title: Cauza C-38/19 P: Recurs introdus la 21 ianuarie 2019 de Marion Le Pen împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a șasea) din 28 noiembrie 2018 în cauza T-161/17, Le Pen/Parlamentul

text:
               4.3.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 82/21

      Recurs introdus la 21 ianuarie 2019 de Marion Le Pen împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a șasea) din 28 noiembrie 2018 în cauza T-161/17, Le Pen/Parlamentul
      (Cauza C-38/19 P)
      (2019/C 82/23)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Recurentă: Marion Anne Perrine (cunoscută sub numele de „Marine”) Le Pen (reprezentant: R. Bosselut, avocat)

         Cealaltă parte din procedură: Parlamentul European

         Concluziile recurentei

                  —

                  Anularea Hotărârii pronunțate la 28 noiembrie 2018 de Camera a șasea a Tribunalului Uniunii Europene în cauza T-161/17.

            În consecință:

                  —

                  anularea deciziei Secretarului General al Parlamentului din 6 ianuarie 2017, adoptată în aplicarea articolului 68 din Decizia 2009/C 159/01 a Biroului Parlamentului European din 19 mai și din 9 iulie 2008„privind normele de aplicare a Statutului deputaților în Parlamentul European”, cu modificările ulterioare, prin care s-a constatat o creanță în sumă de 41 554 euro;

                  —

                  anularea notei de debit nr. 2017-22 din 11 ianuarie 2017, prin care se informează recurenta cu privire la faptul că, prin decizia Secretarului General din 6 ianuarie 2017, s-a constatat în privința sa o creanță de 41 554 euro, [și se dispune] recuperarea sumelor plătite în mod nejustificat cu titlu de asistență parlamentară [în aplicarea] articolului 68 din normele de aplicare și a articolelor 78, 79 și 80 din Regulamentul financiar;

                  —

                  obligarea Parlamentului la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

                  A –

                  Motiv de ordine publică: Încălcarea dreptului Uniunii – Erori de drept – Încălcarea unor norme fundamentale de procedură – Încălcarea dreptului la apărare
                  Acest motiv este întemeiat pe absența unei audieri personale a recurentei și pe absența comunicării dosarului, în special a raportului OLAF de către Secretarul General.
                  Dreptul la apărare al recurentei a fost încălcat de Tribunal, în special prin raportare la Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene și la articolul 6 din CEDO.

                  B -

                  Încălcarea dreptului Uniunii – Erori de drept – Încălcarea principiilor protecției încrederii legitime și securității juridice – Eroare privind calificarea naturii juridice a faptelor, denaturări ale situației de fapt și ale elementelor de probă
                  Tribunalul a denaturat sensul înscrisurilor depuse de recurentă în anexa la scrisoarea din 14 martie 2016 adresată OLAF.
                  Nu este posibil să se pretindă că sumele plătite în temeiul contractului „artificial” nu au fost utilizate în conformitate cu normele de aplicare. Prin urmare, nu există nici un abuz de obiect sau de natură cu privire la aceste fonduri și nu există nici un prejudiciu suferit de Parlament.

                  C-

                  Abuz de putere – Fumus persecutionis

                  Discriminările, dosirea probelor, lipsa de loialitate și încălcarea dreptului la apărare de care se face vinovat Secretarul General al Parlamentului împotriva recurentei constituie și trebuia să constituie în ochii Parlamentului „indicii obiective, pertinente și concordante, [că decizia atacată a fost adoptată] în scopul exclusiv sau cel puțin determinant de a atinge alte obiective decât cele declarate sau de a eluda o procedură special prevăzută de tratat pentru a răspunde circumstanțelor cauzei”, și sunt revelatoare și afectate de un fumus persecutionis în detrimentul recurentei.


title: Cauza T-167/13: Hotărârea Tribunalului din 13 decembrie 2018 – Comune di Milano/Comisia („Ajutoare de stat – Servicii de handling la sol – Injecții de capital efectuate de SEA în favoarea Sea Handling – Decizie prin care ajutorul a fost declarat incompatibil cu piața internă și prin care s-a dispus recuperarea – Noțiunea de ajutor – Imputabilitate statului – Criteriul investitorului privat – Principiul contradictorialităţii – Dreptul la apărare – Dreptul la bună administrare – Încredere legitimă”)

text:
               4.3.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 82/23

      Hotărârea Tribunalului din 13 decembrie 2018 – Comune di Milano/Comisia
      (Cauza T-167/13) (1)

      ((„Ajutoare de stat - Servicii de handling la sol - Injecții de capital efectuate de SEA în favoarea Sea Handling - Decizie prin care ajutorul a fost declarat incompatibil cu piața internă și prin care s-a dispus recuperarea - Noțiunea de ajutor - Imputabilitate statului - Criteriul investitorului privat - Principiul contradictorialităţii - Dreptul la apărare - Dreptul la bună administrare - Încredere legitimă”))
      (2019/C 82/24)
      Limba de procedură: italiana

         Părțile

         Reclamantă: Comune di Milano (Italia) (reprezentanți: inițial S. Grassani și A. Franchi, ulterior S. Grassani, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: G. Conte și D. Grespan, agenți)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE, prin care se urmărește anularea Deciziei (UE) 2015/1225 a Comisiei din 19 decembrie 2012 privind majorarea de capital efectuată de SEA SpA în favoarea SEA Handling SpA [cazul SA.21420 (C 14/10) (ex NN 25/10) (ex CP 175/06)] (JO 2015, L 201, p. 1)

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Obligă Comune di Milano la plata cheltuielilor de judecată, inclusiv a celor aferente procedurii privind măsurile provizorii.

         (1)  JO C 129, 4.5.2013.


title: Cauza T-498/14: Hotărârea Tribunalului din 12 decembrie 2018 – Deutsche Umwelthilfe/Comisia [„Acces la documente – Documente referitoare la corespondența schimbată între Comisie și întreprinderi sau producători de automobile în legătură cu agentul refrigerant R1234yf utilizat în autovehicule – Documente care nu sunt repertoriate – Motiv nou invocat în cursul judecății – Inadmisibilitate – Măsură de cercetare judecătorească prin care se dispune prezentarea documentelor în litigiu în conformitate cu articolul 104 din Regulamentul de procedură – Derogare de la principiul contradictorialității – Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 – Excepția privind protecția intereselor comerciale – Interes public pentru divulgare – Evaluare comparativă – Regulamentul (CE) nr. 1367/2006 – Articolul 6 alineatul (1) – Interes public superior pentru divulgarea unor informații privind mediul sau care se referă la emisii în mediu – Prezumție generală – Refuz parțial al accesului – Nepronunțare asupra fondului”]

text:
               4.3.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 82/23

      Hotărârea Tribunalului din 12 decembrie 2018 – Deutsche Umwelthilfe/Comisia
      (Cauza T-498/14) (1)

      ([„Acces la documente - Documente referitoare la corespondența schimbată între Comisie și întreprinderi sau producători de automobile în legătură cu agentul refrigerant R1234yf utilizat în autovehicule - Documente care nu sunt repertoriate - Motiv nou invocat în cursul judecății - Inadmisibilitate - Măsură de cercetare judecătorească prin care se dispune prezentarea documentelor în litigiu în conformitate cu articolul 104 din Regulamentul de procedură - Derogare de la principiul contradictorialității - Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 - Excepția privind protecția intereselor comerciale - Interes public pentru divulgare - Evaluare comparativă - Regulamentul (CE) nr. 1367/2006 - Articolul 6 alineatul (1) - Interes public superior pentru divulgarea unor informații privind mediul sau care se referă la emisii în mediu - Prezumție generală - Refuz parțial al accesului - Nepronunțare asupra fondului”])
      (2019/C 82/25)
      Limba de procedură: germana

         Părțile

         Reclamantă: Deutsche Umwelthilfe eV (Radolfzell, Germania) (reprezentanți: R. Klinger și R. Geulen, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: inițial F. Clotuche-Duvieusart și J. Vondung, ulterior F. Clotuche-Duvieusart și H. Krämer, agenți, asistați inițial de R. van der Hout și de A. Köhler, ulterior de R. van der Hout și de C. Wagner, avocați)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE prin care se solicită anularea în parte a Deciziei GESTDEM 2014/547 a Comisiei din 2 iunie 2014 care confirmă refuzul accesului la toate documentele referitoare la schimbul de corespondență între Comisie, pe de o parte, și întreprinderile Honeywell și DuPont sau constructorii de automobile, pe de altă parte, în perioada cuprinsă între luna septembrie a anului 2011 și luna aprilie a anului 2012 și între luna septembrie a anului 2012 și sfârșitul lunii ianuarie a anului 2014, în legătură cu agentul refrigerant R1234yf utilizat în autovehicule

         Dispozitivul

                  1)

                  Nu mai este necesar să se pronunțe asupra fondului cererii de anulare a Deciziei GESTDEM 2014/547 a Comisiei din 2 iunie 2014, în măsura în care aceasta privește părțile inițial ocultate ale documentului nr. 34 care, ulterior, au fost făcute publice.

                  2)

                  Respinge în rest acțiunea.

                  3)

                  Obligă Deutsche Umwelthilfe eV la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 329, 22.9.2014.


title: Cauza T-677/14: Hotărârea Tribunalului din 12 decembrie 2018 – Biogaran/Comisia („Concurență – Înțelegeri – Piața perindoprilului, medicament destinat tratării bolilor cardiovasculare, în versiunea sa originală și în versiunile generice – Decizie prin care se constată o încălcare a articolelor 101 și 102 TFUE – Acorduri care vizează întârzierea, chiar împiedicarea intrării pe piață a versiunilor generice ale perindoprilului – Participarea unei filiale la încălcarea săvârșită de societatea-mamă a acesteia – Imputarea încălcării – Răspundere solidară – Plafonul amenzii”)

text:
               4.3.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 82/24

      Hotărârea Tribunalului din 12 decembrie 2018 – Biogaran/Comisia
      (Cauza T-677/14) (1)

      ((„Concurență - Înțelegeri - Piața perindoprilului, medicament destinat tratării bolilor cardiovasculare, în versiunea sa originală și în versiunile generice - Decizie prin care se constată o încălcare a articolelor 101 și 102 TFUE - Acorduri care vizează întârzierea, chiar împiedicarea intrării pe piață a versiunilor generice ale perindoprilului - Participarea unei filiale la încălcarea săvârșită de societatea-mamă a acesteia - Imputarea încălcării - Răspundere solidară - Plafonul amenzii”))
      (2019/C 82/26)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamantă: Biogaran (Colombes, Franța) (reprezentanți: T. Reymond, O. de Juvigny și J. Jourdan, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: inițial F. Castilla Contreras, T. Vecchi și B. Mongin, ulterior F. Castilla Contreras, B. Mongin și C. Vollrath, agenți)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE prin care se solicită, cu titlu principal, anularea Deciziei C(2014) 4955 final a Comisiei din 9 iulie 2014 privind o procedură inițiată în temeiul articolelor 101 și 102 TFUE [cazul AT.39612 – Perindopril (Servier)], în măsura în care o privește pe reclamantă și, cu titlu subsidiar, reducerea cuantumului amenzii care i-a fost aplicată prin această decizie

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Obligă Biogaran la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 395, 10.11.2014.


title: Cauza T-679/14: Hotărârea Tribunalului din 12 decembrie 2018 – Teva UK și alții/Comisia [„Concurență – Înțelegeri – Piața perindoprilului, medicament destinat tratamentului bolilor cardiovasculare, în versiunea sa originală și în versiunile generice – Decizie prin care se constată o încălcare a articolului 101 TFUE – Principiul imparțialității – Consultarea Comitetului consultativ privind înțelegerile și pozițiile dominante – Acord de soluționare amiabilă a unor litigii în materie de brevete și de cumpărare exclusivă – Concurență potențială – Restrângere a concurenței prin obiect – Conciliere între dreptul concurenței și dreptul brevetelor – Condiții de exceptare de la articolul 101 alineatul (3) TFUE – Amenzi”]

text:
               4.3.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 82/25

