title: Cauza T-380/17: Hotărârea Tribunalului din 5 octombrie 2020 – HeidelbergCement și Schwenk Zement/Comisia („Concurență – Concentrări – Piața cimentului gri în Croația – Decizie privind declararea unei concentrări ca fiind incompatibilă cu piața internă și cu Acordul privind SEE – Întreprinderi implicate – Piață relevantă – Parte substanțială a pieței interne – Analiză a efectelor operațiunii asupra concurenței – Angajamente – Dreptul la apărare – Trimitere în parte la autoritățile naționale”)

text:
               30.11.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 414/33

      Hotărârea Tribunalului din 5 octombrie 2020 – HeidelbergCement și Schwenk Zement/Comisia
      (Cauza T-380/17) (1)

      („Concurență - Concentrări - Piața cimentului gri în Croația - Decizie privind declararea unei concentrări ca fiind incompatibilă cu piața internă și cu Acordul privind SEE - Întreprinderi implicate - Piață relevantă - Parte substanțială a pieței interne - Analiză a efectelor operațiunii asupra concurenței - Angajamente - Dreptul la apărare - Trimitere în parte la autoritățile naționale”)
      (2020/C 414/52)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamante: HeidelbergCement AG (Heidelberg, Germania) și Schwenk Zement KG (Ulm, Germania) (repezentanți: U. Denzel, C. von Köckritz, P. Pichler, U. Soltész, M. Raible și G. Wecker, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: A. Dawes, H. Leupold și T. Vecchi, agenți)

         Intervenientă în susținerea reclamantei: Duna-Dráva Cement Kft. (Vác, Ungaria) (reprezentanți: C. Bán și Á Papp, avocați)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE prin care se solicită anularea Deciziei C(2017) 1650 final a Comisiei din 5 aprilie 2017 privind declararea unei concentrări ca fiind incompatibilă cu piața internă și cu funcționarea Acordului privind SEE (Cazul M.7878 – HeidelbergCement/Schwenk/Cemex Ungaria/Cemex Croația)

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Obligă HeidelbergCement AG și Schwenk Zement KG să suporte propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de Comisia Europeană.

                  3)

                  Duna Dráva Cement Kft. suportă propriile cheltuieli de judecată aferente cererii de intervenție.

         (1)  JO C 249, 31.7.2017.


title: Cauzele conexate T-77/18 și T-567/18: Hotărârea Tribunalului din 23 septembrie 2020 – VE/ESMA („Funcție publică – Agenți temporari – Contract pe durată nedeterminată – Raport de evaluare – Exercițiul de evaluare 2016 – Excepție de nelegalitate a ghidului de evaluare – Eroare vădită de apreciere – Evaluare a activităților exercitate în calitate de reprezentant al personalului – Neregularitate procedurală – Rezilierea contractului de muncă – Prestații insuficiente în cursul unei perioade de doi ani”)

text:
               30.11.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 414/33

      Hotărârea Tribunalului din 23 septembrie 2020 – VE/ESMA
      (Cauzele conexate T-77/18 și T-567/18) (1)

      („Funcție publică - Agenți temporari - Contract pe durată nedeterminată - Raport de evaluare - Exercițiul de evaluare 2016 - Excepție de nelegalitate a ghidului de evaluare - Eroare vădită de apreciere - Evaluare a activităților exercitate în calitate de reprezentant al personalului - Neregularitate procedurală - Rezilierea contractului de muncă - Prestații insuficiente în cursul unei perioade de doi ani”)
      (2020/C 414/53)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamant: VE (reprezentanți: L. Levi și N. Flandin, avocate)

         Pârâtă: Autoritatea Europeană pentru Valori Mobiliare și Piețe (reprezentanți: A. Lorenzet și N. Vasse, agenți, asistați de D. Waelbroeck și A. Duron, avocați)

         Obiectul

      Cereri întemeiate pe articolul 270 TFUE prin care se urmărește, pe de o parte, anularea raportului de evaluare a reclamantului pentru perioada cuprinsă între 1 ianuarie și 31 decembrie 2016, a deciziei din 14 noiembrie 2017 de reziliere a contractului său de agent temporar și a deciziilor de respingere a reclamațiilor sale împotriva acestor acte și, pe de altă parte, repararea prejudiciului moral pe care reclamantul pretinde că l-ar fi suferit.

         Dispozitivul

                  1)

                  Conexează cauzele T-77/18 și T-567/18 în vederea pronunțării hotărârii.

                  2)

                  Anulează raportul de evaluare a lui VE pentru perioada cuprinsă între 1 ianuarie și 31 decembrie 2016.

                  3)

                  Anulează decizia din 14 noiembrie 2017 de reziliere a contractului de agent temporar al lui VE.

                  4)

                  Respinge în rest acțiunile.

                  5)

                  Obligă Autoritatea Europeană pentru Valori Mobiliare și Piețe (ESMA) la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 134, 16.4.2018.


title: Cauza T-18/19: Hotărârea Tribunalului din 5 octombrie 2020 – Brown/Comisia [„Funcție publică – Funcționari – Funcționar resortisant al Regatului Unit la angajarea în muncă – Retragerea Regatului Unit din Uniune – Dobândirea cetățeniei țării de repartizare în cursul carierei – Pierderea indemnizației de expatriere – Egalitate de tratament – Principiul nediscriminării – Articolul 4 alineatul (1) din anexa VII la statut”]

text:
               30.11.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 414/34

      Hotărârea Tribunalului din 5 octombrie 2020 – Brown/Comisia
      (Cauza T-18/19) (1)

      („Funcție publică - Funcționari - Funcționar resortisant al Regatului Unit la angajarea în muncă - Retragerea Regatului Unit din Uniune - Dobândirea cetățeniei țării de repartizare în cursul carierei - Pierderea indemnizației de expatriere - Egalitate de tratament - Principiul nediscriminării - Articolul 4 alineatul (1) din anexa VII la statut”)
      (2020/C 414/54)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamant: Colin Brown (Bruxelles, Belgia) (reprezentant: I. Van Damme, avocat)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: T. Bohr și D. Milanowska, agenți)

         Intervenient în susținerea pârâtei: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanţi: M. Bauer și R. Meyer, agenți)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 270 TFUE prin care se urmărește, pe de o parte, anularea deciziei Oficiului pentru Administrarea și Plata Drepturilor Individuale (PMO) din cadrul Comisiei din 19 martie 2018 prin care i s-a retras reclamantului beneficiul indemnizației de expatriere și al rambursării cheltuielilor de călătorie și, pe de altă parte, restabilirea acestor prestații începând de la 1 decembrie 2017.

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Domnul Colin Brown și Comisia Europeană suportă propriile cheltuieli de judecată.

                  3)

                  Consiliul Uniunii Europene suportă propriile cheltuieli de judecată.

         (1)  JO C 72, 25.2.2019.


title: Cauza T-264/19: Hotărârea Tribunalului din 5 octombrie 2020 – nanoPET Pharma/EUIPO – Miltenyi Biotec (viscover) [„Marcă a Uniunii Europene – Procedură de declarare a nulității – Marca Uniunii Europene figurativă viscover – Lipsa relei-credințe – Articolul 52 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 [devenit articolul 59 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001] – Articolul 53 alineatul (2) litera (c) din Regulamentul nr. 207/2009 [devenit articolul 60 alineatul (2) litera (c) din Regulamentul 2017/1001]”]

text:
               30.11.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 414/35

      Hotărârea Tribunalului din 5 octombrie 2020 – nanoPET Pharma/EUIPO – Miltenyi Biotec (viscover)
      (Cauza T-264/19) (1)

      („Marcă a Uniunii Europene - Procedură de declarare a nulității - Marca Uniunii Europene figurativă viscover - Lipsa relei-credințe - Articolul 52 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 [devenit articolul 59 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001] - Articolul 53 alineatul (2) litera (c) din Regulamentul nr. 207/2009 [devenit articolul 60 alineatul (2) litera (c) din Regulamentul 2017/1001]”)
      (2020/C 414/55)
      Limba de procedură: germana

         Părţile

         Reclamantă: nanoPET Pharma GmbH (Berlin, Germania) (reprezentanţi: C. Onken și A. Schulz, avocați)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentant: D. Hanf, agent)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO, intervenientă la Tribunal: Miltenyi Biotec BV & Co. KG, fostă Miltenyi Biotec GmbH (Bergisch Gladbach, Germania) (reprezentant: M. Schork, avocată)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 17 ianuarie 2019 (cauza R 1288/2017-5) privind o procedură de declarare a nulității între nanoPET Pharma și Miltenyi Biotec

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Obligă nanoPET Pharma GmbH la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 206, 17.6.2019.


title: Cauza T-289/19: Hotărârea Tribunalului din 23 septembrie 2020 – Arbuzov/Consiliul („Politica externă și de securitate comună – Măsuri restrictive adoptate având în vedere situația din Ucraina – Înghețarea fondurilor – Lista persoanelor, entităților și organismelor cărora li se aplică înghețarea fondurilor și a resurselor economice – Menținerea numelui reclamantului pe listă – Obligația Consiliului să verifice că decizia unei autorități a unui stat terț a fost luată cu respectarea dreptului la apărare și a dreptului la protecție jurisdicțională efectivă”)

text:
               30.11.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 414/35

      Hotărârea Tribunalului din 23 septembrie 2020 – Arbuzov/Consiliul
      (Cauza T-289/19) (1)

      („Politica externă și de securitate comună - Măsuri restrictive adoptate având în vedere situația din Ucraina - Înghețarea fondurilor - Lista persoanelor, entităților și organismelor cărora li se aplică înghețarea fondurilor și a resurselor economice - Menținerea numelui reclamantului pe listă - Obligația Consiliului să verifice că decizia unei autorități a unui stat terț a fost luată cu respectarea dreptului la apărare și a dreptului la protecție jurisdicțională efectivă”)
      (2020/C 414/56)
      Limba de procedură: ceha

         Părțile

         Reclamant: Sergej Arbuzov (Kiev, Ucraina) (reprezentant: M. Mleziva, avocat)

         Pârât: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: R. Pekař și P. Mahnič, agenți)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE prin care se solicită anularea Deciziei (PESC) 2019/354 a Consiliului din 4 martie 2019 de modificare a Deciziei 2014/119/PESC privind măsuri restrictive împotriva anumitor persoane, entități și organisme având în vedere situația din Ucraina (JO 2019, L 64, p. 7) și a Regulamentului de punere în aplicare (UE) 2019/352 al Consiliului din 4 martie 2019 privind punerea în aplicare a Regulamentului (UE) nr. 208/2014 privind măsuri restrictive împotriva anumitor persoane, entități și organisme având în vedere situația din Ucraina (JO 2019, L 64, p. 1), în măsura în care aceste acte mențin numele reclamantului pe lista persoanelor, entităților și organismelor cărora li se aplică măsurile restrictive menționate.

         Dispozitivul

                  1)

                  Anulează Decizia (PESC) 2019/354 a Consiliului din 4 martie 2019 de modificare a Deciziei 2014/119/PESC privind măsuri restrictive împotriva anumitor persoane, entități și organisme având în vedere situația din Ucraina și Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2019/352 al Consiliului din 4 martie 2019 privind punerea în aplicare a Regulamentului (UE) nr. 208/2014 privind măsuri restrictive împotriva anumitor persoane, entități și organisme având în vedere situația din Ucraina, în măsura în care numele domnului Sergej Arbuzov a fost menținut pe lista persoanelor, entităților și organismelor cărora li se aplică aceste măsuri restrictive.

