title: Cauza T-664/13: Hotărârea Tribunalului din 21 octombrie 2015 – Petco Animal Supplies Stores/OAPI – Gutiérrez Ariza (PETCO) [„Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale PETCO — Marcă comunitară figurativă anterioară PETCO — Motiv relativ de refuz — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 — Suspendarea procedurii administrative — Norma 20 alineatul (7) litera (c) și norma 50 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 2868/95 — Motiv care nu susține concluziile — Interdicția de a se pronunța ultra petita — Inadmisibilitate”]

text:
               7.12.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 406/29

         Hotărârea Tribunalului din 21 octombrie 2015 – Petco Animal Supplies Stores/OAPI – Gutiérrez Ariza (PETCO)
   (Cauza T-664/13) (1)

   ([„Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale PETCO - Marcă comunitară figurativă anterioară PETCO - Motiv relativ de refuz - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 - Suspendarea procedurii administrative - Norma 20 alineatul (7) litera (c) și norma 50 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 2868/95 - Motiv care nu susține concluziile - Interdicția de a se pronunța ultra petita - Inadmisibilitate”])
   (2015/C 406/29)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Petco Animal Supplies Stores, Inc. (San Diego, California, Statele Unite) (reprezentant: C. Aikens, barrister)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentanți: V. Melgar și O. Mondéjar Ortuño, agenți)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: Domingo Gutiérrez Ariza (Malaga, Spania)

      Obiectul

   Acțiune introdusă împotriva Deciziei Camerei a patra de recurs a OAPI din 7 octombrie 2013 (cauza R 347/2013-4), privind o procedură de opoziție între domnul Domingo Gutiérrez Ariza și Petco Animal Supplies Stores, Inc.

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă Petco Animal Supplies Stores, Inc. la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 112, 14.4.2014.


title: Cauza C-177/15: Cerere de decizie preliminară introdusă de Bundesgerichtshof (Germania) la 21 aprilie 2015 – Nelsons GmbH/Ayonnax Nutripharm GmbH, Bachblütentreff Ltd

text:
               29.6.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 213/18

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Bundesgerichtshof (Germania) la 21 aprilie 2015 – Nelsons GmbH/Ayonnax Nutripharm GmbH, Bachblütentreff Ltd
   (Cauza C-177/15)
   (2015/C 213/28)
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Bundesgerichtshof

      Părțile din procedura principală

      Recurentă: Nelsons GmbH

      Intimate: Ayonnax Nutripharm GmbH, Bachblütentreff Ltd

      Întrebările preliminare

               1.

               Lichidele care conțin 27 % alcool în volum și sunt descrise ca băuturi spirtoase, îmbuteliate în sticluțe cu pipetă cu un volum de 10 ml sau de 20 ml și comercializate de farmacii ca sprayuri, constituie băuturi care conțin mai mult de 1,2 % alcool în volum în sensul articolului 4 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 1924/2006 (1), în cazul în care, potrivit instrucțiunilor de dozare indicate pe ambalajele acestora,

                           a)

                           se pun patru picături de lichid într-un pahar cu apă și se beau repartizate pe parcursul zilei sau, la nevoie, se iau patru picături nediluate,

                           b)

                           se pulverizează pe limbă două jeturi de lichid comercializat ca spray?

               2.

               În cazul unui răspuns negativ la întrebările 1 a) și b):
               În cazul trimiterilor la beneficiile generale, nespecifice, în sensul articolului 10 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 1924/2006, trebuie să existe de asemenea dovezi, astfel cum se prevede la articolul 5 alineatul (1) litera (a) și la articolul 6 alineatul (1) din acest regulament?

               3.

               Dispozițiile articolului 28 alineatul (2) prima teză din Regulamentul (CE) nr. 1924/2006 se aplică în cazul în care, sub denumirea sa comercială, produsul vizat nu a fost comercializat înainte de 1 ianuarie 2005 ca produs alimentar, ci ca medicament?

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 1924/2006 al Parlamentului European și al Consiliului din 20 decembrie 2006 privind mențiunile nutriționale și de sănătate înscrise pe produsele alimentare JO L 404, p. 9, Ediție specială, 15/vol. 18, p. 244), astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (EU) nr. 1047/2012 al Comisiei din 8 noiembrie 2012 (JO L 310, p. 36).


title: Cauza F-21/11: Ordonanța Tribunalului Funcției Publice (Camera a doua) din 7 iulie 2011 — Pirri/Comisia (Funcție publică — Persoană care revendică calitatea de funcționar sau de agent al Uniunii Europene — Acțiune — Inadmisibilitate vădită — Nerespectarea procedurii precontencioase)

text:
               12.5.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 138/31

         Ordonanța Tribunalului Funcției Publice (Camera a doua) din 7 iulie 2011 — Pirri/Comisia
   (Cauza F-21/11)
   (Funcție publică - Persoană care revendică calitatea de funcționar sau de agent al Uniunii Europene - Acțiune - Inadmisibilitate vădită - Nerespectarea procedurii precontencioase)
   2012/C 138/71
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Reclamant: Antonio Gerardo Pirri (Travedona Monate, Italia) (reprezentant: S. Costantino, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Obiectul

   Cererea reclamantului prin care se urmărește recunoașterea statutului de agent al Uniunii Europene

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea ca vădit inadmisibilă.

               2.

               Domnul Pirri suportă propriile cheltuieli de judecată.


title: Cauza C-152/14: Ordonanța Curții (Camera a opta) din 4 septembrie 2014 (cerere de decizie preliminară formulată de Consiglio di Stato – Italia) – Autorità per l'energia elettrica e il gas/Antonella Bertazzi și alții (Trimitere preliminară — Articolul 99 din Regulamentul de procedură al Curții — Politică socială — Directiva 1999/70/CE — Acordul-cadru cu privire la munca pe durată determinată, încheiat între CES, UNICE și CEEP — Clauza 4 — Contracte de muncă pe durată determinată în sectorul public — Procedură de definitivare — Recrutarea unor lucrători angajați pe durată determinată în calitate de funcționari statutari fără concurs public — Determinarea vechimii în muncă — Absență totală a luării în considerare a perioadelor de serviciu realizate în temeiul unor contracte de muncă pe durată determinată — Principiul nediscriminării)

text:
               17.11.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 409/26

         Ordonanța Curții (Camera a opta) din 4 septembrie 2014 (cerere de decizie preliminară formulată de Consiglio di Stato – Italia) – Autorità per l'energia elettrica e il gas/Antonella Bertazzi și alții
   (Cauza C-152/14) (1)

   ((Trimitere preliminară - Articolul 99 din Regulamentul de procedură al Curții - Politică socială - Directiva 1999/70/CE - Acordul-cadru cu privire la munca pe durată determinată, încheiat între CES, UNICE și CEEP - Clauza 4 - Contracte de muncă pe durată determinată în sectorul public - Procedură de definitivare - Recrutarea unor lucrători angajați pe durată determinată în calitate de funcționari statutari fără concurs public - Determinarea vechimii în muncă - Absență totală a luării în considerare a perioadelor de serviciu realizate în temeiul unor contracte de muncă pe durată determinată - Principiul nediscriminării))
   2014/C 409/38
   Limba de procedură: italiana

      Instanța de trimitere

   Consiglio di Stato

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Autorità per l'energia elettrica e il gas

      Pârâți: Antonella Bertazzi, Annalise Colombo, Maria Valeria Contin, Angela Filippina Marasco, Guido Guissani, Lucia Lizzi, Fortuna Peranio

      Dispozitivul

               1)

               Clauza 4 din Acordul-cadru cu privire la munca pe durată determinată, încheiat la 18 martie 1999, care figurează în anexa la Directiva 1999/70/CE a Consiliului din 28 iunie 1999 privind acordul-cadru cu privire la munca pe durată determinată, încheiat între CES, UNICE și CEEP, trebuie interpretată în sensul că se opune unei reglementări naționale, precum cea în discuție în litigiul principal, care exclude în totalitate luarea în considerare a perioadelor de serviciu realizate de un lucrător pe durată determinată al unei autorități publice în vederea determinării vechimii în muncă a acestuia din urmă cu ocazia recrutării sale pe durată nedeterminată de către aceeași autoritate în calitate de funcționar de carieră în cadrul unei proceduri specifice de definitivare a raportului său de muncă, în cazul în care funcțiile exercitate în temeiul unor contracte de muncă pe durată determinată corespund celor exercitate de un funcționar de carieră din categoria relevantă al acestei autorități, cu excepția cazului în care această excludere este justificată de „motive obiective” în sensul punctelor 1 și/sau 4 ale acestei clauze, aspect a cărui verificare este de competența instanței de trimitere. Simplul fapt că lucrătorul pe durată determinată a realizat perioadele de serviciu menționate în temeiul unui contact sau al unui raport de muncă pe durată determinată nu constituie un astfel de motiv obiectiv.

               2)

               Obiectivul care constă în a evita producerea unor discriminări pozitive împotriva funcționarilor de carieră angajați în urma reușitei la un concurs public nu poate constitui un „motiv obiectiv” în sensul clauzei 4 punctele 1 și/sau 4 din acordul-cadru în cazul în care, precum în cauza principală, reglementarea națională în discuție exclude în totalitate și în toate împrejurările luarea în considerare a tuturor perioadelor de serviciu efectuate de lucrători în cadrul unor contracte de muncă pe durată determinată în scopul stabilirii vechimii acestora la momentul recrutării lor pe durată nedeterminată și, prin urmare, a nivelului lor de remunerare.

      (1)  JO C 194, 24.6.2014.


title: Cauza T-281/14: Acțiune introdusă la 30 aprilie 2014 – Fels-Werke/Comisia

text:
               14.7.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 223/32

         Acțiune introdusă la 30 aprilie 2014 – Fels-Werke/Comisia
   (Cauza T-281/14)
   2014/C 223/37
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Fels-Werke GmbH (Goslar, Germania) (reprezentanţi: C. Arhold, N. Wimmer, F. Wesche, L. Petersen şi T. Woltering, avocaţi)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei Comisiei Europene din 18 decembrie 2013 de iniţiere a procedurii oficiale de investigare în ceea ce priveşte Autorul de stat SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN) – Sprijin pentru energia electrică produsă din surse regenerabile și reducerea suprataxei pe energia din surse regenerabile pentru utilizatorii mari consumatori de energie,

               —

               obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă patru motive.

               1.

               Primul motiv întemeiat pe încălcarea articolului 107 alineatul (1) şi a articolului 108 TFEU din cauza clasificării eronate a regimului special de compensare.

                           —

                           Reclamanta susţine că decizia de iniţiere a procedurii încalcă articolul 107 alineatul (1) TFUE şi articolul 108 TFUE, precum şi articolul 13 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 659/1999 de stabilire a normelor de aplicare a articolului 93 din Tratatul CE (1) deoarece suprataxa EEG prevăzută de Gesetz für den Vorrang erneuerbarer Energien (Legea privind acordarea de prioritate surselor regenerabile de energie, denumită în continuare „EEG”) nu constituia o alocare a unor resurse de stat şi reducerea suprataxei EEG pentru marii consumatori de energie nu reprezenta o renunţare la resurse de stat.