      Hotărârea Tribunalului din 12 decembrie 2018 – Teva UK și alții/Comisia
      (Cauza T-679/14) (1)

      ([„Concurență - Înțelegeri - Piața perindoprilului, medicament destinat tratamentului bolilor cardiovasculare, în versiunea sa originală și în versiunile generice - Decizie prin care se constată o încălcare a articolului 101 TFUE - Principiul imparțialității - Consultarea Comitetului consultativ privind înțelegerile și pozițiile dominante - Acord de soluționare amiabilă a unor litigii în materie de brevete și de cumpărare exclusivă - Concurență potențială - Restrângere a concurenței prin obiect - Conciliere între dreptul concurenței și dreptul brevetelor - Condiții de exceptare de la articolul 101 alineatul (3) TFUE - Amenzi”])
      (2019/C 82/27)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamante: Teva UK Ltd (West Yorkshire, Regatul Unit), Teva Pharmaceuticals Europe BV (Utrecht, Țările de Jos), Teva Pharmaceutical Industries Ltd (Ierusalim, Israel) (reprezentanți: D. Tayar și A. Richard, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: inițial F. Castilla Contreras, T. Vecchi și B. Mongin, ulterior F. Castilla Contreras, B. Mongin și C. Vollrath, agenți, asistați de G. Peretz, barrister)

         Intervenientă în susținerea reclamantelor: European Generic medicines Association AISBL (EGA) (Bruxelles, Belgia) (reprezentanți: S.-P. Brankin, solicitor și E. Wijckmans, avocat)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE având ca obiect, cu titlu principal, anularea Deciziei C(2014) 4955 final a Comisiei din 9 iulie 2014 privind o procedură de aplicare a articolelor 101 și 102 TFUE [cazul AT.39612 – Perindopril (Servier)], în măsura în care le privește pe reclamante și, cu titlu subsidiar, reducerea cuantumului amenzii care le-a fost aplicată prin decizia menționată

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Teva UK Ltd, Teva Pharmaceuticals Europe BV și Teva Pharmaceutical Industries Ltd suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de Comisia Europeană.

                  3)

                  European Generic medicines Association AISBL (EGA) suportă propriile cheltuieli de judecată.

         (1)  JO C 409, 17.11.2014.


title: Cauza T-680/14: Hotărârea Tribunalului din 12 decembrie 2018 – Lupin/Comisia („Concurență – Înțelegeri – Piața perindoprilului, medicament destinat tratamentului bolilor cardiovasculare, în versiunea sa originală și în versiunile generice – Decizie prin care se constată o încălcare a articolului 101 TFUE – Acord de soluționare amiabilă a unor litigii în materie de brevete – Acord de achiziționare de tehnologie – Restrângere a concurenței prin obiect – Conciliere între dreptul concurenței și dreptul brevetelor – Amenzi”)

text:
               4.3.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 82/26

      Hotărârea Tribunalului din 12 decembrie 2018 – Lupin/Comisia
      (Cauza T-680/14) (1)

      ((„Concurență - Înțelegeri - Piața perindoprilului, medicament destinat tratamentului bolilor cardiovasculare, în versiunea sa originală și în versiunile generice - Decizie prin care se constată o încălcare a articolului 101 TFUE - Acord de soluționare amiabilă a unor litigii în materie de brevete - Acord de achiziționare de tehnologie - Restrângere a concurenței prin obiect - Conciliere între dreptul concurenței și dreptul brevetelor - Amenzi”))
      (2019/C 82/28)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Lupin Ltd (Maharashtra, India) (reprezentanți: inițial M. Pullen, R. Fawcett-Feuillette, solicitors, M. Hoskins, QC, V. Wakefield, barrister și M. Boles, solicitor, ulterior M. Hoskins, V. Wakefield, M. Boles, K. Vernon și S. Smith, solicitors și, în final, M. Hoskins, V. Wakefield, S. Smith și C. Wall, solicitors)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: inițial F. Castilla Contreras, B. Mongin și T. Vecchi, ulterior F. Castilla Contreras, B. Mongin și C. Vollrath, agenți, asistați de B. Rayment, barrister)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE având ca obiect anularea în parte a Deciziei C(2014) 4955 final a Comisiei din 9 iulie 2014 privind o procedură de aplicare a articolelor 101 și 102 TFUE [cazul AT.39612 – Perindopril (Servier)], în măsura în care o privește pe reclamantă și, cu titlu subsidiar, anularea amenzii care i-a fost aplicată prin decizia menționată sau reducerea cuantumului acesteia

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Obligă Lupin Ltd la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 439, 8.12.2014.


title: Cauza T-682/14: Hotărârea Tribunalului din 12 decembrie 2018 – Mylan Laboratories și Mylan/Comisia („Concurență – Înțelegeri – Piața perindoprilului, medicament destinat tratamentului bolilor cardiovasculare, în versiunea sa originală și în versiunile generice – Decizie prin care se constată o încălcare a articolului 101 TFUE – Acord de soluționare amiabilă a unor litigii în materie de brevete – Concurență potențială – Restrângere a concurenței prin obiect – Conciliere între dreptul concurenței și dreptul brevetelor – Imputare a comportamentului ilicit – Amenzi”)

text:
               4.3.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 82/26

      Hotărârea Tribunalului din 12 decembrie 2018 – Mylan Laboratories și Mylan/Comisia
      (Cauza T-682/14) (1)

      ((„Concurență - Înțelegeri - Piața perindoprilului, medicament destinat tratamentului bolilor cardiovasculare, în versiunea sa originală și în versiunile generice - Decizie prin care se constată o încălcare a articolului 101 TFUE - Acord de soluționare amiabilă a unor litigii în materie de brevete - Concurență potențială - Restrângere a concurenței prin obiect - Conciliere între dreptul concurenței și dreptul brevetelor - Imputare a comportamentului ilicit - Amenzi”))
      (2019/C 82/29)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamante: Mylan Laboratories Ltd (Hyderabad, India) și Mylan, Inc. (Canonsburg, Pennsylvania, Statele Unite) (reprezentanți: S. Kon, C. Firth și C. Humpe, solicitors)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: inițial F. Castilla Contreras, T. Vecchi și B. Mongin, ulterior F. Castilla Contreras, B. Mongin și C. Vollrath, agenți, asistați de S. Kingston, barrister)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE având ca obiect, cu titlu principal, anularea Deciziei C(2014) 4955 final a Comisiei din 9 iulie 2014 privind o procedură de aplicare a articolelor 101 și 102 TFUE [cazul AT.39612 – Perindopril (Servier)], în măsura în care le privește pe reclamante și, cu titlu subsidiar, anularea sau reducerea amenzii care le-a fost aplicată prin decizia menționată

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Obligă Mylan Laboratoires și Mylan, Inc. la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 431, 1.12.2014.


title: Cauza T-684/14: Hotărârea Tribunalului din 12 decembrie 2018 – Krka/Comisia („Concurență – Înțelegeri – Piața perindoprilului, medicament destinat tratamentului bolilor cardiovasculare, în versiunea sa originală și în versiunile generice – Decizie prin care se constată o încălcare a articolului 101 TFUE – Acord de soluționare amiabilă a unor litigii în materie de brevete – Acord de licență – Acord de achiziție de tehnologie – Restrângere a concurenței prin obiect – Restrângere a concurenței prin efect – Conciliere între dreptul concurenței și dreptul brevetelor”)

text:
               4.3.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 82/27

      Hotărârea Tribunalului din 12 decembrie 2018 – Krka/Comisia
      (Cauza T-684/14) (1)

      ((„Concurență - Înțelegeri - Piața perindoprilului, medicament destinat tratamentului bolilor cardiovasculare, în versiunea sa originală și în versiunile generice - Decizie prin care se constată o încălcare a articolului 101 TFUE - Acord de soluționare amiabilă a unor litigii în materie de brevete - Acord de licență - Acord de achiziție de tehnologie - Restrângere a concurenței prin obiect - Restrângere a concurenței prin efect - Conciliere între dreptul concurenței și dreptul brevetelor”))
      (2019/C 82/30)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Krka Tovarna Zdravil d.d. (Novo Mesto, Slovenia) (reprezentanți: T. Ilešič și M. Kocmut, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: F. Castilla Contreras, B. Mongin și C. Vollrath, agenți, asistați de D. Bailey, barrister)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE având ca obiect anularea în parte a Deciziei C(2014) 4955 final a Comisiei din 9 iulie 2014 privind o procedură de aplicare a articolelor 101 și 102 TFUE [cazul AT.39612 – Perindopril (Servier)], în măsura în care o privește pe reclamantă

         Dispozitivul

                  1)

                  Anulează articolul 4 din Decizia C(2014) 4955 final a Comisiei din 9 iulie 2014 privind o procedură de aplicare a articolelor 101 și 102 TFUE [cazul AT.39612 – Perindopril (Servier)] în măsura în care constată participarea Krka Tovarna Zdravil d.d. la acordurile menționate la acest articol.

                  2)

                  Anulează articolul 7 alineatul (4) litera (a) din Decizia C(2014) 4955 final.

                  3)

                  Anulează articolele 8 și 9 din Decizia C(2014) 4955 final în măsura în care privesc Krka Tovarna Zdravil.

                  4)

                  Obliogă Comisia la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 431, 1.12.2014.


title: Cauza T-691/14: Hotărârea Tribunalului din 12 decembrie 2018 – Servier și alții/Comisia („Concurență – Înțelegeri – Abuz de poziție dominantă – Piața perindoprilului, medicament destinat tratării bolilor cardiovasculare, în versiunea sa originală și în versiunile generice – Decizie prin care se constată o încălcare a articolelor 101 și 102 TFUE – Principiul imparțialității – Consultarea Comitetului consultativ privind înțelegerile și pozițiile dominante – Dreptul la o cale de atac efectivă – Termen scurt de introducere a acțiunii în raport cu lungimea deciziei atacate – Acorduri de soluționare amiabilă a litigiilor în materia brevetelor – Acorduri de licență – Acorduri de achiziționare de tehnologie – Acord de cumpărare exclusivă – Concurență potențială – Restrângere a concurenței prin obiect – Restrângere a concurenței prin efect – Conciliere între dreptul concurenței și dreptul brevetelor – Calificare drept încălcări distincte sau drept încălcare unică – Definirea pieței relevante la nivelul compusului principal al medicamentului în cauză – Amenzi – Cumularea amenzilor în temeiul articolelor 101 și 102 TFUE – Principiul legalității infracțiunilor și a pedepselor – Valoarea vânzărilor – Modalități de calcul în cazul cumulării unor încălcări pe aceleași piețe”)

text:
               4.3.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 82/28

      Hotărârea Tribunalului din 12 decembrie 2018 – Servier și alții/Comisia
      (Cauza T-691/14) (1)