                  2)

                  Obligă Consiliul Uniunii Europene la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 246, 22.7.2019.


title: Cauza T-475/20: Acțiune introdusă la 9 august 2020 – LE/Comisia

text:
               30.11.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 414/36

      Acțiune introdusă la 9 august 2020 – LE/Comisia
      (Cauza T-475/20)
      (2020/C 414/57)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

         Părțile

         Reclamantă: LE (reprezentant: M. Straus, avocat)

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea Deciziei C(2020) 3988 final a Comisiei din 9 iunie 2020 și a deciziei și a notelor de debit aferente acesteia, precum și a executării și punerii în aplicare a acesteia de către Comisie și de către eventualele organisme autorizate în temeiul articolului 299 TFUE;

                  —

                  dispunerea sau adoptarea oricăror alte măsuri pe care Tribunalul le va considera juste și adecvate și

                  —

                  obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată în prezenta acțiune, inclusiv a onorariului de avocat.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamanta invocă următoarele motive.

                  1.

                  Timpul scurs și neevaluarea faptelor relevante:

                              —

                              Comisia a avut nevoie de mai mult de 5 ani și nu a aplicat o transparență totală în ceea ce privește evaluarea și refuzul său de a-i permite reclamantei să prezinte solicitări suplimentare și/sau să răspundă solicitărilor sale de informații sau de motivare. Raportarea realizată de Comisie a fost incompletă, nefiabilă și nu a respectat legislația privind evaluarea, verificarea și controlul subvențiilor.

                  2.

                  Egalitate de tratament și transparență:

                              —

                              Denunțarea contractului nu a avut la bază niciun motiv întemeiat, iar faptul că în contract nu a fost prevăzută nicio denunțare a fost ignorat de către Comisie.

                  3.

                  Principiile bunei guvernanțe:

                              —

                              Comisia nu a acționat conform principiilor bunei guvernanțe, care includ o conducere responsabilă a afacerilor publice și un management responsabil al resurselor publice.

                  4.

                  Lipsa unei motivări suficiente și a egalității de tratament:

                              —

                              Decizia și decizia aferentă acesteia nu au avut o motivare întemeiată și fiabilă, și nici transparență și deschidere. Prin urmare, acțiunile au fost executate ulterior cu încălcarea principiului egalității de tratament.

                  5.

                  Principiul bunei administrări:

                              —

                              Comisia s-a limitat să facă trimitere în mod constant la deciziile sale anterioare, care erau de asemenea nemotivate și neîntemeiate pe principiul bunei administrări și pe celelalte principii menționate. Prin urmare, nu s-a respectat în mod suficient principiul procesului decizional.

                  6.

                  Lipsa informațiilor:

                              —

                              Reclamanta nu a primit niciun raport și evaluare și nicio copie integrală a rapoartelor de audit, prin urmare acesteia nu i s-a oferit posibilitatea de a evalua și corecta calculele, constatările și motivarea făcute.


title: Cauza T-579/20: Acțiune introdusă la 21 septembrie 2020 – Genekam Biotechnology/Comisia

text:
               30.11.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 414/37

      Acțiune introdusă la 21 septembrie 2020 – Genekam Biotechnology/Comisia
      (Cauza T-579/20)
      (2020/C 414/58)
      Limba de procedură: germana

         Părțile

         Reclamantă: Genekam Biotechnology AG (Duisburg, Germania) (reprezentant: S. Hertwig, avocat)

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea Deciziei C(2020) 5548 final a pârâtei din 7 august 2020 în măsura în care aceasta solicită o sumă mai mare de 39 827,83 EUR majorată cu dobânzi moratorii;

                  —

                  obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      Prezenta acțiune are ca obiect anularea Deciziei C(2020) 5548 final a Comisiei din 7 august 2020 privind recuperarea sumei de 119 659,55 EUR datorate de Genekam Biotechnology AG.
      În susținerea acțiunii, reclamanta invocă următoarele motive.

                  1.

                  Primul motiv, întemeiat pe încălcarea tratatelor potrivit articolului 263 al doilea paragraf TFUE ca urmare a lipsei capacității procesuale active a Comisiei Europene

                              —

                              Comisia Europeană nu are capacitate procesuală activă. Astfel cum reiese din decizia care constituie titlu executoriu C(2020) 5548 final din 7 august 2020 a Comisiei Europene, precum și din anexa II partea B secțiunea 2, punctul II.19.3 din acordul de grant, aceasta acționează în numele fondului de garantare participant și/sau ca „executive agent” al acestuia. Astfel, Comisia Europeană nu ar avea ea însăși dreptul de a executa creanța și, prin urmare, nici nu ar fi îndreptățită să solicite o plată ca atare.

                  2.

                  Al doilea motiv, întemeiat pe încălcarea tratatelor potrivit articolului 263 al doilea paragraf TFUE ca urmare a încălcării principiului legalității

                              —

                              Fondul de Garantare nu se poate prevala ca atare de niciun temei pentru adoptarea deciziei care constituie titlu executoriu în litigiu întrucât articolul 299 TFUE autorizează cel mult Comisia, însă nu Fondul de Garantare, să acționeze prin intermediul unei decizii executorii. În continuare, reclamantul susține că articolul 299 TFUE, considerat în mod separat, nu este un temei suficient pentru adoptarea unei decizii executorii întrucât competența instituțiilor în cauză de a adopta un astfel de act trebuie să rezulte din alte dispoziții.

                  3.

                  Al treilea motiv, întemeiat pe încălcarea tratatelor potrivit articolului 263 al doilea paragraf TFUE ca urmare a lipsei unei cereri de restituire în temeiul anexei II partea B secțiunea 2 punctul II.20 din acordul de grant

                              —

                              Pârâta nu ar avea dreptul, potrivit dispozițiilor acordului de grant, de a recupera cheltuielile notificate de reclamantă efectuate în primul an de proiect întrucât costurile sunt eligibile și, prin urmare, trebuie recunoscute.

                              —

                              Nu se poate susține nici că reclamanta, după părăsirea proiectului FIBROGELNET, nu avea niciun drept la rambursarea cheltuielilor sale din cauza numeroaselor încălcări ale dispozițiilor procedurale privind ieșirea unui beneficiar din consorțiu, în temeiul anexei II partea B secțiunea 2 punctul II.35 și următoarele, întrucât participarea reclamantei la proiectul FIBROGELNET nu a luat sfârșit în mod efectiv, iar coordonatoarea a confirmat în mod repetat reclamantei, anterior pretinsei ieșiri a acesteia din proiect, că costurile sunt cheltuieli eligibile în temeiul anexei II partea B secțiunea 2 punctul II.14 din acordul de grant. Reclamanta se poate baza așadar în mod întemeiat că va primi costurile.


title: Cauza T-580/20: Acțiune introdusă la 7 octombrie 2020 – KC/Comisia

text:
               30.11.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 414/38

      Acțiune introdusă la 7 octombrie 2020 – KC/Comisia
      (Cauza T-580/20)
      (2020/C 414/59)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamantă: KC (reprezentant: L. Frölich, avocat)

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  obligarea Uniunii Europene să îi plătească reclamantei o despăgubire pentru prejudiciul material (dobânzi și daune distincte) în cuantum de 330 000 de euro pe zi, începând de la 1 iunie 2020 (inclusiv) și până la data adoptării unei decizii de către Comisia Europeană în dosarul [confidențial] (1), conform dispozitivului și principiilor Hotărârii din 21 iulie 2016, Dilly’s Wellnesshotel, C-493/14, și Hotărârii din 5 martie 2019, Eesti Pagar AS, C-349/17;

                  —

                  obligarea Uniunii Europene să îi plătească reclamantei o despăgubire pentru pierderea de șanse, în cuantum de 680 000 de euro pe zi, începând de la 1 iunie 2020 (inclusiv) și până la data adoptării unei decizii de către Comisia Europeană în dosarul [confidențial], conform dispozitivului și principiilor Hotărârii din 21 iulie 2016, Dilly’s Wellnesshotel, C-493/14, și Hotărârii din 5 martie 2019, Eesti Pagar AS, C-349/17;

                  —

                  obligarea Uniunii Europene să îi plătească reclamantei o despăgubire pentru prejudiciul moral în cuantum de 10 354 869,92 de euro;

                  —

                  dispunerea ca despăgubirile menționate mai sus să fie majorate cu dobânzi moratorii, de la data pronunțării prezentei hotărâri și până la plata integrală, la rata stabilită de Banca Centrală Europeană (BCE) pentru operațiunile sale principale de refinanțare, majorată cu două puncte procentuale;

                  —

                  obligarea Uniunii Europene la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamanta invocă un motiv unic întemeiat pe cele trei condiții cumulative prevăzute de jurisprudență, conform Hotărârii din 8 noiembrie 2011, Idromacchine și alții/Comisia, T-88/09, EU:T:2011:641, pentru angajarea răspunderii Uniunii Europene în temeiul articolului 340 al doilea paragraf TFUE. Acest motiv se împarte în trei aspecte.

                  1.

                  În primul rând, reclamanta susține că a denunțat, în plângerea sa prezentată Comisiei Europene, intervenții care nu au fost notificate ale Statului francez sub formă de capital de risc într-un fond gestionat de o societate de drept privat care dispunea de drepturi exclusive și speciale, în sensul articolului 106 alineatul (1) TFUE. Aceasta consideră că Comisia nu a respectat dispozitivul și principiile enunțate în Hotărârea din 21 iulie 2016, Dilly’s Wellnesshotel, C-493/14, EU:C:2016:577 și în Hotărârea din 5 martie 2019, Eesti Pagar, C-349/17, EU:C:2019:172. Potrivit reclamantei, Comisia a încălcat, primo, principiul „lex posterior derogat legi priori”, secundo, ierarhia normelor prevăzută la articolul 288 TFUE și, tertio, principiul „lex specialis derogat legi generali”. În ultimul rând, Comisia ar fi încălcat drepturile procedurale ale reclamantei, întrucât nu a inițiat procedura oficială de investigare prevăzută la articolul 108 alineatul (2) TFUE într-un termen rezonabil.

                  2.

                  În al doilea rând, reclamanta afirmă că a fost privată de efectele juridice determinante și necesare pe care le creează inițierea procedurii oficiale de investigare și care i-ar fi permis să justifice în fața instanțelor naționale existența unei obligații de recuperare a ajutoarelor ilegale în cauză. Potrivit reclamantei, acest lucru i-ar fi permis să obțină măsuri provizorii în special pentru a face față urgenței care o reprezenta pentru ea o lipsă a veniturilor suficiente.

                  3.

                  În al treilea rând, reclamanta consideră că a fost stabilit caracterul direct și cert al prejudiciului suferit, întrucât comportamentul ilegal al Comisiei a împiedicat-o să obțină de la autoritățile franceze plata indemnizațiilor care să îi acopere ratele bancare, ceea ce conduce la un prejudiciu material, la o pierdere de șanse și la un prejudiciu moral, care trebuie să fie reparate de Uniune.

