title: Cauza T-126/18: Acțiune introdusă la 27 februarie 2018 – Van Haren Schoenen/Comisia

text:
               23.4.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 142/65

         Acțiune introdusă la 27 februarie 2018 – Van Haren Schoenen/Comisia
   (Cauza T-126/18)
   (2018/C 142/83)
   Limba de procedură: neerlandeza

      Părțile

      Reclamantă: van Haren Schoenen BV (Waalwijk, Țările de Jos) (reprezentanți: S. De Knop, B. Natens, A. Willems și M. Meulenbelt, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               declararea admisibilității cererii;

               —

               declararea nulității Regulamentului de punere în aplicare (UE) 2017/2232 al Comisiei din 4 decembrie 2017 de reinstituire a unei taxe antidumping definitive și de percepere definitivă a taxei provizorii instituite asupra importurilor de anumite tipuri de încălțăminte cu fețe din piele originare din Republica Populară Chineză și Vietnam și produse de anumiți producători-exportatori din Republica Populară Chineză și Vietnam și de punere în aplicare a hotărârii Curții de Justiție în cauzele conexate C-659/13 și C-34/14; și

               —

               obligarea Comisiei Europene la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă cinci motive.

               1.

               Primul motiv întemeiat pe încălcarea articolului 5 alineatele (1) și (2) TUE prin lipsa unui temei legal al regulamentului în litigiu și, în subsidiar, încălcarea echilibrului instituțional prevăzut la articolul 13 alineatul (2) TUE.

               2.

               Al doilea motiv întemeiat pe încălcarea articolului 266 TFUE prin omisiunea de a lua măsurile necesare în vederea executării Hotărârii din 4 februarie 2016, C & J Clark International (C-659/13 și C-34/14, EU:C:2016:74).

               3.

               Al treilea motiv întemeiat pe încălcarea articolului 1 alineatul (1) și a articolului 10 alineatul (1) din Regulamentul (UE) 2016/1036 (1) și a principiului securității juridice prin impunerea unor taxe antidumping asupra unor produse care sunt puse în liberă circulație.

               4.

               Al patrulea motiv întemeiat pe încălcarea articolului 21 din Regulamentul (UE) 2016/1036 întrucât taxele antidumping sunt impuse fără a efectua o nouă apreciere a interesului Uniunii. În opinia reclamantei, în orice caz, ar fi vădit incorect să se decidă că impunerea taxelor antidumping a fost în interesul Uniunii.

               5.

               Al cincilea motiv întemeiat pe încălcarea articolului 5 alineatele (1) și (4) TUE prin adoptarea unui act care depășește ceea ce este necesar pentru atingerea obiectivului său.

      (1)  Regulamentul (UE) 2016/1036 al Parlamentului European și al Consiliului din 8 iunie 2016 privind protecția împotriva importurilor care fac obiectul unui dumping din partea țărilor care nu sunt membre ale Uniunii Europene (JO 2016, L 176, p. 21).


title: Cauza T-139/18: Acțiune introdusă la 21 februarie 2018 – Avio/Comisia

text:
               23.4.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 142/68

         Acțiune introdusă la 21 februarie 2018 – Avio/Comisia
   (Cauza T-139/18)
   (2018/C 142/87)
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Reclamantă: Avio SpA (Roma, Italia) (reprezentanți: G. Roberti, G. Bellitti și I. Perego, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               pe fond, anularea Deciziei C(2016) 4621 final a Comisiei din 20 iulie 2016 privind autorizarea, în sensul articolului 8 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 139/2004 al Consiliului din 20 ianuarie 2004 privind controlul concentrărilor economice între întreprinderi, a concentrării „ASL/Arianespace”, cazul COMP/M.7724;

               —

               în subsidiar, obligarea Comisiei, în temeiul articolelor 88 și 89 și al articolului 91 litera (b) din Regulamentul de procedură la depunerea documentelor menționate în secțiunea III din prezenta acțiune;

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Prezenta acțiune este îndreptată împotriva Deciziei C(2016) 4621 final a Comisiei din 20 iulie 2016 privind autorizarea, în sensul articolului 8 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 139/2004 al Consiliului din 20 ianuarie 2004 privind controlul concentrărilor economice între întreprinderi, a concentrării „ASL/Arianespace”, cazul COMP/M.7724, publicată în versiunea sa neconfidențială la data de 11 decembrie 2017.
   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă două motive.

               1.

               Comisia a săvârșit o eroare vădită de apreciere, lipsa instrumentării și lipsa motivării, prin faptul că nu a analizat corect riscul de executare silită pe piața lansatoarelor exploatate de Arianespace, în special în ceea ce privește capacitatea, stimulentele și efectele anticoncurențiale;

               2.

               Comisia a săvârșit o eroare vădită de apreciere prin faptul că nu a solicitat angajamente în ceea ce privește piața lansatoarelor exploatate de Arianespace, în special în ceea ce privește riscurile concurențiale legate de conflictul de interese la Arianespace și riscul unui schimb de informații sensibile între Arianespace și ASL.


title: Cauza T-124/17: Ordonanța Tribunalului din 5 martie 2018 – Estamede/BCE („Răspundere extracontractuală — Politică economică și monetară — BCE — Restructurarea datoriei publice grecești — Implicarea unui organism de drept public grec care administrează un fond de pensii al inginerilor și antreprenorilor de lucrări publice — Lipsa interesului propriu sau de cesionare a dreptului la despăgubiri — Nerespectarea cerințelor de formă — Inadmisibilitate vădită”)

text:
               30.4.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 152/35

         Ordonanța Tribunalului din 5 martie 2018 – Estamede/BCE
   (Cauza T-124/17) (1)

   ((„Răspundere extracontractuală - Politică economică și monetară - BCE - Restructurarea datoriei publice grecești - Implicarea unui organism de drept public grec care administrează un fond de pensii al inginerilor și antreprenorilor de lucrări publice - Lipsa interesului propriu sau de cesionare a dreptului la despăgubiri - Nerespectarea cerințelor de formă - Inadmisibilitate vădită”))
   (2018/C 152/44)
   Limba de procedură: greaca

      Părțile

      Reclamantă: Enosi Syntaxiouchon Tameiou Asfaliseon Michanikon kai Ergolipton Dimosion Ergon (Estamede) (Atena, Grecia) (reprezentant: P. Miliarakis, avocat)

      Pârâtă: Banca Centrală Europeană (reprezentanți: A. Koutsoukou și K. Laurinavičius, agenți, asistați de H.-G. Kamann, avocat)

      Obiectul

   Cerere întemeiată pe articolul 268 TFUE prin care se urmărește repararea prejudiciilor pe care pretinde că le-a suferit Eniaios Foreas Koinonikis Asfalisis (EFKA), şi, mai ales, ramura sa profesională a inginerilor și antreprenorilor de lucrări publice, Tameio Syntaxeon Michanikon kai Ergolipton Dimosion Ergon (TSMEDE) (Tomeis Michanikon Ergolipton Dimosion Ergon), precum și membrii pensionați ai acesteia, ca urmare, în special, a adoptării de către BCE a Deciziei 2012/153/UE din 5 martie 2012 privind eligibilitatea titlurilor de creanţă tranzacționabile emise sau garantate pe deplin de Republica Elenă în contextul ofertei de preschimbare a datoriei lansate de Republica Elenă (JO 2012, L 77, p. 19), precum și a altor măsuri ale BCE legate de restructurarea datoriei publice grecești

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea ca vădit inadmisibilă.

               2)

               Obligă Enosi Syntaxiouchon Tameiou Asfaliseon Michanikon kai Ergolipton Dimosion Ergon (Estamede) la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 151, 15.5.2017.


title: Cauza T-196/17: Ordonanța Tribunalului din 9 martie 2018 – Naftogaz of Ukraine/Comisia („Acțiune în anulare — Piața internă a gazelor naturale — Directiva 2009/73/CE — Decizia Comisiei privind modificarea condițiilor de derogare a modalităților de exploatare a gazoductului OPAL de la normele Uniunii referitoare la accesul terților și la reglementarea privind tarifele — Lipsa afectării directe — Inadmisibilitate”)

text:
               30.4.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 152/36

         Ordonanța Tribunalului din 9 martie 2018 – Naftogaz of Ukraine/Comisia
   (Cauza T-196/17) (1)

   ((„Acțiune în anulare - Piața internă a gazelor naturale - Directiva 2009/73/CE - Decizia Comisiei privind modificarea condițiilor de derogare a modalităților de exploatare a gazoductului OPAL de la normele Uniunii referitoare la accesul terților și la reglementarea privind tarifele - Lipsa afectării directe - Inadmisibilitate”))
   (2018/C 152/45)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: NJSC Naftogaz of Ukraine (Kiev, Ucraina) (reprezentanți: D. Mjaaland, A. Haga, M. Krakowiak și P. Grzejszczak, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: Y. G. Marinova, O. Beynet și K. Herrmann, agenți)

      Obiectul

   Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE prin care se urmărește anularea Deciziei C(2016) 6950 final a Comisiei din 28 octombrie 2016 privind reexaminarea condițiilor de derogare a gazoductului OPAL, acordate în temeiul Directivei 2003/55/CE, de la normele referitoare la accesul terților și la reglementarea privind tarifele

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea ca inadmisibilă.

               2)

               Constată că nu mai este necesară pronunțarea asupra cererilor de intervenție.

               3)

               NJSC Naftogaz of Ukraine suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de Comisia Europeană.

               4)

               Naftogaz of Ukraine, Comisia, OPAL Gastransport GmbH & Co. KG, Gazprom Eksport LLC şi Polskie Górnictwo Naftowe i Gazownictwo S.A. suportă fiecare propriile cheltuieli de judecată aferente cererilor de intervenție.

      (1)  JO C 151, 15.5.2017.


title: Cauza C-8/18: Cerere de decizie preliminară introdusă de Vilniaus apygardos teismas (Lituania) la 3 ianuarie 2018 – TE, UD, YB, ZC/Luminor Bank AB

text:
               30.4.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 152/2

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Vilniaus apygardos teismas (Lituania) la 3 ianuarie 2018 – TE, UD, YB, ZC/Luminor Bank AB
   (Cauza C-8/18)
   (2018/C 152/03)
   Limba de procedură: lituaniana

      Instanța de trimitere

   Vilniaus apygardos teismas

      Părțile din procedura principală

      Reclamanți: TE, UD, YB, ZC

      Pârâtă: Luminor Bank AB

      Întrebările preliminare

               1)

               O persoană fizică ce a achiziționat, înainte de data de 1 noiembrie 2007 menționată la articolul 70 din Directiva 2004/39/CE (1), un instrument financiar derivat de la o bancă, folosind fonduri împrumutate de la aceeași bancă, pe baza unor garanții constituite în favoarea băncii, trebuie considerată consumator în conformitate cu dreptul Uniunii, în condițiile în care articolul 3 alineatul (3) litera (d) din Directiva 2011/83/UE (2) privind drepturile consumatorilor prevede că această directivă nu se aplică contractelor „referitoare la servicii financiare”?

