title: Cauza F-136/06: Acțiune introdusă în data de 30 noiembrie 2006 — Reali/Comisie

text:
               27.1.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 20/37

         Acțiune introdusă în data de 30 noiembrie 2006 — Reali/Comisie
   (Cauza F-136/06)
   (2007/C 20/57)
   Limba de procedură: engleza
   Părțile

      Reclamantă: Enzo Reali (Sofia, Bulgaria) (reprezentant: S. A. Pappas, lawyer)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene
   Concluziile reclamantei
   Reclamantul solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei autorității de numire din data de 30 august 2006, prin care aceasta a soluționat contestația formulată de Enzo Reali în data de 7 iulie 2006;

               —

               obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   Reclamantul este agent contractual încadrat în grupa de funcții IV, gradul 14. Acesta susține că ar trebui încadrat la gradul 16 deoarece, la calcularea experienței sale profesionale, Comisia ar fi trebuit să ia în considerare diploma pe care a obținut-o (Laurea in Scienze Agrarie) ca reprezentând o diplomă de licență și una de masterat.
   În susținerea acțiunii, reclamantul invocă următoarele:

               —

               Comisia a încălcat Directiva 89/48/CEE (1), modificată prin Directiva 2001/19/CE (2), precum și principiul subsidiarității, deoarece a refuzat să recunoască faptul că diploma reclamantului este echivalentă unei „diplome de licență plus una de masterat“, deși echivalența fusese în mod evident recunoscută anterior, la nivel național, de către universitatea pe care a absolvit-o;

               —

               Comisia a încălcat principiul nediscriminării prin faptul că a refuzat pe nedrept să ia în considerare masteratul reclamantului ca reprezentând un an de experiență profesională;

               —

               decizia atacată este ilegală urmare a unei erori evidente de apreciere în calcularea experienței profesionale a reclamantului și a faptului că nu este motivată;

               —

               respingerea contestației este întemeiată pe măsuri de implementare (articolul 3 alineatul (1) litera c) din Dispozițiile generale de implementare referitoare la procedurile ce reglementează încadrarea în muncă și ocuparea personalului contractual la nivelul Comisiei) care depășesc atribuțiile delegate Comisiei în temeiul articolului 86 alineatul (6) din Condițiile de angajare a altor categorii de agenți ai Comunității.

      (1)  Directiva 89/48/EEC a Consiliului din 21 decembrie 1988 privind sistemul general de recunoaştere a diplomelor de învăţământ superior acordate pentru formarea profesională cu durata minimă de trei ani (JO 1989, L 19, p. 16).

      (2)  Directiva 2001/19/CE a Parlamentului European şi a Consiliului din 14 mai 2001 de modificare a Directivelor 89/48/CEE şi 92/51/CEE ale Consiliului privind sistemul general de recunoaştere a calificărilor profesionale şi a Directivelor 77/452/CEE, 77/453/CEE, 78/686/CEE, 78/687/CEE, 78/1026/CEE, 78/1027/CEE, 80/154/CEE, 80/155/CEE, 85/384/CEE, 85/432/CEE, 85/433/CEE şi 93/16/CEE ale Consiliului privind profesiile de asistent medical generalist, medic dentist, medic veterinar, moaşă, arhitect, farmacist şi medic (JO L 2006, p. 1).


title: Cauza C-588/14: Cerere de decizie preliminară introdusă de Curtea de Apel Cluj (România) la data de 18 decembrie 2014 – Sergiu Octav Constantinescu/Administrația Județeană a Finanțelor Publice Sălaj

text:
               30.3.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 107/17

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Curtea de Apel Cluj (România) la data de 18 decembrie 2014 – Sergiu Octav Constantinescu/Administrația Județeană a Finanțelor Publice Sălaj
      (Cauza C-588/14)
      (2015/C 107/23)
      Limba de procedură: română

         Instanţa de trimitere

      Curtea de Apel Cluj

         Părţile din acţiunea principală

         Reclamant: Sergiu Octav Constantinescu

         Pârâtă: Administrația Județeană a Finanțelor Publice Sălaj

         Întrebările preliminare

                  1)

                  Având în vedere dispozițiile Legii nr. 9/2012 și obiectul taxei prevăzute de această lege, este necesar să se considere că articolul 110 din TFUE trebuie interpretat ca opunându-se instituirii de către un stat membru UE a unei taxe pentru emisii poluante, aplicabilă în momentul înmatriculării autovehiculelor provenite dintr-un alt stat UE, taxă care nu se aplică la înmatricularea cu ocazia transferului dreptului de proprietate asupra autovehiculelor interne pentru care a fost achitată deja o astfel de taxă sau una similară, in condițiile în care valoarea acestei taxe reziduale încorporată în valoarea autovehiculelor de pe piața internă este inferioară noii taxe?

                  2)

                  Având in vedere dispozițiile Legii nr. 9/2012 și obiectul taxei prevăzute de această lege, este necesar să se considere că articolul 110 din TFUE trebuie interpretat ca opunându-se instituirii de către un stat membru UE a unei taxe pentru emisii poluante, aplicabilă în momentul înmatriculării autovehiculelor provenite dintr-un alt stat UE, taxă care se plătește pentru autovehiculele interne doar la transferul dreptului de proprietate asupra unui astfel de autovehicul, cu rezultatul că un autovehicul extern nu poate fi folosit fără plata taxei, in timp ce un autovehicul intern poate fi folosit nelimitat în timp fără plata taxei până la momentul și dacă se realizează un transfer al dreptului de proprietate asupra autovehiculului respectiv, urmat de înmatricularea noului proprietar?


title: Cauza C-553/10 P: Recurs introdus la 25 noiembrie 2010 de Comisia Europeană împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a șasea) pronunțate la 13 septembrie 2010 în cauza T-452/04, Éditions Jacob/Comisia Europeană

text:
               12.2.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 46/5

         Recurs introdus la 25 noiembrie 2010 de Comisia Europeană împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a șasea) pronunțate la 13 septembrie 2010 în cauza T-452/04, Éditions Jacob/Comisia Europeană
   (Cauza C-553/10 P)
   2011/C 46/07
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Recurentă: Comisia Europeană (reprezentanți: A. Bouquet, O. Beynet și S. Noë, agenți)

      Celelalte părți în proces: Éditions Odile Jacob SAS, Wendel Investissement SA, Lagardère SCA

      Concluziile recurentei

               —

               anularea Hotărârii Tribunalului din 13 septembrie 2010, Éditions Jacob/Comisia (T-452/04), în măsura în care anulează Decizia D(2004) D/203365 a Comisiei din 30 iulie 2004 privind aprobarea societății Wendel Investissement în calitate de cumpărător al activelor cesionate conform Deciziei 2004/422/CE a Comisiei din 7 ianuarie 2004 prin care o operațiune de concentrare a fost declarată compatibilă cu piața comună și cu funcționarea Acordului privind Spațiul Economic European (cazul COMP/M.2978 — Lagardère/Natexis/VUP) (1);

               —

               pronunțarea, eventual, a unei hotărâri definitive cu privire la aspectele care fac obiectul prezentului recurs în anulare, și

               —

               obligarea reclamantei din primă instanță [Éditions Jacob] la plata cheltuielilor de judecată efectuate la Tribunal și la Curte.

      Motivele și principalele argumente

   Recurenta invocă trei motive în susținerea recursului.
   Prin intermediul primului motiv invocat, Comisia arată că Tribunalul a săvârșit o eroare de drept prin faptul că a omis să examineze consecințele eventualei lipse de independență a mandatarului față de Editis cu privire la misiunea sa în raport cu Wendel. Astfel, potrivit recurentei, lipsa independenței unei persoane însărcinate cu evaluarea unui candidat nu are semnificație juridică decât dacă se stabilește că această persoană a luat în considerare, în evaluarea efectuată, un alt interes decât cel al bunei exercitări a misiunii încredințate.
   Prin cel de al doilea motiv invocat, recurenta impută Tribunalului că a săvârșit o eroare de drept și că a denaturat faptele în măsura în care a considerat că raportul mandatarului a avut o influență decisivă asupra deciziei atacate, în timp ce, de fapt, deși Comisia trebuie să ia în considerare opinia mandatarului, nu este legată de aceasta, ci este obligată să desfășoare investigația necesară pentru a se asigura că cumpărătorul respectă întocmai criteriile de aprobare.
   Prin cel de al treilea motiv invocat, care cuprinde două aspecte, Comisia invocă, pe de o parte, o interpretare juridică eronată în privința admisibilității primului motiv invocat de reclamantă în primă instanță referitor la validitatea deciziei atacate și, pe de altă parte, o încălcare a obligației de motivare cu privire la acest aspect.

      (1)  JO L 125, p. 54.


title: Cauza C-567/13: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 12 februarie 2015 (cerere de decizie preliminară formulată de Fővárosi Törvényszék – Ungaria) – Nóra Baczó, János István Vizsnyiczai/Raiffeisen Bank Zrt (Trimitere preliminară — Protecția consumatorilor — Directiva 93/13/CEE — Articolul 7 — Contract de credit imobiliar — Clauză compromisorie — Caracter abuziv — Acțiune a consumatorului — Normă națională de procedură — Necompetența tribunalului sesizat cu o acțiune privind nevaliditatea unui contract de adeziune de a judeca cererea având ca obiect constatarea caracterului abuziv al unor clauze contractuale cuprinse în același contract)

text:
               13.4.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 118/9

         Hotărârea Curții (Camera a treia) din 12 februarie 2015 (cerere de decizie preliminară formulată de Fővárosi Törvényszék – Ungaria) – Nóra Baczó, János István Vizsnyiczai/Raiffeisen Bank Zrt
   (Cauza C-567/13) (1)

   ((Trimitere preliminară - Protecția consumatorilor - Directiva 93/13/CEE - Articolul 7 - Contract de credit imobiliar - Clauză compromisorie - Caracter abuziv - Acțiune a consumatorului - Normă națională de procedură - Necompetența tribunalului sesizat cu o acțiune privind nevaliditatea unui contract de adeziune de a judeca cererea având ca obiect constatarea caracterului abuziv al unor clauze contractuale cuprinse în același contract))
   (2015/C 118/11)
   Limba de procedură: maghiara

      Instanța de trimitere

   Fővárosi Törvényszék

      Părțile din procedura principală

      Reclamanți: Nóra Baczó, János István Vizsnyiczai

      Pârâtă: Raiffeisen Bank Zrt

      Dispozitivul

   Articolul 7 alineatul (1) din Directiva 93/13/CEE a Consiliului din 5 aprilie 1993 privind clauzele abuzive în contractele încheiate cu consumatorii trebuie interpretat în sensul că nu se opune unei norme naționale de procedură în temeiul căreia o instanță locală competentă să se pronunțe asupra acțiunii unui consumator privind nevaliditatea unui contract de adeziune nu are competența să judece cererea consumatorului menționat care are ca obiect constatarea caracterului abuziv al unor clauze contractuale cuprinse în același contract, cu excepția cazului în care s ar dovedi că desesizarea instanței locale produce inconveniente procedurale de natură să facă excesiv de dificilă exercitarea drepturilor care sunt conferite consumatorului de ordinea juridică a Uniunii Europene. Este de competența instanței naționale să efectueze verificările necesare în această privință.