      ((„Concurență - Înțelegeri - Abuz de poziție dominantă - Piața perindoprilului, medicament destinat tratării bolilor cardiovasculare, în versiunea sa originală și în versiunile generice - Decizie prin care se constată o încălcare a articolelor 101 și 102 TFUE - Principiul imparțialității - Consultarea Comitetului consultativ privind înțelegerile și pozițiile dominante - Dreptul la o cale de atac efectivă - Termen scurt de introducere a acțiunii în raport cu lungimea deciziei atacate - Acorduri de soluționare amiabilă a litigiilor în materia brevetelor - Acorduri de licență - Acorduri de achiziționare de tehnologie - Acord de cumpărare exclusivă - Concurență potențială - Restrângere a concurenței prin obiect - Restrângere a concurenței prin efect - Conciliere între dreptul concurenței și dreptul brevetelor - Calificare drept încălcări distincte sau drept încălcare unică - Definirea pieței relevante la nivelul compusului principal al medicamentului în cauză - Amenzi - Cumularea amenzilor în temeiul articolelor 101 și 102 TFUE - Principiul legalității infracțiunilor și a pedepselor - Valoarea vânzărilor - Modalități de calcul în cazul cumulării unor încălcări pe aceleași piețe”))
      (2019/C 82/31)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamante: Servier SAS (Suresnes, Franța), Servier Laboratories Ltd (Wexham, Regatul Unit), Les Laboratoires Servier SAS (Suresnes) (reprezentanți: inițial I. S. Forrester, QC, J. Killick, barrister, O. de Juvigny, avocat, și M. Utges Manley, solicitor, ulterior J. Killick, O. de Juvigny, M. Utges Manley, J. Jourdan și T. Reymond, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: inițial T. Christoforou, B. Mongin, C. Vollrath, F. Castilla Contreras și T. Vecchi, ulterior T. Christoforou, B. Mongin, C. Vollrath, F. Castilla Contreras și J. Norris-Usher, agenți)

         Intervenientă în susținerea reclamantelor: European Federation of Pharmaceutical Industries and Associations (EFPIA) (Geneva, Elveția) (reprezentanți: F. Carlin, barrister, N. Niejahr și C. Paillard, avocați)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE prin care se solicită, cu titlu principal, anularea Deciziei C(2014) 4955 final a Comisiei din 9 iulie 2014 privind o procedură inițiată în temeiul articolelor 101 și 102 TFUE [cazul AT.39612 – Perindopril (Servier)], în măsura în care le privește pe reclamante și, cu titlu subsidiar, reducerea cuantumului amenzii care le-a fost aplicată prin această decizie

         Dispozitivul

                  1)

                  Anulează articolul 4 din Decizia C(2014) 4955 final a Comisiei din 9 iulie 2014 privind o procedură inițiată în temeiul articolelor 101 și 102 TFUE [cazul AT.39612 – Perindopril (Servier)], în măsura în care se constată participarea Servier SAS și a Les Laboratoires Servier SAS la acordurile prevăzute la acest articol.

                  2)

                  Anulează articolul 6 din Decizia C(2014) 4955.

                  3)

                  Anulează articolul 7 alineatul (4) litera (b) și alineatul (6) din Decizia C(2014) 4955.

                  4)

                  Stabilește la 55 385 190 de euro cuantumul amenzii aplicate Servier și Les Laboratoires Servier pentru încălcarea prevăzută la articolul 2 din Decizia C(2014) 4955 final, astfel cum rezultă din articolul 7 alineatul (2) litera (b) din aceasta.

                  5)

                  Respinge în rest acțiunea.

                  6)

                  Servier, Servier Laboratories Ltd și Les Laboratoires Servier, pe de o parte, și Comisia Europeană, pe de altă parte, suportă propriile cheltuieli de judecată.

                  7)

                  European Federation of Pharmaceutical Industries and Associations (EFPIA) suportă propriile cheltuieli de judecată.

         (1)  JO C 462, 22.12.2014.


title: Cauza T-705/14: Hotărârea Tribunalului din 12 decembrie 2018 – Unichem Laboratories/Comisia [„Concurență – Înțelegeri – Piața perindoprilului, medicament destinat tratamentului bolilor cardiovasculare, în versiunea sa originală și în versiunile generice – Decizie prin care se constată o încălcare a articolului 101 TFUE – Acord de soluționare amiabilă a unor litigii în materie de brevete – Competență teritorială a Comisiei – Imputarea comportamentului ilicit – Procedură administrativă – Protecția confidențialității comunicărilor dintre avocați și clienți – Concurență potențială – Restrângere a concurenței prin obiect – Necesitate obiectivă a restrângerii – Condiții de exceptare de la articolul 101 alineatul (3) TFUE – Amenzi”]

text:
               4.3.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 82/30

      Hotărârea Tribunalului din 12 decembrie 2018 – Unichem Laboratories/Comisia
      (Cauza T-705/14) (1)

      ([„Concurență - Înțelegeri - Piața perindoprilului, medicament destinat tratamentului bolilor cardiovasculare, în versiunea sa originală și în versiunile generice - Decizie prin care se constată o încălcare a articolului 101 TFUE - Acord de soluționare amiabilă a unor litigii în materie de brevete - Competență teritorială a Comisiei - Imputarea comportamentului ilicit - Procedură administrativă - Protecția confidențialității comunicărilor dintre avocați și clienți - Concurență potențială - Restrângere a concurenței prin obiect - Necesitate obiectivă a restrângerii - Condiții de exceptare de la articolul 101 alineatul (3) TFUE - Amenzi”])
      (2019/C 82/33)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Unichem Laboratories Ltd (Mumbai, India) (reprezentanți: S. Mobley, K. Shaw, K. Cousins, M. Healy, H. Sheraton și E. Batchelor, sollicitors)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: inițial F. Castilla Contreras, T. Vecchi și B. Mongin, ulterior F. Castilla Contreras, B. Mongin și C. Vollrath, agenți, asistați de S. Kingston, barrister)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE având ca obiect, cu titlu principal, anularea Deciziei C(2014) 4955 final a Comisiei din 9 iulie 2014 privind o procedură de aplicare a articolelor 101 și 102 TFUE [cazul AT.39612 – Perindopril (Servier)], în măsura în care o privește pe reclamantă și, cu titlu subsidiar, anularea sau reducerea cuantumului amenzii care i-a fost aplicată prin decizia menționată

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Obligă Unichem Laboratories Ltd la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 448, 15.12.2014.


title: Cauza T-827/14: Hotărârea Tribunalului din 13 decembrie 2018 – Deutsche Telekom/Comisia („Concurență – Abuz de poziție dominantă – Piața slovacă a serviciilor de telecomunicații în bandă largă – Acces al unor întreprinderi terțe la «bucla locală» a operatorului istoric de pe această piață – Decizie prin care se constată o încălcare a articolului 102 TFUE și a articolului 54 din Acordul privind SEE – Încălcare unică și continuă – Noțiunea «abuz» – Refuzul accesului – Comprimarea marjelor – Calculul comprimării marjelor – Criteriul concurentului la fel de eficient – Dreptul la apărare – Imputare în sarcina societății – mamă a încălcării comise de filiala sa – Influență decisivă a societății – mamă asupra politicii comerciale a filialei – Exercitare efectivă – Sarcina probei – Calcularea cuantumului amenzii – Orientările din 2006 privind calcularea cuantumului amenzilor – Amendă separată aplicată numai societății-mamă pentru recidivă și pentru aplicarea unui coeficient de multiplicare în scop de descurajare”)

text:
               4.3.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 82/30

      Hotărârea Tribunalului din 13 decembrie 2018 – Deutsche Telekom/Comisia
      (Cauza T-827/14) (1)

      ((„Concurență - Abuz de poziție dominantă - Piața slovacă a serviciilor de telecomunicații în bandă largă - Acces al unor întreprinderi terțe la «bucla locală» a operatorului istoric de pe această piață - Decizie prin care se constată o încălcare a articolului 102 TFUE și a articolului 54 din Acordul privind SEE - Încălcare unică și continuă - Noțiunea «abuz» - Refuzul accesului - Comprimarea marjelor - Calculul comprimării marjelor - Criteriul concurentului la fel de eficient - Dreptul la apărare - Imputare în sarcina societății – mamă a încălcării comise de filiala sa - Influență decisivă a societății – mamă asupra politicii comerciale a filialei - Exercitare efectivă - Sarcina probei - Calcularea cuantumului amenzii - Orientările din 2006 privind calcularea cuantumului amenzilor - Amendă separată aplicată numai societății-mamă pentru recidivă și pentru aplicarea unui coeficient de multiplicare în scop de descurajare”))
      (2019/C 82/34)
      Limba de procedură: germana

         Părțile

         Reclamantă: Deutsche Telekom AG (Bonn, Germania) (reprezentanți: K. Apel și D. Schroeder, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: M. Kellerbauer, L. Malferrari, C. Vollrath și L. Wildpanner, agenți)

         Intervenientă în susținerea pârâtei: Slovanet, a.s. (Bratislava, Slovacia) (reprezentant: P. Tisaj, avocat)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE, având ca obiect cu titlu principal anularea în tot sau în parte, în măsura în care o privește pe reclamantă, a Deciziei C(2014) 7465 final a Comisiei din 15 octombrie 2014 privind o procedură de aplicare a articolului 102 TFUE și a articolului 54 din Acordul privind SEE (cazul AT.39523 – Slovak Telekom), astfel cum a fost rectificată prin Decizia C(2014) 10119 final a Comisiei din 16 decembrie 2014, precum și prin Decizia C(2015) 2484 final a Comisiei din 17 aprilie 2015 și, cu titlu subsidiar, anularea sau reducerea cuantumului amenzilor aplicate reclamantei prin decizia menționată.

         Dispozitivul

                  1)

                  Anulează articolul 1 alineatul (2) litera (d) din Decizia C(2014) 7465 final a Comisiei din 15 octombrie 2014 privind o procedură de aplicare a articolului 102 TFUE și a articolului 54 din Acordul privind SEE (cazul AT.39523 – Slovak Telekom), în măsura în care constată că în perioada cuprinsă între 12 august și 31 decembrie 2005, Deutsche Telekom AG a aplicat tarife neechitabile care nu permit unui operator la fel de eficient care se bazează pe accesul cu ridicata la buclele locale cu acces necondiționat ale Slovak Telekom, a.s. să reproducă serviciile cu amănuntul oferite de Slovak Telekom, fără să suporte pierderi.

                  2)

                  Anulează articolul 2 din Decizia C(2014) 7465 final în măsura în care stabilește cuantumul amenzii la plata căreia Deutsche Telekom este obligată în solidar la 38 838 000 de euro, iar cuantumul amenzii la plata căreia este obligată numai Deutsche Telekom la 31 070 000 de euro.

                  3)

                  Stabilește cuantumul amenzii la plata căreia Deutsche Telekom este obligată în solidar la 38 061 963 euro, iar cuantumul amenzii la plata căreia este obligată numai Deutsche Telekom, la 19 030 981 euro.

                  4)

                  Respinge acțiunea în rest.

                  5)

                  Deutsche Telekom suportă patru cincimi din propriile cheltuieli de judecată și este obligată la plata a patru cincimi din cheltuielile de judecată ale Comisiei Europene și a patru cincimi din cheltuielile de judecată ale Slovanet, a.s.

                  6)

                  Comisia Europeană suportă o cincime din propriile cheltuieli de judecată și o cincime din cheltuielile de judecată ale Deutsche Telekom.

                  7)

                  Slovanet suportă o cincime din propriile cheltuieli de judecată.

