Cheque Capital Corporation la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 134, 16.4.2018.


title: Cauza T-368/18: Hotărârea Tribunalului din 17 ianuarie 2019 – ETI Gıda Sanayi ve Ticaret/EUIPO – Grupo Bimbo (ETI Bumbo) [„Marcă a Uniunii Europene – Procedură de opoziție – Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene verbale ETI Bumbo – Marca Uniunii Europene figurativă anterioară BIMBO – Motiv relativ de refuz – Risc de confuzie – Public relevant – Similitudinea semnelor – Caracter distinctiv al mărcii anterioare – Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001”]

text:
               11.3.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 93/60

      Hotărârea Tribunalului din 17 ianuarie 2019 – ETI Gıda Sanayi ve Ticaret/EUIPO – Grupo Bimbo (ETI Bumbo)
      (Cauza T-368/18) (1)

      ([„Marcă a Uniunii Europene - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene verbale ETI Bumbo - Marca Uniunii Europene figurativă anterioară BIMBO - Motiv relativ de refuz - Risc de confuzie - Public relevant - Similitudinea semnelor - Caracter distinctiv al mărcii anterioare - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001”])
      (2019/C 93/78)
      Limba de procedură: spaniola

         Părţile

         Reclamantă: ETI Gıda Sanayi ve Ticaret AŞ (Eskişehir, Turcia) (reprezentanţi: D. Cañadas Arcas, P. Merino Baylos, D. Gómez Sánchez și N. Martínez de las Rivas Malagón, avocați)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentanţi: S. Palmero Cabezas et H. O’Neill, agenți)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO, intervenientă la Tribunal: Grupo Bimbo, SAB de CV (Mexico, Mexic) (reprezentant: N. A. Fernández Fernández Pacheco, avocat)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei întâi de recurs a EUIPO din 11 aprilie 2018 (cauza R 1459/2017–1) privind o procedură de opoziție între Grupo Bimbo și ETI Gıda Sanayi ve Ticaret

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Obligă ETI Gıda Sanayi Ticaret AŞ la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 276, 6.8.2018.


title: Cauza T-160/18: Ordonanța Tribunalului din 16 ianuarie 2019 – Theodorakidi/EUIPO – Benopoulou (THYREOS VASSILIKI) [„Marcă a Uniunii Europene – Procedură de declarare a nulității – Marca Uniunii Europene figurativă THYREOS VASSILIKI – Declarare a nulității – Dreptul la numele Vassiliki în Grecia – Cauză de nulitate relativă întemeiată pe încălcarea unui drept la nume – Articolul 60 alineatul (2) litera (a) din Regulamentul (UE) 2017/1001 – Acțiune vădit nefondată”]

text:
               11.3.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 93/61

      Ordonanța Tribunalului din 16 ianuarie 2019 – Theodorakidi/EUIPO – Benopoulou (THYREOS VASSILIKI)
      (Cauza T-160/18) (1)

      ([„Marcă a Uniunii Europene - Procedură de declarare a nulității - Marca Uniunii Europene figurativă THYREOS VASSILIKI - Declarare a nulității - Dreptul la numele Vassiliki în Grecia - Cauză de nulitate relativă întemeiată pe încălcarea unui drept la nume - Articolul 60 alineatul (2) litera (a) din Regulamentul (UE) 2017/1001 - Acțiune vădit nefondată”])
      (2019/C 93/79)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Vassiliki Theodorakidi (Veroia, Grecia) (reprezentant: F. Ikonomidou Ikonomou, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentant: K. Markakis, agent)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO: Vassiliki Benopoulou (Kifissia, Grecia)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a patra de recurs a EUIPO din 19 decembrie 2017 (cauza R 40/2017-4) privind o procedură de declarare a nulității între doamna Benopoulou și doamna Theodorakidi

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Doamna Vassiliki Theodorakidi suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele ale Oficiului Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO).

         (1)  JO C 152, 30.4.2018.


title: Cauza T-304/18: Ordonanța Tribunalului din 23 ianuarie 2019 – MLPS/Comisia [„Acțiune în anulare și în constatarea abținerii de a acționa – Clasare a unei plângeri – Refuzul Comisiei de a iniția o procedură întemeiată pe articolul 7 TUE – Act care nu este supus căilor de atac – Lipsa afectării directe – Inadmisibilitate”]

text:
               11.3.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 93/61

      Ordonanța Tribunalului din 23 ianuarie 2019 – MLPS/Comisia
      (Cauza T-304/18) (1)

      ([„Acțiune în anulare și în constatarea abținerii de a acționa - Clasare a unei plângeri - Refuzul Comisiei de a iniția o procedură întemeiată pe articolul 7 TUE - Act care nu este supus căilor de atac - Lipsa afectării directe - Inadmisibilitate”])
      (2019/C 93/80)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamantă: Mouvement pour la liberté de la protection sociale (MLPS) (Paris, Franța) (reprezentant: M. Gibaud, avocat)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: H. Tserepa-Lacombe și H. Krämer, agenți)

         Obiectul

      Pe de o parte, cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE prin care se urmărește anularea deciziei Comisiei din 7 martie 2018 privind refuzul de a da curs soluționării unei plângeri având ca obiect angajarea unei proceduri întemeiate pe articolul 7 TUE împotriva Republicii Franceze și, pe de altă parte, cerere întemeiată pe articolul 265 TFUE prin care se urmărește constatarea faptului că Comisia s-a abținut în mod nelegal să dea curs soluționării acestei plângeri

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Obligă Mouvement pour la liberté de la protection sociale (MLPS) la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 259, 23.7.2018.


title: Cauza C-654/18: Cerere de decizie preliminară introdusă de Landesverwaltungsgericht Steiermark (Austria) la 15 octombrie 2018 — NE

text:
               1.4.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 122/2

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Landesverwaltungsgericht Steiermark (Austria) la 15 octombrie 2018 — NE
      (Cauza C-654/18)
      (2019/C 122/02)
      Limba de procedură: germana

         Instanța de trimitere

      Landesverwaltungsgericht Steiermark

         Părțile din procedura principală

         Recurent: NE

         Autoritate pârâtă: Bezirkshauptmannschaft Hartberg-Fürstenfeld

         Cealaltă parte la procedură: Finanzpolizei

         Întrebările preliminare

                  1)

                  Articolul 56 TFUE, precum și Directiva 96/71/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 16 decembrie 1996 privind detașarea lucrătorilor în cadrul prestării de servicii (1) și Directiva 2014/67/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 15 mai 2014 privind asigurarea respectării aplicării Directivei 96/71/CE (2) trebuie interpretate în sensul că se opun unei norme naționale care prevede, pentru încălcarea obligațiilor formale în cazul utilizării transfrontaliere a forței de muncă, cum ar fi nerespectarea obligației de a păstra evidența documentelor privind salariile și asigurările sociale sau nerespectarea obligației de notificare către Biroul central de coordonare, amenzi substanțiale, în special un cuantum minim ridicat al amenzii, care se aplică cumulativ pentru fiecare lucrător vizat?

                  2)

                  În cazul în care răspunsul la prima întrebare este negativ:
                  Articolul 56 TFUE, precum și Directiva 96/71/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 16 decembrie 1996 privind detașarea lucrătorilor în cadrul prestării de servicii și Directiva 2014/67/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 15 mai 2014 privind asigurarea respectării aplicării Directivei 96/71/CE trebuie interpretate în sensul că se opun aplicării cumulative a amenzilor pentru încălcarea obligațiilor formale în cazul folosirii transfrontaliere a forței de muncă, dacă nu este prevăzută o limită maximă absolută a amenzii?

         (1)  JO 1997, L 18, p. 1, Ediție specială, 05/vol. 4, p. 29

         (2)  JO 2014, L 159, p. 1.


title: Cauza C-712/18: Cerere de decizie preliminară introdusă de Landesverwaltungsgericht Steiermark (Austria) la 13 noiembrie 2018 — ZR, AR, BS

text:
               1.4.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 122/3

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Landesverwaltungsgericht Steiermark (Austria) la 13 noiembrie 2018 — ZR, AR, BS
      (Cauza C-712/18)
      (2019/C 122/04)
      Limba de procedură: germana

         Instanța de trimitere

      Landesverwaltungsgericht Steiermark

         Părțile din procedura principală

         Reclamante: ZR, AR și BS

         Autoritatea pârâtă: Bezirkshauptmannschaft Hartberg-Fürstenfeld

         Cealaltă parte la procedură: Finanzpolizei

         Întrebările preliminare

                  1)

                  Articolul 56 TFUE, precum și Directiva 96/71/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 16 decembrie 1996 privind detașarea lucrătorilor în cadrul prestării de servicii (1) și Directiva 2014/67/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 15 mai 2014 privind asigurarea respectării aplicării Directivei 96/71/CE (2) trebuie interpretate în sensul că se opun unei norme naționale care prevede, pentru încălcarea obligațiilor formale în cazul utilizării transfrontaliere a forței de muncă, cum ar fi nerespectarea obligației de a păstra evidența documentelor privind salariile sau nerespectarea obligației de notificare către Biroul central de coordonare (notificarea ZFO), amenzi substanțiale, în special un cuantum minim ridicat al amenzii, care se aplică cumulativ pentru fiecare lucrător vizat?

                  2)

                  În cazul în care răspunsul la prima întrebare este negativ:
                  Articolul 56 TFUE, precum și Directiva 96/71/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 16 decembrie 1996 privind detașarea lucrătorilor în cadrul prestării de servicii și Directiva 2014/67/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 15 mai 2014 privind asigurarea respectării aplicării Directivei 96/71/CE trebuie interpretate în sensul că se opun aplicării cumulative a amenzilor pentru încălcarea obligațiilor formale în cazul folosirii transfrontaliere a forței de muncă, dacă nu este prevăzută o limită maximă absolută a amenzii?

         (1)  JO 1997, L 18, p. 1, Ediție specială, 05/vol. 4, p. 29

         (2)  JO 2014, L 159, p. 1.


title: Cauza C-791/18: Cerere de decizie preliminară introdusă de Hoge Raad der Nederlanden (Țările de Jos) la 17 decembrie 2018 — Stichting Schoonzicht/Staatssecretaris van Financiën

text:
               1.4.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 122/5

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Hoge Raad der Nederlanden (Țările de Jos) la 17 decembrie 2018 — Stichting Schoonzicht/Staatssecretaris van Financiën
      (Cauza C-791/18)
      (2019/C 122/06)
      Limba de procedură: neerlandeza

         Instanța de trimitere

      Hoge Raad der Nederlanden

         Părțile din procedura principală

         Apelantă: Stichting Schoonzicht

         Cealaltă parte din procedură: Staatssecretaris van Financiën

         Întrebările preliminare

                  1)

                  Articolele 184-187 din Directiva TVA din 2006 (1) se opun unui regim național de regularizare pentru bunuri de capital care prevede o regularizare eșalonată pe o perioadă de mai mulți ani prin care, în anul punerii în folosință a bunului (care este în același timp și primul an de regularizare), cuantumul total al deducerii inițiale pentru respectivul bun de capital face obiectul unei ajustări (regularizări) care se face o singură dată dacă, la punerea în folosință a acestuia, acea deducere inițială se dovedește a fi diferită de deducerea pe care persoana impozabilă are dreptul să o opereze pe baza utilizării efective a bunului de capital?