      (1)  JO C 71, 8.3.2014.


title: Cauza T-125/10: Acțiune introdusă la 18 martie 2010 — Amecke Fruchtsaft/OAPI — Uhse (69 Sex up)

text:
               5.6.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 148/34

         Acțiune introdusă la 18 martie 2010 — Amecke Fruchtsaft/OAPI — Uhse (69 Sex up)
   (Cauza T-125/10)
   2010/C 148/59
   Limba în care a fost formulată acțiunea: germana

      Părțile

      Reclamantă: Amecke Fruchtsaft GmbH & Co. KG (Menden, Germania) (reprezentanți: R. Kaase și J. C. Plate, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Beate Uhse Einzelhandels GmbH (Flensburg, Germania)

      Concluziile reclamantelor

               —

               Admiterea acțiunii, precum și a anexelor la aceasta, îndreptată împotriva Deciziei Camerei întâi de recurs a OAPI din 12 ianuarie 2010 în cauza R 612/2009-1; și

               —

               anularea deciziei atacate întrucât este contrară articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 (1).

               —

               obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată, inclusiv a celor efectuate în cadrul procedurii care s-a aflat pe rolul camerei de recurs.

      Motivele și principalele argumente

      Solicitantul mărcii comunitare: Beate Uhse Einzelhandels GmbH

      Marca comunitară vizată: marca verbală „69 Sex up” pentru produse și servicii din clasele 3, 5, 9, 29, 30, 32, 38 și 41 (cererea de înregistrare nr. 5 418 108)

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în sprijinul opoziției: reclamanta

      Marca sau semnul invocat în sprijinul opoziției: marca verbală germană „sex:h:up” nr. 305 31 669.9 pentru produse din clasele 5, 29, 30 și 32

      Decizia diviziei de opoziție: admite opoziția pentru toate produsele contestate

      Decizia camerei de recurs: anulează decizia atacată și respinge opoziția

      Motivele invocate: încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 40/94 în măsura în care s-a considerat că există un risc de confuzie între mărcile în conflict.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 40/94 din 20 decembrie 1993 privind marca comunitară (JO L 1994, p. 1, Ediție specială, vol. 17/vol.1, p. 146).


title: Cauza T-440/10: Acțiune introdusă la 24 septembrie 2010 — Mahmoudian/Consiliul

text:
               4.12.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 328/34

         Acțiune introdusă la 24 septembrie 2010 — Mahmoudian/Consiliul
   (Cauza T-440/10)
   ()
   2010/C 328/59
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: Fereydoun Mahmoudian (Teheran, Iran) (reprezentant: A. Kronshagen, avocat)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene

      Concluziile reclamantului

               —

               Anularea punctului 2 Secțiunea I A a Anexei la Regulamentul (UE) nr. 668/2010 al Consiliului privind măsuri restrictive împotriva Iranului, precum și a Deciziei Consiliului din 26 iulie 2010 în măsura în care se referă la reclamant;

               —

               obligarea Consiliul Uniunii Europene la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Reclamantul solicită anularea Regulamentului de punere în aplicare (UE) nr. 668/2010 de punere în aplicare a articolului 7 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 423/2007 (1), precum și a Deciziei 2010/413/PESC a Consiliului (2), privind măsuri restrictive împotriva Iranului în scopul de a împiedica proliferarea nucleară, în măsura în care numele reclamantului a fost înscris pe lista persoanelor, organismelor și entităților ale căror fonduri și resurse economice sunt înghețate în temeiul acestei dispoziții.
   Motivele și principalele argumente invocate de reclamant sunt identice cu cele invocate în cadrul cauzei T-439/10, Fulmen/Consiliul, cu privire la societatea al cărei director general este reclamantul.

      (1)  Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 668/2010 de punere în aplicare a articolului 7 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 423/2007 privind măsuri restrictive împotriva Iranului

      (2)  Decizia 2010/413/PESC a Consiliului din 26 iulie 2010 privind adoptarea de măsuri restrictive împotriva Iranului și de abrogare a Poziției comune 2007/140/PESC (JO L 195, p. 39).


title: Cauza C-317/14: Hotărârea Curții (Camera a șasea) din 5 februarie 2015 – Comisia Europeană/Regatul Belgiei [Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru – Articolul 45 TFUE – Regulamentul (UE) nr. 492/2011 – Libera circulație a lucrătorilor – Acces la ocuparea unui loc de muncă – Serviciu public local – Cunoștințe lingvistice – Mijloc de probă]

text:
               30.3.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 107/14

      Hotărârea Curții (Camera a șasea) din 5 februarie 2015 – Comisia Europeană/Regatul Belgiei
      (Cauza C-317/14) (1)

      ([Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru - Articolul 45 TFUE - Regulamentul (UE) nr. 492/2011 - Libera circulație a lucrătorilor - Acces la ocuparea unui loc de muncă - Serviciu public local - Cunoștințe lingvistice - Mijloc de probă])
      (2015/C 107/18)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: J. Enegren și D. Martin, agenți)

         Pârât: Regatul Belgiei (reprezentanți: L. Van den Broeck, J. Van Holm și M. Jacobs, agenți)

         Dispozitivul

                  1)

                  Prin faptul că a impus candidaților la posturi în serviciile locale din regiunile de limbă franceză sau de limbă germană din ale căror diplome sau certificate solicitate nu rezultă că și-au terminat studiile în limba vizată să facă dovada cunoștințelor lor lingvistice printr-un singur tip de certificat, eliberat exclusiv de un singur organism oficial belgian după un examen organizat de acest organism pe teritoriul belgian, Regatul Belgiei nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 45 TFUE și al Regulamentului (UE) nr. 492/2011 al Parlamentului European și al Consiliului din 5 aprilie 2011 privind libera circulație a lucrătorilor în cadrul Uniunii.

                  2)

                  Obligă Regatul Belgiei la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 303, 8.9.2014.


title: Cauza T-198/07: Acțiune introdusă la 5 iunie 2007 — Cementownia Warta /Comisia Comunităților Europene

text:
               21.7.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 170/39

         Acțiune introdusă la 5 iunie 2007 — Cementownia „Warta”/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza T-198/07)
   (2007/C 170/74)
   Limba de procedură: poloneza
   Părțile

      Reclamantă: Cementownia „Warta” S.A. (reprezentanți: P.K. Rosiak radca prawny oraz F. Puel, adwokat)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene
   Concluziile reclamantei

               —

               anularea deciziei Comisiei din 26 martie 2007 privind planul național de alocare a cotelor de emisie de gaze cu efect de seră, notificat de către Polonia în conformitate cu Directiva 2003/87/CE a Parlamentului European și a Consiliului;

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   Reclamanta solicită anularea deciziei Comisiei Europene C (2007) 1295 final din 26 martie 2007 privind planul național de alocare a cotelor de emisie de gaze cu efect de seră notificat de către Polonia în conformitate cu Directiva 2003/87/CE a Parlamentului European și a Consiliului (1), prin care Comisia a constatat că anumite aspecte din planul național polonez de alocare a cotelor de emisie de CO2 pentru perioada 2008-2012, notificat Comisiei la 30 iunie 2006, nu sunt compatibile cu articolul 9 alineatele (1) și (3), articolul 10 și articolul 13 alineatul (2), precum și cu criteriile din anexa III a Directivei 2003/87/CE. Decizia atacată reduce cu 26,7 % limita maximă a emisiei de CO2 pentru perioada 2008-2012 în raport cu limita propusă de Polonia prin planul național de alocare a cotelor de emisie notificat Comisiei.
   Motivele și principalele argumente ale acțiunii sunt identice cu cele din cauza T-195/07.

      (1)  Directiva 2003/87/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 13 octombrie 2003 de stabilire a unui sistem de comercializare a cotelor de emisie de gaze cu efect de seră în cadrul Comunităţii și de modificare a Directivei 96/61/CE a Consiliului (JO L 275, p. 32).


title: Cauza C-340/08: Hotărârea Curții (Camera a patra) din 29 aprilie 2010 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de House of Lords — Regatul Unit) — The Queen, M și altele/Her Majesty's Treasury [Politica externă și de securitate comună — Măsuri restrictive împotriva unor persoane sau entități care au legătură cu Osama ben Laden, cu rețeaua Al-Qaida și cu talibanii — Înghețarea fondurilor și a resurselor economice — Regulamentul (CE) nr. 881/2002 — Articolul 2 alineatul (2) — Interdicția de a pune fonduri la dispoziția persoanelor care figurează în anexa I la acest regulament — Întindere — Prestații de asigurări sociale sau de asistență acordate soțului unei persoane care figurează în anexa I menționată]

text:
               19.6.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 161/6

      Hotărârea Curții (Camera a patra) din 29 aprilie 2010 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de House of Lords — Regatul Unit) — The Queen, M și altele/Her Majesty's Treasury
      (Cauza C-340/08) (1)

      (Politica externă și de securitate comună - Măsuri restrictive împotriva unor persoane sau entități care au legătură cu Osama ben Laden, cu rețeaua Al-Qaida și cu talibanii - Înghețarea fondurilor și a resurselor economice - Regulamentul (CE) nr. 881/2002 - Articolul 2 alineatul (2) - Interdicția de a pune fonduri la dispoziția persoanelor care figurează în anexa I la acest regulament - Întindere - Prestații de asigurări sociale sau de asistență acordate soțului unei persoane care figurează în anexa I menționată)
      (2010/C 161/08)
      Limba de procedură: engleza

         Instanța de trimitere

      House of Lords

         Părțile din acțiunea principală

         Reclamante: The Queen, M și altele

         Pârâtă: Her Majesty's Treasury

         Obiectul

      Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — House of Lords — Interpretarea articolului 2 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 881/2002 al Consiliului din 27 mai 2002 de instituire a unor măsuri restrictive specifice împotriva anumitor persoane și entități care au legătură cu Osama ben Laden, cu rețeaua Al-Qaida și cu talibanii și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 467/2001 al Consiliului de interzicere a exportului anumitor mărfuri și servicii către Afganistan, de întărire a interdicției de zbor și de extindere a înghețării fondurilor și a altor resurse (JO L 139, p. 9, Ediția specială, 18/vol. 1, p. 189) — Domeniul de aplicare al interdicției de a pune resurse economice la dispoziția persoanelor enumerate la anexa I — Prestații de securitate socială sau de asistență socială acordate de stat soțului unei astfel de persoane

         Dispozitivul

      Articolul 2 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 881/2002 al Consiliului din 27 mai 2002 de instituire a unor măsuri restrictive specifice împotriva anumitor persoane și entități care au legătură cu Osama ben Laden, cu rețeaua Al-Qaida și cu talibanii și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 467/2001 al Consiliului de interzicere a exportului anumitor mărfuri și servicii către Afganistan, de întărire a interdicției de zbor și de extindere a înghețării fondurilor și a altor resurse financiare în ceea ce-i privește pe talibanii din Afganistan, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (CE) nr. 561/2003 al Consiliului din 27 martie 2003, trebuie interpretat în sensul că nu se aplică plății de către stat a unor prestații de asigurări sociale sau de asistență soției unei persoane desemnate de comitetul instituit în temeiul alineatului 6 al Rezoluției 1267 (1999) a Consiliului de Securitate al Națiunilor Unite și care figurează în anexa I la regulamentul menționat, astfel cum a fost modificat, pentru singurul motiv că soția respectivă locuiește cu persoana desemnată și că aceasta va destina sau va putea să destineze o parte din aceste prestații pentru achiziționarea de bunuri pe care și persoana desemnată le va consuma sau de servicii de care și aceasta va beneficia.

