title: Cauza T-545/13: Hotărârea Tribunalului din 30 iunie 2016 – Al Matri/Consiliul („Politica externă și de securitate comună — Măsuri restrictive luate împotriva anumitor persoane și entități având în vedere situația din Tunisia — Măsuri luate împotriva unor persoane responsabile de deturnarea de fonduri publice și a unor persoane și entități asociate — Înghețare a fondurilor — Lista persoanelor, entităților și organismelor cărora li se aplică înghețarea fondurilor și a resurselor economice — Includerea numelui reclamantului — Temei factual insuficient — Eroare de fapt — Eroare de drept — Dreptul de proprietate — Libertatea de a desfășura o activitate economică — Proporționalitate — Dreptul de apărare — Dreptul la protecție jurisdicțională efectivă — Obligația de motivare”)

text:
               22.8.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 305/27

         Hotărârea Tribunalului din 30 iunie 2016 – Al Matri/Consiliul
   (Cauza T-545/13) (1)

   ((„Politica externă și de securitate comună - Măsuri restrictive luate împotriva anumitor persoane și entități având în vedere situația din Tunisia - Măsuri luate împotriva unor persoane responsabile de deturnarea de fonduri publice și a unor persoane și entități asociate - Înghețare a fondurilor - Lista persoanelor, entităților și organismelor cărora li se aplică înghețarea fondurilor și a resurselor economice - Includerea numelui reclamantului - Temei factual insuficient - Eroare de fapt - Eroare de drept - Dreptul de proprietate - Libertatea de a desfășura o activitate economică - Proporționalitate - Dreptul de apărare - Dreptul la protecție jurisdicțională efectivă - Obligația de motivare”))
   (2016/C 305/36)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamant: Fahed Mohamed Sakher Al Matri (Doha, Qatar) (reprezentanți: M. Lester și B. Kennelly, barristers și G. Martin, avocat)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: M. Bishop și I. Gurov, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare, pe de o parte, a Deciziei 2011/72/PESC a Consiliului din 31 ianuarie 2011 privind măsuri restrictive îndreptate împotriva anumitor persoane și entități având în vedere situația din Tunisia (JO L 28, p. 62), pusă în aplicare prin Decizia de punere în aplicare 2013/409/PESC a Consiliului din 30 iulie 2013 (JO L 204, p. 52), prin Decizia 2014/49/PESC a Consiliului din 30 ianuarie 2014 (JO L 28, p. 38), precum și prin Decizia (PESC) 2015/157 a Consiliului din 30 ianuarie 2015 (JO L 26, p. 29), și, pe de altă parte, a Regulamentului (UE) nr. 101/2011 al Consiliului din 4 februarie 2011 privind măsuri restrictive împotriva anumitor persoane, entități și organisme având în vedere situația din Tunisia (JO L 31, p. 1), pus în aplicare prin Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 735/2013 al Consiliului din 30 iulie 2013 (JO L 204, p. 23), prin Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 81/2014 al Consiliului din 30 ianuarie 2014 (JO L 28, p. 2) și prin Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 147/2015 al Consiliului din 30 ianuarie 2015 (JO L 26, p. 3), în măsura în care aceste acte se aplică reclamantului

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Domnul Fahed Mohamed Sakher Al Matri suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de Consiliul Uniunii Europene.

      (1)  JO C 359, 7.12.2013.


title: Cauza T-129/08: Ordonanța Tribunalului de Primă Instanță din 30 iunie 2009 — Sahlstedt și alții/Comisia

text:
               26.9.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 233/21

         Ordonanța Tribunalului de Primă Instanță din 30 iunie 2009 — Sahlstedt și alții/Comisia
   (Cauza T-129/08) (1)

   2009/C 233/43

      Limba de procedură: finlandeza

   Președintele Camerei a patra a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 128, 24.5.2008.


title: Cauza C-521/06 P: Recurs introdus la 21 decembrie 2006 de către Athinaïki Techniki AE împotriva ordonanței Tribunalului de Primă Instanță (camera a doua) pronunțate la 26 septembrie 2006 în cauza T-94/05, Athinaïki Techniki AE/Comisie

text:
               24.2.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 42/16

         Recurs introdus la 21 decembrie 2006 de către Athinaïki Techniki AE împotriva ordonanței Tribunalului de Primă Instanță (camera a doua) pronunțate la 26 septembrie 2006 în cauza T-94/05, Athinaïki Techniki AE/Comisie
   (Cauza C-521/06 P)
   (2007/C 42/26)
   Limba de procedură: franceza
   Părțile

      Recurent: Athinaïki Techniki AE (reprezentant: S. A. Pappas, Δικηγόρος)

      Celelalte părți în proces: Comisia Comunităților Europene, Athens Resort Casino AE Symmetochon
   Concluziile recurentului

               —

               anularea ordonanței atacate;

               —

               admiterea concluziilor prezentate în primă instanță;

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   Recurenta invocă un singur motiv în susținerea recursului său, bazat pe eroarea pe care ar fi comis-o Tribunalul în încadrarea juridică a scrisorii de clasare a plângerii sale. Pe de o parte, în fapt, clasarea cauzei efectuată de către Comisie ar îmbrăca un caracter definitiv având în vedere starea dosarului; pe de altă parte, din contextul în care Comisia s-a pronunțat, ar rezulta fără ambiguitate că aceasta din urmă a luat într-adevăr, în mod implicit, o decizie motivată cu privire la calificarea ajutoarelor de stat denunțate. În consecință, Tribunalul ar fi comis o eroare de drept judecând că scrisoarea atacată nu este susceptibilă de a fi atacată și respingând acțiunea ca inadmisibilă.


title: Cauza T-865/16: Acțiune introdusă la 7 decembrie 2016 – Fútbol Club Barcelona/Comisia

text:
               30.1.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 30/57

         Acțiune introdusă la 7 decembrie 2016 – Fútbol Club Barcelona/Comisia
   (Cauza T-865/16)
   (2017/C 030/65)
   Limba de procedură: spaniola

      Părțile

      Reclamant: Fútbol Club Barcelona (Barcelona, Spania) (reprezentanți: J. Roca Sagarra, J. del Saz Cordero, R. Vallina Hoset și A. Selles Marco, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamantul solicită Tribunalului:

               —

               cu titlu principal, anularea Deciziei Comisiei Europene din 4 iulie 2016 privind ajutorul de stat SA.29769 (2013) (ex 2013/NN) pus în aplicare de Spania în favoarea anumitor cluburi de fotbal;

               —

               cu titlu subsidiar, anularea articolelor 4 și 5 din decizia menționată;

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamantul invocă cinci motive.

               1.

               Primul motiv, întemeiat pe faptul că decizia atacată încalcă articolul 49 TFUE coroborat cu articolele 107 și 108 TFUE, precum și articolul 16 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene („carta”), în măsura în care întreaga motivare a deciziei atacate se bazează pe o reglementare națională care restrânge libertatea de stabilire.

               2.

               Al doilea motiv, întemeiat pe faptul că decizia atacată încalcă articolul 107 alineatul (1) TFUE în măsura în care (i) nu analizează deducerile aplicabile în funcție de cota de impozitare pentru fiecare tip de entitate, (ii) nu procedează în mod imparțial căutând probe incriminatorii și dezincriminatorii și, în consecință, (iii) concluzionează în mod nelegal că există un avantaj, în sensul articolului 107 alineatul (1) TFUE.

               3.

               Al treilea motiv, întemeiat pe faptul că decizia atacată încalcă (i) principiul încrederii legitime, întrucât dispune recuperarea pretinsului ajutor, având în vedere că, în lumina comportamentului administrației spaniole și a duratei procedurii, FC Barcelona putea avea o încredere legitimă în legalitatea regimului fiscal căruia îi era supus, și (ii) cerința fundamentală a securității juridice.

               4.

               Al patrulea motiv, întemeiat pe faptul că decizia atacată încalcă articolul 107 alineatul (1) TFUE, în măsura în care nu ține cont de împrejurarea că ajutorul ar fi justificat prin logica internă a regimului fiscal.

               5.

               Al cincilea motiv, întemeiat pe faptul că decizia atacată încalcă articolul 108 alineatul (1) TFUE și articolele 21-23 din Regulamentul (UE) 2015/1589 al Consiliului din 13 iulie 2015 de stabilire a normelor de aplicare a articolului 108 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (JO 2015, L 248, p. 9), în măsura în care dispune recuperarea unui ajutor existent și nu respectă procedura privind acest tip de ajutoare.


title: Cauza C-538/07: Hotărârea Curții (Camera a patra) din 19 mai 2009 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia — Italia) — Assitur Srl/Camera di Commercio, Industria, Artigianato e Agricoltura di Milano (Directiva 92/50/CEE — Articolul 29 primul paragraf — Contracte de achiziții publice de servicii — Reglementare națională care nu permite participarea la aceeași procedură de atribuire a unui contract de achiziții, în calitate de concurenți, a unor societăți între care există un raport de control sau de influență importantă)

text:
               4.7.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 153/9

         Hotărârea Curții (Camera a patra) din 19 mai 2009 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia — Italia) — Assitur Srl/Camera di Commercio, Industria, Artigianato e Agricoltura di Milano
   (Cauza C-538/07) (1)

   (Directiva 92/50/CEE - Articolul 29 primul paragraf - Contracte de achiziții publice de servicii - Reglementare națională care nu permite participarea la aceeași procedură de atribuire a unui contract de achiziții, în calitate de concurenți, a unor societăți între care există un raport de control sau de influență importantă)
   2009/C 153/18
   Limba de procedură: italiana

      Instanța de trimitere

   Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Assitur Srl

      Pârâte: Camera di Commercio, Industria, Artigianato e Agricoltura di Milano

      Cu participarea: SDA Express Courier SpA, Poste Italiane SpA

      Obiectul

   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia — Interpretarea articolului 29 din Directiva 92/50/CEE a Consiliului din 18 iunie 1992 privind coordonarea procedurilor de atribuire a contractelor de achiziții publice de servicii (JO L 209, p. 1, Ediție specială, 06/vol. 2, p. 50) — Reglementare națională care exclude participarea individuală a întreprinderilor afiliate sau controlate la procedura de atribuire a unui contract de achiziții publice de bunuri și de prestare de servicii

      Dispozitivul

               1)

               Articolul 29 primul paragraf din Directiva 92/50/CEE a Consiliului din 18 iunie 1992 privind coordonarea procedurilor de atribuire a contractelor de achiziții publice de servicii trebuie interpretat în sensul că nu se opune posibilității ca un stat membru să prevadă, în afară de cauzele de excludere cuprinse în această dispoziție, alte cauze de excludere destinate să asigure respectarea principiilor egalității de tratament și transparenței, cu condiția ca astfel de măsuri să nu depășească ceea ce este necesar pentru a atinge acest obiectiv.

               2)

               Dreptul comunitar se opune unei dispoziții naționale care, urmărind totodată obiectivele legitime ale egalității de tratament a ofertanților și transparenței în cadrul procedurilor de atribuire a contractelor de achiziții publice, stabilește o interdicție absolută, pentru întreprinderi între care există raporturi de control sau de afiliere, de a participa simultan și în calitate de concurenți la aceeași cerere de ofertă, fără a le lăsa posibilitatea de a demonstra că raportul respectiv nu a influențat comportamentul fiecărei întreprinderi în cadrul acestei cereri de ofertă.