                  2)

                  În cazul unui răspuns afirmativ la prima întrebare:
                  Articolul 189 litera (b) sau (c) din Directiva TVA din 2006 trebuie interpretat în sensul că ajustarea care se face o singură dată în primul an al perioadei de regularizare a deducerii inițiale, menționată mai sus la prima întrebare, constituie o măsură pe care Țările de Jos o pot adopta în vederea aplicării articolului 187 din Directiva TVA din 2006?

         (1)  Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată (JO 2006, L 347, p. 1, Ediție specială, 09/vol. 3, p. 7).


title: Cauza C-231/18: Hotărârea Curții (Camera a opta) din 7 februarie 2019 (cerere de decizie preliminară formulată de Oberlandesgericht Oldenburg — Germania) — NK (Trimitere preliminară — Transport — Transporturi rutiere — Regulamentul (CE) nr. 561/2006 — Regulamentul (UE) nr. 165/2014 — Obligația de a utiliza un tahograf — Derogare pentru vehiculele utilizate pentru transportul de animale vii de la ferme la piețele locale și viceversa sau de la piețe la abatoarele locale)

text:
               8.4.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 131/15

      Hotărârea Curții (Camera a opta) din 7 februarie 2019 (cerere de decizie preliminară formulată de Oberlandesgericht Oldenburg — Germania) — NK
      (Cauza C-231/18) (1)

      (Trimitere preliminară - Transport - Transporturi rutiere - Regulamentul (CE) nr. 561/2006 - Regulamentul (UE) nr. 165/2014 - Obligația de a utiliza un tahograf - Derogare pentru vehiculele utilizate pentru transportul de animale vii de la ferme la piețele locale și viceversa sau de la piețe la abatoarele locale)
      (2019/C 131/18)
      Limba de procedură: germana

         Instanța de trimitere

      Oberlandesgericht Oldenburg

         Părțile din procedura principală

      NK

         Cu participarea: Staatsanwaltschaft Oldenburg, Staatliches Gewerbeaufsichtsamt Oldenburg

         Dispozitivul

      Expresia „piețe locale”, care figurează la articolul 13 alineatul (1) litera (p) din Regulamentul (CE) nr. 561/2006 al Parlamentului European și al Consiliului din 15 martie 2006 privind armonizarea anumitor dispoziții ale legislației sociale în domeniul transporturilor rutiere, de modificare a Regulamentelor (CEE) nr. 3821/85 și (CE) nr. 2135/98 ale Consiliului și de abrogare a Regulamentului (CEE) nr. 3820/85 al Consiliului, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (UE) nr. 165/2014 al Parlamentului European și al Consiliului din 4 februarie 2014, trebuie interpretată în sensul că aceasta nu poate desemna nici tranzacția efectuată între un comerciant angro de animale și un agricultor, nici pe comerciantul angro de animale însuși, astfel încât derogarea prevăzută la această dispoziție nu poate să fie extinsă la vehiculele care transportă animale vii direct de la ferme la abatoarele locale.

         (1)  JO C 221, 25.6.2018.


title: Cauza T-757/16: Hotărârea Tribunalului din 13 iulie 2018 – Société générale/BCE („Politica economică și monetară – Supravegherea prudențială a instituțiilor de credit – Articolul 4 alineatul (1) litera (d) și alineatul (3) din Regulamentul (UE) nr. 1024/2013 – Calcularea indicatorului efectului de levier – Refuzul BCE de a autoriza reclamanta să excludă din calculul indicatorului efectului de levier expunerile care îndeplinesc anumite condiții – Articolul 429 alineatul (14) din Regulamentul (UE) nr. 575/2013 – Puterea discreționară a BCE – Erori de drept – Eroare vădită de apreciere”)

text:
               17.9.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 328/44

      Hotărârea Tribunalului din 13 iulie 2018 – Société générale/BCE
      (Cauza T-757/16) (1)

      ((„Politica economică și monetară - Supravegherea prudențială a instituțiilor de credit - Articolul 4 alineatul (1) litera (d) și alineatul (3) din Regulamentul (UE) nr. 1024/2013 - Calcularea indicatorului efectului de levier - Refuzul BCE de a autoriza reclamanta să excludă din calculul indicatorului efectului de levier expunerile care îndeplinesc anumite condiții - Articolul 429 alineatul (14) din Regulamentul (UE) nr. 575/2013 - Puterea discreționară a BCE - Erori de drept - Eroare vădită de apreciere”))
      (2018/C 328/59)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamantă: Société générale (Paris, Franța) (reprezentanți: inițial A. Gosset-Grainville, C. Renner și P. Kupka, ulterior A. Gosset-Grainville, P. Kupka și M. Trabucchi și in final A. Gosset-Grainville și M. Trabucchi, avocați)

         Pârâtă: Banca Centrală Europeană (BCE) (reprezentanți: K. Lackhoff, R. Bax și G. Bassani, agenți, asistați de H.-G. Kamann și F. Louis, avocați)

         Intervenientă în susținerea pârâtei: Republica Finlanda (reprezentant: S. Hartikainen, agent)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE, care are ca obiect anularea Deciziei ECB/SSM/2016-O2RNE8IBXP4R0TD8PU41/72 a BCE din 24 august 2016, adoptată în temeiul articolului 4 alineatul (1) litera (d) și a articolului 10 din Regulamentul (UE) nr. 1024/2013 al Consiliului din 15 octombrie 2013 de conferire a unor atribuții specifice BCE în ceea ce privește politicile legate de supravegherea prudențială a instituțiilor de credit (JO 2013, L 287, p. 63), și a articolului 429 alineatul (14) din Regulamentul (UE) nr. 575/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 26 iunie 2013 privind cerințele prudențiale pentru instituțiile de credit și societățile de investiții și de modificare a Regulamentului (UE) nr. 648/2012 (JO 2013, L 176, p. 1, rectificări JO 2013, L 208, p. 68 și JO 2013, L 321, p. 6).

         Dispozitivul

                  1)

                  Anulează Decizia ECB/SSM/2016-O2RNE8IBXP4R0TD8PU41/72 a Băncii Centrale Europene (BCE) din 24 august 2016.

                  2)

                  Obligă BCE la plata cheltuielilor de judecată.

                  3)

                  Republica Finlanda suportă propriile cheltuieli de judecată.

         (1)  JO C 6, 9.1.2017.


title: Cauza C-269/18 PPU: Ordonanța Curții (Camera întâi) din 5 iulie 2018 (cerere de decizie preliminară formulată de Raad van State – Țările de Jos) – Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie/C și J, S/Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie (Trimitere preliminară – Procedură preliminară de urgență – Articolul 99 din Regulamentul de procedură al Curții – Proceduri comune pentru acordarea și retragerea protecţiei internaţionale – Directiva 2013/32/UE – Articolul 46 alineatele (6) și (8) – Cerere de protecție internațională vădit nefondată – Dreptul la o cale de atac efectivă – Permisiunea de a rămâne pe teritoriul unui stat membru – Directiva 2008/115/CE – Articolele 2, 3 și 15 – Ședere ilegală – Luare în custodie publică)

text:
               24.9.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 341/3

      Ordonanța Curții (Camera întâi) din 5 iulie 2018 (cerere de decizie preliminară formulată de Raad van State – Țările de Jos) – Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie/C și J, S/Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie
      (Cauza C-269/18 PPU) (1)

      ((Trimitere preliminară - Procedură preliminară de urgență - Articolul 99 din Regulamentul de procedură al Curții - Proceduri comune pentru acordarea și retragerea protecţiei internaţionale - Directiva 2013/32/UE - Articolul 46 alineatele (6) și (8) - Cerere de protecție internațională vădit nefondată - Dreptul la o cale de atac efectivă - Permisiunea de a rămâne pe teritoriul unui stat membru - Directiva 2008/115/CE - Articolele 2, 3 și 15 - Ședere ilegală - Luare în custodie publică))
      (2018/C 341/03)
      Limba de procedură: neerlandeza

         Instanța de trimitere

      Raad van State

         Părțile din procedura principală

         Reclamanți: Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie, J, S

         Pârâți: C, Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie

         Dispozitivul

      Directiva 2008/115/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 16 decembre 2008 privind standardele și procedurile comune aplicabile în statele membre pentru returnarea resortisanților țărilor terțe aflați în situație de ședere ilegală și Directiva 2013/32/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 26 iunie 2013 privind procedurile comune de acordare și retragere a protecției internaționale trebuie interpretate în sensul că se opun ca resortisantul unei țări terțe a cărui cerere de protecție internațională a fost respinsă în primă instanță de către autoritatea administrativă competentă ca vădit nefondată să fie luat custodie publică în vederea îndepărtării sale dacă, în conformitate cu articolul 46 alineatele (6) și (8) din Directiva 2013/32, el poate să rămână în mod legal pe teritoriul național până când se statuează asupra acțiunii sale privind dreptul de a rămâne pe teritoriul în cauză în așteptarea soluționării acțiunii introduse împotriva deciziei de respingere a cererii sale de protecție internațională.