                           —

                           Reclamanta susţin în această privinţă că Comisia şi-a întemeiat analiza pe parametri de delimitare noi, incompatibili cu principiile stabilite de jurisprudenţa anterioară. În special, Comisia a renunţat total la criteriul puterii de dispoziţie concrete de care se bucură autorităţile de stat, care este necesar, potrivit unei jurisprudenţe constante, pentru a se putea face o clasificare în sensul de resurse de stat şi a considerat suficient că legiuitorul naţional ar influenţa fluxurile de plăţi între particulari şi că autorităţile de reglementare ar monitoriza respectarea de către particulari a prevederilor normative.

                           —

                           În plus, Comisia este legată de decizia sa prin care nu a clasificat EEG din 2000 drept un ajutor în sensul articolului 107 alineatul (1) TFUE deoarece nu a existat un transfer de resurse de stat şi prin urmare a săvârşit o eroare de drept atunci când a considerat EEG din 2012 ca fiind o schemă de ajutor nouă şi implementată în mod nelegal.

                           —

                           În plus, Comisia nu a analizat în mod adecvat şi, prin urmare, nu a putut constata că excepţiile pentru întreprinderile mari consumatoare de energie sunt justificate potrivit obiectivului, naturii şi structurii intrinseci ale EEG din 2012 şi nu constituie deci un avantaj selectiv.

               2.

               Al doilea motiv întemeiat pe încălcarea articolului 108 alineatul (1) TFUE şi a articolelor 18 şi 19 din Regulamentul nr. 659/1999 ca urmare a omisiunii de a propune măsuri adecvate.

                           —

                           Reclamanta invocă în această privinţă că, la analizarea EEG din 2012, Comisia ar trebui, în orice caz, să fi aplicat procedura pentru ajutoarele existente potrivit articolului 108 alineatul (1) TFUE şi articolelor 17-19 din Regulamentul nr. 659/1999 şi ar fi trebuit, înainte de a iniţia procedura oficială de investigare, să propună Germaniei măsuri adecvate, în loc să expună deţinătorii de cote de piaţă la riscuri economice considerabile din cauza clasificării EEG din 2012 ca fiind un ajutor nou care nu a fost notificat.

               3.

               Al treilea motiv întemeiat pe încălcarea dreptului de a fi ascultat.

                           —

                           Reclamanta mai susţine că, în orice caz, Comisia ar fi trebuit să o asculte înainte de adoptarea unei decizii cu astfel de efecte juridice grave

               4.

               Al patrulea motiv întemeiat pe motivarea insuficientă.

                           —

                           În final, reclamanta invocă faptul că decizia de iniţiere nu este motivată suficient în punctele esenţiale.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 659/1999 al Consiliului din 22 martie 1999 de stabilire a normelor de aplicare a articolului 93 din Tratatul CE (JO L 83, p. 1, Ediţie specială, 08/vol. 1, p. 41).


title: Cauza C-258/13: Ordonanța Curții (Camera a doua) din 28 noiembrie 2013 (cerere de decizie preliminară formulată de 5 a Vara Cível de Lisboa – Portugalia) – Sociedade Agrícola e Imobiliária da Quinta de S. Paio, Lda/Instituto da Segurança Social, IP (Trimitere preliminară — Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene — Dreptul la o cale de atac efectivă — Persoane juridice cu scop lucrativ — Asistență judiciară — Lipsa unei legături cu dreptul Uniunii — Necompetență vădită a Curții)

text:
               7.4.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 102/12

         Ordonanța Curții (Camera a doua) din 28 noiembrie 2013 (cerere de decizie preliminară formulată de 5a Vara Cível de Lisboa – Portugalia) – Sociedade Agrícola e Imobiliária da Quinta de S. Paio, Lda/Instituto da Segurança Social, IP
   (Cauza C-258/13) (1)

   ((Trimitere preliminară - Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene - Dreptul la o cale de atac efectivă - Persoane juridice cu scop lucrativ - Asistență judiciară - Lipsa unei legături cu dreptul Uniunii - Necompetență vădită a Curții))
   2014/C 102/15
   Limba de procedură: portugheza

      Instanța de trimitere

   5a Vara Cível de Lisboa

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Sociedade Agrícola e Imobiliária da Quinta de S. Paio, Lda

      Pârât: Instituto da Segurança Social, IP

      Obiectul

   Cerere de decizie preliminară – Varas Cíveis de Lisboa – Interpretarea articolelor 6 și 267 TFUE și a articolului 47 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene (JO 2000, C 364, p. 1) – Dreptul la o cale de atac efectivă – Reglementare națională care exclude posibilitatea persoanelor juridice cu scop lucrativ de a recurge la asistența judiciară – Scutire de cheltuielile de judecată aplicabile persoanelor juridice respective în cazul insolvabilității sau al aplicării unei proceduri de salvare a întreprinderilor

      Dispozitivul

   Curtea este vădit necompetentă să răspundă la întrebările adresate cu titlu preliminat de 5a Vara Cível de Lisboa (Portugalia) în decizia din 13 martie 2013 (cauza C-258/13).

      (1)  JO C 215, 27.7.2013.


title: Cauza C-567/10: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Cour constitutionnelle (Belgia) la 3 decembrie 2010 — Inter-Environnement Bruxelles ASBL, Pétitions-Patrimoine ASBL, Atelier de Recherche et d’Action Urbaines ASBL/Gouvernement de la Région de Bruxelles-Capitale

text:
               26.2.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 63/22

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Cour constitutionnelle (Belgia) la 3 decembrie 2010 — Inter-Environnement Bruxelles ASBL, Pétitions-Patrimoine ASBL, Atelier de Recherche et d’Action Urbaines ASBL/Gouvernement de la Région de Bruxelles-Capitale
   (Cauza C-567/10)
   2011/C 63/39
   Limba de procedură: franceza

      Instanța de trimitere

   Cour constitutionnelle

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamante: Inter-Environnement Bruxelles ASBL, Pétitions-Patrimoine ASBL, Atelier de Recherche et d’Action Urbaines ASBL

      Pârât: Gouvernement de la Région de Bruxelles-Capitale

      Întrebările preliminare

               1.

               Definiția „planurilor și a programelor” prevăzută la articolul 2 litera (a) din Directiva 2001/42/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 27 iunie 2001 privind evaluarea efectelor anumitor planuri și programe asupra mediului (1) trebuie să fie interpretată ca excluzând din domeniul de aplicare al directivei menționate o procedură de abrogare totală sau parțială a unui plan precum cea aplicabilă în ceea ce privește un plan specific de utilizare a terenului, reglementată de articolele 58-63 din Code bruxellois de l'aménagement du territoire?

               2.

               Cuvântul „impuse” care figurează în cuprinsul articolului 2 litera (a) din aceeași directivă trebuie înțeles ca excluzând din definiția „planurilor și a programelor” planurile care sunt prevăzute de acte cu putere de lege, dar a căror adoptare nu este obligatorie, precum planurile specifice de utilizare a terenului menționate la articolul 40 din Code bruxellois de l'aménagement du territoire?

      (1)  JO L 197, p. 30, Ediție specială, 15/vol. 7, p. 135.


title: Cauza F-89/10: Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera a doua) din 8 septembrie 2011 — Bovagnet/Comisia (Funcție publică — Funcționari — Remunerație — Alocații familiale — Alocație școlară — Cheltuieli de școlarizare — Noțiune)

text:
               12.5.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 138/25

         Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera a doua) din 8 septembrie 2011 — Bovagnet/Comisia
   (Cauza F-89/10) (1)

   (Funcție publică - Funcționari - Remunerație - Alocații familiale - Alocație școlară - Cheltuieli de școlarizare - Noțiune)
   2012/C 138/50
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: François-Carlos Bovagnet (Luxemburg, Luxemburg) (reprezentant: M. Korving, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: D. Martin și B. Eggers, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare a deciziei pârâtei de a nu rambursa integral cheltuielile de școlarizare ale copiilor reclamantului

      Dispozitivul

               1.

               Anulează decizia Comisiei Europene din 17 decembrie 2009 în măsura în care refuză rambursarea către domnul Bovagnet a părții din cheltuielile de școlarizare efectuate de acesta și legate de participarea la fondul de investiții și la cel de rulment ale instituției școlare pe care o frecventează cei doi copii ai săi.

               2.

               Obligă Comisia Europeană la plata către domnul Bovagnet a diferenței dintre valoarea alocației școlare acordate și cea care ar rezulta din calcularea alocației menționate prin includerea cheltuielilor efectuate pentru particiarea la fondul de investiții și la cel de rulment ale instituției școlare pe care copiii săi o frecventează, sub rezerva respectării limitei plafonului stabilit la articolul 3 din anexa VII la Statutul funcționarilor al Uniunii Europene.

               3.

               Obligă Comisia Europeană la plata tuturor cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 328, 4.12.2010, p.61.


title: Cauza T-273/14: Acțiune introdusă la 30 aprilie 2014 – Lithomex/OAPI – Glaubrecht Stingel (LITHOFIX)

text:
               4.8.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 253/33

         Acțiune introdusă la 30 aprilie 2014 – Lithomex/OAPI – Glaubrecht Stingel (LITHOFIX)
   (Cauza T-273/14)
   2014/C 253/48
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Lithomex ApS (Langeskov, Danemarca) (reprezentant: L. Ullmann, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Glaubrecht Stingel GmbH & Co.KG (Wendlingen, Germania)

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea Deciziei R 2280/2012-5 a Camerei a cincea de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 17 februarie 2014;

               —

               modificarea deciziei atacate în așa fel încât să rezulte că acțiunea îndreptată împotriva Deciziei nr. 5589 C a diviziei de anulare din 21 noiembrie 2012 a fost respinsă;

               —

               obligarea intervenientei la plata cheltuielilor de judecată,

      Motivele și principalele argumente

      Marca comunitară înregistrată care a făcut obiectul unei cereri de declarare a nulității: marca verbală „LITHOFIX” pentru produse din clasele 19 și 31 – cerere de înregistrare a mărcii comunitare nr. 7 5 04  368

      Titularul mărcii comunitare: reclamanta

      Partea care solicită declararea nulității mărcii comunitare: Glaubrecht Stingel GmbH & Co.KG

      Motivarea cererii de declarare a nulității: articolul 53 alineatul (1) litera (a) și articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009 – mărcile verbale internațională și națională „LITHOFIN” pentru produse din clasa 1

      Decizia diviziei de anulare: respinge cererea de declarare a nulității

      Decizia camerei de recurs: admite calea de atac și declară nulitatea mărcii comunitare pentru toate produsele din clasa 19

      Motivele invocate: încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009


title: Cauza C-23/07: Cerere având ca obiect pronunțarea unei hotărâri preliminare formulată de către Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio (Italia) la data de 25 ianuarie 2007 — Confcooperative Friuli Venezia Giulia, Luigi Soini, Azienda Agricola Vivai Pinat Mario e figlio/Ministero delle Politiche Agricole, alimentari e forestali, Regione Friuli Venezia Giulia

text:
               14.4.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 82/14

         Cerere având ca obiect pronunțarea unei hotărâri preliminare formulată de către Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio (Italia) la data de 25 ianuarie 2007 — Confcooperative Friuli Venezia Giulia, Luigi Soini, Azienda Agricola Vivai Pinat Mario e figlio/Ministero delle Politiche Agricole, alimentari e forestali, Regione Friuli Venezia Giulia
   (Cauza C-23/07)
   (2007/C 82/26)
   Limba de procedură: italiana
   Instanța de trimitere
   Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio
   Părțile din acțiunea principală

      Reclamanți: Confcooperative Friuli Venezia Giulia, Luigi Soini, Azienda Agricola Vivai Pinat Mario e figlio

      Pârâți: Ministero delle Politiche Agricole, alimentari e forestali, Regione Friuli Venezia Giulia
   Întrebările preliminare

               1)

               Tratatul de Aderare a Republicii Ungaria la Uniunea Europeană (JO L 236, 23.9.2003) trebuie interpretat astfel încât să se considere că, în ce privește denumirea vinurilor produse în Ungaria și în Comunitatea Europeană, începând cu 1 mai 2004 se aplică exclusiv dispozițiile din reglementarea comunitară prevăzută de Regulamentul nr. 1493/99 (1) și de Regulamentul nr. 753/2002 (2), astfel cum a fost modificat de Regulamentul nr. 1429/2004 (3)?