      (1)  JO C 37, 9.2.2008.


title: Cauza C-353/10: Acțiune introdusă la 13 iulie 2010 — Comisia Europeană/Republica Elenă

text:
               11.9.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 246/33

         Acțiune introdusă la 13 iulie 2010 — Comisia Europeană/Republica Elenă
   (Cauza C-353/10)
   ()
   2010/C 246/56
   Limba de procedură: greaca

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentant: M. Patakia, agent)

      Pârâtă: Republica Elenă

      Concluziile reclamantei

               —

               Constatarea faptului că, prin neadoptarea tuturor actelor cu putere de lege și a actelor administrative necesare pentru a se conforma Directivei 2006/117/Euratom (1) a Consiliului din 20 noiembrie 2006 privind supravegherea și controlul transferurilor de deșeuri radioactive și combustibil uzat, sau, în orice caz, prin necomunicarea acestora Comisiei, Republica Elenă nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul acestei directive;

               —

               obligarea Republicii Elene la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Termenul pentru transpunerea Directivei 2006/117 în dreptul intern a expirat la 25 decembrie 2008.

      (1)  JO L 337, p. 21, Ediție specială, 15/vol. 18, p. 61.


title: Cauza F-23/12: Acțiune introdusă la 20 februarie 2012 — ZZ și alții/Comisia

text:
               12.5.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 138/35

         Acțiune introdusă la 20 februarie 2012 — ZZ și alții/Comisia
   (Cauza F-23/12)
   2012/C 138/82
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamanți: ZZ și alții (reprezentant: C. Mourato, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Obiectul și descrierea litigiului

   Anularea deciziei comisiei de evaluare din cadrul concursului general EPSO/AD/204/10 de a nu admite reclamanții în etapa următoare a concursului

      Concluziile reclamanților

               —

               Obligarea pârâtei să prezinte toate minutele reuniunilor șefilor de unitate ai EPSO și toate procesele-verbale ale reuniunilor comisiei de evaluare în ceea ce privește concursul EPSO/AD/204/10;

               —

               anularea deciziilor comisiei de evaluare din cadrul concursului EPSO/AD/204/10 din 13 aprilie 2011;

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.


title: Cauza T-488/15: Ordonanța Tribunalului din 28 martie 2017 – LG Electronics/EUIPO – Cyrus Wellness Consulting (VIEWTY SMART) („Marcă a Uniunii Europene — Procedură de opoziție — Retragerea cererii de înregistrare — Nepronunțare asupra fondului”)

text:
               6.6.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 178/16

         Ordonanța Tribunalului din 28 martie 2017 – LG Electronics/EUIPO – Cyrus Wellness Consulting (VIEWTY SMART)
   (Cauza T-488/15) (1)

   ((„Marcă a Uniunii Europene - Procedură de opoziție - Retragerea cererii de înregistrare - Nepronunțare asupra fondului”))
   (2017/C 178/19)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: LG Electronics, Inc. (Seoul, Republica Coreea) (reprezentant: M. Graf, avocat)

      Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentant: L. Rampini, agent)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO, intervenientă la Tribunal: Cyrus Wellness Consulting GmbH (Berlin, Germania) (reprezentanți: A. Wulff și U. Hildebrandt, avocați)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva deciziei Camerei a doua de recurs a EUIPO din 11 iunie 2015 (cauza R 1734/2014-2) privind o procedură de opoziție între Cyrus Wellness Consulting GmbH și LG Electronics, Inc.

      Dispozitivul

               1)

               Constată că nu mai este necesar să se pronunțe asupra fondului acțiunii.

               2)

               Obligă LG Electronics, Inc. să suporte propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO) și de Cyrus Wellness Consulting GmbH.

      (1)  JO C 337, 12.10.2015.


title: Cauza T-97/06: Ordonanța Tribunalului de Primă Instanță din data de 1 decembrie 2006 — Neoperl/OAPI (reprezentarea unui tub sanitar)

text:
               24.2.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 42/45

         Ordonanța Tribunalului de Primă Instanță din data de 1 decembrie 2006 — Neoperl/OAPI (reprezentarea unui tub sanitar)
   (Cauza T-97/06) (1)

   (2007/C 42/78)

      Limba de procedură: germana

   Președintele camerei a doua a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 131, 3.6.2006.


title: Cauza C-35/14 P: Ordonanța Curții (Camera a doua) din 12 februarie 2015 – Enercon GmbH/Gamesa Eólica, SL, Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (Recurs — Marcă comunitară — Recurs introdus de „cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs” care nu a depus memoriu în răspuns la Tribunal — Lipsa calității de intervenient în fața Tribunalului — Inadmisibilitate vădită a recursului)

text:
               29.6.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 213/12

         Ordonanța Curții (Camera a doua) din 12 februarie 2015 – Enercon GmbH/Gamesa Eólica, SL, Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)
   (Cauza C-35/14 P) (1)

   ((Recurs - Marcă comunitară - Recurs introdus de „cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs” care nu a depus memoriu în răspuns la Tribunal - Lipsa calității de intervenient în fața Tribunalului - Inadmisibilitate vădită a recursului))
   (2015/C 213/18)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Recurentă: Enercon GmbH (reprezentant: J. Eberhardt, avocat)

      Cealaltă parte din procedură: Gamesa Eólica, SL (reprezentant: E. Armijo Chávarri, avocat), Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: A. Folliard-Monguiral, agent)

      Dispozitivul

               1)

               Respinge recursul.

               2)

               Obligă Enercon GmbH să suporte, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, pe cele efectuate de Gamesa Eólica SL.

               3)

               Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI) suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 102, 7.4.2014.


title: Cauza T-428/08: Hotărârea Tribunalului din 12 aprilie 2013 — STEF/Comisia ( „Concurență — Înțelegeri — Drepturi de autor privind execuția publică a operelor muzicale prin internet, prin satelit și retransmisia prin cablu — Decizie de constatare a unei încălcări a articolului 81 CE — Împărțirea pieței geografice — Acorduri bilaterale între societățile de gestiune colectivă naționale — Practică concertată care exclude posibilitatea de a acorda autorizații multiteritorii și multirepertoriu — Probă — Prezumția de nevinovăție” )

text:
               1.6.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 156/35

         Hotărârea Tribunalului din 12 aprilie 2013 — STEF/Comisia
   (Cauza T-428/08) (1)

   (Concurență - Înțelegeri - Drepturi de autor privind execuția publică a operelor muzicale prin internet, prin satelit și retransmisia prin cablu - Decizie de constatare a unei încălcări a articolului 81 CE - Împărțirea pieței geografice - Acorduri bilaterale între societățile de gestiune colectivă naționale - Practică concertată care exclude posibilitatea de a acorda autorizații multiteritorii și multirepertoriu - Probă - Prezumția de nevinovăție)
   2013/C 156/60
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Samband tónskálda og eigenda flutningsréttar (STEF) (Reykjavík, Islanda) (reprezentant: H. Melkorka Óttarsdóttir, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: F. Castillo de la Torre și J. Bourke, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare în parte a Deciziei C(2008) 3435 final a Comisiei din 16 iulie 2008 privind o procedură în conformitate cu articolul 81 [CE] și cu articolul 53 din Acordul privind SEE (cazul COMP/C2/38.698 — CISAC)

      Dispozitivul

               1.

               Anulează articolul 3 din Decizia C(2008) 3435 final a Comisiei din 16 iulie 2008 privind o procedură în conformitate cu articolul 81 [CE] și cu articolul 53 din Acordul privind SEE (cazul COMP/C2/38.698 — CISAC), în ceea ce privește Samband tónskálda og eigenda flutningsréttar (STEF).

               2.

               Respinge în rest acțiunea.

               3.

               Obligă Comisia Europeană la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 313, 6.12.2008.


title: Cauza T-95/09 R: Ordonanța președintelui Tribunalului de Primă Instanță din 28 aprilie 2009 — United Phosphorus/Comisia ( Măsuri provizorii — Directiva 91/414/CEE — Decizie privind neincluderea napropamidului în anexa I la Directiva 91/414 — Cerere de suspendare a executării și de măsuri provizorii — Fumus boni iuris — Urgență — Evaluare comparativă a intereselor )

text:
               1.8.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 180/51

         Ordonanța președintelui Tribunalului de Primă Instanță din 28 aprilie 2009 — United Phosphorus/Comisia
   (Cauza T-95/09 R)
   („Măsuri provizorii - Directiva 91/414/CEE - Decizie privind neincluderea napropamidului în anexa I la Directiva 91/414 - Cerere de suspendare a executării și de măsuri provizorii - Fumus boni iuris - Urgență - Evaluare comparativă a intereselor”)
   2009/C 180/95
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: United Phosphorus Ltd (Warrington, Cheshire, Regatul Unit) (reprezentanți: C. Mereu și K. Van Maldegem, avocați)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: L. Parpala și N. Rasmussen, agenți, asistați de J. Stuyck, avocat)

      Obiectul

   Pe de o parte, o cerere de suspendare a executării Deciziei 2008/902/CE a Comisiei din 7 noiembrie 2008 privind neincluderea napropamidului în anexa I la Directiva 91/414/CEE a Consiliului și retragerea autorizațiilor pentru produsele de protecție a plantelor care conțin această substanță (JO L 326, p. 35), până la pronunțarea hotărârii în acțiunea principală și, pe de altă parte, o cerere de măsuri provizorii

      Dispozitivul

               1)

               Suspendă, până la data de 7 mai 2010 — însă nu mai târziu de data pronunțării deciziei în acțiunea principală — executarea Deciziei 2008/902/CE a Comisiei din 7 noiembrie 2008 privind neincluderea napropamidului în anexa I la Directiva 91/414/CEE a Consiliului și retragerea autorizațiilor pentru produsele de protecție a plantelor care conțin această substanță.

               2)

               Suspendarea executării este supusă condiției ca United Phosphorus Ltd și Comisia să depună la grefa Tribunalului, până la data de 15 martie 2010, observații referitoare la evoluția procedurii accelerate care a fost inițiată, în ceea ce privește napropamidul, în temeiul articolului 13 din Regulamentul (CE) nr. 33/2008 al Comisiei din 17 ianuarie 2008 de stabilire a normelor de aplicare a Directivei 91/414/CEE a Consiliului în privința unei proceduri ordinare și a unei proceduri accelerate de evaluare a substanțelor active prevăzute în programul de lucru menționat la articolul 8 alineatul (2) din directiva respectivă, dar care nu au fost incluse în anexa I la aceasta.

               3)

               Dispune adoptarea de către Comisie, în cazul în care United Phosphorus formulează o cerere în acest sens, a măsurilor care se impun pentru a asigura deplina eficiență a prezentei ordonanțe în raport cu statele membre care, înainte de data de 7 mai 2009, au procedat deja, în conformitate cu articolul 2 din Decizia 2008/902, la anularea, retragerea sau refuzul autorizațiilor pentru produsele de protecție a plantelor care conțin napropamid.

