title: Cauza T-158/09: Acțiune introdusă la 14 aprilie 2009 — Republica Elenă/Comisia Comunităților Europene

text:
               4.7.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 153/43

         Acțiune introdusă la 14 aprilie 2009 — Republica Elenă/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza T-158/09)
   2009/C 153/85
   Limba de procedură: greaca

      Părțile

      Reclamantă: Republica Elenă (reprezentanți: V. Karra, I. Chalkias și S. Papaioannou)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene

      Concluziile reclamantei

               —

               Anularea sau modificarea deciziei atacate a Comisiei C(2009) 810 din 13 februarie 2009„privind tratamentul financiar aplicabil în cadrul lichidării cheltuielilor finanțate de FEOGA, în anumite cazuri de nereguli comise de operatori”, în măsura în care privește Republica Elenă;

               —

               restituirea către reclamantă a cotei de 50 % reținută în temeiul articolului 32 alineatul (5) din Regulamentul nr. 1290/05 în cazurile 3, 4, 6-13 (cu excepția 7), în care nu au existat nereguli sau în cazul 2, în care debitorul nu este insolvabil;

               —

               obligarea Comisiei Comunităților Europene la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Prin Decizia C(2009) 810 din 13 februarie 2009„privind tratamentul financiar aplicabil în cadrul lichidării cheltuielilor finanțate de FEOGA, în anumite cazuri de nereguli comise de operatori”, Comisia a impus reclamantei corecții financiare în valoare de 13 348 979,02 euro, ca urmare a neglijenței de care, potrivit Comisiei, au dat dovadă autoritățile elene o perioadă de patru ani începând cu prima constatare de neregulă și ca urmare a faptului că acestea nu au recuperat sumele plătite în mod nejustificat către cinci întreprinderi care desfășoară activități în domeniul vinificației, în cel al bumbacului și în alte domenii și către opt întreprinderi de producție în masă care au participat la schema de ajutor pentru consumul de ulei de măsline.
   Republica Elenă susține, prin intermediul primului motiv general de anulare, că nu există temei juridic valabil pentru a impune corectarea în niciunul dintre cele treisprezece cazuri examinate, întrucât Comisia a interpretat și a aplicat în mod eronat dispozițiile articolului 31 alineatul (1) și ale articolului 32 alineatul (8) din Regulamentul (CE) nr. 1290/2005 (1)., menționate ca dispoziții aplicabile. Reclamanta invocă în subsidiar comiterea de către Comisie a unei erori substanțiale vădite și a unei erori de apreciere a situației de fapt privind demersurile autorităților elene competente și, în plus, că motivarea deciziei atacate care se întemeiază pe o premisă eronată, potrivit căreia termenul de patru ani, începând de la constatarea unei nereguli, a expirat fără să fi început o procedură de recuperare sau o procedură de recuperare valabilă, nu îndeplinește condițiile prevăzute la articolul 253 CE, întrucât este deficitară, insuficientă și vagă, nerăspunzând la argumentele invocate de Grecia cu ocazia consultărilor bilaterale și a procedurii în fața Organului de conciliere.
   Prin intermediul celui de al doilea motiv de anulare, reclamanta susține că, în mod eronat, în patru cazuri Comisia nu a aplicat alineatul (5) litera (e) și alineatul (6) literele (a) și (b) ale articolului 32 din Regulamentul (CE) nr. 1290/05 în locul alineatelor (1) și (8) ale aceluiași articol, ceea ce a condus la situația ca aceasta să pună cheltuiala în cauză în sarcina reclamantei în loc să o pună în sarcina FEOGA.
   Prin intermediul celui de al treilea motiv de anulare, reclamanta susține că articolul 32 din Regulamentul (CE) nr. 1290/05, care stabilește un termen de un an de la data primei constatări administrative sau judiciare a neregulii pentru inițierea tuturor procedurilor administrative sau judiciare prevăzute de legislația internă în vederea recuperării sumelor, privește numai neregulile care au loc după intrarea în vigoare a regulamentului menționat și nu poate privi nereguli care au avut loc cu zece ani înainte, moment la care era în vigoare un alt regim juridic, care nu prevedea un astfel de termen, limitând controlul la respectarea unui termen rezonabil.
   Prin intermediul celui al patrulea motiv de anulare, reclamanta invocă prescrierea cererii Comisie privind punerea în sarcina sa a sumelor în cauză după expirarea unei durate de cincisprezece-douăzeci de ani de la pretinsa neregulă, din cauza duratei excesive a procedurii, sau, în subsidiar, încălcarea principiului securității juridice.
   În sfârșit, prin intermediul celui al cincilea motiv de anulare, reclamanta apreciază că, întrucât în cazurile 3, 4, 6, 8-13 nu există nicio neregulă, regula celor 24 de luni prevăzută la articolul 31 alineatul (4) din Regulamentul (CE) nr. 1290/05 este valabilă pentru orice caz de recuperare și că, în consecință, punerea în sarcina sa a sumelor corespunzătoare unei perioade mult anterioare celor 24 de luni de la comunicarea rezultatelor controlului este afectată de eroare și trebuie anulată.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 1290/2005 al Consiliului din 21 iunie 2005 privind finanțarea politicii agricole comune (JO L 209, 11.8.2005, p. 1, Ediție specială, 14/vol. 1, p. 193).


title: Cauza C-463/13: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 22 ianuarie 2015 (cerere de decizie preliminară formulată de Consiglio di Stato – Italia) – Stanley International Betting Ltd, Stanleybet Malta Ltd/Ministero dell'Economia e delle Finanze, Agenzia delle Dogane e dei Monopoli di Stato (Trimitere preliminară – Articolele 49 TFUE și 56 TFUE – Libertatea de stabilire – Libera prestare a serviciilor – Jocuri de noroc – Reglementare națională – Reorganizarea sistemului concesiunilor printr-o aliniere temporală a termenelor de expirare – Nouă cerere de ofertă – Concesiuni cu o durată mai mică decât cea a concesiunilor anterioare – Restricție – Motive imperative de interes general – Proporționalitate)

text:
               30.3.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 107/8

      Hotărârea Curții (Camera a treia) din 22 ianuarie 2015 (cerere de decizie preliminară formulată de Consiglio di Stato – Italia) – Stanley International Betting Ltd, Stanleybet Malta Ltd/Ministero dell'Economia e delle Finanze, Agenzia delle Dogane e dei Monopoli di Stato
      (Cauza C-463/13) (1)

      ((Trimitere preliminară - Articolele 49 TFUE și 56 TFUE - Libertatea de stabilire - Libera prestare a serviciilor - Jocuri de noroc - Reglementare națională - Reorganizarea sistemului concesiunilor printr-o aliniere temporală a termenelor de expirare - Nouă cerere de ofertă - Concesiuni cu o durată mai mică decât cea a concesiunilor anterioare - Restricție - Motive imperative de interes general - Proporționalitate))
      (2015/C 107/09)
      Limba de procedură: italiana

         Instanța de trimitere

      Consiglio di Stato

         Părțile din procedura principală

         Reclamante: Stanley International Betting Ltd, Stanleybet Malta Ltd

         Pârâte: Ministero dell'Economia e delle Finanze, Agenzia delle Dogane e dei Monopoli di Stato

         cu participarea: Intralot Italia SpA, SNAI SpA, Galassia Game Srl, Eurobet Italia Srl unipersonale, Lottomatica Scommesse Srl, Sisal Match Point SpA, Cogetech Gaming Srl

         Dispozitivul

      Articolele 49 TFUE și 56 TFUE, precum și principiile egalității de tratament și efectivității trebuie interpretate în sensul că nu se opun unei legislații naționale precum cea în discuție în litigiul principal, care prevede organizarea unei noi proceduri de cerere de ofertă pentru acordarea de concesiuni cu o durată mai mică decât cea a concesiunilor atribuite anterior, ca urmare a unei reorganizări a sistemului printr-o aliniere temporală a termenelor de expirare a concesiunilor.

         (1)  JO C 344, 23.11.2013.


title: Cauza T-54/15: Acțiune introdusă la 2 februarie 2015 – Jääkiekon SM-liiga/OAPI (Liiga)

text:
               30.3.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 107/34

      Acțiune introdusă la 2 februarie 2015 – Jääkiekon SM-liiga/OAPI (Liiga)
      (Cauza T-54/15)
      (2015/C 107/44)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Jääkiekon SM-liiga Oy (Helsinki, Finlanda) (reprezentant: L. Laaksonen, avocat)

         Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI)

         Datele privind procedura în fața OAPI

         Marca în litigiu: marca comunitară figurativă care cuprinde elementul verbal „Liiga” – cererea de înregistrare nr. 12 056 792.

         Decizia atacată: Decizia Camerei a doua de recurs a OAPI din 1 decembrie 2014 în cauza R 576/2014-2.

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate și admiterea înregistrării mărcii în cauză;

                  —

                  obligarea OAPI la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivul invocat

                  —

                  încălcarea articolului 7 alineatul (1) literele (b) și (c) din Regulamentul nr. 207/2009.


title: Cauza F-98/12: Acțiune introdusă la 17 septembrie 2012 — ZZ/Consiliul

text:
               10.11.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 343/24

         Acțiune introdusă la 17 septembrie 2012 — ZZ/Consiliul
   (Cauza F-98/12)
   2012/C 343/41
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: ZZ (reprezentanți: D. Abreu Caldas, S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis și E. Marchal, avocați)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene

      Obiectul și descrierea litigiului

   Anularea deciziilor de a nu îl promova pe reclamant la gradul AD 12 în cadrul exercițiilor de promovare 2008 și 2009

      Concluziile reclamantului

               —

               Anularea deciziilor AIPN de a nu îl promova pe reclamant la gradul AD 12 în cadrul exercițiilor de promovare 2008 și 2009;

               —

               în măsura în care este necesar, anularea Deciziei AIPN din 6 iunie 2012 de respingere a reclamației formulate de reclamant împotriva nepromovării sale la gradul AD 12 în cadrul exercițiilor de promovare 2008 și 2009;

               —

               obligarea Consiliului la plata cheltuielilor de judecată.


title: Cauza C-635/11: Acțiune introdusă la 9 decembrie 2011 — Comisia Europeană/Regatul Țărilor de Jos

text:
               25.2.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 58/4

         Acțiune introdusă la 9 decembrie 2011 — Comisia Europeană/Regatul Țărilor de Jos
   (Cauza C-635/11)
   2012/C 58/05
   Limba de procedură: olandeza

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: J. Enegren și M. van Beek, agenți)

      Pârât: Regatul Țărilor de Jos

      Concluziile reclamantei

               —

               Constatarea faptului că, prin neadoptarea tuturor actelor cu putere de lege și a actelor administrative necesare pentru ca salariații unităților unei societăți care rezultă dintr-o fuziune transfrontalieră și are sediul social în Țările de Jos, unități situate în alte state membre, să beneficieze de drepturi de participare identice cu cele ale lucrătorilor angajați în Țările de Jos, Regatul Țărilor de Jos nu a respectat obligațiile care îi revin în temeiul articolului 16 alineatul (2) partea a doua a tezei introductive și litera (b) din Directiva 2005/56/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 26 octombrie 2005 privind fuziunile transfrontaliere ale societăților comerciale pe acțiuni (1);

               —

               obligarea Regatului Țărilor de Jos la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Din articolul 16 alineatul (2) litera (b) din Directiva 2005/56/CE rezultă că legislația națională a statului membru în care este stabilit sediul social al societății care rezultă în urma unei fuziuni transfrontaliere trebuie să permită, pentru salariații unităților societății care rezultă în urma fuziunii transfrontaliere, unități situate în alte state membre, aceleași posibilități de a-și exercita drepturile de participare precum salariații din statul membru în care societatea care rezultă în urma fuziunii transfrontaliere își are sediul social.
   Legislația națională care vizează transpunerea directivei trebuie așadar să prevadă toate cazurile prevăzute la articolul 16 alineatul (2) din directivă.
   Alta a fost situația în Țările de Jos.