         (1)  JO C 260, 11.10.2008.


title: Cauza C-205/15: Cerere de decizie preliminară introdusă de Judecătoria Sibiu (România) la data de 30 aprilie 2015 – Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice (DGRFP) Brașov/Vasile Toma, Birou Executor Judecătoresc Horațiu-Vasile Cruduleci

text:
               27.7.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 245/6

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Judecătoria Sibiu (România) la data de 30 aprilie 2015 – Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice (DGRFP) Brașov/Vasile Toma, Birou Executor Judecătoresc Horațiu-Vasile Cruduleci
   (Cauza C-205/15)
   (2015/C 245/08)
   Limba de procedură: română

      Instanţa de trimitere

   Judecătoria Sibiu

      Părţile din acţiunea principală

      Reclamantă: Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice (DGRFP) Brașov

      Pârâți: Vasile Toma, Birou Executor Judecătoresc Horațiu-Vasile Cruduleci

      Întrebarea preliminară

   Articolul 4 alineatul 3 TUE, articolele 20, 21, 47 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene pot fi interpretate ca opunându-se unei reglementări precum articolul 16 din Constituție, articolul 30 [din] OUG [nr.] 80/2013, care statuează egalitatea în fața legii doar a cetățenilor persoane fizice și nu și între aceștia și persoanele juridice de drept public, precum și scutesc a priori persoanele juridice de drept public de la plata taxelor de timbru/cauțiuni pentru accederea justiției, în timp ce condiționează accesul la justiție al persoanelor fizice de plata unor taxe de timbru/cauțiuni?


title: Cauza F-60/10: Ordonanța Tribunalului Funcției Publice din 8 februarie 2011 — Chiavegato/Comisia

text:
               19.3.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 89/28

         Ordonanța Tribunalului Funcției Publice din 8 februarie 2011 — Chiavegato/Comisia
   (Cauza F-60/10) (1)

   2011/C 89/54
   Limba de procedură: franceza
   Președintele Camerei întâi a dispus radierea cauzei ca urmare a soluționării amiabile.

      (1)  JO C 260, 25.9.10, p. 28.


title: Cauza C-149/11: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Gerechtshof te ’s-Gravenhage (Țările de Jos) la 28 martie 2011 — Leno Merken BV/Hagelkruis Beheer BV

text:
               18.6.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 179/10

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Gerechtshof te ’s-Gravenhage (Țările de Jos) la 28 martie 2011 — Leno Merken BV/Hagelkruis Beheer BV
   (Cauza C-149/11)
   2011/C 179/18
   Limba de procedură: olandeza

      Instanța de trimitere

   Gerechtshof te 's-Gravenhage

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Leno Merken BV

      Pârâtă: Hagelkruis Beheer BV

      Întrebările preliminare

               1.

               Articolul 15 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 (1) privind marca comunitară trebuie interpretat în sensul că pentru a se stabili existența unei utilizări serioase a unei mărci comunitare este suficient, în cazul în care marca este utilizată într-un singur stat membru, ca această utilizare — fie că este vorba despre o marcă națională — să fie considerată în statul membru respectiv o utilizare serioasă [a se vedea Declarația comună nr. 10 referitoare la articolul 15 din Regulamentul (CE) nr. 40/94 (2) al Consiliului din 20 decembrie 1993 și directivele privind procedura de opoziție ale OAPI]?

               2.

               În cazul unui răspuns negativ la prima întrebare, utilizarea sus menționată a unei mărci comunitare într-un singur stat membru nu poate fi considerată niciodată o utilizare serioasă în sensul articolului 15 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009?

               3.

               În cazul în care utilizarea unei mărci comunitare într-un singur stat membru nu poate fi considerată niciodată o utilizare serioasă în cadrul Comunității, care sunt cerințele ce trebuie stabilite — alături de alți factori — în ceea ce privește întinderea teritoriului în care este utilizată marca pentru a se aprecia dacă există utilizare serioasă în cadrul Comunității?

               4.

               Sau — contrar celor mai sus — articolul 15 din Regulamentul privind marca comunitară trebuie interpretat în sensul că la aprecierea utilizării serioase în cadrul Comunității trebuie să se facă abstracție în întregime de granițele teritoriului fiecărui stat membru [și să se facă, de exemplu, referire la cotele de piață (piața produsului/piața geografică)]?

      (1)  JO L 78, p. 1

      (2)  Regulamentul privind marca comunitară (JO L 11, p. 1, Ediție specială, 17/vol. 1, p. 146).


               16.6.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 216/8

         Acțiune introdusă la 16 decembrie 2015 de către Autoritatea AELS de Supraveghere împotriva Islandei
   (Cauza E-30/15)
   (2016/C 216/05)
   La data de 16 decembrie 2015, Autoritatea AELS de Supraveghere, reprezentată de Carsten Zatschler, Clémence Perrin și Marlene Lie Hakkebo, în calitate de agenți ai Autorității AELS de Supraveghere, 35, Rue Belliard, 1040 Bruxelles, Belgia, a introdus o acțiune împotriva Islandei la Curtea de Justiție a AELS.
   Autoritatea AELS de Supraveghere solicită Curții de Justiție a AELS:

               1.

               să constate că Islanda nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul actului menționat la punctul 15q din capitolul XIII al anexei II la Acordul privind Spațiul Economic European (Directiva 2011/62/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 8 iunie 2011 de modificare a Directivei 2001/83/CE de instituire a unui cod comunitar cu privire la medicamentele de uz uman în ceea ce privește prevenirea pătrunderii medicamentelor falsificate în lanțul legal de aprovizionare), astfel cum a fost adaptat la acord prin Protocolul 1 la acesta, și în temeiul articolului 7 din acord, prin faptul că nu a adoptat măsurile necesare pentru a transpune actul în termenul prevăzut sau, în orice caz, prin faptul că nu a informat Autoritatea AELS de Supraveghere în acest sens;

               2.

               să dispună suportarea cheltuielilor de judecată de către Islanda.

      Situația de fapt și de drept și motivele invocate

               —

               Cererea se referă la nerespectarea de către Islanda, până cel târziu la data de 14 martie 2015, a avizului motivat emis de Autoritatea AELS de Supraveghere la 14 ianuarie 2015 referitor la faptul că statul islandez nu a transpus în ordinea sa juridică Directiva 2011/62/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 8 iunie 2011 de modificare a Directivei 2001/83/CE de instituire a unui cod comunitar cu privire la medicamentele de uz uman în ceea ce privește prevenirea pătrunderii medicamentelor falsificate în lanțul legal de aprovizionare („actul”), astfel cum este menționată la punctul 15q din capitolul XIII al anexei II la Acordul privind Spațiul Economic European și astfel cum a fost adaptată la acord prin Protocolul 1 la acesta.

               —

               Autoritatea AELS de Supraveghere susține că, prin faptul că nu a adoptat, în termenul prevăzut, măsurile necesare pentru transpunerea actului menționat, Islanda nu și-a respectat obligațiile care îi revin în temeiul actului și al articolului 7 din Acordul privind SEE.


title: Cauza C-113/16: Cerere de decizie preliminară introdusă de Szombathelyi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Ungaria) la 26 februarie 2016 – Günter Horváth/Vas Megyei Kormányhivatal

text:
               13.6.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 211/24

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Szombathelyi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Ungaria) la 26 februarie 2016 – Günter Horváth/Vas Megyei Kormányhivatal
      (Cauza C-113/16)
      (2016/C 211/30)
      Limba de procedură: maghiara

         Instanța de trimitere

      Szombathelyi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

         Părțile din procedura principală

         Reclamant: Günter Horváth

         Pârâtă: Vas Megyei Kormányhivatal

         Întrebările preliminare

                  1)

                  O reglementare națională precum cea în discuție în litigiul principal, care condiționează menținerea drepturilor de uzufruct și de uz constituite asupra unor terenuri agricole de dovedirea existenței unei legături de rudenie apropiate cu persoana care a constituit respectivele drepturi, astfel încât, dacă titularul dreptului de uzufruct și de uz nu poate dovedi existența legăturii de rudenie apropiate, dreptul său se stinge ex lege, fără nicio compensație patrimonială, trebuie considerată drept o restricție contrară articolelor 49 și 63 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene?

                  2)

                  Având în vedere articolele 49 și 63 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, o reglementare națională precum cea în discuție în litigiul principal, care condiționează menținerea drepturilor de uzufruct și de uz constituite asupra unor terenuri agricole de dovedirea existenței unei legături de rudenie apropiate cu persoana care a constituit respectivele drepturi, astfel încât, dacă titularul dreptului de uzufruct și de uz nu poate dovedi existența legăturii de rudenie apropiate, dreptul său se stinge ex lege, fără nicio compensație patrimonială, afectează într-adevăr, în aceeași măsură, resortisanții statului membru în cauză și resortisanții celorlalte state membre?


title: Cauza C-515/16: Ordonanța Curții (Camera a cincea) din 15 martie 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Cour d’appel de Versailles – Franța) – Enedis, SA/Axa Corporate Solutions SA, Ombrière Le Bosc SAS (Trimitere preliminară — Articolul 99 din Regulamentul de procedură al Curții — Articolele 107 și 108 TFUE — Ajutor de stat — Noțiunea „intervenție a statului sau prin intermediul resurselor de stat” — Energie electrică de origine solară — Obligație de achiziționare la un preț superior prețului pieței — Compensare integrală — Lipsa unei notificări prealabile)

text:
               29.5.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 168/19

         Ordonanța Curții (Camera a cincea) din 15 martie 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Cour d’appel de Versailles – Franța) – Enedis, SA/Axa Corporate Solutions SA, Ombrière Le Bosc SAS
   (Cauza C-515/16) (1)

   ((Trimitere preliminară - Articolul 99 din Regulamentul de procedură al Curții - Articolele 107 și 108 TFUE - Ajutor de stat - Noțiunea „intervenție a statului sau prin intermediul resurselor de stat” - Energie electrică de origine solară - Obligație de achiziționare la un preț superior prețului pieței - Compensare integrală - Lipsa unei notificări prealabile))
   (2017/C 168/24)
   Limba de procedură: franceza

      Instanța de trimitere

   Cour d’appel de Versailles

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Enedis, SA

      Pârâte: Axa Corporate Solutions SA, Ombrière Le Bosc SAS

      Dispozitivul

               1)

               Articolul 107 alineatul (1) TFUE trebuie interpretat în sensul că un mecanism, precum cel instituit de reglementarea națională în discuție în litigiul principal, de obligație de achiziționare a energiei electrice produse de instalațiile care utilizează energia radiantă solară la un preț superior prețului pieței și a cărui finanțare este suportată de consumatorii finali de energie electrică trebuie considerat o intervenție a statului sau prin intermediul resurselor de stat.

               2)

               Articolul 108 alineatul (3) TFUE trebuie interpretat în sensul că, în cazul în care lipsește notificarea prealabilă a unei măsuri naționale care constituie un ajutor de stat către Comisia Europeană, în sensul articolului 107 alineatul (1) TFUE, instanțelor naționale le revine sarcina să stabilească toate consecințele care decurg din această nelegalitate, în special în ceea ce privește validitatea actelor de punere în aplicare a acestei măsuri.