         (1)  Date confidențiale ocultate.


title: Cauza T-582/20: Acțiune introdusă la 17 septembrie 2020 – Ighoga Region 10 și alții/Comisia

text:
               30.11.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 414/39

      Acțiune introdusă la 17 septembrie 2020 – Ighoga Region 10 și alții/Comisia
      (Cauza T-582/20)
      (2020/C 414/60)
      Limba de procedură: germana

         Părțile

         Reclamante: Interessengemeinschaft der Hoteliers und Gastronomen Region 10 e.V. (Ighoga Region 10) (Ingolstadt, Germania), MJ și MK (reprezentant: A. Bartosch, avocat)

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Concluziile

      Reclamantele solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei pârâtei din 28 aprilie 2020 privind ajutorul de stat SA.48582 (2017/FC) – Germania – Ajutor de stat prezumat în favoarea Maritim-Gruppe și a KHI Immobilien GmbH (Ingolstadt), precum și

                  —

                  obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamantele invocă un motiv unic, întemeiat pe încălcarea drepturilor procedurale ale reclamantelor în calitate de persoane interesate, în sensul articolului 1 litera (h) din Regulamentul 2015/1589 (1), întrucât pârâta a refuzat să deschidă o procedură formală de investigare împotriva Germaniei în temeiul articolului 108 alineatul (2) TFUE.
      Acest motiv unic cuprinde patru aspecte.

                  1.

                  În primul rând, reclamantele invocă faptul că dificultățile serioase în ceea ce privește avantajele indirecte ale Maritim-Gruppe în legătură cu funcționarea centrului de congres și hotel din Ingolstadt nu au fost depășite dat fiind că

                              —

                              pârâta nu a realizat o examinare independentă a cererii de ofertă pentru exploatarea centrului de congres al orașului Ingolstadt în pofida existenței unor probe concrete care pun în discuție legalitatea acestei cereri de ofertă;

                              —

                              pârâta a recurs în cadrul examinării conformității cu piața a condițiilor de închiriere la un criteriu ilicit din punct de vedere juridic;

                              —

                              pârâta a citat în plus un criteriu inadecvat pentru această examinare a conformității cu piața a condițiilor de închiriere și

                              —

                              în sfârșit, aceasta a refuzat să aplice un criteriu adecvat pentru aprecierea conformității cu piața.

                  2.

                  În al doilea rând, reclamantele arată că dificultățile serioase în ceea ce privește avantajele indirecte ale Maritim-Gruppe nu au fost depășite întrucât pârâta a ignorat complet argumentația cuprinsă în plângere și, din acest motiv, a săvârșit numeroase erori de apreciere.

                  3.

                  În al treilea rând, reclamantele arată că dificultățile serioase nu au fost depășite ca urmare a lipsei totale a examinării obiectului plângerii, și anume supra-compensarea prezumată a finanțării centrului de congrese a orașului Ingolstadt.

                  4.

                  În al patrulea rând, reclamantele arată că dificultățile serioase nu au fost depășite ca urmare a unei aprecieri eronate a caracterului interstatal în raport cu dreptul ajutoarelor de stat întrucât

                              —

                              pârâta a examinat acest factor în raport cu activitatea economică deficitară;

                              —

                              aceasta s-a întemeiat cu această ocazie pe o premisă eronată din punct de vedere juridic;

                              —

                              aceasta a ignorat complet probele prezentate în plângere în susținerea argumentului că criteriul interstatal trebuie să fie considerat îndeplinit și

                              —

                              în sfârșit, aceasta a aplicat criterii inadecvate și incorecte din punct de vedere material.

         (1)  Regulamentul (UE) 2015/1589 al Consiliului din 13 iulie 2015 de stabilire a normelor de aplicare a articolului 108 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (JO 2015, L 248, p. 9).


title: Cauza T-588/20: Acțiune introdusă la 25 septembrie 2020 – MP/Comisia

text:
               30.11.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 414/40

      Acțiune introdusă la 25 septembrie 2020 – MP/Comisia
      (Cauza T-588/20)
      (2020/C 414/61)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamantă: MP (reprezentanți: S. Orlandi și T. Martin, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei din 9 februarie 2020 de respingere implicită a cererii sale având ca obiect stabilirea drepturilor acesteia la pensie în temeiul normelor în vigoare înainte de 1 ianuarie 2014, confirmată prin decizia din 12 februarie 2020;

                  —

                  obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamanta invocă un motiv unic, întemeiat pe încălcarea prin decizia atacată a articolelor 21 și 22 din Anexa XIII la Statutul funcționarilor Uniunii Europene.


title: Cauza T-602/20: Acțiune introdusă la 30 septembrie 2020 – MS/Comisia

text:
               30.11.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 414/41

      Acțiune introdusă la 30 septembrie 2020 – MS/Comisia
      (Cauza T-602/20)
      (2020/C 414/62)
      Limba de procedură: germana

         Părțile

         Reclamant: MS (reprezentant: M. Medla, avocat)

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Concluziile

      Reclamantul solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate, sub forma deciziei asupra reclamației;

                  —

                  obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      Acțiunea este îndreptată împotriva Deciziei PMO 4, TFT IN, 0425863600 a Comisiei Europene, PMO – Oficiul de Administrație și Plată a Drepturilor Individuale, PMO 4 – Pensii și relații cu foștii funcționari și agenți” din 3 decembrie 2019, sub forma Deciziei HR.E.2/NX/sb/Ares a Comisiei Europene, DG HR – Direcția Generală Resurse Umane și Securitate, DIR E — Afaceri juridice și parteneriate, Biroul 2 – Căi de atac și monitorizarea procedurilor din 30 iunie 2020 prin care a fost respinsă reclamația reclamantului împotriva deciziei atacate.
      În susținerea acțiunii, reclamantul invocă un singur motiv, care este întemeiat pe o încălcare a articolului 11 alineatul (2) al doilea paragraf din anexa VIII la Statutul Funcționarilor Uniunii Europene (1) coroborat cu articolul 7 alineatul (1) al doilea paragraf din Decizia Comitetului administrativ al Curții de Justiție din 12 mai 2004 privind dispozițiile generale de punere în aplicare referitoare la articolele 11 și 12 din anexa VIII la statut.
      Pârâta a folosit în mod eronat ca bază pentru calcularea numărului de ani de plată a contribuțiilor la sistemul de pensii care trebuie luați în considerare capitalul efectiv transferat și actualizat la o rată anuală de 3,9 % la data cererii de transfer. Potrivit reclamantului, pârâta ar fi trebuit, dimpotrivă, să folosească drept bază pentru acest calcul valoarea, comunicată de organismul care gestionează sistemul național de pensii, a drepturilor la pensie la data cererii de transfer. Aceasta ar fi determinat un număr cu 20 % mai mare al anilor de plată a contribuțiilor la sistemul de pensii care trebuie luați în considerare.

         (1)  Statutul funcționarilor și Regimul aplicabil celorlalți agenți ai Comunității Economice Europene și ai Comunității Europene a Energiei Atomice (JO 1962, P 45, p. 1385).


title: Cauza T-607/20: Acțiune introdusă la 30 septembrie 2020 – Austrian Power Grid și alții/ACER

text:
               30.11.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 414/42

      Acțiune introdusă la 30 septembrie 2020 – Austrian Power Grid și alții/ACER
      (Cauza T-607/20)
      (2020/C 414/64)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Austrian Power Grid AG (Viena, Austria) și alte șapte reclamante (reprezentanți: M. Levitt, avocat, B. Byrne și D. Jubrail, Solicitors)

         Pârâtă: Agenția Uniunii Europene pentru Cooperarea Autorităților de Reglementare din Domeniul Energiei (ACER)

         Concluziile

      Reclamantele solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate, în măsura în care afectează reclamantele;

                  —

                  anularea articolului 1 din Decizia nr. 03/2020 a ACER din 24 ianuarie 2020 și a articolului 3 alineatul (3), a articolului 3 alineatul (5) litera (b), a articolului 4 alineatul (6), a articolelor 6, 11 alineatul (1) litera (c) și a articolului 12 din Cadrul de punere în aplicare a platformei europene pentru schimbul de energie de echilibrare din rezervele pentru restabilirea frecvenței cu activare automată;

                  —

                  obligarea ACER la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      Prin intermediul prezentei acțiuni, reclamantele urmăresc anularea Deciziei Comisiei de apel a ACER din 16 iulie 2020 în cazul A-002-2020 (consolidat) de respingere a apelurilor formulate împotriva Deciziei nr. 03/2020 a ACER din 24 ianuarie 2020 privind Cadrul de punere în aplicare a platformei europene pentru schimbul de energie de echilibrare din rezervele pentru restabilirea frecvenței cu activare automată și, în măsura în care este relevantă, a Deciziei nr. 03/2020 a ACER și a Anexei I la respectiva decizie.
      În susținerea acțiunii, reclamantele invocă trei motive.

                  1.

                  Primul motiv, prin care se invocă faptul că decizia atacată este afectată de o eroare de drept, ca urmare a constatărilor Comisiei de apel a pârâtei conform cărora pârâta avea competența de a completa și modifica prevederile actului de punere în aplicare, EBGL (1), prin adoptarea unei decizii care s-a îndepărtat de la poziția comună a autorităților de reglementare naționale, cu încălcarea principiului atribuirii de competențe și a Regulamentului ACER.

                  2.

                  Al doilea motiv, prin care se invocă faptul că decizia atacată este afectată de o eroare de drept, ca urmare a neaplicării în mod corect de către Comisia de apel a pârâtei a cerințelor de proiectare și funcționare a platformei europene pentru schimbul de energie de echilibrare din rezervele pentru restabilirea frecvenței cu activare automată, prin care a fost aprobată modificarea de către ACER a prevederilor unui act de punere în aplicare, EBGL.

                  3.

                  Al treilea motiv, prin care se invocă faptul că decizia atacată încalcă principiul bunei administrări, dreptul la apărare și obligația de motivare și permite Comisiei de apel a pârâtei să nu își îndeplinească obligațiile legale, în calitate de comisie de apel.

         (1)  Regulamentul (UE) 2017/2195 al Comisiei din 23 noiembrie 2017 de stabilire a unei linii directoare privind echilibrarea sistemului de energie electrică (JO 2017, L 312, p. 6).


title: Cauza T-611/20: Acțiune introdusă la 2 octombrie 2020 – Airoldi Metalli/Comisia

text:
               30.11.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 414/43

      Acțiune introdusă la 2 octombrie 2020 – Airoldi Metalli/Comisia
      (Cauza T-611/20)
      (2020/C 414/65)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Airoldi Metalli SpA (Molteno, Italia) (reprezentanți: M. Campa, D. Rovetta, G. Pandey, V. Villante și M. Pirovano, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea Regulamentului de punere în aplicare (UE) 2020/1215 al Comisiei din 21 august 2020 de supunere la înregistrare a importurilor de extrudate din aluminiu originare din Republica Populară Chineză;

                  —

                  dispunerea unor măsuri de organizare a procedurii și adresarea unei solicitări Comisiei de a prezenta documentele sale interne și analiza referitoare la lucrările pregătitoare ale regulamentului atacat și la înregistrarea importurilor relevantă;

                  —

                  obligarea pârâtei la suportarea cheltuielilor de judecată efectuate de reclamantă în prezenta acțiune.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamanta invocă trei motive.

                  1.

                  Primul motiv, întemeiat pe o încălcare a articolului 10 alineatul (4) și a articolului 14 alineatul (5) din regulamentul antidumping de bază al UE, precum și pe o eroare vădită de apreciere în examinarea și evaluarea probelor prezentate de reclamantul antidumpingului în scopul înregistrării importurilor. Reclamanta invocă faptul că Comisia și-a întemeiat constatările referitoare la impunerea înregistrării importurilor prevăzută de regulamentul atacat pe dovezi și date care nu sunt fiabile și reprezentative pentru piața Uniunii Europene.

