title: Cauza T-436/12: Hotărârea Tribunalului din 8 iulie 2015 – Deutsche Rockwool Mineralwoll/OAPI – Ceramicas del Foix (Rock & Rock) [Marcă comunitară — Procedură de declarare a nulității — Marca comunitară figurativă Rock & Rock — Mărcile naționale verbale anterioare MASTERROCK, FIXROCK, FLEXIROCK, COVERROCK și CEILROCK — Motiv relativ de refuz — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) și articolul 53 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009]

text:
               24.8.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 279/30

         Hotărârea Tribunalului din 8 iulie 2015 – Deutsche Rockwool Mineralwoll/OAPI – Ceramicas del Foix (Rock & Rock)
   (Cauza T-436/12) (1)

   ([Marcă comunitară - Procedură de declarare a nulității - Marca comunitară figurativă Rock & Rock - Mărcile naționale verbale anterioare MASTERROCK, FIXROCK, FLEXIROCK, COVERROCK și CEILROCK - Motiv relativ de refuz - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) și articolul 53 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009])
   (2015/C 279/37)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Deutsche Rockwool Mineralwoll GmbH & Co. OHG (Gladbeck, Germania) (reprezentant: J. Krenzel, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: L. Rampini, agent)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: Ceramicas del Foix, SA (Barcelona, Spania) (reprezentanți: M. Pérez Serrres și R. Guerras Mazón, avocați)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a doua de recurs a OAPI din 10 iulie 2012 (cauza R 495/2011-2) privind o procedură de declarare a nulității între Deutsche Rockwool Mineralwoll GmbH & Co. OHG și Ceramicas del Foix, SA.

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă Deutsche Rockwool Mineralwoll GmbH & Co. OHG la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 379, 8.12.2012.


title: Cauza F-132/14: Acțiune introdusă la 17 noiembrie 2014 – ZZ/Parlamentul European

text:
               2.2.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 34/52

         Acțiune introdusă la 17 noiembrie 2014 – ZZ/Parlamentul European
   (Cauza F-132/14)
   (2015/C 034/64)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: ZZ (reprezentant: L. Levi, avocat)

      Pârât: Parlamentul

      Obiectul și descrierea litigiului

   Anularea deciziilor adoptate de Parlamentul European în executarea Hotărârii Tribunalului Funcției Publice din 12 decembrie 2013, F-129/12, CH/Parlamentul, prin care se refuză deschiderea unei anchete administrative referitoare la plângerea pentru hărțuire a reclamantului, plata către reclamant a unui cuantum suplimentar de compensație financiară și acordarea în favoarea reclamantului a tuturor beneficiilor și a drepturilor accesorii legate de existența contractului său de asistent parlamentar acreditat, a cărui reziliere a fost anulată de Tribunal în hotărârea sa citată mai sus și cerere de daune interese pentru prejudiciile material și moral pretins suferite

      Concluziile reclamantului

               —

               Anularea deciziei Parlamentului European din 3 martie 2014, în măsura în care prin aceasta s-a refuzat deschiderea unei anchete administrative privind plângerea pentru hărțuire a reclamantului și a deciziei din 2 aprilie 2014, în măsura în care prin aceasta s-a refuzat plata către reclamant a sumei de 5  686 euro, aceste decizii expunând măsurile adoptate de instituție care vizează, potrivit acesteia, punerea în aplicare a Hotărârii Tribunalului Funcției Publice din 12 decembrie 2013, în cauza F-129/12, CH/Parlamentul European;

               —

               anularea deciziei Parlamentului European din data de 4 august 2014, primită la 7 august 2014, de respingere a reclamației reclamantului din 16 aprilie 2014, în măsura în care prin aceasta s-a refuzat plata către reclamant a sumei de 5  686 de euro, repararea prejudiciului reclamantului care rezultă din obținerea tardivă a unei legitimații de asistent parlamentar acreditat, a unei adrese electronice profesionale și a accesului la intranetul Parlamentului European, deschiderea unei anchete administrative referitoare la plângerea sa pentru hărțuire și repararea prejudiciului moral al reclamantului care rezultă din acest din urmă refuz;

               —

               obligarea pârâtului la plata de daune interese, stabilite la 1 44  000 de euro, pentru repararea prejudiciului material suferit de reclamant;

               —

               obligarea pârâtului la plata de daune interese, stabilite ex aequo et bono la 60  000 de euro, pentru repararea prejudiciului moral suferit de reclamant;

               —

               obligarea pârâtului la plat de dobânzi de întârziere, stabilite la rata Băncii Centrale Europene majorată cu 2 puncte, asupra sumelor menționate anterior de 5  686 de euro și de 1 44  000 de euro;

               —

               obligarea pârâtului la plata tuturor cheltuielilor de judecată.


title: Cauza T-441/11: Hotărârea Tribunalului din 9 decembrie 2014  – Peftiev/Consiliul ( „Politica externă și de securitate comună — Măsuri restrictive împotriva Belarus — Înghețarea fondurilor — Obligație de motivare — Dreptul la apărare — Dreptul de a fi ascultat — Eroare de apreciere” )

text:
               2.2.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 34/31

         Hotărârea Tribunalului din 9 decembrie 2014 – Peftiev/Consiliul
   (Cauza T-441/11) (1)

   ((„Politica externă și de securitate comună - Măsuri restrictive împotriva Belarus - Înghețarea fondurilor - Obligație de motivare - Dreptul la apărare - Dreptul de a fi ascultat - Eroare de apreciere”))
   (2015/C 034/34)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamant: Vladimir Peftiev (Minsk, Belarus) (reprezentanți: Vaitkutė Pavan, A. Smaliukas, E. Matulionyte, T. Milašauskas, avocați, și M. Shenk, solicitor)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: M. Bishop și F. Naert, agenți)

      Intervenientă în susținerea pârâtului: Comisia Europeană (reprezentanţi: T. Scharf și E. Paasivirta, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare a Deciziei 2011/357/PESC a Consiliului din 20 iunie 2011 de modificare a Deciziei 2010/639/PESC privind măsurile restrictive împotriva anumitor funcționari din Belarus (JO L 161, p. 25), a Regulamentului (UE) nr. 588/2011 al Consiliului din 20 iunie 2011 de modificare a Regulamentului (CE) nr. 765/2006 al Consiliului privind măsurile restrictive împotriva președintelui Lukașenko și anumitor funcționari din Belarus (JO L 161, p. 1), a Deciziei 2011/666/PESC a Consiliului din 10 octombrie 2011 de modificare a Deciziei 2010/639/PESC privind măsuri restrictive împotriva Belarusului (JO L 265, p. 17), a Regulamentului de punere în aplicare (UE) nr. 1000/2011 al Consiliului din 10 octombrie 2011 privind punerea în aplicare a articolului 8a alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 765/2006 privind măsuri restrictive împotriva Belarus (JO L 265, p. 8), a Deciziei 2012/642/PESC a Consiliului din 15 octombrie 2012 privind măsuri restrictive împotriva Belarus (JO L 285, p. 1), a Regulamentului de punere în aplicare (UE) nr. 1017/2012 al Consiliului din 6 noiembrie 2012 privind punerea în aplicare a articolului 8a alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 765/2006 privind măsurile restrictive împotriva Belarus (JO L 307, p. 7), a Deciziei 2013/534/PESC a Consiliului din 29 octombrie 2013 de modificare a Deciziei 2012/642/PESC privind măsuri restrictive împotriva Belarus (JO L 288, p. 69) și a Regulamentului de punere în aplicare (UE) nr. 1054/2013 al Consiliului din 29 octombrie 2013 privind punerea în aplicare a articolului 8a alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 765/2006 privind măsuri restrictive împotriva Belarus (JO L 288, p. 1), în măsura în care aceste acte îl privesc pe reclamant

      Dispozitivul

               1)

               Anulează Decizia 2011/357/PESC a Consiliului din 20 iunie 2011 de modificare a Deciziei 2010/639/PESC privind măsurile restrictive împotriva anumitor funcționari din Belarus, Regulamentul (UE) nr. 588/2011 al Consiliului din 20 iunie 2011 de modificare a Regulamentului (CE) nr. 765/2006 al Consiliului privind măsurile restrictive împotriva președintelui Lukașenko și anumitor funcționari din Belarus, Decizia 2011/666/PESC a Consiliului din 10 octombrie 2011 de modificare a Deciziei 2010/639/PESC privind măsuri restrictive împotriva Belarusului, Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 1000/2011 al Consiliului din 10 octombrie 2011 privind punerea în aplicare a articolului 8a alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 765/2006 privind măsuri restrictive împotriva Belarus, Decizia 2012/642/PESC a Consiliului din 15 octombrie 2012 privind măsuri restrictive împotriva Belarus și Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 1017/2012 al Consiliului din 6 noiembrie 2012 privind punerea în aplicare a articolului 8a alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 765/2006 privind măsurile restrictive împotriva Belarus, în măsura în care acestea îl vizează pe domnul Peftiev.

               2)

               Respinge acțiunea ca inadmisibilă în măsura în care vizează, pe de o parte, Decizia 2013/534/PESC a Consiliului din 29 octombrie 2013 de modificare a Deciziei 2012/642 și, pe de altă parte, Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 1054/2013 al Consiliului din 29 octombrie 2013 privind punerea în aplicare a articolului 8a alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 765/2006 privind măsuri restrictive împotriva Belarus.

               3)

               Consiliul Uniunii Europene suportă, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, pe cele efectuate de domnul Peftiev.

               4)

               Comisia Europeană suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 290, 1.10.2011.


title: Cauza T-421/09: Acțiune introdusă la 19 octombrie 2009 — DEI/Comisia

text:
               16.1.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 11/28

         Acțiune introdusă la 19 octombrie 2009 — DEI/Comisia
   (Cauza T-421/09)
   2010/C 11/55
   Limba de procedură: greaca

      Părțile

      Reclamantă: Dimosia Epicheirisi Ilektrismou AE (DEI) (Atena, Grecia) (reprezentant: P. Anestis, avocat)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene

      Concluziile reclamantei

               —

               anularea deciziei;