               2)

               Articolul 52 din Regulamentul nr. 1493/99 reprezintă un temei juridic suficient pentru a autoriza Comisia Europeană să elimine denumirea unui vin (în speță: „Tocai friulano”) derivată dintr-o specie de viță de vie înregistrată legal în registrele corespunzătoare ale Statului italian și reprodusă în regulamentele comunitare aferente?

               3)

               Articolul 34 alineatul (2) al doilea paragraf din Tratatul CE, care interzice discriminările între producătorii și consumatorii de produse agricole în interiorul Comunității Europene, include interdicția de a discrimina producătorii și utilizatorii unei singure denumiri de vin, aceea privind vinul „Tocai friulano”, între cele 122 de denumiri enumerate în Anexa I din Regulamentul nr. 753/2002 (astfel cum a fost modificat de Regulamentul nr. 1429/2004), în sensul de a împiedica ca această ultimă denumire să continue a fi folosită ulterior datei de 31 martie 2007?

               4)

               Articolul 19 alineatul (2) din Regulamentul nr. 753/2002 al Comisiei care stabilește utilizarea în mod legitim a denumirilor soiurilor de viță de vie enumerate în Anexa I din același Regulament (astfel cum a fost modificat de Regulamentul nr. 1429/2004), trebuie să fie interpretat astfel încât să se considere posibilă și legal admisă existența cazurilor de omonimie între numele soiurilor de viță de vie și indicațiile geografice referitoare la vinurile produse în Comunitatea europeană?

               5)

               În caz de răspuns afirmativ la întrebarea precedentă nr. 4, articolul 34 alineatul (2) al doilea paragraf din Tratatul CE, care interzice discriminările între producătorii și consumatorii de produse agricole în interiorul Comunității Europene, interzice Comisiei să aplice într-un Regulament propriu (753/2002), criteriul de omonimie în modul care rezultă din Anexa I la acest regulament, și anume în sensul de a recunoaște legitimitatea utilizării a numeroase nume de soiuri de viță de vie care conțin denumiri parțial și total omonime cu indicații geografice identice, excluzând legitimitatea de utilizare indicată mai sus pentru un singur nume de soi de viță de vie („Tocai friulano”), utilizat în mod legitim de secole pe piața europeană?

               6)

               Articolul 50 din Regulamentul nr. 1493/99 trebuie interpretat în sensul că, în aplicarea dispozițiilor articolelor 23-24 din Acordul TRIPS, și, în special, a dispoziției articolului 24.6 din același acord în materia denumirilor omonime de vinuri, Consiliul de Miniștri și statele membre (și cu atât mai mult Comisia Europeană) nu pot adopta sau autoriza dispoziții, precum Regulamentul nr. 753/2002 al Comisiei, care, în materia denumirilor omonime, prevăd un tratament diferit pentru denumirile de vinuri care prezintă aceleași trăsături din punct de vedere al omonimiei?

               7)

               Referirea expresă la articolele 23 și 24 din Acordul TRIPS, inclusă în considerentul nr. (56) și în articolul 50 din Regulamentul nr. 1493/99, face direct aplicabilă în ordinea juridică comunitară, în lumina jurisprudenței Curții de Justiție, dispoziția articolului 24.6 care stabilește dreptul statelor care au aderat la acordul citat mai sus de a proteja denumirile omonime?

      (1)  JO L 179, p. 1.

      (2)  JO L 118, p. 1.

      (3)  JO L 263, p. 11.


title: Cauza C-368/07: Acțiune introdusă la 2 august 2007 — Comisia Comunităților Europene/Republica Italiană

text:
               22.9.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 223/8

         Acțiune introdusă la 2 august 2007 — Comisia Comunităților Europene/Republica Italiană
   (Cauza C-368/07)
   (2007/C 223/10)
   Limba de procedură: italiana
   Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: K. Simonsson, E. Montaguti, agenți)

      Pârâtă: Republica Italiană
   Concluziile reclamantei

               —

               constatarea faptului că, întrucât nu a elaborat și adoptat, pentru fiecare port italian, planuri de preluare și de tratare a deșeurilor, Republica Italiană nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 5 alineatul (1) și al articolului 16 alineatul (1) din Directiva 2000/59/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 27 noiembrie 2000 privind instalațiile portuare de preluare a deșeurilor provenite din exploatarea navelor și a reziduurilor de încărcătură (1);

               —

               obligarea Republicii Italiene la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   Termenul pentru transpunerea directivei a expirat la 28 decembrie 2002.

      (1)  JO L 332, p. 81, Ediţie specială, 07/vol. 8, p. 22.


title: Cauza T-135/15: Acțiune introdusă la 26 martie 2015 – Italia/Comisia

text:
               11.5.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 155/36

         Acțiune introdusă la 26 martie 2015 – Italia/Comisia
   (Cauza T-135/15)
   (2015/C 155/43)
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Reclamantă: Republica Italiană (reprezentanți: C. Colelli, avvocato dello Stato, și G. Palmieri, agent)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea, în partea care face obiectul prezentei acțiuni, a Deciziei de punere în aplicare (UE) 2015/103 a Comisiei din 16 ianuarie 2015 [notificată cu numărul C(2015) 53 final] de excludere de la finanțarea de către Uniunea Europeană a anumitor cheltuieli efectuate de statele membre în cadrul Fondului european de garantare agricolă (FEGA) și al Fondului european agricol pentru dezvoltare rurală (FEADR);

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În special, reclamanta a atacat:

               (a)

               Partea din decizie în care, la finalul anchetei EX/2010/010, privind sectorul zahărului, se efectuează o rectificare financiară de 9 0 4 98  735,16 euro, pentru exercițiile financiare 2007, 2008 și 2009 în temeiul unei „interpretări incorecte a producției de zahăr” reținute;

               (b)

               Partea din decizie în care, la finalul anchetei CEB/2011/090, privind măsuri promoționale, a fost efectuată, printre altele, o rectificare financiară de 1 6 07  275,90 euro, pentru „plăți efectuate cu întârziere” referitoare la exercițiul 2010;

               (c)

               Partea din decizie în care, la finalul anchetei LA/2009/006, privind măsura „acțiuni de informare și de promovare pentru produsele agricole pe piața internă și în țările terțe”, a fost efectuată, printre altele, o rectificare financiară de 1 1 98  831,03 euro, pentru „plăți efectuate cu întârziere”.

         În susținerea acțiunii, reclamanta invocă șase motive.

               1.

               Primul motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 31 alineatul (4) din Regulamentul (CE) nr. 1290/2005 al Consiliului din 21 iunie 2005 privind finanțarea politicii agricole comune (JO L 209, p. 1, Ediție specială, 14/vol. 1, p. 193), precum și a dreptului la apărare al statului membru.

               2.

               Al doilea motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 11 din Regulamentul (CE) nr. 885/2006 al Comisiei din 21 iunie 2006 de stabilire a normelor de aplicare a Regulamentului (CE) nr. 1290/2005 în ceea ce privește autorizarea agențiilor de plăți și a altor entități precum și lichidarea conturilor FEGA și FEADR (JO L 171, p. 60, Ediție specială, 14/vol. 2, p. 37), pe încălcarea Regulamentului (CE) nr. 320/2006 al Consiliului din 20 februarie 2006 de instituire a unui regim temporar de restructurare a industriei zahărului în Comunitatea Europeană și de modificare a Regulamentului (CE) nr. 1290/2005 privind finanțarea politicii agricole comune (JO L 58, p. 42, Ediție specială, 03/vol. 70, p. 118) și a Regulamentului (CE) nr. 968/2006 al Comisiei din 27 iunie 2006 de stabilire a normelor de aplicare a Regulamentului (CE) nr. 320/2006 al Consiliului de instituire a unui regim temporar de restructurare a industriei zahărului în Comunitatea Europeană (JO L 176, p. 32, Ediție specială, 3/vol. 73, p. 52) și pe încălcarea Hotărârii Curții de Justiție din 14 noiembrie 2013, SFIR și alții (C-187/12-C-189/12, EU:C:2013:737).

               3.

               Al treilea motiv, întemeiat pe încălcarea principiului încrederii legitime, a principiului ne bis in idem și a obligației de cooperare loială.

               4.

               Al patrulea motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 31 alineatul (3) al doilea paragraf din Regulamentul nr. 1290/2005, a articolului 11 alineatul (3) al doilea paragraf și a capitolului 3 din Regulamentul nr. 885/2006, precum și pe încălcarea orientărilor Comisiei definite în documentul nr. VI/5330/97.

               5.

               Al cincilea motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 9 alineatul (3) din Regulamentul nr. 883/2006, precum și pe existența în speță a unei inegalități de tratament și a unei denaturări a faptelor.

               6.

               Al șaselea motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 20 din Regulamentul nr. 501/2008, a încrederii legitime și a principiului imputabilității rectificărilor financiare statelor membre.


title: Cauza C-657/16: Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italia) la 19 decembrie 2016 – Bluebell Partners Limited/Commissione Nazionale per le Società e la Borsa (Consob)

text:
               18.4.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 121/11

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italia) la 19 decembrie 2016 – Bluebell Partners Limited/Commissione Nazionale per le Società e la Borsa (Consob)
   (Cauza C-657/16)
   (2017/C 121/16)
   Limba de procedură: italiana

      Instanța de trimitere

   Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Bluebell Partners Limited

      Pârâtă: Commissione Nazionale per le Società e la Borsa (Consob)

      Întrebarea preliminară

   Se opune corectei aplicări a articolului 5 alineatul (4) primul și al doilea paragraf din Directiva 2004/25/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 21 aprilie 2004 privind ofertele publice de cumpărare (1), în raport cu principiile generale prevăzute la articolul 3 alineatul (1) din aceeași directivă, precum și corectei aplicări a principiilor generale ale protecției încrederii legitime, proporționalității, caracterului rezonabil, transparenței și nediscriminării o reglementare națională precum cea prevăzută la articolul 106 alineatul 3 litera d) punctul 2) din Decretul legislativ nr. 58 din 24 februarie 1998 (Textul unic al dispozițiilor privind intermedierea financiară, în sensul articolelor 8 și 21 din Legea nr. 52 din 6 februarie 1996), cu modificările ulterioare, și la articolul 47-octies din Decizia Commissione Nazionale per le Società e la Borsa – Consob nr. 11971 din 14 mai 1999 (Regulamentul de punere în aplicare a Decretului legislativ nr. 58 din 24 februarie 1998 privind normele aplicabile emitenților), cu modificările ulterioare, în măsura în care dispozițiile citate, autorizând Consob să majoreze prețul ofertei publice de cumpărare prevăzute la articolul 106 citat mai sus în cazul în care se dovedește coluziunea dintre ofertant sau persoanele care acționează în mod concertat cu acesta și unul sau mai mulți vânzători, se limitează să facă trimitere la criteriul „prețului dovedit”, fără a specifica parametrii și criteriile unei astfel de dovediri?