               4)

               Cererea privind cheltuielile de judecată se soluționează odată cu fondul.


title: Cauza F-4/08: Acțiune introdusă la 5 ianuarie 2008 — Hambura/Parlamentul European

text:
               12.4.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 92/50

         Acțiune introdusă la 5 ianuarie 2008 — Hambura/Parlamentul European
   (Cauza F-4/08)
   (2008/C 92/103)
   Limba de procedură: germana
   Părțile

      Reclamant: Johannes Hambura (Soultzbach, Franța) (reprezentant: S. Hambura, Rechtsanwalt)

      Pârât: Parlamentul European
   Obiectul și descrierea litigiului
   Anularea deciziei Direcției Generale Personal din 5 decembrie 2007 prin care nu i se permite reclamantului să participe la concursul PE/95/S, anularea concursului și dispunerea efectuării unei noi proceduri de selecție.
   Concluziile reclamantului

               —

               Anularea deciziei Direcției Generale Personal (unitatea „Concursuri și proceduri de selecție”) a Parlamentului European din 5 decembrie 2007 privind refuzul utilizării unui act de candidatură în format electronic în cadrul unei proceduri de selecție;

               —

               anularea concursului PE/95/S, privind un post de medic (M/F), și reînceperea procedurii de selecție, admițând utilizarea unui act de candidatură în format electronic;

               —

               în subsidiar, pronunțarea asupra acestei acțiuni prin examinarea prezentei cauze cu prioritate în temeiul articolului 47 alineatul (2) din Regulamentul de procedură al Tribunalului Funcției Publice, astfel încât reclamantul să aibă încă posibilitatea să participe la concursul PE/95/S.


title: Cauza C-252/11: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Krajský súd v Prešove (Republica Slovacă) la 23 mai 2011 — Erika Šujetová/Rapid life životná poisťovňa, a.s.

text:
               10.9.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 269/22

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Krajský súd v Prešove (Republica Slovacă) la 23 mai 2011 — Erika Šujetová/Rapid life životná poisťovňa, a.s.
   (Cauza C-252/11)
   2011/C 269/41
   Limba de procedură: slovaca

      Instanța de trimitere

   Krajský súd v Prešove

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Erika Šujetová

      Pârâtă: Rapid life životná poisťovňa, a.s.

      Întrebările preliminare

               1.

               Articolul 6 alineatul (1) și articolul 7 alineatul (1) din Directiva 93/13/CEE a Consiliului din 5 aprilie 1993 privind clauzele abuzive în contractele încheiate cu consumatorii (1) se opun aplicării unei dispoziții de drept național în temeiul căreia, pentru examinarea unei hotărâri arbitrale, este competentă din punct de vedere teritorial întotdeauna doar instanța în a cărei circumscripție, în baza unei convenții arbitrale sau a unei clauze compromisorii, se află sediul tribunalului arbitral sau a avut loc procedura de arbitraj, în cazul în care instanța ajunge la concluzia că această convenție arbitrală sau clauza compromisorie constituie o clauză abuzivă în sensul articolului 3 alineatul (1) din directiva citată?

               2.

               În cazul unui răspuns negativ la prima întrebare: articolul 6 alineatul (1) și articolul 7 alineatul (1) din Directiva 93/13/CEE a Consiliului din 5 aprilie 1993 privind clauzele abuzive în contractele încheiate cu consumatorii se opun aplicării unei dispoziții de drept național în temeiul căreia instanța (menționată la prima întrebare), după eventuala anulare a hotărârii arbitrale, trebuie să continue procedura pe fond (și anume cu privire la dreptul pentru care s-a recurs la procedura în fața tribunalului arbitral), fără a examina din nou competența sa teritorială privind această procedură pe care o continuă, deși, în cazul în care dreptul față de consumator ar fi fost invocat de la început în fața instanței, iar nu în fața tribunalului arbitral, pentru respectiva procedură ar fi fost competentă teritorial de la început instanța de la domiciliul consumatorului?

      (1)  JO L 95, p. 29, Ediție specială, 15/vol. 2, p. 273.


title: Cauza T-32/08: Hotărârea Tribunalului din 24 aprilie 2013 — Evropaïki Dynamiki/Comisia ( „Contracte de achiziții publice de servicii — Procedură de cerere de ofertă — Studiu de piață în vederea dezvoltării unei noi abordări a unui site internet — Respingerea ofertei unui ofertant — Obligația de motivare — Eroare vădită de apreciere — Criterii de selecție și criterii de atribuire — Răspundere extracontractuală” )

text:
               8.6.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 164/14

         Hotărârea Tribunalului din 24 aprilie 2013 — Evropaïki Dynamiki/Comisia
   (Cauza T-32/08) (1)

   (Contracte de achiziții publice de servicii - Procedură de cerere de ofertă - Studiu de piață în vederea dezvoltării unei noi abordări a unui site internet - Respingerea ofertei unui ofertant - Obligația de motivare - Eroare vădită de apreciere - Criterii de selecție și criterii de atribuire - Răspundere extracontractuală)
   2013/C 164/24
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Atena, Grecia) (reprezentanți: inițial N. Korogiannakis, ulterior M. Roli și M. Stavropoulou, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: E. Manhaeve, agent, ulterior J. Stuyck și A.-M. Vandromme, avocați)

      Obiectul

   Pe de o parte, o cerere de anulare a deciziei Comisiei de respingere a ofertei depuse de reclamantă în cadrul cererii de ofertă privind realizarea unui studiu de piață în vederea dezvoltării unei noi abordări a site-ului internet „Tinerii europeni și mediul” și, pe de altă parte, o cerere de despăgubiri

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Obligă Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE să suporte propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de Comisia Europeană.

      (1)  JO C 92, 12.4.2008.


title: Cauza C-66/14: Hotărârea Curții (Camera a patra) din 6 octombrie 2015 (cerere de decizie preliminară formulată de Verwaltungsgerichtshof – Austria) – Finanzamt Linz/Bundesfinanzgericht, Außenstelle Linz (Trimitere preliminară — Articolele 49 TFUE, 54 TFUE, 107 TFUE şi 108 alineatul (3) TFUE — Libertatea de stabilire — Ajutor de stat — Impozitarea grupurilor de societăţi — Achiziţionarea unei participaţii la capitalul unei filiale — Amortizarea valorii comerciale a întreprinderii — Limitarea participaţiilor în societăţi rezidente)

text:
               30.11.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 398/3

         Hotărârea Curții (Camera a patra) din 6 octombrie 2015 (cerere de decizie preliminară formulată de Verwaltungsgerichtshof – Austria) – Finanzamt Linz/Bundesfinanzgericht, Außenstelle Linz
   (Cauza C-66/14) (1)

   ((Trimitere preliminară - Articolele 49 TFUE, 54 TFUE, 107 TFUE şi 108 alineatul (3) TFUE - Libertatea de stabilire - Ajutor de stat - Impozitarea grupurilor de societăţi - Achiziţionarea unei participaţii la capitalul unei filiale - Amortizarea valorii comerciale a întreprinderii - Limitarea participaţiilor în societăţi rezidente))
   (2015/C 398/04)
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Verwaltungsgerichtshof

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Finanzamt Linz

      Pârâtă: Bundesfinanzgericht, Außenstelle Linz

      Cu participarea: IFN-Holding AG, IFN Beteiligungs GmbH

      Dispozitivul

   Articolul 49 TFUE se opune unei legislații a unui stat membru, precum cea în discuție în litigiul principal, care, în cadrul impozitării unui grup de societăţi, permite unei societăți mamă ca, în cazul achiziționării unei participații la o societate rezidentă care devine membră a unui astfel de grup, să amortizeze valoarea comercială a întreprinderii în limita a 50 % din prețul de achiziționare a participației, dar interzice amortizarea în cazul achiziționării unei participații la o societate nerezidentă.

      (1)  JO C 142, 12.5.2014.


title: Cauza C-354/08: Ordonanța președintelui Curții. din 26 februarie 2009 — Comisia Comunităților Europene/Republica Franceză

text:
               16.5.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 113/29

         Ordonanța președintelui Curții. din 26 februarie 2009 — Comisia Comunităților Europene/Republica Franceză
   (Cauza C-354/08) (1)

   2009/C 113/59

      Limba de procedură: franceza

   Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 285, 8.11.2008


title: Cauza T-412/08: Acțiune introdusă la 25 septembrie 2008 — Trubion Pharmaceuticals/OAPI — Merck (TRUBION)

text:
               22.11.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 301/55

         Acțiune introdusă la 25 septembrie 2008 — Trubion Pharmaceuticals/OAPI — Merck (TRUBION)
   (Cauza T-412/08)
   (2008/C 301/92)
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza
   Părțile

      Reclamantă: Trubion Pharmaceuticals Inc. (Seattle, Statele Unite) (reprezentant: C. Hertz Eichenrode, lawyer)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Merck KGaA (Darmstadt, Germania)
   Concluziile reclamantei

               —

               anularea Deciziei Camerei a doua de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 3 iulie 2008 în cauza R 1605/2007-2;

               —

               obligarea OAPI la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      Persoana care solicită înregistrarea mărcii comunitare: reclamanta.

      Marca comunitară vizată: marca verbală „TRUBION” pentru produse și servicii din clasele 5 și 42.

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în sprijinul opoziției: cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs.

      Marca sau semnul invocat în sprijinul opoziției: înregistrarea comunitară nr. 72 884 a mărcii verbale „BION” pentru diverse produse; înregistrarea comunitară nr. 3 282 936 a mărcii figurative „TriBion Harmonis” pentru diverse produse.

      Decizia diviziei de opoziție: admite opoziția pentru produsele din clasa 5 și respinge opoziția pentru celelalte servicii din clasa 42.

      Decizia camerei de recurs: respinge recursul.

      Motivele invocate: încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 40/94 al Consiliului întrucât camera de recurs (i) nu a examinat similitudinea mărcilor luând în considerare impresia globală creată de marca anterioară și (ii) nu a ținut cont de interdependența factorilor pertinenți, în special de gradul redus de similitudine a produselor atunci când a examinat riscul de confuzie.


title: Cauza T-731/14: Ordonanța Tribunalului din 8 octombrie 2015 – Agrotikos Synetairismos Profitis Ilias/Consiliul („Acțiune în anulare — Politică externă și de securitate comună — Măsuri restrictive luate având în vedere acțiunile Rusiei de destabilizare a situației în Ucraina — Lipsa afectării directe — Inadmisibilitate”)

text:
               30.11.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 398/55

         Ordonanța Tribunalului din 8 octombrie 2015 – Agrotikos Synetairismos Profitis Ilias/Consiliul
   (Cauza T-731/14) (1)

   ((„Acțiune în anulare - Politică externă și de securitate comună - Măsuri restrictive luate având în vedere acțiunile Rusiei de destabilizare a situației în Ucraina - Lipsa afectării directe - Inadmisibilitate”))
   (2015/C 398/70)
   Limba de procedură: greaca

      Părțile

      Reclamantă: Agrotikos Synetairismos Profitis Ilias (Skydra, Grèce) (reprezentant: K. Chrysogonos, avocat)

      Pârât: Consiliului Uniunii Europene (reprezentant: S. Boelaert și I. Rodios, agenții)

      Obiectul

   Cerere de anulare a Regulamentului (UE) nr. 833/2014 al Consiliului din 31 iulie 2014 privind măsuri restrictive având în vedere acțiunile Rusiei de destabilizare a situației în Ucraina (JO 2014, L 229, p. 1).