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   La 5 martie 2008, Comisia a adoptat Decizia C(2008) 824 privind acordarea sau menținerea în vigoare de către Republica Elenă a drepturilor de extracție a lignitului acordate Dimosia Epicheirisi Ilektrismou AE (denumită în continuare „reclamanta”) în care a considerat că Republica Elenă a încălcat articolul 86 alineatul (1) CE, coroborat cu articolul 82 CE, în sensul că a acordat și a menținut un acces privilegiat pentru reclamantă în vederea exploatării lignitului în Grecia, creând astfel o inegalitate de șanse între operatorii economici în ceea ce privește accesul la combustibilii primari pentru producția de electricitate și permițându-i reclamantei să își mențină ori să își consolideze poziția dominantă pe piața vânzării cu ridicata de electricitate.
   Reclamanta a atacat această decizie printr-o acțiune în anulare formulată la Tribunalul de Primă Instanță al Comunităților Europene, înregistrată sub numărul T-169/08 și care este pendinte.
   Prin prezenta acțiune se urmărește anularea, în temeiul articolului 230 alineatul (4) CE, a Deciziei C (2009) 6244 a Comisiei (denumită în continuare „decizia atacată”) „de stabilire a măsurilor specifice pentru corectarea efectelor anticoncurențiale ale încălcării constatate în Decizia Comisiei din 5 martie 2008 privind acordarea sau menținerea în vigoare de către Republica Elenă a drepturilor de extracție a lignitului acordate Public Power Corporation S.A. [Dimosia Epicheirisi Ilektrismou AE]”.
   Prin intermediul primului motiv de anulare, reclamanta susține că s-a săvârșit o eroare de drept de către Comisie, precum și o eroare vădită de apreciere a situației de fapt, întrucât, în primul rând, aceasta a definit în mod eronat piețele relevante, fără să țină seama de faptul că, pentru producerea de electricitate, și alți combustibili care pot înlocui lignitul, cum ar fi gazul natural, sunt în concurență cu lignitul extras și prin urmare, aparțin aceleiași piețe și în al doilea rând a evaluat în mod eronat dimensiunea geografică a pieței vânzării de lignit în Grecia pentru producerea de electricitate și în consecință, piața vânzării de lignit cuprinde zona mai vastă a Balcanilor.
   Prin intermediul celui de al doilea motiv de anulare, reclamanta consideră că decizia atacată este afectată de o eroare de drept și de o eroare vădită de apreciere a situației de fapt, în ceea ce privește necesitatea de a impune măsuri de corectare. În primul rând, reclamanta susține că prin faptul că nu a ținut seama pentru a stabili măsurile de corectare de argumentele juridice și de faptele din procedura administrativă și din procedura de anulare, referitoare la decizia din martie 2008, Comisia a săvârșit o eroare. În al doilea rând, reclamanta susține că în mod greșit Comisia a respins elemente noi importante prezentate de DEI cu privire la deschiderea ulterioară a pieței vânzării cu ridicata de electricitate, considerând în mod greșit că acestea nu constituie fapte substanțiale noi. În al treilea rând, în opinia reclamantei, decizia atacată este întemeiată pe un calcul greșit al cantităților de lignit care trebuie atribuite concurenților pentru remedierea presupusei încălcări.
   Prin intermediul celui de al treilea motiv de anulare, reclamanta susține că decizia atacată nu îndeplinește cerințele de motivare, ci doar repetă pe scurt unele dintre argumentele dezvoltate de reclamantă în cursul procedurii administrative, fără a le combate însă. De asemenea, motivarea deciziei în ceea ce privește dimensiunea geografică a pieței lignitului nu permite destinatarului deciziei să înțeleagă concluziile finale ale pârâtei cu privire la acest aspect. În sfârșit, potrivit afirmațiilor reclamantei, decizia nu precizează motivul pentru care proporția de 40 % a fost considerată drept procentajul necesar din rezervele de lignit cunoscute, care pot fi exploatate, la care ar trebui să aibă acces concurenții DEI.
   În sfârșit, prin intermediul celui de al patrulea motiv de anulare, reclamanta susține că decizia atacată aduce atingere principiilor libertății contractuale și proporționalității. În măsura în care impune întreprinderilor private care vor dobândi în viitor, prin cereri de ofertă, drepturi de exploatare a zăcămintelor din regiunile Drama, Elassona, Vegora și Vevi, o interdicție de a vinde DEI cantități din lignitul extras, decizia restrânge în mod automat și disproporționat libertatea contractuală a reclamantei și a terților. În plus, în lumina argumentelor importante care dovedesc deschiderea progresivă a pieței elene a electricității, excluderea DEI de la cererile de ofertă privind acordarea de noi drepturi asupra lignitului și limitarea nejustificată a activității comerciale a acesteia constituie măsuri care nu sunt necesare și care sunt disproporționate în raport cu încălcarea invocată.


title: Cauza C-383/09: Hotărârea Curții (Camera a patra) din 9 iunie 2011 — Comisia Europeană/Republica Franceză [Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Directiva habitate — Insuficiența măsurilor adoptate pentru a proteja specia Cricetus cricetus (hârciogul comun) — Deteriorarea habitatelor]

text:
               30.7.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 226/3

         Hotărârea Curții (Camera a patra) din 9 iunie 2011 — Comisia Europeană/Republica Franceză
   (Cauza C-383/09) (1)

   (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru - Directiva habitate - Insuficiența măsurilor adoptate pentru a proteja specia Cricetus cricetus (hârciogul comun) - Deteriorarea habitatelor)
   2011/C 226/04
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: O. Beynet și D. Recchia, agenți)

      Pârâtă: Republica Franceză (reprezentanți: G. de Bergues și S. Menez, agenți)

      Obiectul

   Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Neadoptarea măsurilor necesare pentru a se conforma articolului 12 alineatul (1) litera (d) din Directiva 92/43/CEE a Consiliului din 21 mai 1992 privind conservarea habitatelor naturale și a speciilor de faună și floră sălbatică (JO L 206, p. 7, Ediție specială, 15/vol. 2, p. 109) — Insuficiența măsurilor adoptate pentru a proteja specia Cricetus cricetus (hârciogul) — Deteriorarea habitatelor

      Dispozitivul

               1.

               Prin neintroducerea unui program de măsuri care să permită o protecție riguroasă a speciei hârciogului comun (Cricetus cricetus), Republica Franceză nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 12 alineatul (1) litera (d) din Directiva 92/43/CEE a Consiliului din 21 mai 1992 privind conservarea habitatelor naturale și a speciilor de faună și floră sălbatică, astfel cum a fost modificată prin Directiva 2006/105/CE a Consiliului din 20 noiembrie 2006.

               2.

               Obligă Republica Franceză la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 312, 19.12.2009.


title: Cauza C-234/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Oberster Gerichtshof (Austria) la 4 mai 2017 – XC și alții

text:
               24.7.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 239/27

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Oberster Gerichtshof (Austria) la 4 mai 2017 – XC și alții
   (Cauza C-234/17)
   (2017/C 239/33)
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Oberster Gerichtshof

      Părțile din procedura principală

      Recurenți: XC, YB, ZA

      Întrebarea preliminară

   Dreptul Uniunii, în special articolul 4 alineatul (3) TUE coroborat cu principiile echivalenței și efectivității care rezultă din acesta, trebuie interpretat în sensul că Oberster Gerichtshof (Curtea Supremă, Austria) este obligat să efectueze la cererea unei persoane interesate controlul jurisdicțional al unei hotărâri care a dobândit autoritate de lucru judecat pronunțate de către o instanță penală în ceea ce privește o pretinsă încălcare a dreptului Uniunii (în speță articolul 50 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene și articolul 54 din Convenția de punere în aplicare a Acordului Schengen), chiar dacă legislația națională [articolul 363a din Codul de procedură penală (Strafprozessordnung)] prevede un asemenea control jurisdicțional doar cu privire la o pretinsă încălcare a Convenției pentru apărarea drepturilor omului și a libertăților fundamentale sau a unui protocol adițional la CEDO?


title: Cauza C-472/09 P: Recurs introdus la 26 noiembrie 2009 de Territorio Histórico de Álava — Diputación Foral de Álava împotriva Hotărârii Tribunalului de Primă Instanță (Camera a cincea extinsă) pronunțate la 9 septembrie 2009 în cauzele conexate T-227/01 — T-229/01 și T-265/01, T-266/01 și T-270/01, Territorio Histórico de Álava — Diputación Foral de Álava y Comunidad Autónoma del País Vasco — Gobierno Vasco și alții/Comisia Comunităților Europene

text:
               13.2.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 37/12

         Recurs introdus la 26 noiembrie 2009 de Territorio Histórico de Álava — Diputación Foral de Álava împotriva Hotărârii Tribunalului de Primă Instanță (Camera a cincea extinsă) pronunțate la 9 septembrie 2009 în cauzele conexate T-227/01 — T-229/01 și T-265/01, T-266/01 și T-270/01, Territorio Histórico de Álava — Diputación Foral de Álava y Comunidad Autónoma del País Vasco — Gobierno Vasco și alții/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza C-472/09 P)
   2010/C 37/14
   Limba de procedură: spaniola

      Părțile

      Recurent: Territorio Histórico de Álava — Diputación Foral de Álava (reprezentanți: I. Sáenz-Cortabarría Fernández și M. Morales Isasi, avocați)

      Celelalte părți în proces: Comunidad Autónoma del País Vasco — Gobierno Vasco, Territorio Histórico de Vizcaya — Diputación Foral de Vizcaya, Territorio Histórico de Guipúzcoa — Diputación Foral de Guipúzcoa, Confederación Empresarial Vasca (Confebask), Cámara Oficial de Comercio, Industria y Navegación de Vizcaya, Cámara Oficial de Comercio e Industria de Álava, Cámara Oficial de Comercio, Industria y Navegación de Guipúzcoa, Comisia Comunităților Europene, Comunidad Autónoma de la Rioja

      Concluziile recurentului

               —

               Declararea admisibilității și temeiniciei recursului;

               —

               anularea hotărârii atacate;

               —

               admiterea acțiunii prezentate în primă instanță, concret, cererea subsidiară de anulare a articolului 3 din decizia atacată;

               —

               în subsidiar, trimiterea cauzei la Tribunalul de Primă Instanță și, în acest caz, obligarea acestuia la administrarea probei respinse;

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată efectuate în procedurile primă instanță și în recurs și obligarea intervenientei, Comunidad Autónoma de la Rioja, la plata cheltuielilor de judecată efectuate în primă instanță.

      Motivele și principalele argumente

               1.

               Eroare de drept, prin faptul că TPI a apreciat că, în cazul concret, nu există circumstanțe excepționale care justifică încrederea legitimă în legalitatea dispoziției fiscale în litigiu care împiedică dispunerea recuperării ajutoarelor în conformitate cu articolul 14 alineatul (1) din Regulamentul nr. 659/1999 (1) în legătură cu principiul protecției încrederii legitime. Denaturarea condițiilor dezbaterii în instanță și încălcarea principiului contradictorialității. Încălcarea jurisprudenței privind motivarea. Eroare de drept prin nerespectarea de către TPI a normelor de procedură privind aprecierea elementelor de probă întrucât nu a ținut cont de conținutul material al anumitor documente din dosar.
               Nici diferența formală dintre dispoziția fiscală în litigiu și dispoziția care face obiectul Deciziei 93/337 (2), nici faptul că ar fi fost posibilă motivarea de către Comisie a criteriului de selectivitate în alt mod decât cel care figurează în mod explicit în Decizia 93/337, nici declarația de incompatibilitate care figurează în Decizia 93/337 nu constituie motive de drept suficiente pentru ca TPI să nu aprecieze existența unei circumstanțe excepționale care, ca atare sau împreună cu alte circumstanțe prezente în speță, împiedică Comisia să dispună recuperarea ajutoarelor la care se referă decizia atacată.
               Întrucât a considerat că dispozițiile în litigiu în cauzele conexate T-30/01-T-32/01 și T-86/02-T-88/02 nu sunt analoge dispoziției fiscale în litigiu din motive de tehnică fiscală și de amplitudine a avantajelor, TPI a denaturat condițiile dezbaterii între părțile în litigiu, a ignorat principiul contradictorialității și a săvârșit, mai mult, o încălcare vădită a jurisprudenței determinate privind motivarea.
               TPI a săvârșit o eroare de drept întrucât a considerat că atitudinea Comisiei în privința exercițiului fiscal și/sau a creditului fiscal din 1993 — astfel cum rezultă din documentația hotărârilor, care nu a fost administrată de TPI, încălcând normele de procedură — nu constituie o circumstanță excepțională care ar fi putut justifica încrederea legitimă în legalitatea dispoziției fiscale în litigiu care să împiedice recuperarea ajutoarelor în temeiul articolului 14 alineatul (1) din Regulamentul nr. 659/1999 ca fiind contrară principiului protecției încrederii legitime.