               2)

               O persoană fizică ce a achiziționat, înainte de data de 1 noiembrie 2007 menționată la articolul 70 din Directiva 2004/39/CE, un instrument financiar derivat de la o bancă, folosind fonduri împrumutate de la aceeași bancă, pe baza unor garanții constituite în favoarea băncii, trebuie considerată client de retail și investitor individual în instrumente financiare în sensul dreptului Uniunii și, într-o astfel de situație, trebuie aplicate dispozițiile de drept al Uniunii care instituie obligații de informare a consumatorilor și care interzic conflictele de interese în cazul în care o bancă oferă și vinde un instrument financiar, respectiv dispozițiile Directivei 2003/6/CE (3), ale Directivei 2003/71/CE (4), ale Directivei 2001/34/CE (5), ale Regulamentului (CE) nr. 809/2004 (6), ale Directivei MiFID II (7), precum și alte norme de drept al Uniunii care protejează drepturile consumatorilor de servicii financiare?

               3)

               Directiva 2003/6/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 28 ianuarie 2003 privind utilizările abuzive ale informațiilor confidențiale și manipulările pieței (abuzul de piață) trebuie interpretată în sensul că omisiunea de a dezvălui faptul că furnizorul de instrumente financiare nu este autorizat să presteze serviciul financiar respectiv, omisiunea de a dezvălui informații esențiale într-un prospect și în suplimentul prospectului, precum și un potențial conflict de interese în care se află furnizorul instrumentului financiar pot avea, în cadrul încheierii unui contract având ca obiect un instrument financiar, un efect direct (într-o anumită direcție) asupra prețului instrumentelor financiare în discuție, cealaltă parte contractuală dobândind astfel dreptul de a solicita anularea sau modificarea contractelor respective sau repararea prejudiciului suferit?

      (1)  Directiva 2004/39/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 21 aprilie 2004 privind piețele instrumentelor financiare, de modificare a Directivelor 85/611/CEE și 93/6/CEE ale Consiliului și a Directivei 2000/12/CE a Parlamentului European și a Consiliului și de abrogare a Directivei 93/22/CEE a Consiliului (JO 2004, L 145, p. 1, Ediție specială, 06/vol. 8, p. 247).

      (2)  Directiva 2011/83/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 25 octombrie 2011 privind drepturile consumatorilor, de modificare a Directivei 93/13/CEE a Consiliului și a Directivei 1999/44/CE a Parlamentului European și a Consiliului și de abrogare a Directivei 85/577/CEE a Consiliului și a Directivei 97/7/CE a Parlamentului European și a Consiliului (JO 2011, L 304, p. 64).

      (3)  Directiva 2003/6/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 28 ianuarie 2003 privind utilizările abuzive ale informațiilor confidențiale și manipulările pieței (abuzul de piață) (JO 2003, L 96, p. 16, Ediție specială, 06/vol. 5, p. 210).

      (4)  Directiva 2003/71/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 4 noiembrie 2003 privind prospectul care trebuie publicat în cazul unei oferte publice de valori mobiliare sau pentru admiterea valorilor mobiliare la tranzacționare și de modificare a Directivei 2001/34/CE (JO 2003, L 345, p. 64, Ediție specială, 06/vol. 7, p. 23).

      (5)  Directiva 2001/34/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 28 mai 2001 privind admiterea valorilor mobiliare la cota oficială a unei burse de valori și informațiile care trebuie publicate cu privire la aceste valori mobiliare (JO 2001, L 184, p. 1, Ediție specială, 06/vol. 4, p. 43).

      (6)  Regulamentul (CE) nr. 809/2004 al Comisiei din 29 aprilie 2004 de punere în aplicare a Directivei 2003/71/CE a Parlamentului European și a Consiliului în ceea ce privește informațiile conținute în prospecte, structura prospectelor, includerea de informații prin trimiteri, publicarea prospectelor și difuzarea comunicatelor cu caracter publicitar (JO 2004, L 149, p. 3, Ediție specială, 06/vol. 7, p. 60).

      (7)  Directiva 2014/65/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 15 mai 2014 privind piețele instrumentelor financiare și de modificare a Directivei 2002/92/CE și a Directivei 2011/61/UE (JO 2014, L 173, p. 349).


title: Cauza C-26/18: Cerere de decizie preliminară introdusă de Hessisches Finanzgericht (Germania) la 16 ianuarie 2018 – Federal Express Corporation, Deutsche Niederlassung/Hauptzollamt Frankfurt am Main

text:
               30.4.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 152/3

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Hessisches Finanzgericht (Germania) la 16 ianuarie 2018 – Federal Express Corporation, Deutsche Niederlassung/Hauptzollamt Frankfurt am Main
   (Cauza C-26/18)
   (2018/C 152/04)
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Hessisches Finanzgericht

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Federal Express Corporation, Deutsche Niederlassung

      Pârât: Hauptzollamt Frankfurt am Main

      Întrebările preliminare

               1)

               Un import în sensul articolului 2 alineatul (1) litera (d) și al articolului 30 din Directiva 2006/112/CE a Consiliului privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată (1) presupune că bunul introdus pe teritoriul Uniunii trebuie să intre în circuitul economic al Uniunii sau este suficient să existe doar riscul ca acesta să intre în circuitul economic al Uniunii?
               În cazul în care importul presupune intrarea unui bun în circuitul economic al Uniunii:

               2)

               Bunul introdus pe teritoriul Uniunii Europene intră deja în circuitul economic al acesteia atunci când, prin încălcarea legislației vamale, bunul nu este plasat sub unul dintre regimurile prevăzute la articolul 61 primul paragraf din directivă sau, cu toate că inițial acesta este plasat sub un asemenea regim, ulterior, în urma unui comportament contrar legislației vamale, bunul în discuție nu mai este plasat sub regimul respectiv ori, în cazul unui comportament contrar legislației vamale, intrarea în circuitul economic al Uniunii presupune că, în urma acestui comportament ilicit, bunul a intrat în circuitul economic al Uniunii pe teritoriul fiscal al statului membru în care a fost săvârșit comportamentul ilicit și a putut face obiectul unui consum sau al unei utilizări?

      (1)  JO L 347, p. 1, Ediție specială, 09/vol. 3, p. 7.


title: Cauza C-93/18: Cerere de decizie preliminară introdusă de Court of Appeal in Northern Ireland (Regatul Unit) la 9 februarie 2018 – Ermira Bajratari/Secretary of State for the Home Department

text:
               30.4.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 152/14

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Court of Appeal in Northern Ireland (Regatul Unit) la 9 februarie 2018 – Ermira Bajratari/Secretary of State for the Home Department
   (Cauza C-93/18)
   (2018/C 152/16)
   Limba de procedură: engleza

      Instanța de trimitere

   Court of Appeal in Northern Ireland

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Ermira Bajratari

      Pârât: Secretary of State for the Home Department

      Întrebările preliminare

               1)

               Disponibilitatea unor resurse suficiente, în sensul articolului 7 alineatul (1) litera (b) din Directiva privind cetățenii (1), poate fi stabilită, în tot sau în parte, pe baza veniturilor obținute dintr-un loc de muncă care este nelegal în temeiul legislației naționale?

               2)

               În cazul unui răspuns pozitiv, condiția prevăzută la articolul 7 alineatul (1) litera (b) este îndeplinită atunci când locul de muncă este considerat precar exclusiv ca urmare a caracterului nelegal al acestuia?

      (1)  Directiva 2004/38/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 29 aprilie 2004 privind dreptul la liberă circulație și ședere pe teritoriul statelor membre pentru cetățenii Uniunii și membrii familiilor acestora, de modificare a Regulamentului (CEE) nr. 1612/68 și de abrogare a Directivelor 64/221/CEE, 68/360/CEE, 72/194/CEE, 73/148/CEE, 75/34/CEE, 75/35/CEE, 90/364/CEE, 90/365/CEE și 93/96/CEE (JO 2004, L 158 p. 77, Ediție specială, 05/vol. 7, p. 56).


title: Cauza C-98/18: Cerere de decizie preliminară introdusă de College van Beroep voor het Bedrijfsleven (Țările de Jos) la 12 februarie 2018 – T. Boer & Zonen BV/Staatssecretaris van Economische Zaken

text:
               30.4.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 152/15

         Cerere de decizie preliminară introdusă de College van Beroep voor het Bedrijfsleven (Țările de Jos) la 12 februarie 2018 – T. Boer & Zonen BV/Staatssecretaris van Economische Zaken
   (Cauza C-98/18)
   (2018/C 152/18)
   Limba de procedură: neerlandeza

      Instanța de trimitere

   College van Beroep voor het Bedrijfsleven

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: T. Boer & Zonen BV

      Pârât: Staatssecretaris van Economische Zaken

      Întrebarea preliminară

   Dispozițiile din anexa III la Regulamentul nr. 853/2004 (1) – secțiunea I capitolul VII punctele 1 și 3 – trebuie interpretate în sensul că refrigerarea cărnii în abator trebuie să se desfășoare astfel încât încărcarea cărnii într-un mijloc de transport frigorific va putea începe abia când carnea a ajuns la o temperatură de maxim 7 grade Celsius, sau refrigerarea cărnii poate avea loc și în mijlocul de transport frigorific, dacă acesta nu a părăsit încă incinta abatorului?

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 853/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 29 aprilie 2004 de stabilire a unor norme specifice de igienă care se aplică alimentelor de origine animală (JO 2004, L 139, p. 55, Ediție specială, 03/vol. 56, p. 71).


title: Cauza T-390/16: Hotărârea Tribunalului din 20 martie 2018 – Grupo Osborne/EUIPO – Ostermann (DONTORO dog friendship) („Marcă a Uniunii Europene — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurative DONTORO dog friendship — Motiv relativ de refuz — Risc de confuzie — Complementaritate dintre produse și servicii — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 [devenit articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001]”)

text:
               30.4.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 152/29

         Hotărârea Tribunalului din 20 martie 2018 – Grupo Osborne/EUIPO – Ostermann (DONTORO dog friendship)
   (Cauza T-390/16) (1)

   ((„Marcă a Uniunii Europene - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurative DONTORO dog friendship - Motiv relativ de refuz - Risc de confuzie - Complementaritate dintre produse și servicii - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 [devenit articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001]”))
   (2018/C 152/34)
   Limba de procedură: engleza

      Părţile

      Reclamantă: Grupo Osborne, SA (El Puerto de Santa María, Spania) (reprezentant: J. M. Iglesias Monravá, avocat)

      Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentant: J. Ivanauskas, agent)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO: Daniel Ostermann (Leipzig, Germania)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei întâi de recurs a EUIPO din 28 aprilie 2016 (cauza R 2002/2015-1) privind o procedură de opoziție între Grupo Osborne și domnul Ostermann

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă Grupo Osborne, SA la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 364, 3.10.2016.


title: Cauza C-49/18: Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunal Superior de Justicia de Cataluña (Spania) la 26 ianuarie 2018 – Carlos Escribano Vindel/Ministerio de Justicia

text:
               30.4.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 152/6

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunal Superior de Justicia de Cataluña (Spania) la 26 ianuarie 2018 – Carlos Escribano Vindel/Ministerio de Justicia
   (Cauza C-49/18)
   (2018/C 152/08)
   Limba de procedură: spaniola

      Instanța de trimitere

   Tribunal Superior de Justicia de Cataluña

      Părțile din procedura principală

      Reclamant: Carlos Escribano Vindel

      Pârât: Ministerio de Justicia

      Întrebările preliminare

               1)