      (1)  JO C 475, 19.12.2016


title: Cauza T-512/13 P: Hotărârea Tribunalului din 12 decembrie 2014 – AN/Comisia [ „Recurs — Funcție publică — Funcționari — Hărțuire morală — Articolul 22a alineatul (3) din Statut — Omisiune de a se pronunța — Denaturare a elementelor de fapt” ]

text:
               9.2.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 46/49

         Hotărârea Tribunalului din 12 decembrie 2014 – AN/Comisia
   (Cauza T-512/13 P) (1)

   ([„Recurs - Funcție publică - Funcționari - Hărțuire morală - Articolul 22a alineatul (3) din Statut - Omisiune de a se pronunța - Denaturare a elementelor de fapt”])
   (2015/C 046/62)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Recurent: AN (Bruxelles, Belgia) (reprezentanți: É. Boigelot și R. Murru, avocați)

      Cealaltă parte din procedură: Comisia Europeană (reprezentanți: J. Currall și C. Ehrbar, agenți)

      Obiectul

   Recurs formulat împotriva Hotărârii Tribunalului Funcției Publice a Uniunii Europene (Camera a doua) din 11 iulie 2013, AN/Comisia (F-111/10, RecFP, EU:F:2013:114), prin care se solicită anularea acestei hotărâri

      Dispozitivul

               1)

               Anulează Hotărârea Tribunalului Funcției Publice a Uniunii Europene (Camera a doua), AN/Comisia (F-111/10, RecFP, EU:F:2013:114), în ceea ce privește omisiunea de a se pronunța cu privire la motivul întemeiat pe nelegalitatea anchetei cu număr de referință CMS 07/041.

               2)

               Respinge în rest recursul.

               3)

               Respinge acțiunea formulată de AN la Tribunalul Funcției Publice în cauza F-111/10.

               4)

               AN va suporta propriile cheltuieli de judecată, precum și jumătate din cheltuielile de judecată efectuate de Comisia Europeană atât la Tribunalul Funcției Publice, cât și în prezenta cauză.

               5)

               Comisia va suporta jumătate din propriile cheltuieli de judecată efectuate atât la Tribunalul Funcției Publice, cât și în prezenta cauză.

      (1)  JO C 367, 14.12.2013.


title: Cauza C-395/12: Cerere de decizie preliminară introdusă de Cour d'appel (Luxemburg) la 27 august 2012 — État du Grand-duché de Luxembourg, Administration de l'enregistrement et des domaines/Edenred Luxembourg SA

text:
               24.11.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 366/24

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Cour d'appel (Luxemburg) la 27 august 2012 — État du Grand-duché de Luxembourg, Administration de l'enregistrement et des domaines/Edenred Luxembourg SA
   (Cauza C-395/12)
   2012/C 366/42
   Limba de procedură: franceza

      Instanța de trimitere

   Cour d'appel

      Părțile din procedura principală

      Reclamanți: État du Grand-duché de Luxembourg, Administration de l'enregistrement et des domaines

      Pârâtă: Edenred Luxembourg SA

      Întrebarea preliminară

   Serviciile prestate de o unitate emitentă a tichetelor de masă în Luxemburg unui restaurant afiliat la rețeaua sa sunt scutite de TVA, în tot sau în parte, în temeiul articolului 13 secțiunea B litera (d) punctul 3 din A șasea directivă a Consiliului din 17 mai 1977 privind armonizarea legislațiilor statelor membre referitoare la impozitele pe cifra de afaceri — sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată: baza unitară de evaluare (77/388/CEE) (1), cu modificările ulterioare, dacă este adevărat că tichetul de masă nu constituie un titlu de plată de sine stătător și că aceste servicii nu au ca obiect garantarea plății mesei luate de salariatul întreprinderii cliente [ibid. secțiunea B litera (d) punctul 2], fiind vorba despre tichete de masă acordate de către un angajator salariaților săi în temeiul reglementării statale […] și având în vedere că afilierea la o rețea de tichete de masă permite să se profite de clientela constituită din salariații întreprinderilor cliente ale operatorului de tichete de masă și că acesta suportă costurile de prelucrare a tichetelor de masă?

      (1)  JO L 145, p. 1.


title: Cauza C-110/09: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Conseil d'État (Belgia) la 23 martie 2009 — Inter-Environnement Wallonie ASBL/Région walllone

text:
               6.6.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 129/9

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Conseil d'État (Belgia) la 23 martie 2009 — Inter-Environnement Wallonie ASBL/Région walllone
   (Cauza C-110/09)
   2009/C 129/15
   Limba de procedură: franceza

      Instanța de trimitere

   Conseil d'État

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Inter-Environnement Wallonie ASBL

      Pârâtă: Région walllone

      Întrebările preliminare

               1)

               Programul de gestionare a azotului privind zonele vulnerabile desemnate a căror stabilire este prevăzută la articolul 5 alineatul (1) din Directiva 91/676/CEE a Consiliului din 12 decembrie 1991 privind protecția apelor împotriva poluării cu nitrați proveniți din surse agricole (1) este un plan sau un program avut în vedere la articolul 3 alineatul (2) litera (a) din Directiva 2001/42/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 27 iunie 2001 privind evaluarea efectelor anumitor planuri și programe asupra mediului (2), care este elaborat pentru agricultură, silvicultură, pescuit, energie, industrie, transport, gestionarea deșeurilor, gestionarea apei, telecomunicații, turism, planificare urbană și rurală sau utilizarea terenurilor și [care definește] cadrul în care punerea în aplicare a proiectelor enumerate în anexele I și II la Directiva 85/337/CEE (3) va putea fi autorizată în viitor?

               2)

               Programul de gestionare a azotului privind zonele vulnerabile desemnate a căror stabilire este prevăzută la articolul 5 alineatul (1) din Directiva 91/676/CEE a Consiliului din 12 decembrie 1991 privind protecția apelor împotriva poluării cu nitrați proveniți din surse agricole este un plan sau un program avut în vedere la articolul 3 alineatul (2) litera (b) din Directiva 2001/42/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 27 iunie 2001 privind evaluarea efectelor anumitor planuri și programe asupra mediului pentru care, având în vedere efectele probabile asupra împrejurimilor, este necesară o evaluare în temeiul articolelor 6 și 7 din Directiva 92/43/CEE (4), în particular în cazul în care programul de gestionare a azotului în cauză se aplică tuturor zonelor vulnerabile desemnate din Région wallonne?

               3)

               Programul de gestionare a azotului privind zonele vulnerabile desemnate a căror stabilire este prevăzută de articolul 5 alineatul (1) din Directiva 91/676/CEE a Consiliului din 12 decembrie 1991 privind protecția apelor împotriva poluării cu nitrați proveniți din surse agricole este un plan sau un program diferit de cele care sunt avute în vedere la articolul 3 alineatul (2) din directivă, care definește cadrul în care punerea în aplicare a proiectelor va putea fi autorizată în viitor, pentru care statele membre trebuie să determine, în temeiul articolului 3 alineatul (4), dacă pot avea efecte semnificative asupra mediului, potrivit alineatului (5)?

      (1)  JO L 375, p. 1, Ediție specială, 15/vol. 2, p. 81.

      (2)  JO L 197, p. 30, Ediție specială, 15/vol. 7, p. 135.

      (3)  Directiva 85/337/CEE a Consiliului din 27 iunie 1985 privind evaluarea efectelor anumitor proiecte publice și private asupra mediului (JO L 175, p. 40, Ediție specială, 15/vol. 1, p. 174).

      (4)  Directiva 92/43/CEE a Consiliului din 21 mai 1992 privind conservarea habitatelor naturale și a speciilor de faună și floră sălbatică (JO L 206, p. 7, Ediție specială, 15/vol. 2, p. 109).


title: Cauza C-162/11: Ordonanța președintelui Curții din 26 iulie 2011 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Bundeskommunikationssenat — Austria) Publikumsrat des Österreichischen Rundfunks/Österreichischer Rundfunk

text:
               22.10.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 311/30

         Ordonanța președintelui Curții din 26 iulie 2011 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Bundeskommunikationssenat — Austria) Publikumsrat des Österreichischen Rundfunks/Österreichischer Rundfunk
   (Cauza C-162/11) (1)

   2011/C 311/50
   Limba de procedură: germana
   Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 179, 18.6.2011.


title: Cauza T-374/06: Acțiune introdusă la data de 13 decembrie 2006 — Matthias Rath/OAPI — Grandel (Epican)

text:
               24.2.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 42/26

         Acțiune introdusă la data de 13 decembrie 2006 — Matthias Rath/OAPI — Grandel (Epican)
   (Cauza T-374/06)
   (2007/C 42/46)
   Limba în care a fost formulată acțiunea: germană
   Părțile

      Reclamant: Matthias Rath (Capetown, Africa de Sud) (reprezentanți: Rechtsanwälte S. Ziegler, C. Kleiner și F. Dehn)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte în fața camerei de recurs: Dr. Grandl GmbH
   Concluziile reclamantului

               —

               anularea deciziei camerei întâi de recurs a Oficiului de Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI) din 5 octombrie 2006 în măsura în care aceasta respinge cererea de înregistrare a mărcii comunitare, în ceea ce privește produsele din clasa 5 „suplimente alimentare de uz nemedical, constituite în principal din vitamine, aminoacizi, minerale și oligoelemente, produse dietetice de uz nemedical, și anume aminoacizi și oligoelemente; toate produsele sus-menționate nedestinate unei utilizări ca antiepileptice“;

               —

               obligarea OAPI la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      Persoana care solicită înregistrarea mărcii comunitare: reclamantul

      Marca comunitară vizată: marca verbală „Epican“ pentru produsele din clasele 5, 30 și 32 (cererea nr. 2 524 510).

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în sprijinul opoziției: Dr. Grandel GmbH.

      Marca sau semnul invocat în sprijinul opoziției: Marca verbală „EPIGRAN“, înregistrată inițial pentru produsele din clasele 1, 3 și 5, în prezent numai pentru produsele din clasa 3 (marca comunitară 560 292), în condițiile în care opoziția a fost îndreptată numai împotriva înregistrării în clasa 5.

      Decizia diviziei de opoziție: admiterea opoziției, respingerea în parte a cererii de înregistrare.

      Decizia camerei de recurs: anularea în parte a deciziei diviziei de opoziție.

      Motivele invocate: Decizia atacată încalcă articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 (1), pentru că nu există risc de confuzie între mărcile în conflict.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 40/94 al Consiliului din 20 decembrie 1993 privind marca comunitară (JO 1994 L 11, p. 1).


title: Cauza T-20/15: Acțiune introdusă la 14 ianuarie 2015 – Henkell & Co. Sektkellerei KG/OAPI – Ciacci Piccolomini d’Aragona di Bianchini (PICCOLOMINI)

text:
               16.3.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 89/34

         Acțiune introdusă la 14 ianuarie 2015 – Henkell & Co. Sektkellerei KG/OAPI – Ciacci Piccolomini d’Aragona di Bianchini (PICCOLOMINI)
   (Cauza T-20/15)
   (2015/C 089/41)
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Henkell & Co. Sektkellerei KG (Wiesbaden, Germania) (reprezentant: J. Flick, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Ciacci Piccolomini d’Aragona di Bianchini Società Agricola (Milano, Italia)

      Datele privind procedura în fața OAPI

      Solicitantul: cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

      Marca în litigiu: marca comunitară verbală „PICCOLOMINI” – cererea de înregistrare nr. 10 564 573

      Procedura care s-a aflat pe rolul OAPI: procedură de opoziție

      Decizia atacată: Decizia Camerei întâi de recurs a OAPI din 31 octombrie 2014 în cauza R 2265/2013-1

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei atacate;

               —

               obligarea OAPI la plata cheltuielilor de judecată inclusiv a celor suportate de reclamanată.