               2.

               Eroare de drept, întrucât TPI a încălcat articolul 14 alineatul (1) din Regulamentul nr. 659/1999 în legătură cu principiul proporționalității, care împiedică dispunerea recuperării ajutoarelor pentru investiții care nu depășesc limitele maxime pentru ajutoare regionale.
               TPI a încălcat principiul general al proporționalității întrucât nu a apreciat că a fost săvârșită de către Comisie o încălcare a acestui principiu atunci când a impus recuperarea tuturor sumelor acordate în legătură cu creditul fiscal de 45 % din investiții, iar nu numai a celor care depășesc limita maximă a ajutorului regional în Țara Bascilor.

               3.

               Eroare de drept prin faptul că TPI nu a respectat normele de procedură în materia administrării probelor și a decis să nu admită proba propusă de reclamant privind prezentarea anumitor documente ale Comisiei care, în lumina argumentelor utilizate de TPI pentru a respinge concluziile reclamantului, se dovedește esențială pentru apărarea intereselor sale. Încălcarea dreptului la un proces echitabil, a principiului egalității armelor și a dreptului la apărare.
               Întrucât nu a administrat proba solicitată, TPI a încălcat dreptul fundamental la un proces echitabil al reclamantului, întrucât a respins administrarea unei probe care se dovedește esențială pentru reclamant, încălcând astfel dreptul său la apărare, în măsura în care cererea sa a fost respinsă cu argumentul că nu a făcut dovada exact a faptului pe care pretindea să îl dovedească cu proba care nu a fost administrată: și anume, dacă nu reprezintă poziția explicită definitivă a Comisiei cu privire la plângerea din 1994 împotriva dispozițiilor fiscale din 1993 (inclusiv creditul fiscal), care sunt dispoziții identice în esență cu măsura în litigiu, cel puțin atitudinea Comisiei ar constitui o circumstanță excepțională în măsura în care o astfel de atitudine ar fi determinat încrederea legitimă în legalitatea dispozițiilor fiscale din 1993, ceea ce a condus la adoptarea dispoziției fiscale în litigiu.

      (1)  al Consiliului din 22 martie 1999 de stabilire a normelor de aplicare a articolului 93 din Tratatul CE (JO L 83, p. 1, Ediție specială, 08/vol. 1, p. 41).

      (2)  a Comisiei din 10 mai 1993 privind o schemă de ajutoare fiscale pentru investiții în Țara Bascilor (JO L 134, p. 25).


title: Cauza T-564/14: Acțiune introdusă la 28 iulie 2014 – Ahmed Mohamed Saleh Baeshen/OAPI

text:
               27.10.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 380/15

         Acțiune introdusă la 28 iulie 2014 – Ahmed Mohamed Saleh Baeshen/OAPI
   (Cauza T-564/14)
   2014/C 380/20
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Ahmed Mohamed Saleh Baeshen & Co. (Jeddah, Arabia Saudită) (reprezentant: M. Vanhegan, barrister)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea Deciziei Camerei a doua de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 19 mai 2014, pronunţată în cauza R 687/2014-2;

               —

               obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

      Marca comunitară înregistrată care a făcut obiectul unei cereri de decădere: marca verbală „TEAVANA” pentru servicii din clasa 35 – marca comunitară nr. 4 0 98  588.

      Titularul mărcii comunitare: cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs, Teavana Corporation.

      Partea care solicită decăderea din drepturi a titularului mărcii comunitare: reclamanta.

      Decizia diviziei de anulare: decade pe titularul mărcii comunitare din dreptul său privind marca comunitară nr. 4 0 98  588 în ansamblul său.

      Decizia camerei de recurs: respinge calea de atac ca inadmisibilă.

      Motivele invocate: încălcarea articolului 51 alineatul (1) litera (a), a articolului 59 şi a articolului 75 din Regulamentul privind marca comunitară.


title: Cauza T-352/05: Hotărârea Tribunalului din 28 septembrie 2011 — Grecia/Comisia ( FEOGA — Secțiunea Garantare — Cheltuieli excluse de la finanțarea comunitară — Măsuri specifice referitoare la unele produse agricole în favoarea insulelor mici din Marea Egee — Fructe și legume — Tutun brut — Carne de oaie și de capră — Nerespectarea termenelor de plată — Proporționalitate — Majorarea nivelului corecției forfetare în cazul repetării încălcării )

text:
               12.11.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 331/16

         Hotărârea Tribunalului din 28 septembrie 2011 — Grecia/Comisia
   (Cauza T-352/05) (1)

   (FEOGA - Secțiunea «Garantare» - Cheltuieli excluse de la finanțarea comunitară - Măsuri specifice referitoare la unele produse agricole în favoarea insulelor mici din Marea Egee - Fructe și legume - Tutun brut - Carne de oaie și de capră - Nerespectarea termenelor de plată - Proporționalitate - Majorarea nivelului corecției forfetare în cazul repetării încălcării)
   2011/C 331/27
   Limba de procedură: greaca

      Părțile

      Reclamantă: Republica Elenă (reprezentanți: inițial G. Kanellopoulos și S. Charitaki, ulterior I. Chalkias și S. Papaïoannou, agenți)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: H. Tserepa-Lacombe și L. Visaggio, agenți, asistați de N. Korogiannakis, avocat)

      Obiectul

   Cerere de anulare în parte a Deciziei 2005/579/CE a Comisiei din 20 iulie 2005 de excludere de la finanțarea comunitară a anumitor cheltuieli efectuate de statele membre în cadrul secțiunii Garantare a Fondului european de orientare și garantare agricolă (FEOGA) (JO L 199, p. 84), în măsura în care aceasta exclude anumite cheltuieli efectuate de Republica Elenă în cadrul măsurilor specifice referitoare la unele produse agricole în favoarea insulelor mici din Marea Egee și în sectoarele fructelor și legumelor, al tutunului brut și al cărnii de oaie și de capră

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Obligă Republica Elenă la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 296, 26.11.2005.


title: Cauza C-560/14: Cerere de decizie preliminară introdusă de Supreme Court (Irlanda) la 5 decembrie 2014 – MM/Minister for Justice and Equality, Irlanda şi Attorney General

text:
               9.3.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 81/5

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Supreme Court (Irlanda) la 5 decembrie 2014 – MM/Minister for Justice and Equality, Irlanda şi Attorney General
   (Cauza C-560/14)
   (2015/C 081/06)
   Limba de procedură: engleza

      Instanța de trimitere

   Supreme Court, Irlanda

      Părțile din procedura principală

      Reclamant: MM

      Pârâți: Minister for Justice and Equality, Irlanda şi Attorney General

      Întrebarea preliminară

               1.

               „«Dreptul de a fi ascultat» consacrat de legislaţia Uniunii Europene implică obligaţia ca persoana care a formulat o cerere de protecţie subsidiară în temeiul Directivei 2004/83/CE (1) să beneficieze de o audiere în raport cu această cerere, inclusiv de dreptul de a propune sau de a interoga martori, atunci când cererea este formulată în împrejurări în care statul membru respectiv aplică în mod succesiv două proceduri distincte pentru examinarea cererilor de acordare a statutului de refugiat și, respectiv, a cererilor de protecţie subsidiară?”

      (1)  Directiva 2004/83/CE a Consiliului din 29 aprilie 2004 privind standardele minime referitoare la condițiile pe care trebuie să le îndeplinească resortisanții țărilor terțe sau apatrizii pentru a putea beneficia de statutul de refugiat sau persoanele care, din alte motive, au nevoie de protecție internațională și referitoare la conținutul protecției acordate (JO L 304, p. 12, Ediție specială, 19/vol. 7, p. 52).


title: Cauza T-672/14: Acțiune introdusă la 19 septembrie 2014 – August Wolff și Remedia/Comisia

text:
               8.12.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 439/31

         Acțiune introdusă la 19 septembrie 2014 – August Wolff și Remedia/Comisia
   (Cauza T-672/14)
   (2014/C 439/42)
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamante: Dr. August Wolff GmbH & Co. KG Arzneimittel (Bielefeld, Germania), Remedia d.o.o. (Zagreb, Croația) (reprezentanți: P. Klappich, C. Schmidt și P. Arbeiter, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamantele solicită Tribunalului:

               —

               anularea Deciziei de punere în aplicare C(2014) 6030 final a Comisiei Europene din 19 august 2014 privind autorizațiile de introducere pe piață a medicamentelor de uz uman pentru uz topic cu o concentrație ridicată de estradiol, în conformitate cu articolul 31 din Directiva 2001/83/CE a Parlamentului European și a Consiliului, în măsura în care prin această decizie statele membre trebuie să respecte obligațiile care le revin în temeiul deciziei de punere în aplicare în ceea ce privește medicamentele pentru uz topic cu un conținut de estradiol de 0,01 %, enumerate și neenumerate în anexa I la decizia de punere în aplicare, cu excepția restricției potrivit căreia medicamentele pentru uz topic cu un conținut de estradiol de 0,01 % menționate în anexa I la decizia de punere în aplicare pot fi utilizate în continuare doar pe cale intravaginală;

               —

               obligarea Comisiei Europene la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamantele invocă trei motive.

               1.

               Primul motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 31 și următoarelor din Directiva 2001/83/CE (1)

                           —

                           În această privință, se invocă faptul că decizia de punere în aplicare atacată se întemeiază pe o procedură inițiată și desfășurată în mod nelegal din punct de vedere formal. Reclamantele precizează în acest sens, printre altele, că, în mod contrar articolului 31 alineatul (1) prima teză din Directiva 2001/83/CE, procedura nu a fost inițiată anterior, ci abia ulterior adoptării unei decizii privind cererea de reînnoire a autorizației pentru medicamentul în cauză și că, în plus, nu a fost vorba despre un caz special care afectează interesele Uniunii. Mai mult, inițierea procedurii implică, în privința primei reclamante, o eludare a dispozițiilor existente în statul membru Germania referitoare la reînnoirea autorizațiilor pentru medicamente.

                           —

                           Reclamantele susțin în continuare că Comitetul științific competent pentru evaluarea riscurilor nu a fost sesizat în legătură cu procedura respectivă și că, în plus, în cadrul Comitetului științific pentru medicamente de uz uman, sesizat în legătură cu procedura, a fost numit în calitate de raportor un membru care nu este imparțial.

                           —

                           Prima reclamantă invocă de asemenea faptul că nu a fost ascultată în mod legal cu privire la un aspect esențial în cadrul procedurii de reexaminare a avizului.

               2.

               Al doilea motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 116 prima teză și a articolului 126 prima teză din Directiva 2001/83/CE

                           —

                           În această privință, reclamantele susțin că decizia de punere în aplicare se întemeiază pe o apreciere incorectă a raportului beneficii/riscuri ale medicamentului. Nu s-a ținut seama în special de împrejurarea că, în cursul unei perioade de prezență pe piață de peste 45 de ani, primei reclamante nu i-au fost semnalate raportări privind existența unor riscuri grave legate de utilizarea medicamentului cu un conținut de estradiol de 0,01 %.