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea ca inadmisibilă.

               2)

               Obligă Synetairismos Profitis Ilias să suporte propriile cheltuieli de judecată și pe cele efectuate de Consiliul Uniunii Europene.

               3)

               Nu mai este necesară pronunțarea cu privire la cererea de intervenție prezentată de Comisia Europeană.

               4)

               Agrotikos Synetairismos Profitis Ilias, Consiliul și Comisia vor suporta fiecare propriile cheltuieli de judecată aferente cererii de intervenție.

      (1)  JO C 16, 19.1.2015.


title: Cauza C-355/15: Cerere de decizie preliminară introdusă de Consiglio di Stato (Italia) la 3 iulie 2015 – Maria Cristina Elisabetta Ornano/Ministero della Giustizia, Direzione Generale dei Magistrati del Ministero

text:
               7.9.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 294/41

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Consiglio di Stato (Italia) la 3 iulie 2015 – Maria Cristina Elisabetta Ornano/Ministero della Giustizia, Direzione Generale dei Magistrati del Ministero
   (Cauza C-355/15)
   (2015/C 294/53)
   Limba de procedură: italiana

      Instanța de trimitere

   Consiglio di Stato

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Maria Cristina Elisabetta Ornano

      Pârât: Ministero della Giustizia, Direzione Generale dei Magistrati del Ministero

      Întrebarea preliminară

               1)

               Articolul 11 primul paragraf punctul 1, punctul 2 litera (b) și punctul 3 și ultimul și penultimul considerent ale Directivei 92/85/CEE (1) a Consiliului din 19 octombrie 1992, precum și articolul 157 TFUE (ex-articolul 141 TCE) alineatele (1), (2) și (4), articolul 158 TFUE (ex-articolul 142 TCE), care prevede că „[s]tatele membre se obligă să mențină echivalența care există în privința regimurilor concediilor plătite”, articolul 2 alineatul (2) litera (c) și articolul 14 alineatul (1) litera (c) din Directiva 2006/54 (2), coroborate între ele, precum și articolul 15 și considerentele (23) și (24) ale Directivei 2006/54/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 5 iulie 2006 și, în sfârșit, articolul 23 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene 2000/C 364/01 se opun unei reglementări naționale care, în temeiul articolului 3 primul paragraf din Legea nr. 27 din 19 februarie 1981, în versiunea anterioară modificării introduse prin articolul 1 alineatul 325 din Legea nr. 311 din 30 decembrie 2004, nu permite plata indemnizației prevăzute la acest articol pentru perioadele de concediu de maternitate obligatoriu anterioare datei de 1 ianuarie 2005?

      (1)  Directiva 92/85/CEE a Consiliului din 19 octombrie 1992 privind introducerea de măsuri pentru promovarea îmbunătățirii securității și a sănătății la locul de muncă în cazul lucrătoarelor gravide, care au născut de curând sau care alăptează [a zecea directivă specială în sensul articolului 16 alineatul (1) din Directiva 89/391/CEE] (JO L 348, p. 1, Ediție specială, 05/vol. 3, p. 3).

      (2)  Directiva 2006/54/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 5 iulie 2006 privind punerea în aplicare a principiului egalității de șanse și al egalității de tratament între bărbați și femei în materie de încadrare în muncă și de muncă (reformă) (JO L 204, p. 23, Ediție specială, 05/vol. 8, p. 262).


title: Cauza F-24/07: Acțiune introdusă în data de 15 martie 2007 — Lafleur-Tighe/Comisie

text:
               26.5.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 117/36

         Acțiune introdusă în data de 15 martie 2007 — Lafleur-Tighe/Comisie
   (Cauza F-24/07)
   (2007/C 117/56)
   Limba de procedură: franceza
   Părțile

      Reclamantă: Virginie Lafleur-Tighe (Makati, Filipine) (reprezentanți: S. Rodrigues și C. Bernard-Glanz, avocats)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene
   Concluziile reclamantei

               —

               anularea deciziei autorității împuternicite să facă numiri (AIPN) de încadrare a reclamantei în gradul 13, treapta 1, la data recrutării sale în calitate de agent contractual, astfel cum rezultă această decizie din contractul de angajare semnat în data de 22 decembrie 2005;

               —

               indicarea AIPN a efectelor pe care le produce anularea deciziei atacate și în special luarea în considerare a experienței profesionale a reclamantei începând cu data de 16 noiembrie 1993, data obținerii diplomei Bachelor și reîncadrarea sa în gradul 14, retroactivă începând cu data de 22 decembrie 2005;

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   Reclamanta invocă, în plus față de motivele foarte asemănătoare pe care le-a prezentat în cauza F-135/06 (1), în special încălcarea principiului liberei circulații a diplomelor și a calificărilor profesionale.

      (1)  JO C 236, 30.12.2006, p. 87.


title: Cauza T-352/14: Hotărârea Tribunalului din 15 iulie 2015 – The Smiley Company/OAPI – The Swatch Group Management Services (HAPPY TIME) [„Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale HAPPY TIME — Marca internațională verbală anterioară HAPPY HOURS — Risc de confuzie — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009”]

text:
               14.9.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 302/51

         Hotărârea Tribunalului din 15 iulie 2015 – The Smiley Company/OAPI – The Swatch Group Management Services (HAPPY TIME)
   (Cauza T-352/14) (1)

   ([„Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale HAPPY TIME - Marca internațională verbală anterioară HAPPY HOURS - Risc de confuzie - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009”])
   (2015/C 302/66)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: The Smiley Company SPRL (Bruxelles, Belgia) (reprezentanți: I.-M. Helbig, P. Hansmersmann și S. Rengshausen, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: L. Rampini, agent)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI: The Swatch Group Management Services AG (Biel, Elveția)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei întâi de recurs a OAPI din 6 februarie 2014 (cauza R 1497/2013-1), privind o procedură de opoziție între The Swatch Group Management Services AG și The Smiley Company SPRL

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă The Smiley Company SPRL la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 245, 28.7.2014.


title: Cauza T-518/15: Acțiune introdusă la 2 septembrie 2015 – Franța/Comisia

text:
               26.10.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 354/50

         Acțiune introdusă la 2 septembrie 2015 – Franța/Comisia
   (Cauza T-518/15)
   (2015/C 354/61)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: Republica Franceză (reprezentanți: G. De Bergues, D. Colas, R. Coesme și A. Daly, agenți)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea în parte a Deciziei C(2015) 4076 final a Comisiei din 22 iunie 2015 de excludere de la finanțarea de către Uniunea Europeană a anumitor cheltuieli efectuate de statele membre în cadrul Fondului european de garantare agricolă (FEGA) și al Fondului european agricol pentru dezvoltare rurală (FEADR), în măsura în care exclude de la finanțarea de către Uniune a cheltuielilor efectuate de Republica Franceză în cadrul ajutorului denumit „indemnizaţii compensatorii pentru dezavantaje naturale” și al primei pentru pășuni referitoare la axa 2 a Programului de dezvoltare rurală a Hexagonului privind exercițiile financiare din 2011, din 2012 și din 2013 pentru cuantumul ajutoarelor plătite pentru cererile formulate în cursul campaniilor agricole din 2011, din 2012 și din 2013;

               —

               cu titlu subsidiar, anularea în parte a acestei decizii în măsura în care include în baza privind corecția forfetară cheltuielile aferente ovinelor și caprinelor care nu au făcut obiectul unei cereri de ajutor pentru animale;

               —

               cu titlu mai subsidiar, anularea în parte a acestei decizii în măsura în care aplică o corecție forfetară majorată cu 10 % pentru motivul că eșecul reproșat autorităților franceze în materie de numărare a animalelor era recurent;

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă trei motive.

               1.

               Primul motiv este întemeiat pe încălcarea articolului 4 alineatul (1), a articolului 10 alineatul (1) și a articolului 14 alineatul (2) din Regulamentul (UE) nr.o65/2011 (1), precum și a articolului 11 alineatul (1) din Regulamentul nr. 885/2006 (2), întrucât Comisia a considerat că reclamanta nu și-a îndeplinit obligațiile în materia controlului privind rata densității animalelor pentru motivul că nu a procedat la numărarea animalelor cu ocazia controalelor la fața locului și pentru motivul că animalele nu erau „supuse unui calcul de plauzibilitate” în cursul controalelor la fața locului.

               2.

               Al doilea motiv, invocat cu titlu subsidiar, este întemeiat pe faptul că, în decizia în litigiu, Comisia ar fi inclus în mod nelegal în baza privind corecția forfetară cheltuielile aferente ovinelor și caprinelor care nu au făcut obiectul unei cereri de ajutor pentru animale.

               3.

               Al treilea motiv, invocat cu titlu mai subsidiar, este întemeiat pe nerespectarea normelor prevăzute în anexa 2 la documentul VI/5330/97 (3) și în Comunicarea AGRI/60637/2006 (4), întrucât Comisia ar fi aplicat o corecție forfetară majorată cu 10 % pentru motivul că eșecul reproșat autorităților franceze în materie de numărare a animalelor era recurent.

      (1)  Regulamentul (UE) nr. 65/2011 al Comisiei din 27 ianuarie 2011 de stabilire a normelor de punere în aplicare a Regulamentului (CE) nr. 1698/2005 al Consiliului în ceea ce privește punerea în aplicare a procedurilor de control și a ecocondiționalității în cazul măsurilor de sprijin pentru dezvoltare rurală (JO L 25, p. 8).

      (2)  Regulamentul (CE) nr. 885/2006 al Comisiei din 21 iunie 2006 de stabilire a normelor de aplicare a Regulamentului (CE) nr. 1290/2005 în ceea ce privește autorizarea agențiilor de plăți și a altor entități precum și lichidarea conturilor FEGA și FEADR (JO L 171, p. 90, Ediție specială, 14/vol. 2, p. 37).

      (3)  Documentul Comisiei nr. VI/5330/97 din 23 decembrie 1997 referitor la orientările privind calculul consecințelor financiare cu ocazia pregătirii deciziei privind lichidarea conturilor FEOGA-secțiunea „Garantare”.

      (4)  Comunicarea Comisiei nr. AGRI/60637/2006 final cu privire la soluționarea de către Comisie, în cadrul lichidării conturilor FEOGA, secțiunea „Garantare”, a cazurilor de insuficiențe recurente ale sistemelor de control.


title: Cauza C-141/07: Acțiune introdusă la data de 9 martie 2007 — Comisia Comunităților Europene/Republica Federală Germania

text:
               26.5.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 117/15

         Acțiune introdusă la data de 9 martie 2007 — Comisia Comunităților Europene/Republica Federală Germania
   (Cauza C-141/07)
   (2007/C 117/24)
   Limba de procedură: germana
   Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentant: B. Schima, agent)

      Pârâtă: Republica Federală Germania
   Concluziile reclamantei

               —

               încălcarea, de către Republica Federală Germania, a obligațiilor prevăzute în articolele 28 CE și 30 CE, întrucât § 14 alineatele (5) și (6) din Apothekengesetz (legea farmaciilor) prevede cerințe cumulative într-un contract de aprovizionare cu medicamente, al căror efect este imposibilitatea practică, pentru farmacii din alte state membre, de a aproviziona în mod regulat cu medicamente un spital;

               —

               obligarea Republicii Federale Germania la plata cheltuielilor de judecată.