      Motivul invocat

               —

               încălcarea articolului 42 alineatul (2) din Regulamentul nr. 207/2009


title: Cauza T-59/14: Hotărârea Tribunalului din 29 ianuarie 2015 – Blackrock/OAPI (INVESTING FOR A NEW WORLD) [ „Marcă comunitară — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale INVESTING FOR A NEW WORLD — Marcă constituită dintr-un slogan publicitar — Motiv absolut de refuz — Lipsa caracterului distinctiv — Articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009” ]

text:
               16.3.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 89/23

         Hotărârea Tribunalului din 29 ianuarie 2015 – Blackrock/OAPI (INVESTING FOR A NEW WORLD)
   (Cauza T-59/14) (1)

   ([„Marcă comunitară - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale INVESTING FOR A NEW WORLD - Marcă constituită dintr-un slogan publicitar - Motiv absolut de refuz - Lipsa caracterului distinctiv - Articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009”])
   (2015/C 089/27)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Blackrock, Inc. (Wilmington, Delaware, Statele Unite) (reprezentanți: S. Malynicz, barrister, K. Gilbert și M. Blair, solicitors)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: L. Rampini, agent)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei întâi de recurs a OAPI din 31 octombrie 2013 (cauza R 573/2013-1), privind o cerere de înregistrare a semnului verbal INVESTING FOR A NEW WORLD ca marcă comunitară

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă Blackrock, Inc. la plata cheltuielilor de judecată

      (1)  JO C 129, 28.4.2014.


title: Cauza T-174/14: Acțiune introdusă la 20 martie 2014 – Dieckerhoff Guss/Comisia

text:
               12.5.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 142/47

         Acțiune introdusă la 20 martie 2014 – Dieckerhoff Guss/Comisia
   (Cauza T-174/14)
   2014/C 142/61
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Dieckerhoff Guss GmbH (Gevelsberg, Germania) (reprezentanți: H. Höfler, C. Kahle și V. Winkler, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei de deschidere a procedurii oficiale de investigare în conformitate cu articolul 108 alineatul (2) TFUE, adoptată de pârâtă în cazul Ajutor de stat SA.33995 (2013/C) – Germania, sprijin pentru energia electrică produsă din surse regenerabile și reducerea suprataxei pe energia din surse regenerabile pentru utilizatorii mari consumatori de energie și care a fost publicată împreună cu invitația de a prezenta observații (JO 2014, C 37, p. 73);

               —

               obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă în esență următoarele motive.

               1.

               Încălcarea unor norme fundamentale de procedură

                           —

                           Reclamanta susține în această privință că pârâta nu și-a motivat suficient, în conformitate cu articolul 296 alineatul (2) TFUE, decizia de inițiere a unei proceduri oficiale de investigare în temeiul articolului 108 alineatul (2) TFUE. Decizia de deschidere a procedurii nu conține o apreciere materială specifică, întemeiată pe aspecte de fapt și de drept, în ceea ce privește întrunirea tuturor elementelor constitutive în sensul articolului 107 alineatul (1) TFUE.

               2.

               Încălcarea tratatelor

                           —

                           Reclamanta susține în cadrul acestui motiv că decizia Comisiei de deschidere a procedurii de investigare încalcă articolul 107 alineatul (1) TFUE. Ea precizează în această privință că Curtea de Justiție a Uniunii Europene a statuat deja în Hotărârea din 13 martie 2001, PreussenElektra (C-379/98, Rec., p. I-2099), că prin Legea privind acordarea de prioritate surselor regenerabile de energie (denumită în continuare „EEG”) nu se acordă ajutor de stat. Reclamanta susține că EEG se aplică în continuare fără modificări substanțiale. În special au rămas nemodificate aspectele esențiale pentru aprecierea din perspectiva dreptului în materia ajutoarelor de stat. Același lucru este valabil și în ceea ce privește decizia pârâtei din 22 mai 2002 (JO C 164, p. 5), prin care pârâta a constatat că EEG nu constituie ajutor de stat.

                           —

                           Reclamanta susține de asemenea că plafonarea suprataxei aferente energiei din surse regenerabile nu întrunește elementele prevăzute la articolul 107 alineatul (1) TFUE pentru a fi calificată drept ajutor de stat. În această privință, ea susține în special că plafonarea suprataxei aferente energiei din surse regenerabile nu constituie un avantaj pe care o întreprindere nu l-ar fi obținut în condiții de piață normale, că această plafonare nu are caracter selectiv, că în cazul plafonării în cauză nu este vorba despre un ajutor acordat de stat sau prin intermediul resurselor de stat și că ea nu conduce nici la o denaturare a concurenței, nici la o eventuală afectare a schimburilor comerciale dintre statele membre.

               3.

               Compatibilitatea cu piața comună

                           —

                           În cazul în care Tribunalul consideră că în speță există un ajutor de stat, în opinia reclamantei, acest lucru ar fi compatibil cu piața comună în conformitate cu articolul 107 alineatul (3) literele (b) și (c) TFUE.


title: Cauza F-70/14 DISS: Ordonanța Tribunalului Funcției Publice (Camera a treia) din 21 iulie 2016 – Simon/Comisia (Funcție publică – Funcționari – Pensii – Articolul 11 alineatul (2) din anexa VIII la statut – Drepturi de pensie dobândite, anterior angajării în muncă în cadrul Uniunii, în temeiul unui sistem național de pensii – Transfer în sistemul de pensii al Uniunii – Propunere privind aplicarea unui spor de ani de plată a contribuțiilor – Noțiunea de act care lezează – Inadmisibilitate vădită – Articolul 81 din Regulamentul de procedură)

text:
               3.10.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 364/51

      Ordonanța Tribunalului Funcției Publice (Camera a treia) din 21 iulie 2016 – Simon/Comisia
      (Cauza F-70/14 DISS) (1)

      ((Funcție publică - Funcționari - Pensii - Articolul 11 alineatul (2) din anexa VIII la statut - Drepturi de pensie dobândite, anterior angajării în muncă în cadrul Uniunii, în temeiul unui sistem național de pensii - Transfer în sistemul de pensii al Uniunii - Propunere privind aplicarea unui spor de ani de plată a contribuțiilor - Noțiunea de act care lezează - Inadmisibilitate vădită - Articolul 81 din Regulamentul de procedură))
      (2016/C 364/65)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamantă: Anne-Claire Simon (Bruxelles, Belgia) (reprezentanți: inițial D. de Abreu Caldas, M. de Abreu Caldas și J.-N. Louis, avocați, ulterior J.-N. Louis, avocat)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: inițial J. Currall și G. Gattinara, agenți, ulterior G. Gattinara, agent, în final G. Gattinara și F. Simonetti, agenți)

         Obiectul

      Cerere de anulare a deciziei referitoare la transferul drepturilor de pensie ale reclamantei în sistemul de pensii al Uniunii, care aplică noile dispoziții generale de aplicare (DGA) a articolului 11 alineatul (2) din anexa VIII la Statutul din 3 martie 2011 și, cu titlu subsidiar, cerere de obligare a Comisiei la despăgubirea reclamantei pentru daunele care rezultă dintr-o perioadă de prelucrare excesiv de mare a cererilor acestora de transfer.

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea ca fiind vădit inadmisibilă.

                  2)

                  Doamna Anne-Claire Simon suportă propriile cheltuieli de judecată și este obligată să suporte cheltuielile de judecată efectuate de Comisia Europeană.

         (1)  JO C 388 din 03/11/2014, p. 28.


title: Cauza T-3/09: Hotărârea Tribunalului din 3 februarie 2011 — Italia/Comisia ( „Ajutoare de stat — Mecanism temporar de protecție a sectorului construcțiilor navale — Modificare avută în vedere de autoritățile italiene a unei scheme de ajutoare autorizate în prealabil de Comisie — Decizie prin care schema de ajutoare este declarată incompatibilă cu piața comună” )

text:
               19.3.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 89/15

         Hotărârea Tribunalului din 3 februarie 2011 — Italia/Comisia
   (Cauza T-3/09) (1)

   (Ajutoare de stat - Mecanism temporar de protecție a sectorului construcțiilor navale - Modificare avută în vedere de autoritățile italiene a unei scheme de ajutoare autorizate în prealabil de Comisie - Decizie prin care schema de ajutoare este declarată incompatibilă cu piața comună)
   2011/C 89/35
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Reclamantă: Republica Italiană (reprezentant: P. Gentili, avvocato dello Stato)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: E. Righini, C. Urraca Caviedes și V. Di Bucci, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare a Deciziei 2010/38/CE a Comisiei din 21 octombrie 2008 privind ajutorul de stat C-20/08 (fost N 62/08) pe care Italia intenționează să îl pună în aplicare prin modificarea schemei N 59/04 privind un mecanism temporar de protecție a sectorului construcțiilor navale (JO 2010, L 17, p. 50)

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Obligă Republica Italiană la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 55, 7.3.2009.


title: Cauza C-518/14: Cerere de decizie preliminară introdusă de Niedersächsisches Finanzgericht (Germania) la 18 noiembrie 2014 – Senatex GmbH/Finanzamt Hannover-Nord

text:
               2.2.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 34/12

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Niedersächsisches Finanzgericht (Germania) la 18 noiembrie 2014 – Senatex GmbH/Finanzamt Hannover-Nord
   (Cauza C-518/14)
   (2015/C 034/12)
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Niedersächsisches Finanzgericht

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Senatex GmbH

      Pârât: Finanzamt Hannover-Nord

      Întrebările preliminare

               1)

               În situația din speță, a completării unei facturi incomplete, efectul ex nunc al unei prime facturi întocmite, constatat de CJUE în cauza Terra Baubedarf Handel (Hotărârea din 29 aprilie 2004, C-152/02, Rec. 2004, p. 5583 (1)) este relativizat ca urmare a Hotărârii Pannon Gép Centrum (Hotărârea Curții din 15 iulie 2010, cauza C-368/09 (2)) și a Hotărârii Petroma Transports și alții (Hotărârea Curții din 8 mai 2013, C-271/12 (3)), în măsura în care într-un asemenea caz Curtea ar fi intenționat în definitiv să admită un efect retroactiv?

               2)

               Ce cerințe minime trebuie să îndeplinească o factură pentru a putea fi rectificată cu efect retroactiv? Este obligatoriu ca factura inițială să fi conținut un cod fiscal sau un număr de identificare în scopuri de TVA sau acesta poate fi completat ulterior, cu consecința menținerii deducerii TVA-ului din factura inițială?

               3)

               Atunci când rectificarea facturii se efectuează abia în cadrul unei proceduri de contestare a deciziei (a deciziei de rectificare a) autorității fiscale, se mai consideră că rectificarea s-a realizat în termen?