               Principiul general de drept al Uniunii care interzice orice discriminare trebuie interpretat în sensul că nu se opune unei reglementări naționale, și anume articolul 31.Uno din Ley 39/2010, de 22 de diciembre, Presupuestos Generales del Estado para el año 2011 [Legea 39/2010 din 22 decembrie privind bugetul general al statului pentru anul 2011], care a stabilit procente de reducere diferite care s-au dovedit a fi mai oneroase pentru membrii corpului judecătorilor cu remunerații mai mici, obligându-i să depună eforturi mai mari pentru a susține cheltuielile publice? (principiul nediscriminării)

               2)

               Principiul general de drept al Uniunii privind menținerea independenței judiciare printr-o remunerare echitabilă, stabilă și proporțională cu funcțiile exercitate de membrii corpului judecătorilor trebuie interpretat în sensul că se opune unei reglementări naționale precum cea din cuprinsul articolului 31.Uno din Ley 39/2010, de 22 de diciembre, de Presupuestos Generales del Estado [Legea 39/2010 din 22 decembrie privind bugetul general al statului], care nu ține seama de natura funcțiilor exercitate, de vechimea în muncă, de relevanța atribuțiilor care le revin acestora și care presupune depunerea unor eforturi mai mari de către membrii cu remunerații mai mici pentru a susține cheltuielile publice? (principiul independenței judiciare)


title: Cauza C-115/18: Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunal correctionnel de Saint-Brieuc – Chambre détachée de Guingamp (Franța) la 12 februarie 2018 – Procureur de la République/Tugdual Carluer și alții

text:
               30.4.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 152/17

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunal correctionnel de Saint-Brieuc – Chambre détachée de Guingamp (Franța) la 12 februarie 2018 – Procureur de la République/Tugdual Carluer și alții
   (Cauza C-115/18)
   (2018/C 152/21)
   Limba de procedură: franceza

      Instanța de trimitere

   Tribunal correctionnel de Saint-Brieuc – Chambre détachée de Guingamp

      Părțile din procedura principală

      Reclamant: Procureur de la République

      Pârâți: Tugdual Carluer, Yann Latouche, Dominique Legeard, Thierry Leleu, Dimitri Pinschof, Brigitte Plunian, Rozenn Marechal

      Întrebările preliminare

               1)

               Regulamentul european nr. 1107/2009 (1) este conform cu principiul precauției atunci când omite să definească tocmai ceea ce reprezintă o substanță activă, lăsând solicitantului aprobării sarcina de a alege ceea ce denumește substanță activă în produsul său și posibilitatea de a orienta în integralitate cererea sa către o substanță unică, deși produsul finit comercializat are în compoziție mai multe substanțe?

               2)

               Principiul precauției și imparțialitatea autorizației de comercializare sunt asigurate atunci când testele, analizele și evaluările necesare pentru analiza dosarului sunt efectuate numai de solicitanții aprobării care pot face prezentări parțiale, fără nicio contraanaliză independentă?

               3)

               Principiul precauției și imparțialitatea autorizației de comercializare sunt asigurate fără să fie publicate rapoartele privind cererea de autorizare supuse protecției secretului industrial?

               4)

               Regulamentul european nr. 1107/2009 este conform cu principiul precauției atunci când nu ține seama de multitudinea de substanțe active și de utilizarea lor cumulată, în special atunci când nu prevede nicio analiză specifică completă la nivel european cu privire la cumulul de substanțe active în cadrul aceluiași produs?

               5)

               Regulamentul european nr. 1107/2009 este conform cu principiul precauției atunci când exceptează în capitolele 3 și 4 de la analize de toxicitate (genotoxicitate, examen de carcinogenicitate, examen cu privire la tulburările endocrine […]) produsele pesticide în formulele lor comerciale astfel cum au fost introduse pe piață și astfel cum consumatorii și mediul sunt expuse la acestea, impunând numai teste sumare efectuate întotdeauna de solicitantul aprobării?

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 1107/2009 al Parlamentului European și al Consiliului din 21 octombrie 2009 privind introducerea pe piață a produselor fitosanitare și de abrogare a Directivelor 79/117/CEE și 91/414/CEE ale Consiliului (JO 2009, L 309, p. 1).


title: Cauza T-688/13: Ordonanța Tribunalului din 26 februarie 2018 – Deloitte Consulting/Comisia

text:
               30.4.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 152/59

         Ordonanța Tribunalului din 26 februarie 2018 – Deloitte Consulting/Comisia
   (Cauza T-688/13) (1)

   (2018/C 152/69)
   Limba de procedură: engleza
   Președintele Camerei a patra a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 93, 29.3.2014.


201805250221897452018/C 200/115502016CJC20020180611RO01ROINFO_JUDICIAL2018041291022Cauza C-550/16: Hotărârea Curții (Camera a doua) din 12 aprilie 2018 (cerere de decizie preliminară formulată de Rechtbank Den Haag – Țările de Jos) – A, S/Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie [Trimitere preliminară — Dreptul la reîntregirea familiei — Directiva 2003/86/CE — Articolul 2 partea introductivă și litera (f) — Noțiunea „minor neînsoțit” — Articolul 10 alineatul (3) litera (a) — Dreptul unui refugiat la reîntregirea familiei cu părinții săi — Refugiat cu vârsta sub 18 ani la momentul intrării sale pe teritoriul statului membru și al depunerii cererii sale de azil, dar major la momentul la care este adoptată decizia prin care i se acordă azilul și la care a depus cererea de reîntregire a familiei — Data determinantă pentru a aprecia calitatea de „minor” a persoanei interesate]
 ---documentbreak--- C2002018RO920120180412RO001192102Hotărârea Curții (Camera a doua) din 12 aprilie 2018 (cerere de decizie preliminară formulată de Rechtbank Den Haag – Țările de Jos) – A, S/Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie
   (Cauza C-550/16) (
         1
      )
   „[Trimitere preliminară — Dreptul la reîntregirea familiei — Directiva 2003/86/CE — Articolul 2 partea introductivă și litera (f) — Noțiunea „minor neînsoțit” — Articolul 10 alineatul (3) litera (a) — Dreptul unui refugiat la reîntregirea familiei cu părinții săi — Refugiat cu vârsta sub 18 ani la momentul intrării sale pe teritoriul statului membru și al depunerii cererii sale de azil, dar major la momentul la care este adoptată decizia prin care i se acordă azilul și la care a depus cererea de reîntregire a familiei — Data determinantă pentru a aprecia calitatea de „minor” a persoanei interesate]”2018/C 200/11Limba de procedură: neerlandeza
      Instanța de trimitere

   Rechtbank Den Haag

      Părțile din procedura principală

      Reclamanți: A, S

      Pârât: Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie

      Dispozitivul

   Articolul 2 partea introductivă și litera (f) din Directiva 2003/86/CE a Consiliului din 22 septembrie 2003 privind dreptul la reîntregirea familiei coroborat cu articolul 10 alineatul (3) litera (a) din aceasta trebuie interpretat în sensul că trebuie să fie calificat drept „minor”, în sensul acestei dispoziții, un resortisant al unei țări terțe sau un apatrid cu vârsta sub 18 ani la momentul intrării sale pe teritoriul unui stat membru și al depunerii cererii sale de azil în acest stat, dar care, în cursul procedurii de azil, împlinește vârsta majoratului și căruia i se recunoaște, ulterior, statutul de refugiat.
   (
         1
      )	JO C 38, 6.2.2017


201805250631897112018/C 200/457562016TC20020180611RO01ROINFO_JUDICIAL20180425363611Cauza T-756/16: Hotărârea Tribunalului din 25 aprilie 2018 – Euro Castor Green/EUIPO – Netlon France (Spalier ocultant) [„Desen sau model industrial comunitar — Procedură de declarare a nulității — Desen sau model industrial comunitar înregistrat care reprezintă un spalier — Desen sau model industrial comunitar anterior — Cauză de nulitate — Divulgarea desenului sau modelului industrial anterior — Lipsa noutății — Lipsa caracterului individual — Articolele 5 și 6 și articolul 25 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 6/2002”]
 ---documentbreak--- C2002018RO3610120180425RO0045361361Hotărârea Tribunalului din 25 aprilie 2018 – Euro Castor Green/EUIPO – Netlon France (Spalier ocultant)
   (Cauza T-756/16) (
         1
      )
   „[„Desen sau model industrial comunitar — Procedură de declarare a nulității — Desen sau model industrial comunitar înregistrat care reprezintă un spalier — Desen sau model industrial comunitar anterior — Cauză de nulitate — Divulgarea desenului sau modelului industrial anterior — Lipsa noutății — Lipsa caracterului individual — Articolele 5 și 6 și articolul 25 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 6/2002”]”2018/C 200/45Limba de procedură: franceza
      Părţile

      Reclamantă: Euro Castor Green (Bagnolet, Franța) (reprezentant: B Lafont, avocat)

      Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentant: A. Folliard-Monguiral, agent)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO, intervenientă la Tribunal: Netlon France (Saint Saulve, Franța) (reprezentant: C. Berto, avocat)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a treia de recurs a EUIPO din 11 august 2016 (cauza R 754/2014-3) privind o procedură de declarare a nulității între Netlon France și Euro Castor Green

      Dispozitivul

            1)

            Respinge acțiunea.

            2)

            Obligă Euro Castor Green la plata cheltuielilor de judecată.

      (
         1
      )	JO C 6, 9.1.2017.


201805250301897032018/C 200/232272017CJC20020180611RO01ROINFO_JUDICIAL20180412181811Cauza C-227/17: Hotărârea Curții (Camera a zecea) din 12 aprilie 2018 (cerere de decizie preliminară formulată de Finanzgericht Düsseldorf – Germania) – Medtronic GmbH/Finanzamt Neuss [Trimitere preliminară — Regulamentul (CEE) nr. 2658/87 — Uniunea vamală și Tariful vamal comun — Clasificare tarifară — Nomenclatura combinată — Subpozițiile 9021 10 10, 9021 10 90 și 9021 90 90 — Sistem de fixare a coloanei vertebrale — Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 1214/2014]
 ---documentbreak--- C2002018RO1810120180412RO0023181181Hotărârea Curții (Camera a zecea) din 12 aprilie 2018 (cerere de decizie preliminară formulată de Finanzgericht Düsseldorf – Germania) – Medtronic GmbH/Finanzamt Neuss
   (Cauza C-227/17) (
         1
      )
   „[Trimitere preliminară — Regulamentul (CEE) nr. 2658/87 — Uniunea vamală și Tariful vamal comun — Clasificare tarifară — Nomenclatura combinată — Subpozițiile 9021 10 10, 9021 10 90 și 9021 90 90 — Sistem de fixare a coloanei vertebrale — Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 1214/2014]”2018/C 200/23Limba de procedură: germana
      Instanța de trimitere

   Finanzgericht Düsseldorf

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Medtronic GmbH

      Pârât: Finanzamt Neuss

      Dispozitivul

   Nomenclatura combinată care figurează în anexa I la Regulamentul (CEE) nr. 2658/87 al Consiliului din 23 iulie 1987 privind Nomenclatura tarifară și statistică și Tariful vamal comun, astfel cum a fost modificată prin Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2015/1754 al Comisiei din 6 octombrie 2015, trebuie interpretată în sensul că clasificarea unor sisteme de fixare a coloanei vertebrale precum cele în discuție în litigiul principal la subpoziția 9021 90 90 din Nomenclatura combinată este exclusă atunci când aceste sisteme pot fi clasificate la o altă subpoziție a poziției 9021 din Nomenclatura combinată. Eventuala clasificare a acestor sisteme la subpoziția 9021 10 10 sau la subpoziția 9021 10 90 din Nomenclatura combinată depinde de funcția principală care le caracterizează, ceea ce revine instanței de trimitere să determine ținând seama de caracteristicile și de proprietățile obiective ale unor astfel de sisteme, precum și de utilizarea căreia îi sunt destinate și de cea care este efectuată în mod concret.
   (
         1
      )	JO C 249, 31.7.2017.


