title: Cauza T-394/16: Acțiune introdusă la 25 iulie 2016 – Omnicom International Holdings/EUIPO – eBay (DATABAY)

text:
               3.10.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 364/16

      Acțiune introdusă la 25 iulie 2016 – Omnicom International Holdings/EUIPO – eBay (DATABAY)
      (Cauza T-394/16)
      (2016/C 364/13)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Omnicom International Holdings, Inc. (New York, New York, Statele Unite) (reprezentant: D. Farnsworth, Solicitor)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: eBay, Inc. (San Jose, California, Statele Unite)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Solicitantul mărcii în litigiu: reclamanta

         Marca în litigiu: marca Uniunii Europene verbală „DATABAY” – cererea de înregistrare a mărcii Uniunii Europene nr. 12 353 975

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție

         Decizia atacată: Decizia Camerei întâi de recurs a EUIPO din 12 mai 2016 în cauza R 925/2015-1

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                  obligarea EUIPO la suportarea propriilor cheltuieli de judecată, precum și a cheltuielilor de judecată efectuate de reclamantă.

         Motivul invocat

                  —

                  încălcarea articolului 8 alineatul (5) din Regulamentul nr. 207/2009.


title: Cauza T-294/07: Acțiune introdusă la 27 iulie 2007 — Stepek/OAPI — Masters Golf Company (GOLF-FASHION MASTERS THE CHOICE TO WIN)

text:
               6.10.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 235/19

         Acțiune introdusă la 27 iulie 2007 — Stepek/OAPI — Masters Golf Company (GOLF-FASHION MASTERS THE CHOICE TO WIN)
   (Cauza T-294/07)
   (2007/C 235/35)
   Limba în care a fost formulată acțiunea: germana
   Părțile

      Reclamant: Wilhelm Stepek (Stadl-Paura, Austria) (reprezentanți: H. Heigl, W. Berger și G. Lehner, Rechtsanwälte)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte în procedura în fața camerei de recurs: The Masters Golf Company Ltd.
   Concluziile reclamantului

               —

               declararea deciziei Camerei întâi de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne din 23 mai 2007 în cauza R 95/2007-1 ca fiind neîntemeiată;

               —

               anularea deciziei Camerei întâi de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne din 23 mai 2007 în cauza R 95/2007-1;

               —

               obligarea societății The Masters Golf Company Ltd la plata cheltuielilor de judecată efectuate de reclamant.

         Motivele și principalele argumente

      Persoana care solicită înregistrarea mărcii comunitare: reclamantul.

      Marca comunitară vizată: marca figurativă „GOLF-FASHION MASTERS THE CHOICE TO WIN” pentru produse din clasele 3, 9, 12, 18, 24, 25 și 28 (cererea de înregistrare nr. 3 136 041).

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în sprijinul opoziției: The Masters Golf Company Ltd.

      Marca sau semnul invocat în sprijinul opoziției: marca figurativă națională „The Masters” pentru produse din clasa 25 și marca figurativă comunitară „The Masters GOLF COMPANY” (marca comunitară nr. 1 582 535) pentru produse din clasele 12, 25 și 28.

      Decizia diviziei de opoziție: admite opoziția și refuză înregistrarea mărcii pentru produse din clasele 12, 25 și 28.

      Decizia camerei de recurs: închide procedura de recurs și declară recursul inadmisibil.

      Motivele invocate: nelegalitatea deciziei cu privire la inadmisibilitatea recursului și obligarea la plata cheltuielilor efectuate de The Masters Golf Company Ltd.


title: Cauza T-333/08: Ordonanța Tribunalului din 16 decembrie 2009 — Bull și alții/Comisia

text:
               13.2.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 37/49

         Ordonanța Tribunalului din 16 decembrie 2009 — Bull și alții/Comisia
   (Cauza T-333/08) (1)

   2010/C 37/74

      Limba de procedură: franceza

   Președintele Camerei a șasea a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 285, 8.11.2008.