         (1)  JO C 96, 23.3.2015.


title: Cauza T-851/14: Hotărârea Tribunalului din 13 decembrie 2018 – Slovak Telekom/Comisia („Concurență – Abuz de poziție dominantă – Piața slovacă a serviciilor de telecomunicații în bandă largă – Acces al unor întreprinderi terțe la «bucla locală» a operatorului istoric de pe această piață – Decizie prin care se constată o încălcare a articolului 102 TFUE și a articolului 54 din Acordul privind SEE – Încălcare unică și continuă – Noțiunea «abuz» – Refuzul accesului – Comprimarea marjelor – Calculul comprimării marjelor – Criteriul concurentului la fel de eficient – Dreptul la apărare – Imputare în sarcina societății-mamă a încălcării comise de filiala sa – Influență decisivă a societății-mamă asupra politicii comerciale a filialei – Exercitare efectivă – Sarcina probei – Calcularea cuantumului amenzii – Orientările din 2006 privind calcularea cuantumului amenzilor”)

text:
               4.3.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 82/32

      Hotărârea Tribunalului din 13 decembrie 2018 – Slovak Telekom/Comisia
      (Cauza T-851/14) (1)

      ((„Concurență - Abuz de poziție dominantă - Piața slovacă a serviciilor de telecomunicații în bandă largă - Acces al unor întreprinderi terțe la «bucla locală» a operatorului istoric de pe această piață - Decizie prin care se constată o încălcare a articolului 102 TFUE și a articolului 54 din Acordul privind SEE - Încălcare unică și continuă - Noțiunea «abuz» - Refuzul accesului - Comprimarea marjelor - Calculul comprimării marjelor - Criteriul concurentului la fel de eficient - Dreptul la apărare - Imputare în sarcina societății-mamă a încălcării comise de filiala sa - Influență decisivă a societății-mamă asupra politicii comerciale a filialei - Exercitare efectivă - Sarcina probei - Calcularea cuantumului amenzii - Orientările din 2006 privind calcularea cuantumului amenzilor”))
      (2019/C 82/35)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Slovak Telekom, a.s. (Bratislava, Slovacia) (reprezentanți: D. Geradin, avocat, R. O’Donoghue, QC)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: inițial M. Farley, L. Malferrari și G. Koleva, ulterior M. Farley, M. Kellerbauer, L. Malferrari și C. Vollrath, agenți)

         Intervenientă în susținerea pârâtei: Slovanet, a.s. (Bratislava) (reprezentant: P. Tisaj, avocat)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE, având ca obiect cu titlu principal anularea în tot sau în parte, în măsura în care o privește pe reclamantă, a Deciziei C(2014) 7465 final a Comisiei din 15 octombrie 2014 privind o procedură de aplicare a articolului 102 TFUE și a articolului 54 din Acordul privind SEE (cazul AT.39523 – Slovak Telekom), astfel cum a fost rectificată prin Decizia C(2014) 10119 final a Comisiei din 16 decembrie 2014, precum și prin Decizia C(2015) 2484 final a Comisiei din 17 aprilie 2015 și, cu titlu subsidiar, reducerea cuantumului amenzii aplicate reclamantei.

         Dispozitivul

                  1)

                  Anulează articolul 1 alineatul (2) litera (d) din Decizia C(2014) 7465 final a Comisiei din 15 octombrie 2014 privind o procedură de aplicare a articolului 102 TFUE și a articolului 54 din Acordul privind SEE (cazul AT.39523 – Slovak Telekom), în măsura în care constată că în perioada cuprinsă între 12 august și 31 decembrie 2005, Slovak Telekom, a.s., a aplicat tarife neechitabile care nu permit unui operator la fel de eficient care se bazează pe accesul cu ridicata la buclele sale locale cu acces necondiționat să reproducă serviciile cu amănuntul pe care le oferă, fără să suporte pierderi.

                  2)

                  Anulează articolul 2 din Decizia C(2014) 7465 final în măsura în care stabilește cuantumul amenzii la plata căreia Slovak Telekom este obligată în solidar la 38 838 000 de euro.

                  3)

                  Stabilește cuantumul amenzii la plata căreia Slovak Telekom este obligată în solidar la 38 061 963 euro.

                  4)

                  Respinge acțiunea în rest.

                  5)

                  Slovak Telekom suportă patru cincimi din propriile cheltuieli de judecată și este obligată la plata a patru cincimi din cheltuielile de judecată ale Comisiei Europene și a patru cincimi din cheltuielile de judecată ale Slovanet, a.s.

                  6)

                  Comisia Europeană suportă o cincime din propriile cheltuieli de judecată și o cincime din cheltuielile de judecată ale Slovak Telekom.

                  7)

                  Slovanet suportă o cincime din propriile cheltuieli de judecată.

         (1)  JO C 127, 20.4.2015.


title: Cauza T-111/15: Hotărârea Tribunalului din 13 decembrie 2018 – Ryanair și Airport Marketing Services/Comisia („Ajutoare de stat – Acorduri încheiate de syndicat mixte des aéroports de Charente cu Ryanair și cu filiala sa, Airport Marketing Services – Servicii aeroportuare – Servicii de marketing – Decizie prin care ajutorul este declarat incompatibil cu piața internă și prin care se dispune recuperarea sa – Noțiunea de ajutor de stat – Imputabilitate în sarcina statului – Cameră de comerț și industrie – Avantaj – Criteriul investitorului privat – Recuperare – Articolul 41 din Carta drepturilor fundamentale – Dreptul de acces la dosar – Dreptul de a fi ascultat”)

text:
               4.3.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 82/33

      Hotărârea Tribunalului din 13 decembrie 2018 – Ryanair și Airport Marketing Services/Comisia
      (Cauza T-111/15) (1)

      ((„Ajutoare de stat - Acorduri încheiate de syndicat mixte des aéroports de Charente cu Ryanair și cu filiala sa, Airport Marketing Services - Servicii aeroportuare - Servicii de marketing - Decizie prin care ajutorul este declarat incompatibil cu piața internă și prin care se dispune recuperarea sa - Noțiunea de ajutor de stat - Imputabilitate în sarcina statului - Cameră de comerț și industrie - Avantaj - Criteriul investitorului privat - Recuperare - Articolul 41 din Carta drepturilor fundamentale - Dreptul de acces la dosar - Dreptul de a fi ascultat”))
      (2019/C 82/36)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamante: Ryanair DAC, fostă Ryanair Ltd (Dublin, Irlanda), Airport Marketing Services Ltd (Dublin) (reprezentanți: G. Berrisch, E. Vahida, I.-G. Metaxas-Maranghidis, avocați, și B. Byrne, solicitor)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: L. Flynn și S. Noë, agenți)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE și prin care se urmărește anularea în parte a Deciziei (UE) 2015/1226 a Comisiei din 23 iulie 2014 privind ajutorul de stat SA.33963 (2012/C) (ex 2012/NN) pus în aplicare de Franța în favoarea Camerei de Comerț și Industrie din Angoulême, a SNC-Lavalin, a Ryanair și a Airport Marketing Services (JO 2015, L 201, p. 48)

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Obligă Ryanair DAC și Airport Marketing Services Ltd la suportarea propriilor cheltuieli de judecată, precum și a celor efectuate de Comisia Europeană.

         (1)  JO C 178, 1.6.2015.


title: Cauza T-165/15: Hotărârea Tribunalului din 13 decembrie 2018 – Ryanair și Airport Marketing Services/Comisia („Ajutoare de stat – Acorduri încheiate de Camera de Comerț și Industrie din Pau Béarn cu Ryanair și cu filiala sa Airport Marketing Services – Servicii aeroportuare – Servicii de marketing – Decizie prin care ajutorul este declarat incompatibil cu piața internă și prin care se dispune recuperarea sa – Noțiunea de ajutor de stat – Imputabilitate în sarcina statului – Cameră de comerț și industrie – Avantaj – Criteriul investitorului privat – Recuperare – Articolul 41 din Carta drepturilor fundamentale – Dreptul de acces la dosar – Dreptul de a fi ascultat”)

text:
               4.3.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 82/34

      Hotărârea Tribunalului din 13 decembrie 2018 – Ryanair și Airport Marketing Services/Comisia
      (Cauza T-165/15) (1)

      ((„Ajutoare de stat - Acorduri încheiate de Camera de Comerț și Industrie din Pau Béarn cu Ryanair și cu filiala sa Airport Marketing Services - Servicii aeroportuare - Servicii de marketing - Decizie prin care ajutorul este declarat incompatibil cu piața internă și prin care se dispune recuperarea sa - Noțiunea de ajutor de stat - Imputabilitate în sarcina statului - Cameră de comerț și industrie - Avantaj - Criteriul investitorului privat - Recuperare - Articolul 41 din Carta drepturilor fundamentale - Dreptul de acces la dosar - Dreptul de a fi ascultat”))
      (2019/C 82/37)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamante: Ryanair DAC, fostă Ryanair Ltd (Dublin, Irlanda), Airport Marketing Services Ltd (Dublin) (reprezentanți: G. Berrisch, E. Vahida, I.-G. Metaxas-Maranghidis, avocați, și B. Byrne, solicitor)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: L. Flynn și S. Noë, agenți)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE prin care se solicită anularea în parte a Deciziei (UE) 2015/1227 a Comisiei din 23 iulie 2014 privind ajutorul de stat SA.22614 (C 53/07) pus în aplicare de Franța în favoarea Camerei de Comerț și Industrie din Pau Béarn, Ryanair, Airport Marketing Services și Transavia (JO 2015, L 201, p. 109)

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Obligă Ryanair DAC și Airport Marketing Services Ltd să suporte propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de Comisia Europeană.

         (1)  JO C 228, 13.07.2015.


title: Cauza T-284/15: Hotărârea Tribunalului din 13 decembrie 2018 – AlzChem/Comisia („Ajutoare de stat – Industrie chimică – Decizie de continuare a exploatării unei întreprinderi pe durata procedurii de faliment – Decizie prin care se constată inexistența unui ajutor de stat – Acțiune în anulare – Afectare individuală – Admisibilitate – Noțiunea de ajutor de stat – Avantaj – Criteriul creditorului privat – Imputabilitate în sarcina statului – Obligația de motivare”)

text:
               4.3.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 82/34

      Hotărârea Tribunalului din 13 decembrie 2018 – AlzChem/Comisia
      (Cauza T-284/15) (1)

      ((„Ajutoare de stat - Industrie chimică - Decizie de continuare a exploatării unei întreprinderi pe durata procedurii de faliment - Decizie prin care se constată inexistența unui ajutor de stat - Acțiune în anulare - Afectare individuală - Admisibilitate - Noțiunea de ajutor de stat - Avantaj - Criteriul creditorului privat - Imputabilitate în sarcina statului - Obligația de motivare”))
      (2019/C 82/38)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: AlzChem AG (Trostberg, Germania) (reprezentanți: inițial P. Alexiadis, solicitor, A. Borsos și I. Georgiopoulos, avocați, ulterior P. Alexiadis, A. Borsos, E. Kazili, P. Oravec și K. Csach, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: G. Conte și L. Armati, agenți)

         Interveniente în susținerea pârâtei: Republica Slovacă (reprezentant: B. Ricziová, agent) și Fortischem a.s. (Nováky, Slovacia) (reprezentanți: C. Arhold, P. Hodál și M. Staroň, avocați)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE prin care se solicită anularea Deciziei (UE) 2015/1826 a Comisiei din 15 octombrie 2014 privind ajutorul de stat SA.33797 (2013/C) (ex 2013/NN) (ex 2011/CP) pus în aplicare de Slovacia în favoarea întreprinderii NCHZ (JO 2015, L 269, p. 71)

         Dispozitivul

                  1)

                  Anulează articolul 2 din Decizia (UE) 2015/1826 a Comisiei din 15 octombrie 2014 privind ajutorul de stat SA.33797 (2013/C) (ex 2013/NN) (ex 2011/CP) pus în aplicare de Slovacia în favoarea întreprinderii NCHZ.

                  2)

                  Obligă Comisia Europeană să suporte, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, pe cele efectuate de AlzChem AG.

                  3)

                  Republica Slovacă și Fortischem a.s. suportă propriile cheltuieli de judecată.