         Motive și argumente principale
   Articolul 28 CE interzice toate restricțiile cantitative la import, precum și toate măsurile cu efect echivalent între statele membre. Orice reglementare comercială a statelor membre, susceptibilă să împiedice comerțul intracomunitar în mod direct sau indirect, actual sau potențial, este considerată drept o măsură cu efect echivalent celui al unei restricții cantitative la import. Împrejurarea că, în stadiul actual al dreptului comunitar, reglementările privind distribuția de medicamente sunt armonizate numai în unele domenii limitate, nu exonerează statele membre de obligația de a respecta dispozițiile privind libera circulație a mărfurilor.
   Potrivit paragrafului 14 din Apothekengesetz (legea germană a farmaciilor), spitalele germane au posibilitatea ca, în locul înființării unei farmacii proprii a spitalului, să recurgă la aprovizionarea cu medicamente de către o farmacie din afara acestuia. Totuși, în cadrul acestei dispoziții sunt prevăzute două cerințe cumulative, al căror efect este imposibilitatea practică, pentru farmacii din alte state membre, de a aproviziona în mod regulat cu medicamente un spital, deoarece anumite obligații contractuale ar putea fi îndeplinite numai de acele farmacii care sunt situate în apropierea spitalului ce trebuie aprovizionat.
   Potrivit jurisprudenței Curții, dispozițiile naționale ce restricționează sau interzic modalitățile determinate de vânzare nu intră sub incidența articolului 28 CE, dacă sunt îndeplinite două condiții: în primul rând, dispozițiile respective trebuie să se aplice tuturor operatorilor naționali ce își desfășoară activitatea pe teritoriul național și, în al doilea rând, acestea trebuie să afecteze în același mod, în drept și în fapt, vânzarea atât a produselor interne, cât și a produselor din alte state membre. În cazul de față însă, numai prima condiție este îndeplinită, întrucât produsele interne și externe nu sunt afectate în același mod, în drept și în fapt, de cerința legislativă ca toate obligațiile contractuale să fie executate de către un singur furnizor. Prin această reglementare, accesul pe piață al mărfurilor din alte state membre este mai puternic restricționat decât cel al produselor interne. De asemenea, potrivit jurisprudenței Curții, nu are importanță dacă farmaciile germane care nu se situează în apropierea spitalului se confruntă cu aceeași problemă. Într-adevăr, o măsură națională poate fi calificată drept o restricționare a comerțului între statele membre atunci când aceasta nu favorizează toate produsele interne și, de asemenea, atunci când defavorizează nu numai produsele importate, ci și pe cele interne.
   Restricțiile în calea circulației intracomunitare a mărfurilor pot fi justificate de motive imperative de interes public, referitoare în special la condițiile privind siguranța publică și protecția sănătății publice. Reglementările naționale în discuție trebuie să fie adecvate, necesare și proporționale cu scopul urmărit. În cazul de față nu este însă necesară îndeplinirea cumulativă, prescrisă de lege, a tuturor obligațiilor contractuale pe motivul protecției sănătății publice. Dimpotrivă, ar trebui să fie posibil ca și o farmacie situată la o distanță mai mare de spitalul aprovizionat și, de asemenea, într-un alt stat membru, să își asume obligația furnizării de medicamente cu regularitate.


title: Cauza T-365/13: Acțiune introdusă la 12 iulie 2013 — Republica Lituania/Comisia Europeană

text:
               28.9.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 284/3

         Acțiune introdusă la 12 iulie 2013 — Republica Lituania/Comisia Europeană
   (Cauza T-365/13)
   2013/C 284/03
   Limba de procedură: lituaniana

      Părțile

      Reclamantă: Republica Lituania (reprezentați: D. Kriaučiūno și R. Krasuckaitės, agenți)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               Constatarea nevalabilității Deciziei nr. C(2013) 2436 final a Comisiei din 2 mai 2013, în măsura în care se aplică Republicii Lituania și se refuză finanțarea din FEADR a unor cheltuieli specifice realizate de aceasta;

               —

               obligarea Comisiei Europene la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă cinci motive.

               1.

               Prin intermediul primului motiv, reclamanta susține că, prin adoptarea deciziei atacate, Comisia a încălcat articolele 10 și 15 din Regulamentul (CE) nr. 1975/2006 (1) și articolul 48 din Regulamentul (CE) nr. 1974/2006 (2), întrucât a solicitat efectuarea unor controale inutile (controale la fața locului) cu privire la caracterul adecvat al unui criteriu (densitatea șeptelului) pentru măsura de sprijin referitoare la handicapurile naturale, neținând seama de dreptul statelor membre, recunoscut de aceste dispoziții, de a stabili ele însele criteriile și metodele de efectuare a controalelor și neluând în considerare argumentele pe care autoritățile lituaniene le-au invocat cu privire la eficiența și la eficacitatea metodei de control alese.

               2.

               Prin intermediul celui de al doilea motiv, reclamanta susține că Comisia a încălcat articolul 31 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1290/2005 (3) și principiul proporționalității întrucât nu a dovedit că exista un risc semnificativ pentru fond, aplicând totuși în mod nejustificat o corecție financiară de 5 % întemeindu-se pe controale vădit inadecvate în raport cu criteriul densității șeptelului. Comisia ar fi trebuit ca, în temeiul articolului 31 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1290/2005, să asigure caracterul proporțional al tuturor corecțiilor financiare pe care le stabilește cu încălcările constatate și cu riscul pe care acestea îl prezintă pentru bugetul Uniunii. Corecțiile stabilite în decizia atacată depășesc ceea ce este adecvat și necesar în scopul protecției intereselor bugetare ale Uniunii.

               3.

               Prin intermediul celui de al treilea motiv, reclamanta arată că Comisia, prin interpretarea eronată a articolului 14 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1975/2006 și a articolului 48 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 1974/2006, precum și cu încălcarea articolului 29 din Regulamentul (CE) nr. 796/2004 (4), a impus în mod nejustificat o corecție financiară de 2 % întemeindu-se pe faptul că, cu ocazia unui control la fața locului menit să monitorizeze toate obligațiile, nu au fost verificate 100 % din parcelele de teren.

               4.

               Prin intermediul celui de al patrulea motiv, reclamanta susține că, prin adoptarea deciziei atacate, Comisia a încălcat articolul 10 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1975/2006, întrucât a propus efectuarea unor controale ineficiente cu privire la utilizarea îngrășămintelor (controale administrative), Comisia neținând astfel seama de dreptul statelor membre, recunoscut de această dispoziție, de a stabili ele însele criteriile și metodele de efectuare a controalelor și neluând în considerare argumentele pe care autoritățile lituaniene le-au invocat cu privire la eficiența și la eficacitatea metodei de control alese (metoda vizuală).

               5.

               Prin intermediul celui de al cincilea motiv, reclamanta susține că Comisia a încălcat articolul 31 alineatul (2) din Regulamentului (CE) nr. 1290/2005 și principiul proporționalității întrucât nu a dovedit că exista un risc semnificativ pentru fond, aplicând totuși în mod nejustificat o corecție financiară de 5 % în temeiul unor controale vădit inadecvate prin raportare la criteriul utilizării îngrășămintelor. Comisia ar fi trebuit ca, în temeiul articolului 31 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1290/2005, să asigure caracterul proporțional al tuturor corecțiilor financiare pe care le stabilește cu încălcările constatate și cu riscul pe care acestea îl prezintă pentru bugetul Uniunii. Corecțiile stabilite în decizia atacată depășesc ceea ce este adecvat și necesar în scopul protecției intereselor bugetare ale Uniunii.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 1975/2006 al Comisiei din 7 decembrie 2006 privind normele de aplicare a Regulamentului (CE) nr. 1698/2005 al Consiliului în ceea ce privește punerea în aplicare a procedurilor de control și a eco-condiționalității în ceea ce privește măsurile de sprijin pentru dezvoltarea rurală (JO L 368, p. 74, Ediție specială, 03/vol. 80 p. 192).

      (2)  Regulamentul (CE) nr. 1974/2006 al Comisiei din 15 decembrie 2006 de stabilire a normelor de aplicare a Regulamentului (CE) nr. 1698/2005 al Consiliului privind sprijinul pentru dezvoltarea rurală acordat din Fondul European Agricol pentru Dezvoltare Rurală (FEADR) (JO L 368, p. 15, Ediție specială, 03/vol. 80 p. 133).

      (3)  Regulamentul (CE) nr. 1290/2005 al Consiliului din 21 iunie 2005 privind finanțarea politicii agricole comune (JO L 209, p. 1, Ediție specială, 14/vol. 1 p. 193).

      (4)  Regulamentul (CE) nr. 796/2004 al Comisiei din 21 aprilie 2004 de stabilire a normelor de aplicare a eco-condiționării, a modulării și a sistemului integrat de gestionare și control, prevăzute de Regulamentul (CE) nr. 1782/2003 al Consiliului din 29 septembrie 2003 de stabilire a normelor comune pentru schemele de sprijin direct în cadrul politicii agricole comune și de stabilire a anumitor scheme de sprijin pentru agricultori (JO L 141, p. 18, Ediție specială, 03/vol. 56, p. 210).


title: Cauza T-296/12: Hotărârea Tribunalului din 12 iunie 2015 – Health Food Manufacturers’ Association și alții/Comisia [„Protecția consumatorilor — Regulamentul (UE) nr. 432/2012 — Mențiuni de sănătate înscrise pe produsele alimentare — Acțiune în anulare — Act normativ care nu presupune măsuri de executare — Afectare directă — Admisibilitate — Încălcarea articolelor 13 și 28 din Regulamentul (CE) nr. 1924/2006 — Principiul bunei administrări — Nediscriminare — Criterii de evaluare eronate — Regulamentul nr. 1924/2006 — Excepție de nelegalitate — Dreptul de a fi ascultat — Securitate juridică — Perioadă tranzitorie nerezonabilă — Listă cu mențiuni în așteptare”]

text:
               27.7.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 245/14

         Hotărârea Tribunalului din 12 iunie 2015 – Health Food Manufacturers’ Association și alții/Comisia
   (Cauza T-296/12) (1)

   ([„Protecția consumatorilor - Regulamentul (UE) nr. 432/2012 - Mențiuni de sănătate înscrise pe produsele alimentare - Acțiune în anulare - Act normativ care nu presupune măsuri de executare - Afectare directă - Admisibilitate - Încălcarea articolelor 13 și 28 din Regulamentul (CE) nr. 1924/2006 - Principiul bunei administrări - Nediscriminare - Criterii de evaluare eronate - Regulamentul nr. 1924/2006 - Excepție de nelegalitate - Dreptul de a fi ascultat - Securitate juridică - Perioadă tranzitorie nerezonabilă - Listă cu mențiuni în așteptare”])
   (2015/C 245/17)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamante: The Health Food Manufacturers’ Association (East Molesey, Regatul Unit), Quest Vitamins Ltd (Birmingham, Regatul Unit), Natures Aid Ltd (Kirkham, Regatul Unit), Natuur-& gezondheidsProducten Nederland (Ermelo, Țările de Jos) și New Care Supplements BV (Oisterwijk, Țările de Jos) (reprezentanți: B. Kelly și G. Castle, solicitors și P. Bogaert, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: L. Flynn și S. Grünheid, agenți)