      (1)  JO L 142, p. 12, Ediție specială, 17/vol. 2, p. 44.


title: Cauza T-123/13: Acțiune introdusă la 21 februarie 2013 — Laboratoires Polive/OAPI — Arbora & Ausonia (dodie)

text:
               27.4.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 123/20

         Acțiune introdusă la 21 februarie 2013 — Laboratoires Polive/OAPI — Arbora & Ausonia (dodie)
   (Cauza T-123/13)
   2013/C 123/34
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Laboratoires Polive (Levallois Perret, Franța) (reprezentant: A. Sion, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Arbora & Ausonia, SL (Barcelona, Spania)

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei atacate pronunțate de Camera a doua de recurs la 28 noiembrie 2012;

               —

               obligarea OAPI la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

      Solicitantul mărcii comunitare: reclamanta

      Marca comunitară vizată: marca figurativă „dodie” pentru produse din clasele 3, 5, 8, 9, 10, 11, 16, 18, 21, 25 și 28 — cerere de înregistrare a mărcii comunitare nr. 9 037 821

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în procedura opoziției: cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

      Marca sau semnul invocat: mărcile verbale spaniolă și portugheză „DODOT” pentru produse din clasele 3, 5, 10, 12, 16, 18, 20, 21, 24, 25, 28 și 44

      Decizia diviziei de opoziție: admite în parte opoziția

      Decizia camerei de recurs: anulează decizia atacată, admite opoziția și respinge cererea de înregistrare a mărcii solicitate în raport cu anumite bunuri din clasele 3, 5, 8, 10, 11, 16, 18, 21, 25 și 28

      Motivele invocate: încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009 al Consiliului


title: Cauza C-213/15 P: Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 18 iulie 2017 – Comisia Europeană/Patrick Breyer, Republica Finlanda, Regatul Suediei [Recurs — Acces la documentele instituțiilor — Articolul 15 alineatul (3) TFUE — Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 — Domeniu de aplicare — Cerere de acces la memoriile depuse de Republica Austria în cadrul cauzei în care s-a pronunțat Hotărârea din 29 iulie 2010, Comisia/Austria (C-189/09, nepublicată, EU:C:2010:455) — Documente aflate în posesia Comisiei Europene — Protecția procedurilor judiciare]

text:
               11.9.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 300/2

         Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 18 iulie 2017 – Comisia Europeană/Patrick Breyer, Republica Finlanda, Regatul Suediei
   (Cauza C-213/15 P) (1)

   ([Recurs - Acces la documentele instituțiilor - Articolul 15 alineatul (3) TFUE - Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 - Domeniu de aplicare - Cerere de acces la memoriile depuse de Republica Austria în cadrul cauzei în care s-a pronunțat Hotărârea din 29 iulie 2010, Comisia/Austria (C-189/09, nepublicată, EU:C:2010:455) - Documente aflate în posesia Comisiei Europene - Protecția procedurilor judiciare])
   (2017/C 300/02)
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Recurentă: Comisia Europeană (reprezentanți: P. Van Nuffel și H. Krämer, agenți)

      Celelalte părți din procedură: Patrick Breyer (reprezentanți: M. Starostik, Rechtsanwalt), Republica Finlanda (reprezentant: H. Leppo, agent), Regatul Suediei (reprezentanți: A. Falk, C. Meyer-Seitz, E. Karlsson și L. Swedenborg, agenți)

      Interveniente în susținerea reclamantei: Regatul Spaniei (reprezentanți: M. J. García-Valdecasas Dorrego și S. Centeno Huerta, agenți), Republica Franceză (reprezentanți: G. de Bergues, D. Colas, R. Coesme și F. Fize, agenți)

      Dispozitivul

               1)

               Respinge recursul.

               2)

               Comisia Europeană suportă, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, jumătate din cheltuielile de judecată efectuate de domnul Patrick Breyer.

               3)

               Regatul Spaniei, Republica Franceză, Republica Finlanda și Regatul Suediei suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 245, 27.7.2015.


title: Cauza F-21/16: Acțiune introdusă la 28 aprilie 2016 - ZZ/Frontex

text:
               11.7.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 251/50

         Acțiune introdusă la 28 aprilie 2016 - ZZ/Frontex
   (Cauza F-21/16)
   (2016/C 251/57)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamant: ZZ (reprezentant: Spyros A. Pappas, avocat)

      Pârât: Frontex

      Obiectul și descrierea litigiului

   Anularea deciziei de a nu prelungi contractul reclamantului și cerere de daune interese pentru pierderea salariului, precum și a drepturilor de pensie

      Concluziile reclamantului

               —

               Anularea deciziei Frontex din data de 26 iunie 2015 de a nu prelungi contractul reclamantului;

               —

               obligarea Frontex la compensarea pierderii salariului reclamantului, precum și a drepturilor sale de pensie,

               —

               obligarea Frontex la plata cheltuielilor de judecată.


title: Cauza T-315/15: Acțiune introdusă la 13 mai 2015 – Vince/OAPI (ELECTRIC HIGHWAY)

text:
               7.12.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 406/31

         Acțiune introdusă la 13 mai 2015 – Vince/OAPI (ELECTRIC HIGHWAY)
   (Cauza T-315/15)
   (2015/C 406/32)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamant: Dale Vince (Gloucestershire, Regatul Unit) (reprezentant: B. Longstaff, barrister)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI)

      Datele privind procedura în fața OAPI

      Marca în litigiu: marca comunitară verbală „ELECTRIC HIGHWAY” – cererea de înregistrare nr. 010655819

      Decizia atacată: Decizia Camerei a cincea de recurs a OAPI din 3 martie 2015 în cauza R 1442/2014-5

      Concluziile

   Reclamantul solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei atacate;

               —

               admiterea cererii de înregistrare a mărcii formulată de reclamant în scopul de a se permite înregistrarea acestei mărci în întregime;

               —

               obligarea OAPI la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele invocate

               —

               Interpretarea eronată a semnificației mărcii în ceea ce privește articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul nr. 207/2009;

               —

               Interpretarea eronată a serviciilor vizate care aparțin clasei 39;

               —

               Semnificația mărcii pe care camera de recurs o interpretează nu descrie în niciun caz serviciile;

               —

               Aplicarea eronată a articolului 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul nr. 207/2009.


title: Cauza C-478/14: Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunale ordinario di Cagliari (Italia) la 27 octombrie 2014 – Procedură penală împotriva domnului Roberto Siddu

text:
               12.1.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 7/17

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunale ordinario di Cagliari (Italia) la 27 octombrie 2014 – Procedură penală împotriva domnului Roberto Siddu
   (Cauza C-478/14)
   (2015/C 007/22)
   Limba de procedură: italiana

      Instanța de trimitere

   Tribunale ordinario di Cagliari

      Partea din procedura principală

   Roberto Siddu

      Întrebările preliminare

               1)

               Articolul 49 și următoarele TFUE și articolul 56 și următoarele TFUE și principiile consacrate de Curtea de Justiție a Uniunii Europene în Hotărârea din 16 februarie 2012 [cauzele conexe C-72/10 și C-77/10] trebuie interpretate în sensul că se opun atribuirii printr-o procedură de cerere de ofertă a unor licențe cu o durată mai mică decât cea a licențelor atribuite în trecut în cazul în care procedura de cerere de ofertă menționată a fost inițiată în scopul remedierii consecințelor excluderii ilegale a anumitor operatori din procedura de cerere de ofertă anterioară?

               2)

               Articolul 49 și următoarele TFUE și articolul 56 și următoarele TFUE și principiile consacrate de Curtea de Justiție a Uniunii Europene în Hotărârea din 16 februarie 2012 [cauzele conexe C-72/10 și C-77/10], citată anterior, trebuie interpretate în sensul că se opun ca cerința reorganizării sistemului printr-o aliniere temporală a termenelor de expirare ale licențelor să constituie o justificare adecvată pentru o durată redusă a licențelor care fac obiectul procedurii de cerere de ofertă în raport cu durata licențelor atribuite în trecut?


title: Cauza C-62/15 P: Ordonanța Curții (Camera a opta) din 8 septembrie 2015 – DTL Corporación, SL/Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI) [Recurs — Articolul 181 din Regulamentul de procedură al Curții — Marcă comunitară — Cerere de înregistrare a mărcii verbale Generia — Opoziția titularului mărcii figurative anterioare Generalia generación renovable — Refuzarea parțială a înregistrării — Regulamentul (CE) nr. 207/2009 — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) — Risc de confuzie — Articolul 64 alineatul (1) — Competențele camerei de recurs — Articolul 75 a doua teză — Dreptul de a fi ascultat]

text:
               30.11.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 398/10

         Ordonanța Curții (Camera a opta) din 8 septembrie 2015 – DTL Corporación, SL/Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI)
   (Cauza C-62/15 P) (1)

   ([Recurs - Articolul 181 din Regulamentul de procedură al Curții - Marcă comunitară - Cerere de înregistrare a mărcii verbale Generia - Opoziția titularului mărcii figurative anterioare Generalia generación renovable - Refuzarea parțială a înregistrării - Regulamentul (CE) nr. 207/2009 - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) - Risc de confuzie - Articolul 64 alineatul (1) - Competențele camerei de recurs - Articolul 75 a doua teză - Dreptul de a fi ascultat])
   (2015/C 398/12)
   Limba de procedură: spaniola

      Părțile

      Recurentă: DTL Corporación, SL (reprezentant: A. Zuazo Araluze, abogado)

      Cealaltă parte din procedură: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Dispozitivul

               1)

               Respinge recursul.

               2)

               DTL Corporación, SL suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 146, 4.5.2015.


title: Cauza T-421/16: Acțiune introdusă la 29 iulie 2016 – sheepworld/EUIPO (Beste Oma)

text:
               19.9.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 343/45

         Acțiune introdusă la 29 iulie 2016 – sheepworld/EUIPO (Beste Oma)
   (Cauza T-421/16)
   (2016/C 343/60)
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: sheepworld AG (Ursensollen, Germania) (reprezentant: S. von Rüden, avocat)

      Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

      Datele privind procedura în fața EUIPO

      Marca în litigiu: marca verbală a Uniunii Europene „Beste Oma” – cererea de înregistrare nr. 14 169 478

      Decizia atacată: Decizia Camerei a patra de recurs a EUIPO din 13 mai 2016 în cauza R 91/2016-4

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei atacate;

               —

               obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată aferente procedurii în fața camerei de recurs și a celor aferente prezentei proceduri.