         (1)  JO C 302, 14.9.2015.


title: Cauza T-558/15: Hotărârea Tribunalului din 13 decembrie 2018 – Iran Insurance/Consiliul („Răspundere extracontractuală – Politica externă și de securitate comună – Măsuri restrictive luate împotriva Iranului – Înghețarea fondurilor – Includerea și menținerea denumirii reclamantei pe lista persoanelor și a entităților cărora li se aplică măsuri restrictive – Prejudiciu material – Prejudiciu moral”)

text:
               4.3.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 82/35

      Hotărârea Tribunalului din 13 decembrie 2018 – Iran Insurance/Consiliul
      (Cauza T-558/15) (1)

      ((„Răspundere extracontractuală - Politica externă și de securitate comună - Măsuri restrictive luate împotriva Iranului - Înghețarea fondurilor - Includerea și menținerea denumirii reclamantei pe lista persoanelor și a entităților cărora li se aplică măsuri restrictive - Prejudiciu material - Prejudiciu moral”))
      (2019/C 82/39)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Iran Insurance Company (Teheran, Iran) (reprezentant: D. Luff, avocat)

         Pârât: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: B. Driessen și M. Bishop, agenți)

         Intervenientă în susținerea pârâtului: Comisia Europeană (reprezentanți: F. Ronkes Agerbeek și R. Tricot, agenți)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 268 TFUE prin care se urmărește obținerea reparării prejudiciului moral și material pe care reclamanta pretinde că l-a suferit ca urmare a adoptării Deciziei 2010/644/PESC a Consiliului din 25 octombrie 2010 de modificare a Deciziei 2010/413/PESC privind adoptarea de măsuri restrictive împotriva Iranului și de abrogare a Poziției comune 2007/140/PESC (JO 2010, L 281, p. 81), a Regulamentului (UE) nr. 961/2010 al Consiliului din 25 octombrie 2010 privind măsuri restrictive împotriva Iranului și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 423/2007 (JO 2010, L 281, p. 1), a Deciziei 2011/783/PESC a Consiliului din 1 decembrie 2011 de modificare a Deciziei 2010/413/PESC privind adoptarea de măsuri restrictive împotriva Iranului (JO 2011, L 319, p. 71), a Regulamentului de punere în aplicare (UE) nr. 1245/2011 al Consiliului din 1 decembrie 2011 de punere în aplicare a Regulamentului nr. 961/2010 (JO 2011, L 319, p. 11) și a Regulamentului (UE) nr. 267/2012 al Consiliului din 23 martie 2012 privind măsuri restrictive împotriva Iranului și de abrogare a Regulamentului nr. 961/2010 (JO 2012, L 88, p. 1), prin care denumirea reclamantei a fost înscrisă și a fost menținută pe lista persoanelor și a entităților cărora li se aplică măsuri restrictive.

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Iran Insurance Company suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de Consiliul Uniunii Europene.

                  3)

                  Comisia Europeană suportă propriile cheltuieli de judecată.

         (1)  JO C 27, 25.1.2016.


title: Cauza T-559/15: Hotărârea Tribunalului din 13 decembrie 2018 – Post Bank Iran/Consiliul („Răspundere extracontractuală – Politica externă și de securitate comună – Măsuri restrictive luate împotriva Iranului – Înghețarea fondurilor – Includerea și menținerea denumirii reclamantei pe lista persoanelor și a entităților cărora li se aplică măsuri restrictive – Prejudiciu moral”)

text:
               4.3.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 82/36

      Hotărârea Tribunalului din 13 decembrie 2018 – Post Bank Iran/Consiliul
      (Cauza T-559/15) (1)

      ((„Răspundere extracontractuală - Politica externă și de securitate comună - Măsuri restrictive luate împotriva Iranului - Înghețarea fondurilor - Includerea și menținerea denumirii reclamantei pe lista persoanelor și a entităților cărora li se aplică măsuri restrictive - Prejudiciu moral”))
      (2019/C 82/40)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Post Bank Iran (Teheran, Iran) (reprezentant: D. Luff, avocat)

         Pârât: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: B. Driessen și M. Bishop, agenți)

         Intervenientă în susținerea pârâtului: Comisia Europeană (reprezentanţi: F. Ronkes Agerbeek și R. Tricot, agenți)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 268 TFUE prin care se urmărește obținerea reparării prejudiciului pe care reclamanta pretinde că l-a suferit ca urmare a adoptării Deciziei 2010/644/PESC a Consiliului din 25 octombrie 2010 de modificare a Deciziei 2010/413/PESC privind adoptarea de măsuri restrictive împotriva Iranului și de abrogare a Poziției comune 2007/140/PESC (JO 2010, L 281, p. 81), a Regulamentului (UE) nr. 961/2010 al Consiliului din 25 octombrie 2010 privind măsuri restrictive împotriva Iranului și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 423/2007 (JO 2010, L 281, p. 1), a Deciziei 2011/783/PESC a Consiliului din 1 decembrie 2011 de modificare a Deciziei 2010/413/PESC privind adoptarea de măsuri restrictive împotriva Iranului (JO 2011, L 319, p. 71), a Regulamentului de punere în aplicare (UE) nr. 1245/2011 al Consiliului din 1 decembrie 2011 de punere în aplicare a Regulamentului nr. 961/2010 (JO 2011, L 319, p. 11) și a Regulamentului (UE) nr. 267/2012 al Consiliului din 23 martie 2012 privind măsuri restrictive împotriva Iranului și de abrogare a Regulamentului nr. 961/2010 (JO 2012, L 88, p. 1), prin care denumirea reclamantei a fost înscrisă și a fost menținută pe lista persoanelor și a entităților cărora li se aplică măsuri restrictive

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Post Bank Iran suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de Consiliul Uniunii Europene.

                  3)

                  Comisia Europeană suportă propriile cheltuieli de judecată.

         (1)  JO C 27, 25.1.2016.


title: Cauza T-591/15: Hotărârea Tribunalului din 13 decembrie 2018 – Transavia Airlines/Comisia („Ajutoare de stat – Contract de servicii aeroportuare și de servicii de marketing – Acord încheiat de Camera de Comerț și Industrie din Pau Béarn cu Transavia – Decizie prin care ajutorul este declarat incompatibil cu piața internă și prin care se dispune recuperarea sa – Noțiunea de ajutor de stat – Imputabilitate în sarcina statului – Cameră de comerț și industrie – Avantaj – Criteriul investitorului privat – Recuperare – Articolul 41 din Carta drepturilor fundamentale – Dreptul de acces la dosar – Dreptul de a fi ascultat”)

text:
               4.3.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 82/37

      Hotărârea Tribunalului din 13 decembrie 2018 – Transavia Airlines/Comisia
      (Cauza T-591/15) (1)

      ((„Ajutoare de stat - Contract de servicii aeroportuare și de servicii de marketing - Acord încheiat de Camera de Comerț și Industrie din Pau Béarn cu Transavia - Decizie prin care ajutorul este declarat incompatibil cu piața internă și prin care se dispune recuperarea sa - Noțiunea de ajutor de stat - Imputabilitate în sarcina statului - Cameră de comerț și industrie - Avantaj - Criteriul investitorului privat - Recuperare - Articolul 41 din Carta drepturilor fundamentale - Dreptul de acces la dosar - Dreptul de a fi ascultat”))
      (2019/C 82/41)
      Limba de procedură: neerlandeza

         Părțile

         Reclamantă: Transavia Airlines CV (Schiphol, Țările de Jos) (reprezentanți: R. Elkerbout și M. Baneke, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: L. Flynn și S. Noë, agenți)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE prin care se solicită anularea în parte a Deciziei (UE) 2015/1227 a Comisiei din 23 iulie 2014 privind ajutorul de stat SA.22614 (C 53/07) pus în aplicare de Franța în favoarea Camerei de Comerț și Industrie din Pau Béarn, Ryanair, Airport Marketing Services și Transavia (JO 2015, L 201, p. 109)

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Obligă Transavia Airlines CV să suporte propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de Comisia Europeană.

         (1)  JO C 398, 30.11.2015.


title: Cauza T-630/15: Hotărârea Tribunalului din 13 decembrie 2018 – Scandlines Danmark și Scandlines Deutschland/Comisia („Ajutoare de Stat – Finanțare publică a legăturii fixe de transport feroviar-rutier peste strâmtoarea Fehmarn – Ajutoare individuale – Decizie de a nu ridica obiecții – Decizia de constatare a inexistenței unui ajutor de stat și prin care ajutorul este declarat compatibil cu piața internă – Noțiunea de ajutor de stat – Atingere adusă concurenței și afectarea schimburilor comerciale dintre statele membre – Condiții de compatibilitate – Ajutor destinat să promoveze realizarea unui proiect important de interes european comun – Necesitatea ajutorului – Efect stimulativ – Proporționalitatea ajutorului – Dificultăți serioase care justifică deschiderea procedurii oficiale de investigare – Obligația de motivare – Comunicare privind ajutoarele de stat destinate să promoveze realizarea de proiecte importante de interes european comun”)

text:
               4.3.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 82/37

      Hotărârea Tribunalului din 13 decembrie 2018 – Scandlines Danmark și Scandlines Deutschland/Comisia
      (Cauza T-630/15) (1)

      ((„Ajutoare de Stat - Finanțare publică a legăturii fixe de transport feroviar-rutier peste strâmtoarea Fehmarn - Ajutoare individuale - Decizie de a nu ridica obiecții - Decizia de constatare a inexistenței unui ajutor de stat și prin care ajutorul este declarat compatibil cu piața internă - Noțiunea de ajutor de stat - Atingere adusă concurenței și afectarea schimburilor comerciale dintre statele membre - Condiții de compatibilitate - Ajutor destinat să promoveze realizarea unui proiect important de interes european comun - Necesitatea ajutorului - Efect stimulativ - Proporționalitatea ajutorului - Dificultăți serioase care justifică deschiderea procedurii oficiale de investigare - Obligația de motivare - Comunicare privind ajutoarele de stat destinate să promoveze realizarea de proiecte importante de interes european comun”))
      (2019/C 82/42)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamante: Scandlines Danmark ApS (Copenhaga, Danemarca) și Scandlines Deutschland GmbH (Hamburg, Germania) (reprezentanți: inițial L. Sandberg-Mørch și M.-E. Vitali, ulterior L. Sandberg-Mørch, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: L. Armati, L. Flynn și S. Noë, agenți)

         Interveniente în susținerea reclamantelor: Naturschutzbund Deutschland (NABU) eV (Stuttgart, Germania) (reprezentant: T. Hohmuth, avocat) și Föreningen Svensk Sjöfart (Göteborg, Suedia) (reprezentanți: L. Sandberg-Mørch și J. Buendía Sierra, avocați)

         Intervenient în susținerea pârâtei: Regatul Danemarcei (reprezentanţi: inițial C. Thorning, ulterior J. Nymann-Lindegren, agenți, asistați de R. Holdgaard, avocat)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE prin care se solicită anularea Deciziei Comisiei C(2015) 5023 final din 23 iulie 2015 privind ajutorul de stat SA.39078 (2014/N) (Danemarca) pentru finanțarea proiectului de legătură fixă peste strâmtoarea Fehmarn (JO 2015, C 325, p. 5)

         Dispozitivul

                  1)

                  Anulează Decizia C(2015) 5023 final a Comisiei din 23 iulie 2015 privind ajutorul de Stat SA. 39078(2014/N) (Danemarca) pentru finanțarea proiectului de legătură fixă peste strâmtoarea Fehmarn (JO 2015, C 325, p. 5), în măsura în care Comisia a decis să nu ridice obiecții în privința măsurilor acordate de Regatul Danemarcei în favoarea Femern A/S pentru planificarea, construcția și exploatarea legăturii fixe peste strâmtoarea Fehmarn.

                  2)

                  Respinge în rest acțiunea.