                           —

                           În plus, Comisia, căreia îi revenea în această privință obligația de prezentare a faptelor și sarcina probei, nu ar fi furnizat date și informații științifice noi din care să rezulte existența unui nou risc legat de utilizarea medicamentului.

               3.

               Al treilea motiv, întemeiat pe încălcarea principiilor proporționalității și egalității de tratament

                           —

                           În ceea ce privește al treilea motiv, reclamantele arată că avertismentele care figurează în informațiile referitoare la produs prevăzute de decizia de punere în aplicare și celelalte restricții privind autorizarea introducerii pe piață a medicamentului, precum și cerințele aferente sunt disproporționate și încalcă principiul egalității de tratament. În special, o limitare a duratei de utilizare concomitent cu excluderea unei utilizări repetate a medicamentului care se adaugă modificărilor prevăzute ale informațiilor referitoare la medicament sunt disproporționate. În orice caz, în locul limitării duratei de utilizare concomitent cu excluderea unei utilizări repetate a medicamentului, precum și a cerințelor aferente, ar fi trebuit să se dispună, ca mijloc mai puțin constrângător, realizarea unui studiu pentru a analiza preocupările legate de sănătate prezumate.

      (1)  Directiva 2001/83/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 6 noiembrie 2001 de instituire a unui cod comunitar cu privire la medicamentele de uz uman (JO L 311, p. 67, Ediție specială, 13/vol. 33, p. 3).


title: Cauzele conexate C-101/11 P și C-102/11 P: Hotărârea Curții (Camera a șasea) din 18 octombrie 2012 — Herbert Neuman, Andoni Galdeano del Sel, Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)/José Manuel Baena Grupo [Recurs — Desen sau model industrial comunitar — Regulamentul (CE) nr. 6/2002 — Articolul 6, articolul 25 alineatul (1) literele (b) și (e) și articolul 61 — Desen sau model industrial comunitar înregistrat care reprezintă un personaj așezat — Marcă comunitară figurativă anterioară — Impresie globală diferită — Grad de libertate al autorului — Utilizator avizat — Întinderea controlului jurisdicțional — Nemotivare]

text:
               8.12.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 379/7

         Hotărârea Curții (Camera a șasea) din 18 octombrie 2012 — Herbert Neuman, Andoni Galdeano del Sel, Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)/José Manuel Baena Grupo
   (Cauzele conexate C-101/11 P și C-102/11 P) (1)

   (Recurs - Desen sau model industrial comunitar - Regulamentul (CE) nr. 6/2002 - Articolul 6, articolul 25 alineatul (1) literele (b) și (e) și articolul 61 - Desen sau model industrial comunitar înregistrat care reprezintă un personaj așezat - Marcă comunitară figurativă anterioară - Impresie globală diferită - Grad de libertate al autorului - Utilizator avizat - Întinderea controlului jurisdicțional - Nemotivare)
   2012/C 379/11
   Limba de procedură: spaniola

      Părțile

      Recurenți: Herbert Neuman, Andoni Galdeano del Sel (reprezentant: S. Míguez Pereira, abogada), Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI) (reprezentanți: J. Crespo Carrillo și A. Folliard-Monguiral, agenți)

      Cealaltă parte din procedură: José Manuel Baena Grupo, SA (reprezentant: A. Canela Giménez, abogado)

      Obiectul

   Recurs formulat împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a șaptea) din 16 decembrie 2010, Baena Grupo/OAPI — Neuman și Galdeano del Sel (Personaj așezat) (T-513/09), prin care Tribunalul a anulat Decizia Camerei a treia de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI) din 14 octombrie 2009 (cauza R 1323/2008-3)

      Dispozitivul

               1.

               Respinge recursurile.

               2.

               Domnii Neuman și Galdeano del Sel suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și cheltuielile de judecată efectuate de José Manuel Baena Grupo SA, aferente recursului în cauza C-101/11 P.

               3.

               Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI) suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și cheltuielile de judecată efectuate de José Manuel Baena Grupo SA, aferente recursului în cauza C-102/11 P.

      (1)  JO C 130, 30.4.2011.


title: Cauza C-497/09: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Bundesfinanzhof (Germania) la 3 decembrie 2009 — Finanzamt Burgdorf/Manfred Bog

text:
               13.3.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 63/21

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Bundesfinanzhof (Germania) la 3 decembrie 2009 — Finanzamt Burgdorf/Manfred Bog
   (Cauza C-497/09)
   2010/C 63/34
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Bundesfinanzhof

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Finanzamt Burgdorf

      Pârât: Manfred Bog

      Întrebările preliminare

               1.

               Furnizarea de hrană sau de preparate culinare pregătite destinate consumului imediat constituie o livrare în sensul articolului 5 din Directiva 77/388/CEE: A șasea directivă a Consiliului din 17 mai 1977 privind armonizarea legislațiilor statelor membre referitoare la impozitele pe cifra de afaceri — sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată: baza unitară de evaluare (1)?

               2.

               Este relevant pentru răspunsul la prima întrebare fapul că se furnizează elemente suplimentare privind prestări de servicii (punerea la dispoziție a unor instalații pentru consumul alimentelor)?

               3.

               În cazul în care răspunsul la prima întrebare este afirmativ: noțiunea „aliment” de categoria 1 din anexa H la A șasea directivă trebuie interpretată în sensul că nu vizează decât alimentele „la pachet” precum cele vândute în mod obișnuit în cadrul distribuției alimentare sau privește și hrana sau preparatele culinare care au fost prăjite, fierte sau preparate în alt mod pentru consumul imediat?

      (1)  JO L 145, p. 1


title: Cauzele conexate C-373/06 P, C-379/06 P și C-382/06 P: Hotărârea Curții (Camera întâi) din 17 aprilie 2008 — Thomas Flaherty (C-373/06 P), Larry Murphy (C-379/06 P), Ocean Trawlers Ltd (C-382/06 P)/Irlanda, Comisia Comunităților Europene (Recurs — Măsuri de conservare a resurselor — Restructurarea sectorului pescuitului — Cereri de extindere a obiectivelor programului de orientare plurianual POP IV în privința tonajului — Respingere a cererii)

text:
               7.6.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 142/5

         Hotărârea Curții (Camera întâi) din 17 aprilie 2008 — Thomas Flaherty (C-373/06 P), Larry Murphy (C-379/06 P), Ocean Trawlers Ltd (C-382/06 P)/Irlanda, Comisia Comunităților Europene
   (Cauzele conexate C-373/06 P, C-379/06 P și C-382/06 P) (1)

   (Recurs - Măsuri de conservare a resurselor - Restructurarea sectorului pescuitului - Cereri de extindere a obiectivelor programului de orientare plurianual „POP IV’ în privința tonajului - Respingere a cererii)
   (2008/C 142/06)
   Limba de procedură: engleza
   Părțile

      Recurenți: Thomas Flaherty (C-373/06 P), Larry Murphy (C-379/06 P), Ocean Trawlers Ltd (C-382/06 P) [reprezentanți: D. Barry, solicitor, și M. A. Collins, SC (C-373/06 P, C-379/06 P și C-382/06 P), precum și aceștia din urmă și P. Gallagher, SC (C-379/06 P)]

      Celelalte părți în proces: Irlanda, Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: B. Doherty și M. van Heezik, agenți)
   Obiectul
   Recurs declarat împotriva hotărârii Tribunalului de Primă Instanță (Camera întâi) din 13 iunie 2006, Boyle și alții/Comisia (cauzele conexate T-218-T-240/03) prin care s-a anulat Decizia 2003/245/CE a Comisiei din 4 aprilie 2003 privind cererile primite de Comisie de extindere a obiectivelor POP IV în scopul îmbunătățirii siguranței, navigației maritime, igienei, calității produselor și condițiilor de muncă pentru navele cu o lungime totală mai mare de 12 metri [notificată cu numărul C(2003) 1113 (JO L 90, p. 48)] însă prin care au fost respinse ca inadmisibile acțiunile introduse de către reclamanți — Persoane pe care decizia anulată (nu) le privește în mod individual
   Dispozitivul

               1)

               Anulează hotărârea Tribunalului de Primă Instanță al Comunităților Europene din 13 iunie 2006, Boyle și alții/Comisia (T-218/03-T-240/03), pe de o parte, în măsura în care s-au respins ca inadmisibile acțiunile domnilor Flaherty și Murphy, precum și cea a societății Ocean Trawlers Ltd având ca obiect anularea Deciziei 2003/245/CE a Comisiei din 4 aprilie 2003 privind solicitările primite de Comisie de extindere a obiectivelor POP IV în scopul îmbunătățirii siguranței, navigației maritime, igienei, calității produselor și condițiilor de muncă pentru navele cu o lungime totală mai mare de 12 metri și, pe de altă parte, în măsura în care reclamanții au fost obligați să suporte propriile cheltuieli de judecată.

               2)

               Anulează Decizia 2003/245 în măsura în care se aplică navelor domnilor Flaherty și Murphy, precum și navei societății Ocean Trawlers Ltd.

               3)

               Obligă Comisia Comunităților Europene la plata cheltuielilor de judecată efectuate de către domnii Flaherty și Murphy, precum și de societatea Ocean Trawlers Ltd, atât în primă instanță, cât și în cadrul prezentelor recursuri.

      (1)  JO C 281, 18.11.2006.

      JO C 294, 2.12.2006.


title: Cauza C-488/09: Hotărârea Curții (Camera întâi) din 22 decembrie 2010 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Tribunal Supremo — Spania) — Asociación de Transporte International por Carretera (ASTIC)/Administración General del Estado (Convenția TIR — Codul vamal comunitar — Transport efectuat sub acoperirea unui carnet TIR — Asociație garantă — Descărcare neregulamentară — Determinarea locului încălcării — Recuperarea drepturilor de import)

text:
               26.2.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 63/9

         Hotărârea Curții (Camera întâi) din 22 decembrie 2010 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Tribunal Supremo — Spania) — Asociación de Transporte International por Carretera (ASTIC)/Administración General del Estado
   (Cauza C-488/09) (1)

   (Convenția TIR - Codul vamal comunitar - Transport efectuat sub acoperirea unui carnet TIR - Asociație garantă - Descărcare neregulamentară - Determinarea locului încălcării - Recuperarea drepturilor de import)
   2011/C 63/16
   Limba de procedură: spaniola

      Instanța de trimitere

   Tribunal Supremo

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Asociación de Transporte International por Carretera (ASTIC)

      Pârâtă: Administración General del Estado

      Obiectul

   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Tribunal Supremo — Interpretarea articolului 221 alineatul (3) din Regulamentul (CEE) nr. 2913/92 al Consiliului din 12 octombrie 1992 de instituire a Codului Vamal Comunitar (JO L 302, p. 1, Ediție specială, 03/vol.5, p. 52), a articolului 454 alineatul (3) și a articolului 455 din Regulamentul (CEE) nr. 2454/93 al Comisiei din 2 iulie 1993 de stabilire a unor dispoziții de aplicare a Regulamentului (CEE) nr. 2913/92 al Consiliului de instituire a Codului Vamal Comunitar (JO L 253, p. 1, Ediție specială, 02/vol.7, p. 3) — Transporturi efectuate sub acoperirea unui carnet TIR — Infracțiuni sau nereguli — Loc — Procedură — Recuperare ulterioară a taxelor de import sau de export

      Dispozitivul

               1.