201806150741955322018/C 231/382422018TC23120180702RO01ROINFO_JUDICIAL20180418303121Cauza T-242/18: Acțiune introdusă la 18 aprilie 2018 – VV/Comisia
 ---documentbreak--- C2312018RO3010120180418RO0038301312Acțiune introdusă la 18 aprilie 2018 – VV/Comisia
   (Cauza T-242/18)2018/C 231/38Limba de procedură: franceza
      Părțile

      Reclamant: VV (reprezentant: F. Moyse, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamantul solicită Tribunalului:

            —

            anularea deciziei din 19 iunie 2017 şi, în măsura necesară, a actului de respingere a reclamaţiei reclamantului din 18 ianuarie 2018;

            —

            obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamantul invocă anularea deciziei comisiei de evaluare din cadrul concursului general C – Administratori în domeniul auditului (AD 5/AD 7) (JO 2016, C 171A, p. 1) de a nu-l admite pe reclamant la concursul menţionat, în măsura în care nu ar avea o diplomă universitară care să ateste un ciclu de cel puţin trei ani în domeniile indicate în anunţul de concurs respectiv.
   În susţinerea acţiunii, reclamantul invocă două motive.

            1.

            Primul motiv, întemeiat pe nemotivarea deciziei atacate.

            2.

            Al doilea motiv, întemeiat pe erori de apreciere săvârşite de comisia de evaluare în analizarea informaţiilor care figurează în actul de candidatură al reclamantului. Comisia de evaluare nu ar fi respectat anunţul de concurs atunci când a apreciat că reclamantul nu avea un nivel de studii universitare complet de cel puţin trei ani, finalizate cu o diplomă, necesară pentru a fi admis la concurs.


201806150711955172018/C 231/276762016TC23120180702RO01ROINFO_JUDICIAL20180515232311Cauza T-676/16: Hotărârea Tribunalului din 15 mai 2018 – Wirecard/EUIPO (mycard2go) [„Marcă a Uniunii Europene — Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurative mycard2go — Motiv absolut de refuz — Caracter descriptiv — Articolul 7 alineatul (1) literele (b) și (c) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 [devenit articolul 7 alineatul (1) literele (b) și (c) din Regulamentul (UE) 2017/1001]”]
 ---documentbreak--- C2312018RO2310120180515RO0027231231Hotărârea Tribunalului din 15 mai 2018 – Wirecard/EUIPO (mycard2go)
   (Cauza T-676/16) (
         1
      )
   „[„Marcă a Uniunii Europene — Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurative mycard2go — Motiv absolut de refuz — Caracter descriptiv — Articolul 7 alineatul (1) literele (b) și (c) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 [devenit articolul 7 alineatul (1) literele (b) și (c) din Regulamentul (UE) 2017/1001]”]”2018/C 231/27Limba de procedură: germana
      Părțile

      Reclamantă: Wirecard AG (Aschheim, Germania) (reprezentant: A. Bayer, avocat)

      Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentant: D. Hanf, agent)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a patra de recurs a EUIPO din 21 iulie 2016 (cauza R 280/2016-4) privind o cerere de înregistrare a semnului figurativ mycard2go ca marcă a Uniunii Europene

      Dispozitivul

            1)

            Respinge acțiunea.

            2)

            Obligă Wirecard AG la plata cheltuielilor de judecată.

      (
         1
      )	JO C 410, 7.11.2016.


201806150291954902018/C 231/076852017CJC23120180702RO01ROINFO_JUDICIAL201712067711Cauza C-685/17 P: Recurs introdus la 6 decembrie 2017 de Banca Monte dei Paschi di Siena SpA, Wise Dialog Bank SpA (Banca Widiba SpA) împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a doua) din 26 septembrie 2017 în cauza T-84/16, Banca Monte dei Paschi di Siena SpA și Banca Widiba SpA/EUIPO
 ---documentbreak--- C2312018RO710120171206RO00077171Recurs introdus la 6 decembrie 2017 de Banca Monte dei Paschi di Siena SpA, Wise Dialog Bank SpA (Banca Widiba SpA) împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a doua) din 26 septembrie 2017 în cauza T-84/16, Banca Monte dei Paschi di Siena SpA și Banca Widiba SpA/EUIPO
   (Cauza C-685/17 P)2018/C 231/07Limba de procedură: engleza
      Părțile

      Recurente: Banca Monte dei Paschi di Siena SpA, Wise Dialog Bank SpA (Banca Widiba SpA) (reprezentanți: L. Trevisan, D. Contini, avocați)

      Cealaltă parte din procedură: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală
   Prin Ordonanța din 17 mai 2018, Curtea (Camera a zecea) a declarat recursul inadmisibil.


201806150861955342018/C 231/593002018TC23120180702RO01ROINFO_JUDICIAL20180513464831Cauza T-300/18: Acțiune introdusă la 13 mai 2018 – Yanukovych/Consiliul
 ---documentbreak--- C2312018RO4610120180513RO0059461483Acțiune introdusă la 13 mai 2018 – Yanukovych/Consiliul
   (Cauza T-300/18)2018/C 231/59Limba de procedură: engleza
      Părțile

      Reclamant: Viktor Feodorovych Yanukovych (Rostov pe Don, Rusia) (reprezentant: T. Beazley, QC)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene

      Concluziile

   Reclamantul solicită Tribunalului:

            —

            anularea Deciziei (PESC) 2018/333 a Consiliului din 5 martie 2018 (
                  1
               ) și a Regulamentului de punere în aplicare (UE) 2018/326 al Consiliului din 5 martie 2018 (
                  2
               ), în măsura în care acestea se aplică reclamantului, și

            —

            obligarea Consiliului la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamantul invocă șapte motive.

            1.

            Primul motiv este întemeiat pe faptul că reclamantul nu îndeplinește criteriile necesare pentru a fi înscris pe listă la data relevantă. Consiliul Uniunii Europene nu a luat în considerare în mod corespunzător toate documentele care i-au fost furnizate, fiind totodată foarte selectiv în ceea ce privește documentele pe care le-a luat în considerare. Argumentele invocate în susținerea acestui motiv includ următoarele: reclamantul face obiectul doar a unor investigații prealabile care stagnează și care sunt în mod clar insuficiente pentru a îndeplini criteriile relevante, iar documentele pe care s-a întemeiat Consiliul pentru a menține numele reclamantului pe listă sunt cu totul insuficiente, contradictorii, false și nu se sprijină pe nicio probă.

            2.

            Al doilea motiv este întemeiat pe faptul că Consiliul a săvârșit erori vădite de apreciere atunci când a impus măsurile contestate în privința reclamantului. Consiliul a săvârșit o eroare vădită atunci când l-a desemnat din nou pe reclamant în pofida decalajului evident dintre „expunerea de motive” și criteriile de înscriere relevante. În plus, argumentele invocate în susținerea primului motiv sunt aplicabile și în privința celui de al doilea motiv.

            3.

            Al treilea motiv este întemeiat pe faptul că Consiliul nu și-a îndeplinit obligația de motivare. Consiliul nu a menționat motivele specifice și concrete privind înscrierea pe listă a reclamantului. „Expunerea de motive” adoptată în a șasea decizie de modificare și în al șaselea regulament de modificare privind înscrierea reclamantului (pe lângă faptul că este eronată) este formulată în mod stereotip, necorespunzător și neadecvat.

            4.

            Al patrulea motiv este întemeiat pe încălcarea dreptului la apărare și a dreptului la protecție jurisdicțională efectivă ale reclamantului. În plus, Consiliul nu l-a consultat în mod adecvat pe reclamat înainte de a-l reînscrie pe listă, iar reclamantul nu a putut beneficia de o posibilitate reală și echitabilă de a corecta erori sau de a oferi informații privind situația sa personală. Consiliul/reclamantul nu au comunicat în niciun moment elemente de probă serioase, credibile și concrete care să justifice impunerea măsurilor restrictive.

            5.

            Al cincilea motiv este întemeiat pe faptul că Consiliul nu dispunea de un temei juridic adecvat pentru adoptarea celei de a șasea decizii de modificare și a celui de al șaselea regulament de modificare. Argumentele invocate în susținerea acestui motiv sunt următoarele: (a) condițiile care îi permiteau Consiliului să se întemeieze pe articolul 29 TUE nu erau îndeplinite de cea de a șasea decizie de modificare. Printre altele: (i) obiectivele expres invocate de Consiliu sunt simple afirmații vagi; (ii) temeiul juridic nu are o legătură suficientă cu nivelul corespunzător al controlului jurisdicțional impus de împrejurările cauzei, și (iii) impunerea măsurilor restrictive sprijină și legitimează conduita noului regim din Ucraina, care subminează el însuși procesul echitabil și statul de drept și încalcă în mod sistematic drepturile omului; (b) condițiile care îi permiteau Consiliului să se întemeieze pe articolul 215 TFUE nu erau îndeplinite întrucât nu a existat o decizie valabilă în temeiul titlului V capitolul II TUE; (c) nu a existat o legătură suficientă pentru a putea fi invocat articolul 215 TFUE împotriva reclamantului.

            6.

            Al șaselea motiv este întemeiat pe faptul că Consiliul a comis un abuz de putere. Scopul real urmărit de Consiliul prin adoptarea celei de a șasea decizii de modificare și a celui de al șaselea regulament de modificare a fost în esență să încerce să câștige bunăvoința regimului actual din Ucraina (astfel încât Ucraina să dezvolte legături mai strânse cu Uniunea Europeană) și nu corespunde cu scopurile și cu obiectivele invocate în a șasea decizie de modificare și în al șaselea regulament de modificare. Criteriile de înscriere reprezintă o delegare de competență extraordinară și absolută, care se înscrie în scopul urmărit de Consiliu.

            7.

            Al șaptelea motiv este întemeiat pe încălcarea dreptului de proprietate al reclamantului, garantat la articolul 17 alineatul (1) din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, dat fiind că, printre altele, măsurile restrictive reprezintă o restrângere nejustificată și disproporționată a acestui drept, inter alia deoarece: (i) nu se sugerează că fondurile pretins deturnate ar fi fost transferate în afara Ucrainei și (ii) nu este necesară și nici adecvată înghețarea tuturor activelor reclamantului din moment ce autoritățile din Ucraina au cuantificat în prezent valoare pagubelor pretins suferite a căror recuperare se urmărește prin acțiunile penale pendinte împotriva reclamantului.

      (
         1
      )	Decizia (PESC) 2018/333 a Consiliului din 5 martie 2018 de modificare a Deciziei 2014/119/PESC privind măsuri restrictive împotriva anumitor persoane, entități și organisme având în vedere situația din Ucraina (JO 2018, L 63, p. 48, denumită în continuare „a șasea decizie de modificare”).
   (
         2
      )	Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2018/326 al Consiliului din 5 martie 2018 privind punerea în aplicare a Regulamentului (UE) nr. 208/2014 privind măsuri restrictive împotriva anumitor persoane, entități și organisme având în vedere situația din Ucraina (JO 2018, L 63, p. 5, denumit în continuare „al șaselea regulament de modificare”).