title: Cauza T-77/14: Hotărârea Tribunalului din 10 septembrie 2015 – EE/OAPI (Reprezentarea unor puncte albe pe un fond gri) [„Marcă comunitară — Cerere de înregistrare a unei mărci comunitare figurative care reprezintă puncte albe pe un fond gri — Motiv absolut de refuz — Lipsa caracterului distinctiv — Articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009”]

text:
               26.10.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 354/30

         Hotărârea Tribunalului din 10 septembrie 2015 – EE/OAPI (Reprezentarea unor puncte albe pe un fond gri)
   (Cauza T-77/14) (1)

   ([„Marcă comunitară - Cerere de înregistrare a unei mărci comunitare figurative care reprezintă puncte albe pe un fond gri - Motiv absolut de refuz - Lipsa caracterului distinctiv - Articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009”])
   (2015/C 354/33)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: EE Ltd (Hatfield, Regatul Unit) (reprezentant: P. Brownlow, solicitor)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: P. Geroulakos, agent)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei întâi de recurs a OAPI din 24 octombrie 2013 (cauza R 704/2013-1) privind o cerere de înregistrare ca marcă comunitară a unui semn figurativ care reprezintă puncte albe pe un fond gri.

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă EE Ltd la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 135, 5.5.2014.


title: Cauza T-404/06 P: Recurs introdus la 22 decembrie 2006 de către Fundația europeană pentru formare împotriva hotărârii pronunțate la 26 octombrie 2006 de Tribunalul funcției publice în cauza F-1/05, Landgren/Fundația europeană pentru formare

text:
               24.2.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 42/37

         Recurs introdus la 22 decembrie 2006 de către Fundația europeană pentru formare împotriva hotărârii pronunțate la 26 octombrie 2006 de Tribunalul funcției publice în cauza F-1/05, Landgren/Fundația europeană pentru formare
   (Cauza T-404/06 P)
   (2007/C 42/64)
   Limba de procedură: franceza
   Părțile

      Recurentă: Fundația europeană pentru formare (Torino, Italia), (reprezentant: G. Vandersanden, avocat)

      Cealaltă parte în proces: Pia Landgren
   Concluziile părții reclamante

               —

               constatarea admisibilității și temeiniciei prezentului recurs;

               —

               în consecință, anularea hotărârii TFP din 26 octombrie 2006, în cauza F-1/05, Landgren/Fundația europeană pentru formare, ce constituie obiectul prezentului recurs și recunoașterea, pentru acest motiv, a caracterului licit al deciziei de concediere a pârâtei, din data de 25 iunie 2004, având drept consecință absența bazei juridice a oricărei despăgubiri;

               —

               obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată, inclusiv a propriilor cheltuieli efectuate în cadrul procedurii înaintea TFP.

         Motivele și principalele argumente
   Prin hotărârea din 26 octombrie 2006, a cărei anulare se solicită în cadrul prezentului recurs, Tribunalul funcției publice a anulat decizia din 25 iunie 2004 a Fundației europene pentru formare, având ca obiect rezilierea contractului cu durată nedeterminată privitor la reclamanta Landgren în calitate de agent temporar, invitând părțile să se pună de acord asupra compensației pecuniare decurgând din caracterul ilegal al deciziei.
   În susținerea cererii de anulare a hotărârii menționate, Fundația invocă două argumente, primul dintre acestea întemeindu-se pe nerespectarea întinderii obligației de a motiva. Recurenta susține că nu ar exista nicio bază legală care să oblige pârâta să motiveze decizia de concediere a unui agent temporar și că, prin constatarea contrară, hotărârea atacată ar încălca articolul 47 din RAA (1) și jurisprudența care face aplicarea acestei dispoziții. Mai mult, recurenta susține că hotărârea atacată s-ar întemeia în mod greșit pe acorduri și convenții care nu se aplică raporturilor dintre instituții și personalul acestora. Ea susține, de asemenea, că hotărârea atacată ar conține o contradicție între cerința expresă a motivării și legitimitatea cunoașterii motivelor deciziei de reziliere pe care cea în cauză o are.
   În cadrul celui de-al doilea argument, recurenta susține că hotărârea atacată ar conține o eroare de drept constând, pe de o parte, într-o interpretare greșită a faptelor și, pe de altă parte, într-o nerespectare a interesului general, procedându-se la o apreciere eronată a elementelor concrete asupra cărora reclamanta Landgren a fost informată și care constituie motivarea deciziei de concediere.