      Motivul invocat

               —

               încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009.


title: Cauza C-453/07: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Verwaltungsgericht Gießen (Germania) la 4 octombrie 2007 — Hakan Er/Wetteraukreis

text:
               8.12.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 297/28

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Verwaltungsgericht Gießen (Germania) la 4 octombrie 2007 — Hakan Er/Wetteraukreis
   (Cauza C-453/07)
   (2007/C 297/45)
   Limba de procedură: germana
   Instanța de trimitere
   Verwaltungsgericht Gießen
   Părțile din acțiunea principală

      Reclamant: Hakan Er

      Pârât: Wetteraukreis
   Întrebarea preliminară
   Un resortisant turc care a fost autorizat, în calitate de membru al familiei, să se alăture tatălui său ce locuia în Germania care, în calitate de lucrător turc, își desfășura activitatea pe piața legală a muncii din Republica Federală Germania, și a dobândit după cinci ani de conviețuire legală cu acesta dreptul conferit de articolul 7 primul paragraf a doua liniuță din Decizia 1/80 a Consiliului de asociere CEE/Turcia din 19 septembrie 1980 privind dezvoltarea asocierii pierde beneficiul acestei dispoziții pe motiv că nu a exercitat nicio activitate profesională timp de mai mult de șapte ani de la finalizarea studiilor, cu excepția unei pretinse activități de probă de o zi, și că, în plus, și-a întrerupt participarea la toate măsurile statale de sprijin pentru căutarea unui loc de muncă și nu depune eforturi serioase în scopul găsirii unui loc de muncă, întreținându-se în mod alternativ din alocații sociale publice, din alocațiile acordate mamei sale care locuiește în Germania și din resurse de origine necunoscută?


title: Cauza C-59/14: Hotărârea Curții (Camera a patra) din 6 octombrie 2015 (cerere de decizie preliminară formulată de Finanzgericht Hamburg – Germania) – Firma Ernst Kollmer Fleischimport und -export/Hauptzollamt Hamburg-Jonas [Trimitere preliminară — Regulamentul (CE, Euratom) nr. 2988/95 — Protecția intereselor financiare ale Uniunii Europene — Articolul 1 alineatul (2) și articolul 3 alineatul (1) primul paragraf — Recuperarea unei restituiri la export — Termen de prescripție — Punct de plecare (dies a quo) — Acțiune sau omisiune a agentului economic — Producerea prejudiciului — Încălcare continuă — Încălcare punctuală]

text:
               30.11.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 398/3

         Hotărârea Curții (Camera a patra) din 6 octombrie 2015 (cerere de decizie preliminară formulată de Finanzgericht Hamburg – Germania) – Firma Ernst Kollmer Fleischimport und -export/Hauptzollamt Hamburg-Jonas
   (Cauza C-59/14) (1)

   ([Trimitere preliminară - Regulamentul (CE, Euratom) nr. 2988/95 - Protecția intereselor financiare ale Uniunii Europene - Articolul 1 alineatul (2) și articolul 3 alineatul (1) primul paragraf - Recuperarea unei restituiri la export - Termen de prescripție - Punct de plecare (dies a quo) - Acțiune sau omisiune a agentului economic - Producerea prejudiciului - Încălcare continuă - Încălcare punctuală])
   (2015/C 398/03)
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Finanzgericht Hamburg

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Firma Ernst Kollmer Fleischimport und -export

      Pârât: Hauptzollamt Hamburg-Jonas

      Dispozitivul

               1)

               Articolul 1 alineatul (2) și articolul 3 alineatul (1) primul paragraf din Regulamentul (CE, Euratom) nr. 2988/95 al Consiliului din 18 decembrie 1995 privind protecția intereselor financiare ale Comunităților Europene trebuie interpretate în sensul că, în împrejurări precum cele în discuție în litigiul principal, în care încălcarea unei dispoziții a dreptului Uniunii a fost descoperită numai după producerea unui prejudiciu, termenul de prescripție începe să curgă odată ce atât acțiunea sau omisiunea unui agent economic care constituie o încălcare a dreptului Uniunii, cât și prejudiciul produs bugetului Uniunii sau bugetelor gestionate de aceasta au survenit.

               2)

               Articolul 1 alineatul (2) din Regulamentul nr. 2988/95 trebuie interpretat în sensul că, în împrejurări precum cele în discuție în litigiul principal, un prejudiciu se produce odată ce a fost adoptată decizia de a acorda exportatorului în cauză restituirea la export.

      (1)  JO C 142, 12.5.2014.


title: Cauza C-31/13 P: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 13 februarie 2014 — Ungaria/Comisia Europeană, Republica Slovacă [Recurs — Indicații geografice protejate — Regulamentul (CE) nr. 1234/2007 — Registrul denumirilor de origine protejate și al indicațiilor geografice protejate pentru vinuri — Baza de date E-Bacchus — Tokaj]

text:
               29.3.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 93/17

         Hotărârea Curții (Camera a treia) din 13 februarie 2014 — Ungaria/Comisia Europeană, Republica Slovacă
   (Cauza C-31/13 P) (1)

   (Recurs - Indicații geografice protejate - Regulamentul (CE) nr. 1234/2007 - Registrul denumirilor de origine protejate și al indicațiilor geografice protejate pentru vinuri - Baza de date E-Bacchus - Tokaj)
   2014/C 93/26
   Limba de procedură: maghiara

      Părțile

      Recurentă: Ungaria (reprezentanți: M. Z. Fehér și K. Szíjjártó, agenți)

      Celelalte părți din procedură: Comisia Europeană (reprezentanți: V. Bottka, B. Schima și B. Eggers, agenți), Republica Slovacă (reprezentant: B. Ricziová, agent)

      Obiectul

   Recurs formulat împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a șaptea) din 8 noiembrie 2012 în cauza Ungaria/Comisia (T-194/10) prin care Tribunalul a respins ca inadmisibilă o acțiune având ca obiect anularea înscrierii denumirii de origine protejată „Vinohradnícka oblast’ Tokaj”, a cărei țară de origine, înregistrată în registrul electronic al denumirilor de origine și al indicațiilor geografice protejate referitoare la vinuri (baza de date E-Bacchus), este Slovacia — Efecte juridice al înscrierii în E-Bacchus — Obligație de motivare — Principiile bunei administrări, al cooperării loiale și al securității juridice

      Dispozitivul

               1.

               Respinge recursul.

               2.

               Obligă Ungaria la plata cheltuielilor de judecată.

               3.

               Republica Slovacă suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 71, 9.3.2013.


title: Cauza C-147/08: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Arbeitsgericht Hamburg (Germania) la 10 aprilie 2008 — Jürgen Römer/Freie und Hansestadt Hamburg

text:
               5.7.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 171/15

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Arbeitsgericht Hamburg (Germania) la 10 aprilie 2008 — Jürgen Römer/Freie und Hansestadt Hamburg
   (Cauza C-147/08)
   (2008/C 171/26)
   Limba de procedură: germana
   Instanța de trimitere
   Arbeitsgericht Hamburg
   Părțile din acțiunea principală

      Reclamant: Jürgen Römer

      Pârât: Freie und Hansestadt Hamburg
   Întrebările preliminare

               1)

               Pensiile suplimentare pentru foștii angajați și lucrători ai Freie und Hansestadt Hamburg, precum și pentru supraviețuitorii lor, reglementate prin prima Ruhegeldgesetz der Freie und Hansestadt Hamburg (Prima lege cu privire la pensia pentru limită de vârstă a orașului Hamburg, denumită în continuare „Prima RGG”) reprezintă „plăți […] efectuate de regimurile publice sau asimilate, inclusiv de regimurile publice de securitate socială sau de protecție socială”, în sensul articolului 3 alineatul (3) din Directiva 2000/78/CE a Consiliului din 27 noiembrie 2000 de creare a unui cadru general în favoarea egalității de tratament în ceea ce privește încadrarea în muncă și ocuparea forței de muncă (1) (denumită în continuare „directiva”), astfel încât directiva menționată nu își găsește aplicare în domeniul de reglementare al Primei RGG?

               2)

               Dacă se răspunde negativ la întrebarea precedentă:

                           2.1.

                           Normele din Prima RGG, care, pentru stabilirea cuantumului pensiilor disting între beneficiarii căsătoriți, pe de o parte, și toți ceilalți beneficiari, pe de altă parte, și anume îi avantajează pe beneficiarii căsătoriți — și în mod special față de persoanele care au încheiat o uniune consensuală cu o persoană de același sex (denumite în continuare „parteneri”) în conformitate cu Legea privind uniunea consensuală înregistrată (Lebenspartnerschaftsgesetz) din Republica Federală Germania, reprezintă „legislațiile naționale privind starea civilă și prestațiile care decurg din aceasta”, în sensul considerentului (22) din directivă?

                           2.2.

                           Dacă se răspunde afirmativ la întrebarea precedentă:
                           Aceasta are ca urmare faptul că directiva nu este aplicabilă cu privire la dispozițiile menționate din Prima RGG, cu toate că directiva însăși nu conține nicio limitare a domeniului său de aplicare, corespunzătoare considerentului (22)?

               3)

               Dacă se răspunde negativ la prima parte a celei de a doua întrebări sau la a doua parte a celei de a doua întrebări:
               Articolul 10 alineatul 6 din Prima RGG, potrivit căruia pensiile beneficiarilor căsătoriți care nu sunt separați în mod permanent sunt calculate pe baza fictivă a clasei de impozitare III/O (mai favorabilă pentru contribuabili), în timp ce pensiile pentru toți ceilalți beneficiari sunt, dimpotrivă, calculate pe baza fictivă a clasei de impozitare I (mai nefavorabilă pentru contribuabil), încalcă articolul 1 coroborat cu articolul 2 și cu articolul 3 alineatul (1) litera (c) din directivă, în cazul unui beneficiar care a încheiat o uniune consensuală cu o persoană de același sex și care nu este separat în mod permanent de această persoană?

               4)

               Dacă se răspunde afirmativ la prima întrebare sau la a doua parte a celei de a doua întrebări, ori se răspunde negativ la a treia întrebare:
               Având în vedere norma, respectiv consecința juridică a acesteia, descrise la a treia întrebare, articolul 10 alineatul 6 din Prima RGG încalcă articolul 141 CE sau un principiu general al dreptului comunitar?

               5)

               Dacă se răspunde afirmativ la a treia întrebare sau la a patra întrebare:
               Aceasta are drept urmare că, atât timp cât articolul 10 alineatul 6 din Prima RGG nu este modificat în sensul înlăturării inegalității de tratament invocate, beneficiarul care a încheiat o uniune consensuală cu o persoană de același sex și care nu este separat în mod permanent poate solicita ca, în privința calculării pensiilor, să fie tratat la fel ca un beneficiar căsătorit care nu este separat în mod permanent? Dacă răspunsul este afirmativ, acest lucru este valabil — în cazul în care este aplicabilă directiva și se răspunde afirmativ la a treia întrebare — și înainte de expirarea termenului de transpunere prevăzut la articolul 18 alineatul (1) din directivă?

               6)

               Dacă se răspunde afirmativ la a cincea întrebare:
               Acest lucru este valabil în conformitate cu motivele Hotărârii din 17 mai 1990, Barber (C-262/88, Rec, p. I-1889), în sensul că egalitatea de tratament în ceea ce privește calcularea pensiilor trebuie să fie aplicată numai în raport cu acele părți ale drepturilor pe care beneficiarul le-a dobândit începând cu 17 mai 1990?