                  2.

                  Al doilea motiv, întemeiat pe o eroare vădită de apreciere a faptelor relevante, în măsura în care Comisia nu a evaluat în mod corespunzător prezența condițiilor relevante pentru a impune înregistrarea importurilor.

                  3.

                  Al treilea motiv, întemeiat pe o încălcare a articolului 41 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene și a dreptului de a fi ascultat al reclamantei, precum și pe o încălcare a obligației de motivare și a articolului 296 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene. Reclamanta susține că dreptul său de a fi ascultată a fost compromis, întrucât nu i s-a furnizat metodologia relevantă pentru a evalua prezența dumpingului și că nu a putut prezenta observații cu privire la o astfel de metodologie. Reclamanta susține de asemenea că regulamentul atacat este afectat de erori, în măsura în care conține o motivare incompletă deoarece nu există o explicare clară a metodologiei utilizate pentru evaluarea dumpingului, precum și a motivelor și modalității prin care Comisia a considerat fiabile probele prezentate de reclamantul antidumpingului care, la prima vedere, sunt vădit nefiabile.


title: Cauza T-617/20: Acțiune introdusă la 5 octombrie 2020 – Standardkessel Baumgarte Holding/EUIPO (Standardkessel)

text:
               30.11.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 414/44

      Acțiune introdusă la 5 octombrie 2020 – Standardkessel Baumgarte Holding/EUIPO (Standardkessel)
      (Cauza T-617/20)
      (2020/C 414/66)
      Limba de procedură: germana

         Părțile

         Reclamantă: Standardkessel Baumgarte Holding GmbH (Duisburg, Germania) (reprezentant: J. Vogtmeier, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Marca în litigiu: înregistrarea mărcii Uniunii verbale „Standardkessel” – cererea de înregistrare nr. 18 017 986

         Decizia atacată: Decizia Camerei întâi de recurs a EUIPO din 27 iulie 2020 în cauza R 2665/2019-1

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                  obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată, inclusiv a celor aferente căii de atac.

         Motivele invocate

                  —

                  încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (EU) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului;

                  —

                  încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (EU) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului


title: Cauza T-623/20: Acțiune introdusă la 9 octombrie 2020 – Sun West și alții/Comisia

text:
               30.11.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 414/45

      Acțiune introdusă la 9 octombrie 2020 – Sun West și alții/Comisia
      (Cauza T-623/20)
      (2020/C 414/67)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamante: Sun West (Saint-Allouestre, Franța), JB Solar (Saint-Allouestre), Azimut56 (Saint-Allouestre) (reprezentant: S. Manna, avocată)

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Concluziile

      Reclamantele solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea Deciziei SA.40349 (2020/MI2) B2/AD/MKL/D*2020/091023 a Comisiei din 28 iunie 2020 prin care a fost respinsă plângerea acestora din 2 martie 2020 referitoare la ajutoarele de stat plătite producătorilor de produse fotovoltaice de Statul francez în temeiul des ordinelor de stabilire a tarifelor din 10 iulie 2006, din 12 ianuarie 2010 și din 31 august 2010, pentru motivul că:

                              —

                              reclamantele trebuie să fie calificate ca „persoane interesate”, în sensul articolului 1 litera (h) din Regulamentul (UE) 2015/1589 și, pentru acest motiv, în temeiul articolului 24 alineatul (2) din Regulamentul (UE) 2015/1589, ele au dreptul să înainteze o plângere Comisiei pentru a denunța ajutoare ilegale;

                              —

                              Comisia are obligația de a iniția o fază de examinare preliminară, fără întârzieri nejustificate, pentru orice plângere cu privire la ajutoare ilegale, în temeiul articolului 12 alineatul (1) din Regulamentul (UE) 2015/1589;

                              —

                              Comisia are obligația de a asigura aplicarea prevederilor TFUE în materia ajutoarelor de stat și nu se poate abține să acționeze;

                              —

                              reclamantele au folosit formularul-tip prevăzut la articolul 33 din Regulamentul (UE) 2015/1589.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamantele invocă cinci motive.

                  1.

                  Primul motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 1 litera (h) din Regulamentul (UE) 2015/1589 al Consiliului din 13 iulie 2015 de stabilire a normelor de aplicare a articolului 108 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (JO 2015, L 248, p. 9, denumit în continuare „Regulamentul 2015/1589”). Reclamantele susțin în această privință că au calitatea de „persoane interesate”.

                  2.

                  Al doilea motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 24 alineatul (2) din Regulamentul 2015/1589. Reclamantele consideră că plângerea lor, care a fost depusă de o „persoană interesată”, intră în domeniul de aplicare al articolului menționat anterior.

                  3.

                  Al treilea motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 12 alineatul (1) din Regulamentul 2015/1589, întrucât Comisia avea obligația, în temeiul acestei dispoziții, de a iniția o fază de examinare preliminară, fără întârzieri nejustificate, pentru orice plângere cu privire la ajutoare ilegale.

                  4.

                  Al patrulea motiv, întemeiat pe încălcarea articolelor 107, 108 și 109 TFUE și a Regulamentului 2015/1589. Reclamantele consideră că Comisia are obligația de a asigura aplicarea prevederilor Tratatului privind funcționarea Uniunii Europene în materia ajutoarelor de stat și nu se poate abține să acționeze cu privire la examinarea unei plângeri prin care sunt denunțate ajutoare ilegale.

                  5.

                  Al cincilea motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 33 din Regulamentul 2015/1589. Reclamantele afirmă în această privință că au folosit formularul-tip prevăzut la articolul 33 din Regulamentul 2015/1589.


title: Cauza T-626/20: Acțiune introdusă la 12 octombrie 2020 – Landwärme/Comisia

text:
               30.11.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 414/46

      Acțiune introdusă la 12 octombrie 2020 – Landwärme/Comisia
      (Cauza T-626/20)
      (2020/C 414/68)
      Limba de procedură: germana

         Părțile

         Reclamantă: Landwärme GmbH (München, Germania) (reprezentanți: J. Bonhage și M. Frank, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea Deciziei C(2020) 4489 final a pârâtei din 29 iunie 2020 privind ajutorul de stat SA.56125 (2020/N) – „Sweden Prolongation and modification of scheme SA.49893 (2018/N)/Tax exemption for non-food based biogas and bio-propane in heat generation” și SA.56908 (2020/N) – „Sweden Prolongation and modification of biogas scheme for motor fuel in Sweden”; și

                  —

                  obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamanta invocă următoarele motive.

                  1.

                  Primul motiv, întemeiat pe ilegalitatea ajutorului

                              —

                              Ajutoarele acordate de Regatul Suediei pentru biogazul destinat producerii de căldură și utilizării drept combustibil permit o combinare cu ajutoarele acordate de alte state membre. Această combinație conduce, în cazul unui import de biogaz, la o supracompensare. Din acest motiv, ajutoarele sunt ilegale, iar deciziile de autorizare ale Comisiei sunt nule.

                  2.

                  Al doilea motiv, întemeiat pe un abuz de putere de apreciere

                              —

                              În niște observații din anul 2019, reclamanta a semnalat Comisiei problema combinării ajutoarelor acordate de Regatul Suediei cu ajutoarele acordate de alte state membre. Comisia nu a ținut seama de aceste observații în aprecierea sa. Pe lângă observațiile reclamantei, Comisia nu a ținut cont nici de numeroasele informații accesibile publicului cu privire la această chestiune. Având în vedere că Comisia nu a identificat și evaluat contextul economic al ajutorului acordat de Regatul Suediei pentru biogazul destinat producerii de căldură și utilizării drept combustibil, a existat un abuz de putere de apreciere. Prin urmare, deciziile de autorizare ale Comisiei sunt nule.

                  3.

                  Al treilea motiv, întemeiat pe o lipsă de motivare

                              —

                              În deciziile sale de autorizare, Comisia nu a examinat combinația ajutoarelor acordate de Regatul Suediei și a ajutoarelor acordate de alte state membre ale Uniunii. Aceasta reprezintă o lipsă de motivare și o încălcare a articolului 296 al doilea paragraf TFUE, precum și a articolului 41 alineatul (2) litera (c) din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene. Prin urmare, deciziile de autorizare ale Comisiei sunt nule.

                  4.

                  Al patrulea motiv, întemeiat de obligația de a deschide o procedură oficială de investigare

                              —

                              Din cauza condițiilor de piață, care s-au schimbat fundamental de la autorizarea inițială, Comisia ar fi obligată să verifice aprecierea sa cu privire la ajutoarele de stat în cadrul unei proceduri oficiale de investigare utilizând informații despre piață. În plus, aceasta ar fi obligată să deschidă o procedură oficială de investigare, întrucât a întâlnit dificultăți importante în aprecierea ajutoarelor acordate de Regatul Suediei. Nedeschiderea procedurii oficiale de investigare constituie o încălcare a articolului 4 alineatul (4) din Regulamentul (UE) 2015/1589 al Consiliului (1) și prin urmare, deciziile de autorizare ale Comisiei sunt nule.

         (1)  Regulamentul (UE) 2015/1589 al Consiliului din 13 iulie 2015 de stabilire a normelor de aplicare a articolului 108 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (JO 2015, L 248, p. 9).


title: Cauza C-681/18: Hotărârea Curții (Camera a doua) din 14 octombrie 2020 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunale ordinario di Brescia – Italia) – JH/KG [Trimitere preliminară – Politica socială – Directiva 2008/104/CE – Muncă prin agent de muncă temporară – Articolul 5 alineatul (5) – Egalitate de tratament – Măsuri necesare în vederea evitării utilizării abuzive a muncii prin agent de muncă temporară – Obligația statelor membre de a evita atribuirea de misiuni succesive – Lipsa prevederii unor limite în reglementarea națională – Cerința interpretării conforme]

text:
               7.12.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 423/2

      Hotărârea Curții (Camera a doua) din 14 octombrie 2020 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunale ordinario di Brescia – Italia) – JH/KG
      (Cauza C-681/18) (1)

      (Trimitere preliminară - Politica socială - Directiva 2008/104/CE - Muncă prin agent de muncă temporară - Articolul 5 alineatul (5) - Egalitate de tratament - Măsuri necesare în vederea evitării utilizării abuzive a muncii prin agent de muncă temporară - Obligația statelor membre de a evita atribuirea de misiuni succesive - Lipsa prevederii unor limite în reglementarea națională - Cerința interpretării conforme)
      (2020/C 423/02)
      Limba de procedură: italiana

         Instanța de trimitere

      Tribunale ordinario di Brescia

         Părțile din procedura principală

         Reclamant: JH

         Pârâtă: KG

         Dispozitivul

      Articolul 5 alineatul (5) prima teză din Directiva 2008/104 a Parlamentului European și a Consiliului din 19 noiembrie 2008 privind munca prin agent de muncă temporară trebuie interpretat în sensul că nu se opune unei legislații naționale care nu limitează numărul de misiuni de muncă temporară succesive pe care același lucrător temporar le poate îndeplini la aceeași întreprindere utilizatoare și care nu condiționează legalitatea recurgerii la munca temporară de indicarea motivelor cu caracter tehnic sau legate de cerințe de producție, de organizare sau de înlocuire care să justifice recurgerea la munca temporară. În schimb, această dispoziție trebuie interpretată în sensul că se opune ca un stat membru să nu ia nicio măsură pentru a menține natura temporară a muncii prin agent de muncă temporară, precum și unei reglementări naționale care nu prevede nicio măsură pentru prevenirea unor misiuni de muncă temporară succesive ale aceluiași lucrător temporar la aceeași întreprindere utilizatoare în scopul eludării dispozițiilor Directivei 2008/104 în ansamblul său.