               Articolele 454 și 455 din Regulamentul (CEE) nr. 2454/93 al Comisiei din 2 iulie 1993 de stabilire a unor dispoziții de aplicare a Regulamentului (CEE) nr. 2913/92 de instituire a Codului vamal comunitar trebuie interpretate în sensul că, în cazul în care prezumția de competență în materia recuperării unei datorii vamale a statului membru pe teritoriul căruia a fost constatată o infracțiune săvârșită în cursul unui transport TIR este înlăturată ca urmare a unei hotărâri prin care se stabilește că respectiva infracțiune a fost comisă pe teritoriul unui alt stat membru, autoritățile vamale din acest ultim stat devin competente să recupereze datoria în cauză, cu condiția ca faptele constitutive ale infracțiunii respective să fi fost deferite justiției în termen de doi ani de la data la care asociația garantă pentru teritoriul pe care a fost săvârșită aceeași infracțiune a fost înștiințată despre aceasta.

               2.

               Articolul 455 alineatul (1) din Regulamentul nr. 2454/93 coroborat cu articolul 11 alineatul (1) din Convenția vamală privind transportul internațional de mărfuri sub acoperirea carnetelor TIR, semnată la Geneva la 14 noiembrie 1975, trebuie interpretat în sensul că, în circumstanțe precum cele din cauza principală, o asociație garantă nu poate invoca termenul de prescripție prevăzut de aceste dispoziții în cazul în care autoritățile vamale din statul membru pentru al cărui teritoriu este responsabilă asociația respectivă îi aduc la cunoștință, în termen de un an de la data de la care autoritățile menționate au fost informate despre hotărârea executorie prin care a fost desemnată competența lor, faptele care au dus la nașterea datoriei vamale pe care asociația va trebui să o achite până la concurența sumei maxime garantate.

      (1)  JO C 63, 13.3.2010.


title: Cauza T-330/11: Acțiune introdusă la 15 iunie 2011 — MasterCard și alții/Comisia

text:
               13.8.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 238/34

         Acțiune introdusă la 15 iunie 2011 — MasterCard și alții/Comisia
   (Cauza T-330/11)
   2011/C 238/59
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamante: MasterCard, Inc. (Wilmington, Statele Unite), MasterCard International, Inc. (Wilmington, Statele Unite) și MasterCard Europe SPRL (Waterloo, Belgia) (reprezentanți: B. Amory, V. Brophy și S. McInnes, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

               —

               admiterea cererii;

               —

               anularea, în totalitate, a deciziei negative a Comisiei întemeiată pe excepția prevăzută la articolul 4 alineatul (3) primul paragraf din Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 privind accesul public la documentele Parlamentului European, ale Consiliului și ale Comisiei (JO L 145, p. 143, Ediție specială 01/vol. 3, p. 76);

               —

               constatarea caracterului nefondat în drept a interpretării date de Comisie articolului 8 din Regulamentul (CE) nr. 1049/2001, și

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de procedură, inclusiv a cheltuielilor efectuate de reclamante.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamantele invocă două motive.

               1.

               Primul motiv întemeiat pe încălcarea de către Comisie a articolului 4 alineatul (3) și a articolului 8 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 1049/2001, întrucât

                           —

                           Comisia nu a dovedit îndeplinirea condițiilor prevăzute la articolul 4 alineatul (3) primul paragraf din Regulamentul (CE) nr. 1049/2001;

                           —

                           elementele pe care s-a întemeiat Comisia nu corespund situației de fapt; și

                           —

                           există un interes public imperativ în divulgarea documentelor furnizate de EIM Business and Policy Research în cadrul studiului „Costuri și avantaje ale comercianților legate de acceptarea diferitelor modalități de plată” (COMP/2009/D1/020)

               2.

               Al doilea motiv întemeiat pe săvârșirea unei erori de drept de către Comisie prin încălcarea articolului 8 alineatele (1) și (2) din Regulamentul (CE) nr. 1049/2001, precum și a articolului 2 din Anexa la Decizia Comisiei de modificare a regulamentului său de procedură (JO 2010, L 55, p. 60), întrucât:

                           —

                           în mod nelegal, Comisia a inițiat un nou termen de examinare

                           —

                           în mod nelegal, Comisia a prelungit termenul de examinare cu 15 zile lucrătoare.


title: Cauza T-19/12: Hotărârea Tribunalului din 14 mai 2013 — Fabryka Łożysk Tocznych-Kraśnik/OAPI — Impexmetal (IKFŁT KRAŚNIK) [ „Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a unei mărci comunitare figurative IKFŁT KRAŚNIK — Marcă comunitară figurativă anterioară FŁT — Motiv relativ de refuz — Risc de confuzie — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009” ]

text:
               22.6.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 178/10

         Hotărârea Tribunalului din 14 mai 2013 — Fabryka Łożysk Tocznych-Kraśnik/OAPI — Impexmetal (IKFŁT KRAŚNIK)
   (Cauza T-19/12) (1)

   (Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a unei mărci comunitare figurative IKFŁT KRAŚNIK - Marcă comunitară figurativă anterioară FŁT - Motiv relativ de refuz - Risc de confuzie - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009)
   2013/C 178/17
   Limba de procedură: polona

      Părțile

      Reclamantă: Fabryka Łożysk Tocznych-Kraśnik S.A. (Kraśnik, Polonia) (reprezentant: J. Sieklucki, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: D. Walicka, agent)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: Impexmetal S.A. (Varșovia, Polonia) (reprezentanți: W. Trybowski și K. Pyszków, avocați)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei întâi de recurs a OAPI din 27 octombrie 2011 (cauza R 2475/2010-1), privind o procedură de opoziție între Impexmetal S.A. și Fabryka Łożysk Tocznych-Kraśnik S.A.

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Obligă Fabryka Łożysk Tocznych-Kraśnik S.A. la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 109, 14.4.2012.


title: Cauza T-625/14: Acțiune introdusă la 18 august 2014 – Wm. Wrigley Jr. Company/OAPI (Reprezentarea unei sfere)

text:
               6.10.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 351/28

         Acțiune introdusă la 18 august 2014 – Wm. Wrigley Jr. Company/OAPI (Reprezentarea unei sfere)
   (Cauza T-625/14)
   2014/C 351/37
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Wm. Wrigley Jr. Company (Wilmington, Statele Unite) (reprezentanți: M. Kinkeldey, S. Brandstätter și C. Schmitt, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea Deciziei Camerei a cincea de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) adoptate la 17 iunie 2014 în cauza R 168/2014-5.

      Motivele și principalele argumente

      Marca comunitară vizată: marca figurativă care reprezintă o sferă pentru produse din clasele 3, 21 și 30 – cererea de înregistrare a mărcii comunitare nr. 1 1 7 37  541

      Decizia examinatorului: respinge în parte cererea de înregistrare

      Decizia camerei de recurs: respinge calea de atac

      Motivele invocate: încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009 privind marca comunitară.


title: Cauza T-84/08: Hotărârea Tribunalului din 7 aprilie 2011 — Intesa Sanpaolo/OAPI — MIP Metro (COMIT) [ „Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale COMIT — Marcă națională figurativă anterioară Comet — Motiv relativ de refuz — Risc de confuzie — Similitudine a semnelor — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 [devenit articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009] — Articolul 8 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 216/96” ]

text:
               21.5.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 152/19

         Hotărârea Tribunalului din 7 aprilie 2011 — Intesa Sanpaolo/OAPI — MIP Metro (COMIT)
   (Cauza T-84/08) (1)

   (Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale COMIT - Marcă națională figurativă anterioară Comet - Motiv relativ de refuz - Risc de confuzie - Similitudine a semnelor - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 [devenit articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009] - Articolul 8 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 216/96)
   2011/C 152/33
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Intesa Sanpaolo SpA (Turin, Italia) (reprezentanți: A. Perani și P. Pozzi, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: D. Botis, agent)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: MIP Metro Group Intellectual Property GmbH Co. KG (Düsseldorf, Germania) (reprzentanți: R. Kaase, J.-C. Plate și M. Berger, avocați)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a patra de recurs a OAPI din 19 decembrie 2007 (cauza R 138/2006-4) privind o procedură de opoziție între MIP Metro Group Intellectual Property GmbH Co. KG și Intesa Sanpaolo SpA

      Dispozitivul

               1.

               Anulează Decizia Camerei a patra de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI) din 19 decembrie 2007 (cauza R 138/2006-4) în măsura în care aceasta a respins cererea formulată de Intesa Sanpaolo SpA privind produsele din clasa 16.

               2.

               Respinge în rest acțiunea.

               3.

               OAPI suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și jumătate din cheltuielile de judecată efectuate de Intesa Sanpaolo.

               4.

               MIP Metro Group Intellectual Property GmbH Co. KG suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 116, 9.5.2008.


title: Cauza T-431/13: Acțiune introdusă la 19 august 2013 — Métropole Gestion/OAPI — Metropol (METROPOL)

text:
               23.11.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 344/57

         Acțiune introdusă la 19 august 2013 — Métropole Gestion/OAPI — Metropol (METROPOL)
   (Cauza T-431/13)
   2013/C 344/103
   Limba în care a fost formulată acțiunea: franceza

      Părțile

      Reclamantă: Métropole Gestion (Paris, Franța) (reprezentant: M.-A. Roux Steinkühler, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Metropol Investment Financial Company Ltd (Moscova, Rusia)

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               declararea acțiuni ca admisibilă și întemeiată și, prin urmare;

               —

               anularea în parte a deciziei atacate, în măsura în care prin aceasta s-a respins declararea nulității mărcii comunitare contestate în temeiul mărcilor nr. 02 3 167 081, nr. 02 3 167 084 și nr. 794 040 și al altor semne neînregistrate;

               —

               confirmarea deciziei atacate, în măsura în care prin aceasta s-a declarat nulitatea parțială a mărcii nr. 3 590 981 în temeiul mărcii anterioare nr. 02 3 143 685;

               —

               obligarea OAPI la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

      Marca comunitară înregistrată care a făcut obiectul unei cereri de declarare a nulității: marca verbală „METROPOL” pentru produse și servicii din clasele 9, 35, 36 și 42 — marca comunitară nr. 3 590 981

      Titularul mărcii comunitare: Metropol Investment Financial Company Ltd

      Partea care solicită declararea nulității mărcii comunitare: reclamanta

      Motivarea cererii de declarare a nulității: marca verbală națională „METROPOLE” și mărcile figurative naționale și internațională „METROPOLE gestion” pentru servicii din clasa 36

      Decizia diviziei de anulare: respinge în parte cererea.

      Decizia camerei de recurs: respinge calea de atac.