      (1)  JO L 310, p. 1, Ediție specială, 17/vol. 2, p. 107


title: Cauza C-65/11: Hotărârea Curții (Camera a patra) din 25 aprilie 2013 — Comisia Europeană/Regatul Țărilor de Jos (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Fiscalitate — Directiva 2006/112/CE — Articolele 9 și 11 — Legislație națională care permite includerea unor persoane neimpozabile într-un grup de persoane care pot fi considerate persoană impozabilă unică în scopuri de TVA — Consultarea comitetului TVA)

text:
               15.6.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 171/3

         Hotărârea Curții (Camera a patra) din 25 aprilie 2013 — Comisia Europeană/Regatul Țărilor de Jos
   (Cauza C-65/11) (1)

   (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru - Fiscalitate - Directiva 2006/112/CE - Articolele 9 și 11 - Legislație națională care permite includerea unor persoane neimpozabile într-un grup de persoane care pot fi considerate persoană impozabilă unică în scopuri de TVA - Consultarea comitetului TVA)
   2013/C 171/04
   Limba de procedură: olandeza

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: A. Nijenhuis, R. Lyal și D. Triantafyllou, agenți)

      Pârât: Regatul Țărilor de Jos (reprezentanți: C. Wissels, M. de Ree și M. Noort, agenți)

      Intervenienți în susținerea pârâtelor: Republica Cehă (reprezentant: M. Smolek, agent), Regatul Danemarcei (reprezentanți: inițial C. Vang, ulterior V. Pasternak Jørgensen, agenți), Irlanda (reprezentanți: D. O’Hagan, agent, asistat de G. Clohessy, SC și de N. Travers, BL), Republica Finlanda (reprezentanți: H. Leppo și S. Hartikainen, agenți), Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord (reprezentanți: H. Walker, agent, asistat de Hall, QC)

      Obiectul

   Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Încălcarea articolelor 9 și 11 din Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată (JO L 347, p. 1, Ediție specială, 09/vol. 3, p. 7) — Includerea unor persoane neimpozabile într-un grup TVA — Lipsa notificării comitetului TVA cu privire la modificările produse în aplicarea regimului privind grupul TVA

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Obligă Comisia Europeană la plata cheltuielilor de judecată.

               3.

               Republica Cehă, Regatul Danemarcei, Irlanda, Republica Finlanda, precum și Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 130, 30.4.2011


title: Cauza T-537/10: Acțiune introdusă la 26 noiembrie 2010 — Adamowski/OAPI — Fagumit (FAGUMIT)

text:
               29.1.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 30/46

         Acțiune introdusă la 26 noiembrie 2010 — Adamowski/OAPI — Fagumit (FAGUMIT)
   (Cauza T-537/10)
   ()
   2011/C 30/84
   Limba în care a fost formulată acțiunea: germana

      Părțile

      Reclamantă: Ursula Adamowski (Hamburg, Germania) (reprezentant: D. von Schultz, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Fabryka Węży Gumowych i Tworzyw Sztucznych Fagumit Sp. z o.o. (Wolbrom, Polonia)

      Concluziile reclamantei

               —

               Anularea deciziei Camerei întâi de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 3 septembrie 2010 în cauza R 1002/2009-1;

               —

               respingerea cererii de declarare a nulității mărcii comunitare nr. 3 005 980;

               —

               obligarea OAPI la plata cheltuielilor de judecată aferente procedurii de radiere, căii de atac și prezentei acțiuni.

      Motivele și principalele argumente

      Marca comunitară înregistrată care a făcut obiectul unei cereri de declarare a nulității: marca figurativă care cuprinde elementul verbal FAGUMIT pentru produse din clasele 12 și 17.

      Titularul mărcii comunitare: reclamanta.

      Partea care solicită declararea nulității mărcii comunitare: Fabryka Węży Gumowych i Tworzyw Sztucznych Fagumit Sp. z o.o.

      Dreptul asupra mărcii al părții care solicită declararea nulității: marca figurativă națională care cuprinde elementul verbal „FAGUMIT” pentru produse din clasa 17.

      Decizia diviziei de anulare: respinge cererea de anulare.

      Decizia camerei de recurs: admite calea de atac și declară nulitatea mărcii.

      Motivele invocate: încălcarea articolului 53 alineatul (1) litera (c) coroborat cu articolul 8 alineatul (4) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 (1) în măsura în care cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs ar fi omis să depună documente valide din care să rezulte o utilizare efectivă a semnului distinctiv „FAGUMIT”; încălcarea articolului 53 alineatul (1) litera (b) coroborat cu articolul 8 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 în măsura în care cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs și-ar fi dat în mod valabil acordul în privința înregistrării drepturilor conferite de marca cu denumirea „FAGUMIT”, precum și încălcarea articolului 52 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 în măsura în care nu ar fi trebuit să se considere că reclamanta a acționat cu rea credință în momentul depunerii cererii de înregistrare a mărcii comunitare contestate.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 207 al Consiliului din 26 februarie 2009 privind marca comunitară (JO L 78, p. 1).


title: Cauza C-590/14 P: Recurs introdus la 18 decembrie 2014 de Dimosia Epicheirisi Ilektrismou AE (DEI) împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a patra) din 8 octombrie 2014 în cauza T-542/11, Alouminion/Comisia

text:
               23.2.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 65/26

         Recurs introdus la 18 decembrie 2014 de Dimosia Epicheirisi Ilektrismou AE (DEI) împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a patra) din 8 octombrie 2014 în cauza T-542/11, Alouminion/Comisia
   (Cauza C-590/14 P)
   (2015/C 065/36)
   Limba de procedură: greaca

      Părțile

      Recurentă: Dimosia Epicheirisi Ilektrismou AE (DEI) (reprezentanți: E. Bourtzalas, E. Salakà, Ch. Synodinos, Ch. Tagaras și A. Oikono, avocați)

      Celelalte părți din procedură: Alouminion AE, Comisia Europeană

      Concluziile recurentei

               —

               admiterea recursului;

               —

               anularea hotărârii atacate;

               —

               obligarea intimatei la plata cheltuielilor de judecată efectuate în cadrul procedurii din prima instanță și în cadrul prezentei proceduri de recurs.

      Motivele și principalele argumente

   Recurenta solicită anularea hotărârii atacate pentru următoarele motive:

               1.

               Eroare de drept în interpretarea articolului 108 alineatul (3) TFUE și a articolului 1 literele (b) și (c) din Regulamentul nr. 659/99, în măsura în care s-a statuat că prelungirea unui ajutor nu constituie ipso facto un ajutor nou, atribuirea acestei calificări impunând o modificare substanțială a ajutorului.

               2.

               Eroare de drept, eroare vădită de apreciere și denaturarea faptelor prin afirmația potrivit căreia aplicarea tarifului preferențial în perioada în litigiu ar constitui o prelungire a unui ajutor existent.

               3.

               Eroare vădită de drept și de fapt și eroare vădită de apreciere în măsura în care s-a apreciat că temeiul juridic și contractual al ajutorului ar fi rămas neschimbat.

               4.

               Încălcarea obligației de motivare ca urmare a faptului că hotărârea atacată nu clarifică dacă condițiile de calificare a unui ajutor ca fiind nou trebuie să fie reunite în mod cumulativ și dacă calificarea unui ajutor ca fiind nou presupune o intervenție legislativă.

               5.

               Încălcarea obligației Tribunalului de a statua asupra susținerilor pertinente care îi sunt prezentate și încălcarea obligației de motivare.


title: Cauza C-359/05: Hotărârea Curții (camera a doua) din data de 18 ianuarie 2007 (cerere având ca obiect pronunțarea unei hotărâri preliminare introdusă de către Tribunal de grande instance de Brive-La-Gaillarde) — Estager SA/Receveur principal de la Recette des Douanes de Brive (Politică economică și monetară — Regulamentele (CE) nr. 1103/97 și 974/98 — Introducerea monedei euro — Conversiune între unitățile monetare naționale și unitatea euro — Act normativ al unui stat membru prin care se adaptează valoarea în euro a anumitor valori exprimate în moneda națională în textele legislative ale acestui stat)

text:
               10.3.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 56/8

         Hotărârea Curții (camera a doua) din data de 18 ianuarie 2007 (cerere având ca obiect pronunțarea unei hotărâri preliminare introdusă de către Tribunal de grande instance de Brive-La-Gaillarde) — Estager SA/Receveur principal de la Recette des Douanes de Brive
   (Cauza C-359/05) (1)

   (Politică economică și monetară - Regulamentele (CE) nr. 1103/97 și 974/98 - Introducerea monedei euro - Conversiune între unitățile monetare naționale și unitatea euro - Act normativ al unui stat membru prin care se adaptează valoarea în euro a anumitor valori exprimate în moneda națională în textele legislative ale acestui stat)
   (2007/C 56/13)
   Limba de procedură: franceza
   Instanța de trimitere
   Tribunal de grande instance de Brive-La-Gaillarde
   Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Estager SA

      Pârât: Receveur principal de la Recette des Douanes de Brive
   Obiectul
   Cerere având ca obiect pronunțarea unei hotărâri preliminare — Tribunal de grande instance de Brive-La-Gaillarde — Interpretarea articolelor 3 și 5 din Regulamentul (CE) nr. 1103/97 al Consiliului din 17 iunie 1997 privind anumite dispoziții referitoare la introducerea monedei euro (JO L 162, p. 1), precum și a articolului 14 din Regulamentul (CE) nr. 974/98 al Consiliului din 3 mai 1998 privind introducerea euro (JO L 139, p. 1) — act normativ național prin care s-a rotunjit cuantumul taxei bugetului anex al prestațiilor sociale agricole (BAPSA) după conversia sa în euro
   Dispozitivul
   Regulamentul (CE) nr. 1103/97 al Consiliului din 17 iunie 1997 privind anumite dispoziții referitoare la introducerea monedei euro și Regulamentul (CE) nr. 974/98 al Consiliului din 3 mai 1998 privind introducerea euro trebuie interpretate în sensul că acestea se opun unei reglementări naționale care, cu ocazia unei operațiuni de conversie în euro a valorii unei taxe pe cantitățile de făină, de griș și de crupe de grâu moale furnizate sau utilizate în vederea consumului uman, precum taxa din cauza de fond, a majorat această taxă la o valoare superioară celei care ar fi rezultat din aplicarea regulilor de conversie prevăzute de aceste regulamente, cu excepția cazului în care o astfel de majorare respectă exigențele de securitate juridică și de transparență garantate de regulamentele respective, ceea ce presupune că actele normative în cauză permit să se facă o distincție clară între decizia autorităților unui stat membru de a majora acea valoare și conversia în euro a valorii respective. Este de competența instanței de trimitere să verifice dacă acesta este cazul în cauza cu care a fost sesizată.