      (1)  JO L 303, p. 16, Ediție specială, 05/vol. 6, p. 7.


title: Cauzele conexate C-39/08 și C-43/08: Ordonanța Curții (Camera a șasea) din 12 februarie 2009 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Bundespatentgericht — Germania) — Bild digital GmbH & Co. KG, anterior Bild.T-Online.de AG & Co. KG (C-39/08), ZVS Zeitungsvertrieb Stuttgart GmbH (C 43/08)/Präsident des Deutschen Patent- und Markenamts [Articolul 104 alineatul (3) primul paragraf din Regulamentul de procedură — Directiva 89/104/CEE — Cereri de înregistrare a unei mărci — Examinare de la caz la caz — Neluarea în considerare a deciziilor anterioare — Inadmisibilitate vădită]

text:
               16.5.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 113/15

         Ordonanța Curții (Camera a șasea) din 12 februarie 2009 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Bundespatentgericht — Germania) — Bild digital GmbH & Co. KG, anterior Bild.T-Online.de AG & Co. KG (C-39/08), ZVS Zeitungsvertrieb Stuttgart GmbH (C 43/08)/Präsident des Deutschen Patent- und Markenamts
   (Cauzele conexate C-39/08 și C-43/08) (1)

   (Articolul 104 alineatul (3) primul paragraf din Regulamentul de procedură - Directiva 89/104/CEE - Cereri de înregistrare a unei mărci - Examinare de la caz la caz - Neluarea în considerare a deciziilor anterioare - Inadmisibilitate vădită)
   2009/C 113/30
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Bundespatentgericht

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamante: Bild digital GmbH & Co. KG, anterior Bild.T-Online.de AG & Co. KG (C-39/08), ZVS Zeitungsvertrieb Stuttgart GmbH (C-43/08)

      Pârât: Präsident des Deutschen Patent- und Markenamts

      Obiectul

   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Bundespatentgericht (Germania) — Interpretarea articolului 3 din Prima directivă 89/104/CEE a Consiliului din 21 decembrie 1988 de apropiere a legislațiilor statelor membre cu privire la mărci (JO L 40, p. 1, Ediție specială, 17/vol.1, p. 92) — Examinarea cererilor de înregistrarea a mărcilor de la caz la caz, fără luarea în considerare a deciziilor anterioare pronunțate în situații similare — Refuzul înregistrării unei mărci adresat unui solicitant titular al unei serii de mărci similare

      Dispozitivul

   Autoritatea competentă a unui stat membru chemată să se pronunțe cu privire la o cerere de înregistrare a unei mărci nu este obligată să înlăture motivele de refuz al înregistrării precizate la articolul 3 alineatul (1) litera (b) din Prima directivă 89/104/CEE a Consiliului din 21 decembrie 1988 de apropiere a legislațiilor statelor membre cu privire la mărci astfel cum a fost modificată prin Decizia 92/10/CEE a Consiliului din 19 decembrie 1991, și să admită respectiva cerere pentru motivul că semnul pentru care s-a solicitat înregistrarea ca marcă este compus în mod identic sau comparabil cu un semn a cărui înregistrare ca marcă a fost deja acceptată de această autoritate și care se referă la produse sau la servicii identice sau similare.

      (1)  JO C 107, 26.4.2008.


title: Cauza C-25/08 P: Recurs introdus la 24 ianuarie 2008 de Giuseppe Gargani împotriva ordonanței Tribunalului de Primă Instanță (Camera a treia) pronunțate la 21 noiembrie 2007 în cauza T-94/06, Giuseppe Gargani/Parlamentul European

text:
               29.3.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 79/20

         Recurs introdus la 24 ianuarie 2008 de Giuseppe Gargani împotriva ordonanței Tribunalului de Primă Instanță (Camera a treia) pronunțate la 21 noiembrie 2007 în cauza T-94/06, Giuseppe Gargani/Parlamentul European
   (Cauza C-25/08 P)
   (2008/C 79/35)
   Limba de procedură: germana
   Părțile

      Recurent: Giuseppe Gargani (reprezentant: W. Rothley, Rechtsanwalt)

      Cealaltă parte în proces: Parlamentul European
   Concluziile recurentului

               —

               Anularea integrală a ordonanței Tribunalului de Primă Instanță (Camera a treia) din 21 noiembrie 2007;

               —

               trimiterea cauzei Tribunalului de Primă Instanță pentru a pronunța o nouă ordonanță;

               —

               obligarea intimatului la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   Tribunalul nu a recunoscut dreptul recurentului de a fi audiat, în măsura în care nu a analizat argumentele recurentului, ci în schimb a substituit părțile și apoi a respins recursul ca inadmisibil.
   Recursul, formulat de președintele Comisiei pentru afaceri juridice a Parlamentului European și nu cum se arată în ordonanța atacată de către un „particular”, este îndreptat în mod explicit împotriva președintelui de la acea dată al Parlamentului European și nu împotriva Parlamentului European însuși sau împotriva unei „persoane fizice”. Tribunalul a considerat recurentul drept un recurent italian oarecare, ce urmărește constatarea ilegalității unei acțiuni a Parlamentului European și a considerat președintele de la acea dată al Parlamentului European drept un intimat oarecare spaniol, căruia i s-ar fi imputat comportamentul ilegal al președintelui Parlamentului European.
   Tribunalul nu a analizat dacă sistemul jurisdicțional prevede o cale de atac prin care președintele unei comisii să poată solicita constatarea ilegalității comportamentului președintelui Parlamentului European, în cazul în care acesta din urmă își depășește atribuțiile prevăzute în Regulamentul de procedură și încalcă astfel dreptul de a participa al președintelui unei comisii sau al Parlamentului în ansamblul său.


title: Cauza T-86/07: Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 16 decembrie 2008 — Deichmann-Schuhe/OAPI — Design for Woman (DEITECH) ( Marcă comunitară — Procedura de opoziție — Cererea de marcă comunitară figurativă DEITECH — Mărci figurative naționale și internaționale anterioare DEI-tex — Motiv relativ de refuz — Utilizare serioasă a mărcii anterioare — Articolul 43 alineatele (2) și (3) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 )

text:
               7.2.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 32/30

         Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 16 decembrie 2008 — Deichmann-Schuhe/OAPI — Design for Woman (DEITECH)
   (Cauza T-86/07) (1)

   („Marcă comunitară - Procedura de opoziție - Cererea de marcă comunitară figurativă DEITECH - Mărci figurative naționale și internaționale anterioare DEI-tex - Motiv relativ de refuz - Utilizare serioasă a mărcii anterioare - Articolul 43 alineatele (2) și (3) din Regulamentul (CE) nr. 40/94’)
   (2009/C 32/55)
   Limba de procedură: germana
   Părțile

      Reclamant: Heinrich Deichmann-Schuhe GmbH & Co. KG (Essen, Germania) (reprezentanți: inițial O. Rauscher, ulterior O. Rauscher și A. Schulz, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: R. Pethke, agent)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI: Design for Woman SA (Bogotá, Columbia)
   Obiectul
   O acțiune împotriva Deciziei Camerei a doua de recurs a OAPI din 22 ianuarie 2007 (cauza R 791/2006-2) privind procedura de opoziție între Heinrich Deichmann-Schuhe GmbH & Co. KG și Design for Woman SA.
   Dispozitivul

               1)

               Anulează în parte Decizia Camerei a doua de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 22 ianuarie 2007 (cauza R 791/2006-2) în măsura în care aceasta reține că nu a fost făcută proba utilizării serioase a mărcilor anterioare în ceea ce privește „încălțămintea”, care intră în clasa 25, vizată de cererea de marcă comunitară.

               2)

               Respinge celelalte capete de cerere.

               3)

               Obligă OAPI la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 117, 26.5.2007.


title: Cauza T-412/10: Hotărârea Tribunalului din 16 septembrie 2013 — Roca/Comisia ( „Concurență — Înțelegeri — Piețele belgiană, germană, franceză, italiană, olandeză și austriacă ale produselor și accesoriilor pentru baie — Decizie de constatare a unei încălcări a articolului 101 TFUE și a articolului 53 din Acordul privind SEE — Coordonarea unor creșteri de prețuri și schimbul de informații comerciale sensibile — Imputabilitatea comportamentului ilicit — Amenzi — Orientările din 2006 privind calcularea cuantumului amenzilor — Gravitatea încălcării — Circumstanțe atenuante — Criză economică — Comunicarea din 2002 privind cooperarea — Reducerea cuantumului amenzii — Valoare adăugată semnificativă” )

text:
               9.11.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 325/30

         Hotărârea Tribunalului din 16 septembrie 2013 — Roca/Comisia
   (Cauza T-412/10) (1)

   (Concurență - Înțelegeri - Piețele belgiană, germană, franceză, italiană, olandeză și austriacă ale produselor și accesoriilor pentru baie - Decizie de constatare a unei încălcări a articolului 101 TFUE și a articolului 53 din Acordul privind SEE - Coordonarea unor creșteri de prețuri și schimbul de informații comerciale sensibile - Imputabilitatea comportamentului ilicit - Amenzi - Orientările din 2006 privind calcularea cuantumului amenzilor - Gravitatea încălcării - Circumstanțe atenuante - Criză economică - Comunicarea din 2002 privind cooperarea - Reducerea cuantumului amenzii - Valoare adăugată semnificativă)
   2013/C 325/50
   Limba de procedură: spaniola

      Părțile

      Reclamantă: Roca (Saint Ouen L’Aumone, Franța) (reprezentant: P. Vidal Martínez, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: inițial F. Castillo de la Torre, A. Antoniadis și F. Castilla Contreras, ulterior F. Castillo de la Torre, A. Antoniadis și F. Jimeno Fernández, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare în parte a Deciziei C(2010) 4185 final a Comisiei din 23 iunie 2010 privind o procedură în temeiul articolului 101 TFUE și al articolului 53 din Acordul privind SEE (cazul COMP/39.092 — Produse și accesorii pentru baie) și o cerere de reducere a cuantumului amenzii aplicate reclamantei în această decizie

      Dispozitivul

               1.

               Anulează articolul 2 alineatul (4) litera (b) din Decizia C(2010) 4185 final a Comisiei din 23 iunie 2010 privind o procedură în temeiul articolului 101 TFUE și al articolului 53 din Acordul privind SEE (cazul COMP/39.092 — Produse și accesorii pentru baie), în măsura în care Comisia Europeană a stabilit cuantumul amenzii aplicate în solidar Roca fără a ține seama de cooperarea acesteia.

               2.

               Cuantumul amenzii aplicate Roca la articolul 2 alineatul (4) litera (b) din Decizia C(2010) 4185 final este de 6 298 000 de euro.

               3.

               Respinge în rest acțiunea.

               4.

               Comisia suportă, în afară de propriile cheltuieli de judecată, o treime din cheltuielile de judecată efectuate de Roca.

               5.

               Roca suportă două treimi din propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 301, 6.11.2010.


title: Cauza C-38/07 P: Recurs introdus la data de 1 februarie 2007 de Heuschen & Schrouff Oriëntal Foods Trading împotriva hotărârii pronunțate la data de 30 noiembrie 2006 de Tribunalul de Primă Instanță (camera a treia) în cauza T-382/04, Heuschen & Schrouff Oriëntal Foods Trading/Comisia Comunităților Europene

text:
               14.4.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 82/18

         Recurs introdus la data de 1 februarie 2007 de Heuschen & Schrouff Oriëntal Foods Trading împotriva hotărârii pronunțate la data de 30 noiembrie 2006 de Tribunalul de Primă Instanță (camera a treia) în cauza T-382/04, Heuschen & Schrouff Oriëntal Foods Trading/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza C-38/07 P)
   (2007/C 82/32)
   Limba de procedură: olandeza
   Părțile

      Recurentă: Heuschen & Schrouff Oriëntal Foods Trading (reprezentant: H. de Bie, advocaat)

      Cealaltă parte în proces: Comisia Comunităților Europene
   Concluziile recurentei

               —

               desființarea hotărârii pronunțate de Tribunalul de Primă Instanță (Camera a treia) la data de 30 noiembrie 2006 în cauza T-382/04;

               —

               anularea Deciziei Comisiei Europene din 17 iunie 2004 (REM 19/2002) prin care Comisia a constatat că remiterea drepturilor de import nu era justificată în acel caz;

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   Recurenta atacă hotărârea recurată pentru următoarele motive:

               Încălcarea articolului 239 din Codul Vamal (1) coroborat cu articolele 899-909 din Regulamentul (CEE) nr. 2454/93 (2) („regulamentul de aplicare”), precum și motivarea insuficientă a aprecierilor Tribunalului sau, în orice caz, o motivare care nu poate susține aceste aprecieri.