201806150561955272018/C 231/442612018TC23120180702RO01ROINFO_JUDICIAL20180426353511Cauza T-261/18: Acțiune introdusă la 26 aprilie 2018 – Roxtec/EUIPO – Wallmax (Reprezentarea unui pătrat negru care conține șapte cercuri concentrice albastre)
 ---documentbreak--- C2312018RO3510120180426RO0044351351Acțiune introdusă la 26 aprilie 2018 – Roxtec/EUIPO – Wallmax (Reprezentarea unui pătrat negru care conține șapte cercuri concentrice albastre)
   (Cauza T-261/18)2018/C 231/44Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza
      Părțile

      Reclamantă: Roxtec AB (Karlskrona, Suedia) (reprezentanți: J. Olsson și J. Adamsson, avocați)

      Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Wallmax Srl (Milano, Italia)

      Datele privind procedura în fața EUIPO

      Titularul mărcii în litigiu: reclamanta

      Marca în litigiu: marca Uniunii Europene figurativă care reprezintă un pătrat negru ce conține șapte cercuri concentrice albastre – marca Uniunii Europene nr. 14 338 735

      Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de declarare a nulității

      Decizia atacată: Decizia Camerei a doua de recurs a EUIPO din 8 ianuarie 2018 în cauza R 940/2017-2

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

            —

            anularea deciziei atacate;

            —

            obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată efectuate atât în cadrul acestei proceduri, cât și în cadrul procedurilor în fața EUIPO.

      Motivul invocat

   Încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (e) punctul (ii) din Regulamentul nr. 2017/1001.


201806150471954952018/C 231/192802018CJC23120180702RO01ROINFO_JUDICIAL20180424161721Cauza C-280/18: Cerere de decizie preliminară introdusă de Symvoulio tis Epikrateias (Grecia) la 24 aprilie 2018 – Alain Flausch, Andrea Bosco, Estienne Roger Jean Pierre Albrespy, Somateio „Syndesmos Iiton”, Somateio „Elliniko Diktyo – Filoi tis Fisys”, Somateio „Syllogos Prostasias kai Perithalpsis Agias Zonis – SPPAZ” / Ypourgos Perivallontos kai Energeias, Ypourgos Oikonomikon, Ypourgos Tourismou, Ypourgos Naftilias kai Nisiotikis Politikis
 ---documentbreak--- C2312018RO1610120180424RO0019161172Cerere de decizie preliminară introdusă de Symvoulio tis Epikrateias (Grecia) la 24 aprilie 2018 – Alain Flausch, Andrea Bosco, Estienne Roger Jean Pierre Albrespy, Somateio „Syndesmos Iiton”, Somateio „Elliniko Diktyo – Filoi tis Fisys”, Somateio „Syllogos Prostasias kai Perithalpsis Agias Zonis – SPPAZ” / Ypourgos Perivallontos kai Energeias, Ypourgos Oikonomikon, Ypourgos Tourismou, Ypourgos Naftilias kai Nisiotikis Politikis
   (Cauza C-280/18)2018/C 231/19Limba de procedură: greaca
      Instanța de trimitere

   Symvoulio tis Epikrateias

      Părțile din procedura principală

      Reclamanți: Alain Flausch, Andrea Bosco, Estienne Roger Jean Pierre Albrespy, Somateio „Syndesmos Iiton”, Somateio „Elliniko Diktyo – Filoi tis Fisys”, Somateio „Syllogos Prostasias kai Perithalpsis Agias Zonis – SPPAZ”

      Pârâți: Ypourgos Perivallontos kai Energeias, Ypourgos Oikonomikon, Ypourgos Tourismou, Ypourgos Naftilias kai Nisiotikis Politikis

      Intervenienți:

   105 Anonymi Touristiki kai Techniki Etaireia Ekmetallefsis Akiniton

      Întrebările preliminare

            1)

            Articolele 6 și 11 din Directiva 2011/92/CE (
                  1
               ), interpretate în coroborare cu dispozițiile articolului 47 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, pot fi interpretate în sensul că nu se opun unor dispoziții de drept intern, prezentate la punctele 8, 9 și 10 [din decizia de trimitere], în care se prevede că procedurile prealabile adoptării deciziei de aprobare a cerințelor de mediu pentru lucrările și activitățile care au efecte semnificative asupra mediului (publicarea studiilor referitoare la efectele asupra mediului, informarea și participarea publicului la consultare) sunt inițiate și gestionate în principal de cea mai mare unitate administrativă a regiunii, iar nu de municipalitatea în cauză?

            2)

            Articolele 6 și 11 din Directiva 2011/92/CE, interpretate în coroborare cu dispozițiile articolului 47 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, pot fi interpretate în sensul că nu se opun unui sistem juridic național, prezentat la aceleași puncte, care prevede în esență că publicarea deciziilor de aprobare a cerințelor de mediu pentru lucrările și activitățile care au efecte semnificative asupra mediului, efectuată pe site ul internet creat în acest scop, formează prezumția de deplină cunoaștere de către orice persoană interesată în vederea exercitării acțiunii legale prevăzute de legislația în vigoare (acțiune în anulare la Symvoulio tis Epikrateias [Consiliul de Stat]) în termen de 60 de zile, ținând seama de dispozițiile legislative privind publicarea studiilor referitoare la efectele asupra mediului, informarea și participarea publicului la procedura de aprobare a cerințelor de mediu referitoare la lucrările și la activitățile în discuție, care pun în centrul acestor proceduri cea mai mare unitate administrativă a regiunii, iar nu municipalitatea în cauză?

      (
         1
      )	Directiva 2011/92/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 13 decembrie 2011 privind evaluarea efectelor anumitor proiecte publice și private asupra mediului (JO 2012, L 26, p. 1).


201806150461954922018/C 231/101782018CJC23120180702RO01ROINFO_JUDICIAL201803079911Cauza C-178/18 P: Recurs introdus la 7 martie 2018 de MSD Animal Health Innovation GmbH, Intervet international BV împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a doua) din 5 februarie 2018 în cauza T-729/15, MSD Animal Health Innovation GmbH și Intervet international BV/Agenția Europeană pentru Medicamente
 ---documentbreak--- C2312018RO910120180307RO00109191Recurs introdus la 7 martie 2018 de MSD Animal Health Innovation GmbH, Intervet international BV împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a doua) din 5 februarie 2018 în cauza T-729/15, MSD Animal Health Innovation GmbH și Intervet international BV/Agenția Europeană pentru Medicamente
   (Cauza C-178/18 P)2018/C 231/10Limba de procedură: engleza
      Părțile

      Recurente: MSD Animal Health Innovation GmbH, Intervet international BV (reprezentanți: P. Bogaert, advocaat, B. Kelly, Solicitor, J. Stratford QC, C. Thomas, Barrister)

      Cealaltă parte din procedură: Agenția Europeană pentru Medicamente (EMA)

      Concluziile recurentei

            —

            Admiterea recursului formulat de recurente și anularea hotărârii Tribunalului;

            —

            anularea deciziei comunicate de EMA recurentelor la 3 decembrie 2015 privind divulgarea anumitor informații în conformitate cu regulamentul privind transparența (
                  1
               );

            —

            obligarea EMA la plata cheltuielilor de judecată și a celorlalte cheltuieli efectuate de recurente în această procedură.

      Motivele și principalele argumente

   Hotărârea atacată trebuie anulată pentru următoarele motive:

            —

            Tribunalul nu a concluzionat că documentele în litigiu erau protejate de o prezumție generală de confidențialitate;

            —

            Tribunalul nu a concluzionat că documentele în litigiu, în integralitate, constituie informații comerciale confidențiale care sunt protejate în temeiul articolului 4 alineatul (2) din regulamentul privind transparența;

            —

            Tribunalul nu a concluzionat că documentele în litigiu ar trebui să fie protejate în temeiul articolului 4 alineatul (3) din regulamentul privind transparența și

            —

            EMA nu a efectuat o evaluare comparativă, astfel cum impune legislația.

      (
         1
      )	Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 al Parlamentului European și al Consiliului din 30 mai 2001 privind accesul public la documentele Parlamentului European, ale Consiliului și ale Comisiei (JO 2001, L 145, p. 43, Ediție specială, 01/vol. 3, p. 76).


201806150821955332018/C 231/232832015TC23120180702RO01ROINFO_JUDICIAL20180508202121Cauza T-283/15: Hotărârea Tribunalului din 8 mai 2018 – Esso Raffinage/ECHA [„REACH — Evaluarea dosarului — Verificarea conformității înregistrărilor — Verificarea informațiilor transmise și urmărirea evaluării dosarului — Declarație de neconformitate — Competența Tribunalului — Acțiune în anulare — Act atacabil — Afectare directă și individuală — Admisibilitate — Temei juridic — Articolele 41, 42 și 126 din Regulamentul (CE) nr. 1907/2006”]
 ---documentbreak--- C2312018RO2010120180508RO0023201212Hotărârea Tribunalului din 8 mai 2018 – Esso Raffinage/ECHA
   (Cauza T-283/15) (
         1
      )
   „[„REACH — Evaluarea dosarului — Verificarea conformității înregistrărilor — Verificarea informațiilor transmise și urmărirea evaluării dosarului — Declarație de neconformitate — Competența Tribunalului — Acțiune în anulare — Act atacabil — Afectare directă și individuală — Admisibilitate — Temei juridic — Articolele 41, 42 și 126 din Regulamentul (CE) nr. 1907/2006”]”2018/C 231/23Limba de procedură: engleza
      Părțile

      Reclamantă: Esso Raffinage (Courbevoie, Franța) (reprezentant: M. Navin-Jones, solicitor)

      Pârâtă: Agenția Europeană pentru Produse Chimice (ECHA) (reprezentanți: C. Jacquet, C. Schultheiss, W. Broere și M. Heikkilä, agenți)

      Interveniente în susținerea pârâtei: Republica Federală Germania (reprezentant: T. Henze, agent), Republica Franceză (reprezentanți: D. Colas și J. Traband, agenți) și Regatul Țărilor de Jos (reprezentanți: M. de Ree, M. Bulterman și M. Noort, agenți)

      Obiectul

   Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE prin care se solicită anularea scrisorii ECHA din 1 aprilie 2015 adresată ministère de l’Écologie, du Développement durable, des Transports et du Logement [Ministerul Ecologiei, Dezvoltării Durabile, Transporturilor și Locuințelor, Franța] și intitulată „Declarație de neconformitate în urma unei decizii de evaluare a dosarului în temeiul Regulamentului (CE) nr. 1907/2006”

      Dispozitivul

            1)

            Anulează scrisoarea Agenției Europene pentru Produse Chimice (ECHA) din 1 aprilie 2015, adresată ministère de l’Écologie, du Développement durable, des Transports et du Logement français [Ministerul Ecologiei, Dezvoltării Durabile, Transporturilor și Locuințelor] și intitulată „Declarație de neconformitate în urma unei decizii de evaluare a dosarului în temeiul Regulamentului (CE) nr. 1907/2006”, inclusiv anexa la aceasta.

            2)

            Esso Raffinage și ECHA suportă fiecare propriile cheltuieli de judecată.

            3)

            Republica Federală Germania, Republica Franceză și Regatul Țărilor de Jos suportă fiecare propriile cheltuieli de judecată.

      (
         1
      )	JO C 320, 28.9.2015.