      (1)  Regimul aplicabil altor agenţi ai Comunităţilor (RAA) a fost definit prin articolul 3 al Regulamentului (CEE, Euratom, CECO) nr. 259/68 al Consiliului, din 29 februarie 1968, de stabilire a Statutului funcţionarilor Comunităţilor Europene precum şi RAA (JO L 56, p. 1).


title: Cauza T-87/07: Acțiune introdusă la 22 martie 2007 — Scil Proteins/OAPI — Indena (affilene)

text:
               26.5.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 117/27

         Acțiune introdusă la 22 martie 2007 — Scil Proteins/OAPI — Indena (affilene)
   (Cauza T-87/07)
   (2007/C 117/43)
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza
   Părțile

      Reclamantă: Scil Proteins GmbH (Halle, Germania) (reprezentant: V. Dalichau, lawyer)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte în procedura în fața camerei de recurs: Indena SpA (Milano, Italia)
   Concluziile reclamantei

               —

               anularea deciziei camerei a doua de recurs a OAPI din 23 ianuarie 2006 și a deciziei — corrigendum a camerei a doua de recurs din 31 ianuarie 2007, pronunțate în cauza R 10/2006-2, în măsura în care opoziția este respinsă cu privire la produsele „extracte din plante medicinale pentru utilizarea în … industria cosmetică și alimentară și nu pentru diagnosticare”;

               —

               obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      Persoana care solicită înregistrarea mărcii comunitare: Indena SpA.

      Marca comunitară vizată: Marca figurativă „affilene ”pentru produse din clasa 1 — cererea nr. 2 751 931.

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în sprijinul opoziției: reclamanta.

      Marca sau semnul invocat în sprijinul opoziției: marca comunitară verbală „AFFILIN ”pentru produse din clasele 1 și 5.

      Decizia diviziei de opoziție: Admite în tot opoziția.

      Decizia camerei de recurs: Admite în parte opoziția.

      Motivele invocate: încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 40/94 al Consiliului, întrucât mărcile în discuție sunt atât de similare încât pot genera confuzie și în ceea ce privește produsele pentru care camera de recurs a admis efectuarea înregistrării.


title: Cauza C-213/15 P: Recurs introdus la 8 mai 2015 de Comisia Europeană împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a doua) din 27 februarie 2015 în cauza T-188/12, Patrick Breyer/Comisia Europeană

text:
               27.7.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 245/7

         Recurs introdus la 8 mai 2015 de Comisia Europeană împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a doua) din 27 februarie 2015 în cauza T-188/12, Patrick Breyer/Comisia Europeană
   (Cauza C-213/15 P)
   (2015/C 245/10)
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Recurentă: Comisia Europeană (reprezentanți: P. Van Nuffel și H. Krämer, agenți)

      Celelalte părți din procedură: Patrick Breyer, Republica Finlanda, Regatul Suediei

      Concluziile recurentei

   Recurenta solicită Curții:

               —

               anularea hotărârii atacate;

               —

               soluționarea definitivă a litigiului și respingerea acțiunii;