               Testul referitor la natura erorii, experiența profesională a recurentei și gradul de diligență pe care l-a avut, ar fi trebuit, considerate împreună, să ducă la concluzia că remiterea era inevitabilă. În mod incorect, Tribunalul și-a întemeiat hotărârea pe supoziția că normele aplicabile în această cauză referitoare la clasificarea așa-numitei hârtii de orez în cadrul nomenclaturii tarifare și statistice și al tarifului vamal comun stabilite prin Regulamentul (CEE) nr. 2658/87 (3) al Consiliului din 23 iulie 1987 nu ar fi complicate. Recurenta contestă clasificarea dată hârtiei de orez necoapte de către Tribunal, Comisie și autoritățile vamale olandeze. Tribunalul a considerat în mod eronat că Heuschen & Schrouff ar avea o experiență vastă în domeniul importurilor și exporturilor. În acest sens, în mod greșit, Tribunalul a considerat-o pe recurentă ca fiind un operator economic experimentat și prin urmare, un expert în domeniul formalităților de import și export. În hotărârea atacată, Tribunalul a stabilit în sarcina Heuschen & Schrouff cerințe foarte ridicate în ceea ce privește obligația de diligență chiar și pentru un operator economic experimentat. Mai mult, în mod eronat, Tribunalul a considerat că Heuschen & Schrouff se află la același nivel cu reprezentatul direct angajat de aceasta.

      (1)  Regulamentul (CEE) nr. 2913/92 al Consiliului din 12 octombrie 1992 de instituie a Codului Vamal Comunitar (JO L 302, p. 1).

      (2)  Regulamentul (CEE) nr. 2454/93 al Comisiei din 2 iulie 1993 de stabilire a unor dispoziţii de aplicare a Regulamentului (CEE) nr. 2913/92 al Consiliului de instituire a Codului Vamal Comunitar (JO L 253, p. 1).

      (3)  Regulamentul (CEE) nr. 2658/87 al Consiliului din 23 iulie 1987 privind Nomenclatura tarifară și statistică și Tariful Vamal Comun (JO L 256, p. 1).


title: Cauza T-381/15: Acțiune introdusă la 14 iulie 2015 – IMG/Comisia

text:
               12.10.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 337/20

         Acțiune introdusă la 14 iulie 2015 – IMG/Comisia
   (Cauza T-381/15)
   (2015/C 337/22)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: International Management Group (IMG) (Bruxelles, Belgia) (reprezentanți: L. Levi și A. Tymen, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei Comisiei din 8 mai 2015 prin care s-au adoptat unele măsuri consolidate de audit și de monitorizare, s-a efectuat o semnalare în vederea verificării în temeiul Deciziei Comisiei din 13 noiembrie 2014 privind sistemul de avertizare rapidă utilizat de ordonatorii de credite ai Comisiei și de agențiile executive și prin care s-a refuzat IMG calitatea de organizație internațională în temeiul Regulamentului financiar;

               —

               obligarea pârâtei la repararea prejudiciului material și moral;

               —

               obligarea pârâtei la suportarea în întregime a cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă opt motive privind diferite aspecte ale deciziei atacate.

               —

               Cu privire la decizia atacată în întregime

                           1.

                           Primul motiv întemeiat pe încălcarea articolului 41 din cartă și a dreptului de a fi ascultat

                           2.

                           Al doilea motiv întemeiat pe încălcarea principiului proporționalității

               —

               Cu privire la decizia de a refuza reclamantei statutul de organizație internațională în sensul reglementării financiare

                           3.

                           Al treilea motiv întemeiat pe încălcarea Regulamentului (UE, EURATOM) nr. 966/2012 (1) și a Regulamentului delegat (UE) nr. 1268/2012 (2), precum și pe o eroare vădită de apreciere, întrucât Comisia a decis că reclamanta nu mai avea calitatea de organizație internațională în sensul regulamentelor citate anterior.

                           4.

                           Al patrulea motiv, întemeiat pe încălcarea obligației de motivare.

                           5.

                           Al cincilea motiv, întemeiat pe încălcarea principiului securității juridice, în măsura în care Comisia nu explică motivul pentru care consideră că reclamanta nu mai îndeplinește criteriile de definire a organizației internaționale și nu explică nici modificarea esențială pe care a realizat-o cu privire la interpretarea și la aplicarea reglementării financiare cu privire la o situație de fapt și juridică (cea a reclamantei) neschimbată.

                           6.

                           Al șaselea motiv, întemeiat pe încălcarea încrederii legitime, întrucât excluderea reclamantei de la acordarea statutului de organizație internațională s-a realizat în mod abrupt și fără o perioadă tranzitorie.

               —

               În ceea ce privește decizia de a proceda la o semnalare în cadrul sistemului de avertizare rapidă (SAR)

                           7.

                           Al șaptelea motiv, întemeiat pe nelegalitatea Deciziei 2014/792/UE (3), în măsura în care nu ar exista un temei juridic al adoptării acesteia.

                           8.

                           Al optulea motiv, invocat cu titlu subsidiar, întemeiat pe încălcarea articolului 41 din cartă, a dreptului de a fi ascultat și a obligației de motivare, precum și pe o eroare vădită de apreciere.

      (1)  Regulamentul Parlamentului European și al Consiliului din 25 octombrie 2012 privind normele financiare aplicabile bugetului general al Uniunii și de abrogare a Regulamentului (CE, Euratom) nr. 1605/2002 al Consiliului (JO L 298, p. 1).

      (2)  Regulamentul Comisiei din 29 octombrie 2012 privind normele de aplicare a Regulamentului (UE, Euratom) nr. 966/2012 al Parlamentului European și al Consiliului privind normele financiare aplicabile bugetului general al Uniunii (JO L 362, p. 1).

      (3)  Decizia Comisiei din 13 noiembrie 2014 privind sistemul de avertizare rapidă utilizat de ordonatorii de credite ai Comisiei și de agențiile executive (JO L 329, p. 68).


title: Cauza T-622/14: Hotărârea Tribunalului din 7 martie 2017 – Lauritzen Holding/EUIPO – DK Company (IWEAR) [„Marcă a Uniunii Europene — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene verbale IWEAR — Marca Uniunii Europene verbală anterioară INWEAR — Motiv relativ de refuz — Risc de confuzie — Articolul 8alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009”]

text:
               24.4.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 129/15

         Hotărârea Tribunalului din 7 martie 2017 – Lauritzen Holding/EUIPO – DK Company (IWEAR)
   (Cauza T-622/14) (1)

   ([„Marcă a Uniunii Europene - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene verbale IWEAR - Marca Uniunii Europene verbală anterioară INWEAR - Motiv relativ de refuz - Risc de confuzie - Articolul 8alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009”])
   (2017/C 129/24)
   Limba de procedură: engleza

      Părţile

      Reclamantă: Lauritzen Holding AS (Drøbak, Norvegia) (reprezentanţi: P. Walsh și S. Dunstan, solicitors)

      Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO) (reprezentanţi: inițial P. Bullock, ulterior D. Hanf, agenți)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO, intervenientă la Tribunal: DK Company A/S (Ikast, Danemarca), admisă a se substitui celeilalte părți din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO (reprezentanți: inițial M. Nielsen și E. Skovbo, ulterior E. Skovbo, avocați)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a doua de recurs a EUIPO din 2 iunie 2014 (cauza R 1935/2013-2), privind o procedură de opoziție între IC Companys A/S și Lauritzen Holding.

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă Lauritzen Holding AS la plata cheltuielilor de judecată, inclusiv a cheltuielilor indispensabile suportate de IC Companys A/S în scopul procedurii aflate pe rolul camerei de recurs a Oficiului Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO).

      (1)  JO C 351, 6.10.2014.


title: Cauza F-48/15: Acțiune introdusă la 27 martie 2015 – ZZ/OAPI

text:
               8.6.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 190/36

         Acțiune introdusă la 27 martie 2015 – ZZ/OAPI
   (Cauza F-48/15)
   (2015/C 190/42)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: ZZ (reprezentanți: T. Bontinck și A. Guillerme, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (OAPI)

      Obiectul și descrierea litigiului

   Anularea raportului de evaluare întocmit în privința reclamantei pentru exercițiul de evaluare 2013, precum și a planului de recuperare adoptat pe baza acestui raport, și cererea de despăgubiri pentru pretinsul prejudiciu moral suferit

      Concluziile reclamantei

               —

               Anularea raportului de evaluare întocmit în privința reclamantei pentru anul 2013;

               —

               anularea planului de recuperare adoptat pe baza acestui raport;

               —

               obligarea OAPI să o despăgubească pe reclamantă pentru prejudiciul moral suferit, evaluat la 10  000 de euro, sub rezerva majorării sau a diminuării în cursul procedurii;

               —

               obligarea OAPI la plata cheltuielilor de judecată.


title: Cauza F-80/08: Acțiune introdusă la 13 octombrie 2008 — Wenig/Comisia

text:
               6.12.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 313/59

         Acțiune introdusă la 13 octombrie 2008 — Wenig/Comisia
   (Cauza F-80/08)
   (2008/C 313/107)
   Limba de procedură: franceza
   Părțile

      Reclamant: Fritz Harald Wenig (Woluwe Saint-Pierre, Belgia) (reprezentanți: G.-A. Dal, D. Voillemot, D. Bosquet, avocats)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene
   Obiectul și descrierea litigiului
   Anularea deciziei Comisiei de suspendare a reclamantului și de reținere a unei sume de 1 000 de euro pe lună din salariul acestuia
   Concluziile reclamantului

               —

               Anularea Deciziei Comisiei din 18 septembrie 2008 de suspendare a reclamantului și de reținere a unei sume de 1 000 de euro pe lună din salariul acestuia, în temeiul articolelor 23 și 24 din anexa IX la Statutul funcționarilor Comunităților Europene;

               —

               obligarea Comisiei Comunităților Europene la plata cheltuielilor de judecată.


title: Cauza C-305/07: Cerere având ca obiect pronunțarea unei hotărâri preliminare introdusă de Tribunale civile di Genova (Italia) la 2 iulie 2007 — Radiotelevisione italiana SpA (RAI)/PTV Programmazioni Televisive SpA

text:
               8.9.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 211/22

         Cerere având ca obiect pronunțarea unei hotărâri preliminare introdusă de Tribunale civile di Genova (Italia) la 2 iulie 2007 — Radiotelevisione italiana SpA (RAI)/PTV Programmazioni Televisive SpA
   (Cauza C-305/07)
   (2007/C 211/41)
   Limba de procedură: italiana
   Instanța de trimitere
   Tribunale civile di Genova
   Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Radiotelevisione italiana SpA (RAI)

      Pârâtă: PTV Programmazioni Televisive SpA
   Întrebările preliminare

               1)

               Obligația fiscală impusă tuturor deținătorilor de echipamente adecvate pentru recepționarea semnalului de radiodifuziune și de televiziune, în vederea finanțării serviciului public de televiziune evaluat atât la nivel național cât și local, constituie ajutor de stat prevăzut de articolul 87 din Tratatul CE?