201806150371954942018/C 231/112032018CJC23120180702RO01ROINFO_JUDICIAL20180320101011Cauza C-203/18: Cerere de decizie preliminară introdusă de Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalen (Germania) la 20 martie 2018 – Deutsche Post AG, Klaus Leymann/Land Nordrhein-Westfalen
 ---documentbreak--- C2312018RO1010120180320RO0011101101Cerere de decizie preliminară introdusă de Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalen (Germania) la 20 martie 2018 – Deutsche Post AG, Klaus Leymann/Land Nordrhein-Westfalen
   (Cauza C-203/18)2018/C 231/11Limba de procedură: germana
      Instanța de trimitere

   Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalen

      Părțile din procedura principală

      Reclamanți: Deutsche Post AG, Klaus Leymann

      Pârât: Land Nordrhein-Westfalen

      Întrebările preliminare

            1)

            Dispoziția derogatorie a articolului 13 alineatul (1) litera (d) din Regulamentul (CE) nr. 561/2006 (
                  1
               ) al Parlamentului European și al Consiliului din 15 martie 2006, astfel cum a fost modificată prin articolul 45 punctul 2 din Regulamentul (UE) nr. 165/2014 (
                  2
               ) al Parlamentului European și al Consiliului din 4 februarie 2014, trebuie interpretată în sensul că include numai vehicule sau combinații de vehicule utilizate exclusiv în scopul distribuției de expedieri poștale în cadrul serviciului universal sau respectarea acestei dispoziții este posibilă și atunci când vehiculele sau combinațiile de vehicule sunt utilizate în principal sau într-o măsură stabilită în alt mod în scopul distribuției de expedieri poștale în cadrul serviciului universal?

            2)

            În ceea ce privește dispoziția derogatorie menționată la prima întrebare, pentru a aprecia dacă vehicule sau combinații de vehicule sunt utilizate exclusiv sau –eventual – în principal sau într-o măsură stabilită în alt mod în scopul distribuției de trimiteri în cadrul serviciului universal, trebuie să se ia în considerare utilizarea unui vehicul sau a unei combinații de vehicule în general sau utilizarea concretă a unui vehicul sau a unei combinații de vehicule, în cadrul unei curse individuale?

      (
         1
      )	Regulamentul (CE) nr. 561/2006 al Parlamentului European și al Consiliului din 15 martie 2006 privind armonizarea anumitor dispoziții ale legislației sociale în domeniul transporturilor rutiere, de modificare a Regulamentelor (CEE) nr. 3821/85 și (CE) nr. 2135/98 ale Consiliului și de abrogare a Regulamentului (CEE) nr. 3820/85 al Consiliului (JO L 102, p. 1, Ediţie specială, 05/vol. 8, p. 214).
   (
         2
      )	Regulamentul (UE) nr. 165/2014 al Parlamentului European și al Consiliului din 4 februarie 2014 privind tahografele în transportul rutier, de abrogare a Regulamentului (CEE) nr. 3821/85 al Consiliului privind aparatura de înregistrare în transportul rutier și de modificare a Regulamentului (CE) nr. 561/2006 al Parlamentului European și al Consiliului privind armonizarea anumitor dispoziții ale legislației sociale în domeniul transporturilor rutiere (JO L 60, p. 1).


201806150761955042018/C 231/242052016TC23120180702RO01ROINFO_JUDICIAL20180517212111Cauza T-205/16: HotărâreaTribunalului din 17 mai 2018 – Lituania/Comisia „Fondul de coeziune — Cheltuieli excluse de la finanțare — Asistență tehnică pentru gestionarea Fondului de coeziune în Lituania — TVA — Articolul 11 alineatele (1) și (3) din Regulamentul (CE) nr. 16/2003 — Reducerea contribuției financiare”
 ---documentbreak--- C2312018RO2110120180517RO0024211211HotărâreaTribunalului din 17 mai 2018 – Lituania/Comisia
   (Cauza T-205/16) (
         1
      )
   „„Fondul de coeziune — Cheltuieli excluse de la finanțare — Asistență tehnică pentru gestionarea Fondului de coeziune în Lituania — TVA — Articolul 11 alineatele (1) și (3) din Regulamentul (CE) nr. 16/2003 — Reducerea contribuției financiare””2018/C 231/24Limba de procedură: lituaniana
      Părțile

      Reclamantă: Republica Lituania (reprezentanți: D. Kriaučiūnas, R. Krasuckaitė și D. Stepanienė, agenți)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: B. R. Killmann și J. Jokubauskaitė, agenți)

      Obiectul

   Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE prin care se solicită anularea Deciziei C(2016) 969 final a Comisiei din 23 februarie 2016 privind reducerea participării din partea Fondului de coeziune în favoarea proiectului „Asistență tehnică pentru gestionarea Fondului de coeziune în Republica Lituania”, în măsura în care prin aceasta se prevede reducerea participării cu suma de 137864,61 euro, corespunzând cheltuielilor cu TVA-ul

      Dispozitivul

            1)

            Anulează Decizia C(2016) 969 final a Comisiei din 23 februarie 2016 privind reducerea participării din partea Fondului de coeziune în favoarea proiectului „Asistență tehnică pentru gestionarea Fondului de coeziune în Republica Lituania” în măsura în care aceasta prevede reducerea participării cu suma de 137864,61 euro, corespunzând cheltuielilor cu TVA-ul.

            2)

            Comisia Europeană suportă propriile cheltuieli de judecată și pe cele efectuate de Republica Lituania.

      (
         1
      )	JO C 251, 11.7.2016.


201806150451954832018/C 231/122102018CJC23120180702RO01ROINFO_JUDICIAL20180323101122Cauza C-210/18: Cerere de decizie preliminară introdusă de Schienen-Control Kommission (Austria) la 23 martie 2018 – WESTbahn Management GmbH/ÖBB-Infrastruktur AG
 ---documentbreak--- C2312018RO1020120180323RO0012102112Cerere de decizie preliminară introdusă de Schienen-Control Kommission (Austria) la 23 martie 2018 – WESTbahn Management GmbH/ÖBB-Infrastruktur AG
   (Cauza C-210/18)2018/C 231/12Limba de procedură: germana
      Instanța de trimitere

   Schienen-Control Kommission

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: WESTbahn Management GmbH

      Pârâtă: ÖBB-Infrastruktur AG

      Întrebările preliminare

            1)

            Anexa II punctul 2 litera (a) la Directiva 2012/34/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 21 noiembrie 2012 privind instituirea spațiului feroviar unic european (
                  1
               ) trebuie interpretată în sensul că noțiunea „gări pentru călători, clădirile acestora și celelalte instalații” menționată în această anexă include elementele de infrastructură feroviară „peroane pentru călători” prevăzute în anexa I a doua liniuță la această directivă?

            2)

            În cazul unui răspuns negativ la prima întrebare:
            Anexa II punctul 1 litera (c) la Directiva 2012/34/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 21 noiembrie 2012 privind instituirea spațiului feroviar unic european trebuie interpretată în sensul că noțiunea „utilizarea infrastructurii feroviare” menționată în această anexă include utilizarea peroanelor pentru călători prevăzute în anexa I a doua liniuță la această directivă?

      (
         1
      )	JO 2012, L 343, p. 32.


201806150751955192018/C 231/331992018TC23120180702RO01ROINFO_JUDICIAL20180316262722Cauza T-199/18: Acțiune introdusă la 16 martie 2018 – SCF Terminal (Cyprus) și S H B/Consiliul și alții
 ---documentbreak--- C2312018RO2620120180316RO0033262272Acțiune introdusă la 16 martie 2018 – SCF Terminal (Cyprus) și S H B/Consiliul și alții
   (Cauza T-199/18)2018/C 231/33Limba de procedură: engleza
      Părțile

      Reclamante: SCF Terminal (Cyprus) LTD (Limassol, Cipru) și S H B, Inc. (Monrovia, Liberia) (reprezentanți: P. Tridimas, barrister, K. Kakoulli, P. Panayides și C. Pericleous, avocați)

      Pârâte: Consiliul Uniunii Europene, Comisia Europeană, Banca Centrală Europeană, Eurogrupul și Uniunea Europeană

      Concluziile

   Reclamantele solicită Tribunalului:

            —

            obligarea pârâtelor la plata către reclamante a sumelor menționate în tabelul anexat prezentei cereri, la care se adaugă dobânzi începând de la 26 martie 2013 până la data pronunțării deciziei Tribunalului;

            —

            obligarea pârâtelor la plata cheltuielilor de judecată.

      Cu titlu subsidiar, reclamantele solicită Tribunalului:

            —

            constatarea faptului că este angajată răspunderea extracontractuală a Uniunii Europene și/sau a instituțiilor pârâte;

            —

            determinarea procedurii de urmat pentru stabilirea prejudiciului recuperabil suferit efectiv de reclamante; și

            —

            obligarea pârâtelor la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamantele invocă patru motive care sunt, în esență, identice sau similare cu cele invocate în cauza T-197/18, JV Voscf și alții/Consiliul și alții.


201806150601955282018/C 231/342302018TC23120180702RO01ROINFO_JUDICIAL20180406272821Cauza T-230/18: Acțiune introdusă la 6 aprilie 2018 – Czarnecki/Parlamentul
 ---documentbreak--- C2312018RO2710120180406RO0034271282Acțiune introdusă la 6 aprilie 2018 – Czarnecki/Parlamentul
   (Cauza T-230/18)2018/C 231/34Limba de procedură: franceza
      Părțile

      Reclamant: Ryszard Czarnecki (Varșovia, Polonia) (reprezentant: M. Casado García-Hirschfeld, avocat)

      Pârât: Parlamentul European

      Concluziile

   Reclamantul solicită Tribunalului:

            —

            declararea admisibilității prezentei cereri introductive;

            —

            anularea deciziei atacate a Parlamentului European din 7 februarie 2018;

            —

            obligarea pârâtului la plata tuturor cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamantul invocă trei motive.

            1.

            Primul motiv întemeiat, pe de o parte, pe încălcarea dreptului la prezumția de nevinovăție, a dreptului la apărare și a principiului egalității armelor și, pe de altă parte, pe o încălcare a principiului bunei administrări, a principiului proporționalității și a dreptului la libertatea de exprimare.

            2.

            Al doilea motiv întemeiat pe o eroare vădită de apreciere, pe „fumus persecutionis” și pe un abuz de putere.

            3.

            Al treilea motiv întemeiat pe încălcarea principiului securității juridice și a protecției încrederii legitime.