      (1)  ECLI:EU:C:2004:268.

      (2)  ECLI:EU:C:2010:441.

      (3)  ECLI:EU:C:2013:297.


title: Cauza T-484/10: Acțiune introdusă la 14 octombrie 2010 — Gas Natural Fenosa SDG/Comisia

text:
               4.12.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 328/50

         Acțiune introdusă la 14 octombrie 2010 — Gas Natural Fenosa SDG/Comisia
   (Cauza T-484/10)
   ()
   2010/C 328/79
   Limba de procedură: spaniola

      Părțile

      Reclamantă: Gas Natural Fenosa SDG, SA (Madrid, Spania) (reprezentanți: F. González Díaz și F. Salerno, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile reclamantei

               —

               Anularea deciziei Comisiei din 29 septembrie 2010, în temeiul articolului 263 TFUE, și

               —

               obligarea Comisiei Europene la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Decizia atacată în prezenta procedură autorizează legislația spaniolă prin care se urmărește compensarea costurilor suplimentare suportate de producătorii de energie electrică care, în temeiul unei obligații de serviciu public, trebuie să obțină o parte din producție prin utilizarea cărbunelui de proveniență națională.
   Gas Natural Fenosa consideră că decizia este contrară dreptului comunitar, astfel încât solicită anularea acesteia pentru următoarele motive:

               1.

               În primul rând, decizia încalcă articolul 108 alineatul (2) TFUE și articolul 4 alineatul (4) din Regulamentul (CE) nr. 659/1999 al Consiliului din 22 martie 1999 de stabilire a normelor de aplicare a articolului 93 din Tratatul CE (1), în măsura în care ajutoarele în cauză dau naștere la îndoieli în ceea ce privește compatibilitatea lor cu piața comună.

               2.

               În al doilea rând, decizia încalcă diferite dispoziții de drept primar și derivat, întrucât ajutorul nu poate fi considerat compatibil cu piața comună, și anume:

                           —

                           reglementarea comunitară privind mediul, în concret articolul 4 TUE și articolul 191 TFUE, și normele de aplicare a acordurilor în domeniul mediului, în special Directiva 2003/87/CE, astfel cum a fost modificată recent prin Directiva 2009/29/CE (2), întrucât măsura atacată susține funcționarea instalațiilor care ridică nivelul emisiilor de gaze în atmosferă, încalcă interdicția de a aloca noi cote de emisie gratuite și promovează activități miniere care reprezintă o amenințare serioasă pentru habitatul natural;

                           —

                           normele tratatului privind piața internă, mai precis articolele 34 și 49 TFUE, în măsura în care împiedică și fac mai oneros importul de energie electrică obținută din carbon importat sau din gaz, precum și planurile de dezvoltare a capacității de producție a energiei electrice din gaz și/sau din cărbune importat;

                           —

                           articolele 101 TFUE și 102 TFUE coroborate cu articolul 4 alineatul (3) TUE, întrucât este promovat un comportament anticoncurențial al producătorilor spanioli;

                           —

                           articolul 126 alineatul (1) TFUE, având în vedere că măsura atacată va spori cheltuielile publice în mod inutil și disproporționat;

                           —

                           Regulamentul nr. 1407/2002 (3), întrucât autorizează creșterea valorii ajutorului acordat deja prin măsuri anterioare și provoacă o denaturare a concurenței pe piața producerii energiei electrice.

               3.

               În al treilea rând, decizia încalcă articolul 3 alineatul (2) și articolul 11 alineatul (4) din A doua directivă privind piața de energie electrică (Directiva 2003/54/CE) (4), articolul 106 alineatul (2) TFUE, precum și reglementarea comunitară privind ajutoarele de stat sub forma compensației pentru un serviciu public și principiul proporționalității întrucât nu a respectat condițiile impuse prin aceste dispoziții pentru constituirea unui serviciu de interes economic general pentru motive de securitate a furnizării și, în orice caz, întrucât există alternative mai puțin oneroase pentru atingerea obiectivelor vizate prin măsura atacată.

      (1)  JO L 83, p. 1, Ediție specială 08/vol. 1, p. 41.

      (2)  Directiva 2009/29/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 23 aprilie 2009 de modificare a Directivei 2003/87/CE în vederea îmbunătățirii și extinderii sistemului comunitar de comercializare a cotelor de emisie de gaze cu efect de seră (JO L 140, p. 63).

      (3)  Regulamentul (CE) nr. 1407/2002 al Consiliului privind ajutorul de stat pentru industria cărbunelui (JO L 205, p. 1, Ediție specială 08/vol. 1, p. 124).

      (4)  Directiva 2003/54/CE a Parlamentului European și a Consiliului privind normele comune pentru piața internă de energie electrică și de abrogare a Directivei 96/92/CE (JO L 176, p.37/56, Ediție specială 12/vol. 2, p. 61).


title: Cauza T-32/12: Acțiune introdusă la 20 ianuarie 2012 — Vardar/OAPI — Joker (pingulina)

text:
               14.4.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 109/17

         Acțiune introdusă la 20 ianuarie 2012 — Vardar/OAPI — Joker (pingulina)
   (Cauza T-32/12)
   2012/C 109/38
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Muslahadin Vardar (Löhne, Germania) (reprezentanți: I. Höfener și M. Boden, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Joker, Inc. (Allen, Statele Unite)

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea Deciziei Camerei a patra de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 17 noiembrie 2011 în cauza R 475/2011-4, și modificarea acesteia în sensul respingerii opoziției și admiterii cererii de înregistrare; și

               —

               obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

      Solicitantul mărcii comunitare: reclamantul.

      Marca comunitară vizată: marca figurativă „pingulina” în culorile portocaliu, violet, albastru, galben și negru pentru produse din clasele 20, 24 și 25 — cererea de înregistrare a unei mărci comunitare nr. 8402992.

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în procedura opoziției: cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs.

      Marca sau semnul invocat: opoziția s-a întemeiat printre altele pe marca figurativă internațională „PINGU” înregistrată sub nr. 537386A, în alb și negru, pentru produse din clasele 20, 24 și 25.

      Decizia diviziei de opoziție: admite opoziția în întregime și respinge cererea de înregistrare a mărcii comunitare.

      Decizia camerei de recurs: respinge calea de atac.

      Motivele invocate: încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009, deoarece camera de recurs a concluzionat în mod eronat că exista un risc de confuzie între marca solicitată și mărcile anterioare.


title: Cauza T-483/07: Ordonanța Tribunalului din 11 iulie 2012 — România/Comisia

text:
               8.9.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 273/22

         Ordonanța Tribunalului din 11 iulie 2012 — România/Comisia
   (Cauza T-483/07) (1)

   2012/C 273/38
   Limba de procedură: româna
   Președintele Camerei Camera a treia a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 51, 23.2.2008.


title: Cauza C-388/09: Hotărârea Curții (Camera a doua) din 30 iunie 2011 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Bundessozialgericht Kassel — Germania) — Joao Filipe da Silva Martins/Bank Betriebskrankenkasse — Pflegekasse [Trimitere preliminară — Securitate socială — Regulamentul (CEE) nr. 1408/71 — Articolele 15, 27 și 28 — Articolele 39 CE și 42 CE — Fost lucrător migrant — Activitate profesională exercitată în statul membru de origine și într-un alt stat membru — Pensionare în statul membru de origine — Indemnizație plătită de cele două state membre — Regim distinct de securitate socială care acoperă riscul de dependență — Existență în celălalt stat membru al fostului loc de muncă — Afiliere facultativă continuă la regimul menționat — Menținerea dreptului la o alocație de dependență după întoarcerea în statul membru de origine]

text:
               27.8.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 252/4

         Hotărârea Curții (Camera a doua) din 30 iunie 2011 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Bundessozialgericht Kassel — Germania) — Joao Filipe da Silva Martins/Bank Betriebskrankenkasse — Pflegekasse
   (Cauza C-388/09) (1)

   (Trimitere preliminară - Securitate socială - Regulamentul (CEE) nr. 1408/71 - Articolele 15, 27 și 28 - Articolele 39 CE și 42 CE - Fost lucrător migrant - Activitate profesională exercitată în statul membru de origine și într-un alt stat membru - Pensionare în statul membru de origine - Indemnizație plătită de cele două state membre - Regim distinct de securitate socială care acoperă riscul de dependență - Existență în celălalt stat membru al fostului loc de muncă - Afiliere facultativă continuă la regimul menționat - Menținerea dreptului la o alocație de dependență după întoarcerea în statul membru de origine)
   2011/C 252/05
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Bundessozialgericht Kassel

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamant: Joao Filipe da Silva Martins

      Pârâtă: Bank Betriebskrankenkasse — Pflegekasse

      Obiectul

   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Bundessozialgericht — Interpretarea dispozițiilor dreptului comunitar în domeniul liberei circulații a persoanelor și a securității sociale a lucrătorilor migranți, în special a articolelor 39 CE și 42 CE, precum și a articolelor 27 și 28 din Regulamentul (CEE) nr. 1408/71 al Consiliului din 14 iunie 1971 privind aplicarea regimurilor de securitate socială în raport cu lucrătorii salariați și cu familiile acestora care se deplasează în cadrul Comunității (JO L 149, p. 2, Ediție specială, 05/vol. 1, p. 26) — Fost lucrător migrant care încasează o pensie în statul său de origine și în statul fostului loc de muncă și care are dreptul, în acest din urmă stat, la o alocație pentru acoperirea riscului de dependență („Pflegegeld”), alocație ce nu există în sistemul de securitate socială al statului de origine — Menținerea dreptului la această alocație după întoarcerea în statul de origine

      Dispozitivul

   Articolele 15 și 27 din Regulamentul (CEE) nr. 1408/71 al Consiliului din 14 iunie 1971 de aplicare a regimurilor de securitate socială în raport cu lucrătorii salariați, cu lucrătorii care desfășoară activități independente și cu membrii familiilor acestora care se deplasează în cadrul Comunității, în versiunea modificată și actualizată prin Regulamentul (CE) nr. 118/97 al Consiliului din 2 decembrie 1996, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (CE) nr. 1386/2001 al Parlamentului European și al Consiliului din 5 iunie 2001, trebuie interpretate în sensul că acestea nu se opun ca o persoană aflată într-o situație precum cea în cauză în acțiunea principală, care primește o pensie pentru limită de vârstă de la case de asigurări de pensii atât din statul membru de origine, cât și din cel în care și-a petrecut cea mai parte a vieții profesionale și s-a mutat din acest ultim stat membru în statul membru de origine, să poată, în temeiul unei afilieri facultative continue la un regim autonom de asigurare de dependență în statul membru în care și-a petrecut cea mai parte a vieții profesionale, să continue să beneficieze de o prestație în numerar corespunzătoare acestei afilieri, în special în ipoteza în care în statul membru de reședință nu ar exista prestații în numerar care să vizeze riscul specific de dependență, instanței de trimitere revenindu-i sarcina de a verifica existența acestei ipoteze.
   Dacă, spre deosebire de o astfel de ipoteză, legislația statului membru de reședință prevede prestații în numerar privind riscul de dependență, dar numai într-un cuantum inferior celui al prestațiilor privind acest risc acordate de celălalt stat membru debitor al unei pensii, articolul 27 din Regulamentul nr. 1408/71 trebuie interpretat în sensul că o astfel de persoană are dreptul la un supliment de prestații, din partea instituției competente a acestui ultim stat, egal cu diferența dintre cele două cuantumuri.