      (1)  JO C 315, 10.12.2005.


title: Cauza C-599/14 P: Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 26 iulie 2017 – Consiliul Uniunii Europene/Liberation Tigers of Tamil Eelam (LTTE), Regatul Țărilor de Jos, Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord, Comisia Europeană [Recurs — Politica externă și de securitate comună — Combaterea terorismului — Măsuri restrictive îndreptate împotriva anumitor persoane și entități — Înghețarea fondurilor — Poziția comună 2001/931/PESC — Articolul 1 alineatele (4) și (6) — Regulamentul (CE) nr. 2580/2001 — Articolul 2 alineatul (3) — Menținerea unei organizații pe lista persoanelor, a grupurilor sau a entităților implicate în acte de terorism — Condiții — Baza factuală a deciziilor de înghețare a fondurilor — Decizie adoptată de o autoritate competentă — Obligația de motivare]

text:
               18.9.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 309/2

         Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 26 iulie 2017 – Consiliul Uniunii Europene/Liberation Tigers of Tamil Eelam (LTTE), Regatul Țărilor de Jos, Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord, Comisia Europeană
   (Cauza C-599/14 P) (1)

   ([Recurs - Politica externă și de securitate comună - Combaterea terorismului - Măsuri restrictive îndreptate împotriva anumitor persoane și entități - Înghețarea fondurilor - Poziția comună 2001/931/PESC - Articolul 1 alineatele (4) și (6) - Regulamentul (CE) nr. 2580/2001 - Articolul 2 alineatul (3) - Menținerea unei organizații pe lista persoanelor, a grupurilor sau a entităților implicate în acte de terorism - Condiții - Baza factuală a deciziilor de înghețare a fondurilor - Decizie adoptată de o autoritate competentă - Obligația de motivare])
   (2017/C 309/02)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Recurent: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: E. Finnegan, B. Driessen și G. Étienne, agenți)

      Celelalte părți din procedură: Liberation Tigers of Tamil Eelam (LTTE) (reprezentanți: T. Buruma și A. M. van Eik, advocaten), Regatul Țărilor de Jos (reprezentanți: M. K. Bulterman și J. Langer, agenți), Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord (reprezentanți: S. Brandon, C. Crane, J. Kraehling și V. Kaye, agenți, asistați de M. Gray, barrister), Comisia Europeană (reprezentanți: D. Gauci și M. F. Castillo de la Torre, agenți)

      Intervenientă în susținerea recurentului: Republica Franceză (reprezentanţi: G. de Bergues, F. Fize, D. Colas și B. Fodda, agenți)

      Dispozitivul

               1)

               Respinge recursul.

               2)

               Consiliul Uniunii Europene suportă, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, și pe cele efectuate de Liberation Tigers of Tamil Eelam (LTTE).

               3)

               Republica Franceză, Regatul Țărilor de Jos, Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord și Comisia suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 89, 16.3.15.


title: Cauza C-212/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunal Superior de Justicia de Galicia (Spania) la 24 aprilie 2017 – Simón Rodríguez Otero/Televisión de Galicia S.A.

text:
               17.7.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 231/15

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunal Superior de Justicia de Galicia (Spania) la 24 aprilie 2017 – Simón Rodríguez Otero/Televisión de Galicia S.A.
   (Cauza C-212/17)
   (2017/C 231/19)
   Limba de procedură: spaniola

      Instanța de trimitere

   Tribunal Superior de Justicia de Galicia

      Părțile din procedura principală

      Apelant: Simón Rodríguez Otero

      Intimată: Televisión de Galicia S.A.

      Cealaltă parte: Ministerio Fiscal

      Întrebările preliminare

               1)

               În sensul principiului echivalenței între lucrătorii temporari și cei pe durată nedeterminată, trebuie considerate „situații comparabile” încetarea contractului de muncă pe baza unor „circumstanțe obiective” în temeiul articolului 49 alineatul 1 litera c) din ET [Estatuto de los Trabajadores (Statutul lucrătorilor), denumit în continuare „ET”] și cea bazată pe „motive obiective” în temeiul articolului 52 din ET și, prin urmare, diferența dintre valoarea indemnizațiilor acordate în cele două situații constituie un tratament diferențiat între lucrătorii temporari și cei pe durată nedeterminată, interzis de Directiva 1999/70/CE a Consiliului din 28 iunie 1999 privind acordul cadru cu privire la munca pe durată determinată, încheiat între CES, UNICE și CEEP (1)?

               2)

               În cazul unui răspuns afirmativ, trebuie să se considere că obiectivele de politică socială care au condus la crearea contractului de suplinire justifică, de asemenea, conform clauzei 4 punctul 1 din acordul cadrul menționat anterior, tratamentul diferențiat constând în acordarea unei indemnizații mai mici pentru încetarea raportului de muncă, atunci când angajatorul optează în mod liber pentru încheierea pe durată determinată a contractului de suplinire?

      (1)  JO 1999, L 175, p. 43, Ediţie specială, 05/vol. 5, p. 129.


title: Cauza T-251/14: Hotărârea Tribunalului din 15 octombrie 2015 – Promarc Technics/OAPI – PIS (Pièce de porte) [„Desen sau model industrial comunitar — Procedură de declarare a nulității — Desen sau model industrial comunitar înregistrat reprezentând o parte dintr-o ușă — Desen sau model industrial internațional anterior constituit printr-un brevet american — Motiv de nulitate — Lipsa caracterului individual — Lipsa unei impresii globale diferite — Dovada divulgării desenului sau modelului industrial anterior către public — Medii specializate ale sectorului în cauză — Utilizator avizat — Gradul de libertate al autorului — Articolul 6, articolul 7 alineatul (1)și articolul 25 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 6/2002”]

text:
               30.11.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 398/51

         Hotărârea Tribunalului din 15 octombrie 2015 – Promarc Technics/OAPI – PIS (Pièce de porte)
   (Cauza T-251/14) (1)

   ([„Desen sau model industrial comunitar - Procedură de declarare a nulității - Desen sau model industrial comunitar înregistrat reprezentând o parte dintr-o ușă - Desen sau model industrial internațional anterior constituit printr-un brevet american - Motiv de nulitate - Lipsa caracterului individual - Lipsa unei impresii globale diferite - Dovada divulgării desenului sau modelului industrial anterior către public - Medii specializate ale sectorului în cauză - Utilizator avizat - Gradul de libertate al autorului - Articolul 6, articolul 7 alineatul (1)și articolul 25 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 6/2002”])
   (2015/C 398/64)
   Limba de procedură: polona

      Părțile

      Reclamantă: Promarc Technics s.c. Tomasz Pokrywa, Rafał Natorski (Zabierzów, Polonia) (reprezentant: J. Radłowski, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentanți: D. Walicka și A. Folliard-Monguiral, agenți)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: Petrycki i Sorys sp.j. (PIS) (Jasło, Polonia) (reprezentant: D. Kulig, avocat)

      Obiectul

   Acţiune formulată împotriva Deciziei Camerei a treia de recurs a OAPI din 29 ianuarie 2014 (cauza R 1464/2012-3), privind o procedură de declarare a nulităţii între Petrycki i Sorys sp.j. (PIS) şi Promarc Technics s.c. Tomasz Pokrywa, Rafał Natorski

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acţiunea.

               2)

               Obligă Promarc Technics s.c. Tomasz Pokrywa, Rafał Natorski la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 212, 7.7.2014.


title: Cauza T-74/08: Acțiune introdusă la 6 februarie 2008 — Now Pharma/Comisia Comunităților Europene

text:
               12.4.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 92/43

         Acțiune introdusă la 6 februarie 2008 — Now Pharma/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza T-74/08)
   (2008/C 92/85)
   Limba de procedură: germana
   Părțile

      Reclamantă: Now Pharma AG (Luxemburg, Luxemburg) (reprezentanți: C. Kaletta și I.-J. Tegebauer, Rechtsanwälte)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene
   Concluziile reclamantei

               —

               Anularea Deciziei C(2007) 6132 a Comisiei din 4 decembrie 2007;

               —

               obligarea Comisiei să reexamineze cererea pârâtei din 6 februarie 2007 luând în considerare interpretarea juridică realizată de Tribunal;

               —

               obligarea Comisiei Comunităților Europene la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   Reclamanta contestă decizia Comisiei din 4 decembrie 2007 prin care s-a respins cererea de calificare a produsului medicamentos „Extrait liquide spécial de Chelidonii radix” drept produs medicamentos orfan, în sensul Regulamentului (CE) nr. 141/2000 (1).
   În susținerea cererii, reclamanta invocă încălcarea articolului 3 din Regulamentul nr. 141/2000. În acest sens, reclamanta susține în special că avizul final negativ al Agenției Europene pentru Medicamente este rezultatul utilizării unui criteriu de decizie greșit, și anume cel referitor la condițiile de comercializare a unui produs medicamentos, potrivit articolului 8 alineatul (3) litera (c) din Regulamentul nr. 141/2000. În opinia reclamantei, pentru a fi calificat drept produs medicamentos orfan, este hotărâtor ca produsul medicamentos să fie de un folos semnificativ pentru persoanele care suferă de afecțiuni rare, în sensul articolului 3 alineatul (2) din Regulamentul nr. 847/2000 (2). Această condiție, prevăzută la articolul 3 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 141/2000, ar fi îndeplinită, întrucât produsul medicamentos este destinat tratării afecțiunilor rare și este de un folos semnificativ.
   În plus, se contestă în special calificarea insuficientă și lipsa de imparțialitate a expertului.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 141/2000 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 decembrie 1999 privind produsele medicamentoase orfane (JO L 18, p. 1, Ediție specială, 15/vol. 5, p. 233).