               —

               obligarea reclamantului la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Prin intermediul recursului formulat, Comisia Europeană solicită anularea Hotărârii Breyer/Comisia (T-188/12, EU:T:2015:124), în măsura în care Tribunalul a anulat decizia Comisiei din 3 aprilie 2012 prin care i s-a refuzat reclamantului accesul complet la documentele privind transpunerea Directivei 2006/24 (1) de către Republica Austria și la documentele privind cauza în care s-a pronunțat Hotărârea 29 iulie 2010, Comisia/Austria (2), în măsura în care se refuză accesul la memoriile depuse de Republica Austria în respectiva cauză.
   Reclamantul a invocat, în susținerea acțiunii în anulare îndreptate împotriva deciziei în litigiu, un motiv unic, întemeiat în esență pe încălcarea articolului 2 alineatul (3) din Regulamentul nr. 1049/2001 (3). Tribunalul a anulat decizia în litigiu în măsura în care prin aceasta s-a refuzat accesul la memoriile depuse de Republica Austria în cauza menționată mai sus. Cu privire la motivul invocat, Tribunalul a reținut în esență că memoriile în litigiu sunt documente în sensul dispozițiilor coroborate ale articolului 2 alineatul (3) din Regulamentul nr. 1049/2001 și ale articolului 3 litera (a) din același regulament, că intră în domeniul de aplicare al acestui regulament și că articolul 15 alineatul (3) al patrulea paragraf TFUE nu împiedică aplicarea respectivului regulament în privința memoriilor în cauză dată fiind natura lor specifică.
   În susținerea recursului, Comisia invocă un motiv unic întemeiat pe interpretarea eronată a articolului 15 alineatul (3) al patrulea paragraf TFUE pe care Tribunalul și-a întemeiat concluzia că această dispoziție nu se opune aplicării Regulamentului nr. 1049/2001 în privința memoriilor în cauză dată fiind natura lor specifică.

      (1)  Directiva 2006/24/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 15 martie 2006 privind păstrarea datelor generate sau prelucrate în legătură cu furnizarea serviciilor de comunicații electronice accesibile publicului sau de rețele publice de comunicații și de modificare a Directivei 2002/58/CE (JO L 105, p. 54, Ediție specială, 13/vol. 36, p. 63)

      (2)  C-189/09, EU:C:2010:455

      (3)  Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 al Parlamentului European și al Consiliului din 30 mai 2001 privind accesul public la documentele Parlamentului European, ale Consiliului și ale Comisiei (JO L 145, p. 43, Ediție specială, 01/vol. 3, p. 76)


title: Cauza T-300/10: Hotărârea Tribunalului din 22 mai 2012 — Internationaler Hilfsfonds/Comisia [ „Acces la documente — Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 — Documente referitoare la contractul LIEN 97 2011 — Refuz parțial de acces — Stabilirea obiectului cererii inițiale — Excepția referitoare la protecția vieții private și a integrității individului — Excepția referitoare la protecția procesului decizional — Principiul bunei administrări — Analiză concretă și individuală — Obligația de motivare” ]

text:
               30.6.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 194/19

         Hotărârea Tribunalului din 22 mai 2012 — Internationaler Hilfsfonds/Comisia
   (Cauza T-300/10) (1)

   (Acces la documente - Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 - Documente referitoare la contractul LIEN 97 2011 - Refuz parțial de acces - Stabilirea obiectului cererii inițiale - Excepția referitoare la protecția vieții private și a integrității individului - Excepția referitoare la protecția procesului decizional - Principiul bunei administrări - Analiză concretă și individuală - Obligația de motivare)
   2012/C 194/29
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Internationaler Hilfsfonds eV (Rosbach, Germania) (reprezentant: H. Kaltenecker, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: P. Costa de Oliveira și T. Scharf, agenți, asistați de R. van der Hout, avocat)

      Obiectul

   Anularea deciziei Comisiei din 29 aprilie 2010 prin care s-a refuzat reclamantului dreptul complet de acces la dosarul referitor la contractul „LIEN 97-2011”.

      Dispozitivul

               1.

               Anulează decizia Comisiei Europene din 29 aprilie 2010 în măsura în care conține o respingere implicită a cererii de acces la documentele pe care le a înmânat colaboratorului Ombudsmanului european, altele decât cele identificate de acesta din urmă în dosarele 1-4 ale dosarului referitor la contractul LIEN 97 2011.

               2.