                  3)

                  Comisia suportă, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, cheltuielile de judecată efectuate de Scandlines Danmark ApS şi de Scandlines Deutschland GmbH.

                  4)

                  Regatul Danemarcei, Föreningen Svensk Sjöfart şi Naturschutzbund Deutschland (NABU) eV suportă propriile cheltuieli de judecată.

         (1)  JO C 59, 15.2.2016.


title: Cauza T-631/15: Hotărârea Tribunalului din 13 decembrie 2018 – Stena Line Scandinavia/Comisia („Ajutoare de Stat – Finanțare publică a legăturii fixe de transport feroviar-rutier peste strâmtoarea Fehmarn – Ajutoare individuale – Decizie de a nu ridica obiecții – Decizia de constatare a inexistenței unui ajutor de stat și prin care ajutorul este declarat compatibil cu piața internă – Noțiunea de ajutor de stat – Atingere adusă concurenței și afectarea schimburilor comerciale dintre statele membre – Condiții de compatibilitate – Ajutor destinat să promoveze realizarea unui proiect important de interes european comun – Necesitatea ajutorului – Efect stimulativ – Proporționalitatea ajutorului – Dificultăți serioase care justifică deschiderea procedurii oficiale de investigare – Obligația de motivare – Comunicare privind ajutoarele de stat destinate să promoveze realizarea de proiecte importante de interes european comun”)

text:
               4.3.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 82/38

      Hotărârea Tribunalului din 13 decembrie 2018 – Stena Line Scandinavia/Comisia
      (Cauza T-631/15) (1)

      ((„Ajutoare de Stat - Finanțare publică a legăturii fixe de transport feroviar-rutier peste strâmtoarea Fehmarn - Ajutoare individuale - Decizie de a nu ridica obiecții - Decizia de constatare a inexistenței unui ajutor de stat și prin care ajutorul este declarat compatibil cu piața internă - Noțiunea de ajutor de stat - Atingere adusă concurenței și afectarea schimburilor comerciale dintre statele membre - Condiții de compatibilitate - Ajutor destinat să promoveze realizarea unui proiect important de interes european comun - Necesitatea ajutorului - Efect stimulativ - Proporționalitatea ajutorului - Dificultăți serioase care justifică deschiderea procedurii oficiale de investigare - Obligația de motivare - Comunicare privind ajutoarele de stat destinate să promoveze realizarea de proiecte importante de interes european comun”))
      (2019/C 82/43)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Stena Line Scandinavia AB (Göteborg, Suedia) (reprezentanți: P. Alexiadis, solicitor, și L. Sandberg-Mørch, avocat)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: L. Armati; L. Flynn și S. Noë, agenți)

         Intervenientă în susținerea reclamantei: Föreningen Svensk Sjöfart (Göteborg) (reprezentanți: L. Sandberg-Mørch și J. Buendía Sierra, avocați)

         Intervenient în susținerea pârâtei: Regatul Danemarcei (reprezentanţi: inițial C. Thorning, ulterior J. Nymann-Lindegren, agenți, asistați de R. Holdgaard, avocat)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE prin care se solicită anularea Deciziei Comisiei C(2015) 5023 final din 23 iulie 2015 privind ajutorul de stat SA.39078 (2014/N) (Danemarca) pentru finanțarea proiectului de legătură fixă peste strâmtoarea Fehmarn (JO 2015, C 325, p. 5)

         Dispozitivul

                  1)

                  Anulează Decizia C(2015) 5023 final a Comisiei din 23 iulie 2015 privind ajutorul de Stat SA. 39078(2014/N) (Danemarca) pentru finanțarea proiectului de legătură fixă peste strâmtoarea Fehmarn (JO 2015, C 325, p. 5), în măsura în care Comisia a decis să nu ridice obiecții în privința măsurilor acordate de Regatul Danemarcei în favoarea Femern A/S pentru planificarea, construcția și exploatarea legăturii fixe peste strâmtoarea Fehmarn.

                  2)

                  Respinge în rest acțiunea.

                  3)

                  Comisia suportă, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, cheltuielile de judecată efectuate de Stena Line Scandinavia AB.

                  4)

                  Regatul Danemarcei și Föreningen Svensk Sjöfart suportă propriile cheltuieli de judecată.

         (1)  JO C 59, 15.2.2016.


title: Cauza T-53/16: Hotărârea Tribunalului din 13 decembrie 2018 – Ryanair și Airport Marketing Services/Comisia („Ajutoare de stat – Acorduri încheiate de Camera de Comerț și Industrie din Nîmes-Uzès-Le Vigan cu Ryanair și cu filiala sa Airport Marketing Services – Servicii aeroportuare – Servicii de marketing – Decizie prin care ajutorul este declarat incompatibil cu piața internă și prin care se dispune recuperarea sa – Noțiunea de ajutor de stat – Imputabilitate în sarcina statului – Cameră de comerț și industrie – Avantaj – Criteriul investitorului privat – Recuperare – Articolul 41 din Carta drepturilor fundamentale – Dreptul de acces la dosar – Dreptul de a fi ascultat”)

text:
               4.3.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 82/39

      Hotărârea Tribunalului din 13 decembrie 2018 – Ryanair și Airport Marketing Services/Comisia
      (Cauza T-53/16) (1)

      ((„Ajutoare de stat - Acorduri încheiate de Camera de Comerț și Industrie din Nîmes-Uzès-Le Vigan cu Ryanair și cu filiala sa Airport Marketing Services - Servicii aeroportuare - Servicii de marketing - Decizie prin care ajutorul este declarat incompatibil cu piața internă și prin care se dispune recuperarea sa - Noțiunea de ajutor de stat - Imputabilitate în sarcina statului - Cameră de comerț și industrie - Avantaj - Criteriul investitorului privat - Recuperare - Articolul 41 din Carta drepturilor fundamentale - Dreptul de acces la dosar - Dreptul de a fi ascultat”))
      (2019/C 82/44)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamante: Ryanair DAC, fostă Ryanair Ltd (Dublin, Irlanda), Airport Marketing Services Ltd (Dublin) (reprezentanți: G. Berrisch, E. Vahida, I.-G. Metaxas-Maranghidis, avocați, și B. Byrne, solicitor)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: L. Flynn și S. Noë, agenți)

         Intervenient în susținerea pârâtei: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: S. Boelaert, S. Petrova și J. Kneale, agenți)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE prin care se solicită anularea în parte a Deciziei (UE) 2016/633 a Comisiei din 23 iulie 2014 privind ajutorul de stat SA.33961 (2012/C) (ex 2012/NN) pus în aplicare de către Franța în favoarea Camerei de Comerț și Industrie din Nîmes-Uzès-Le Vigan, a Veolia Transport Aéroport de Nîmes, a Ryanair Limited și a Airport Marketing Services Limited (JO 2016, L 113, p. 32)

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Obligă Ryanair DAC și Airport Marketing Services Ltd să suporte propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de Comisia Europeană.

                  3)

                  Consiliul Uniunii Europene suportă propriile cheltuieli de judecată.

         (1)  JO C 145, 25.4.2016.


title: Cauza T-77/16: Hotărârea Tribunalului din 13 decembrie 2018 – Ryanair și Airport Marketing Services/Comisia („Ajutoare de stat – Acorduri încheiate cu compania aeriană Ryanair și cu filiala sa, Airport Marketing Services – Servicii aeroportuare – Servicii de marketing – Decizie prin care ajutorul este declarat incompatibil cu piața internă și prin care se dispune recuperarea sa – Noțiunea de ajutor de stat – Avantaj – Criteriul investitorului privat – Recuperare – Selectivitate”)

text:
               4.3.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 82/40

      Hotărârea Tribunalului din 13 decembrie 2018 – Ryanair și Airport Marketing Services/Comisia
      (Cauza T-77/16) (1)

      ((„Ajutoare de stat - Acorduri încheiate cu compania aeriană Ryanair și cu filiala sa, Airport Marketing Services - Servicii aeroportuare - Servicii de marketing - Decizie prin care ajutorul este declarat incompatibil cu piața internă și prin care se dispune recuperarea sa - Noțiunea de ajutor de stat - Avantaj - Criteriul investitorului privat - Recuperare - Selectivitate”))
      (2019/C 82/45)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamante: Ryanair DAC, fostă Ryanair Ltd (Dublin, Irlanda), Airport Marketing Services Ltd (Dublin) (reprezentanți: G. Berrisch, E. Vahida, I.-G. Metaxas-Maranghidis, avocați, și B. Byrne, solicitor)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: L. Armati, L. Flynn și S. Noë, agenți)

         Intervenientă în susținerea pârâtei: Republica Letonia (reprezentanți: inițial D. Pelše, J. Treijs-Gigulis și I. Kalniņš, ulterior I. Kucina, agenți), și Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: S. Boelaert și S. Petrova, agenți)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE și prin care se urmărește anularea în parte a Deciziei (UE) 2016/152 a Comisiei din 1 octombrie 2014 privind ajutorul de stat SA.27339 (12/C) (ex 11/NN) pus în aplicare de Germania în favoarea aeroportului Zweibrücken și a companiilor aeriene care utilizează aeroportul (JO 2016, L 34, p. 68)

         Dispozitivul

                  1)

                  Anulează articolul 1 alineatul (2) din Decizia (UE) 2016/152 a Comisiei din 1 octombrie 2014 privind ajutorul de stat SA.27339 (12/C) (ex 11/NN) pus în aplicare de Germania în favoarea aeroportului Zweibrücken și a companiilor aeriene care utilizează aeroportul, precum și a articolelor 3, 4 și 5 din această decizie, în măsura în care privesc Ryanair DAC și Airport Marketing Services Ltd.

                  2)

                  Comisia Europeană suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și cheltuielile de judecată efectuate de Ryanair și de Airport Marketing Services.

                  3)

                  Consiliul Uniunii Europene suportă propriile cheltuieli de judecată.

                  4)

                  Republica Letonia suportă propriile cheltuieli de judecată.

         (1)  JO C 165, 10.5.2016.


title: Cauza T-165/16: Hotărârea Tribunalului din 13 decembrie 2018 – Ryanair și Airport Marketing Services/Comisia („Ajutoare de stat – Acorduri încheiate cu compania aeriană Ryanair și cu filiala sa Airport Marketing Services – Servicii aeroportuare – Servicii de marketing – Decizie prin care ajutorul este declarat incompatibil cu piața comună și prin care se dispune recuperarea sa – Noțiunea de ajutor de stat – Avantaj – Criteriul investitorului privat – Recuperare – Articolul 41 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene – Acces la dosar – Dreptul de a fi ascultat”)

text:
               4.3.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 82/41

      Hotărârea Tribunalului din 13 decembrie 2018 – Ryanair și Airport Marketing Services/Comisia
      (Cauza T-165/16) (1)

      ((„Ajutoare de stat - Acorduri încheiate cu compania aeriană Ryanair și cu filiala sa Airport Marketing Services - Servicii aeroportuare - Servicii de marketing - Decizie prin care ajutorul este declarat incompatibil cu piața comună și prin care se dispune recuperarea sa - Noțiunea de ajutor de stat - Avantaj - Criteriul investitorului privat - Recuperare - Articolul 41 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene - Acces la dosar - Dreptul de a fi ascultat”))
      (2019/C 82/46)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamante: Ryanair DAC, fostă Ryanair Ltd (Dublin, Irlanda), Airport Marketing Services Ltd (Dublin) (reprezentanți: G. Berrisch, E. Vahida, I.-G. Metaxas-Maranghidis, avocați și B. Byrne, solicitor)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: L. Flynn, L. Armati și S. Noë, agenți)

         Intervenient în susținerea pârâtei: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanţi: S. Boelaert și S. Petrova, agenți)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE, prin care se solicită anularea în parte a Deciziei (UE) 2016/287 a Comisiei din 15 octombrie 2014 privind ajutorul de stat SA.26500 – 2012/C (ex 2011/NN, ex CP 227/2008) pus în aplicare de Germania în favoarea întreprinderii Flughafen Altenburg-Nobitz și a companiei aeriene Ryanair Ltd (JO 2016, L 59, p. 22)

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Obligă Ryanair DAC și Airport Marketing Services Ltd la suportarea propriilor cheltuieli de judecată, precum și a cheltuielilor efectuate de Comisia Europeană.