      (2)  Regulamentul (CE) nr. 847/2000 al Comisiei din 27 aprilie 2000 de stabilire a dispozițiilor de aplicare a criteriilor pentru desemnarea unui produs medicamentos ca produs medicamentos orfan și a definițiilor termenilor „produs medicamentos similar” și „superioritate clinică” (JO L 103, p. 5, Ediție specială, 15/vol. 6, p. 5).


title: Cauza C-140/16: Ordonanța Curții (Camera a șasea) din 10 noiembrie 2016 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunale Amministrativo Regionale per le Marche – Italia) – Edra Costruzioni Soc. coop., Edilfac Srl/Comune di Maiolati Spontini (Trimitere preliminară — Articolul 99 din Regulamentul de procedură al Curții — Contracte de achiziții publice — Directiva 2004/18/CE — Directiva 2014/24/UE — Participare la o cerere de oferte — Ofertant care a omis să menționeze în ofertă costurile întreprinderii pentru securitatea la locul de muncă — Obligație jurisprudențială de a face această mențiune — Excludere din contract fără posibilitatea de a rectifica această omisiune)

text:
               27.2.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 63/9

         Ordonanța Curții (Camera a șasea) din 10 noiembrie 2016 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunale Amministrativo Regionale per le Marche – Italia) – Edra Costruzioni Soc. coop., Edilfac Srl/Comune di Maiolati Spontini
   (Cauza C-140/16) (1)

   ((Trimitere preliminară - Articolul 99 din Regulamentul de procedură al Curții - Contracte de achiziții publice - Directiva 2004/18/CE - Directiva 2014/24/UE - Participare la o cerere de oferte - Ofertant care a omis să menționeze în ofertă costurile întreprinderii pentru securitatea la locul de muncă - Obligație jurisprudențială de a face această mențiune - Excludere din contract fără posibilitatea de a rectifica această omisiune))
   (2017/C 063/14)
   Limba de procedură: italiana

      Instanța de trimitere

   Tribunale Amministrativo Regionale per le Marche

      Părțile din procedura principală

      Reclamante: Edra Costruzioni Soc. coop. și Edilfac Srl

      Pârâtă: Comune di Maiolati Spontini

      în prezența: Torelli Dottori SpA

      Dispozitivul

   Principiul egalității de tratament și obligația de transparență, astfel cum sunt puse în aplicare prin Directiva 2004/18/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 31 martie 2004 privind coordonarea procedurilor de atribuire a contractelor de achiziții publice de lucrări, de bunuri și de servicii, trebuie interpretate în sensul că se opun excluderii unui ofertant din procedura de atribuire a unui contract de achiziții publice în urma nerespectării de către acesta a obligației de a indica distinct în ofertă costurile întreprinderii pentru securitatea la locul de muncă – a cărei nerespectare este sancționată cu excluderea din procedură – care nu rezultă expres din documentele contractului sau din reglementarea națională, ci dintr-o interpretare a acestei reglementări și din acoperirea lacunelor prezentate de documentele respective, de către instanța națională de ultim grad de jurisdicție. Principiile egalității de tratament și proporționalității trebuie interpretate de asemenea în sensul că nu se opun faptului de a acorda unui astfel de ofertant posibilitatea de a remedia situația și de a își îndeplini acea obligație într-un termen stabilit de autoritatea contractantă.

      (1)  JO C 200, 6.6.2016.


title: Cauza C-359/12: Hotărârea Curții (Camera a doua) din 15 mai 2014 (cerere de decizie preliminară formulată de Handelsgericht Wien – Austria) – Michael Timmel/Aviso Zeta AG (Trimitere preliminară — Protecția consumatorilor — Directiva 2003/71/CE — Articolul 14 alineatul (2) litera (b) — Regulamentul (CE) nr. 809/2004 — Articolul 22 alineatul (2) și articolul 29 alineatul (1) — Prospect de bază — Supliment la prospect — Condiții definitive — Data și modul de publicare a informațiilor solicitate — Condiții de publicare sub formă electronică)

text:
               7.7.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 212/5

         Hotărârea Curții (Camera a doua) din 15 mai 2014 (cerere de decizie preliminară formulată de Handelsgericht Wien – Austria) – Michael Timmel/Aviso Zeta AG
   (Cauza C-359/12) (1)

   ((Trimitere preliminară - Protecția consumatorilor - Directiva 2003/71/CE - Articolul 14 alineatul (2) litera (b) - Regulamentul (CE) nr. 809/2004 - Articolul 22 alineatul (2) și articolul 29 alineatul (1) - Prospect de bază - Supliment la prospect - Condiții definitive - Data și modul de publicare a informațiilor solicitate - Condiții de publicare sub formă electronică))
   2014/C 212/05
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Handelsgericht Wien

      Părțile din procedura principală

      Reclamant: Michael Timmel

      Pârâtă: Aviso Zeta AG

      cu participarea: Lore Tinhofer

      Obiectul

   Cerere de decizie preliminară – Handelsgericht Wien – Interpretarea articolului 14 alineatul (2) litera (b) din Directiva 2003/71/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 4 noiembrie 2003 privind prospectul care trebuie publicat în cazul unei oferte publice de valori mobiliare sau pentru admiterea valorilor mobiliare la tranzacționare și de modificare a Directivei 2001/34/CE (JO L 345, p. 64, Ediţie specială, 06/vol. 7, p. 23) – Interpretarea articolului 22 alineatul (2) şi a articolului 29 alineatul (1) punctul 1 din Regulamentul (CE) nr. 809/2004 al Comisiei din 29 aprilie 2004 de punere în aplicare a Directivei 2003/71/CE a Parlamentului European și a Consiliului în ceea ce privește informațiile conținute în prospectele, structura prospectelor, includerea de informații prin trimiteri, publicarea prospectelor și difuzarea comunicatelor cu caracter publicitar (JO L 149, p. 1, Ediţie specială, 06/vol. 7, p. 60) – Publicarea de infomaţii necunoscute la momentul aprobării prospectului de bază – Întinderea obligaţiei de a pune prospectul la dispoziţia publicului, în formă imprimată – Condiţii privind publicarea prospectului în formă electronică – Societate anonimă care a furnizat într-un prospect denumit „condiţii definitive” infomaţii necunoscute la momentul aprobării acestui prospect – Omisiunea unei publicări cu respectarea cerinţelor legale – Accesul la acest prospect condiţionat de o procedură de înregistrare şi de suportarea unor cheltuieli

      Dispozitivul

               1)

               Articolul 22 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 809/2004 al Comisiei din 29 aprilie 2004 de punere în aplicare a Directivei 2003/71/CE a Parlamentului European și a Consiliului în ceea ce privește informațiile conținute în prospecte, structura prospectelor, includerea de informații prin trimiteri, publicarea prospectelor și difuzarea comunicatelor cu caracter publicitar trebuie interpretat în sensul că informațiile solicitate în temeiul alineatului (1) al acestui articol care, deși nu se cunoșteau la momentul publicării prospectului de bază, erau totuși cunoscute la data publicării unui supliment la acest prospect trebuie să fie publicate în suplimentul respectiv dacă aceste informații constituie un fapt nou semnificativ, o eroare sau o inexactitate substanțială de natură să influențeze evaluarea valorilor mobiliare în sensul articolului 16 alineatul (1) din Directiva 2003/71/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 4 noiembrie 2003 privind prospectul care trebuie publicat în cazul unei oferte publice de valori mobiliare sau pentru admiterea valorilor mobiliare la tranzacționare, aspect a cărui apreciere este de competența instanței de trimitere.

               2)

               Nu corespunde cerințelor prevăzute la articolul 22 din Regulamentul nr. 809/2004 publicarea unui prospect de bază care nu cuprinde informațiile solicitate în temeiul alineatului (1) al acestui articol, în special cele prevăzute în anexa 5 la regulamentul menționat, dacă această publicare nu este completată prin publicarea condițiilor definitive. Pentru ca informațiile care trebuie incluse în prospectul de bază în conformitate cu articolul 22 alineatul (1) din Regulamentul nr. 809/2004 să poată fi inserate în condițiile definitive, este necesar ca prospectul de bază să indice informațiile care vor apărea în aceste condiții definitive și ca informațiile în cauză să respecte cerințele prevăzute la articolul 22 alineatul (4) din regulamentul menționat.

               3)

               Articolul 29 alineatul (1) punctul 1 din Regulamentul nr. 809/2004 trebuie interpretat în sensul că cerința conform căreia un prospect trebuie să fie ușor accesibil pe pagina web pe care acesta este pus la dispoziția publicului nu este îndeplinită atunci când există o obligație de înregistrare pe această pagină web, însoțită de o clauză privind exonerarea de răspundere și de obligația de a indica o adresă de e-mail sau atunci când acest acces electronic este cu plată sau atunci când consultarea gratuită a unor părți ale prospectului este limitată la două documente pe lună.

               4)

               Articolul 14 alineatul (2) litera (b) din Directiva 2003/71 trebuie interpretat în sensul că prospectul de bază trebuie să fie pus la dispoziția publicului atât la sediul emitentului, cât și în birourile intermediarilor financiari.

      (1)  JO C 366, 24.11.2012.


title: Cauza T-307/17: Acțiune introdusă la 18 mai 2017 – adidas/EUIPO – Shoe Branding Europe (Reprezentarea a trei benzi paralele)

text:
               17.7.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 231/48

         Acțiune introdusă la 18 mai 2017 – adidas/EUIPO – Shoe Branding Europe (Reprezentarea a trei benzi paralele)
   (Cauza T-307/17)
   (2017/C 231/61)
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

      Părțile

      Reclamantă: adidas AG (Herzogenaurach, Germania) (reprezentanți: I. Fowler și I. Junkar, Solicitors)

      Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Shoe Branding Europe BVBA (Oudenaarde, Belgia)

      Datele privind procedura în fața EUIPO

      Titularul mărcii în litigiu: reclamanta

      Marca în litigiu: marca Uniunii Europene figurativă (Reprezentarea a trei benzi paralele) – marca Uniunii Europene nr. 12 442 166

      Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de declarare a nulității

      Decizia atacată: Decizia Camerei a doua de recurs a EUIPO din 7 martie 2017 în cauza R 1515/2016-2

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei atacate;

               —

               obligarea EUIPO și a celeilalte părți din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs, în cazul în care aceasta intervine în procedură, la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivul invocat

               —

               încălcarea articolului 52 alineatul (2) coroborat cu articolul 7 alineatul (3) din Regulamentul nr. 207/2009.


title: Cauza C-450/12: Hotărârea Curții (Camera a zecea) din 12 decembrie 2013 (cerere de decizie preliminară formulată de Finanzgericht Düsseldorf — Germania) — HARK GmbH & Co KG Kamin- und Kachelofenbau/Hauptzollamt Duisburg (Tariful vamal comun — Clasificare tarifară — Nomenclatura combinată — Pozițiile 7307 și 7321 — Seturi de burlane de sobă — Noțiunile „părți” de sobe de încălzit și „accesorii de țevărie” )

text:
               15.2.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 45/13

         Hotărârea Curții (Camera a zecea) din 12 decembrie 2013 (cerere de decizie preliminară formulată de Finanzgericht Düsseldorf — Germania) — HARK GmbH & Co KG Kamin- und Kachelofenbau/Hauptzollamt Duisburg
   (Cauza C-450/12) (1)

   (Tariful vamal comun - Clasificare tarifară - Nomenclatura combinată - Pozițiile 7307 și 7321 - Seturi de burlane de sobă - Noțiunile „părți” de sobe de încălzit și „accesorii de țevărie”)
   2014/C 45/22
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Finanzgericht Düsseldorf

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: HARK GmbH & Co KG Kamin- und Kachelofenbau

      Pârât: Hauptzollamt Duisburg

      Obiectul

   Cerere de decizie preliminară — Finanzgericht Düsseldorf — Interpretarea anexei I la Regulamentul (CEE) nr. 2658/87 al Consiliului din 23 iulie 1987 privind Nomenclatura tarifară și statistică și Tariful vamal comun (JO L 256, p. 1, Ediție specială, 02/vol. 4, p. 3), astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (CE) nr. 1031/2008 al Comisiei din 19 septembrie 2008 (JO L 291, p. 1) — Interpretarea pozițiilor 7307 și 7321 — Clasificarea burlanelor de sobă.