201806150661955242018/C 231/352382018TC23120180702RO01ROINFO_JUDICIAL20180412282921Cauza T-238/18: Acțiune introdusă la 12 aprilie 2018 – Netflix International și Netfix/Comisia
 ---documentbreak--- C2312018RO2810120180412RO0035281292Acțiune introdusă la 12 aprilie 2018 – Netflix International și Netfix/Comisia
   (Cauza T-238/18)2018/C 231/35Limba de procedură: engleza
      Părțile

      Reclamante: Netflix International BV (Amsterdam, Țările de Jos), Netflix, Inc. (Los Gatos, California, Statele Unite) (reprezentanți: E. Batchelor, Solicitor, N. Niejahr, B. Hoorelbeke și A. Patsa, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamantele solicită Tribunalului:

            —

            anularea Deciziei Comisiei din 8 noiembrie 2017 privind ajutorul de stat SA.48950 (2017/N) referitor la prelungirea schemei de ajutor pentru digitalizarea operelor cinematografice de patrimoniu, notificată de Franța;

            —

            anularea Deciziei Comisiei din 20 noiembrie 2017 privind ajutorul de stat SA.48907 (2017/N) referitor la prelungirea schemei de ajutor automat pentru operele audiovizuale (ficțiune și documentare creative), notificată de Franța;

            —

            anularea Deciziei Comisiei din 20 noiembrie 2017 privind ajutorul de stat SA.48699 (2017/N) referitor la prelungirea schemei de ajutor automat pentru producția și pregătirea de opere cinematografice, notificată de Franța și

            —

            obligarea Comisiei la plata propriilor cheltuieli de judecată, precum și a celor efectuate de Netflix în cadrul prezentei proceduri.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamantele invocă un singur motiv.
   Reclamantele susțin că Comisia a încălcat articolul 108 alineatul (3) TFUE prin faptul că nu a deschis procedura oficială de investigare prevăzută la articolul 108 alineatul (2) TFUE atunci când a examinat schemele de ajutor de stat notificate de Franța care fac obiectul deciziilor contestate. Comisia era obligată să deschidă procedura oficială de investigare pentru fiecare dintre cele trei scheme de ajutor de stat, având în vedere dificultățile serioase pe care le-a întâmpinat în examinarea fiecăreia dintre scheme în ceea ce privește compatibilitatea lor cu piața internă. Prin faptul că nu a deschis procedura oficială de investigare, Comisia a încălcat drepturile procedurale ale reclamanților rezultate din articolul 108 alineatul (2) TFUE.
   Reclamantele susțin că existența unor dificultăți serioase este confirmată de:

            —

            împrejurările și durata procedurilor de examinare preliminare care au condus la adoptarea deciziilor contestate și

            —

            conținutul deciziilor contestate, în special în măsura în care acesta privește mecanismele de finanțare a schemelor de ajutor de stat și compatibilitatea schemelor de ajutor de stat cu dispozițiile de drept al Uniunii, altele decât cele privind ajutoarele de stat.


201806150571955212018/C 231/362392018TC23120180702RO01ROINFO_JUDICIAL20180417292911Cauza T-239/18: Acțiune introdusă la 17 aprilie 2018 – SKS Import Export/Comisia
 ---documentbreak--- C2312018RO2910120180417RO0036291291Acțiune introdusă la 17 aprilie 2018 – SKS Import Export/Comisia
   (Cauza T-239/18)2018/C 231/36Limba de procedură: franceza
      Părțile

      Reclamantă: Société Kammama Saber (S.K.S) Import Export (Sousse Jawhara, Tunisia) (reprezentant: H. Chelly, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

            —

            declararea cererii drept admisibilă și întemeiată;

      și admiterea:

            —

            anulării în parte a Regulamentului delegat (UE) 2018/212 al Comisiei din 13 decembrie 2017 în ceea ce privește includerea Tunisiei pe lista țărilor terțe al căror regim AML/CFT are, potrivit declarației sale, deficiențe strategice;

            —

            obligării Comisiei la plata tuturor cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă trei motive.

            1.

            Primul motiv este întemeiat pe necompetența Comisiei și pe încălcarea normelor fundamentale de procedură, întrucât Comisia și-ar fi depășit atribuțiile cu privire la acordul de asociere dintre Tunisia și Uniunea Europeană, potrivit cărora aceasta ar fi trebuit să sesizeze Consiliul de asociere pentru ca acesta din urmă să soluționeze litigiul sau, în subsidiar, să permită părților să ia măsurile necesare pentru a-și proteja interesele.

            2.

            Al doilea motiv este întemeiat pe eroarea vădită de apreciere în ceea ce privește, pe de o parte, evaluarea Tunisiei, astfel cum a fost reținută de Uniunea Europeană, și, pe de altă parte, evaluarea Tunisiei, astfel cum a fost reținută de Grupul de Acțiune Financiară Internațională. În această privință, reclamanta consideră că Comisia nu a luat măsurile adecvate pentru a gestiona agravarea riscului pe care îl implică regulamentul delegat atacat pentru procesul de dezvoltare economică din Tunisia.

            3.

            Al treilea motiv este întemeiat pe încălcarea tratatelor Uniunii Europene, în special a articolului 216 alineatul (2) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, potrivit căruia acordurile internaționale sunt obligatorii pentru instituții.


201806290551986492018/C 249/331632017TC24920180716RO01ROINFO_JUDICIAL20180531272711Cauza T-163/17: Hotărârea Tribunalului din 31 mai 2018 – Consorzio di garanzia dell’olio extra vergine di oliva di qualità/Comisia („Răspundere extracontractuală — Campanii simultane de promovare a uleiului de măsline în țări terțe, una dintre acestea fiind finanțată de FEGA și destinată să promoveze uleiul de măsline de origine europeană, iar cealaltă de FEDR și destinată să promoveze uleiul de măsline de origine spaniolă — Lipsă de coordonare între serviciile Comisiei responsabile de administrarea celor două programe — Prejudiciu material — Pierderea contractului și beneficiu nerealizat — Prejudiciu moral — Atingere adusă imaginii întreprinderii”)
 ---documentbreak--- C2492018RO2710120180531RO0033271271Hotărârea Tribunalului din 31 mai 2018 – Consorzio di garanzia dell’olio extra vergine di oliva di qualità/Comisia
   (Cauza T-163/17) (
         1
      )
   „(„Răspundere extracontractuală — Campanii simultane de promovare a uleiului de măsline în țări terțe, una dintre acestea fiind finanțată de FEGA și destinată să promoveze uleiul de măsline de origine europeană, iar cealaltă de FEDR și destinată să promoveze uleiul de măsline de origine spaniolă — Lipsă de coordonare între serviciile Comisiei responsabile de administrarea celor două programe — Prejudiciu material — Pierderea contractului și beneficiu nerealizat — Prejudiciu moral — Atingere adusă imaginii întreprinderii”)”2018/C 249/33Limba de procedură: italiana
      Părțile

      Reclamant: Consorzio di garanzia dell’olio extra vergine di oliva di qualità (Roma, Italia) (reprezentanți: inițial A. Fratini și G. Pandolfi, ulterior A. Fratini, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: A. Lewis, D. Bianchi și F. Moro, agenți)

      Obiectul

   Cerere întemeiată pe articolul 268 TFUE prin care se solicită repararea prejudiciului pe care reclamantul pretinde că l-ar fi suferit, în esență, ca urmare a unei lipse de coordonare a serviciilor Comisiei responsabile de administrarea campaniilor de promovare a uleiurilor de măsline european și spaniol în țări terțe (India, Rusia și China) cofinanțate din fonduri europene, precum și ca urmare a neînlăturării denaturării concurenței și a efectelor negative care ar fi decurs din aceasta

      Dispozitivul

            1)

            Respinge acțiunea.

            2)

            Consorzio di garanzia dell’olio extra vergine di oliva di qualità suportă propriile cheltuieli de judecată.

            3)

            Comisia Europeană suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (
         1
      )	JO C 129, 24.4.2017.


201807130562004392018/C 268/493252018TC26820180730RO01ROINFO_JUDICIAL20180528404121Cauza T-325/18: Acțiune introdusă la 28 mai 2018 – VI.TO./EUIPO – Bottega (Forma unei sticle roz)
 ---documentbreak--- C2682018RO4010120180528RO0049401412Acțiune introdusă la 28 mai 2018 – VI.TO./EUIPO – Bottega (Forma unei sticle roz)
   (Cauza T-325/18)2018/C 268/49Limba în care a fost formulată acțiunea: italiana
      Părțile

      Reclamantă: Vinicola Tombacco (VI.TO.) Srl (Trebaseleghe, Italia) (reprezentant: L. Giove, avocat)

      Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Sandro Bottega (Colle Umberto, Italia)

      Datele privind procedura în fața EUIPO

      Titularul mărcii în litigiu: cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

      Marca în litigiu: Reprezentarea tridimensională (Forma unei sticle roz) – marca Uniunii Europene nr. 12 309 795

      Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de declarare a nulității

      Decizia atacată: Decizia Camerei întâi de recurs a EUIPO din 14 martie 2018 în cauza R 1037/2017-1

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

            —

            anularea deciziei atacate;

            —

            obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele invocate

            —

            Aprecierea eronată a motivului de respingere prevăzut la articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului;

            —

            Aprecierea eronată a motivului de respingere prevăzut la articolul 7 alineatul (1) litera (e) punctele (i), (ii) și (iii) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.


201807130542004272018/C 268/383622016TC26820180730RO01ROINFO_JUDICIAL20180619323211Cauza T-362/16: Hotărârea Tribunalului din 19 iunie 2018 – Tillotts Pharma/EUIPO – Ferring (XENASA) [„Marcă a Uniunii Europene — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene verbale XENASA — Marcă a Uniunii Europene verbală anterioară PENTASA — Motiv relativ de refuz — Lipsa unui risc de confuzie — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din regulamentul (CE) nr. 207/2009 [devenit articolul 8 alineatul (1) litera (b) din regulamentul (UE) 2017/1001]”]
 ---documentbreak--- C2682018RO3210120180619RO0038321321Hotărârea Tribunalului din 19 iunie 2018 – Tillotts Pharma/EUIPO – Ferring (XENASA)
   (Cauza T-362/16) (
         1
      )
   „[„Marcă a Uniunii Europene — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene verbale XENASA — Marcă a Uniunii Europene verbală anterioară PENTASA — Motiv relativ de refuz — Lipsa unui risc de confuzie — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din regulamentul (CE) nr. 207/2009 [devenit articolul 8 alineatul (1) litera (b) din regulamentul (UE) 2017/1001]”]”2018/C 268/38Limba de procedură: engleza
      Părţile

      Reclamantă: Tillotts Pharma AG (Rheinfelden, Elveția) (reprezentant: M. Douglas, avocat)

      Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentanţi: J. Ivanauskas și D. Walicka, agenți)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO, intervenientă la Tribunal: Ferring BV (Hoofddorp, Țările de Jos) (reprezentanţi: inițial I. Fowler, solicitor și D. Slopek, avocat, ulterior I. Fowler)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva deciziei Camerei a patra de recurs a EUIPO din 29 aprilie 2016 (cauza R 3264/2014-4) privind o procedură de opoziție între Ferring și Tillotts Pharma

      Dispozitivul

            1)

            Anulează decizia Camerei a patra de recurs a Oficiului Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO) din 29 aprilie 2016 (cauza R 3264/2014-4).

            2)

            Obligă EUIPO să suporte, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, pe cele ale Tillotts Pharma AG.

            3)

            Ferring BV suportă propriile cheltuieli de judecată

      (
         1
      )	JO C 314, 29.8.2016.