         (1)  JO C 276, 6.8.2018.


title: Cauza T-477/18: Acțiune introdusă la 7 august 2018 – Užstato sistemos administratorius/EUIPO – DPG Deutsche Pfandsystem (Reprezentarea unei sticle şi a unei săgeţi)

text:
               24.9.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 341/27

      Acțiune introdusă la 7 august 2018 – Užstato sistemos administratorius/EUIPO – DPG Deutsche Pfandsystem (Reprezentarea unei sticle şi a unei săgeţi)
      (Cauza T-477/18)
      (2018/C 341/39)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Užstato sistemos administratorius VšĮ (Vilnius, Lituania) (reprezentant: I. Lukauskienė, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: DPG Deutsche Pfandsystem GmbH (Berlin, Germania)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Solicitantul mărcii în litigiu: reclamanta

         Marca în litigiu: marca Uniunii Europene figurativă (Reprezentarea unei sticle şi a unei săgeţi) – cererea de înregistrare nr. 14 481 519

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție

         Decizia atacată: Decizia Camerei a doua de recurs a EUIPO din 22 mai 2018 în cauza R 2203/2017-2

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate în măsura în care a anulat decizia diviziei de opoziţie din 21 august 2017 potrivit căreia semnele produceau o impresie generală diferită care excludea un risc de confuzie şi menţinerea validităţii deciziei diviziei de opoziţie din 21 august 2017;

                  —

                  obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivul invocat

                  —

                  încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) nr. 2017/1001 al Parlamentului European şi al Consiliului.


title: Cauza C-173/18: Ordonanța președintelui Curții din 26 iunie 2018 (cerere de decizie preliminară formulată de Szombathelyi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság – Ungaria) – FS/Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

text:
               24.9.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 341/12

      Ordonanța președintelui Curții din 26 iunie 2018 (cerere de decizie preliminară formulată de Szombathelyi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság – Ungaria) – FS/Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága
      (Cauza C-173/18) (1)

      (2018/C 341/22)
      Limba de procedură: maghiara
      Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

         (1)  JO C 221, 25.6.2018.


title: Cauza C-63/17: Ordonanța președintelui Curții din 13 iulie 2018 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunal d'Instance de Limoges – Franța) – Banque Solfea SA/Jean-François Veitl

text:
               24.9.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 341/10

      Ordonanța președintelui Curții din 13 iulie 2018 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunal d'Instance de Limoges – Franța) – Banque Solfea SA/Jean-François Veitl
      (Cauza C-63/17) (1)

      (2018/C 341/14)
      Limba de procedură: franceza
      Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

         (1)  JO C 144, 8.5.2017.


title: Cauza C-328/18 P: Recurs introdus la 17 mai 2018 de Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera întâi) din 7 martie 2018 în cauza T-6/17, Equivalenza Manufactory/EUIPO – ITM Entreprises (Black Label by Equivalenza)

text:
               24.9.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 341/3

      Recurs introdus la 17 mai 2018 de Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera întâi) din 7 martie 2018 în cauza T-6/17, Equivalenza Manufactory/EUIPO – ITM Entreprises (Black Label by Equivalenza)
      (Cauza C-328/18 P)
      (2018/C 341/04)
      Limba de procedură: spaniola

         Părțile

         Recurent: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentant: J. Crespo Carrillo, agent)

         Celelalte părți din procedură: Equivalenza Manufactory, S.L. și ITM Entreprises SAS

         Concluzii

                  —

                  Anularea hotărârii atacate;

                  —

                  Obligarea reclamantei în fața Tribunalului la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      Tribunalul a încălcat articolul 8 alineatul (1) litera (b) din RMUE, pentru următoarele motive:

                  1.

                  Tribunalul se contrazice atunci când pe de o parte recunoaște că există o similitudine vizuală și pe de altă parte neagă că semnele sunt similare pe plan vizual;

                  2.

                  Tribunalul săvârșește o eroare atunci când confirmă fără nuanțe presupusa diferență conceptuală apreciată de camera de recurs;

                  3.

                  Tribunalul săvârșește o eroare atunci când examinează obiceiurile de cumpărare în contextul examinării similitudinii semnelor, în loc să procedeze astfel în cadrul aprecierii globale a riscului de confuzie;

                  4.

                  Tribunalul săvârșește o eroare atunci când afirmă că semnele în conflict nu sunt similare, în pofida recunoașterii similitudinii lor medii pe plan fonetic.


title: Cauza T-479/18: Acțiune introdusă la 3 august 2018 – Multifit/EUIPO (Premiere)

text:
               24.9.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 341/28

      Acțiune introdusă la 3 august 2018 – Multifit/EUIPO (Premiere)
      (Cauza T-479/18)
      (2018/C 341/40)
      Limba de procedură: germana

         Părțile

         Reclamantă: Multifit Tiernahrungs GmbH (Krefeld, Germania) (reprezentanți: N. Weber și L. Thiel, avocați)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Marca în litigiu: marca Uniunii Europene verbale „Premiere” – cererea de înregistrare nr. 16 660 383

         Decizia atacată: Decizia Camerei a doua de recurs a EUIPO din 28 mai 2018 în cauza R 2365/2017-2

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                  obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivul invocat

                  —

                  încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) nr. 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.


title: Cauza C-256/17: Ordonanța președintelui Camerei a patra a Curții din 2 iulie 2018 (cerere de decizie preliminară formulată de Rechtbank Rotterdam – Țările de Jos) – Sandd BV/Autoriteit Consument en Markt, cu participarea: Koninklijke PostNL BV

text:
               24.9.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 341/11

      Ordonanța președintelui Camerei a patra a Curții din 2 iulie 2018 (cerere de decizie preliminară formulată de Rechtbank Rotterdam – Țările de Jos) – Sandd BV/Autoriteit Consument en Markt, cu participarea: Koninklijke PostNL BV
      (Cauza C-256/17) (1)

      (2018/C 341/15)
      Limba de procedură: neerlandeza
      Președintele Camerei a patra a dispus radierea cauzei.

         (1)  JO C 256, 7.8.2017.


title: Cauza C-392/17: Ordonanța președintelui Curții din 15 iunie 2018 (cerere de decizie preliminară formulată de Curtea de Apel Oradea – România) – Sindicatul Energia Oradea/SC Termoelectrica SA

text:
               24.9.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 341/11

      Ordonanța președintelui Curții din 15 iunie 2018 (cerere de decizie preliminară formulată de Curtea de Apel Oradea – România) – Sindicatul Energia Oradea/SC Termoelectrica SA
      (Cauza C-392/17) (1)

      (2018/C 341/16)
      Limba de procedură: româna
      Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

         (1)  JO C 293, 4.9.2017.


title: Cauza C-205/18: Ordonanța președintelui Curții din 21 iunie 2018 (cerere de decizie preliminară formulată de Curtea de Apel Piteşti – România) – Maria-Cristina Dospinescu, Filofteia-Camelia Ganea, Petre Sinca, Luminiţa-Maria Ioniţă, Maria Burduv, Raluca-Marinela Traşcă/Spitalul Judeţean de Urgenţă Vâlcea

text:
               24.9.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 341/13

      Ordonanța președintelui Curții din 21 iunie 2018 (cerere de decizie preliminară formulată de Curtea de Apel Piteşti – România) – Maria-Cristina Dospinescu, Filofteia-Camelia Ganea, Petre Sinca, Luminiţa-Maria Ioniţă, Maria Burduv, Raluca-Marinela Traşcă/Spitalul Judeţean de Urgenţă Vâlcea
      (Cauza C-205/18) (1)

      (2018/C 341/23)
      Limba de procedură: româna
      Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

         (1)  JO C 211, 18.6.2018.


title: Cauza C-413/18 P: Recurs introdus la 21 iunie 2018 de H împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a șasea) din 11 aprilie 2018 în cauza T-271/10 RENV, H/Consiliul Uniunii Europene

text:
               24.9.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 341/4

      Recurs introdus la 21 iunie 2018 de H împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a șasea) din 11 aprilie 2018 în cauza T-271/10 RENV, H/Consiliul Uniunii Europene
      (Cauza C-413/18 P)
      (2018/C 341/05)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Recurent: H (reprezentant: M. Velardo, avocat)

         Cealaltă parte din procedură: Consiliul Uniunii Europene

         Concluziile recurentei

      Recurenta solicită Curții:

                  —

                  anularea Hotărârii din 11 aprilie 2018 în cauza T-271/10 RENV, H/Consiliul Uniunii Europene, întrucât a fost respinsă cererea recurentului de anulare a Deciziei din 7 aprilie 2010, semnată de şeful de personal al Misiunii de Poliție a Uniunii Europene prin care acesta a fost relocat pe postul de „Criminal Justice Adviser-Prosecutor” din cadrul biroului regional Banja Luka (Bosnia și Herțegovina), și, cu titlu subsidiar, de anulare a Deciziei din 30 aprilie 2010, semnată de şeful misiunii menţionat la articolul 6 din Decizia 2009/906/CFSP (1) a Consiliului din 8 decembrie 2009 privind Misiunea de Poliție a Uniunii Europene (MPUE) în Bosnia și Herțegovina (BiH), și întrucât a fost respinsă cererea de despăgubire din cauza nelegalității deciziilor sus-menționate;

                  —

                  pronunțarea asupra cauzei și, dacă este necesar, trimiterea cauzei la Tribunal spre rejudecare,

                  —

                  obligarea pârâtului în prima instanță să suporte cheltuielile de judecată efectuate în cauza C-455/14 P, precum și pe cele efectuate în prezenta procedură.

         Motivele și principalele argumente

                  —

                  Recurenta invocă încălcarea articolului 216 din Regulamentul de procedură al Tribunalului și a articolului 47 din Carta drepturilor fundamentale deoarece hotărârea atacată a fost pronunțată de o cameră alcătuită parțial din aceiași judecători care au pronunțat hotărârea anulată de Curtea de Justiție a Uniunii Europene.

                  —

                  În ceea ce privește competența şefului misiunii de a adopta decizii referitoare la relocarea personalului și rolul statului membru de origine în contextul transferului personalului detașat, recurentul invocă încălcarea articolului 61 al doilea paragraf din Statutul Curții de Justiție întrucât instanța de prim grad de jurisdicţie nu a respectat hotărârea pronunțată în cauza trimisă spre rejudecare de Curtea de Justiție a Uniunii Europene.

                  —

                  Denaturarea elementelor de probă

                  —

                  Încălcarea drepturilor la apărare și la egalitate de tratament întrucât recurenta nu a fost ascultată cu privire la anumite înscrisuri și observații scrise prezentate de Consiliu în cursul procedurii în primă instanță.

                  —

                  Încălcarea articolului 134 alineatul (1) din Regulamentul de procedură întrucât s-a statuat ca recurentul să suporte cheltuielile efectuate în cauza C-455/14 P în care a avut câștig de cauză.