      Dispozitivul

   Nomenclatura combinată care figurează în anexa I la Regulamentul (CEE) nr. 2658/87 al Consiliului din 23 iulie 1987 privind Nomenclatura tarifară și statistică și Tariful vamal comun, în versiunea care rezultă din Regulamentul (CE) nr. 1031/2008 al Comisiei din 19 septembrie 2008, trebuie interpretată în sensul că un set de burlane de sobă precum cel în discuție în cauza principală, care cuprinde o piesă tubulară din oțel îndoită în unghi drept, având un diametru exterior de 154 mm și dimensiuni exterioare de 495 mm × 595 mm, acoperită cu un strat de lac rezistent la temperaturi ridicate și prevăzută cu o supapă de închidere pentru a permite curățarea interioară, cu o piesă de racordare la coșul de fum, precum și cu un obturator corespunzător, trebuie să fie clasificată la poziția 7321 din Nomenclatura combinată menționată, în calitate de parte din oțel a unei sobe de încălzit.

      (1)  JO C 389, 15.12.2012.


title: Cauza T-435/14: Acțiune introdusă la 9 iunie 2014 – Tose’e Ta’avon Bank/Consiliul

text:
               4.8.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 253/59

         Acțiune introdusă la 9 iunie 2014 – Tose’e Ta’avon Bank/Consiliul
   (Cauza T-435/14)
   2014/C 253/80
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: Tose’e Ta’avon Bank (Teheran, Iran) (reprezentant: J.-M. Thouvenin, avocat)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei luate de Consiliu de a menține sancțiunea aplicată reclamantei, astfel cum a fost menționată în avizul din 15 martie 2014;

               —

               declararea ca inaplicabil în privința sa a Regulamentului (UE) nr. 267/2012 al Consiliului din 23 martie 2012;

               —

               declararea ca inaplicabil în privința sa a Deciziei 2010/413/PESC a Consiliului din 26 iulie 2010;

               —

               obligarea Consiliului la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă cinci motive.

               1.

               Primul motiv întemeiat pe o eroare de drept, în măsura în care motivul reținut pentru menținerea măsurilor restrictive împotriva reclamantei nu ar figura printre cele care ar autoriza pârâtul să adopte măsuri restrictive.

               2.

               Al doilea motiv întemeiat pe o eroare de fapt care constituie o eroare vădită de apreciere, în măsura în care reclamanta nu ar fi administrată de statul iranian și nu ar furniza sprijin financiar guvernului iranian.

               3.

               Al treilea motiv întemeiat pe lipsa motivării.

               4.

               Al patrulea motiv întemeiat pe încălcarea principiului proporționalității și a dreptului de proprietate.

               5.

               Al cincilea motiv întemeiat pe o excepție de nelegalitate a Regulamentului nr. 267/2012 (1) și a Deciziei 2010/413 (2) în aplicarea cărora a fost luată decizia contestată, în măsura în care, pe de o parte, acestea ar fi fost adoptate cu încălcarea obligației de motivare prevăzute la articolul 296 TFUE și cu încălcarea articolului 215 TFUE și, pe de altă parte, dispozițiile relevante ale acestora, în temeiul cărora au fost menținute măsurile restrictive aplicate reclamantei, ar încălca tratatele și Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene.

      (1)  Regulamentul (UE) nr . 267/2012 al Consiliului din 23 martie 2012 privind măsuri restrictive împotriva Iranului și de abrogare a Regulamentului (UE) nr. 961/2010 (JO L 188, p. 1).

      (2)  Decizia 2010/413/PESC Consiliului din 26 iulie 2010 privind adoptarea de măsuri restrictive împotriva Iranului și de abrogare a Poziției comune 2007/140/PESC (JO L 195, p. 39).


title: Cauza T-177/15: Acțiune introdusă la 9 aprilie 2015 – Grandel/OAPI – The Colomer Group Spain (Beautygen)

text:
               15.6.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 198/41

         Acțiune introdusă la 9 aprilie 2015 – Grandel/OAPI – The Colomer Group Spain (Beautygen)
   (Cauza T-177/15)
   (2015/C 198/56)
   Limba în care a fost formulată acțiunea: germana

      Părțile

      Reclamantă: Dr. Grandel GmbH (Augsburg, Germania) (reprezentant: U. Dollinger, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: The Colomer Group Spain, SL [Cornellá de Llobregat (Barcelona), Spania]

      Datele privind procedura în fața OAPI

      Solicitantul: reclamanta

      Marca în litigiu: marca comunitară verbală „Beautygen” – cererea de înregistrare nr. 11 623 105

      Procedura care s-a aflat pe rolul OAPI: procedură de opoziție

      Decizia atacată: Decizia Camerei a patra de recurs a OAPI din 9 februarie 2015 în cauza R 1430/2014-4

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei atacate;

               —

               obligarea OAPI la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivul invocat

               —

               încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009.


title: Cauza T-166/14: Ordonanța Tribunalului din 17 iunie 2015 – PRS Mediterranean/OAPI – Reynolds Presto Products (NEOWEB)

text:
               21.9.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 311/61

         Ordonanța Tribunalului din 17 iunie 2015 – PRS Mediterranean/OAPI – Reynolds Presto Products (NEOWEB)
   (Cauza T-166/14) (1)

   (2015/C 311/67)
   Limba de procedură: engleza
   Președintele Camerei a șaptea a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 142, 12.5.2014.


title: Cauza T-152/09: Acțiune introdusă la 11 aprilie 2009 — Rintisch/OAPI — Valfeuri Pâtes Alimentaires (PROTIACTIVE)

text:
               4.7.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 153/42

         Acțiune introdusă la 11 aprilie 2009 — Rintisch/OAPI — Valfeuri Pâtes Alimentaires (PROTIACTIVE)
   (Cauza T-152/09)
   2009/C 153/82
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

      Părțile

      Reclamant: Bernhard Rintisch (Bottrop, Germania) (reprezentant: A. Dreyer, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Valfeuri Pâtes Alimentaires SA (Wittenheim, Franța)

      Concluziile reclamantei

               —

               Anularea Deciziei Camerei a patra de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 3 februarie 2009 în cauza R 1661/2007-4; și

               —

               obligarea OAPI la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

      Solicitantul mărcii comunitare: Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

      Marca comunitară vizată: Marca verbală „PROTIACTIVE”, pentru bunuri și servicii din clasele 5, 29 și 30 — cererea de înregistrare nr. 4 843 348

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în sprijinul opoziției: Reclamantul

      Marca sau semnul invocat în sprijinul opoziției: Marca verbală germană „PROTI” pentru produse și servicii din clasele 29 și 32; marca figurativă germană „PROTIPOWER” pentru produse din clasele 5, 29 și 32; marca verbală germană „PROTIPLUS” pentru produse din clasele 5, 29 și 32; marca verbală germană „PROTITOP” pentru produse din clasele 5, 29, 30 și 32; marca comunitară „PROTI” pentru produse din clasele 5 și 29.

      Decizia diviziei de opoziție: Respinge opoziția

      Decizia camerei de recurs: Respinge recursul

      Motivele invocate: Încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 40/94 al Consiliului (1) [devenit articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009 al Consiliului], în măsura în care camera de recurs nu s-a pronunțat asupra fondului opoziției; încălcarea articolului 74 alineatul (2) din Regulamentul nr. nr. 40/94 al Consiliului [devenit articolul 76 alineatul (2) din Regulamentul nr. 207/2009 al Consiliului], în măsura în care camera de recurs nu și-a exercitat puterea de apreciere sau, cel puțin, nu a justificat în ce mod a exercitat această putere de apreciere; abuz de putere, în măsura în care în care camera de recurs a omis să ia în considerare înscrisuri și elemente de probă prezentate de reclamant.

      (1)  Înlocuit de Regulamentul (CE) nr. 207/2009 al Consiliului din 26 februarie 2009 privind marca comunitară (JO L 78, p. 1)


title: Cauza C-381/12 P: Ordonanța Curții (Camera a șasea) din 6 iunie 2013 — I Marchi Italiani Srl/Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale), Osra SA [Recurs — Marcă comunitară — Marca comunitară B. Antonio Basile 1952 — Marca națională anterioară BASILE — Cerere de declarare a nulității — Limitare a drepturilor ca urmare a toleranței — Regulamentul (CE) nr. 40/94 — Articolul 53 alineatul (2) — Motiv relativ de refuz — Articolul 8 alineatul (1) din același regulament — Risc de confuzie]

text:
               3.8.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 225/49

         Ordonanța Curții (Camera a șasea) din 6 iunie 2013 — I Marchi Italiani Srl/Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale), Osra SA
   (Cauza C-381/12 P) (1)

   (Recurs - Marcă comunitară - Marca comunitară B. Antonio Basile 1952 - Marca națională anterioară BASILE - Cerere de declarare a nulității - Limitare a drepturilor ca urmare a toleranței - Regulamentul (CE) nr. 40/94 - Articolul 53 alineatul (2) - Motiv relativ de refuz - Articolul 8 alineatul (1) din același regulament - Risc de confuzie)
   2013/C 225/86
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Recurent: I Marchi Italiani Srl (reprezentanți: L. Militerni și G. Militerni, avocați)

      Celelalte părți din procedură: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: P. Bullock, agent), Osra SA

      Obiectul

   Recurs formulat împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a șasea) din 28 iunie 2012, I Marchi Italiani și Basile/OAPI — Osra (B. Antonio Basile 1952) (T-133/09), prin care Tribunalul a respins o acțiune formulată împotriva deciziei Camerei a doua de recurs a OAPI din 9 ianuarie 2009 (cauza R 502/2008-2) privind o procedură de declarare a nulității între Osra SA și I Marchi Italiani Srl — Aplicarea greșită a articolului 135 din Regulamentul de procedură al Tribunalului — Încălcarea principiului bunei-credințe — Limitare a drepturilor ca urmare a toleranței — Condiții necesare pentru începerea curgerii termenului de limitare a drepturilor — Risc de confuzie — Apreciere greșită a similitudinii mărcilor în litigiu

      Dispozitivul

               1.

               Respinge recursul.

               2.