201807130182003572018/C 268/026122015CJC26820180730RO01ROINFO_JUDICIAL201806052321Cauza C-612/15: Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 5 iunie 2018 (cerere de decizie preliminară formulată de Spetsializiran nakazatelen sad – Bulgaria) – procedură penală împotriva Nikolay Kolev, Milko Hristov și Stefan Kostadinov (Trimitere preliminară — Articolul 325 TFUE — Fraudă sau altă activitate ilegală care aduce atingere intereselor financiare ale Uniunii Europene în materie vamală — Efectivitatea urmăririi penale — Închiderea procedurii penale — Termen rezonabil — Directiva 2012/13/UE — Dreptul la informare cu privire la acuzare — Dreptul de acces la materialul cauzei — Directiva 2013/48/UE — Dreptul de a avea acces la un avocat)
 ---documentbreak--- C2682018RO210120180605RO00022132Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 5 iunie 2018 (cerere de decizie preliminară formulată de Spetsializiran nakazatelen sad – Bulgaria) – procedură penală împotriva Nikolay Kolev, Milko Hristov și Stefan Kostadinov
   (Cauza C-612/15) (
         1
      )
   „(Trimitere preliminară — Articolul 325 TFUE — Fraudă sau altă activitate ilegală care aduce atingere intereselor financiare ale Uniunii Europene în materie vamală — Efectivitatea urmăririi penale — Închiderea procedurii penale — Termen rezonabil — Directiva 2012/13/UE — Dreptul la informare cu privire la acuzare — Dreptul de acces la materialul cauzei — Directiva 2013/48/UE — Dreptul de a avea acces la un avocat)”2018/C 268/02Limba de procedură: bulgara
      Instanța de trimitere

   Spetsializiran nakazatelen sad

      Părțile din procedura principală

   Nikolay Kolev, Milko Hristov, Stefan Kostadinov

      Dispozitivul

            1)

            Articolul 325 alineatul (1) TFUE trebuie interpretat în sensul că se opune unei reglementări naționale care instituie o procedură de închidere a procedurii penale precum cea prevăzută la articolele 368 și 369 din Nakazatelno protsesualen kodeks (Codul de procedură penală), în măsura în care această reglementare se aplică în proceduri deschise în cazuri privind o fraudă gravă sau o altă activitate ilegală gravă care aduce atingere intereselor financiare ale Uniunii Europene în materie vamală. Revine instanței naționale sarcina de a conferi efect deplin articolului 325 alineatul (1) TFUE lăsând neaplicată, dacă este necesar, reglementarea menționată, asigurând în același timp respectarea drepturilor fundamentale ale persoanelor acuzate.

            2)

            Articolul 6 alineatul (3) din Directiva 2012/13/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 22 mai 2012 privind dreptul la informare în cadrul procedurilor penale trebuie interpretat în sensul că nu se opune ca informații detaliate cu privire la acuzare să fie comunicate apărării după depunerea în instanță a rechizitoriului, ca act de sesizare a instanței, dar înainte de începerea de către aceasta a examinării pe fond a acuzării și de deschiderea dezbaterilor în fața sa sau chiar după deschiderea acestor dezbateri, dar înainte de faza deliberării, atunci când informațiile astfel comunicate fac obiectul unor modificări ulterioare, cu condiția ca instanța să ia toate măsurile necesare pentru a garanta respectarea dreptului la apărare și caracterul echitabil al procedurii.
            Articolul 7 alineatul (3) din această directivă trebuie interpretat în sensul că revine instanței naționale sarcina de a se asigura că se acordă apărării posibilitatea efectivă de a avea acces la materialul cauzei, un asemenea acces putând, dacă este cazul, să intervină după depunerea în instanță a rechizitoriului, ca act de sesizare a instanței, dar înainte de începerea de către aceasta a examinării pe fond a acuzării și de deschiderea dezbaterilor în fața sa sau chiar după deschiderea acestor dezbateri, dar înainte de faza deliberării, atunci când noi elemente de probă sunt depuse la dosar pe parcursul judecății, cu condiția ca instanța să ia toate măsurile necesare pentru a garanta respectarea dreptului la apărare și caracterul echitabil al procedurii.

            3)

            Articolul 3 alineatul (1) din Directiva 2013/48/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 22 octombrie 2013 privind dreptul de a avea acces la un avocat în cadrul procedurilor penale și al procedurilor privind mandatul european de arestare, precum și dreptul ca o persoană terță să fie informată în urma privării de libertate și dreptul de a comunica cu persoane terțe și cu autorități consulare în timpul privării de libertate trebuie interpretat în sensul că nu se opune unei reglementări naționale care impune instanței naționale să excludă avocatul mandatat de două persoane acuzate, împotriva voinței acestora din urmă, pentru motivul că interesele acestor persoane sunt contradictorii, și nici posibilității ca această instanță să permită persoanelor menționate să mandateze un nou avocat sau, dacă este cazul, să desemneze ea însăși doi avocați din oficiu, în vederea înlocuirii primului avocat.

      (
         1
      )	JO C 48, 8.2.2016.


201807130632003722018/C 268/503282018TC26820180730RO01ROINFO_JUDICIAL20180528414221Cauza T-328/18: Acțiune introdusă la 28 mai 2018 – Gas Natural/Comisia
 ---documentbreak--- C2682018RO4110120180528RO0050411422Acțiune introdusă la 28 mai 2018 – Gas Natural/Comisia
   (Cauza T-328/18)2018/C 268/50Limba de procedură: spaniola
      Părțile

      Reclamantă: Gas Natural SDG, SA (Madrid, Spania) (reprezentanți: F. González Díaz și V. Romero Algarra, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

            —

            să declare motivele de anulare expuse în prezenta acțiune admisibile și întemeiate.

            —

            să anuleze, în temeiul articolului 263 TFUE, decizia adoptată de Comisie la 27 noiembrie 2017 în cauza SA.47912 (2017/NN), prin care se deschide procedura oficială de investigare prevăzută la articolul 108 alineatul (2) TFUE în legătură cu stimulentul de mediu acordat de Regatul Spaniei centralelor termice pe cărbune.

            —

            să oblige Comisia la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Decizia contestată în prezenta cauză deschide procedura oficială de investigare prevăzută la articolul 108 alineatul (2) TFUE în legătură cu stimulentul de mediu acordat de Regatul Spaniei centralelor termice pe cărbune.
   Potrivit reclamantei, din decizia atacată rezultă că, în opinia Comisiei, nu este clar dacă valorile limită ale emisiilor impuse instalațiilor care beneficiază de stimulentul de mediu menționat ar avea pur și simplu drept obiectiv aplicarea nivelurilor de protecție impuse de reglementarea Uniunii și în special de Directiva 2001/80/CE, care era aplicabilă centralelor termice pe cărbune. Dacă aceasta este situația, stimulentul de mediu nu ar fi avut niciun element stimulator. În plus, stimulentul de mediu ar fi contrar principiului dreptului Uniunii în materie de ajutoare de stat, potrivit căruia statele membre nu pot acorda ajutoare publice întreprinderilor pentru ca acestea să se poată conforma normelor obligatorii ale Uniunii.
   În susținerea acțiunii formulate, reclamanta invocă două motive.

            1.

            Primul motiv, întemeiat pe încălcarea obligației de motivare în ceea ce privește caracterul selectiv al măsurii.

                     —

                     În această privință, reclamanta susține că Comisia nu furnizează nicio indicație care să permită să se înțeleagă în mod clar și neechivoc motivul pentru care măsura în discuție are un caracter selectiv, în sensul articolului 107 alineatul (1) TFUE. În special, Comisia nu explică dacă centralele termice pe cărbune se află într-o situație de fapt și de drept comparabilă cu cea a celorlalte centrale termice și dacă, în caz afirmativ, stimulentul în cauză poate favoriza „anumite întreprinderi sau producerea anumitor bunuri”, în sensul articolului 107 alineatul (1) TFUE, în raport cu alte întreprinderi care se află, în ceea ce privește obiectivul urmărit de măsura în discuție, într-o situație de fapt și de drept comparabilă.

            2.

            Al doilea motiv, întemeiat, cu titlu subsidiar, pe încălcarea articolului 107 alineatul (1) TFUE, în ceea ce privește caracterul selectiv al măsurii.

                     —

                     În această privință, reclamanta susține că remunerația acordată centralelor termice pe cărbune pentru a menține susținerea investițiilor nu poate avea în niciun caz un caracter selectiv, întrucât remunerația respectivă se mulțumește să pună pe picior de egalitate toate investițiile importante ulterioare anului 1998, independent de tehnologie și/sau de faptul că centralele în cauză sunt centrale cu ciclu combinat sau centrale pe cărbune, dimensionând, este adevărat, cuantumul remunerației în funcție de importanța lor.

                     —

                     În orice caz, și chiar admițând că concluziile formulate de Comisie în decizia contestată ar fi corecte, quod non, reclamanta constată că, având în vedere condițiile economice și situația juridică a centralelor pe cărbune, acestea nu se aflau într-o situație de fapt și de drept comparabilă cu cea a centralelor care utilizează alt tip de energie. Astfel, centralele pe bază de cărbune sunt singurele centrale stabilite anterior anului 1998 care au fost constrânse să efectueze investiții foarte importante pentru a continua să funcționeze și care, fără remunerația în cauză, ar fi fost obligate să își înceteze activitatea, punând în pericol siguranța aprovizionării sistemului electric spaniol.


201807130642004522018/C 268/394082016TC26820180730RO01ROINFO_JUDICIAL20180619323322Cauza T-408/16: Hotărârea Tribunalului din 19 iunie 2018 – HX/Consiliul („Politica externă şi de securitate comună — Măsuri restrictive luate împotriva Siriei — Îngheţarea fondurilor — Principiul ne bis in idem — Dreptul la apărare — Dreptul la un proces echitabil — Obligaţia de motivare — Dreptul la o cale de atac efectivă — Eroare vădită de apreciere — Dreptul de proprietate — Proporţionalitate — Dreptul la condiţii de viaţă normale — Atingere adusă reputaţiei”)
 ---documentbreak--- C2682018RO3220120180619RO0039322332Hotărârea Tribunalului din 19 iunie 2018 – HX/Consiliul
   (Cauza T-408/16) (
         1
      )
   „(„Politica externă şi de securitate comună — Măsuri restrictive luate împotriva Siriei — Îngheţarea fondurilor — Principiul ne bis in idem — Dreptul la apărare — Dreptul la un proces echitabil — Obligaţia de motivare — Dreptul la o cale de atac efectivă — Eroare vădită de apreciere — Dreptul de proprietate — Proporţionalitate — Dreptul la condiţii de viaţă normale — Atingere adusă reputaţiei”)”2018/C 268/39Limba de procedură: bulgara
      Părțile

      Reclamant: HX (Damasc, Siria) (reprezentanți: S. Koev și S. Klukowska, avocați)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: inițial I. Gurov și G. Étienne, ulterior I. Gurov și A. Vitro, agenți)

      Obiectul

   Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE şi având ca obiect anularea Deciziei (PESC) a Consiliului din 27 mai 2016 de modificare a Deciziei 2013/255/PESC privind măsuri restrictive împotriva Siriei (JO 2016, L 141, p. 125), a Regulamentului de punere în aplicare (UE) 2016/840 al Consiliului din 27 mai 2016 privind punerea în aplicare a Regulamentului (UE) nr. 36/2012 privind măsuri restrictive având în vedere situația din Siria (JO 2016, L 141, p. 30), a Deciziei (PESC) 2017/917 a Consiliului din 29 mai 2017 de modificare a Deciziei 2013/255/PESC privind măsuri restrictive împotriva Siriei (JO 2017, L 139, p. 62) şi a Regulamentului de punere în aplicare (UE) 2017/907 al Consiliului din 29 mai 2017 privind punerea în aplicare a Regulamentului (UE) nr. 36/2012 privind măsuri restrictive având în vedere situația din Siria (JO 2017, L 139, p. 15), în măsura în care aceste acte îl privesc pe reclamant

      Dispozitivul

            1)

            Respinge acţiunea.

            2)

            Domnul HX suportă propriile cheltuieli de judecată, precum şi pe cele efectuate de Consiliul Uniunii Europene.

      (
         1
      )	JO C 419, 14.11.2016.