      (1)  JO C 312, 19.12.2009.


title: Cauza F-10/10: Ordonanța Tribunalului Funcției Publice (Camera a treia) din 31 martie 2011 — Hecq/Comisia (Funcție publică — Funcționari — Securitate socială — Suportare integrală a cheltuielilor medicale — Decizie implicită de respingere — Lipsa unei decizii de recunoaștere a originii profesionale a afecțiunii — Competență nediscreționară a administrației — Decizie de respingere a reclamației — Decizie care nu este pur confirmativă — Lipsa reclamației — Inadmisibilitate)

text:
               27.8.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 252/52

         Ordonanța Tribunalului Funcției Publice (Camera a treia) din 31 martie 2011 — Hecq/Comisia
   (Cauza F-10/10) (1)

   (Funcție publică - Funcționari - Securitate socială - Suportare integrală a cheltuielilor medicale - Decizie implicită de respingere - Lipsa unei decizii de recunoaștere a originii profesionale a afecțiunii - Competență nediscreționară a administrației - Decizie de respingere a reclamației - Decizie care nu este pur confirmativă - Lipsa reclamației - Inadmisibilitate)
   2011/C 252/112
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: André Hecq (Chaumont-Gistoux, Belgia) (reprezentant: L. Vogel, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: J. Currall și D. Martin, agenți, asistați de J.-L. Fagnart, avocat)

      Obiectul

   Cerere de anulare a deciziei de respingere a unei cereri de rambursare integrală a diferitor cheltuieli medicale

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea ca fiind în parte vădit nefondată și în parte vădit inadmisibilă.

               2.

               Domnul Hecq suportă toate cheltuielile de judecată.

      (1)  JO C 100, 17.4.2010, p. 70.


title: Cauza T-369/10: Hotărârea Tribunalului din 29 martie 2012 — You-Q/OAPI — Apple Corps (BEATLE) [ „Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare figurative BEATLE — Mărci naționale și comunitară verbale și figurative anterioare BEATLES și THE BEATLES — Motiv relativ de refuz — Articolul 8 alineatul (5) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 — Renume — Profit necuvenit obținut din caracterul distinctiv sau din renumele mărcilor anterioare” ]

text:
               12.5.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 138/16

         Hotărârea Tribunalului din 29 martie 2012 — You-Q/OAPI — Apple Corps (BEATLE)
   (Cauza T-369/10) (1)

   (Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare figurative BEATLE - Mărci naționale și comunitară verbale și figurative anterioare BEATLES și THE BEATLES - Motiv relativ de refuz - Articolul 8 alineatul (5) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 - Renume - Profit necuvenit obținut din caracterul distinctiv sau din renumele mărcilor anterioare)
   2012/C 138/30
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: You-Q BV, fostă Handicare Holding BV (Helmond, Țările de Jos) (reprezentant: G. van Roeyen)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: D. Botis, agent)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: Apple Corps Ltd (Londra, Regatul Unit) (reprezentanți: A. Terry, solicitor și F. Clark, avocat)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a doua de recurs a OAPI din 31 mai 2010 (R 1276/2009-2) privind o procedură de opoziție între Apple Corps Ltd și Movingpeople.net International BV.

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Obligă You-Q BV la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 301, 6.11.2010.


title: Cauza F-49/15: Acțiune introdusă la 27 martie 2015 – ZZ/Comisia

text:
               8.6.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 190/36

         Acțiune introdusă la 27 martie 2015 – ZZ/Comisia
   (Cauza F-49/15)
   (2015/C 190/43)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: ZZ (reprezentant: S. Pappas, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Obiectul și descrierea litigiului

   Anularea deciziei de aplicare împotriva reclamantului a sancțiunii disciplinare de reclasare în gradul AST5, în condițiile în care reclamantul fusese numit în gradul AD5, pentru declarații așa-zis mincinoase pentru a beneficia de indemnizația de reinstalare, precum și de plata cheltuielilor de mutare.

      Concluziile reclamantului

               —

               Anularea deciziei atacate;

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.


title: Cauza C-324/16: Cerere de decizie preliminară introdusă de Juzgado de lo Contencioso-Administrativo n° 1 de Santa Cruz de Tenerife (Spania) la 8 iunie 2016 – Dragados S.A./Cabildo Insular de Tenerife

text:
               22.8.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 305/16

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Juzgado de lo Contencioso-Administrativo no 1 de Santa Cruz de Tenerife (Spania) la 8 iunie 2016 – Dragados S.A./Cabildo Insular de Tenerife
   (Cauza C-324/16)
   (2016/C 305/22)
   Limba de procedură: spaniola

      Instanța de trimitere

   Juzgado de lo Contencioso-Administrativo no 1 – Santa Cruz de Tenerife

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Dragados S.A.

      Pârât: Cabildo Insular de Tenerife

      Întrebările preliminare

   Având în vedere dispozițiile articolului 4 alineatul (1), ale articolului 6, ale articolului 7 alineatele (2) și (3) din Directiva 2011/7/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 16 februarie 2011 privind combaterea întârzierii în efectuarea plăților în tranzacțiile comerciale (1):

               1)

               Articolul 7 alineatul (2) din directivă trebuie interpretat în sensul că un stat membru nu poate condiționa recuperarea datoriei principale de renunțarea la dobânzile de întârziere?

               2)

               Articolul 7 alineatul (3) din directivă trebuie interpretat în sensul că un stat membru nu poate condiționa recuperarea datoriei principale de renunțarea la cheltuielile de recuperare?
               În cazul unui răspuns afirmativ la cele două întrebări,

               3)

               Un debitor care are calitatea de putere adjudecătoare poate invoca autonomia de voință a părților pentru a eluda obligația sa de plată a dobânzilor de întârziere și a cheltuielilor de recuperare?

      (1)  JO L 48, 23.2.2011, p. 1.


title: Cauza T-541/10: Ordonanța Tribunalului din 27 noiembrie 2012 — ADEDY și alții/Consiliul ( „Acțiune în anulare — Decizii adresate unui stat membru pentru remedierea unei situații de deficit excesiv — Lipsa afectării directe — Inadmisibilitate” )

text:
               26.1.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 26/45

         Ordonanța Tribunalului din 27 noiembrie 2012 — ADEDY și alții/Consiliul
   (Cauza T-541/10) (1)

   (Acțiune în anulare - Decizii adresate unui stat membru pentru remedierea unei situații de deficit excesiv - Lipsa afectării directe - Inadmisibilitate)
   2013/C 26/88
   Limba de procedură: greaca

      Părțile

      Reclamanțe: Anotati Dioikisi Enoseon Dimosion Ypallilon (ADEDY) (Atena, Grecia) Spyridon Papaspyros (Atena) și Ilias Iliopoulos (Atena) (reprezentant: M.-M. Tsipra, avocat)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: T. Middleton, A. de Gregorio Merino și E. Chatziioakeimidou, agenți)

      Intervenientă în susținerea pârâtei: Comisia Europeană (reprezentanți: B. Smulders, J. P. Keppenne și M. Konstantinidis, agenți)

      Obiectul

   Anularea Deciziei (UE) 2010/320 a Consiliului din 8 iunie 2010 adresată Greciei în vederea consolidării și a aprofundării supravegherii fiscale și de notificare a Greciei să ia măsuri de reducere a deficitului considerate necesare pentru remedierea situației de deficit excesiv (JO L 145, p. 6), precum și a Deciziei (UE) 2010/486 a Consiliului din 7 septembrie 2010 de modificare a Deciziei (UE) 2010/320 (JO L 241, p. 12)

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Anotati Dioikisi Enoseon Dimosion Ypallilon (ADEDY) și domnii Spyridon Papaspyros și Ilias Iliopoulos suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și cheltuielile de judecată efectuate de Consiliul Uniunii Europene.

               3.

               Comisia Europeană suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 30, 29.1.2011.


title: Cauza T-424/13: Hotărârea Tribunalului din 30 iunie 2016 – Jinan Meide Casting/Consiliul [„Dumping — Importuri de accesorii turnate filetate pentru tuburi și țevi, din fontă maleabilă, originare din China — Taxă antidumping definitivă — Tratament confidențial al calculelor valorii normale — Informație furnizată în timp util — Termen pentru adoptarea unei decizii referitoare la statutul de întreprindere care funcționează în condițiile unei economii de piață — Dreptul la apărare — Egalitate de tratament — Principiul neretroactivității — Articolul 2 alineatele (7)-(11), articolul 3 alineatele (1)-(3), articolul 6 alineatul (7), articolul 19 alineatele (1) și (5) și articolul 20 alineatele (2) și (4) din Regulamentul (CE) nr. 1225/2009”]

text:
               22.8.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 305/25

         Hotărârea Tribunalului din 30 iunie 2016 – Jinan Meide Casting/Consiliul
   (Cauza T-424/13) (1)

   ([„Dumping - Importuri de accesorii turnate filetate pentru tuburi și țevi, din fontă maleabilă, originare din China - Taxă antidumping definitivă - Tratament confidențial al calculelor valorii normale - Informație furnizată în timp util - Termen pentru adoptarea unei decizii referitoare la statutul de întreprindere care funcționează în condițiile unei economii de piață - Dreptul la apărare - Egalitate de tratament - Principiul neretroactivității - Articolul 2 alineatele (7)-(11), articolul 3 alineatele (1)-(3), articolul 6 alineatul (7), articolul 19 alineatele (1) și (5) și articolul 20 alineatele (2) și (4) din Regulamentul (CE) nr. 1225/2009”])
   (2016/C 305/33)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Jinan Meide Casting Co. Ltd (Jinan, China) (reprezentanți: R. Antonini și E. Monard, avocați)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: S. Boelaert și B. Driessen, agenți, asistați de S. Gubel, avocat, și de B. O’Connor, solicitor)

      Intervenientă în susținerea pârâtului: Comisia Europeană (reprezentanţi: J.-F. Brakeland și M. França, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare a Regulamentului de punere în aplicare (UE) nr. 430/2013 al Consiliului din 13 mai 2013 de instituire a unei taxe antidumping definitive și de stabilire a perceperii cu titlu definitiv a taxei provizorii instituite la importurile de accesorii turnate filetate pentru tuburi și țevi, din fontă maleabilă, originare din Republica Populară Chineză și din Thailanda și de închidere a procedurii în ceea ce privește Indonezia (JO L 129, p. 1), în măsura în care se aplică reclamantei

      Dispozitivul

               1)

               Anulează Regulamentului de punere în aplicare (UE) nr. 430/2013 al Consiliului din 13 mai 2013 de instituire a unei taxe antidumping definitive și de stabilire a perceperii cu titlu definitiv a taxei provizorii instituite la importurile de accesorii turnate filetate pentru tuburi și țevi, din fontă maleabilă, originare din Republica Populară Chineză și din Thailanda și de închidere a procedurii în ceea ce privește Indonezia, în măsura în care se aplică Jinan Meide Casting Co. Ltd.

               2)

               Consiliul Uniunii Europene suportă, în afară de propriile cheltuieli de judecată, pe cele efectuate de Jinan Meide Casting Co.