         (1)  JO 2009, L 322, p. 22.


title: Cauza T-180/14: Ordonanța Tribunalului din 19 iulie 2018 – Front Polisario/Consiliul („Acțiune în anulare – Acord de parteneriat între Uniune și Regatul Marocului în sectorul pescuitului – Protocol de stabilire a posibilităților de pescuit prevăzute de acest acord – Act de încheiere – Aplicabilitatea acordului și a protocolului menționate în cazul teritoriului Saharei Occidentale și al apelor adiacente – Lipsa calității de a introduce acțiunea – Inadmisibilitate”)

text:
               22.10.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 381/24

      Ordonanța Tribunalului din 19 iulie 2018 – Front Polisario/Consiliul
      (Cauza T-180/14) (1)

      ((„Acțiune în anulare - Acord de parteneriat între Uniune și Regatul Marocului în sectorul pescuitului - Protocol de stabilire a posibilităților de pescuit prevăzute de acest acord - Act de încheiere - Aplicabilitatea acordului și a protocolului menționate în cazul teritoriului Saharei Occidentale și al apelor adiacente - Lipsa calității de a introduce acțiunea - Inadmisibilitate”))
      (2018/C 381/28)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamant: Front populaire pour la libération de la Saguia-el-Hamra et du Rio de Oro (Front Polisario) (reprezentant: G. Devers, avocat)

         Pârât: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: S. Kyriakopoulou, A. de Elera-San Miguel Hurtado și A. Westerhof Löfflerová, agenți)

         Intervenientă în susținerea pârâtului: Comisia Europeană (reprezentanți: A. Bouquet, F. Castillo de la Torre și E. Paasivirta, agenți)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE, având ca obiect anularea Deciziei 2013/785/UE a Consiliului din 16 decembrie 2013 privind încheierea în numele Uniunii Europene a protocolului între Uniunea Europeană și Regatul Maroc de stabilire a posibilităților de pescuit și a contribuției financiare prevăzute de acordul de parteneriat în domeniul pescuitului între Uniunea Europeană și Regatul Maroc (JO 2013, L 349, p. 1), pe de o parte, și a Deciziei (UE) 2018/393 a Comisiei din 12 martie 2018 de aprobare, în numele Uniunii Europene, a modificării Protocolului între Uniunea Europeană și Regatul Maroc de stabilire a posibilităților de pescuit și a contribuției financiare prevăzute de Acordul de parteneriat în domeniul pescuitului între Uniunea Europeană și Regatul Maroc (JO 2018, L 69, p. 60), pe de altă parte

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Front populaire pour la libération de la Saguia-el-Hamra et du Rio de Oro (Front Polisario) suportă, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, pe cele efectuate de Consiliul Uniunii Europene.

                  3)

                  Comisia Europeană suportă propriile cheltuieli de judecată.

         (1)  JO C 184, 16.6.2014.


title: Cauza T-750/17: Ordonanța Tribunalului din 19 iulie 2018 – Izba Gospodarcza Producentów i Operatorów Urządzeń Rozrywkowych/Comisia [„Acces la documente – Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 – Cerere de acces la accesul la observațiile Comisiei și la avizul detaliat al unui stat membru în cadrul unei proceduri de notificare în temeiul Directivei (UE) 2015/1535 – Refuzul accesului – Divulgare după introducerea acțiunii – Litigiu rămas fără obiect – Nepronunțare asupra fondului”]

text:
               29.10.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 392/30

      Ordonanța Tribunalului din 19 iulie 2018 – Izba Gospodarcza Producentów i Operatorów Urządzeń Rozrywkowych/Comisia
      (Cauza T-750/17) (1)

      ([„Acces la documente - Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 - Cerere de acces la accesul la observațiile Comisiei și la avizul detaliat al unui stat membru în cadrul unei proceduri de notificare în temeiul Directivei (UE) 2015/1535 - Refuzul accesului - Divulgare după introducerea acțiunii - Litigiu rămas fără obiect - Nepronunțare asupra fondului”])
      (2018/C 392/37)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Izba Gospodarcza Producentów i Operatorów Urządzeń Rozrywkowych (Varșovia, Polonia) (reprezentant: P. Hoffman, avocat)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: C. Ehrbar și M. Konstantinidis, agenți)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE având ca obiect anularea Deciziei C(2017) 6020 final a Comisiei Europene din 29 august 2017 de respingere a cererii confirmative a reclamantei prin care urmărea să obțină accesul la observațiile Comisiei și la avizul detaliat al Republicii Malta în cadrul procedurii de notificare 2016/398/PL, în temeiul Directivei (UE) 2015/1535 a Parlamentului European și a Consiliului din 9 septembrie 2015 referitoare la procedura de furnizare de informații în domeniul reglementărilor tehnice și al normelor privind serviciile societății informaționale directive (JO 2015, L 241, p. 1).

         Dispozitivul

                  1)

                  Nu mai este necesară pronunțarea asupra fondului cauzei.

                  2)

                  Nu mai este necesară pronunțarea asupra cererii de intervenție a Republicii Polonia.

                  3)

                  Fiecare parte suportă propriile cheltuieli de judecată.

                  4)

                  Republica Polonia suportă propriile cheltuieli de judecată aferente cererii de intervenție.

         (1)  JO C 22, 22.1.2018.


title: Cauza T-79/17: Hotărârea Tribunalului din 12 septembrie 2018 – Schoonjans/Comisia („Funcție publică – Agenți contractuali – Recrutare – Concurs intern – Constituirea unei liste de rezervă pentru recrutarea de asistenți – Condiție de admitere referitoare la grupa de funcții în care candidatul este clasificat la data limită pentru depunerea candidaturilor – Neadmiterea participării la probele unui concurs”)

text:
               29.10.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 392/24

      Hotărârea Tribunalului din 12 septembrie 2018 – Schoonjans/Comisia
      (Cauza T-79/17) (1)

      ((„Funcție publică - Agenți contractuali - Recrutare - Concurs intern - Constituirea unei liste de rezervă pentru recrutarea de asistenți - Condiție de admitere referitoare la grupa de funcții în care candidatul este clasificat la data limită pentru depunerea candidaturilor - Neadmiterea participării la probele unui concurs”))
      (2018/C 392/29)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamant: Alain Schoonjans (Bruxelles, Belgia) (reprezentanți: S. Orlandi și T. Martin, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: G. Berscheid și L. Radu Bouyon, agenți)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 270 TFUE prin care se solicită, pe de o parte, anularea deciziei comisiei de evaluare din cadrul concursului intern COM/02/AST/16 (AST 2) de respingere a candidaturii reclamantului și, pe de altă parte, repararea prejudiciului pe care acesta pretinde că l-ar fi suferit

         Dispozitivul

                  1)

                  Anulează decizia comisiei de evaluare a concursului intern COM/02/AST/16 (AST 2) de respingere a candidaturii domnului Alain Schoonjans.

                  2)

                  Respinge în rest acțiunea.

                  3)

                  Obligă Comisia Europeană la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 112, 10.4.2017.


title: Cauzele conexate T-735/14 și T-799/14: Hotărârea Tribunalului din 13 septembrie 2018 – Gazprom Neft/Consiliul („Politica externă și de securitate comună – Măsuri restrictive adoptate având în vedere acțiunile Rusiei de destabilizare a situației în Ucraina – Înscrierea și ulterior menținerea numelui reclamantei pe lista entităților cărora li se aplică măsuri restrictive – Obligația de motivare – Temei juridic – Acord de parteneriat și cooperare între Uniunea Europeană și Rusia – Dreptul de proprietate – Dreptul de a desfășura o activitate economică – Proporționalitate”)

text:
               29.10.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 392/16

      Hotărârea Tribunalului din 13 septembrie 2018 – Gazprom Neft/Consiliul
      (Cauzele conexate T-735/14 și T-799/14) (1)

      ((„Politica externă și de securitate comună - Măsuri restrictive adoptate având în vedere acțiunile Rusiei de destabilizare a situației în Ucraina - Înscrierea și ulterior menținerea numelui reclamantei pe lista entităților cărora li se aplică măsuri restrictive - Obligația de motivare - Temei juridic - Acord de parteneriat și cooperare între Uniunea Europeană și Rusia - Dreptul de proprietate - Dreptul de a desfășura o activitate economică - Proporționalitate”))
      (2018/C 392/19)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Gazprom Neft PAO, fostă Gazprom Neft OAO (Sankt Petersburg, Rusia) (reprezentanți: L. Van den Hende, J. Charles, avocați, și S. Cogman, solicitor)

         Pârât: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: M. Bishop și S. Boelaert, agenți)

         Interveniente în susținerea pârâtului: Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord (reprezentanţi: inițial C. Brodie și S. Simmons, în continuare C. Brodie și V. Kaye, ulterior par C. Brodie, C. Crane și S. Brandon, și în cele din urmă C. Brodie, R. Fadoju și S. Brandon, agenți, asistați de G. Facenna, QC, și C. Banner, barrister), Comisia Europeană (reprezentanți: L. Havas, T. Scharf și D. Gauci, agenți)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE prin care se solicită anularea, în primul rând, a articolului 1 alineatul (2) literele (b)-(d), a articolului 1 alineatele (3) și (4), a articolului 4, a articolului 4a, a articolului 7 alineatul (1) litera (a) și a anexei III la Decizia 2014/512/PESC a Consiliului din 31 iulie 2014 privind măsuri restrictive având în vedere acțiunile Rusiei de destabilizare a situației în Ucraina (JO 2014, L 229, p. 13), astfel cum a fost modificată prin Decizia 2014/659/PESC a Consiliului din 8 septembrie 2014 (JO 2014, L 271, p. 54) și prin Decizia 2014/872/PESC a Consiliului din 4 decembrie 2014 (JO 2014, L 349, p. 58) și, în al doilea rând, a articolului 3, a articolului 3a, a articolului 4 alineatele (3) și (4), a articolului 5 alineatul (2) literele (b)-(d), a articolului 5 alineatele (3) și (4), a articolului 11 alineatul (1) litera (a) și a anexei VI la Regulamentul (UE) nr. 833/2014 al Consiliului din 31 iulie 2014 privind măsuri restrictive având în vedere acțiunile Rusiei de destabilizare a situației în Ucraina (JO 2014, L 229, p. 1), astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (UE) nr. 960/2014 al Consiliului din 8 septembrie 2014 (JO 2014, L 271, p. 3) și prin Regulamentul (UE) nr. 1290/2014 al Consiliului din 4 decembrie 2014 (JO 2014, L 349, p. 20)

         Dispozitivul

                  1)

                  Conexează cauzele T-735/14 și T-799/14 în vederea pronunțării hotărârii.

                  2)

                  Respinge acțiunea.

                  3)

                  Gazprom Neft PAO suportă, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, cheltuielile de judecată efectuate de Consiliul Uniunii Europene.

                  4)

                  Comisia Europeană și Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord suportă propriile cheltuieli de judecată.