               Obligă I Marchi Italiani Srl la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 303, 6.10.2012.


title: Cauza C-519/09: Ordonanța Curții din 7 aprilie 2011 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Arbeitsgericht Wuppertal — Germania) — Dieter May/AOK Rheinland/Hamburg — Die Gesundheitskasse [Articolul 104 alineatul (3) primul paragraf din Regulamentul de procedură — Politica socială — Organizarea timpului de lucru — Directiva 2003/88/CE — Domeniu de aplicare personal — Concediu anual care coincide cu un concediu medical — Plată compensatorie în caz de boală — Noțiunea de lucrător — Salariați cărora li se aplică reglementarea privind concediul anual al funcționarilor ( „Dienstordnungsangestellte” )]

text:
               16.7.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 211/6

         Ordonanța Curții din 7 aprilie 2011 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Arbeitsgericht Wuppertal — Germania) — Dieter May/AOK Rheinland/Hamburg — Die Gesundheitskasse
   (Cauza C-519/09) (1)

   (Articolul 104 alineatul (3) primul paragraf din Regulamentul de procedură - Politica socială - Organizarea timpului de lucru - Directiva 2003/88/CE - Domeniu de aplicare personal - Concediu anual care coincide cu un concediu medical - Plată compensatorie în caz de boală - Noțiunea de lucrător - Salariați cărora li se aplică reglementarea privind concediul anual al funcționarilor („Dienstordnungsangestellte”))
   2011/C 211/10
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Arbeitsgericht Wuppertal

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamant: Dieter May

      Pârâtă: AOK Rheinland/Hamburg — Die Gesundheitskasse

      Obiectul

   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Arbeitsgericht Wuppertal — Interpretarea articolului 1 alineatul (3) și a articolului 7 alineatele (1) și (2) din Directiva 2003/88/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 4 noiembrie 2003 privind anumite aspecte ale organizării timpului de lucru (JO L 299, p. 9, Ediție specială, 05/vol. 7, p. 3) — Dreptul la o compensație pentru un concediu anual care nu a fost efectuat în întregime din cauza unei boli — Domeniu de aplicare personal al Directivei 2003/88/CE — Salariați ai organismelor de securitate socială care îndeplinesc sarcini comparabile cu cele ale funcției publice și fac obiectul reglementării timpului de lucru al funcționarilor („Dienstordnungsangestellte”)

      Dispozitivul

   Articolul 7 alineatele (1) și (2) din Directiva 2003/88/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 4 noiembrie 2003 privind anumite aspecte ale organizării timpului de lucru trebuie interpretat în sensul că noțiunea „lucrător” îl include pe un angajat al unui organism de drept public aparținând domeniului securității sociale căruia i se aplică, în special în ceea ce privește dreptul său la concediul anual plătit, normele aplicabile funcționarilor.

      (1)  JO C 80, 27.3.2010.


title: Cauza T-127/12: Hotărârea Tribunalului din 4 februarie 2014 — Free/OAPI — Noble Gaming (FREEVOLUTION TM) [ „Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare figurative FREEVOLUTION TM — Marcă națională figurativă anterioară free LA LIBERTÉ N’A PAS DE PRIX și mărci naționale verbale anterioare FREE și FREE MOBILE — Motive relative de refuz — Lipsa riscului de confuzie — Lipsa similitudinii semnelor — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) și Alineatul (5) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009” ]

text:
               15.3.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 78/8

         Hotărârea Tribunalului din 4 februarie 2014 — Free/OAPI — Noble Gaming (FREEVOLUTION TM)
   (Cauza T-127/12) (1)

   (Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare figurative FREEVOLUTION TM - Marcă națională figurativă anterioară free LA LIBERTÉ N’A PAS DE PRIX și mărci naționale verbale anterioare FREE și FREE MOBILE - Motive relative de refuz - Lipsa riscului de confuzie - Lipsa similitudinii semnelor - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) și Alineatul (5) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009)
   2014/C 78/16
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: Free SAS (Paris, Franța) (reprezentant: Y. Coursin, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: V. Melgar, agent)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: Noble Gaming Ltd (Praga, Republica Cehă)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a doua de recurs a OAPI din 13 decembrie 2011 (cauza R 2326/2010-2) privind o procedură de opoziție între Free SAS și Noble Gaming Ltd.

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Obligă Free SAS la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 165, 9.6.2012.


title: Cauza C-100/08: Acțiune introdusă la 3 martie 2007 — Comisia Comunităților Europene/Regatul Belgiei

text:
               24.5.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 128/22

         Acțiune introdusă la 3 martie 2007 — Comisia Comunităților Europene/Regatul Belgiei
   (Cauza C-100/08)
   (2008/C 128/40)
   Limba de procedură: olandeza
   Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: S. Pardo Quintillan și R. Troosters, agenți)

      Pârât: Regatul Belgiei
   Concluziile reclamantei

               1.

               Constatarea faptului că,

                           —

                           prin supunerea importului, a deținerii și a vânzării specimenelor de păsări născute și crescute în captivitate și introduse în mod legal pe piață în alte state membre unor condiții restrictive, prin obligarea operatorilor respectivi de pe piață la modificarea marcării specimenelor astfel încât să fie îndeplinite condițiile speciale prevăzute de legislația belgiană și prin nerecunoaștea marcării admise în alte state membre și a certificatelor eliberate în acest scop de către autoritățile CITES și

                           —

                           prin privarea comercianților de posibilitatea obținerii unor derogări de la interdicția de a deține păsări europene indigene introduse în mod legal pe piață în alte state membre,

                     Regatul Belgiei nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 28 din Tratatul de instituire a Comunității Europene.

               2.

               Obligarea Regatului Belgiei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   Decretul regal din 9 septembrie 1981 cu privire la protecția păsărilor în regiunea flamandă și Decretul regal din 26 octombrie 2001 cu privire la măsurile referitoare la importul, exportul și tranzitul anumitor specii de păsări sălbatice neindigene conțin dispoziții care, în primul rând, supun importul, deținerea și vânzarea specimenelor de păsări născute și crescute în captivitate și introduse în mod legal pe piață în alte state membre unor condiții restrictive și care, în al doilea rând, îi privează pe comercianți de posibilitatea obținerii unor derogări de la interdicția de a deține păsări europene indigene introduse în mod legal pe piață în alte state membre.
   Comisia apreciază că aceste restricții sunt măsuri cu efect echivalent restricțiilor cantitative la import și, prin urmare, sunt în principiu interzise în temeiul articolului 28 CE. Într-adevăr, pe de o parte, condițiile impuse de legislația belgiană conduc la faptul că prezentarea specimenelor de păsări introduse în mod legal pe piață în alte state membre ar trebui modificată și, pe de altă parte, schimburile comerciale ar fi de asemenea restricționate prin interdicția impusă comercianților de a deține anumite păsări care au fost introduse în mod legal pe piață în alte state membre.
   Comisia nu exclude în mod absolut faptul că anumite restricții în calea schimburilor comerciale ar putea fi justificate în acest context în conformitate cu articolul 30 CE, prin obiectivul de a proteja anumite specii rare cu caracteristici specifice. Legislația belgiană nu îndeplinește însă nici condițiile acestei cauze de justificare. În plus, dacă este cazul, măsurile belgiene nu ar fi necesare și proporționale pentru realizarea unui astfel de obiectiv legitim.


title: Cauza C-126/13 P: Recurs introdus la 15 martie 2013 de BSH Bosch und Siemens Hausgeräte GmbH împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a patra) din 15 ianuarie 2013 în cauza T-625/11, BSH Bosch und Siemens Hausgeräte GmbH/Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

text:
               8.6.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 164/10

         Recurs introdus la 15 martie 2013 de BSH Bosch und Siemens Hausgeräte GmbH împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a patra) din 15 ianuarie 2013 în cauza T-625/11, BSH Bosch und Siemens Hausgeräte GmbH/Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)
   (Cauza C-126/13 P)
   2013/C 164/17
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Recurentă: BSH Bosch und Siemens Hausgeräte GmbH (reprezentant: S. Biagosch, avocat)

      Cealaltă parte din procedură: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Concluziile recurentei

   Recurenta solicită:

               —

               anularea Hotărârii Tribunalului (Camera a patra) din 15 ianuarie 2013 în cauza T-625/11, în măsura în care instanța a reținut că, la adoptarea Deciziei din 22 septembrie 2011 în cauza R 340/2011-1, Camera întâi de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI) nu a încălcat articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul nr. 207/2009;

               —

               anularea Deciziei Camerei întâi de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI) din 22 septembrie 2011 în cauza R 340/2011-1, în măsura în care s-a respins în parte cererea de înregistrare a mărcii ecoDoor în temeiul articolului 7 alineatul (1) literele (b) și (c) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 (1).

         Cu titlu subsidiar:

               —

               trimiterea cauzei spre rejudecare la Tribunal;

               —

               obligarea OAPI la plata cheltuielilor de judecată aferente ambelor proceduri.

      Motivele și principalele argumente

   Acest recurs este îndreptat împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a patra) pronunțată la 15 ianuarie 2013 în cauza T-625/11, prin care Tribunalul a respins acțiunea formulată de BSH Bosch und Siemens Hausgeräte GmbH împotriva Deciziei Camerei întâi de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI) din 22 septembrie 2011 în cauza R 340/2011-1, prin care s-a respins în parte cererea de înregistrare a mărcii ecoDoor în temeiul articolului 7 alineatul (1) literele (b) și (c) din Regulamentul nr. 207/2009.
   Recurenta invocă următorul motiv de recurs:
   Recurenta se întemeiază pe o încălcare a articolului 7 alineatul 1 litera (c) din Regulamentul nr. 207/2009, dat fiind că marca ecoDoor — întrucât aceasta nu descrie în mod absolut produsele la care se referă decizia de respingere a OAPI, ci numai o ușă ca posibilă parte a produselor menționate — ar putea fi considerată ca fiind descriptivă pentru produsele în cauză numai în cazul în care partea respectivă ar fi într-o asemenea măsură esențială pentru produs, încât, fără alte explicații, consumatorul ar confunda partea cu întregul produs. Această situație se regăsește atunci când, în percepția consumatorului, partea în discuție îndeplinește o funcție absolut esențială pentru produs. Acest lucru nu este valabil pentru o ușă ca parte a produsului în litigiu, astfel încât nu există motivul de refuz al înregistrării prevăzut la articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul nr. 207/2009.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 207/2009 al Consiliului din 26 februarie 2009 privind marca comunitară (JO L 78, p. 1).


title: Cauza T-175/12: Hotărârea Tribunalului din 9 martie 2015 – Deutsche Börse/Comisia („Concurență — Concentrări — Sectorul instrumentelor financiare — Piețe europene care au legătură cu produse derivate — Decizie prin care concentrarea este declarată incompatibilă cu piața internă — Aprecierea efectelor operațiunii asupra concurenței — Câștiguri de eficacitate — Angajamente”)

text:
               26.5.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 171/24

         Hotărârea Tribunalului din 9 martie 2015 – Deutsche Börse/Comisia
   (Cauza T-175/12) (1)

   ((„Concurență - Concentrări - Sectorul instrumentelor financiare - Piețe europene care au legătură cu produse derivate - Decizie prin care concentrarea este declarată incompatibilă cu piața internă - Aprecierea efectelor operațiunii asupra concurenței - Câștiguri de eficacitate - Angajamente”))
   (2015/C 171/28)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Deutsche Börse AG (Frankfurt am Main, Germania) (reprezentanți: C. Zschocke, J. Beninca și T. Schwarze, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: T. Christoforou, V. Bottka, N. Khan și B. Mongin, agenți)

      Intervenientă în susținerea pârâtei: Icap Securities Ltd (Londra, Regatul Unit) (reprezentanți: C. T. Riis-Madsen, avocat, și S. Stephanou, solicitor)

      Obiectul

   Cerere de anulare a Deciziei C (2012) 440 a Comisiei din 1 februarie 2012 prin care o concentrare este declarată incompatibilă cu piața comună și cu Acordul privind SEE (cazul COMP/M.6166 – Deutsche Börse/NYSE Euronext).

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea

               2)

               Deutsche Börse AG suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de Comisia Europeană și de Icap Securities Ltd.