         (1)  JO C 35, 28.1.2019.


title: Cauza C-732/18 P: Hotărârea Curții (Camera a șaptea) din 17 septembrie 2020 – PAO Rosneft Oil Company, fostă NK Rosneft OAO, RN-Shelf-Arctic OOO, AO RN-Shelf-Far East, fostă RN-Shelf-Dalniy Vostok ZAO, RN-Exploration OOO, Tagulskoe OOO/Consiliul Uniunii Europene, Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord, Comisia Europeană (Recurs – Măsuri restrictive adoptate având în vedere acțiunile Federației Ruse de destabilizare a situației în Ucraina – Lista persoanelor, entităților și organismelor cărora li se aplică înghețarea fondurilor și a resurselor economice – Înscrierea numelui recurentelor pe lista entităților cărora li se aplică măsuri restrictive)

text:
               7.12.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 423/3

      Hotărârea Curții (Camera a șaptea) din 17 septembrie 2020 – PAO Rosneft Oil Company, fostă NK Rosneft OAO, RN-Shelf-Arctic OOO, AO RN-Shelf-Far East, fostă RN-Shelf-Dalniy Vostok ZAO, RN-Exploration OOO, Tagulskoe OOO/Consiliul Uniunii Europene, Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord, Comisia Europeană
      (Cauza C-732/18 P) (1)

      (Recurs - Măsuri restrictive adoptate având în vedere acțiunile Federației Ruse de destabilizare a situației în Ucraina - Lista persoanelor, entităților și organismelor cărora li se aplică înghețarea fondurilor și a resurselor economice - Înscrierea numelui recurentelor pe lista entităților cărora li se aplică măsuri restrictive)
      (2020/C 423/03)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Recurente: PAO Rosneft Oil Company, fostă NK Rosneft OAO, RN-Shelf-Arctic OOO, AO RN-Shelf-Far East, fostă RN-Shelf-Dalniy Vostok ZAO, RN-Exploration OOO, Tagulskoe OOO (reprezentant: L. Van den Hende, avocat)

         Celelalte părți din procedură: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: M.-M. Joséphidès și B. Driessen, agenți), Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord, Comisia Europeană (reprezentanți: inițial L. Havas, J. Norris și A. Tizzano, ulterior L. Havas și J. Norris, agenți)

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge recursul.

                  2)

                  Obligă Rosneft Oil Company PAO, RN-Shelf-Arctic OOO, RN-Shelf-Far East AO, RN-Exploration OOO și Tagulskoe OOO să suporte, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, pe cele efectuate de Consiliul Uniunii Europene.

                  3)

                  Comisia Europeană suportă propriile cheltuieli de judecată.

         (1)  JO C 93, 11.3.2019.


title: Cauza C-778/18: Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 15 octombrie 2020 (cerere de decizie preliminară formulată de Conseil d’État – Franța) – Association française des usagers de banques/Ministre de l’Économie et des Finances [Trimitere preliminară – Protecția consumatorilor – Servicii de plată în cadrul pieței interne – Directiva 2007/64/CE – Articolul 45 – Directiva (UE) 2015/2366 – Articolul 55 – Rezilierea unui contract-cadru – Directiva 2014/17/UE – Contracte de credit oferite consumatorilor pentru bunuri imobile rezidențiale – Articolul 12 alineatul (1), alineatul (2) litera (a) și alineatul (3) – Practici de legare – Practici de grupare – Directiva 2014/92/UE – Conturi de plăți – Articolele 9-14 – Schimbare a conturilor – Obligație de domiciliere a veniturilor într-un cont de plăți la creditor pentru o perioadă stabilită prin contractul de împrumut în schimbul unui avantaj individualizat – Durata obligației – Pierdere a avantajului individualizat în cazul închiderii anticipate a contului]

text:
               7.12.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 423/3

      Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 15 octombrie 2020 (cerere de decizie preliminară formulată de Conseil d’État – Franța) – Association française des usagers de banques/Ministre de l’Économie et des Finances
      (Cauza C-778/18) (1)

      (Trimitere preliminară - Protecția consumatorilor - Servicii de plată în cadrul pieței interne - Directiva 2007/64/CE - Articolul 45 - Directiva (UE) 2015/2366 - Articolul 55 - Rezilierea unui contract-cadru - Directiva 2014/17/UE - Contracte de credit oferite consumatorilor pentru bunuri imobile rezidențiale - Articolul 12 alineatul (1), alineatul (2) litera (a) și alineatul (3) - Practici de legare - Practici de grupare - Directiva 2014/92/UE - Conturi de plăți - Articolele 9-14 - Schimbare a conturilor - Obligație de domiciliere a veniturilor într-un cont de plăți la creditor pentru o perioadă stabilită prin contractul de împrumut în schimbul unui avantaj individualizat - Durata obligației - Pierdere a avantajului individualizat în cazul închiderii anticipate a contului)
      (2020/C 423/04)
      Limba de procedură: franceza

         Instanța de trimitere

      Conseil d’État

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: Association française des usagers de banques

         Pârât: Ministre de l’Économie et des Finances

         Dispozitivul

                  1)

                  Articolul 12 alineatul (2) litera (a) din Directiva 2014/17/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 4 februarie 2014 privind contractele de credit oferite consumatorilor pentru bunuri imobile rezidențiale și de modificare a Directivelor 2008/48/CE și 2013/36/UE și a Regulamentului (UE) nr. 1093/2010 trebuie interpretat în sensul că se opune unei reglementări naționale care autorizează creditorul să impună împrumutatului, la încheierea unui contract de credit pentru bunuri imobile rezidențiale, în schimbul unui avantaj individualizat, domicilierea tuturor veniturilor sale salariale sau asimilate într-un cont de plăți deschis la acest creditor, indiferent de valoarea, de ratele și de durata împrumutului. În schimb, această dispoziție trebuie interpretată în sensul că nu se opune unei reglementări naționale potrivit căreia durata domicilierii impuse, atunci când aceasta nu privește toate veniturile salariale ale împrumutatului, poate atinge până la zece ani sau durata contractului de credit în cauză dacă aceasta este mai mică.

                  2)

                  Noțiunea de „penalități”, în sensul articolului 45 alineatul (2) din Directiva 2007/64/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 13 noiembrie 2007 privind serviciile de plată în cadrul pieței interne, de modificare a Directivelor 97/7/CE, 2002/65/CE, 2005/60/CE și 2006/48/CE și de abrogare a Directivei 97/5/CE, al articolului 55 alineatul (2) din Directiva (UE) 2015/2366 a Parlamentului European și a Consiliului din 25 noiembrie 2015 privind serviciile de plată în cadrul pieței interne, de modificare a Directivelor 2002/65/CE, 2009/110/CE și 2013/36/UE și a Regulamentului (UE) nr. 1093/2010, și de abrogare a Directivei 2007/64/CE, precum și al articolului 12 alineatul (3) din Directiva 2014/92/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 23 iulie 2014 privind comparabilitatea comisioanelor aferente conturilor de plăți, schimbarea conturilor de plăți și accesul la conturile de plăți cu servicii de bază trebuie interpretată în sensul că nu include pierderea unui avantaj individualizat, oferit de creditor împrumutatului în schimbul deschiderii unui cont la acest creditor pentru a-și domicilia veniturile în cadrul unui contract de credit, cauzată de închiderea contului respectiv.

         (1)  JO C 54, 11.2.2019.


title: Cauza C-813/18 P: Hotărârea Curții (Camera a șaptea) din 15 octombrie 2020 – Deza, a.s./Comisia Europeană, Republica Finlanda, Regatul Suediei, Agenția Europeană pentru Produse Chimice [Recurs – Mediu – Regulamentul (CE) nr. 1272/2008 – Clasificarea, etichetarea și ambalarea anumitor substanțe și anumitor amestecuri – Regulamentul (UE) 2017/776 – Clasificarea antrachinonei – Substanță care este prezumată a avea potențial cancerigen pentru oameni – Erori de interpretare și de aplicare a Regulamentului nr. 1272/2008 și a principiului securității juridice – Denaturarea faptelor și a elementelor de probă – Întinderea controlului]

text:
               7.12.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 423/5

      Hotărârea Curții (Camera a șaptea) din 15 octombrie 2020 – Deza, a.s./Comisia Europeană, Republica Finlanda, Regatul Suediei, Agenția Europeană pentru Produse Chimice
      (Cauza C-813/18 P) (1)

      (Recurs - Mediu - Regulamentul (CE) nr. 1272/2008 - Clasificarea, etichetarea și ambalarea anumitor substanțe și anumitor amestecuri - Regulamentul (UE) 2017/776 - Clasificarea antrachinonei - Substanță care este prezumată a avea potențial cancerigen pentru oameni - Erori de interpretare și de aplicare a Regulamentului nr. 1272/2008 și a principiului securității juridice - Denaturarea faptelor și a elementelor de probă - Întinderea controlului)
      (2020/C 423/06)
      Limba de procedură: ceha

         Părțile

         Recurentă: Deza, a.s. (reprezentant: P. Dejl, avocat)

         Celelalte părți din procedură: Comisia Europeană (reprezentanți: R. Lindenthal, K. Mifsud-Bonnici și Z. Malůšková, agenți), Republica Finlanda (reprezentant: S. Hartikainen, agent), Regatul Suediei (reprezentanți: inițial H. Eklinder, H. Shev, C. Meyer-Seitz, J. Lundberg și A. Falk, ulterior H. Eklinder, H. Shev și C. Meyer-Seitz, agenți), Agenția Europeană pentru Produse Chimice (ECHA) (reprezentanți: A. Hautamäki și M. Heikkilä, agenți)

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge recursul.

                  2)

                  Obligă Deza, a.s. să suporte propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de Comisia Europeană.

                  3)

                  Republica Finlanda, Regatul Suediei și Agenția Europeană pentru Produse Chimice (ECHA) suportă propriile cheltuieli de judecată.

         (1)  JO C 93, 11.3.2019.


title: Cauza C-335/19: Hotărârea Curții (Camera întâi) din 15 octombrie 2020 (cerere de decizie preliminară formulată de Naczelny Sąd Administracyjny – Polonia) – E. Sp. z o.o. Sp. k./Minister Finansów (Trimitere preliminară – Sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată (TVA) – Directiva 2006/112/CE – Articolul 90 – Reducere a bazei de impozitare în scopuri de TVA – Neplată totală sau parțială a prețului – Condiții impuse de o reglementare națională pentru exercitarea dreptului la reducere – Condiție potrivit căreia debitorul nu trebuie să fie supus unei proceduri de insolvență sau de lichidare – Condiție potrivit căreia creditorul și debitorul trebuie să fie persoane impozabile în scopuri de TVA)

text:
               7.12.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 423/7

      Hotărârea Curții (Camera întâi) din 15 octombrie 2020 (cerere de decizie preliminară formulată de Naczelny Sąd Administracyjny – Polonia) – E. Sp. z o.o. Sp. k./Minister Finansów
      (Cauza C-335/19) (1)

      (Trimitere preliminară - Sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată (TVA) - Directiva 2006/112/CE - Articolul 90 - Reducere a bazei de impozitare în scopuri de TVA - Neplată totală sau parțială a prețului - Condiții impuse de o reglementare națională pentru exercitarea dreptului la reducere - Condiție potrivit căreia debitorul nu trebuie să fie supus unei proceduri de insolvență sau de lichidare - Condiție potrivit căreia creditorul și debitorul trebuie să fie persoane impozabile în scopuri de TVA)
      (2020/C 423/10)
      Limba de procedură: polona

         Instanța de trimitere

      Naczelny Sąd Administracyjny

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: E. Sp. z o.o. Sp. k.