               2)

               În caz afirmativ, decizia Comisiei comunicată ministrului afacerilor externe italian la data de 20 aprilie 2005 este incompatibilă cu dreptul comunitar pe motivul erorii asupra elementelor de fapt sau în aprecierea faptelor, reținând aplicabilă cu privire la taxa RAI derogarea prevăzută de articolul 86 alineatul (2), dar neluând în considerare următoarele: emitentul concesionar îndeplinește serviciul public de radio și televiziune la nivel regional în absența definirii prin legi regionale și prin contracte specifice de servicii a misiunii pe care emitentul este obligat să o îndeplinească în orarul și în rețeaua de programe destinate difuzării de programe la nivel regional; — având în vedere absența unei definiții a obligațiilor de serviciu public, nu se poate realiza controlul privind destinația efectivă a resurselor de stat alocate serviciului public la nivel local exclusiv pentru activitățile aferente unui astfel de serviciu public; — emitentului concesionar nu i-a fost încredințată printr-un document oficial îndeplinirea unor obligații specifice de serviciu public, ci acesta a fost doar autorizat în mod general pentru a realiza un serviciu public regional?

               3)

               În general, articolul 86 din Tratatul CE se opune unei reglementări naționale care atribuie fiecărei regiuni, pe piețele locale, competența legislativă de a identifica misiuni ulterioare de serviciu public regional subvenționate din resurse de stat, prevăzând atribuirea exclusivă a unor astfel de misiuni ulterioare către RAI SpA, prin excluderea oricărui concurs de oferte ?


title: Cauza C-149/08: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Symvoulio tis Epikrateias (Grecia) la 11 aprilie 2008 — AKTOR Anonymi Techniki Etaireia (Aktor A.T.E.)/Ethnico Symvoulio Radiotileorasis

text:
               7.6.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 142/20

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Symvoulio tis Epikrateias (Grecia) la 11 aprilie 2008 — AKTOR Anonymi Techniki Etaireia (Aktor A.T.E.)/Ethnico Symvoulio Radiotileorasis
   (Cauza C-149/08)
   (2008/C 142/32)
   Limba de procedură: greaca
   Instanța de trimitere
   Symvoulio tis Epikrateias
   Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: AKTOR Anonymi Techniki Etaireia (AKTOR A.T.E.)

      Pârâtă: Ethnico Symvoulio Radiotileorasis

      Intervenientă: Michaniki A.E.
   Întrebările preliminare

               1)

               Admițând că, în principiu, nu este contrară dreptului comunitar, în special dispozițiilor Directivei 89/665/CEE, o normă națională potrivit căreia doar totalitatea membrilor unei grupări fără personalitate juridică care a participat fără succes la o procedură de atribuire de contracte de achiziții publice, iar nu membrii acesteia în mod individual, poate formula o cale de atac împotriva actului de atribuire, inclusiv atunci când calea de atac a fost inițial introdusă în comun de toți membrii grupării, dar în final a fost declarată inadmisibilă în privința unora dintre aceștia, în ceea ce privește aplicarea acestei directive și în vederea declarării inadmisibilității menționate, este necesar să se analizeze, în plus, dacă acești membri, în mod individual, păstrează sau nu ulterior dreptul de a se adresa unei alte instanțe naționale pentru a obține despăgubirea prevăzută eventual de o normă de drept național?

               2)

               În cazul în care a existat o jurisprudență constantă a unei instanțe naționale, în care s-a considerat că este introdusă în mod valid calea de atac formulată chiar și de un singur membru al unei grupări împotriva unui act adoptat în cadrul unei proceduri de atribuire de contracte de achiziții publice, este compatibilă cu dispozițiile Directivei 89/665/CEE, interpretată în lumina articolului 6 din CEDO, în calitate de principiu general al dreptului comunitar, respingerea căii de atac ca inadmisibilă din cauza schimbării jurisprudenței constante menționate, fără a se oferi în prealabil reclamantului nici posibilitatea de a remedia o astfel de inadmisibilitate, nici posibilitatea de a prezenta propriile observații cu privire la această problemă în conformitate cu principiul contradictorialității?


title: Cauza T-169/12: Hotărârea Tribunalului din 28 aprilie 2015 – CHEMK et KF/Consiliul („Dumping — Importuri de ferosiliciu originar printre altele din Rusia — Reexaminare intermediară parțială — Calculul marjei de dumping — Modificarea circumstanțelor — Caracter durabil”)

text:
               15.6.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 198/29

         Hotărârea Tribunalului din 28 aprilie 2015 – CHEMK et KF/Consiliul
   (Cauza T-169/12) (1)

   ((„Dumping - Importuri de ferosiliciu originar printre altele din Rusia - Reexaminare intermediară parțială - Calculul marjei de dumping - Modificarea circumstanțelor - Caracter durabil”))
   (2015/C 198/38)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamante: Chelyabinsk electrometallurgical integrated plant OAO (CHEMK) (Chelyabinsk, Rusia) și Kuzneckie ferrosplavy OAO (KF) (Novokuznetsk, Rusia) (reprezentant: B. Evtimov, avocat)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: J. P. Hix, agent, asistat ințial de G. Berrisch și A. Polcyn, avocați, ulterior de G. Berrisch și N. Chesaites, barrister, și în cele din urmă de D. Gerardin, avocat)

      Intervenientă în susținerea pârâtului: Comisia Europeană (reprezentanţi: inițial H. van Vliet, M. França și A. Stobiecka Kuik, ulterior M. França, A. Stobiecka Kuik și J. F. Brakeland, agenți); și Euroalliages (Bruxelles, Belgia) (reprezentanți: O. Prost și M. S. Dibling, avocați)

      Obiectul

   Cerere de anulare în parte a Regulamentului de punere în aplicare (UE) nr. 60/2012 al Consiliului din 16 ianuarie 2012 de încheiere a reexaminării intermediare parțiale, în temeiul articolului 11 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 1225/2009, a măsurilor antidumping aplicabile importurilor de ferosiliciu originar printre altele din Rusia (JO L 22, p. 1), în măsura în care le privește pe reclamante

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Chelyabinsk electrometallurgical integrated plant OAO (CHEMK) și Kuzneckie ferrosplavy OAO (KF) suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de Consiliul Uniunii Europene.

               3)

               Comisia Europeană suportă propriile cheltuieli de judecată.

               4)

               Euroalliages suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 165, 9.6.2012.


title: Cauza C-412/15: Cerere de decizie preliminară introdusă de Hessisches Finanzgericht (Germania) la 28 iulie 2015 – TMD Gesellschaft für transfusionsmedizinische Dienste mbH/Finanzamt Kassel II – Hofgeismar

text:
               30.11.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 398/13

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Hessisches Finanzgericht (Germania) la 28 iulie 2015 – TMD Gesellschaft für transfusionsmedizinische Dienste mbH/Finanzamt Kassel II – Hofgeismar
   (Cauza C-412/15)
   (2015/C 398/16)
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Hessisches Finanzgericht

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: TMD Gesellschaft für transfusionsmedizinische Dienste mbH

      Pârâtă: Finanzamt Kassel II – Hofgeismar

      Întrebările preliminare

               1)

               Articolul 132 alineatul (1) litera (d) din Directiva 2006/112/CE (1) trebuie interpretat în sensul că livrarea de sânge uman include și livrarea de plasmă extrasă din sânge?

               2)

               În cazul unui răspuns afirmativ la prima întrebare, acest lucru se aplică și plasmei care nu este utilizată în mod direct în scopuri terapeutice, ci servește exclusiv producerii de medicamente?

               3)

               În cazul unui răspuns negativ la a doua întrebare, pentru a clasifica plasma drept sânge prezintă relevanță numai destinația aleasă sau și orice posibilitate ipotetică de utilizare a plasmei?

      (1)  Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată, JO L 347, p. 1, Ediţie specială, 09/vol. 3, p. 7.


title: Cauza C-147/13: Acțiune introdusă la 22 martie 2013 — Regatul Spaniei/Consiliul Uniunii Europene

text:
               15.6.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 171/16

         Acțiune introdusă la 22 martie 2013 — Regatul Spaniei/Consiliul Uniunii Europene
   (Cauza C-147/13)
   2013/C 171/31
   Limba de procedură: spaniola

      Părțile

      Reclamant: Regatul Spaniei (reprezentanți: S. Centeno Huerta și E. Chamizo Llatas, agenți)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene

      Concluziile reclamantului

               —

               Anularea Regulamentului (UE) nr. 1260/2012 al Consiliului din 17 decembrie 2012 de punere în aplicare a cooperării consolidate în domeniul creării unei protecții unitare prin brevet în ceea ce privește dispozițiile aplicabile în materie de traducere (1) și obligarea Consiliului la plata cheltuielilor de judecată;

               —

               în subsidiar, anularea articolelor 4 și 5, a articolului 6 alineatul (2) și a articolului 7 alineatul (2) din Regulamentul (UE) nr. 1260/2012 al Consiliului din 17 decembrie 2012 de punere în aplicare a cooperării consolidate în domeniul creării unei protecții unitare prin brevet în ceea ce privește dispozițiile aplicabile în materie de traducere și obligarea Consiliului la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

               1.

               Încălcarea principiului nediscriminării prin instituirea unui sistem care aduce prejudicii persoanelor a căror limbă este alta decât engleza, franceza sau germana, regimul nefiind proporțional cu obiectivul urmărit.

               2.

               Lipsa temeiului juridic a articolului 4 care reglementează traducerea în caz de litigiu, care nu afectează direct regimul lingvistic al titlului, astfel cum este prevăzut la articolul 118 al doilea paragraf TFUE.

               3.

               Încălcarea principiului securității juridice.

               4.

               Încălcarea jurisprudenței Meroni prin delegarea către Oficiul European de Brevete a administrării sistemului de compensare (articolul 5) și a publicării traducerilor [articolul 6 alineatul (2)].

               5.

               Încălcarea principiului autonomiei dreptului Uniunii, aplicarea regulamentului depinzând de intrarea în vigoare a acordului privind o instanță unică pentru brevete.

      (1)  JO L 361, p. 89.


title: Cauza T-574/15: Acțiune introdusă la 28 septembrie 2015 – Kozmetika Afrodita/OAPI – Núñez Martín și Machado Montesinos (KOZMETIKA AFRODITA)

text:
               7.12.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 406/38

         Acțiune introdusă la 28 septembrie 2015 – Kozmetika Afrodita/OAPI – Núñez Martín și Machado Montesinos (KOZMETIKA AFRODITA)
   (Cauza T-574/15)
   (2015/C 406/38)
   Limba în care a fost formulată acțiunea: slovena

      Părțile

      Reclamantă: Kozmetika Afrodita d.o.o. (Rogaška Slatina, Slovenia) (reprezentant: B. Grešak, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI)

      Celelalte părți din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Pedro Núñez Martín (Madrid, Spania) și Carmen Guillermina Machado Montesinos (Madrid)

      Datele privind procedura în fața OAPI

      Titularul mărcii în litigiu: reclamanta

      Marca în litigiu: marca comunitară figurativă care conține elementele verbale „KOZMETIKA AFRODITA” – cererea de înregistrare nr. 1 1 7 98  253

      Procedura care s-a aflat pe rolul OAPI: procedură de opoziție

      Decizia atacată: Decizia Camerei a patra de recurs a OAPI din 28/07/2015 în cauza R 2577/2014-4

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei atacate;

               —

               obligarea OAPI la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele invocate

               —

               încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009;

               —

               încălcarea normei 50 alineatul (2) litera (h) din Regulamentul nr. 2868/95.