         (1)  JO C 448, 15.12.2014.


title: Cauza T-93/17: Hotărârea Tribunalului din 18 septembrie 2018 – Duferco Long Products/Comisia („Ajutoare de stat – Sectorul siderurgic – Ajutoare acordate de Belgia în favoarea mai multor întreprinderi din sectorul siderurgic – Decizie prin care ajutoarele sunt declarate incompatibile cu piața internă și prin care se dispune recuperarea acestora – Obligația de motivare – Noțiunea de ajutor de stat – Avantaj – Criteriul investitorului privat”)

text:
               29.10.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 392/25

      Hotărârea Tribunalului din 18 septembrie 2018 – Duferco Long Products/Comisia
      (Cauza T-93/17) (1)

      ((„Ajutoare de stat - Sectorul siderurgic - Ajutoare acordate de Belgia în favoarea mai multor întreprinderi din sectorul siderurgic - Decizie prin care ajutoarele sunt declarate incompatibile cu piața internă și prin care se dispune recuperarea acestora - Obligația de motivare - Noțiunea de ajutor de stat - Avantaj - Criteriul investitorului privat”))
      (2018/C 392/30)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamantă: Duferco Long Products SA (Luxemburg, Luxemburg) (reprezentanți: J.-F. Bellis, R. Luff și M. Favart, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: É. Gippini Fournier, V. Bottka și G. Luengo, agenți)

         Obiectul

      Cerere formulată în temeiul articolului 263 TFUE și prin care se urmărește anularea în parte a Deciziei (UE) 2016/2041 a Comisiei din 20 ianuarie 2016 privind ajutoarele de stat SA.33926 2013/C (ex 2013/NN, 2011/CP) puse în aplicare de Belgia în favoarea Duferco (JO 2016, L 314, p. 22).

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Obligă Duferco Long Products SA la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 121, 18.4.2017.


title: Cauza T-737/14: Hotărârea Tribunalului din 13 septembrie 2018 – Vnesheconombank/Consiliul („Politica externă și de securitate comună – Măsuri restrictive adoptate având în vedere acțiunile Rusiei de destabilizare a situației în Ucraina – Înscrierea numelui reclamantei pe lista entităților cărora li se aplică măsuri restrictive – Obligația de motivare – Eroare vădită de apreciere – Dreptul la protecţie jurisdicţională efectivă – Abuz de putere – Dreptul de proprietate – Libertatea de a desfăşura o activitate comercială – Egalitate de tratament”)

text:
               29.10.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 392/17

      Hotărârea Tribunalului din 13 septembrie 2018 – Vnesheconombank/Consiliul
      (Cauza T-737/14) (1)

      ((„Politica externă și de securitate comună - Măsuri restrictive adoptate având în vedere acțiunile Rusiei de destabilizare a situației în Ucraina - Înscrierea numelui reclamantei pe lista entităților cărora li se aplică măsuri restrictive - Obligația de motivare - Eroare vădită de apreciere - Dreptul la protecţie jurisdicţională efectivă - Abuz de putere - Dreptul de proprietate - Libertatea de a desfăşura o activitate comercială - Egalitate de tratament”))
      (2018/C 392/20)
      Limba de procedură: spaniola

         Părțile

         Reclamantă: Bank for Development and Foreign Economic Affairs (Vnesheconombank) (Moscova, Rusia) (reprezentanți: J. M. Viñals Camallonga, J. L. Iriarte Ángel și L. Barriola Urruticoechea, avocați)

         Pârât: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: inițial A. de Elera-San Miguel Hurtado și G. Étienne, ulterior F. Florindo Gijón, P. Mahnič Bruni și H. Marcos Fraile, agenți)

         Intervenientă în susținerea pârâtului: Comisia Europenă (reprezentanți: F. Castillo de la Torre, D. Gauci și S. Pardo Quintillán, agenți)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE și având ca obiect anularea în parte a Deciziei 2014/512/PESC a Consiliului din 31 iulie 2014 privind măsuri restrictive având în vedere acțiunile Rusiei de destabilizare a situației în Ucraina (JO 2014, L 229, p. 13), în versiunea rezultată din Decizia 2014/659/PESC a Consiliului din 8 septembrie 2014, de modificare a Deciziei 2014/512 (JO 2014, L 271, p. 54), şi a Regulamentului (UE) nr. 833/2014 al Consiliului din 31 iulie 2014 privind măsuri restrictive având în vedere acțiunile Rusiei de destabilizare a situației în Ucraina (JO 2014, L 229, p. 1), în versiunea rezultată din Regulamentul (UE) nr. 960/2014 al Consiliului din 8 septembrie 2014, de modificare a Regulamentului nr. 833/2014 (JO 2014, L 271, p. 3), în măsura în care aceste acte o privesc pe reclamantă

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acţiunea.

                  2)

                  Bank for Development and Foreign Economic Affairs (Vnesheconombank) suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de Consiliul Uniunii Europene în cadrul prezentei proceduri și al celei de măsuri provizorii.

                  3)

                  Comisia Europeană suportă propriile cheltuieli de judecată.

         (1)  JO C 7, 12.1.2015.


title: Cauza T-94/17: Hotărârea Tribunalului din 13 septembrie 2018 – ACTC/EUIPO – Taiga (tigha) [„Marcă a Uniunii Europene – Procedură de opoziție – Cerere de înregistrare a mărcii verbale a Uniunii Europene tigha – Marcă verbală anterioară a Uniunii Europene TAIGA – Motiv relativ de refuz – Risc de confuzie – Similitudinea semnelor – Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 [devenit articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001] – Articolul 42 alineatele (2) și (3) din Regulamentul nr. 207/2009 [devenit articolul 47 alineatele (2) și (3) din Regulamentul 2017/1001] – Dovada utilizării serioase a mărcii anterioare”]

text:
               29.10.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 392/26

      Hotărârea Tribunalului din 13 septembrie 2018 – ACTC/EUIPO – Taiga (tigha)
      (Cauza T-94/17) (1)

      ([„Marcă a Uniunii Europene - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii verbale a Uniunii Europene tigha - Marcă verbală anterioară a Uniunii Europene TAIGA - Motiv relativ de refuz - Risc de confuzie - Similitudinea semnelor - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 [devenit articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001] - Articolul 42 alineatele (2) și (3) din Regulamentul nr. 207/2009 [devenit articolul 47 alineatele (2) și (3) din Regulamentul 2017/1001] - Dovada utilizării serioase a mărcii anterioare”])
      (2018/C 392/31)
      Limba de procedură: engleza

         Părţile

         Reclamantă: ACTC GmbH (Erkrath, Germania) (reprezentanţi: V. Hoene, D. Eickemeier și S. Gantenbrink, avocați)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentanţi: A. Kusturovic, D. Walicka și J. Ivanauskas, agenți)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO, intervenientă la Tribunal: Taiga AB (Varberg, Suedia) (reprezentanţi: C. Eckhartt și K. Thanbichler-Brandl, avocați)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a patra de recurs a EUIPO din 9 decembrie 2016 (cauza R 693/2015-4) privind o procedură de opoziție între Taiga și ACTC.

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Obligă ACTC GmbH la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 112, 10.4.2017.


title: Cauza T-520/18: Acțiune introdusă la 29 august 2018 – BGC Partners/EUIPO – Bankgirocentralen BGC (BGC PARTNERS)

text:
               29.10.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 392/33

      Acțiune introdusă la 29 august 2018 – BGC Partners/EUIPO – Bankgirocentralen BGC (BGC PARTNERS)
      (Cauza T-520/18)
      (2018/C 392/41)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

         Părțile

         Reclamantă: BGC Partners LP (New York, New York, Statele Unite) (reprezentant: P. Walsh, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Bankgirocentralen BGC AB (Stockholm, Suedia)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Solicitantul mărcii în litigiu: reclamanta în fața Tribunalului

         Marca în litigiu: cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene verbale BGC PARTNERS – cererea de înregistrare nr. 3 808 185

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de declarare a nulității

         Decizia atacată: Decizia Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 7 iunie 2018 în cauza R 2185/2014-5.

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate, în măsura în care Camera de recurs a stabilit că înregistrarea trebuie să fie declarată nevalidă cu privire la „afaceri financiare; afaceri monetare; servicii bancare; servicii financiare; cliring financiar” din clasa 36;

                  —

                  obligarea EUIPO și a intervenientei la plata cheltuielilor de judecată efectuate de reclamantă în prezenta procedură;

                  —

                  modificarea deciziei atacate în ceea ce privește obligarea la plata cheltuielilor de judecată și obligarea intervenientei căzute în pretenții, în temeiul articolului 134 alineatul (1) din Regulamentul de procedură al Tribunalului, la plata cheltuielilor de judecată efectuate în fața Camerei de recurs și în cadrul procedurii de opoziție.

         Motivele invocate

                  —

                  Camera de recurs a reținut în mod eronat că dovezile privind utilizarea erau suficiente pentru a demonstra utilizarea serioasă a mărcii;

                  —

                  încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.


title: Cauza T-533/18: Acțiune introdusă la 6 septembrie 2018 – Wanda Films și Wanda Visión/EUIPO – Dalian Wanda Group Co. (WANDA FILMS)

text:
               5.11.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 399/46

      Acțiune introdusă la 6 septembrie 2018 – Wanda Films și Wanda Visión/EUIPO – Dalian Wanda Group Co. (WANDA FILMS)
      (Cauza T-533/18)
      (2018/C 399/61)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

         Părțile

         Reclamante: Wanda Films, SL (Pozuelo de Alarcón, Spania) și Wanda Visión, SA (Pozuelo de Alarcón) (reprezentant: C. Planas Silva, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Dalian Wanda Group Co. Ltd (Dalian, China)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Solicitantul mărcii în litigiu: Wanda Films, SL

         Marca în litigiu: marca Uniunii Europene verbală „WANDA FILMS” – cererea de înregistrare nr. 13 912 829

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție

         Decizia atacată: Decizia Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 26 iunie 2018 în cauza R 401/2017-5

         Concluziile

      Reclamantele solicită Tribunalului:

                  —

                  admiterea prezentei acţiuni, a argumentelor şi a documentelor (inclusiv a celor prezentate în susţinerea prezentei acţiuni şi a celor prezentate de reclamante în cadrul procedurilor de opoziţie şi de recurs);

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                  pronunţarea unei decizii de admitere a înregistrării mărcii apărate de reclamantă în cadrul prezentei acţiuni.