                  3)

                  Consiliul Uniunii Europene suportă propriile cheltuieli de judecată.

         (1)  JO C 222, 20.6.2016.


title: Cauza T-290/16: Hotărârea Tribunalului din 13 decembrie 2018 – Fruits de Ponent/Comisia [„Răspundere extracontractuală – Agricultură – Piața piersicilor și cea a nectarinelor – Perturbări suferite în timpul campaniei din anul 2014 – Embargoul rusesc – Măsuri excepționale de sprijin temporar în favoarea producătorilor – Regulamentele delegate (UE) nr. 913/2014 și nr. 932/2014 – Norme de drept care au ca obiect conferirea de drepturi particularilor – Obligația de diligență și principiul bunei administrări – Încălcare suficient de gravă – Legătură de cauzalitate”]

text:
               4.3.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 82/42

      Hotărârea Tribunalului din 13 decembrie 2018 – Fruits de Ponent/Comisia
      (Cauza T-290/16) (1)

      ([„Răspundere extracontractuală - Agricultură - Piața piersicilor și cea a nectarinelor - Perturbări suferite în timpul campaniei din anul 2014 - Embargoul rusesc - Măsuri excepționale de sprijin temporar în favoarea producătorilor - Regulamentele delegate (UE) nr. 913/2014 și nr. 932/2014 - Norme de drept care au ca obiect conferirea de drepturi particularilor - Obligația de diligență și principiul bunei administrări - Încălcare suficient de gravă - Legătură de cauzalitate”])
      (2019/C 82/47)
      Limba de procedură: spaniola

         Părțile

         Reclamantă: Fruits de Ponent, SCCL (Alcarràs, Spania) (reprezentanți: M. Roca Junyent, J. Mier Albert, R. Vallina Hoset și A. Sellés Marco, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: inițial I. Galindo Martín și K. Skelly, ulterior I. Galindo Martín, agenți)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 268 TFUE prin care se urmărește obținerea reparării prejudiciului pretins suferit de trei membri ai reclamantei din cauza unor acțiuni și a unor omisiuni ale Comisiei, în contextul adoptării Regulamentului delegat (UE) nr. 913/2014 al Comisiei din 21 august 2014 de stabilire a unor măsuri de sprijin excepționale cu caracter temporar pentru producătorii de piersici și de nectarine (JO 2014, L 248, p. 1) și a Regulamentului delegat (UE) nr. 932/2014 al Comisiei din 29 august 2014 de stabilire a unor măsuri excepționale cu caracter temporar de sprijinire a producătorilor de anumite fructe și legume și de modificare a Regulamentului delegat (UE) nr. 913/2014 (JO 2014, L 259, p. 2)

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Obligă Fruits de Ponent, SCCL la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 270, 25.7.2016.


title: Cauza T-530/16: Hotărârea Tribunalului din 13 decembrie 2018 – Schubert și alții/Comisia [„Funcție publică – Remunerație – Ajustarea anuală a remunerațiilor și a pensiilor funcționarilor și ale celorlalți agenți – Regulamentele (UE) nr. 422/2014 și nr. 423/2014 – Ajustarea salariilor și a pensiilor pentru anii 2011 și 2012 – Obligația de motivare – Proporționalitate – Încredere legitimă – Norme privind dialogul social”]

text:
               4.3.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 82/43

      Hotărârea Tribunalului din 13 decembrie 2018 – Schubert și alții/Comisia
      (Cauza T-530/16) (1)

      ([„Funcție publică - Remunerație - Ajustarea anuală a remunerațiilor și a pensiilor funcționarilor și ale celorlalți agenți - Regulamentele (UE) nr. 422/2014 și nr. 423/2014 - Ajustarea salariilor și a pensiilor pentru anii 2011 și 2012 - Obligația de motivare - Proporționalitate - Încredere legitimă - Norme privind dialogul social”])
      (2019/C 82/49)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamanți: Ludwig Schubert (Overijse, Belgia) și ceilalți șase reclamanți ale căror nume figurează în anexa la hotărâre (reprezentanți: C. Bernard Glanz, N. Flandin și S. Rodrigues, avocați)

         Pârâtă: Comisa Eurpeană (reprezentanți: inițial J. Currall și G. Gattinara, ulterior G. Gattinara și L. Radu Bouyon, agenți)

         Interveniente în susținerea pârâtei: Parlamentul European (reprezentanţi: E. Taneva și M. Ecker, agenți) și Consiliul Uniunii Europene (reprezentanţi: inițial M. Bauer și M. Veiga, ulterior M. Bauer și R. Meyer, agenți)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 270 TFUE prin care se solicită, pe de o parte, anularea deciziilor Comisiei de aplicare în privința salariilor sau a pensiilor reclamanților adaptarea de 0 % pentru anul 2011 prevăzută de Regulamentul (UE) nr. 422/2014 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 aprilie 2014 de ajustare, începând cu 1 iulie 2011, a remunerațiilor și a pensiilor funcționarilor și ale celorlalți agenți ai Uniunii Europene, precum și a coeficienților corectori aferenți (JO 2014, L 129, p. 5), și adaptarea de 0,8 % pentru anul 2012, prevăzută de Regulamentul (UE) nr. 423/2014 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 aprilie 2014 de ajustare, începând cu 1 iulie 2012 , a remunerațiilor și a pensiilor funcționarilor și ale celorlalți agenți ai Uniunii Europene, precum și a coeficienților corectori aferenți (JO 2014, L 129, p. 12), și, pe de altă parte, repararea prejudiciului pe care reclamanții pretind că l-au suferit din cauza acestor decizii

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Obligă reclamanții să suporte propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de Comisia Europeană.

                  3)

                  Consiliul Uniunii Europene și Parlamentul European suportă propriile cheltuieli de judecată.

         (1)  JO C 96, 23.3.2015 (cauză inițial înregistrată la Tribunalul Funcției Publice a Uniunii Europene sub nr. F-4/15 și transferată la Tribunalul Uniunii Europene la 1.9.2016).


title: Cauzele conexate T-543/16 și T-544/16: Hotărârea Tribunalului din 13 decembrie 2018 – Carpenito și alții/Consiliul [„Funcție publică – Remunerare – Ajustare anuală a remunerațiilor și a pensiilor funcționarilor și ale celorlalți agenți – Regulamentele (UE) nr 422/2014 și 423/2014 – Ajustări ale salariilor și pensiilor pentru anii 2011 și 2012 – Obligația de motivare – Proporționalitate – Încredere legitimă – Norme privind dialogul social”]

text:
               4.3.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 82/44

      Hotărârea Tribunalului din 13 decembrie 2018 – Carpenito și alții/Consiliul
      (Cauzele conexate T-543/16 și T-544/16) (1)

      ([„Funcție publică - Remunerare - Ajustare anuală a remunerațiilor și a pensiilor funcționarilor și ale celorlalți agenți - Regulamentele (UE) nr 422/2014 și 423/2014 - Ajustări ale salariilor și pensiilor pentru anii 2011 și 2012 - Obligația de motivare - Proporționalitate - Încredere legitimă - Norme privind dialogul social”])
      (2019/C 82/50)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamant în cauza T-543/16: Renzo Carpenito (Overijse, Belgia) (reprezentant: M. Velardo, avocat)

         Reclamanți în cauza T-544/16: Maria Kannellopoulou (Cranves-Sales, Franța), José Carlos Lechado García (Bruxelles, Belgia), Bernd Loescher (Rhode-Saint-Genèse, Belgia), Evelina Milenova (Bruxelles) (reprezentant: M. Velardo, avocat)

         Pârât: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: inițial M. Bauer și M. Veiga, ulterior M. Bauer și R. Meyer, agenți)

         Intervenient în susținerea pârâtului: Parlamentul European (reprezentanți: M. Ecker și E. Taneva, agenți)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 270 TFUE și având ca obiect, pe de o parte, anularea deciziilor Consiliului de a aplica salariilor sau pensiilor reclamanților ajustarea de 0 % pentru anul 2011 prevăzută de Regulamentul (UE) nr. 422/2014 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 aprilie 2014 de ajustare, începând cu 1 iulie 2011, a remunerațiilor și a pensiilor funcționarilor și ale celorlalți agenți ai Uniunii Europene, precum și a coeficienților corectori aferenți (JO 2014, L 129, p. 5), și ajustarea de 0,8 % pentru anul 2012, prevăzută de Regulamentul (UE) nr. 423/2014 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 aprilie 2014 de ajustare, începând cu 1 iulie 2012, a remunerațiilor și a pensiilor funcționarilor și ale celorlalți agenți ai Uniunii Europene, precum și a coeficienților corectori aferenți (JO 2014, L 129, p. 12), și, pe de altă parte, repararea prejudiciului pretins suferit de reclamanți ca urmare a acestor decizii.

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunile.

                  2)

                  Reclamanții suportă propriile cheltuieli de judecată precum și cheltuielile efectuate de Consiliul Uniunii Europene.

                  3)

                  Parlamentul European suportă propriile cheltuieli de judecată.

         (1)  JO C 146, 4.5.2015 (cauză înregistrată inițial la Tribunalul Funcției Publice a Uniunii Europene sub numărul F-31/15 și transferată la Tribunalul Uniunii Europene la 1.9.2016).


title: Cauza T-591/16: Hotărârea Tribunalului din 13 decembrie 2018 – Wahlström/Frontex („Funcție publică – Agenți temporari – Frontex – Neprelungirea unui contract pe perioadă determinată – Articolul 8 din RAA – Obligația de solicitudine – Utilizarea unui raport de evaluare anulat – Eroare vădită de apreciere – Răspundere – Cheltuieli de judecată – Echitate – Articolul 135 alineatul (1) din Regulamentul de procedură”)

text:
               4.3.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 82/45

      Hotărârea Tribunalului din 13 decembrie 2018 – Wahlström/Frontex
      (Cauza T-591/16) (1)

      ((„Funcție publică - Agenți temporari - Frontex - Neprelungirea unui contract pe perioadă determinată - Articolul 8 din RAA - Obligația de solicitudine - Utilizarea unui raport de evaluare anulat - Eroare vădită de apreciere - Răspundere - Cheltuieli de judecată - Echitate - Articolul 135 alineatul (1) din Regulamentul de procedură”))
      (2019/C 82/51)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamant: Kari Wahlström (Espoo, Finlanda) (reprezentant: S. Pappas, avocat)

         Pârâtă: Agenția Europeană pentru Poliția de Frontieră și Garda de Coastă (reprezentanți: H. Caniard și S. Drew, agenți, asistați de B. Wägenbaur, avocat)

         Obiectul

      Acțiune întemeiată pe articolul 270 TFUE și prin care se urmărește, pe de o parte, anularea deciziei din 26 iunie 2015 de a nu reînnoi contractul de agent temporar al reclamantului în cadrul Frontex și, pe de altă parte, repararea prejudiciului pe care reclamantul pretinde că l-a suferit ca urmare a pierderii salariale subsecvente și a pierderii drepturilor la pensie corespunzătoare

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Fiecare parte suportă propriile cheltuieli de judecată.