         Pârât: Minister Finansów

         Dispozitivul

      Articolul 90 din Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată trebuie interpretat în sensul că se opune unei reglementări naționale care subordonează reducerea bazei de impozitare a taxei pe valoarea adăugată (TVA) condiției ca, la data livrării bunului sau a prestării serviciilor, precum și în ziua precedentă datei depunerii regularizării declarației fiscale prin care se urmărește să se beneficieze de această reducere, debitorul să fie înregistrat ca persoană impozabilă în scopuri de TVA și să nu fie supus unei proceduri de insolvență sau de lichidare și ca, în ziua precedentă datei depunerii regularizării declarației fiscale, creditorul să fie încă înregistrat el însuși ca persoană impozabilă în scopuri de TVA.

         (1)  JO C 280, 19.8.2019.


title: Cauza C-396/19 P: Hotărârea Curții (Camera a șasea) din 21 octombrie 2020 – Banca Centrală Europeană/Estate of Espírito Santo Financial Group SA, în lichidare [Recurs – Decizia 2004/258/CE – Articolul 4 alineatul (1) litera (a) – Protocolul privind Statutul Sistemului European al Băncilor Centrale și al Băncii Centrale Europene (BCE) – Articolul 10 alineatul (4) – Acces la documentele BCE – Decizia Consiliului guvernatorilor – Confidențialitatea reuniunilor și a deliberărilor organelor BCE – Rezultatul deliberărilor – Refuz parțial al accesului – Atingere adusă protecției interesului public – Obligația de motivare]

text:
               7.12.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 423/8

      Hotărârea Curții (Camera a șasea) din 21 octombrie 2020 – Banca Centrală Europeană/Estate of Espírito Santo Financial Group SA, în lichidare
      (Cauza C-396/19 P) (1)

      (Recurs - Decizia 2004/258/CE - Articolul 4 alineatul (1) litera (a) - Protocolul privind Statutul Sistemului European al Băncilor Centrale și al Băncii Centrale Europene (BCE) - Articolul 10 alineatul (4) - Acces la documentele BCE - Decizia Consiliului guvernatorilor - Confidențialitatea reuniunilor și a deliberărilor organelor BCE - Rezultatul deliberărilor - Refuz parțial al accesului - Atingere adusă protecției interesului public - Obligația de motivare)
      (2020/C 423/11)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Recurentă: Banca Centrală Europeană (reprezentanți: F. Malfrère și M. Ioannidis, agenți, asistați de H.-G. Kamann, avocat)

         Cealaltă parte din procedură: Estate of Espírito Santo Financial Group SA, în lichidare (reprezentanți: D. Duarte de Campos și S. Estima Martins, avocați)

         Dispozitivul

                  1)

                  Anulează punctul 1 din dispozitivul Hotărârii Tribunalului Uniunii Europene din 13 martie 2019, Espírito Santo Financial Group/BCE (T-730/16, nepublicată, EU:T:2019:161), în măsura în care Tribunalul a anulat decizia Băncii Centrale Europene (BCE) din 31 august 2016 privind respingerea în parte a cererii de acces la anumite documente referitoare la decizia sa din 1 august 2014 privind Banco Espírito Santo SA, în măsura în care prin această decizie BCE i-a refuzat accesul la cuantumul creditului care apare în extrasele din procesul-verbal ce conține decizia Consiliului guvernatorilor BCE din 28 iulie 2014.

                  2)

                  Anulează punctul 3 din dispozitivul Hotărârii Tribunalului Uniunii Europene din 13 martie 2019, Espírito Santo Financial Group/BCE (T-730/16, nepublicată, EU:T:2019:161), în măsura în care Tribunalul s-a pronunțat cu privire la cheltuielile de judecată.

                  3)

                  Respinge în rest recursul.

                  4)

                  Respinge acțiunea în anulare introdusă de Espírito Santo Financial Group SA, în lichidare, în măsura în care urmărește anularea deciziei Băncii Centrale Europene (BCE) din 31 august 2016 privind respingerea în parte a cererii de acces la anumite documente referitoare la decizia sa din 1 august 2014 privind Banco Espírito Santo SA, în măsura în care prin această decizie BCE i-a refuzat accesul la cuantumul creditului care apare în extrasele din procesul-verbal ce conține decizia Consiliului guvernatorilor BCE din 28 iulie 2014.

                  5)

                  Espírito Santo Financial Group SA, în lichidare, suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și jumătate din cheltuielile de judecată efectuate de Banca Centrală Europeană atât în cadrul acțiunii în primă instanță, cât și în prezentul recurs.

                  6)

                  Banca Centrală Europeană suportă jumătate din propriile cheltuieli de judecată efectuate atât în cadrul acțiunii în primă instanță, cât și în prezentul recurs.

         (1)  JO C 319, 23.9.2019.


title: Cauza C-447/19 P: Hotărârea Curții (Camera a zecea) din 14 octombrie 2020 – Close SA, Cegelec SA/Parlamentul European (Recurs – Acțiune în anulare – Contracte de achiziții publice de lucrări – Procedură de cerere de ofertă – Lucrări de extindere și de modernizare a clădirii Konrad Adenauer în Luxembourg – Întinderea obligației autorității contractante de a informa ofertantul care nu a obținut contractul – Motivare)

text:
               7.12.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 423/9

      Hotărârea Curții (Camera a zecea) din 14 octombrie 2020 – Close SA, Cegelec SA/Parlamentul European
      (Cauza C-447/19 P) (1)

      (Recurs - Acțiune în anulare - Contracte de achiziții publice de lucrări - Procedură de cerere de ofertă - Lucrări de extindere și de modernizare a clădirii Konrad Adenauer în Luxembourg - Întinderea obligației autorității contractante de a informa ofertantul care nu a obținut contractul - Motivare)
      (2020/C 423/12)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Recurente: Close SA, Cegelec SA (reprezentanți: M. Rikkers și J.-L. Teheux, avocați)

         Cealaltă parte din procedură: Parlamentul European (reprezentanți: E. Paladini și B. Schäfer, agenți)

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge recursul.

                  2)

                  Obligă Close SA și Cegelec SA la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 312, 16.9.2019.


title: Cauza C-529/19: Hotărârea Curții (Camera a șasea) din 21 octombrie 2020 (cerere de decizie preliminară formulată de Amtsgericht Potsdam – Germania) – Möbel Kraft GmbH & Co. KG/ML [Trimitere preliminară – Protecția consumatorilor – Directiva 2011/83/UE – Articolul 16 litera (c) – Dreptul de retragere – Excepții – Bunuri confecționate după specificațiile prezentate de consumator sau personalizate în mod clar – Bunuri a căror producere a fost începută de comerciant]

text:
               7.12.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 423/9

      Hotărârea Curții (Camera a șasea) din 21 octombrie 2020 (cerere de decizie preliminară formulată de Amtsgericht Potsdam – Germania) – Möbel Kraft GmbH & Co. KG/ML
      (Cauza C-529/19) (1)

      (Trimitere preliminară - Protecția consumatorilor - Directiva 2011/83/UE - Articolul 16 litera (c) - Dreptul de retragere - Excepții - Bunuri confecționate după specificațiile prezentate de consumator sau personalizate în mod clar - Bunuri a căror producere a fost începută de comerciant)
      (2020/C 423/13)
      Limba de procedură: germana

         Instanța de trimitere

      Amtsgericht Potsdam

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: Möbel Kraft GmbH & Co. KG

         Pârâtă: ML

         Dispozitivul

      Articolul 16 litera (c) din Directiva 2011/83/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 25 octombrie 2011 privind drepturile consumatorilor, de modificare a Directivei 93/13/CEE a Consiliului și a Directivei 1999/44/CE a Parlamentului European și a Consiliului și de abrogare a Directivei 85/577/CEE a Consiliului și a Directivei 97/7/CE a Parlamentului European și a Consiliului trebuie interpretat în sensul că excepția de la dreptul de retragere prevăzută de această dispoziție este opozabilă consumatorului care a încheiat un contract negociat în afara spațiului comercial privind vânzarea unui bun care va trebui confecționat potrivit specificațiilor sale, independent de aspectul dacă comerciantul a început producerea bunului respectiv.

         (1)  JO C 348, 14.11.2019.


title: Cauza C-543/19: Hotărârea Curții (Camera a patra) din 15 octombrie 2020 (cerere de decizie preliminară formulată de Finanzgericht Hamburg – Germania) – Jebsen & Jessen (GmbH & Co.) KG/Hauptzollamt Hamburg [Trimitere preliminară – Uniunea vamală – Regulamentul (CEE) nr. 2913/92 – Articolul 78 – Articolul 236 alineatul (1) – Procedura de import – Revizuirea declarației vamale – Politică comercială – Antidumping – Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2015/82 – Taxă antidumping definitivă – Angajamente de preț – Scutire – Articolul 2 alineatul (1) – Condiție privind prezentarea unei facturi conforme cu angajamentul – Nemenționarea unui element prevăzut în anexa la Regulamentul de punere în aplicare 2015/82]

text:
               7.12.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 423/10

      Hotărârea Curții (Camera a patra) din 15 octombrie 2020 (cerere de decizie preliminară formulată de Finanzgericht Hamburg – Germania) – Jebsen & Jessen (GmbH & Co.) KG/Hauptzollamt Hamburg
      (Cauza C-543/19) (1)

      (Trimitere preliminară - Uniunea vamală - Regulamentul (CEE) nr. 2913/92 - Articolul 78 - Articolul 236 alineatul (1) - Procedura de import - Revizuirea declarației vamale - Politică comercială - Antidumping - Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2015/82 - Taxă antidumping definitivă - Angajamente de preț - Scutire - Articolul 2 alineatul (1) - Condiție privind prezentarea unei facturi conforme cu angajamentul - Nemenționarea unui element prevăzut în anexa la Regulamentul de punere în aplicare 2015/82)
      (2020/C 423/15)
      Limba de procedură: germana

         Instanța de trimitere

      Finanzgericht Hamburg

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: Jebsen & Jessen (GmbH & Co.) KG

         Pârât: Hauptzollamt Hamburg

         Dispozitivul

                  1)

                  Articolul 2 alineatul (1) din Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2015/82 al Comisiei din 21 ianuarie 2015 de instituire a unei taxe antidumping definitive la importurile de acid citric originar din Republica Populară Chineză, ca urmare a unei reexaminări în perspectiva expirării măsurilor efectuată în temeiul articolului 11 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1225/2009 al Consiliului și a unor reexaminări intermediare parțiale efectuate în temeiul articolului 11 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 1225/2009 trebuie să fie interpretat în sensul că importurile de mărfuri nu pot fi scutite de taxa antidumping instituită la articolul 1 din acest regulament de punere în aplicare atunci când factura necesară pentru obținerea unei asemenea scutiri nu menționează, în declarația prevăzută la punctul 9 din enumerarea care figurează în anexa la regulamentul de punere în aplicare amintit, Decizia de punere în aplicare (UE) 2015/87 a Comisiei din 21 ianuarie 2015 de acceptare a unui angajament oferit în cadrul procedurii antidumping privind importurile de acid citric originar din Republica Populară Chineză, ci Decizia 2008/899/CE a Comisiei din 2 decembrie 2008 de acceptare a unui angajament oferit în cadrul procedurii antidumping privind importurile de acid citric originar din Republica Populară Chineză.