         Motivul invocat

                  —

                  încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) nr. 2017/2001 al Parlamentului European şi al Consiliului.


title: Cauza T-392/17 R: Ordonanța președintelui Tribunalului din 12 iulie 2018 – TE/Comisia („Măsuri provizorii – Respingere a acțiunii în cauza principală – Nepronunțare asupra fondului”)

text:
               5.11.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 399/35

      Ordonanța președintelui Tribunalului din 12 iulie 2018 – TE/Comisia
      (Cauza T-392/17 R)
      ((„Măsuri provizorii - Respingere a acțiunii în cauza principală - Nepronunțare asupra fondului”))
      (2018/C 399/47)
      Limba de procedură: ceha

         Părțile

         Reclamant: TE (reprezentant: J. Bartončík, avocat)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: J. Baquero Cruz și Z. Malůšková, agenți)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 278 TFUE, având ca obiect suspendarea deciziei de deschidere a unei investigații externe, efectuate de Oficiul European de Luptă Antifraudă (OLAF), [confidențial] (1), care o privește pe reclamantă în calitate de persoană vizată, referitoare la [confidențial].

         Dispozitivul

                  1)

                  Constată că nu este necesar să se pronunțe asupra cererii de măsuri provizorii.

                  2)

                  Obligă pe doamna TE la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  Date confidențiale ocultate.


title: Cauza C-530/18: Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunalul Ilfov (România) la data de 13 august 2018 – EP / FO

text:
               5.11.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 399/23

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunalul Ilfov (România) la data de 13 august 2018 – EP / FO
      (Cauza C-530/18)
      (2018/C 399/32)
      Limba de procedură: română

         Instanţa de trimitere

      Tribunalul Ilfov

         Părţile din acţiunea principală

         Reclamantă: EP

         Pârât: FO

         Întrebările preliminare

                  1)

                  Articolul 15 din Regulamentul (CE) nr. 2201/2003 al Consiliului din 27 noiembrie 2003 privind competenţa, recunoaşterea şi executarea hotărârilor judecătoreşti în materie matrimonială şi în materia răspunderii părinteşti (1) trebuie interpretat în sensul că acesta instituie o excepţie de la regula de competenţă a instanţei naţionale unde copilul are domiciliul în fapt?

                  2)

                  Articolul 15 din Regulamentul (CE) nr. 2201/2003 al Consiliului din 27 noiembrie 2003 privind competenţa, recunoaşterea şi executarea hotărârilor judecătoreşti în materie matrimonială şi în materia răspunderii părinteşti trebuie interpretat în sensul că constituie criterii care arată o legătură specială pe care copilul o are cu Franţa (criteriile enunţate de partea litigantă fiind următoarele: copilul este născut în Franţa, are un tată cetăţean francez, are familia de sânge constând în două surori şi un frate, o nepoată (fiica surorii sale), bunicul patern, actuala prietenă a tatălui şi fiica lor minoră în Franţa, în România neavând nicio rudă din partea mamei, merge la şcoala franceză, educaţia şi mentalitatea copilului au fost întotdeauna franceze, limba vorbită în casă între părinţi şi între părinţi şi copil era întotdeauna limba franceză), astfel că instanţa naţională trebuie să constate că instanţa din Franţa este mai bine plasată?

                  3)

                  Articolul 15 din Regulamentul (CE) nr. 2201/2003 al Consiliului din 27 noiembrie 2003 privind competenţa, recunoaşterea şi executarea hotărârilor judecătoreşti în materie matrimonială şi în materia răspunderii părinteşti trebuie interpretat în sensul că diferenţele de procedură dintre legislaţiile celor două ţări, cum ar fi judecarea procesului fără prezenţa publicului, de către judecători specializaţi, servesc interesului superior al copilului în sensul acestor dispoziţii legale de drept comunitar?

         (1)  Regulamentul (CE) nr. 2201/2003 al Consiliului din 27 noiembrie 2003 privind competenţa, recunoaşterea şi executarea hotărârilor judecătoreşti în materie matrimonială şi în materia răspunderii părinteşti, de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 1347/2000 (JO 2003, L 338, p.1, Ediţie specială, 19/vol. 6, p. 183).


title: Cauza C-576/18: Acțiune introdusă la 12 septembrie 2018 – Comisia Europeană/Republica Italiană

text:
               5.11.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 399/24

      Acțiune introdusă la 12 septembrie 2018 – Comisia Europeană/Republica Italiană
      (Cauza C-576/18)
      (2018/C 399/33)
      Limba de procedură: italiana

         Părțile

         Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: B. Stromsky, D. Recchia, agenți)

         Pârâtă: Republica Italiană

         Concluziile reclamantei

      Reclamanta solicită Curții:

                  —

                  constatarea faptului că, prin neadoptarea tuturor măsurilor necesare pentru a se conforma Hotărârii Curții de Justiție din 29 martie 2012 în cauza C-243/10, privind recuperarea de la beneficiarii ajutoarelor considerate ilegale și incompatibile cu piața comună, în sensul Deciziei 2008/854/CE (1) a Comisiei din 2 iulie 2008, Republica Italiană nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul acestei decizii și al articolului 260 TFUE;

                  —

                  obligarea Republicii Italiene la plata către Comisie a unei sume forfetare al cărei cuantum rezultă din înmulțirea unui cuantum zilnic egal cu 13 892 euro cu numărul zilelor de continuare a neîndeplinirii obligațiilor, cu un minimum de 8 715 000 de euro, începând cu ziua pronunțării hotărârii în cauza C-243/10 până la data la care va fi pronunțată hotărârea în prezenta cauză;

                  —

                  obligarea Republicii Italiene la plata către Comisie a unei penalități cu titlu cominatoriu semestriale, stabilite de Comisie începând cu semestrul următor datei la care este pronunțată hotărârea în prezenta cauză, egală cu 126 840 de euro pe zi;

                  —

                  obligarea Republicii Italiene la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      Prin Decizia 2008/854/CE a Comisiei din 2 iulie 2008 privind schema de ajutor de stat Legea regională nr. 9 din 1998 – utilizarea abuzivă a ajutorului N 272/98 C 1/04 (ex NN 158/03 și CP 15/2003) [notificată cu numărul C(2008) 2997], (JO 2008, L 302, p. 9), Comisia a declarat ilegale și incompatibile cu piața internă ajutoarele de stat în cauză acordate de Italia și a solicitat recuperarea acestora.
      Prin Hotărârea din 29 martie 2012 în cauza C-243/10, Comisia/Italia, Curtea a declarat că Italia nu și-a îndeplinit obligațiile care îi reveneau în temeiul deciziei respective, prin neadoptarea, în termenul prevăzut, a tuturor măsurilor necesare pentru a recupera de la beneficiari ajutoarele acordate în cadrul schemei prevăzute în această decizie.
      La mai mult de șase ani de la pronunțarea acestei hotărâri, în pofida numeroaselor solicitări din partea Comisiei adresate guvernului italian, o mare parte dintre ajutoarele în cauză nu au fost încă recuperate. Argumentele înaintate în acest sens de guvernul italian, în special cu referire la litigiile naționale pendinte, nu constituie justificări valabile în raport cu această neîndeplinire a obligațiilor. Rezultă așadar că, la data introducerii prezentei acțiuni, Italia nu a recuperat încă integral ajutorul și, așadar, nu s-a conformat pe deplin hotărârii Curții pronunțate în cauza C-243/10.
      Comisia solicită așadar Curții să constate că Italia a încălcat articolul 260 TFUE și să oblige Italia la plata unei sume forfetare și a unei penalități cu titlu cominatoriu semestriale până când hotărârea pronunțată în cauza C-243/10 va fi pe deplin executată.

         (1)  Decizia Comisiei din 2 iulie 2008 privind schema de ajutor de stat „Legea regională nr. 9 din 1998 – utilizarea abuzivă a ajutorului N 272/98” C 1/04 (ex NN 158/03 și CP 15/2003) (JO 2008, L 302, p. 9).


title: Cauza T-540/18: Acțiune introdusă la 11 septembrie 2018 – ASL Aviation Holdings și ASL Airlines (Ireland)/Comisia

text:
               5.11.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 399/49

      Acțiune introdusă la 11 septembrie 2018 – ASL Aviation Holdings și ASL Airlines (Ireland)/Comisia
      (Cauza T-540/18)
      (2018/C 399/64)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamante: ASL Aviation Holdings DAC (Swords, Irlanda) și ASL Airlines (Irlanda) Ltd (Swords) (reprezentanți: N. Travers, Senior Counsel, H. Kelly, K. McKenna și R. Scanlan, Solicitors)

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Concluziile

      Reclamantele solicită Tribunalului:

                  —

                  declararea răspunderii pârâtei, în temeiul articolului 268 TFUE şi al articolului 340 al doilea paragraf TFUE, pentru prejudiciul suferit de reclamante în cuantum de aproximativ 263,6 milioane EUR sau orice altă sumă pe care Tribunalul o consideră adecvată, ca urmare a nelegalității Deciziei C(2013) 431 a Comisiei din 30 ianuarie 2013, cazul COMP/M.6570 – UPS/TNT Express, prin care aceasta a interzis concentrarea între UPS și TNT Express NV şi în consecință încălcarea de către Comisie a dreptului la bună administrare al ASL;

                  —

                  obligarea pârâtei la plata unor dobânzi de întârziere, începând din ziua pronunţării de către Tribunal a hotărârii prin care se soluţionează prezenta acţiune și până la plata integrală, la rata stabilită de Banca Centrală Europeană pentru principalele sale operațiuni de refinanțare, majorată cu două puncte procentuale, aferente sumei de 263,6 milioane EUR sau oricărei alte sume pe care Tribunalul o consideră adecvată; și

                  —

                  obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată efectuate în prezenta procedură.

         Motivele și principalele argumente

      Reclamantele solicită repararea prejudiciului pe care pretind că l-au suferit ca urmare a Deciziei C(2013) 431 a Comisiei, cazul COMP/M.6570 – UPS/TNT Express (denumită în continuare „decizia”), care a fost anulată prin hotărârea Tribunalului din 7 martie 2007, United Parcel Service/Comisia, T-194/13, EU:T:2017:144.
      În susținerea acțiunii, reclamantele invocă cinci motive.

                  1.

                  Primul motiv, întemeiat pe faptul că decizia este afectată de încălcări grave ale normelor de drept care au ca obiect protecția particularilor, inclusiv reclamantele, având drept consecință directă faptul că reclamantele au fost private de realizarea beneficiilor aferente acordurilor încheiate de acestea în noiembrie 2012.

                  2.

                  Al doilea motiv, întemeiat pe faptul că comportamentul pârâtei, întrucât a încălcat grav procedurile corespunzătoare de evaluare a controlului concentrării în cadrul examinării concentrării notificate, care a condus la anularea deciziei, s-a îndepărtat atât de mult de la o abordare corespunzătoare a drepturilor reclamantelor la bună administrare şi la diligență din partea pârâtei în cadrul exercitării acestei evaluări, garantate de articolul 18 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 139/2004 al Consiliului (1), de articolul 41 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene și de principiile generale ale dreptului Uniunii Europene, încât a încălcat normele de drept care au ca obiect să confere protecție tuturor particularilor afectaţi direct de decizie, inclusiv reclamantele.