      Motivele invocate: încălcarea articolului 53 alineatul (1) litera (a) și a articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009.


title: Cauza T-323/11: Acțiune introdusă la 21 iunie 2011 — UCP Backus y Johnston/OAPI (Forma unei sticle)

text:
               27.8.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 252/36

         Acțiune introdusă la 21 iunie 2011 — UCP Backus y Johnston/OAPI (Forma unei sticle)
   (Cauza T-323/11)
   2011/C 252/82
   Limba de procedură: spaniola

      Părțile

      Reclamantă: Unión de Cervecerías Peruanas Backus y Johnston SAA (Lima, Peru) (reprezentant: E. Armijo Chávarri, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               constatarea introducerii în termenul stabilit și în mod corespunzător a unei acțiuni împotriva deciziei Camerei a doua de recurs a OAPI din 23 martie 2011, pronunțată în cauza R 2238/2010-2 și

               —

               potrivit procedurii aplicabile, pronunțarea unei hotărâri de anulare a acestei decizii și obligarea în mod expres a OAPI la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

      Marca comunitară vizată: marca tridimensională constând în forma unei sticle (cererea de înregistrare nr. 8.592.081) pentru produse din clasa 32 („bere”).

      Decizia examinatorului: respinge cererea de înregistrare.

      Decizia camerei de recurs: respinge calea de atac.

      Motivele invocate: interpretarea și aplicarea eronată a articolului 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009 privind marca comunitară.


title: Cauza F-101/14: Acțiune introdusă la 6 octombrie 2014 – ZZ/OAPI

text:
               12.1.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 7/50

         Acțiune introdusă la 6 octombrie 2014 – ZZ/OAPI
   (Cauza F-101/14)
   (2015/C 007/60)
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamant: ZZ (reprezentant: Heinrich Tettenborn, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (OAPI)

      Obiectul și descrierea litigiului

   Anularea deciziei pârâtului de aplicare a clauzei cuprinse în contractul de muncă al reclamantului, care prevede încetarea contractului de muncă al acestuia în cazul în care reclamantul nu este înscris pe lista de rezervă a următorului concurs general organizat de EPSO pentru grupa sa de funcții în domeniul proprietății industriale, în privința concursurilor generale OHIM/AD/01/13 și OHIM/AST/02/13 și acordarea de despăgubiri pentru prejudiciile materiale și morale suferite

      Concluziile reclamantului

               —

               Anularea deciziei OAPI, comunicată reclamantului prin scrisoarea OAPI din 28 noiembrie 2013, de aplicare a clauzei cuprinse la articolul 5 din contractul de muncă al reclamantului, care prevede încetarea contractului de muncă al acestuia în cazul în care nu este înscris pe lista de rezervă a următorului concurs general EPSO organizat pentru grupa sa de funcții în domeniul proprietății industriale, în privința concursurilor generale OHIM/AD/01/13 și OHIM/AST/02/13, publicate la 31 octombrie 2013;

               —

               obligarea OAPI la plata către reclamant a unei despăgubiri într-un cuantum pe care Tribunalul îl apreciază adecvat pentru prejudiciile materiale și morale determinate de decizia OAPI menționată în primul capăt de cerere și

               —

               obligarea OAPI la plata cheltuielilor de judecată.


title: Cauza C-48/10: Hotărârea Curții (Camera a șasea) din 18 noiembrie 2010 — Comisia Europeană/Regatul Spaniei (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Mediu — Directiva 2008/1/CE — Prevenirea și controlul integrat al poluării — Condiții de autorizare a instalațiilor existente — Obligația de a asigura exploatarea unor astfel de instalații conform cerințelor directivei)

text:
               15.1.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 13/15

         Hotărârea Curții (Camera a șasea) din 18 noiembrie 2010 — Comisia Europeană/Regatul Spaniei
   (Cauza C-48/10) (1)

   (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru - Mediu - Directiva 2008/1/CE - Prevenirea și controlul integrat al poluării - Condiții de autorizare a instalațiilor existente - Obligația de a asigura exploatarea unor astfel de instalații conform cerințelor directivei)
   2011/C 13/24
   Limba de procedură: spaniola

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentant: A. Alcover San Pedro, agent)

      Pârât: Regatul Spaniei (reprezentant: F. Díez Moreno, agent)

      Obiectul

   Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Încălcarea articolului 5 alineatul (1) din Directiva 2008/1/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 15 ianuarie 2008 privind prevenirea și controlul integrat al poluării (JO L 24, p. 8) — Instalații care pot avea efect asupra emisiilor în aer, în apă și în sol și asupra poluării — Condiții de autorizare a instalațiilor existente

      Dispozitivul

               1.

               Prin neadoptarea măsurilor necesare pentru ca autoritățile competente să asigure, prin intermediul unor autorizații emise în conformitate cu articolele 6 și 8 din Directiva 2008/1/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 15 ianuarie 2008 privind prevenirea și controlul integrat al poluării sau, în mod corespunzător, prin revizuirea și, dacă este necesar, prin actualizarea condițiilor, că instalațiile existente funcționează conform cerințelor prevăzute la articolele 3, 7, 9, 10 și 13, la articolul 14 literele (a) și (b) și la articolul 15 alineatul (2) din această directivă, până la data de 30 octombrie 2007, fără a aduce atingere altor dispoziții specifice din legislația Uniunii, Regatul Spaniei nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin potrivit articolului 5 alineatul (1) din directiva menționată.

               2.

               Obligă Regatului Spaniei la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 100, 17.4.2010.


title: Cauza T-54/07: Ordonanța Tribunalului din 21 ianuarie 2011 — Vtesse Networks/Comisia ( „Acțiune în anulare — Ajutoare de stat — Telecomunicații — Impozit pe cădiri în Regatul Unit — Decizie prin care se constată că măsura în cauză nu constituie un ajutor — Lipsa afectării individuale — Inadmisibilitate” )

text:
               12.3.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 80/18

         Ordonanța Tribunalului din 21 ianuarie 2011 — Vtesse Networks/Comisia
   (Cauza T-54/07) (1)

   (Acțiune în anulare - Ajutoare de stat - Telecomunicații - Impozit pe cădiri în Regatul Unit - Decizie prin care se constată că măsura în cauză nu constituie un ajutor - Lipsa afectării individuale - Inadmisibilitate)
   2011/C 80/35
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Vtesse Networks Ltd (Hertford, Hertfordshire, Regatul Unit) (reprezentanți: H. Mercer, barrister și J. Ballard, solicitor)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți:: N. Khan și H. van Vliet, agenți)

      Interveniente în susținerea reclamantei: AboveNet Communications UK Ltd (Londra, Regatul Unit), Gamma Telecom Ltd (Newbury, Berkshire, Regatul Unit) și VTL (UK) Ltd (Egham, Surrey, Regatul Unit) (reprezentanți: I. Forrester, QC, C. Arhold și K. Struckmann, avocați)

      Intervenienți în susținerea pârâtei: British Telecommunications plc (Londra) (reprezentanți: G. Robert și C. Berg, solicitors); și Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord (reprezentanți: V. Jackson, agent, asistat de C. Vajda, QC și T. Morshead, barrister)

      Obiectul

   Cerere de anulare parțială a Deciziei 2006/951/CE a Comisiei din 12 octombrie 2006 privind aplicarea de către Regatul Unit a unui impozit pe clădiri în cadrul infrastructurii de telecomunicații din Regatul Unit [C 4/2005 (ex NN 57/2004, ex Cp 26/2004) (JO 2006, L 383, p. 70).

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea ca inadmisibilă.

               2.

               Vtesse Networks Ltd suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de Comisia Europeană.

               3.

               Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord, AboveNet Communications UK Ltd, Gamma Telecom Ltd, VTL (UK) Ltd și British Telecommunications plc suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 82, 14.4.2007.


title: Cauza T-596/14: Acțiune introdusă la 11 august 2014 – Syriatel Mobile Telecom/Consiliul

text:
               13.10.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 361/18

         Acțiune introdusă la 11 august 2014 – Syriatel Mobile Telecom/Consiliul
   (Cauza T-596/14)
   2014/C 361/26
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: Syriatel Mobile Telecom (Joint Stock Company) (Damasc, Siria) (reprezentanți: E. Ruchat și C. Cornet d’Elzius, avocați)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               declararea acțiunii drept admisibilă și fondată;

               —

               în consecință, anularea Deciziei 2014/309/PESC din 28 mai 2014 și a actelor subsecvente de executare, în măsura în care acestea o privesc pe reclamantă;

               —

               obligarea Consiliului Uniunii Europene la plata cheltuielilor de judecată

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă trei motive care sunt, în esență, identice sau similare cu cele invocate în cauza T-432/11, Makhlouf/Consiliul (1).

      (1)  JO C 290, p. 13


title: Cauza T-90/05: Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 6 noiembrie 2007 — Omega/OAPI — Omega Engineering (Ω OMEGA) ( Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare figurative și verbale Ω OMEGA — Marcă națională verbală anterioară OMEGA — Motiv relativ de refuz — Invocarea de către solicitantul înregistrării mărcii comunitare, a unei mărci naționale identice cu cea solicitată și anterioară mărcii naționale opuse — Risc de confuzie )

text:
               22.12.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 315/35

         Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 6 noiembrie 2007 — Omega/OAPI — Omega Engineering (Ω OMEGA)
   (Cauza T-90/05) (1)

   („Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare figurative și verbale Ω OMEGA - Marcă națională verbală anterioară OMEGA - Motiv relativ de refuz - Invocarea de către solicitantul înregistrării mărcii comunitare, a unei mărci naționale identice cu cea solicitată și anterioară mărcii naționale opuse - Risc de confuzie’)
   (2007/C 315/65)
   Limba de procedură: engleza
   Părțile

      Reclamantă: Omega SA (Bienne, Elveția) (reprezentanți: inițial P. González-Bueno Catalán de Ocón și E. Armijo Chávarri, ulterior P. González-Bueno Catalán de Ocón, lawyers)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: A. Folliard-Monguiral, agent)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: Omega Engineering, Inc. (Stamford, Connecticut, Statele Unite) (reprezentant: C. Algar, solicitor)
   Obiectul
   Acțiune formulată împotriva deciziei Camerei a doua de recurs a OAPI din 10 decembrie 2004 (cauza R 330/2002-2) privind o procedură de opoziție între Omega Engineering, Inc. și Omega SA.
   Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă Omega SA la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 115, 14.5.2005.


title: Cauza T-26/16: Acțiune introdusă la 22 ianuarie 2016 – Grecia/Comisia

text:
               29.3.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 111/29

         Acțiune introdusă la 22 ianuarie 2016 – Grecia/Comisia
   (Cauza T-26/16)
   (2016/C 111/35)
   Limba de procedură: greaca

      Părțile

      Reclamantă: Republica Elenă (reprezentanți: G. Kanellopoulos, O. Tsirkinidou și A-Ev. Vasilopoulou)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea Deciziei de punere în aplicare a Comisiei din 13 noiembrie 2015 „de excludere de la finanțarea de către Uniunea Europeană a anumitor cheltuieli efectuate de statele membre în cadrul Fondului european de garantare agricolă (FEGA) și al Fondului european agricol pentru dezvoltare rurală (FEADR), notificată cu numărul C(2015) 7716 și publicată în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene, seria L 303din 20 noiembrie 2015, pagina 35 și următoarele, în măsura în care sunt impuse Republicii Elene, în urma verificărilor IR/2009/004/GR și IR/2009/0017/GR, corecții financiare punctuale și forfetare pentru întârzierile în procedurile de recuperare, pentru nefurnizarea de informații și, în general, pentru deficiențe privind procedura de gestionare a datoriei pentru un cuantum total de 11 534 827,97 euro, precum și a anexelor la aceasta și

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă cinci motive.
   În special, pentru corecția financiară forfetară de 10 %, aplicată pentru exercițiul financiar 2011, Republica Elenă invocă patru motive.