      Interveniente în susținerea reclamantelor: FederSalus (Roma, Italia), Medestea biotech SpA (Torino, Italia) și Naturando Srl (Osio Sotto, Italia) (reprezentanţi: E. Valenti și D. Letizia, avocați)

      Intervenienți în susținerea pârâtei: Republica Franceză (reprezentanţi: inițial D. Colas și S. Menez, ulterior D. Colas și S. Ghiandoni, agenți), Parlamentul European (reprezentanţi: J. Rodrigues și L. Visaggio, agenți), Consiliul Uniunii Europene (reprezentanţi: I. Šulce și M. Moore, agenți) și Organizația Europeană a Consumatorilor (BEUC) (Bruxelles, Belgia) (reprezentanţi: S. Pappas, avocat)

      Obiectul

   Cerere de anulare a Regulamentului (UE) nr. 432/2012 al Comisiei din 16 mai 2012 de stabilire a unei liste de mențiuni de sănătate permise, înscrise pe produsele alimentare, altele decât cele care se referă la reducerea riscului de îmbolnăvire și la dezvoltarea și sănătatea copiilor (JO L 136, p. 1), precum și a pretinsei decizii a Comisiei de adoptare a unei liste cu mențiuni de sănătate denumite „în așteptare”

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă The Health Food Manufacturers’ Association, Quest Vitamins Ltd, Natures Aid Ltd, Natuur-& gezondheidsProducten Nederland și New Care Supplements BV la suportarea propriilor cheltuieli de judecată, precum și la plata cheltuielilor de judecată efectuate de Comisia Europeană.

               3)

               Republica Franceză, Parlamentul European, Consiliul Uniunii Europene, Organizația Europeană a Consumatorilor (BEUC), FederSalus, Medestea biotech SpA și Naturando Srl suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 250, 18.8.2012.


title: Cauza T-751/15: Acțiune introdusă la 21 decembrie 2015 – Contact Software/Comisia

text:
               22.2.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 68/39

         Acțiune introdusă la 21 decembrie 2015 – Contact Software/Comisia
   (Cauza T-751/15)
   (2016/C 068/50)
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Contact Software GmbH (Bremen, Germania) (reprezentanţi: J.-M. Schultze, S. Pautke şi C. Ehlenz, avocaţi)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei C(2015) 7006 final adoptată în cauza AT.39846 – CONTACT/Dassault & PTC la 9 octombrie 2015;

               —

               obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Prin prezenta acțiune, reclamanta solicită anularea deciziei C(2015) 7006 final adoptată în cauza AT.39846 – CONTACT/Dassault & PTC la 9 octombrie 2015, prin care s-a respins plângerea pe care o depusese la 18 noiembrie 2010 în temeiul articolului 7 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 773/2004 (1).
   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă patru motive.

               1.

               Primul motiv, întemeiat pe definirea eronată a piețelor relevante.
               Reclamanta susține că Comisia a comis erori de drept și erori vădite de apreciere în interpretarea și aplicarea 102 TFUE, întrucât nu a luat în considerare elementele și argumentele furnizate de reclamantă care conduceau la o definire mai limitată a piețelor relevante, care ar acoperi, pe de o parte, piețele propriu-zise ale programelor de calculator „Computer Aided Design” (CAD) destinate unor prestatori determinați sau cel puțin a programelor de calculator „High-End CAD” pentru constructorii de automobile și furnizorii din industria automobilelor, precum și, pe de altă parte, piața informațiilor privind interfețele programelor de calculator CAD proprii fiecărui prestator.

               2.

               Al doilea motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 102 TFUE.
               Se susține că Comisia a apreciat în mod vădit eronat poziția dominantă a întreprinderilor vizate, întemeindu-se în esență pe o definire eronată, contestată mai sus, a piețelor relevante.

               3.

               Al treilea motiv, întemeiat pe încălcarea obligației de motivare.
               Prin intermediul celui de al treilea motiv, reclamanta susține că respingerea plângerii sale nu a fost suficient motivată.

               4.

               Al patrulea motiv, întemeiat pe o eroare vădită de apreciere.
               Prin intermediul celui de al patrulea motiv, reclamanta susține că concluzia Comisiei, potrivit căreia nu ar exista motive suficiente din perspectiva interesului comunitar de a continua investigația cu privire la o eventuală încălcare a articolului 102 TFUE, ar fi viciată de o eroare vădită.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 773/2004 al Comisiei din 7 aprilie 2004 privind desfășurarea procedurilor puse în aplicare de Comisie în temeiul articolelor 81 și 82 din Tratatul CE (JO L 123, p. 18, Ediție specială, 08/vol. 1, p. 242).


title: Cauza T-225/14: Acțiune introdusă la 11 aprilie 2014 – iNET24 Holding/OAPI (IDIRECT24)

text:
               16.6.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 184/36

         Acțiune introdusă la 11 aprilie 2014 – iNET24 Holding/OAPI (IDIRECT24)
   (Cauza T-225/14)
   2014/C 184/58
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: iNET24 Holding AG (Feusisberg, Elveția) (reprezentanți: S. Kirschstein-Freund, B. Breitinger și V. Dalichau, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea Deciziei Camerei a cincea de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 4 februarie 2014 pronunțat în cauza R 1867/2013-5 și

               —

               obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

      Marca comunitară vizată: marca verbală „IDIRECT24” în măsura în care face obiectul unei cereri de înregistrare internaționale desemnând Uniunea Europeană, pentru produse și servicii din clasele 9, 36, 38 și 42 – cererea de înregistrare internațională nr. 1 145 181.

      Decizia examinatorului: respinge cererea de înregistrare.

      Decizia camerei de recurs: respinge calea de atac.

      Motivele invocate:

               —

               încălcarea articolului 75 din Regulamentul nr. 207/2009;

               —

               încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul nr. 207/2009;

               —

               încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul nr. 207/2009.


title: Cauza C-361/13: Acțiune introdusă la 26 iunie 2013 — Comisia Europeană/Republica Slovacia

text:
               7.9.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 260/28

         Acțiune introdusă la 26 iunie 2013 — Comisia Europeană/Republica Slovacia
   (Cauza C-361/13)
   2013/C 260/51
   Limba de procedură: slovaca

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: F. Schatz și A. Tokár, agenți)

      Pârâtă: Republica Slovacia

      Concluziile reclamantei

               —

               constatarea faptului că, prin aceea că a refuzat să acorde prima de Crăciun prevăzută de Legea nr. 592/2006 beneficiarilor cu reședința în alt stat membru decât Republica Slovacia, aceasta din urmă nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolelor 45 și 48 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene și al articolului 7 din Regulamentul (CE) nr. 883/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 29 aprilie 2004 privind coordonarea sistemelor de securitate socială (1);

               —

               obligarea Republicii Slovacia la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Prima de Crăciun prevăzută de Legea nr. 592/2006 este o prestație pentru limită de vârstă în sensul articolului 3 alineatul (1) litera (d) din Regulamentul nr. 883/2004 care trebuie plătită și beneficiarilor care au reședința în afara statului membru în cauză (în speță, Republica Slovacia). În consecință, o dispoziție de drept național nu poate limita dreptul la prima de Crăciun al beneficiarilor care au reședința în afara Republicii Slovacia. Prin urmare, dispoziția de drept intern a Republicii Slovacia care prevede o astfel de restricție încalcă articolele 45 și 48 TFUE, precum și articolul 7 din Regulamentul nr. 883/2004. articolului 7 din Regulamentul (CE) nr. 883/2004

      (1)  JO L 166, p. 1, Ediție specială, 05/vol. 7, p. 82.


title: Cauza C-417/15: Cerere de decizie preliminară introdusă de Landesgericht für Zivilrechtssachen Wien (Austria) la 29 iulie 2015 – Wolfgang Schmidt/Christiane Schmidt

text:
               3.11.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 363/20

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Landesgericht für Zivilrechtssachen Wien (Austria) la 29 iulie 2015 – Wolfgang Schmidt/Christiane Schmidt
   (Cauza C-417/15)
   (2015/C 363/25)
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Landesgericht für Zivilrechtssachen Wien

      Părțile din procedura principală

      Reclamant: Wolfgang Schmidt

      Pârâtă: Christiane Schmidt

      Întrebarea preliminară

   Un litigiu privind anularea unui contract de donație din cauza incapacității juridice a donatorului și intabularea radierii dreptului de proprietate pentru donatar intră sub incidența articolului 24 punctul 1 din Regulamentul (UE) nr. 1215/2012 al Parlamentului European și al Consiliului din 12 decembrie 2012 (1), care prevede o competență exclusivă în materie de drepturi reale imobiliare?

      (1)  Regulamentul (UE) nr. 1215/2012 al Parlamentului European și al Consiliului din 12 decembrie 2012 privind competența judiciară, recunoașterea și executarea hotărârilor în materie civilă și comercială (JO L 351, p. 1).


title: Cauza C-459/11: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Bundesgerichtshof (Germania) la 5 septembrie 2011 — Fujitsu Technology Solutions GmbH/Verwertungsgesellschaft Wort (VG Wort)

text:
               10.12.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 362/12

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Bundesgerichtshof (Germania) la 5 septembrie 2011 — Fujitsu Technology Solutions GmbH/Verwertungsgesellschaft Wort (VG Wort)
   (Cauza C-459/11)
   2011/C 362/17
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Bundesgerichtshof

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Fujitsu Technology Solutions GmbH

      Pârâtă: Verwertungsgesellschaft Wort (VG Wort)

      Întrebările preliminare

   Curții de Justiție a Uniunii Europene îi sunt adresate următoarele întrebări cu privire la interpretarea Directivei 2001/29/CE (1) a Parlamentului European și a Consiliului din 22 mai 2001 privind armonizarea anumitor aspecte ale dreptului de autor și drepturilor conexe în societatea informațională:

               1.

               La interpretarea dreptului național, directiva trebuie luată în considerare și pentru evenimente care au avut loc ulterior intrării sale în vigoare, la 22 iunie 2001, dar înainte de data aplicării sale la 22 decembrie 2002?

               2.

               Reproducerea cu ajutorul calculatoarelor reprezintă o modalitate de reproducere realizată prin folosirea oricărui tip de tehnici fotografice sau prin alt proces cu efecte similare, în sensul articolului 5 alineatul (2) litera (a) din directivă?

               3.