      (1)  JO C 174, 16.6.2012.


title: Cauza C-78/15: Cerere de decizie preliminară introdusă de Oberlandesgericht Düsseldorf (Germania) la 20 februarie 2015 – Colena AG/Deiters GmbH

text:
               26.5.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 171/16

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Oberlandesgericht Düsseldorf (Germania) la 20 februarie 2015 – Colena AG/Deiters GmbH
   (Cauza C-78/15)
   (2015/C 171/18)
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Oberlandesgericht Düsseldorf

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Colena AG

      Pârâtă: Deiters GmbH

      Întrebările preliminare

               1)

               În cazul lentilelor de contact colorate cu motive și care nu sunt corectoare de vedere, compuse din copolimeri și din apă (hidrogel), este vorba despre un „produs cosmetic” („substanță” și/sau „amestec”), în sensul articolului 2 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 1223/2009 (1), care, potrivit acestei dispoziții, este destinat punerii în contact cu părțile externe ale corpului uman?

               2)

               În domeniul de aplicare al Regulamentului (CE) nr. 1223/2009 se încadrează astfel și un produs care, deși nu îndeplinește condițiile prevăzute la articolul 2 alineatul (1) litera (a) din acesta, potrivit destinației sale principale este perceput de un consumator mediu normal informat, atent și avizat că reprezintă un produs cosmetic, de exemplu atunci când ambalajul cuprinde mențiuni precum „Cosmetic eye accessories are governed by the EU Cosmetics Directive” sau „Colour eye accessories are governed by the EU Cosmetics Directive”?

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 1223/2009 al Parlamentului European și al Consiliului din 30 noiembrie 2009 privind produsele cosmetice (JO L 342, p. 59).


title: Cauza T-453/10: Ordonanța Tribunalului din 6 martie 2012 — Northern Ireland Department of Agriculture and Rural Development/Comisia ( „Acțiune în anulare — FEOGA, FEGA și FEADR — Cheltuieli efectuate de Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord — Cheltuieli excluse de la finanțarea din fondurile Uniunii Europene — Autoritate regională — Lipsa afectării directe — Inadmisibilitate” )

text:
               12.5.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 138/17

         Ordonanța Tribunalului din 6 martie 2012 — Northern Ireland Department of Agriculture and Rural Development/Comisia
   (Cauza T-453/10) (1)

   (Acțiune în anulare - FEOGA, FEGA și FEADR - Cheltuieli efectuate de Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord - Cheltuieli excluse de la finanțarea din fondurile Uniunii Europene - Autoritate regională - Lipsa afectării directe - Inadmisibilitate)
   2012/C 138/33
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamant: Northern Ireland Department of Agriculture and Rural Development (Belfast, Regatul Unit) (reprezentanți: K. Brown, solicitor, și D. Wyatt, QC)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: P. Van den Wyngaert, P. Rossi și G. von Rintelen, agenți)

      Obiectul

   Acțiune prin care se solicită anularea în parte a Deciziei 2010/399/UE a Comisiei din 15 iulie 2010 de excludere de la finanțarea din fondurile Uniunii Europene a anumitor cheltuieli efectuate de statele membre în cadrul secțiunii Garantare a Fondului european de orientare și garantare agricolă (FEOGA), în cadrul Fondului european de garantare agricolă (FEGA) și în cadrul Fondului european agricol pentru dezvoltare rurală (FEADR) (JO L 184, p. 6).

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea ca inadmisibilă.

               2.

               Obligă Northern Ireland Department of Agriculture and Rural Development la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 328, 4.12.2010.


title: Cauza C-216/16: Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha (Spania) la 18 aprilie 2016 - Energías Eólicas de Cuenca S.A./Comisión Superior de Hacienda de la Comunidad Autónoma de Castilla-La Mancha

text:
               4.7.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 243/18

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha (Spania) la 18 aprilie 2016 - Energías Eólicas de Cuenca S.A./Comisión Superior de Hacienda de la Comunidad Autónoma de Castilla-La Mancha
   (Cauza C-216/16)
   (2016/C 243/19)
   Limba de procedură: spaniola

      Instanța de trimitere

   Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha, Sala Contencioso-Administrativo, Sección Segunda

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Energías Eólicas de Cuenca S.A.

      Pârâtă: Comisión Superior de Hacienda de la Comunidad Autónoma de Castilla-La Mancha

      Întrebările preliminare

               1)

               Având în vedere „schemele de sprijin” definite la articolul 2 litera (k) din Directiva 2009/28/CE și, printre acestea, stimulentele fiscale constând în reduceri sau scutiri de impozite și rambursări de taxe, în calitate de instrumente care au ca scop îndeplinirea obiectivelor privind consumul de energie regenerabilă prevăzute de Directiva 2009/28/CE, trebuie să se înțeleagă că stimulentele sau măsurile menționate au caracter imperativ și sunt obligatorii pentru statele membre, având efect direct în ceea ce privește posibilitatea particularilor vizați de a le invoca și de a le exercita în fața tuturor instanțelor publice, judecătorești și administrative?

               2)

               Având în vedere că printre „schemele de sprijin” menționate la întrebarea anterioară figurează și măsurile de stimulare fiscală constând în reduceri sau scutiri de impozite și rambursări de taxe, prin folosirea expresiei „nu se limitează la” trebuie să se înțeleagă că este inclusă în aceste stimulente și neimpozitarea, cu alte cuvinte interdicția oricărui tip de taxă specifică și specială care se adaugă impozitelor generale aplicate activității economice și producției de energie electrică și care este percepută pentru energia din surse regenerabile? De asemenea, trebuie să se înțeleagă că interdicția generală menționată anterior include și interdicția privind coexistența, dubla impunere sau suprapunerea mai multor taxe generale sau speciale, care vizează etape distincte ale activității de producție a energiei regenerabile, având efecte asupra aceluiași fapt generator pentru care s-a perceput taxa pe energia eoliană în discuție în speță?

               3)

               În cazul unui răspuns negativ la întrebarea anterioară și dacă se admite impozitarea energiei provenind din surse regenerabile în sensul articolului 1 alineatul (2) din Directiva 2008/188/CE, noțiunea „scopuri specifice” trebuie interpretată în sensul că obiectivul la care se referă trebuie să fie exclusiv și că, în plus, taxa aplicată pe energia electrică regenerabilă, din punctul de vedere al structurii sale, are o adevărată natură parafiscală, iar nu una exclusiv bugetară sau de colectare a veniturilor?

               4)

               În conformitate cu prevederile articolului 4 din Directiva 2003/96/CE, care, făcând referire la „ratele de impozitare” pe care statele membre trebuie să le aplice produselor energetice și electricității, se raportează la ratele minime prevăzute de directivă ca sumă a tuturor taxelor directe și indirecte care se aplică acestor produse la momentul punerii lor în consum, trebuie să se înțeleagă că această sumă trebuie să conducă la excluderea ratei de impozitare prevăzute de directivă în ceea ce privește taxele naționale care nu au o adevărată natură parafiscală, atât din perspectiva structurii acestora, cât și din cea a scopului lor specific, interpretat în conformitate cu răspunsul dat la întrebarea anterioară?

               5)

               Noțiunea „taxă”, prevăzută la articolul 13 alineatul (1) litera (e) din Directiva 2009/28/CE, este o noțiune autonomă a dreptului Uniunii, care trebuie interpretată într-un sens mai larg, astfel încât să includă și să fie sinonimă cu noțiunea de taxă în general?

               6)

               În cazul unui răspuns afirmativ la întrebarea anterioară, taxele pe care trebuie să le achite consumatorii, la care se referă articolul 13 alineatul (1) litera (e) menționat anterior pot include numai acele taxe sau impozite care urmăresc să compenseze, după caz, prejudiciile cauzate de impactul [instalațiilor eoliene] asupra mediului, și să despăgubească, cu suma colectată, prejudiciile asociate acestui impact sau efect negativ, iar nu acele taxe sau prestații care, fiind aplicate energiei nepoluante, îndeplinesc un obiectiv eminamente bugetar sau de colectare a veniturilor?


title: Cauza C-153/12: Ordonanța Curții (Camera a opta) din 21 martie 2013 (cerere de decizie preliminară formulată de Administrativen sad — Varna — Bulgaria) — Sani Treyd EOOD/Direktor na Direktsia „Obzhalvane I upravlenie na izpalnenieto” — Varna pri Tsentralno upravlenie na Natsionalnata agentsia za prihodite (Articolul 99 din Regulamentul de procedură — TVA — Directiva 2006/112/CE — Articolele 62, 63, 65, 73 și 80 — Constituirea unui drept de superficie de către persoane fizice care nu au calitatea de persoane impozabile și nici de persoane obligate la plata TVA-ului în profitul unei societăți, în schimbul construirii unui bun imobil de către această societate în beneficiul acestor persoane fizice — Contract de schimb — TVA aferent prestațiilor referitoare la construirea bunului imobil — Fapt generator — Exigibilitate — Plată anticipată a contrapartidei în totalitate — Acont — Bază de impozitare în cazul contrapartidei constituite din bunuri sau din servicii)

text:
               1.6.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 156/16

         Ordonanța Curții (Camera a opta) din 21 martie 2013 (cerere de decizie preliminară formulată de Administrativen sad — Varna — Bulgaria) — Sani Treyd EOOD/Direktor na Direktsia „Obzhalvane I upravlenie na izpalnenieto” — Varna pri Tsentralno upravlenie na Natsionalnata agentsia za prihodite
   (Cauza C-153/12) (1)

   (Articolul 99 din Regulamentul de procedură - TVA - Directiva 2006/112/CE - Articolele 62, 63, 65, 73 și 80 - Constituirea unui drept de superficie de către persoane fizice care nu au calitatea de persoane impozabile și nici de persoane obligate la plata TVA-ului în profitul unei societăți, în schimbul construirii unui bun imobil de către această societate în beneficiul acestor persoane fizice - Contract de schimb - TVA aferent prestațiilor referitoare la construirea bunului imobil - Fapt generator - Exigibilitate - Plată anticipată a contrapartidei în totalitate - Acont - Bază de impozitare în cazul contrapartidei constituite din bunuri sau din servicii)
   2013/C 156/26
   Limba de procedură: bulgara

      Instanța de trimitere

   Administrativen sad — Varna

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Sani Treyd EOOD

      Pârât: Direktor na Direktsia „Obzhalvane I upravlenie na izpalnenieto” — Varna pri Tsentralno upravlenie na Natsionalnata agentsia za prihodite

      Obiectul

   Cerere de decizie preliminară — Administrativen sad — Varna — Interpretarea articolului 62 alineatul (1) și a articolelor 63, 73 și 80 din Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată (JO L 347, p. 1, Ediție specială, 09/vol. 3, p. 7) — Legislație națională care prevede că orice livrare sau prestație a cărei contrapartidă constă integral sau parțial în bunuri sau în prestări de servicii reprezintă două livrări sau prestări corelative — Legislație care stabilește data intervenției faptului generator de TVA pentru operațiunile corelative de schimb la data intervenției faptului generator al livrării efectuate mai întâi, chiar dacă nu s-a realizat încă contrapartida acestei livrări — Persoane fizice care au constituit un drept de superficie în profitul unei societăți în vederea construirii unui imobil rezidențial, în contrapartida obligației societății de a construi edificiul cu propriile resurse și de a ceda beneficiarilor proprietatea a 25 % din suprafața totală construită în termen de 12 luni de la eliberarea autorizației de construire — Determinarea bazei de impozitare — Aplicabilitatea noțiunii de fapt generator operațiunilor exonerate și în cazul în care acestea sunt efectuate de o persoană care nu are nici calitatea de persoană impozabilă și nici de persoană obligată la plata TVA-ului

      Dispozitivul

               1.