                  3.

                  Al treilea motiv, întemeiat pe faptul că decizia este afectată, în plus, de erori vădite şi grave de apreciere a pârâtei în legătură cu operațiunea de concentrare notificată, invocate de UPS în acțiunea sa în răspundere extracontractuală formulată împotriva Comisiei în cauza T-834/17, – acţiune pe care reclamantele se întemeiază, în vederea unei administrări corecte și eficiente a justiției, în măsura în care este necesar pentru susţinerea cererii lor de despăgubire – în ceea ce privește: analiza privind concentrarea prețurilor, analiza eficienței, evaluarea competitivității FedEx şi evaluarea intensităţii relaţiei concurențiale efectuate de pârâtă în cadrul deciziei.

                  4.

                  Al patrulea motiv, întemeiat pe faptul că reclamantele au dreptul la despăgubiri întemeiate pe răspunderea extracontractuală a pârâtei întrucât aceasta, deoarece a adoptat decizia în mod nelegal şi a interzis concentrarea notificată, a încălcat libertatea reclamantelor de a desfășura o activitate comercială și dreptul de proprietate al acestora, protejate de articolele 16 și 17 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, precum și principiile generale ale dreptului Uniunii Europene.

                  5.

                  Al cincilea motiv, întemeiat pe faptul că încălcările menţionate au provocat, la rândul lor, pierderi reclamantelor deoarece, în lipsa acestora, reclamantele ar fi avut posibilitatea să realizeze beneficiile provenite din acordurile încheiate în noiembrie 2012, fapt pentru care reclamantele ar trebui acum să fie puse, prin intermediul unei despăgubiri cu titlu de reparație, în poziția în care s-ar fi aflat în lipsa nelegalităților deciziei, iar prezenta acțiune este unica modalitate a reclamantelor de a obţine această despăgubire.

         (1)  Regulamentul (CE) nr. 139/2004 al Consiliului din 20 ianuarie 2004 privind controlul concentrărilor economice între întreprinderi (JO L 24, 29.1.2004, p. 1, Ediţie specială, 08/vol. 1, p. 201).


title: Cauza C-57/16 P: Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 4 septembrie 2018 – ClientEarth/Comisia Europeană [„Recurs – Acces la documentele instituțiilor Uniunii Europene – Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 – Regulamentul (CE) nr. 1367/2006 – Raport de evaluare a impactului, proiect de raport de evaluare a impactului și aviz al Comitetului de evaluare a impactului – Inițiative legislative în domeniul mediului – Refuzul accesului – Divulgarea documentelor solicitate în cursul procedurii – Persistența interesului de a exercita acțiunea – Excepție privind protecția procesului decizional în curs al unei instituții a Uniunii – Prezumție generală]

text:
               5.11.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 399/2

      Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 4 septembrie 2018 – ClientEarth/Comisia Europeană
      (Cauza C-57/16 P) (1)

      ([„Recurs - Acces la documentele instituțiilor Uniunii Europene - Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 - Regulamentul (CE) nr. 1367/2006 - Raport de evaluare a impactului, proiect de raport de evaluare a impactului și aviz al Comitetului de evaluare a impactului - Inițiative legislative în domeniul mediului - Refuzul accesului - Divulgarea documentelor solicitate în cursul procedurii - Persistența interesului de a exercita acțiunea - Excepție privind protecția procesului decizional în curs al unei instituții a Uniunii - Prezumție generală])
      (2018/C 399/02)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Recurentă: ClientEarth (reprezentanți: O. W. Brouwer, J. Wolfhagen și F. Heringa, avocați)

         Cealaltă parte din procedură: Comisia Europeană (reprezentanți: F. Clotuche-Duvieusart și M. Konstantinidis, agenți)

         Interveniente în susținerea recurentei: Republica Finlanda (reprezentanţi: H. Leppo și M. J. Heliskoski, agenți), Regatul Suediei (reprezentanți: A. Falk, C. Meyer-Seitz, U. Persson și N. Otte Widgren, agenți)

         Dispozitivul

                  1)

                  Anulează Hotărârea Tribunalului Uniunii Europene din 13 noiembrie 2015, ClientEarth/Comisia (T-424/14 și T-425/14, EU:T:2015:848).

                  2)

                  Anulează decizia Comisiei Europene din 1 aprilie 2014 de respingere a cererii de acces la un raport de evaluare a impactului privind un proiect de instrument obligatoriu de definire a cadrului strategic al procedurilor de inspecție și de supraveghere bazate pe riscuri și referitoare la legislația de mediu a Uniunii Europene, precum și la un aviz al Comitetului de evaluare a impactului.

                  3)

                  Anulează decizia Comisiei Europene din 3 aprilie 2014 de respingere a cererii de acces la un proiect de raport de evaluare a impactului privind accesul la justiție în domeniul mediului la nivelul statelor membre în domeniul politicii de mediu a Uniunii Europene, precum și la un aviz al Comitetului de evaluare a impactului.

                  4)

                  Obligă Comisia Europeană să suporte, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, pe cele efectuate de ClientEarth atât în primă instanță, cât și în procedura de recurs.

                  5)

                  Republica Finlanda și Regatul Suediei suportă propriile cheltuieli de judecată aferente procedurii de recurs.

         (1)  JO C 191, 30.5.2016.


title: Cauza T-337/18 R și T-347/18 R: Ordonanța președintelui Tribunalului din 24 august 2018 – Laboratoire Pareva și Biotech3D/Comisia [„Măsuri provizorii – Regulamentul (UE) nr. 528/2012 – Produse biocide – Substanţa activă PHMB (1415; 4.7) – Refuz al aprobării – Cerere de măsuri provizorii – Fumus boni juris – Evaluare comparativă a intereselor”]

text:
               5.11.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 399/35

      Ordonanța președintelui Tribunalului din 24 august 2018 – Laboratoire Pareva și Biotech3D/Comisia
      (Cauza T-337/18 R și T-347/18 R)
      ([„Măsuri provizorii - Regulamentul (UE) nr. 528/2012 - Produse biocide - Substanţa activă PHMB (1415; 4.7) - Refuz al aprobării - Cerere de măsuri provizorii - Fumus boni juris - Evaluare comparativă a intereselor”])
      (2018/C 399/48)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă în cauza T-337/18 R: Laboratoire Pareva (Saint-Martin-de-Crau, Franța) (reprezentanți: K. Van Maldegem și S. Englebert, avocați)

         Reclamante în cauza T-347/18 R: Laboratoire Pareva (Saint-Martin-de-Crau) și Biotech3D Ltd & Co. KG (Gampern, Austria) (reprezentanți: K. Van Maldegem și S. Englebert, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: R. Lindenthal și K. Mifsud-Bonnici, agenți)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolele 278 şi 279 TFUE având ca obiect, pe de o parte, suspendarea executării Deciziei de punere în aplicare (UE) 2018/619 a Comisiei din 20 aprilie 2018 de neaprobare a PHMB (1415; 4.7) ca substanță activă existentă destinată utilizării în produsele biocide aparținând tipurilor de produs 1, 5 și 6 (JO 2018, L 102, p. 21) şi a Regulamentului de punere în aplicare (UE) 2018/613 al Comisiei din 20 aprilie 2018 de aprobare a PHMB (1415; 4.7) ca substanță activă existentă destinată utilizării în produsele biocide aparținând tipurilor de produs 1, 2 și 4 (JO 2018, L 102, p. 1) şi, pe de altă parte, adoptarea oricărei alte măsuri provizorii adecvate

         Dispozitivul

                  1)

                  Conexează cauzele T-337/18 R şi T-347 R în vederea pronunţării prezentei ordonanţe.

                  2)

                  Respinge cererile de măsuri provizorii.

                  3)

                  Cererea privind cheltuielile de judecată se soluționează odată cu fondul.


title: Cauza C-542/17 P: Ordonanța Curții (Camera a șasea) din 11 septembrie 2018 – Allstate Insurance Company/Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO) [Recurs – Articolul 181 din Regulamentul de procedură al Curţii – Marcă a Uniunii Europene – Cerere de înregistrare a mărcii verbale DRIVEWISE – Respingerea cererii – Regulamentul (CE) nr. 207/2009 – Articolul 7 alineatul (1) litera (c) – Articolul 7 alineatul (2) – Articolul 75 – Caracter descriptiv – Neologism alcătuit din elemente care sunt, fiecare, descriptive în raport cu caracteristicile produselor sau serviciilor vizate – Destinaţia produselor şi serviciilor – Denaturare – Obligaţia de motivare]

text:
               5.11.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 399/14

      Ordonanța Curții (Camera a șasea) din 11 septembrie 2018 – Allstate Insurance Company/Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)
      (Cauza C-542/17 P) (1)

      ([Recurs - Articolul 181 din Regulamentul de procedură al Curţii - Marcă a Uniunii Europene - Cerere de înregistrare a mărcii verbale DRIVEWISE - Respingerea cererii - Regulamentul (CE) nr. 207/2009 - Articolul 7 alineatul (1) litera (c) - Articolul 7 alineatul (2) - Articolul 75 - Caracter descriptiv - Neologism alcătuit din elemente care sunt, fiecare, descriptive în raport cu caracteristicile produselor sau serviciilor vizate - Destinaţia produselor şi serviciilor - Denaturare - Obligaţia de motivare])
      (2018/C 399/18)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Recurentă: Allstate Insurance Company (reprezentanți: G. Würtenberger și R. Kunze, Rechtsanwälte)

         Cealaltă parte din procedură: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO) (reprezentant: K. Markakis, agent)

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge recursul ca vădit nefondat.

                  2)

                  Obligă Allstate Insurance Company la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 13, 15.01.2018.


title: Cauza T-542/18: Acțiune introdusă la 17 septembrie 2018 – Wanda Films și Wanda Visión/EUIPO – Dalian Wanda Group Co. (wanda films)

text:
               5.11.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 399/51

      Acțiune introdusă la 17 septembrie 2018 – Wanda Films și Wanda Visión/EUIPO – Dalian Wanda Group Co. (wanda films)
      (Cauza T-542/18)
      (2018/C 399/65)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

         Părțile

         Reclamante: Wanda Films, SL (Pozuelo de Alarcón, Spania) și Wanda Visión, SA (Pozuelo de Alarcón) (reprezentant: C. Planas Silva, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Dalian Wanda Group Co. Ltd (Dalian, China)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Solicitantul mărcii în litigiu: Wanda Films, SL

         Marca în litigiu: marca Uniunii Europene figurativă „wanda films” – cererea de înregistrare nr. 13 902 994

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție

         Decizia atacată: Decizia Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 6 iulie 2018 în cauza R 829/2017-5

         Concluziile

      Reclamantele solicită Tribunalului:

                  —

                  admiterea prezentei acţiuni, a argumentelor şi a documentelor (inclusiv a celor prezentate în susţinerea prezentei acţiuni şi a celor prezentate de reclamante în cadrul procedurilor de opoziţie şi de recurs);

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                  pronunţarea unei decizii de admitere a înregistrării mărcii figurative apărate de reclamantă în cadrul prezentei acţiuni.