                  2)

                  O factură conformă cu angajamentul, care conține toate elementele enumerate în anexa la Regulamentul de punere în aplicare 2015/82, nu poate fi prezentată, în scopul obținerii scutirii prevăzute la articolul 2 alineatul (1) din acest regulament de punere în aplicare, în cadrul procedurii instituite la articolul 236 din Regulamentul (CEE) nr. 2913/92 al Consiliului din 12 octombrie 1992 de instituire a Codului vamal comunitar, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (UE) nr. 952/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 9 octombrie 2013, inițiată în vederea rambursării taxelor antidumping.

         (1)  JO C 328, 30.9.2019.


title: Cauza C-556/19: Hotărârea Curții (Camera întâi) din 21 octombrie 2020 (cerere de decizie preliminară formulată de Conseil d’État – Franța) – Société Eco TLC/Ministre d’État, ministre de la Transition écologique et solidaire, Ministre de l’Économie et des Finances [Trimitere preliminară – Ajutoare de stat – Articolul 107 alineatul (1) TFUE – Noțiunea de „resurse de stat” – Răspundere extinsă a producătorilor – Ecoorganism acreditat de autoritățile publice să perceapă contribuții financiare de la entitățile care introduc pe piață anumite produse pentru a îndeplini în numele acestora obligația lor legală de tratare a deșeurilor provenite din aceste produse – Sprijin financiar plătit de acest ecoorganism operatorilor de sortare cu care a încheiat convenții]

text:
               7.12.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 423/11

      Hotărârea Curții (Camera întâi) din 21 octombrie 2020 (cerere de decizie preliminară formulată de Conseil d’État – Franța) – Société Eco TLC/Ministre d’État, ministre de la Transition écologique et solidaire, Ministre de l’Économie et des Finances
      (Cauza C-556/19) (1)

      (Trimitere preliminară - Ajutoare de stat - Articolul 107 alineatul (1) TFUE - Noțiunea de „resurse de stat” - Răspundere extinsă a producătorilor - Ecoorganism acreditat de autoritățile publice să perceapă contribuții financiare de la entitățile care introduc pe piață anumite produse pentru a îndeplini în numele acestora obligația lor legală de tratare a deșeurilor provenite din aceste produse - Sprijin financiar plătit de acest ecoorganism operatorilor de sortare cu care a încheiat convenții)
      (2020/C 423/16)
      Limba de procedură: franceza

         Instanța de trimitere

      Conseil d’État

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: Société Eco TLC

         Pârâți: Ministre d’État, ministre de la Transition écologique et solidaire, Ministre de l’Économie et des Finances

         cu participarea: Fédération des entreprises du recyclage

         Dispozitivul

      Articolul 107 alineatul (1) TFUE trebuie interpretat în sensul că un dispozitiv prin care un ecoorganism privat fără scop lucrativ, titular al unei acreditări eliberate de autoritățile publice, percepe de la entitățile care introduc pe piață o anumită categorie de produse, care încheie cu acesta o convenție în acest scop, contribuții în schimbul serviciului care constă în realizarea în numele acestora a tratării deșeurilor provenite din aceste produse și transferă unor operatori însărcinați cu sortarea și cu valorificarea acestor deșeuri subvenții al căror cuantum este stabilit prin acreditare pe baza obiectivelor de mediu și sociale nu constituie o intervenție prin intermediul resurselor de stat în sensul acestei dispoziții, cu condiția ca aceste subvenții să nu rămână în mod constant sub control public, aspect a cărui verificare este de competența instanței de trimitere.

         (1)  JO C 328, 30.9.2019.


title: Cauza C-623/19 P: Hotărârea Curții (Camera a șasea) din 17 septembrie 2020 – Alfamicro – Sistemas de computadores, Sociedade Unipessoal, Lda/Comisia Europeană [Recurs – Acțiune în anulare – Decizie de recuperare a unei datorii – Titlu executoriu – Autoritate de lucru judecat – Adoptarea unei decizii care constituie titlu executoriu în sensul articolului 299 TFUE în scopul recuperării unor subvenții acordate pe cale contractuală – Acord de grant încheiat în cadrul Programului-cadru pentru competitivitate și inovare (CIP) (2007 – 2013)]

text:
               7.12.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 423/12

      Hotărârea Curții (Camera a șasea) din 17 septembrie 2020 – Alfamicro – Sistemas de computadores, Sociedade Unipessoal, Lda/Comisia Europeană
      (Cauza C-623/19 P) (1)

      (Recurs - Acțiune în anulare - Decizie de recuperare a unei datorii - Titlu executoriu - Autoritate de lucru judecat - Adoptarea unei decizii care constituie titlu executoriu în sensul articolului 299 TFUE în scopul recuperării unor subvenții acordate pe cale contractuală - Acord de grant încheiat în cadrul Programului-cadru pentru competitivitate și inovare (CIP) (2007 – 2013))
      (2020/C 423/17)
      Limba de procedură: portugheza

         Părțile

         Recurente: Alfamicro – Sistemas de computadores, Sociedade Unipessoal, Lda (reprezentanți: G. Gentil Anastácio, D. Pirra Xarepe și M. Stock da Cunha, avocați)

         Cealaltă parte din procedură: Comisia Europeană (reprezentanți: B. Rechena și J. Estrada de Solà, agenți)

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge recursul.

                  2)

                  Obligă Alfamicro – Sistemas de computadores, Sociedade Unipessoal, Lda la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 348, 14.10.2019.


title: Cauza C-629/19: Hotărârea Curții (Camera a doua) din 14 octombrie 2020 (cerere de decizie preliminară formulată de Landesverwaltungsgericht Steiermark – Austria) – Sappi Austria Produktions-GmbH & Co KG, Wasserverband „Region Gratkorn-Gratwein”/Landeshauptmann von Steiermark [Trimitere preliminară – Mediu – Deșeuri – Directiva 2008/98/CE – Articolul 2 alineatul (2) litera (a), articolul 3 punctul 1 și articolul 6 alineatul (1) – Ape uzate – Nămoluri de epurare – Domeniu de aplicare – Noțiunea de „deșeu” – Încetare a statutului de deșeu – Operațiune de valorificare sau de reciclare]

text:
               7.12.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 423/12

      Hotărârea Curții (Camera a doua) din 14 octombrie 2020 (cerere de decizie preliminară formulată de Landesverwaltungsgericht Steiermark – Austria) – Sappi Austria Produktions-GmbH & Co KG, Wasserverband „Region Gratkorn-Gratwein”/Landeshauptmann von Steiermark
      (Cauza C-629/19) (1)

      (Trimitere preliminară - Mediu - Deșeuri - Directiva 2008/98/CE - Articolul 2 alineatul (2) litera (a), articolul 3 punctul 1 și articolul 6 alineatul (1) - Ape uzate - Nămoluri de epurare - Domeniu de aplicare - Noțiunea de „deșeu” - Încetare a statutului de deșeu - Operațiune de valorificare sau de reciclare)
      (2020/C 423/18)
      Limba de procedură: germana

         Instanța de trimitere

      Landesverwaltungsgericht Steiermark

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: Sappi Austria Produktions-GmbH & Co KG, Wasserverband „Region Gratkorn-Gratwein”

         Pârât: Landeshauptmann von Steiermark

         Dispozitivul

      Articolul 2 alineatul (2) litera (a), articolul 3 punctul 1 și articolul 6 alineatul (1) din Directiva 2008/98/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 19 noiembrie 2008 privind deșeurile și de abrogare a anumitor directive trebuie interpretate în sensul că nămolurile de epurare produse cu ocazia tratării comune, într-o stație de epurare, a apelor uzate de origine industrială și rezidențială sau comunală, incinerate într-un incinerator de deșeuri reziduale în scopul unei valorificări energetice prin producerea de abur, trebuie să fie considerate ca nereprezentând deșeuri dacă condițiile prevăzute la articolul 6 alineatul (1) din această Directivă 2008/98 sunt deja îndeplinite înainte de incinerarea lor. Revine instanței de trimitere sarcina să aprecieze dacă această situație se regăsește în cauza principală.

         (1)  JO C 399, 25.11.2019.


title: Cauza C-720/19: Hotărârea Curții (Camera a șasea) din 21 octombrie 2020 (cerere de decizie preliminară formulată de Verwaltungsgericht Düsseldorf – Germania) – GR/Stadt Duisburg (Trimitere preliminară – Acordul de asociere CEE-Turcia – Decizia nr. 1/80 – Articolul 7 primul paragraf – Drept de ședere al membrilor familiei unui lucrător turc încadrat pe piața legală a muncii dintr-un stat membru – Naturalizarea membrului familiei în discuție în statul membră gazdă – Menținerea dreptului de ședere – Drepturi dobândite)

text:
               7.12.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 423/13

      Hotărârea Curții (Camera a șasea) din 21 octombrie 2020 (cerere de decizie preliminară formulată de Verwaltungsgericht Düsseldorf – Germania) – GR/Stadt Duisburg
      (Cauza C-720/19) (1)

      (Trimitere preliminară - Acordul de asociere CEE-Turcia - Decizia nr. 1/80 - Articolul 7 primul paragraf - Drept de ședere al membrilor familiei unui lucrător turc încadrat pe piața legală a muncii dintr-un stat membru - Naturalizarea membrului familiei în discuție în statul membră gazdă - Menținerea dreptului de ședere - Drepturi dobândite)
      (2020/C 423/20)
      Limba de procedură: germana

         Instanța de trimitere

      Verwaltungsgericht Düsseldorf

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: GR

         Pârât: Stadt Duisburg

         Dispozitivul

      Articolul 7 primul paragraf din Decizia nr. 1/80 a Consiliului de asociere din 19 septembrie 1980 privind dezvoltarea asocierii între Comunitatea Economică Europeană și Turcia trebuie să fie interpretat în sensul că un membru al familiei unui lucrător turc care a dobândit drepturile prevăzute de această dispoziție nu pierde beneficiul acestor drepturi atunci când obține cetățenia statului membru gazdă și își pierde cetățenia anterioară.