               În cazul unui răspuns afirmativ la a doua întrebare: cerințele directivei cu privire la compensații echitabile pentru excepțiile sau limitările la dreptul de reproducere, potrivit articolului 5 alineatele (2) și (3) din directivă și ținând seama de dreptul fundamental la egalitatea de tratament consacrat la articolul 20 din Carta Drepturilor Fundamentale a UE, pot fi considerate îndeplinite și în cazul în care respectiva compensație echitabilă nu este datorată de producătorii, importatorii și distribuitorii de calculatoare, ci de producătorii, importatorii și distribuitorii unui alt echipament sau ai mai multor echipamente dintr-un lanț de dispozitive destinat reproducerii?

               4.

               Posibilitatea aplicării unor măsuri tehnice potrivit articolului 6 din directivă face inaplicabilă condiția unei compensații echitabile în sensul articolului 5 alineatul (2) litera (b) din directivă?

               5.

               Condiția [articolul 5 alineatul (2) literele (a) și (b) din directivă] și posibilitatea [a se vedea considerentul (36) al directivei] unei compensații echitabile nu se aplică în cazul în care titularii drepturilor de autor au consimțit explicit sau implicit la reproducerea lucrărilor lor?

      (1)  JO L 167, p. 10, Ediție specială 17/vol. 1, p. 230, rectificare în JO 2008, L 314, p. 16.


title: Cauza T-96/15: Acțiune introdusă la 26 februarie 2015 – Mozzetti/OAPI – di Lelio (Alfredo alla Scrofa)

text:
               20.4.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 127/37

         Acțiune introdusă la 26 februarie 2015 – Mozzetti/OAPI – di Lelio (Alfredo alla Scrofa)
   (Cauza T-96/15)
   (2015/C 127/50)
   Limba în care a fost formulată acțiunea: italiana

      Părțile

      Reclamant: Mario Mozzetti (Roma, Italia) (reprezentant: E. Montelione, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Ines di Lelio (Roma, Italia)

      Datele privind procedura în fața OAPI

      Titularul mărcii în litigiu: reclamantul

      Marca în litigiu: marca figurativă care cuprinde elementul verbal „Alfredo alla Scrofa” – Marca comunitară nr. 6 779 151

      Procedura care s-a aflat pe rolul OAPI: procedură de declarare a nulității

      Decizia atacată: Decizia Camerei întâi de recurs a OAPI din 2 decembrie 2014 în cauza R 655/2014-1

      Concluziile

   Reclamantul solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei atacate;

               —

               obligarea celeilalte părți la plata tuturor cheltuielilor de judecată aferente procedurii de pe rolul Tribunalului de Primă Instanță al Comunităților Europene.

      Motivele invocate

               —

               încălcarea articolului 50 alineatul (1), și implicit, a articolului 20 alineatul (2) din Regulamentul nr. 2868/95;

               —

               încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009.


title: Cauza T-211/07: Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 1 iulie 2008 — AWWW/Fundația Europeană pentru Îmbunătățirea Condițiilor de Viață și de Muncă ( Contracte de achiziții publice de servicii — Procedură comunitară de cerere de ofertă — Respingerea unei oferte — Criterii de selecție — Criterii de atribuire — Obligația de motivare )

text:
               15.8.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 209/51

         Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 1 iulie 2008 — AWWW/Fundația Europeană pentru Îmbunătățirea Condițiilor de Viață și de Muncă
   (Cauza T-211/07) (1)

   („Contracte de achiziții publice de servicii - Procedură comunitară de cerere de ofertă - Respingerea unei oferte - Criterii de selecție - Criterii de atribuire - Obligația de motivare’)
   (2008/C 209/90)
   Limba de procedură: engleza
   Părțile

      Reclamantă: AWWW GmbH ArbeitsWelt-Working World (Göttingen, Germania) (reprezentanți: B. Schreier, V. Wellens, avocats, și G. Dennis, solicitor)

      Pârât: Fundația Europeană pentru Îmbunătățirea Condițiilor de Viață și de Muncă (FEACVT) (reprezentant: C. Callanan, solicitor)
   Obiectul
   Cerere de anulare a Deciziei FEACVT din 17 aprilie 2007 de respingere a ofertei prezentate de reclamantă în cadrul unei proceduri comunitare de cerere de oferte privind furnizarea de servicii de informații și de analiză referitoare la calitatea muncii și a încadrării în muncă, la relațiile industriale și la restructurarea la nivel european
   Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă AWWW GmbH ArbeitsWelt-Working World la plata cheltuielilor de judecată, inclusiv acelea efectuate în cadrul procedurii măsurilor provizorii.

      (1)  JO C 183, 4.8.2007.


               6.12.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 313/1

         (2008/C 313/01)
   Ultima publicație a Curții de Justiție în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

         JO C 301, 22.11.2008

   Publicații anterioare

      JO C 285, 8.11.2008

      JO C 272, 25.10.2008

      JO C 260, 11.10.2008

      JO C 247, 27.9.2008

      JO C 236, 13.9.2008

      JO C 223, 30.8.2008

   Aceste texte sunt disponibile pe:

               EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Cauza C-66/08: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Oberlandesgericht Stuttgart (Germania) la 18 februarie 2008 — Procedură de extrădare împotriva lui Szymon Kozlowski

text:
               26.4.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 107/18

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Oberlandesgericht Stuttgart (Germania) la 18 februarie 2008 — Procedură de extrădare împotriva lui Szymon Kozlowski
   (Cauza C-66/08)
   (2008/C 107/28)
   Limba de procedură: germana
   Instanța de trimitere
   Oberlandesgericht Stuttgart
   Partea din acțiunea principală
   Szymon Kozlowski
   Întrebările preliminare

               1)

               Ipoteza în care o persoană are „reședința” sau „rămâne” într-un stat membru, în sensul articolului 4 punctul 6 din Decizia-cadru 2002/584/JAI a Consiliului din 13 iunie 2002 privind mandatul european de arestare și procedurile de predare între statele membre (1), este contrară împrejurării în care persoana respectivă:

                           a)

                           nu rămâne în mod neîntrerupt în statul membru respectiv,

                           b)

                           nu se stabilește în acel stat membru în conformitate cu dreptul de ședere,

                           c)

                           comite în acel stat membru infracțiuni în mod obișnuit și/sau

                           d)

                           se află în detenție în acel stat membru?

               2)

               O transpunere a articolului 4 punctul 6 din Decizia-cadru 2002/584 într-o modalitate în care este interzisă întotdeauna extrădarea unui resortisant al statului membru respectiv împotriva voinței acestuia, în scopul executării unei pedepse, în timp ce, dimpotrivă, extrădarea resortisanților altor state membre împotriva voinței lor poate fi autorizată în funcție de puterea de apreciere a autorităților, este conformă cu dreptul Uniunii Europene, în special cu principiul nediscriminării și al cetățeniei Uniunii, potrivit articolului 6 alineatul (1) din Tratatul privind Uniunea Europeană (TUE) coroborat cu articolele 12, 17 și următoarele din Tratatul de instituire a Comunității Europene (TCE) și, în cazul unui răspuns afirmativ, principiile menționate trebuie să fie luate în considerare în orice situație în cadrul exercitării puterii de apreciere?

      (1)  JO L 190, p. 1, Ediție specială, 19/vol. 6, p. 3.


title: Cauza C-82/10: Acțiune introdusă la 11 februarie 2010 — Comisia Europeană/Irlanda

text:
               1.5.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 113/23

         Acțiune introdusă la 11 februarie 2010 — Comisia Europeană/Irlanda
   (Cauza C-82/10)
   2010/C 113/36
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentant: N. Yerrell, agent)

      Pârâtă: Irlanda

      Concluziile reclamantei

               —

               Constatarea faptului că, prin neaplicarea în întregime a legislației Uniunii Europene din materia asigurărilor în privința  societăților de asigurare în mod nediscriminatoriu, Republica Irlanda nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul, în special, al articolelor 6, 8, 9, 13, 15, 16 și 17 din Directiva 73/239/CEE a Consiliului din 24 iulie 1973 de coordonare a actelor cu putere de lege și actelor administrative privind inițierea și exercitarea activității de asigurare generală directă, astfel cum a fost modificată ulterior, și al articolelor 22 și 23 din Directiva 92/49/CEE a Consiliului de coordonare a actelor cu putere de lege și actelor administrative privind asigurarea generală directă și de modificare a Directivelor 73/239/CEE și 88/357/CEE și

               —

               obligarea Irlandei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În opinia Comisiei, i) Voluntary Health Insurance Board (denumit în continuare „VHI”) nu a putut continua să beneficieze de o exceptare potrivit articolului 4 din Directiva 73/239/CEE începând cu prima modificare a competenței sale în temeiul intrării în vigoare a Voluntary Health Insurance (Amendment) Act 1996 și ii) de la această dată este supus în totalitate cerințelor legislației Uniunii Europene din materia asigurărilor, inclusiv celor referitoare la autorizarea, la supravegherea financiară, la stabilirea dispozițiilor tehnice și la limita solvenței, care include un fond de garanție.
   În prezent, VHI își continuă toate operațiunile fără să fi obținut autorizare de la Irish Financial Regulator și fără să se fi conformat, printre altele, cerințelor necesare din materia solvenței.


title: Cauza T-910/16: Acțiune introdusă la 23 decembrie 2016 – Hesse/EUIPO – Wedl & Hofmann (TESTA ROSSA)

text:
               20.2.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 53/44

         Acțiune introdusă la 23 decembrie 2016 – Hesse/EUIPO – Wedl & Hofmann (TESTA ROSSA)
   (Cauza T-910/16)
   (2017/C 053/53)
   Limba în care a fost formulată acțiunea: germana

      Părțile

      Reclamant: Kurt Hesse (Nürnberg, Germania) (reprezentant: M. Krogmann, avocat)

      Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Wedl & Hofmann GmbH (Mils/Hall in Tirol, Austria)

      Datele privind procedura în fața EUIPO

      Titularul mărcii în litigiu: cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

      Marca în litigiu: marca Uniunii Europene figurativă care cuprinde elementul verbal „TESTA ROSSA” – marca Uniunii Europene nr. 7 070 519

      Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de decădere

      Decizia atacată: Decizia Camerei întâi de recurs a EUIPO din 5 octombrie 2016 în cauza R 68/2016-1.