         Motivul invocat

                  —

                  încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) nr. 2017/2001 al Parlamentului European şi al Consiliului.


title: Cauza C-67/18 P: Ordonanța Curții (Camera a opta) din 6 septembrie 2018 – Dominique Bilde/Parlamentul European, Consiliul Uniunii Europene (Recurs – Admisibilitate – Parlamentul European – Reglementare privind cheltuielile și indemnizațiile deputaților Parlamentului European – Indemnizație de asistență parlamentară – Recuperarea sumelor plătite în mod necuvenit)

text:
               5.11.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 399/14

      Ordonanța Curții (Camera a opta) din 6 septembrie 2018 – Dominique Bilde/Parlamentul European, Consiliul Uniunii Europene
      (Cauza C-67/18 P) (1)

      ((Recurs - Admisibilitate - Parlamentul European - Reglementare privind cheltuielile și indemnizațiile deputaților Parlamentului European - Indemnizație de asistență parlamentară - Recuperarea sumelor plătite în mod necuvenit))
      (2018/C 399/19)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Recurentă: Dominique Bilde (reprezentant: G. Sauveur, avocat)

         Celelalte părți din procedură: Parlamentul European (reprezentanți: S. Seyr și G. Corstens, agenți), Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: A. F. Jensen, M. Bauer și R. Meyer, agenți)

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge recursul ca fiind, în parte, vădit inadmisibil și, în parte, vădit nefondat.

                  2)

                  O obligă pe doamna Dominique Bilde la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 161, 7.05.2018.


title: Cauza T-543/18: Acțiune introdusă la 17 septembrie 2018 – XK/Comisia

text:
               5.11.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 399/52

      Acțiune introdusă la 17 septembrie 2018 – XK/Comisia
      (Cauza T-543/18)
      (2018/C 399/66)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamant: XK (reprezentant: N. de Montigny, avocat)

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Concluziile

      Reclamantul solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei individuale de a nu i se mai rambursa cheltuielile de școlarizare referitoare la copiii săi începând cu anul școlar 2017/2018 manifestată pentru prima dată prin intermediul fișei sale de remunerație din noiembrie 2017 și motivată prin email-ul din 7 noiembrie 2017;

                  —

                  obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamantul invocă patru motive.

                  1.

                  Primul motiv este întemeiat pe încălcarea articolului 3 alineatul (1) din anexa VII la Statutul funcționarilor Uniunii Europene și a dispozițiilor generale de punere în aplicare privind rambursarea cheltuielilor medicale, întrucât modificarea interpretării de către pârâtă ar fi încălcat drepturi dobândite, așteptări legitime, securitatea juridică și principiul bunei administrări.

                  2.

                  Al doilea motiv este întemeiat pe încălcarea drepturilor copilului, a dreptului la viață de familie și a dreptului la educație.

                  3.

                  Al treilea motiv este întemeiat pe încălcarea principiilor egalității de tratament și nediscriminării.

                  4.

                  Al patrulea motiv este întemeiat pe lipsa unei analize comparative efective a intereselor reclamantului și pe nerespectarea principiului proporționalității care ar afecta decizia atacată.


title: Cauza C-586/18 P: Recurs introdus la 19 septembrie 2018 de Buonotourist Srl împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a doua) din 11 iulie 2018 în cauza T-185/15, Buonotourist/Comisia

text:
               5.11.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 399/25

      Recurs introdus la 19 septembrie 2018 de Buonotourist Srl împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a doua) din 11 iulie 2018 în cauza T-185/15, Buonotourist/Comisia
      (Cauza C-586/18 P)
      (2018/C 399/34)
      Limba de procedură: italiana

         Părțile

         Recurentă: Buonotourist Srl (reprezentanți: M. D’Alberti, L. Visone, avocați)

         Celelalte părți din procedură: Comisia Europeană, Associazione Nazionale Autotrasporto Viaggiatori (ANAV)

         Concluziile recurentei

      Recurenta solicită Curții:

                  —

                  anularea hotărârii atacate;

                  —

                  declararea, în conformitate cu articolele 263 TFUE și 264 TFUE, a faptului că Decizia Comisiei Europene din 19 ianuarie 2015, în procedura de ajutor de stat SA.35843 (2014/C) (ex 2012/NN) (pentru suma de 1 111 572 de euro), este în întregime nulă și neavenită în măsura în care reține că sumele acordate cu titlu de compensație pentru obligațiile de serviciu public în sensul Regulamentului (CEE) nr. 1191/69 (acordarea unei compensații în temeiul articolului 11 pentru obligația de natură tarifară în sectorul transportului public local) (1), trebuie considerate o măsură nenotificată care constituie ajutor de stat în sensul articolului 107 alineatul (1) din tratat, care este incompatibilă cu piața internă;

                  —

                  declararea, în conformitate cu articolele 263 TFUE și 264 TFUE, a faptului că Decizia Comisiei Europene din 19 ianuarie 2015, în procedura de ajutor de stat SA. 35843 (2014/C) (ex 2012/NN) (pentru suma de 1 111 572 de euro), este în întregime nulă în partea în care se dispun măsuri de executare pentru recuperarea ajutorului în sarcina statului italian;

                  —

                  obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată efectuate de Buonotourist Srl.

         Motivele și principalele argumente

      Recursul se întemeiază pe cinci motive în baza cărora hotărârea ar trebui anulată:
      I.   Caracterul eronat al hotărârii atacate în măsura în care compensația în cauză este calificată drept „ajutor nou”

      Compensația recunoscută recurentei este urmarea unei hotărâri judecătorești declaratorii a Consiglio di Stato (Consiliul de Stat) din anul 2009, de recunoaștere a acestui drept în temeiul Regulamentului nr. 1191/1969, pentru obligații de serviciu public de natură tarifară. Această hotărâre, prin natura sa, nu putea în niciun caz să fie interpretată în sensul că instituie o măsură de compensație, întrucât doar recunoștea existența acesteia.
      II.   Caracterul eronat al hotărârii atacate în măsura în care a considerat că nu erau îndeplinite condițiile din Hotărârea Altmark

      Calificarea de sarcină economică pentru autoritățile publice exclude automat aplicabilitatea normelor în materie de ajutoare de stat. Având în vedere natura de contraprestație pentru obligațiile de serviciu public suportate, nu se poate stabili niciun avantaj pentru întreprinderea care le-a asumat. Se analizează punct cu punct Hotărârea Altmark, pentru a demonstra că toate principiile afirmate în aceasta sunt respectate.
      III.   Caracterul eronat al hotărârii în măsura în care măsura economică a fost considerată incompatibilă cu reglementarea europeană în materie de ajutoare de stat: cu privire la imposibilitatea măsurii de „a denatura concurența”

      Tribunalul nu a ținut cont de faptul că piața transportului public local în Campania în perioada relevantă în cauză (1996–2002), ca și în prezent încă, era închisă concurenței, iar concesiunile dădeau naștere unui drept de exclusivitate. Așadar, nu putea exista concurență nici „pentru piață” nici „pe piață”.
      IV.   Caracterul eronat al hotărârii atacate în măsura în care prin aceasta s-a afirmat că decizia Comisiei trebuia să prevaleze față de jurisprudența națională; aplicarea eronată a garanțiilor procedurale prevăzute de Regulamentul nr. 659/99 (2)
         (Regulamentul nr. 1589/2015 (3)
         ); aplicarea eronată a principiului încrederii legitime

      Tribunalul nu a ținut cont de hotărârea națională care fusese pronunțată cu mai mult de cinci ani înainte de decizia Comisiei. Pentru acest motiv, jurisprudența citată nu era pertinentă, nereprezentând precedente în speță. Dimpotrivă, Consiglio di Stato (Consiliul de Stat), prin aplicarea Regulamentului nr. 1191/69, exercitase o competență rezervată acestei instanțe. Nici Comisia nu poate invoca în speță nicio competență decizională exclusivă. Perioada lungă care a trecut de la hotărârea națională prin care fusese aplicat deciziei Comisiei dreptul Uniunii consolidase o încredere legitimă. Nu se poate invoca necunoașterea de către Consiglio di Stato (Consiliul de Stat) a normelor aplicate, ci doar o interpretare diferită din partea Comisiei.
      V.   Caracterul eronat al hotărârii pentru aplicarea eronată a Regulamentului (CE) nr. 1370/2007 (4)
         în scopul aprecierii compatibilității ajutorului cu reglementarea Uniunii; lipsa motivării

      Comisia a luat decizia pe un temei juridic eronat, întrucât Regulamentul nr. 1370/2007 nu era aplicabil deoarece a intrat în vigoare după hotărârea declaratorie de recunoaștere a dreptului la compensații, pronunțată de Consiglio di Stato (Consiliul de Stat) în temeiul Regulamentului nr. 1191/69.

         (1)  Regulamentul (CEE) nr. 1191/69 al Consiliului din 26 iunie 1969 privind acțiunea statelor membre în ceea ce privește obligațiile inerente noțiunii de serviciu public în domeniul transportului feroviar, rutier și pe căi navigabile interioare (JO 1969, L 156, p. 1, Ediție specială, 07/vol. 1, p. 25).

         (2)  Regulamentul (CE) nr. 659/1999 al Consiliului din 22 martie 1999 de stabilire a normelor de aplicare a articolului 93 din Tratatul CE (JO 1999, L 83, p. 1, Ediție specială, 08/vol. 1, p. 41).

         (3)  Regulamentul (UE) 2015/1589 al Consiliului din 13 iulie 2015 de stabilire a normelor de aplicare a articolului 108 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (JO 2015, L 248, p. 9).

         (4)  Regulamentul (CE) nr. 1370/2007 al Parlamentului European și al Consiliului din 23 octombrie 2007 privind serviciile publice de transport feroviar și rutier de călători și de abrogare a Regulamentelor (CEE) nr. 1191/69 și nr. 1107/70 ale Consiliului (JO 2007, L 315, p. 1).