               În împrejurări precum cele din cauza principală, atunci când se constituie un drept de superficie în profitul unei societăți în vederea construirii unei clădiri a cărei proprietară va deveni aceasta în proporție de 75 % din suprafața totală construită, în contrapartida construirii restului de 25 %, atunci când această societate se angajează să livreze bunul în stadiul de finalizare completă persoanelor care au constituit acest drept de superficie, articolele 63 și 65 din Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată trebuie interpretate în sensul că nu se opun ca taxa pe valoarea adăugată aferentă prestației serviciilor de construcție să devină exigibilă din momentul în care se constituie dreptul de superficie, cu alte cuvinte înainte de efectuarea acestei prestări de servicii, în măsura în care, în momentul constituirii acestui drept, sunt cunoscute deja toate elementele relevante ale acestei viitoare prestări de servicii și, așadar, în special, serviciile în cauză sunt desemnate cu precizie, iar valoarea dreptului respectiv poate fi exprimată în bani, aspect a cărui verificare este de competența instanței de trimitere. Este fără efect în această privință faptul că constituirea dreptului de superficie menționat este o operațiune scutită, realizată de persoane care nu au calitatea de persoane impozabile sau de persoane obligate la plata TVA-ului în sensul directivei menționate.

               2.

               În împrejurări precum cele din cauza principală, în care operațiunea nu se realizează între persoane între care există legături în sensul articolului 80 alineatul (1) din Directiva 2006/112, aspect a cărui verificare este de competența instanței de trimitere, articolele 73 și 80 din această directivă trebuie interpretate în sensul că se opun unei dispoziții naționale precum cea în discuție în litigiul principal, în temeiul căreia, în cazul în care contrapartida unei livrări de bunuri sau a unei prestări de servicii este constituită integral din bunuri sau din servicii, baza de impozitare a livrării sau a prestării este, în orice situație, constituită din valoarea normală a bunurilor livrate sau a serviciilor furnizate.

      (1)  JO C 165, 9.6.2012.


title: Cauza T-371/15: Acțiune introdusă la 9 iulie 2015 – Preferisco Foods/OAPI – Piccardo & Savore' (PREFERISCO)

text:
               21.9.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 311/53

         Acțiune introdusă la 9 iulie 2015 – Preferisco Foods/OAPI – Piccardo & Savore' (PREFERISCO)
   (Cauza T-371/15)
   (2015/C 311/57)
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Preferisco Foods Ltd (Vancouver, Canada) (reprezentanţi: G. Macias Bonilla, P. López Ronda, G. Marín Raigal și E. Armero, avocaţi)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Piccardo & Savore' Srl (Chiusavecchia, Italia)

      Datele privind procedura în fața OAPI

      Solicitant: reclamanta

      Marca în litigiu: marca comunitară figurativă care cuprinde elementul verbal „PREFERISCO” – marca comunitară nr. 10 974 616

      Procedura care s-a aflat pe rolul OAPI: procedură de opoziție

      Decizia atacată: Decizia Camerei a doua de recurs a OAPI din 15 aprilie 2015 în cauza R 2598/2013-2

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea în parte a deciziei atacate, Decizia Camerei a doua de recurs a OAPI din 15 aprilie 2015 în cauza R 2598/2013-2, în special în ceea ce privește respingerea cererii de înregistrare a mărcii comunitare nr. 10 974 616 „PREFERISCO” pentru produse din clasele 29 și 30;

               —

               obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată, inclusiv a celor efectuate în fața diviziei de opoziție și a Camerei a doua de recurs a OAPI.

      Motivul invocat

               —

               Încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009.


title: Cauza F-6/09: Acțiune introdusă la 2 februarie 2009 — Fares/Comisia

text:
               21.3.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 69/54

         Acțiune introdusă la 2 februarie 2009 — Fares/Comisia
   (Cauza F-6/09)
   (2009/C 69/121)
   Limba de procedură: franceza
   Părțile

      Reclamantă: Soukaïna Fares (Berchem-Sainte-Agathe, Belgia) (reprezentant: L. Vogel, avocat)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene
   Obiectul și descrierea litigiului
   Cererea de anulare a deciziei de încadrare a reclamantei în grupa de funcții III, gradul 8.
   Concluziile reclamantei

               —

               Anularea Deciziei adoptate de Autoritatea abilitată să încheie contracte la 17 octombrie de respingere a reclamației formulate de reclamantă la 21 iunie 2008 prin care aceasta urmărea anularea deciziei de încadrare a reclamantei în grupa de funcții III, gradul 8 și prin care solicita să i se acorde beneficiul unei încadrări în gradul 9, începând cu aceeași dată;

               —

               în măsura în care este necesar, anularea, de asemenea, a deciziei originare, prin care reclamanta fusese încadrată în grupa de funcții III, gradul 8;

               —

               obligarea Comisiei Comunităților Europene la plata cheltuielilor de judecată.


title: Cauza T-250/12: Hotărârea Tribunalului din 6 octombrie 2015 – Corporación Empresarial de Materiales de Construcción/Comisia [„Concurență — Înțelegeri — Piața cloratului de sodiu în SEE — Decizie de modificare prin care se reduce durata constatată a participării la înțelegere — Calcularea cuantumului amenzii — Prescripţie — Articolul 25 din Regulamentul (CE) nr. 1/2003”]

text:
               30.11.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 398/28

         Hotărârea Tribunalului din 6 octombrie 2015 – Corporación Empresarial de Materiales de Construcción/Comisia
   (Cauza T-250/12) (1)

   ([„Concurență - Înțelegeri - Piața cloratului de sodiu în SEE - Decizie de modificare prin care se reduce durata constatată a participării la înțelegere - Calcularea cuantumului amenzii - Prescripţie - Articolul 25 din Regulamentul (CE) nr. 1/2003”])
   (2015/C 398/38)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Corporación Empresarial de Materiales de Construcción, SA, fostă Uralita, SA (Madrid, Spania) (reprezentanți: K. Struckmann, avocat, și G. Forwood, barrister)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: inițial N. von Lingen, R. Sauer și J. Bourke, ulterior M. Sauer și J. Norris-Usher, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare a articolului 1 alineatul (2) și a articolului 2 din Decizia C(2012) 1965 final a Comisiei din 27 martie 2012 de modificare a Deciziei C(2008) 2626 final din 11 iunie 2008 privind o procedură în temeiul articolului 101 TFUE și al articolului 53 din Acordul privind SEE (cazul COMP/38.695 – Clorat de sodiu).

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Corporación Empresarial de Materiales de Construcción, SA suportă propriile cheltuieli de judecată și pe cele efectuate de Comisia Europeană.

      (1)  JO C 243, 11.8.2012.


title: Cauza T-563/13: Acțiune introdusă la 24 octombrie 2013 — Belgia/Comisia

text:
               14.12.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 367/38

         Acțiune introdusă la 24 octombrie 2013 — Belgia/Comisia
   (Cauza T-563/13)
   2013/C 367/68
   Limba de procedură: olandeza

      Părțile

      Reclamant: Regatul Belgiei (reprezentanți: J.-C. Halleux și M. Jacobs, agenți, asistați de F. Tuytschaever și M. Varga, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamantul solicită Tribunalului:

               —

               Declararea prezentei acțiuni în anulare ca admisibilă și întemeiată și, prin urmare, anularea deciziei atacate în măsura în care privește cheltuielile în cuantum de 4 108 237,42 euro efectuate de Regatul Belgiei, sau cel puțin limitarea cuantumului exclus de la finanțare la 1 268 963,04 euro,

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Reclamantul solicită anularea în parte a Deciziei de punere în aplicare 2013/433/UE a Comisiei din 13 august 2013 de excludere de la finanțarea de către Uniunea Europeană a anumitor cheltuieli contractate de statele membre în cadrul secțiunii Garantare a Fondului european de orientare și garantare agricolă (FEOGA), în cadrul Fondului european de garantare agricolă (FEGA) și în cadrul Fondului european agricol pentru dezvoltare rurală (FEADR) (1), în măsura în care privește cheltuielile efectuate de acesta.
   În susținerea acțiunii, reclamantul invocă trei motive.

               1.

               Încălcarea obligației de motivare și a principiului securității juridice întrucât decizia atacată permite reclamantului numai parțial să înțeleagă încălcarea reproșată.

               2.

               Încălcarea articolului 122, a articolului 125b alineatul (1) și a articolului 125d din regulamentul (CE) nr. 1234/2007 (2), precum și a articolului 25, a articolului 28 alineatul (1) și a articolelor 29 și 33 din Regulamentul (CE) nr. 1580/2007 (3), întrucât Comisia a stabilit că Greenbow cvba ar fi fost în mod neîntemeiat recunoscută ca organizație de producători.

               3.

               Încălcarea principiului proporționalității întrucât Comisia nu a limitat corecția financiară la cheltuielile referitoare la membrii Greenbow care nu puteau fi recunoscuți în mod autonom ca organizație de producători.

      (1)  JO L 219, p. 49.

      (2)  Regulamentul (CE) nr. 1234/2007 al Consiliului din 22 octombrie 2007 de instituire a unei organizări comune a piețelor agricole și privind dispoziții specifice referitoare la anumite produse agricole (Regulamentul unic OCP) (JO L 299, p. 1, rectificare în JO 2009, L 37, p. 14).

      (3)  Regulamentul (CE) nr. 1580/2007 al Comisiei din 21 decembrie 2007 de stabilire a normelor de aplicare a Regulamentelor (CE) nr. 2200/96, (CE) nr. 2201/96 și (CE) nr. 1182/2007 ale Consiliului în sectorul fructelor și legumelor (JO L 350, p. 1).


title: Cauza T-656/13: Hotărârea Tribunalului din 7 octombrie 2015 – The Smiley Company/OAPI (Forma unui smiley cu ochii în formă de inimă) [„Marcă comunitară — Cerere de înregistrare a unei mărci comunitare tridimensionale — Forma unui smiley cu ochii în formă de inimă — Motiv absolut de refuz — Lipsa caracterului distinctiv — Articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009”]

text:
               30.11.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 398/38

         Hotărârea Tribunalului din 7 octombrie 2015 – The Smiley Company/OAPI (Forma unui smiley cu ochii în formă de inimă)
   (Cauza T-656/13) (1)

   ([„Marcă comunitară - Cerere de înregistrare a unei mărci comunitare tridimensionale - Forma unui smiley cu ochii în formă de inimă - Motiv absolut de refuz - Lipsa caracterului distinctiv - Articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009”])
   (2015/C 398/48)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: The Smiley Company SPRL (Bruxelles, Belgia) (reprezentanți: A. Freitag și C. Albrecht, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentanți: P. Geroulakos și A. Folliard-Monguiral, agenți)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a patra de recurs a OAPI din 8 octombrie 2013 (cauza R 997/2013-4) privind o cerere de înregistrare ca marcă comunitară a unui semn tridimensional constituit de forma unui smiley cu ochii în formă de inimă.

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă Smiley Company SPRL la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 61, 1.3.2014.