               1.

               Primul motiv este întemeiat pe lipsa unui temei juridic pentru aplicarea unor corecții financiare forfetare.

               2.

               Al doilea motiv de anulare, privitor la pretinsele întârzieri în procedura de recuperare, este întemeiat pe împrejurarea că impunerea de corecții aferente anului 2015, pentru deficiențe ale sistemului de control referitoare la fapte anterioare chiar anului 2000, în urma unor verificări efectuate pentru prima dată în anul 2011, cu încălcarea dreptului la apărare al autorităților elene și cărora Comisia le-a atribuit o pondere disproporționată, încalcă principiul general al securității juridice, al acțiunii în timp util a Comisiei și, în orice caz, al termenului rezonabil al acestei acțiuni.

               3.

               Prin al treilea motiv de anulare, referitor la pretinsele deficiențe ale procedurii de recuperare prin compensare, se invocă lipsa unei motivări suficiente și determinate a Comisiei și, în orice caz, o eroare vădită de apreciere.

               4.

               Prin al patrulea motiv de anulare, privitor la calculul, eronat în opinia Comisiei, al dobânzilor plătite în conformitate cu criteriul 50/50 prevăzut la articolul 32 alineatul (5) din Regulamentul (CE) nr. 1290/2005 (1) și, în consecință, la nemenționarea lor în anexa III, se arată că Comisia a interpretat și a aplicat eronat dispozițiile articolului 32 alineatele (1) și (5) din Regulamentul (CE) nr. 1290/2005.

         În sfârșit, în ceea ce privește restul deciziei atacate de punere în aplicare a Comisiei, privind aplicarea de corecții punctuale în situații de fapt punctuale supuse verificării, se invocă al cincilea motiv de anulare, care, urmare a observațiilor preliminare legate de ansamblul faptelor, se referă distinct la fiecare dintre corecțiile aplicate, motiv întemeiat pe încălcarea prevederilor articolului 32 din Regulamentul (CE) nr. 1290/2005, pe caracterul incert, pe lipsa totală a unei motivări suficiente și determinate, pe eroarea vădită de apreciere a Comisiei, pe încălcarea principiilor bunei administrări și proporționalității și pe încălcarea limitelor puterii sale discreționare de obligare a Republicii Elene la plata sumelor în litigiu.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 1290/2005 al Consiliului din 21 iunie 2005 privind finanțarea politicii agricole comune (JO L 209, p. 1, Ediție specială, 14/vol. 1, p. 44).


title: Cauza C-251/07: Hotărârea Curții (Camera a patra) din 11 septembrie 2008 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Högsta domstolen — Suedia) — Gävle Kraftvärme AB/Länsstyrelsen i Gävleborgs län (Mediu — Directiva 2000/76/CE — Incinerarea deșeurilor — Calificarea unei centrale de cogenerare — Noțiunile instalație de incinerare și instalație de coincinerare )

text:
               8.11.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 285/9

         Hotărârea Curții (Camera a patra) din 11 septembrie 2008 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Högsta domstolen — Suedia) — Gävle Kraftvärme AB/Länsstyrelsen i Gävleborgs län
   (Cauza C-251/07) (1)

   (Mediu - Directiva 2000/76/CE - Incinerarea deșeurilor - Calificarea unei centrale de cogenerare - Noțiunile „instalație de incinerare’ și „instalație de coincinerare’)
   (2008/C 285/13)
   Limba de procedură: suedeza
   Instanța de trimitere
   Högsta domstolen
   Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Gävle Kraftvärme AB

      Pârâtă: Länsstyrelsen i Gävleborgs län
   Obiectul
   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Högsta domstolen — Interpretarea articolului 3 punctele 4 și 5 din Directiva 2000/76/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 4 decembrie 2000 privind incinerarea deșeurilor (JO L 332, p. 91, Ediție specială, 15/vol. 6, p. 271) — Calificarea unei centrale de cogenerare compuse din mai multe cazane — Instalație de incinerare sau de coincinerare
   Dispozitivul

               1)

               În scopul aplicării Directivei 2000/76/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 4 decembrie 2000 privind incinerarea deșeurilor, în cazul în care o centrală de cogenerare cuprinde mai multe cazane, fiecare cazan, precum și echipamentele care îi sunt asociate trebuie să fie considerate ca reprezentând o instalație distinctă.

               2)

               O instalație trebuie calificată drept „instalație de incinerare” sau drept „instalație de coincinerare” în funcție de obiectivul esențial al acesteia, în sensul articolului 3 punctele 4 și 5 din Directiva 2000/76. Autorităților competente le revine sarcina de a identifica acest obiectiv pe baza unei aprecieri a elementelor de fapt existente la momentul la care este făcută această apreciere. În cadrul unei astfel de aprecieri, este necesar să se ia în considerare în special volumul producției de energie sau de produse materiale generat de instalația respectivă în raport cu cantitatea de deșeuri incinerate în această instalație, precum și stabilitatea sau caracterul continuu al acestei producții.

      (1)  JO C 170, 21.7.2007.


title: Cauza C-139/10: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Hoge Raad der Nederlanden la 17 martie 2010 — Prism Investments BV/J. A. van der Meer, în calitate de lichidator al societății Arilco Holland BV

text:
               22.5.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 134/28

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Hoge Raad der Nederlanden la 17 martie 2010 — Prism Investments BV/J. A. van der Meer, în calitate de lichidator al societății Arilco Holland BV
   (Cauza C-139/10)
   2010/C 134/43
   Limba de procedură: olandeza

      Instanța de trimitere

   Hoge Raad der Nederlanden

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Prism Investments BV

      Pârât: J. A. van der Meer, în calitate de lichidator al societății Arilco Holland BV

      Întrebările preliminare

   Articolul 45 din Regulamentul nr. 44/2001 (1) se opune ca instanța sesizată printr-o acțiune prevăzută la articolul 43 sau la articolul 44 din acest regulament să refuze sau să revoce recunoașterea hotărârii pentru un motiv care nu se regăsește între cele prevăzute la articolele 34 și 35 din regulament, invocat împotriva executării hotărârii declarate executorie și apărut după ce hotărârea a fost pronunțată, cum ar fi motivul că această decizie a fost deja executată?

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 44/2001 al Consiliului din 22 decembrie 2000 privind competența judiciară, recunoașterea și executarea hotărârilor în materie civilă și comercială (JO L 12, p.1, Ediție specială 19/vol. 3, p. 74).


title: Cauza T-220/09: Acțiune introdusă la 3 iunie 2009 — ERGO Versicherungsgruppe/OAPI — Société de Développement et de Recherche Industrielle (ERGO)

text:
               1.8.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 180/60

         Acțiune introdusă la 3 iunie 2009 — ERGO Versicherungsgruppe/OAPI — Société de Développement et de Recherche Industrielle (ERGO)
   (Cauza T-220/09)
   2009/C 180/110
   Limba în care a fost formulată acțiunea: germana

      Părțile

      Reclamantă: ERGO Versicherungsgruppe AG (Düsseldorf, Germania) (reprezentanți: V. von Bomhard, A. Renck, T. Dolde și J. Pause, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Société de Développement et de Recherche Industrielle SAS (Chenôve, Franța)

      Concluziile reclamantei

               —

               Anularea Deciziei Camerei a patra de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) R 515/2008-4 din 20 martie 2009 și

               —

               obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

      Solicitantul mărcii comunitare: reclamanta

      Marca comunitară vizată: marca verbală „ERGO” pentru produse din clasele 3 și 5 (cererea de înregistrare nr. 3 292 638)

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în sprijinul opoziției: Société de Développement et de Recherche Industrielle SAS

      Marca sau semnul invocat în sprijinul opoziției: marca verbală „URGO” pentru produse din clasele 3 și 5 (marca comunitară nr. 989 863)

      Decizia diviziei de opoziție: admite în parte opoziția

      Decizia camerei de recurs: respinge recursul

      Motivele invocate: încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 [devenit articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 (1) ], întrucât nu există risc de confuzie între mărcile în conflict.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 207/2009 al Consiliului din 26 februarie 2009 privind marca comunitară (JO L 78, p. 1).


title: Cauza T-2/07: Acțiune introdusă la data de 2 ianuarie 2007 — Spania/Comisie

text:
               10.3.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 56/31

         Acțiune introdusă la data de 2 ianuarie 2007 — Spania/Comisie
   (Cauza T-2/07)
   (2007/C 56/61)
   Limba de procedură: spaniola
   Părțile

      Reclamant: Regatul Spaniei (reprezentant: J. M. Rodríguez Cárcamo)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene
   Concluziile reclamantei

               —

               anularea Deciziei C(2006) 5102 din 20 octombrie 2006, prin care se reduce asistența acordată din Fondul de coeziune grupului de proiecte nr. 2001 ES 16 C PE 050 (asanarea bazinului hidrografic al râului Jucar 2001-Grup 2);

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   Acțiunea a fost introdusă împotriva Deciziei C(2006) 5102 din 20 octombrie 2006, prin care a fost redusă asistența acordată din Fondul de coeziune grupului de proiecte nr. 2001 ES 16 C PE 050, desfășurat în Spania și denumit „asanarea bazinului hidrografic al râului Jucar 2001-Grup 2“.
   Acesta reprezintă un grup incluzând trei proiecte distincte cărora le-a fost acordat un ajutor în valoare de 11 266 701 EUR, redus, în temeiul deciziei atacate, la 1 900 281 EUR.
   În sprijinul pretențiilor sale acțiunii, statul reclamant invocă interpretarea greșită și lipsită de coerență a Directivei 93/37/CEE (1), atât în privința criteriului experienței (articolul 30 alineatele (1) și (2)), cât și în privința utilizării sistemului prețurilor medii (articolul 30 alineatul (1)).
   Cu privire la includerea criteriului experienței între criteriile ce stau la baza atribuirii contractului, care nu este prevăzut expres în reglementările aplicabile în speță, reclamantul afirmă că prin jurisprudența comunitară se admite această posibilitate, iar utilizarea acestuia nu ar putea constitui în nici o circumstanță o încălcare gravă și evidentă în ordinea juridică comunitare, ci corespunde, în orice caz, unei erori de drept scuzabile prin prisma lipsei de claritate a normei juridice în cauză.
   Pe de altă parte, statul reclamant neagă faptul că utilizarea sistemului prețurilor medii în cadrul analizei ofertei celei mai avantajoase din punct de vedere economic pentru proiectele ce fac obiectul atribuirii, încalcă principiul egalității de tratament, constituind o discriminare a ofertelor cu prețuri excesiv de scăzute în raport cu alte oferte cu prețuri mai ridicate.
   În subsidiar, reclamantul invocă, totodată, încălcarea prevederilor articolului H alineatul (2) din anexa II la Regulamentul (CE) nr. 1164/94 (2), prin nerespectarea principiilor încrederii legitime și securității juridice; iar, concret, în privința contractului nr. 2000/GV/2005, este invocată încălcarea principiului proporționalității, ca și nerespectarea prevederilor articolului 19 din Directiva nr. 93/37, citată anterior.