      Concluziile

   Reclamantul solicită:

               —

               anularea deciziei atacate și constatarea decăderii mărcii Uniunii Europene 0707519 și pentru următoarele produse:
               Clasa 21 – Recipiente de menaj și bucătărie; sticlărie, porţelan, în special veselă; pahare pentru băut;
               Clasa 25 – Articole de îmbrăcăminte, și anume șorțuri, cămăși, tricouri polo și tricouri; articole pentru acoperirea capului;

               —

               obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivul invocat

               —

               încălcarea articolului 51 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul nr. 207/2009.


title: Cauza T-226/10: Acțiune introdusă la 14 mai 2010 — Prezes Urzędu Komunikacji Elektronicznej/Comisia

text:
               31.7.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 209/41

         Acțiune introdusă la 14 mai 2010 — Prezes Urzędu Komunikacji Elektronicznej/Comisia
   (Cauza T-226/10)
   ()
   2010/C 209/64
   Limba de procedură: polona

      Părțile

      Reclamant: Prezes Urzędu Komunikacji Elektronicznej (Varșovia, Polonia) (reprezentanți: H. Gruszecka și D. Pawłowska, consilieri juridici)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile reclamantului

               —

               Anularea Deciziei Comisiei Europene din 3 martie 2010 în cazul PL/2009/1019 privind piața națională cu ridicata a schimbului de trafic de date IP (tranzit IP) și în cazul PL/2009/1020 privind piața cu ridicata a schimbului de trafic de date IP (peering IP) cu rețeaua aparținând Telekomunikacja Polska S.A.;

               —

               obligarea Comisiei Europene la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Reclamantul solicită anularea Deciziei C(2010) 1234 a Comisiei Europene din 3 martie 2010, adoptată în temeiul articolului 7 alineatul (4) din Directiva 2002/21/CE a Parlamentului European și a Consiliului (Directivă-cadru) (1), în care Comisia a solicitat Prezes Urzędu Komunikacji Elektronicznej (Președintele Autorității în domeniul Comunicațiilor Electronice) retragerea proiectelor de măsuri privind piața națională cu ridicata a schimbului de trafic de date IP (tranzit IP) și piața cu ridicata a peering IP cu rețeaua aparținând Telekomunikacja Polska S.A., care au fost notificate Comisiei la 27 noiembrie 2009 și înregistrate cu numerele PL/2009/1019 și PL/2009/1020.
   În susținerea acțiunii sale, reclamantul formulează trei motive.
   În cadrul primului motiv al acțiunii, reclamantul susține că, prin adoptarea deciziei atacate, Comisia a încălcat norme fundamentale de procedură, între care principiul bunei administrări, principiul cooperării eficiente și mecanismul de consultare prevăzut la articolul 7 din Directiva-cadru, pentru motivul că aprecierea în discuție cuprinsă în decizia atacată s-a întemeiat pe o traducere incorectă a proiectelor de măsuri prezentate de reclamant în cadrul procedurii de notificare, ceea ce a determinat Comisia să facă constatări greșite privind situația de fapt, care cuprinde obiectul deciziei adoptate. În plus, Comisia a încălcat norme fundamentale de procedură prin faptul că nu a motivat suficient decizia atacată, întrucât lipsește o analiză detaliată și obiectivă a motivelor pe baza cărora a decis că proiectele de măsuri notificate trebuie retrase.
   În cadrul celui de al doilea motiv al acțiunii, reclamantul susține că, în speță, Comisia săvârșit o eroare vădită de apreciere prin constatarea faptului că serviciile de peering IP și de tranzit IP sunt substituibile reciproc. Serviciile de peering IP și de tranzit IP nu sunt substituibile reciproc, deoarece diferă în privința volumului de trafic de date IP schimbat între întreprinderile de telecomunicații, în privința metodelor de calcul al remunerațiilor pentru serviciile prestate, în privința definiției furnizorului de servicii (ISP) și în privința calității serviciului.
   În al treilea rând, reclamantul impută Comisiei că a încălcat de asemenea articolul 4 alineatul (3) TUE și articolul 102 TFUE, coroborate cu articolul 7 alineatul (4), cu articolul 8 alineatul (2) literele (b) și (c), cu articolul 14 alineatul (2), cu articolul 15 alineatul (3) și cu articolul 16 alineatul (4) din Directiva-cadru, în măsura în care a considerat că piețele cu ridicata ale schimbului de trafic de date IP din Polonia (tranzit IP și peering IP) nu sunt două piețe separate, nu pot face obiectul unei reglementări ex ante și că Telekomunikacja Polska S.A. nu dispune de o putere semnificativă pe aceste două piețe. Reclamantul susține că, în conformitate cu cerințele cuprinse în recomandare (2) și în orientări (3), a efectuat o analiză a pieței din punctul de vedere al temeiniciei unei reglementări ex ante și a verificat în mod incontestabil cele trei criterii relevante. Această examinare a confirmat pe deplin că piețele de peering IP și de tranzit IP pot face obiectul unei reglementări ex ante întrucât se caracterizează prin existența unor obstacole importante și permanente, structura acestora nu tinde către o concurență efectivă în cursul perioadei de timp relevante, iar aplicarea dreptului concurenței nu este în sine suficientă pentru a remedia deficiențele avute în vedere ale pieței.

      (1)  Directiva 2002/21/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 7 martie 2002 privind un cadru de reglementare comun pentru rețelele și serviciile de comunicații electronice (Directivă-cadru) (JO L 108, p. 33, Ediție specială, 13/vol. 35, p. 195).

      (2)  Recomandarea Comisiei din 17 decembrie 2007 privind piețele relevante de produse și de servicii din sectorul comunicațiilor electronice care pot face obiectul unei reglementări ex ante, în conformitate cu Directiva 2002/21/CE a Parlamentului European și a Consiliului privind un cadru de reglementare comun pentru rețelele și serviciile de comunicații electronice [notificată cu numărul C(2007) 5406] (JO L 344, p. 65).

      (3)  Orientările Comisiei privind analizele de piață și evaluarea puterii semnificative pe piață, conform cadrului de reglementare comunitar pentru rețele și servicii de comunicații electronice (JO C 165, p. 6).


title: Cauza T-55/12: Acțiune introdusă la 8 februarie 2012 — Chen/OAPI — AM Denmark (Dispozitive de curățare)

text:
               5.5.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 133/27

         Acțiune introdusă la 8 februarie 2012 — Chen/OAPI — AM Denmark (Dispozitive de curățare)
   (Cauza T-55/12)
   2012/C 133/53
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Su-Shan Chen (Sanchong, Taiwan) (reprezentant: C. Onken, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: AM Denmark A/S (Kokkedal, Danemarca)

      Concluziile

               —

               Anularea Deciziei Camerei a treia de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 26 octombrie 2011 în cauza R 2179/2010-3 și

               —

               obligarea OAPI și a celeilalte părți în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

      Desenul sau modelul comunitar înregistrat care a făcut obiectul unei cereri de declarare a nulității: un desen pentru produsul „dispozitive de curățat” — înregistrat ca desen sau model comunitar nr. 1027718-0001.

      Titularul desenuuil sau modelului comunitar: reclamanta.

      Partea care solicită declararea nulității desenului sau modelului comunitar: cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs.

      Motivarea cererii de declarare a nulității: cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a solicitat declararea nulității desenului sau modelului comunitar înregistrat în temeiul articolelor 4-9 și a articolului 25 alineatul (1) litera (e) din Regulamentul nr. 6/2002 al Consiliului; marca tridimensională comunitară nr. 5185079 pentru produse din clasele 3 și 21.

      Decizia diviziei de anulare: declară nulitatea desenului sau modelului comunitar înregistrat atacat.

      Decizia camerei de recurs: respinge calea de atac.

      Motivele invocate: încălcarea articolului 25 alineatul (1) litera (e) din Regulamentul nr. 6/2002 al Consiliului, întrucât camera de recurs a reținut în mod greșit că marca comunitară anterioară a fost utilizată în cadrul desenului sau modelului comunitar atacat. În plus, camera de recurs nu trebuia să considere că marca anterioară avea cel puțin gradul de distinctivitate minim necesar pentru a fi înregistrată. Încălcarea articolului 9 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009 al Consiliului, întrucât camera de recurs nu a aplicat în mod corect acest articol. Astfel, spre deosebire de poziția adoptată de OAPI, articolul 9 alineatul (1) litera (b) din RMC nu conferă celeilalte părți în procedura desfășurată în fața OAPI dreptul de a interzice utilizarea desenului sau modelului comunitar atacat în cazul în care nu există un risc de confuzie. În special, desenul sau modelul comunitar al reclamantei și marca celeilalte părți nu prezintă un grad de similitudine care să determine un risc de confuzie.


title: Cauza C-272/07: Acțiune introdusă la 7 iunie 2007 — Comisia Comunităților Europene/Marele Ducat al Luxemburgului

text:
               8.9.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 211/14

         Acțiune introdusă la 7 iunie 2007 — Comisia Comunităților Europene/Marele Ducat al Luxemburgului
   (Cauza C-272/07)
   (2007/C 211/25)
   Limba de procedură: franceza
   Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: B. Stromsky și D. Kukovec, agenți)

      Pârât: Marele Ducat al Luxemburgului
   Concluziile reclamantei

               1.

               constatarea faptului că, întrucât nu a adoptat actele cu putere de lege și actele administrative necesare pentru a se conforma Directivei 2004/18/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 31 martie 2004 privind coordonarea procedurilor de atribuire a contractelor de achiziții publice de lucrări, de bunuri și de servicii (1), Marele Ducat al Luxemburgului nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 80 din această directivă;
               În subsidiar:

                           constatarea faptului că, întrucât nu a comunicat Comisiei actele cu putere de lege și actele administrative necesare pentru a se conforma Directivei 2004/18/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 31 martie 2004 privind coordonarea procedurilor de atribuire a contractelor de achiziții publice de lucrări, de bunuri și de servicii, Marele Ducat al Luxemburgului nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 80 din această directivă;

               2.

               obligarea Marelui Ducat al Luxemburgului la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   Termenul pentru transpunerea Directivei 2004/18/CE a expirat la 31 ianuarie 2006.

      (1)  JO L 134, p. 114.


title: Cauza T-709/16: Ordonanța Tribunalului din 21 martie 2017 – La Patrouille/EUIPO – Alpha Industries (Représentation d'une figure avec des angles)

text:
               6.6.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 178/34

         Ordonanța Tribunalului din 21 martie 2017 – La Patrouille/EUIPO – Alpha Industries (Représentation d'une figure avec des angles)
   (Cauza T-709/16) (1)

   (2017/C 178/52)
   Limba de procedură: franceza
   Președintele Camerei a noua a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 462, 12.12.2016.


title: Cauza T-782/14 P: Hotărârea Tribunalului din 27 ianuarie 2016 – DF/Comisia [„Recurs — Funcție publică — Funcționari — Remunerație — Detașare în interesul serviciului — Indemnizație de expatriere — Condiție prevăzută la articolul 4 alineatul (1) litera (b) din anexa VII la statut — Restituire a plății nedatorate”]

text:
               7.3.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 90/15

         Hotărârea Tribunalului din 27 ianuarie 2016 – DF/Comisia
   (Cauza T-782/14 P) (1)

   ([„Recurs - Funcție publică - Funcționari - Remunerație - Detașare în interesul serviciului - Indemnizație de expatriere - Condiție prevăzută la articolul 4 alineatul (1) litera (b) din anexa VII la statut - Restituire a plății nedatorate”])
   (2016/C 090/21)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Recurent: DF (Bruxelles, Belgia) (reprezentant: A. von Zwehl, avocat)

      Cealaltă parte din procedură: Comisia Europeană (reprezentanți: J. Currall și T. Bohr, agenți)

      Obiectul

   Recurs formulat împotriva Hotărârii Tribunalului Funcției Publice a Uniunii Europene (Camera a treia) din 1 octombrie 2014, DF/Comisia (F-91/13, RecFP, EU:F:2014:228), prin care se solicită anularea în parte a acestei hotărâri.

      Dispozitivul

               1)

               Respinge recursul.

               2)

               Domnul DF suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de Comisia Europeană în cadrul prezentei proceduri.

      (1)  JO C 89, 16.3.2015.