         (1)  JO C 19, 20.1.2020.


title: Cauza C-654/19: Ordonanța Curții (Camera a opta) din 1 octombrie 2020 (cerere de decizie preliminară formulată de Landesgericht Korneuburg – Austria) – FP Passenger Service GmbH/Austrian Airlines AG [Trimitere preliminară – Articolul 99 din Regulamentul de procedură al Curții – Transporturi aeriene – Regulamentul (CE) nr. 261/2004 – Compensarea pasagerilor aerieni în cazul întârzierii prelungite a zborurilor – Dreptul la compensație în caz de întârziere – Durata întârzierii – Ora la care se deschide ușa aeronavei la destinație – Ora de sosire efectivă – Ora de sosire prevăzută – Întrebare asupra căreia Curtea s-a pronunțat deja sau răspuns la o întrebare care poate fi în mod clar dedus din jurisprudență]

text:
               7.12.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 423/14

      Ordonanța Curții (Camera a opta) din 1 octombrie 2020 (cerere de decizie preliminară formulată de Landesgericht Korneuburg – Austria) – FP Passenger Service GmbH/Austrian Airlines AG
      (Cauza C-654/19) (1)

      (Trimitere preliminară - Articolul 99 din Regulamentul de procedură al Curții - Transporturi aeriene - Regulamentul (CE) nr. 261/2004 - Compensarea pasagerilor aerieni în cazul întârzierii prelungite a zborurilor - Dreptul la compensație în caz de întârziere - Durata întârzierii - Ora la care se deschide ușa aeronavei la destinație - Ora de sosire efectivă - Ora de sosire prevăzută - Întrebare asupra căreia Curtea s-a pronunțat deja sau răspuns la o întrebare care poate fi în mod clar dedus din jurisprudență)
      (2020/C 423/21)
      Limba de procedură: germana

         Instanța de trimitere

      Landesgericht Korneuburg

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: FP Passenger Service GmbH

         Pârâtă: Austrian Airlines AG

         Dispozitivul

      Regulamentul (CE) nr. 261/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 11 februarie 2004 de stabilire a unor norme comune în materie de compensare și de asistență a pasagerilor în eventualitatea refuzului la îmbarcare și anulării sau întârzierii prelungite a zborurilor și de abrogare a Regulamentului (CEE) nr. 295/91, examinat în lumina Hotărârii din 4 septembrie 2014, Germanwings (C-452/13, EU:C:2014:2141), trebuie interpretat în sensul că, în vederea stabilirii duratei întârzierii suferite de pasagerii unui zbor la sosire, este necesar să se calculeze timpul care s-a scurs între ora de sosire prevăzută și ora de sosire efectivă, și anume momentul în care se deschide cel puțin una dintre ușile aeronavei, înțelegându-se că, în acest moment, pasagerii sunt autorizați să o părăsească.

         (1)  JO C 406, 2.12.2019.


title: Cauza C-334/20: Cerere de decizie preliminară introdusă de Veszprémi Törvényszék (Ungaria) la 23 iulie 2020 – Amper Metal Kft./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

text:
               7.12.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 423/14

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Veszprémi Törvényszék (Ungaria) la 23 iulie 2020 – Amper Metal Kft./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága
      (Cauza C-334/20)
      (2020/C 423/22)
      Limba de procedură: maghiara

         Instanța de trimitere

      Veszprémi Törvényszék

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: Amper Metal Kft.

         Pârâtă: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

         Întrebările preliminare

                  1)

                  Articolul 168 litera (a) din Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată (1) (denumită în continuare „Directiva TVA”) trebuie sau poate fi interpretat în sensul că, în temeiul acestei dispoziții, ca urmare a expresiei „sunt utilizate” conținute în aceasta, nu poate fi refuzată deducerea TVA-ului pentru o operațiune care intră în domeniul de aplicare al Directivei TVA pentru motivul că, potrivit aprecierii administrației fiscale, serviciul prestat de emitentul facturii în cadrul unei operațiuni realizate între părți independente nu este „profitabil” pentru activitățile impozabile ale destinatarului facturii, întrucât:

                              —

                              valoarea serviciului (serviciu de publicitate) prestat de partea care emite factura este disproporționată în raport cu profitul (cifră de afaceri/creștere a cifrei de afaceri) generat de acest serviciu pentru destinatarul său ori

                              —

                              serviciul respectiv (serviciu de publicitate) nu a generat nicio cifră de afaceri pentru destinatarul său?

                  2)

                  Articolul 168 litera (a) din Directiva TVA trebuie sau poate fi interpretat în sensul că, în temeiul acestei dispoziții, poate fi refuzată deducerea TVA-ului pentru o operațiune care intră în domeniul de aplicare al Directivei TVA pentru motivul că, potrivit aprecierii administrației fiscale, serviciul prestat de emitentul facturii în cadrul unei operațiuni realizate între părți independente are o valoare disproporționată, întrucât serviciul (serviciu de publicitate) este costisitor, iar prețul său este excesiv în raport cu alte servicii luate în considerare cu titlu comparativ?

         (1)  JO 2006, L 347, p. 1, Ediție specială, 09/vol. 3, p. 7.


title: Cauza C-336/20: Cerere de decizie preliminară introdusă de Landgericht Ravensburg (Germania) la 24 iulie 2020 – QY/Bank 11 für Privatkunden und Handel GmbH

text:
               7.12.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 423/15

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Landgericht Ravensburg (Germania) la 24 iulie 2020 – QY/Bank 11 für Privatkunden und Handel GmbH
      (Cauza C-336/20)
      (2020/C 423/23)
      Limba de procedură: germana

         Instanța de trimitere

      Landgericht Ravensburg

         Părțile din procedura principală

         Reclamant: QY

         Pârâtă: Bank 11 für Privatkunden und Handel GmbH

         Întrebările preliminare

                  1)

                  Cu privire la prezumția de legalitate prevăzută la articolul 247 alineatul 6 al doilea paragraf a treia teză și la articolul 247 alineatul 12 primul paragraf a treia teză din EGBGB [Legea de punere în aplicare a Codului civil],

                              a)

                              Articolul 247 alineatul 6 al doilea paragraf a treia teză și articolul 247 alineatul 12 primul paragraf a treia teză din EGBGB sunt incompatibile cu articolul 10 alineatul (2) litera (p) din Directiva 2008/48/CE (1) și cu articolul 14 alineatul (1) din această directivă, în măsura în care declară unele clauze contractuale contrare cerințelor articolului 10 alineatul (2) litera (p) din Directiva 2008/48/CE ca îndeplinind cerințele prevăzute la articolul 247 alineatul 6 al doilea paragraf prima și a doua teză și la articolul 247 alineatul 12 primul paragraf a doua teză punctul 2 litera (b) din EGBGB?
                              În cazul unui răspuns afirmativ:

                              b)

                              Din dreptul Uniunii, în special din articolul 10 alineatul (2) litera (p) și din articolul 14 alineatul (1) din Directiva 2008/48/CE, rezultă că articolul 247 alineatul 6 al doilea paragraf a treia teză și articolul 247 alineatul 12 primul paragraf a treia teză din EGBGB sunt inaplicabile în măsura în care declară clauze contractuale contrare cerințelor articolului 10 alineatul (2) litera (p) din Directiva 2008/48/CE ca îndeplinind cerințele prevăzute la articolul 247 alineatul 6 al doilea paragraf prima și a doua teză din EGBGB și la articolul 247 alineatul 12 primul paragraf a doua teză punctul 2 litera (b) din EGBGB?

                        În cazul unui răspuns negativ la întrebarea 1 litera b):

                  2)

                  Cu privire la informațiile obligatorii în conformitate cu articolul 10 alineatul (2) din Directiva 2008/48/CE

                              a)

                              Articolul 10 alineatul (2) litera (a) din Directiva 2008/48/CE trebuie interpretat în sensul că pe lângă menționarea tipului de credit trebuie să se indice, dacă este cazul, că este vorba despre un contract de credit legat?
                              În cazul unui răspuns negativ:

                              b)

                              Articolul 10 alineatul (2) litera (l) din Directiva 2008/48/CE trebuie interpretat în sensul că rata dobânzii de întârziere aplicabilă la data încheierii contractului de credit trebuie comunicată ca valoare absolută sau, cel puțin, trebuie indicată ca valoare absolută rata dobânzii de referință aplicabilă (în speță, rata dobânzii de bază în conformitate cu articolul 247 din BGB [Codul civil]), din care este stabilită, prin adăugare, rata dobânzii de întârziere aplicabilă (în speță, de cinci puncte procentuale, în conformitate cu articolul 288 alineatul (1) a doua teză din BGB)?
                              În cazul unui răspuns negativ:

                              c)

                              Articolul 10 alineatul (2) litera (t) din Directiva 2008/48/CE trebuie interpretat în sensul că textul contractului de credit trebuie să conțină condițiile de formă esențiale în ceea ce privește accesul la o procedură extrajudiciară de contestare și la o cale de atac?
                              În cazul unui răspuns afirmativ la una dintre întrebările 2 a), 2 b) și 2 c):

                              d)

                              Articolul 14 alineatul (1) a doua teză litera (b) din Directiva 2008/48/CE trebuie interpretat în sensul că termenul de retragere începe să curgă numai atunci când informațiile prevăzute la articolul 10 alineatul (2) din aceeași directivă au fost comunicate integral și exact, fără să prezinte relevanță aspectul dacă lipsa sau inexactitatea unei informații este de natură să afecteze posibilitatea consumatorului de a aprecia întinderea obligațiilor sale?

                        În cazul unui răspuns afirmativ la întrebarea 1 a) și/sau la una dintre întrebările 2 a), 2 b) și 2 c):

                  3)

                  În ceea ce privește decăderea din dreptul de retragere prevăzut la articolul 14 alineatul (1) prima teză din Directiva 2008/48/CE:

                              a)

                              Dreptul de retragere prevăzut la articolul 14 alineatul (1) prima teză din Directiva 2008/48/CE este supus decăderii?
                              În cazul unui răspuns afirmativ:

                              b)

                              Decăderea constituie o limitare în timp a dreptului de retragere care trebuie reglementat printr-o lege adoptată de parlament?
                              În cazul unui răspuns negativ:

                              c)

                              Invocarea excepției decăderii implică, din punct de vedere subiectiv, faptul că consumatorul a avut cunoștință despre menținerea dreptului său de retragere sau, cel puțin, este răspunzător pentru necunoașterea acesteia în sensul unei neglijențe grave?
                              În cazul unui răspuns negativ:

                              d)

                              Posibilitatea creditorului de a transmite ulterior persoanei creditate informațiile prevăzute la articolul 14 alineatul (1) a doua teză litera (b) din Directiva 2008/48/CE, declanșând astfel curgerea termenului de retragere, se opune aplicării cu bună-credință a normelor de decădere?
                              În cazul unui răspuns negativ:

                              e)

                              Acest lucru este compatibil cu principiile consacrate care sunt obligatorii pentru instanța germană în temeiul Legii fundamentale și, în caz afirmativ, cum ar trebui să soluționeze practicienii din domeniul dreptului german un conflict între cerințele imperative ale dreptului internațional și cerințele Curții de Justiție a Uniunii Europene?

                        Independent de răspunsul dat la întrebările 1-3 formulate anterior:

                  4)

                  Cu privire la dreptul unui judecător unic de a formula o cerere de decizie preliminară în temeiul articolului 267 al doilea paragraf TFUE
                  Articolul 348a alineatul (2) punctul 1 din ZPO [Codul de procedură civilă], în măsura în care această dispoziție se referă de asemenea la adoptarea de ordonanțe de trimitere în temeiul articolului 267 al doilea paragraf TFUE, este incompatibil cu competența instanțelor naționale de a formula cereri de decizie preliminară în temeiul articolului 267 al doilea paragraf TFUE și, prin urmare, nu trebuie aplicat în ceea ce privește adoptarea de ordonanțe de trimitere?

         (1)  Directiva 2008/48/CE a Parlamentului European și al Consiliului 23 aprilie 2008 privind contractele de credit pentru consumatori și de abrogare a Directivei 87/102/CEE a Consiliului (JO 2008, L 133, p. 66).