      (1)  Directiva 93/37/CE a Consiliului din 14 iunie 1993 privind coordonarea procedurilor de atribuire a contractelor de achiziții publice de lucrări (JO L 199, 9.8.1993, p. 1).

      (2)  Regulamentul (CE) nr. 1164/94 al Consiliului din 16 mai 1994 de creare a unui Fond de coeziune (JO L 130, 25.5.1994, p. 1).


title: Cauza F-31/14: Acțiune introdusă la 29 martie 2014 – ZZ și alții/Parlamentul European

text:
               16.6.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 184/45

         Acțiune introdusă la 29 martie 2014 – ZZ și alții/Parlamentul European
   (Cauza F-31/14)
   2014/C 184/75
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamanți: ZZ și alții (reprezentant: A. Salerno, avocat)

      Pârât: Parlamentul European

      Obiectul și descrierea litigiului

   Anularea alegerilor comitetului pentru personal al Parlamentului European care s-au desfășurat în toamna anului 2013 și ale căror rezultate au fost publicate la 28 noiembrie 2013

      Concluziile reclamanților

               —

               Anularea rezultatelor alegerilor pentru comitetul pentru personal al Parlamentului European care s-au desfășurat în toamna anului 2013 și ale căror rezultate au fost publicate la 28 noiembrie 2013;

               —

               obligarea Parlamentul European la plata cheltuielilor de judecată.


title: Cauza T-35/15: Hotărârea Tribunalului din 6 aprilie 2017 – Alkarim for Trade and Industry/Consiliul („Politica externă și de securitate comună — Măsuri restrictive luate împotriva Siriei — Înghețarea fondurilor — Eroare vădită de apreciere”)

text:
               22.5.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 161/22

         Hotărârea Tribunalului din 6 aprilie 2017 – Alkarim for Trade and Industry/Consiliul
   (Cauza T-35/15) (1)

   ((„Politica externă și de securitate comună - Măsuri restrictive luate împotriva Siriei - Înghețarea fondurilor - Eroare vădită de apreciere”))
   (2017/C 161/30)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: Alkarim for Trade and Industry LLC (Tal Kurdi, Siria) (reprezentanți: J. P. Buyle și L. Cloquet, avocați)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: inițial G. Étienne și S. Kyriakopoulou, ulterior S. Kyriakopoulou, agenți)

      Obiectul

   Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE având ca obiect anularea Deciziei de punere în aplicare 2014/730/PESC a Consiliului din 20 octombrie 2014 privind punerea în aplicare a Deciziei 2013/255/PESC privind măsuri restrictive împotriva Siriei (JO 2014, L 301, p. 36) și a Regulamentului de punere în aplicare (UE) nr. 1105/2014 al Consiliului din 20 octombrie 2014 privind punerea în aplicare a Regulamentului (UE) nr. 36/2012 privind măsuri restrictive având în vedere situația din Siria (JO 2014, L 301, p. 7), în măsura în care numele reclamantei a fost înscris pe lista persoanelor și a entităților cărora li se aplică măsurile restrictive.

      Dispozitivul

               1)

               Anulează Decizia de punere în aplicare 2014/730/PESC a Consiliului din 20 octombrie 2014 privind punerea în aplicare a Deciziei 2013/255/PESC privind măsuri restrictive împotriva Siriei și Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 1105/2014 al Consiliului din 20 octombrie 2014 privind punerea în aplicare a Regulamentului (UE) nr. 36/2012 privind măsuri restrictive având în vedere situația din Siria, în ceea ce o privește pe Alkarim for Trade and Industry LLC.

               2)

               Consiliul Uniunii Europene suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de Alkarim for Trade and Industry.

      (1)  JO C 89, 16.03.2015.


title: Cauza C-294/11: Hotărârea Curții (camera a cincea) din 21 iunie 2012 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Corte suprema di cassazione — Italia) — Ministero dell’Economia e delle Finanze, Agenzia delle Entrate/Elsacom NV (A opta directivă TVA — Norme detaliate privind rambursarea TVA ului persoanelor impozabile care nu sunt stabilite pe teritoriul țării — Termen de înaintare a cererii de rambursare — Termen de decădere)

text:
               18.8.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 250/8

         Hotărârea Curții (camera a cincea) din 21 iunie 2012 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Corte suprema di cassazione — Italia) — Ministero dell’Economia e delle Finanze, Agenzia delle Entrate/Elsacom NV
   (Cauza C-294/11) (1)

   (A opta directivă TVA - Norme detaliate privind rambursarea TVA ului persoanelor impozabile care nu sunt stabilite pe teritoriul țării - Termen de înaintare a cererii de rambursare - Termen de decădere)
   2012/C 250/13
   Limba de procedură: italiana

      Instanța de trimitere

   Corte suprema di cassazione

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamanți: Ministero dell’Economia e delle Finanze, Agenzia delle Entrate

      Pârâtă: Elsacom NV

      Obiectul

   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Corte suprema di cassazione — Interpretarea articolului 7 alineatul (1) din A opta directivă 79/1072/CEE a Consiliului din 6 decembrie 1979 privind armonizarea legislațiilor statelor membre referitoare la impozitele pe cifra de afaceri — Sisteme de restituire a taxei pe valoarea adăugată persoanelor impozabile care nu sunt stabilite pe teritoriul țării (JO L 331, p. 11, Ediție specială, 9/vol. 1, p. 34) — Termen de înaintare a cererii de restituire de șase luni de la încheierea anului calendaristic în care taxa devine exigibilă — Natura juridică a termenului prevăzut de directivă

      Dispozitivul

   Termenul de șase luni prevăzut, pentru înaintarea unei cereri de rambursare a taxei pe valoarea adăugată, la articolul 7 alineatul (1) primul paragraf ultima teză din A opta directivă 79/1072/CEE a Consiliului din 6 decembrie 1979 privind armonizarea legislațiilor statelor membre referitoare la impozitele pe cifra de afaceri — Sisteme de restituire a taxei pe valoarea adăugată persoanelor impozabile care nu sunt stabilite pe teritoriul țării este un termen de decădere.

      (1)  JO C 252, 27.8.2011.


title: Cauza T-48/14: Acțiune introdusă la 21 ianuarie 2014 — Pfizer/Comisia și EMA

text:
               15.3.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 78/15

         Acțiune introdusă la 21 ianuarie 2014 — Pfizer/Comisia și EMA
   (Cauza T-48/14)
   2014/C 78/30
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Pfizer Ltd (Sandwich, Regatul Unit) (reprezentanți: K. Bacon și M. Schaefer, barristers, I. Dodds-Smith, C. Stothers și J. Mulryne, solicitors)

      Pârâte: Comisia Europeană și Agenția Europeană pentru Medicamente

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei Comisiei și a EMA, cuprinsă în scrisorile din 11 și din 15 noiembrie 2013, de a nu emite declarația de conformitate și

               —

               obligarea Comisiei și a EMA la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă un singur motiv, afirmând că, prin faptul că a pretins că declarația de conformitate privind autorizația de introducere pe piață a reclamantei pentru medicamentul Vfend nu poate fi emisă înainte ca studiile cuprinse în planul de investigație pediatrică („PIP”) să fie evaluate în raport cu noua indicație profilactică, EMA a interpretat eronat articolul 28 alineatul (3) din Regulamentul pediatric (1).

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 1901/2006 al Parlamentului European și al Consiliului din 12 decembrie 2006 privind medicamentele de uz pediatric și de modificare a Regulamentului (CEE) nr. 1768/92, a Directivei 2001/20/CE, a Directivei 2001/83/CE și a Regulamentului (CE) nr. 726/2004 (JO L 378, p. 1, Ediție specială, 13/vol. 58, p. 83).


title: Cauza C-243/08: Hotărârea Curții (Camera a patra) din 4 iunie 2009 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Budaörsi Városi Bíróság — Republica Ungară) — Pannon GSM Zrt/Erzsébet Sustikné Győrfi (Directiva 93/13/CEE — Clauzele abuzive în contractele încheiate cu consumatorii — Efecte juridice ale unei clauze abuzive — Dreptul și obligația instanței naționale de a analiza din oficiu caracterul abuziv al unei clauze de stabilire a instanței competente — Criterii de apreciere)

text:
               1.8.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 180/19

         Hotărârea Curții (Camera a patra) din 4 iunie 2009 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Budaörsi Városi Bíróság — Republica Ungară) — Pannon GSM Zrt/Erzsébet Sustikné Győrfi
   (Cauza C-243/08) (1)

   (Directiva 93/13/CEE - Clauzele abuzive în contractele încheiate cu consumatorii - Efecte juridice ale unei clauze abuzive - Dreptul și obligația instanței naționale de a analiza din oficiu caracterul abuziv al unei clauze de stabilire a instanței competente - Criterii de apreciere)
   2009/C 180/32
   Limba de procedură: maghiara

      Instanța de trimitere

   Budaörsi Városi Bíróság

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Pannon GSM Zrt

      Pârâtă: Erzsébet Sustikné Győrfi

      Obiectul

   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Budaörsi Városi Bíróság — Interpretarea Directivei 93/13/CEE a Consiliului din 5 aprilie 1993 privind clauzele abuzive în contractele încheiate cu consumatorii (JO L 95, p. 29, Ediție specială 15/vol. 2, p. 273) — Clauză atributivă de instanță, prin care se desemnează o instanță în raza teritorială a căreia se află sediul vânzătorului sau cel al furnizorului — Dreptul instanței naționale de a examina din oficiu clauza de stabilire a instanței competente în cadrul analizei competenței sale — Criterii de apreciere a caracterului abuziv al clauzei

      Dispozitivul

               1)

               Articolul 6 alineatul (1) din Directiva 93/13/CEE a Consiliului din 5 aprilie 1993 privind clauzele abuzive în contractele încheiate cu consumatorii trebuie interpretat în sensul că o clauză contractuală abuzivă nu creează obligații pentru consumator și că nu este necesar în acest sens ca respectivul consumator să fi contestat în prealabil cu succes o astfel de clauză.

               2)

               Instanța națională are obligația de a examina din oficiu caracterul abuziv al unei clauze contractuale de îndată ce dispune de elementele de drept și de fapt necesare în acest sens. Atunci când consideră că o astfel de clauză este abuzivă, instanța nu o aplică, exceptând cazul în care consumatorul se opune. Această obligație revine instanței naționale inclusiv atunci când verifică propria competență teritorială.

               3)

               Revine instanței naționale obligația de a determina dacă o clauză contractuală precum cea care face obiectul acțiunii principale întrunește criteriile necesare pentru a fi calificată drept abuzivă în sensul articolului 3 alineatul (1) din Directiva 93/13. În acest fel, instanța națională trebuie să aibă în vedere faptul că o clauză dintr un contract încheiat între un consumator și un vânzător sau un furnizor, care este inserată fără să fi făcut obiectul unei negocieri individuale și care conferă competență exclusivă instanței în raza căreia se află sediul social al vânzătorului sau al furnizorului, poate fi considerată drept abuzivă.

      (1)  JO C 247, 27.9.2008.