         (1)  JO C 251, 11.7.2016 (cauză înregistrată inițial la Tribunalul Funcției Publice a Uniunii Europene sub numărul F-21/16 și transferată la Tribunalul Uniunii Europene la 1.9.2016).


title: Cauza T-672/16: Hotărârea Tribunalului din 13 decembrie 2018 – C= Holdings/EUIPO – Trademarkers (C=commodore) [„Marcă a Uniunii Europene – Procedură de decădere – Înregistrare internațională care desemnează Uniunea Europeană – Marca figurativă C=commodore – Cerere de declarare a nulității efectelor înregistrării internaționale – Articolul 158 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 [devenit articolul 198 alineatul (2) din Regulamentul (UE) 2017/1001] – Articolul 51 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul nr. 207/2009 [devenit articolul 58 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul 2017/1001] – Lipsa utilizării serioase în privința unora dintre produsele și serviciile vizate de înregistrarea internațională – Existența unor motive întemeiate pentru neutilizare”]

text:
               4.3.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 82/47

      Hotărârea Tribunalului din 13 decembrie 2018 – C= Holdings/EUIPO – Trademarkers (C=commodore)
      (Cauza T-672/16) (1)

      ([„Marcă a Uniunii Europene - Procedură de decădere - Înregistrare internațională care desemnează Uniunea Europeană - Marca figurativă C=commodore - Cerere de declarare a nulității efectelor înregistrării internaționale - Articolul 158 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 [devenit articolul 198 alineatul (2) din Regulamentul (UE) 2017/1001] - Articolul 51 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul nr. 207/2009 [devenit articolul 58 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul 2017/1001] - Lipsa utilizării serioase în privința unora dintre produsele și serviciile vizate de înregistrarea internațională - Existența unor motive întemeiate pentru neutilizare”])
      (2019/C 82/53)
      Limba de procedură: engleza

         Părţile

         Reclamantă: C=Holdings BV (Oldenzaal, Țările de Jos) (reprezentanţi: inițial P. Maeyaert și K. Neefs, ulterior P. Maeyaert și J. Muyldermans, avocați)

         Pârât: Oficiului Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentant: D. Gája, agent)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO, intervenientă la Tribunal: Trademarkers NV (Anvers, Belgia)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a patra de recurs a EUIPO din 13 iulie 2016 (cauza R 2585/2015-4) privind o procedură de decădere între Trademarkers și C=Holdings

         Dispozitivul

                  1)

                  Anulează Decizia Camerei a patra de recurs a Oficiului Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO) din 13 iulie 2016 (cauza R 2585/2015-4) privind o procedură de decădere între Trademarkers NV și C=Holdings BV în partea în care camera de recurs a respins acțiunea C=Holdings în ceea ce privește existența unor motive întemeiate pentru neutilizarea înregistrării internaționale al cărei titular este.

                  2)

                  Obligă EUIPO la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 410, 7.11.2016.


title: Cauza T-689/16: Hotărârea Tribunalului din 13 decembrie 2018 – Pipiliagkas/Comisia („Funcţie publică – Funcţionari – Afectare – Decizie cu efect retroactiv – Articolul 22a din statut – Autoritate necompetentă – Răspundere – Repararea daunelor materiale şi morale”)

text:
               4.3.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 82/47

      Hotărârea Tribunalului din 13 decembrie 2018 – Pipiliagkas/Comisia
      (Cauza T-689/16) (1)

      ((„Funcţie publică - Funcţionari - Afectare - Decizie cu efect retroactiv - Articolul 22a din statut - Autoritate necompetentă - Răspundere - Repararea daunelor materiale şi morale”))
      (2019/C 82/54)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamant: Nikolaos Pipiliagkas (Bruxelles, Belgia) (reprezentanți: inițial J.-N. Louis și N. de Montigny, ulterior J.-N. Louis, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: inițial C. Berardis-Kayser și G. Gattinara, ulterior G. Gattinara și L. Radu Bouyon, agenți)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 270 TFUE având ca obiect, pe de o parte, anularea Deciziei din 22 decembrie 2015 a şefului unităţii „Gestionarea carierei şi performanţă” din cadrul Direcţiei Generale „Resurse umane şi securitate” a Comisiei privind reafectarea retroactivă a reclamantului şi, pe de altă parte, repararea prejudiciilor materiale şi morale suferite.

         Dispozitivul

                  1)

                  Anulează Decizia din 22 decembrie 2015 a şefului unităţii „Gestionarea carierei şi performanţă” din cadrul Direcţiei Generale „Resurse umane şi securitate” a Comisiei Europene privind reafectarea domnului Nikolaos Pipiliagkas cu începere de la 1 ianuarie 2013.

                  2)

                  Respinge în rest acţiunea.

                  3)

                  Comisia suportă propriile cheltuieli de judecată, precum şi jumătate din cele efectuate de domnul Pipiliagkas.

                  4)

                  Domnul Pipiliagkas suportă jumătate din cheltuielile sale de judecată.

         (1)  JO C 441, 28.11.2016.


title: Cauza T-743/16 RENV: Hotărârea Tribunalului din 13 decembrie 2018 – CX/Comisia [„Funcție publică – Funcționari – Sancțiune disciplinară – Revocare – Dreptul la apărare – Obligația de solicitudine – Articolul 22 alineatul (1) din anexa IX la statut – Articolele 41 și 52 din Carta drepturilor fundamentale – Răspundere – Caracterul real al prejudiciului – Legătură de cauzalitate”]

text:
               4.3.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 82/48

      Hotărârea Tribunalului din 13 decembrie 2018 – CX/Comisia
      (Cauza T-743/16 RENV) (1)

      ([„Funcție publică - Funcționari - Sancțiune disciplinară - Revocare - Dreptul la apărare - Obligația de solicitudine - Articolul 22 alineatul (1) din anexa IX la statut - Articolele 41 și 52 din Carta drepturilor fundamentale - Răspundere - Caracterul real al prejudiciului - Legătură de cauzalitate”])
      (2019/C 82/55)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamant: CX (reprezentant: É. Boigelot, avocat)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: F. Simonetti și C. Ehrbar, agenți)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 270 TFUE prin care solicită, pe de o parte, anularea Deciziei din 16 octombrie 2013 în care Comisia a constatat că reclamantul s-a făcut vinovat de două abateri grave și i-a aplicat, în consecință, sancțiunea revocării fără reducerea drepturilor de pensie, precum și, pe de altă parte, repararea prejudiciilor pe care reclamantul le-ar fi suferit ca urmare a acestei decizii

         Dispozitivul

                  1)

                  Anulează Decizia din 16 octombrie 2013 prin care Comisia Europeană i-a aplicat lui CX sancțiunea revocării fără reducerea pro tempore a drepturilor sale de pensie.

                  2)

                  Respinge acțiunea în rest.

                  3)

                  Fiecare parte suportă propriile cheltuieli de judecată.

         (1)  JO C 85, 22.3.2014 (cauză înregistrată inițial la Tribunalul Funcției Publice a Uniunii Europene sub numărul F-5/14 și transferată la Tribunalul Uniunii Europene la 01.9.2016).


title: Cauza T-830/16: Hotărârea Tribunalului din 13 decembrie 2018 – Monolith Frost/EUIPO – Dovgan (PLOMBIR) [„Marcă a Uniunii Europene – Procedură de declarare a nulității – Marcă a Uniunii Europene verbală PLOMBIR – Motiv absolut de refuz – Caracter descriptiv – Articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 [devenit articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (UE) 2017/1001] – Examinarea faptelor – Articolul 76 alineatul (1) din Regulamentul nr. 207/2009 [devenit articolul 95 alineatul (1) du Regulamentul 2017/1001] – Elemente de probă prezentate pentru prima dată în fața Tribunalului”]

text:
               4.3.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 82/49

      Hotărârea Tribunalului din 13 decembrie 2018 – Monolith Frost/EUIPO – Dovgan (PLOMBIR)
      (Cauza T-830/16) (1)

      ([„Marcă a Uniunii Europene - Procedură de declarare a nulității - Marcă a Uniunii Europene verbală PLOMBIR - Motiv absolut de refuz - Caracter descriptiv - Articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 [devenit articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (UE) 2017/1001] - Examinarea faptelor - Articolul 76 alineatul (1) din Regulamentul nr. 207/2009 [devenit articolul 95 alineatul (1) du Regulamentul 2017/1001] - Elemente de probă prezentate pentru prima dată în fața Tribunalului”])
      (2019/C 82/56)
      Limba de procedură: germana

         Părţile

         Reclamantă: Monolith Frost GmbH (Leopoldshöhe, Germania) (reprezentanţi: E. Liebich și S. Labesius, avocați)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentanţi: A. Söder, D. Walicka și M. Fischer, agenți)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO, intervenientă la Tribunal: Dovgan GmbH (Hambourg, Germania) (reprezentanți: J. C. Plate și R. Kaase, avocați)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a patra de recurs a EUIPO din 22 septembrie 2016 (cauza R 1812/2015–4), privind o procedură de declarare a nulității între Monolith Frost și Dovgan.

         Dispozitivul

                  1)

                  Anulează Decizia Camerei a patra de recurs a Oficiului European pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO) din 22 septembrie 2016 (cauza R 1812/2015–4).

                  2)

                  EUIPO suportă, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, cheltuielile de judecată efectuate de Monolith Frost GmbH, inclusiv cheltuielile necesare efectuate de Monolith Frost în legătură cu procedura care s a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO.

                  3)

                  Dovgan GmbH suportă propriile cheltuieli de judecată.

         (1)  JO C 22, 23.1.2017.


title: Cauza T-247/17: Hotărârea Tribunalului din 13 decembrie 2018 – Azarov/Consiliul („Politica externă și de securitate comună – Măsuri restrictive adoptate având în vedere situația din Ucraina – Înghețarea fondurilor – Lista persoanelor, a entităților și a organismelor cărora li se aplică înghețarea fondurilor și a resurselor economice – Menținerea numelui reclamantului pe listă – Dreptul de proprietate – Dreptul de a desfășura o activitate economică – Eroare vădită de apreciere”)

text:
               4.3.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 82/50

      Hotărârea Tribunalului din 13 decembrie 2018 – Azarov/Consiliul
      (Cauza T-247/17) (1)

      ((„Politica externă și de securitate comună - Măsuri restrictive adoptate având în vedere situația din Ucraina - Înghețarea fondurilor - Lista persoanelor, a entităților și a organismelor cărora li se aplică înghețarea fondurilor și a resurselor economice - Menținerea numelui reclamantului pe listă - Dreptul de proprietate - Dreptul de a desfășura o activitate economică - Eroare vădită de apreciere”))
      (2019/C 82/57)
      Limba de procedură: germana

         Părțile

         Reclamant: Mykola Yanovych Azarov (Kiev, Ucraina) (reprezentanți: G. Lansky și A. Egger, avocați)

         Pârât: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: J.-P. Hix și F. Naert, agenți)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE și având ca obiect anularea Deciziei (PESC) 2017/381 a Consiliului din 3 martie 2017 de modificare a Deciziei 2014/119/PESC privind măsuri restrictive împotriva anumitor persoane, entități și organisme având în vedere situația din Ucraina (JO 2017, L 58, p. 34) și a Regulamentului de punere în aplicare (UE) 2017/374 al Consiliului din 3 martie 2017 privind punerea în aplicare a Regulamentului (UE) nr. 208/2014 privind măsuri restrictive împotriva anumitor persoane, entități și organisme având în vedere situația din Ucraina (JO 2017, L 58, p. 1), în măsura în care numele reclamantului a fost menținut pe lista persoanelor, a entităților și a organismelor cărora li se aplică aceste măsuri restrictive.

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Îl obligă pe domnul Mykola Yanovych Azarov la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 195, 19.6.2017.