               3)

               Comisia Europeană suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 325, 9.11.2013.


title: Cauza C-522/09: Hotărârea Curții (Camera a patra) din 14 aprilie 2011 — Comisia Europeană/România (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Directiva 79/409/CEE — Conservarea păsărilor sălbatice — Arii de protecție specială — Desemnare insuficientă ca număr și ca suprafață — Neregularitatea procedurii precontencioase — Inadmisibilitatea acțiunii)

text:
               18.6.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 179/5

         Hotărârea Curții (Camera a patra) din 14 aprilie 2011 — Comisia Europeană/România
   (Cauza C-522/09) (1)

   (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru - Directiva 79/409/CEE - Conservarea păsărilor sălbatice - Arii de protecție specială - Desemnare insuficientă ca număr și ca suprafață - Neregularitatea procedurii precontencioase - Inadmisibilitatea acțiunii)
   2011/C 179/06
   Limba de procedură: româna

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: D. Recchia și L. Bouyon, agenți)

      Pârâtă: România (reprezentanți: A. Popescu, L.-E. Batagoi, M.-L. Colonescu, A.-R. Arșinel și J.S. Smaranda)

      Obiectul

   Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Încălcarea articolului 4 alineatele (1) și (2) din Directiva 79/409/CEE a Consiliului din 2 aprilie 1979 privind conservarea păsărilor sălbatice (JO L 103, p. 1, Ediție specială, 15/vol. 1, p. 77) — Clasificare ca arii de protecție specială a unor teritorii insuficiente în ceea ce privește numărul și suprafața, prin neincluderea în întregime a tuturor ariilor identificate în inventarul IBA — Modificare fără temei științific

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea ca inadmisibilă.

               2.

               Obligă Comisia Europeană la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 51, 27.2.2010.


title: Cauza C-399/14: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 14 ianuarie 2016 (cerere de decizie preliminară formulată de Bundesverwaltungsgericht – Germania) – Grüne Liga Sachsen e.V./Freistaat Sachsen (Trimitere preliminară — Directiva 92/43/CEE — Articolul 6 alineatele (2)-(4) — Includerea unui sit în lista zonelor de importanță comunitară după autorizarea unui proiect, însă înainte de începerea executării acestuia — Examinarea proiectului ulterior includerii sitului în lista menționată — Cerințe referitoare la această examinare — Consecințele finalizării proiectului pentru alegerea alternativelor)

text:
               14.3.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 98/10

         Hotărârea Curții (Camera a treia) din 14 ianuarie 2016 (cerere de decizie preliminară formulată de Bundesverwaltungsgericht – Germania) – Grüne Liga Sachsen e.V./Freistaat Sachsen
   (Cauza C-399/14) (1)

   ((Trimitere preliminară - Directiva 92/43/CEE - Articolul 6 alineatele (2)-(4) - Includerea unui sit în lista zonelor de importanță comunitară după autorizarea unui proiect, însă înainte de începerea executării acestuia - Examinarea proiectului ulterior includerii sitului în lista menționată - Cerințe referitoare la această examinare - Consecințele finalizării proiectului pentru alegerea alternativelor))
   (2016/C 098/12)
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Bundesverwaltungsgericht

      Părțile din procedura principală

      Reclamanți: Grüne Liga Sachsen e.V. și alții

      Pârât: Freistaat Sachsen

      În prezența: Landeshauptstadt Dresden, Vertreter des Bundesinteresses beim Bundesverwaltungsgericht

      Dispozitivul

               1)

               Articolul 6 alineatul (2) din Directiva 92/43/CEE a Consiliului din 21 mai 1992 privind conservarea habitatelor naturale și a speciilor de faună și floră sălbatică trebuie interpretat în sensul că un plan sau un proiect care nu are legătură directă cu gestionarea unui sit sau nu este necesar pentru aceasta și care a fost autorizat, în urma unui studiu care nu întrunește cerințele articolului 6 alineatul (3) din această directivă, înainte de includerea sitului în discuție pe lista siturilor de importanță comunitară trebuie să fie supus de către autoritățile competente unei examinări ulterioare a efectelor sale asupra acestui sit dacă această examinare constituie singura măsură necesară pentru a evita ca executarea planului sau a proiectului menționat să cauzeze o deteriorare sau perturbări care pot avea un efect semnificativ în raport cu obiectivele acestei directive. Revine instanței de trimitere sarcina să verifice dacă aceste condiții sunt îndeplinite.

               2)

               Articolul 6 alineatul (2) din Directiva 92/43 trebuie interpretat în sensul că dacă, în împrejurări precum cele din litigiul principal, o examinare ulterioară a efectelor asupra sitului în cauză ale unui plan sau ale unui proiect a cărui executare a început după includerea acestui sit pe lista siturilor de importanță comunitară se dovedește necesară, această examinare trebuie efectuată în conformitate cu cerințele articolului 6 alineatul (3) din această directivă. O asemenea examinare trebuie să țină seama de toate elementele existente la data acestei includeri, precum și de toate efectele intervenite sau care pot interveni în urma executării totale sau parțiale a acestui plan sau a acestui proiect pe situl menționat ulterior acestei date.

               3)

               Directiva 92/43 trebuie interpretată în sensul că, atunci când se realizează o nouă examinare a efectelor asupra unui sit pentru remedierea erorilor constatate privind evaluarea prealabilă efectuată înainte de includerea acestui sit pe lista siturilor de importanță comunitară sau privind examinarea ulterioară, în temeiul articolului 6 alineatul (2) din Directiva 92/43, deși planul sau proiectul a fost deja executat, cerințele unui control efectuat în cadrul unei asemenea examinări nu pot fi modificate pentru faptul că decizia de aprobare a acestui plan sau a acestui proiect era direct executorie, că a fost respinsă o cerere de măsuri provizorii și că această decizie de respingere nu mai era supusă căilor de atac. În plus, examinarea menționată trebuie să țină seama de riscurile de deteriorare sau de perturbări care pot avea un efect semnificativ, în sensul articolului 6 alineatul (2) menționat, și care au intervenit eventual ca urmare a realizării planului sau proiectului în discuție.
               Articolul 6 alineatul (4) din Directiva 92/43 trebuie interpretat în sensul că cerințele controlului efectuat în cadrul examinării soluțiilor alternative nu pot fi modificate pentru faptul că planul sau proiectul a fost deja executat.

      (1)  JO C 448, 15.12.2014.


title: Cauza T-90/11: Hotărârea Tribunalului din 10 decembrie 2014 – ONP și alții/Comisia ( „Concurență — Înțelegeri — Piața franceză a analizelor de biologie medicală — Decizie de constatare a unei încălcări a articolului 101 TFUE — Asociere de întreprinderi — Ordin profesional — Obiectul inspecției și al anchetei — Condiții de aplicare a articolului 101 TFUE — Încălcare prin obiect — Preț minim și obstacole în calea dezvoltării grupurilor de laboratoare — Încălcare unică și continuă — Probă — Erori de apreciere de fapt și erori de drept — Cuantumul amenzii — Punctul 37 din Orientările din 2006 privind calcularea cuantumului amenzilor — Competență de fond” )

text:
               2.2.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 34/26

         Hotărârea Tribunalului din 10 decembrie 2014 – ONP și alții/Comisia
   (Cauza T-90/11) (1)

   ((„Concurență - Înțelegeri - Piața franceză a analizelor de biologie medicală - Decizie de constatare a unei încălcări a articolului 101 TFUE - Asociere de întreprinderi - Ordin profesional - Obiectul inspecției și al anchetei - Condiții de aplicare a articolului 101 TFUE - Încălcare prin obiect - Preț minim și obstacole în calea dezvoltării grupurilor de laboratoare - Încălcare unică și continuă - Probă - Erori de apreciere de fapt și erori de drept - Cuantumul amenzii - Punctul 37 din Orientările din 2006 privind calcularea cuantumului amenzilor - Competență de fond”))
   (2015/C 034/30)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamanți: Ordre national des pharmaciens (ONP) (Paris, Franța), Conseil national de l’Ordre des pharmaciens (CNOP) (Paris) și Conseil central de la section G de l’Ordre national des pharmaciens (CCG) (Paris) (reprezentanți: O. Saumon, L. Defalque, T. Bontinck și A. Guillerme, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: F. Castilla Contreras, C. Giolito, B. Mongin și N. von Lingen, agenți)

      Intervenientă în susținerea pârâtei: Labco (Paris, Franța) (reprezentanți: N. Korogiannakis, M. Coppet și B. Dederichs, avocați)

      Obiectul

   Cerere de anulare a Deciziei C (2010) 8952 final a Comisiei din 8 decembrie 2010 privind o procedură de aplicare a articolului 101 [TFUE] (Cazul 39510 – Labco/ONP) și, cu titlu subsidiar, cerere de reducere a cuantumului amenzii.

      Dispozitivul

               1)

               Stabilește cuantumul amenzii aplicate în solidar Ordre national des pharmaciens (ONP), Conseil national de l’Ordre des pharmaciens (CNOP) (Paris) și Conseil central de la section G de l’Ordre national des pharmaciens (CCG) la articolul 3 din Decizia C (2010) 8952 final a Comisiei din 8 decembrie 2010 privind o procedură de aplicare a articolului 101 [TFUE] (Cazul 39510 – Labco/ONP) la 4,75 milioane de euro.

               2)

               Respinge în rest acțiunea.

               3)

               Comisia Europeană suportă propriile cheltuieli de judecată și o zecime din cele efectuate de ONP, CNOP și CCG.

               4)

               ONP, CNOP și CCG suportă nouă zecimi din propriile cheltuieli de judecată.

               5)

               Labco suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 173, 11.6.2011.


title: Cauza T-341/08: Ordonanța Tribunalului din 30 iunie 2011 — Hess Group/OAPI — Coloma Navarro (COLOMÉ) ( „Marcă comunitară — Cerere de declarare a nulității — Acord și retragere a cererii de declarare a nulității — Nepronuțare asupra fondului” )

text:
               26.11.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 347/31

         Ordonanța Tribunalului din 30 iunie 2011 — Hess Group/OAPI — Coloma Navarro (COLOMÉ)
   (Cauza T-341/08) (1)

   (Marcă comunitară - Cerere de declarare a nulității - Acord și retragere a cererii de declarare a nulității - Nepronuțare asupra fondului)
   2011/C 347/51
   Limba de procedură: spaniola

      Părțile

      Reclamantă: Hess Group AG (Berna, Elveția) (reprezentanți: E. Armijo Chávarri și A. Castán Pérez-Gómez, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: O. Mondéjar Ortuño, agent)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenient în fața Tribunalului: José Félix Coloma Navarro (Alvarado, Spania) (reprezentant: A. Fernández Lerroux, avocat)

      Obiectul

   Acțiune introdusă împotriva Deciziei Camerei Întâi de recurs a OAPI din 21 mai 2008 (cauza R 1030/2007-1), privind o procedură de declarare a nulității între M. José Félix Coloma Navarro și Hess Group AG.

      Dispozitivul

               1.

               Constată că nu mai este necesar să se pronunțe asupra fondului acțiunii.

               2.

               Reclamanta și intervenientul sunt obligați la plata propriilor cheltuieli de judecată, precum și, fiecare, a unei jumătăți din cheltuielile de judecată efectuate de pârât.

      (1)  JO C 272, 25.10.2008.