               Anulează decizia Comisiei din 29 aprilie 2010 și în măsura în care conține o respingere fie explicită, fie implicită a cererii de acces la documentele dosarului referitor la contractul LIEN 97 2011 vizate la punctele 106, 134, 194 și 196 din prezenta hotărâre.

               3.

               Respinge în rest acțiunea.

               4.

               Comisia suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și opt zecimi din cheltuielile de judecată efectuate de Internationaler Hilfsfonds eV.

      (1)  JO C 246, 11.9.2010.


title: Cauza T-266/13: Acțiune introdusă la 16 mai 2013 — Brainlab/OAPI (Curve)

text:
               27.7.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 215/14

         Acțiune introdusă la 16 mai 2013 — Brainlab/OAPI (Curve)
   (Cauza T-266/13)
   2013/C 215/18
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Brainlab AG (Feldkirchen, Germania) (reprezentant: J. Bauer, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea Deciziei Camerei a patra de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 15 martie 2013, pronunțată în cauza R 2073/2012-4 și a Deciziei Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 17 septembrie 2012, pronunțată în procedura de înregistrare a unei mărci 008608473;

               —

               obligarea OAPI la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

      Marca comunitară vizată: marca verbală „Curve” pentru produse și servicii din clasele 9, 10, 35, 38, 41, 42, 44 și 45 — cererea de înregistrare a unei mărci comunitare nr. 8 608 473.

      Decizia examinatorului: respinge cererea.

      Decizia camerei de recurs: respinge calea de atac.

      Motivele invocate: încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (f) din Regulamentul nr. 207/2009.


title: Cauza C-356/13: Hotărârea Curții (Camera a noua) din 20 noiembrie 2014 – Comisia Europeană/Republica Polonă (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Directiva 91/676/CEE — Protecția apelor împotriva poluării cu nitrați proveniți din surse agricole — Definire insuficientă a apelor poluate sau care ar putea fi poluate — Desemnare insuficientă a zonelor vulnerabile — Programe de acțiune — Măsuri lacunare)

text:
               26.1.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 26/5

         Hotărârea Curții (Camera a noua) din 20 noiembrie 2014 – Comisia Europeană/Republica Polonă
   (Cauza C-356/13) (1)

   ((Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru - Directiva 91/676/CEE - Protecția apelor împotriva poluării cu nitrați proveniți din surse agricole - Definire insuficientă a apelor poluate sau care ar putea fi poluate - Desemnare insuficientă a zonelor vulnerabile - Programe de acțiune - Măsuri lacunare))
   (2015/C 026/06)
   Limba de procedură: polona

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: E. Manhaeve și K. Herrmann, agenți)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentant: B. Majczyna, agent)

      Dispozitivul

               1)

               Prin definirea insuficientă a apelor care ar putea fi poluate cu nitrați proveniți din surse agricole, prin desemnarea insuficientă a zonelor vulnerabile și prin adoptarea unor programe de acțiune, astfel cum sunt prevăzute la articolul 5 din Directiva 91/676/CEE a Consiliului din 12 decembrie 1991 privind protecția apelor împotriva poluării cu nitrați proveniți din surse agricole, care cuprind măsuri incompatibile cu această directivă, Republica Polonă nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 3 din Directiva 91/676 coroborat cu anexa I la aceasta și al articolului 5 din directiva menționată coroborat cu anexa II secțiunea A punctul 2, precum și cu anexa III alineatul (1) punctul 1 la această directivă.

               2)

               Respinge în rest acțiunea.

               3)

               Obligă Republica Polonă la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 344, 23.11.2013.


title: Cauza C-233/08: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Nejvyšší správní soud (Republica Cehă) la 30 mai 2008 — Kyrian/Celní úřad Tábor

text:
               15.8.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 209/26

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Nejvyšší správní soud (Republica Cehă) la 30 mai 2008 — Kyrian/Celní úřad Tábor
   (Cauza C-233/08)
   (2008/C 209/38)
   Limba de procedură: ceha
   Instanța de trimitere
   Nejvyšší správní soud
   Părțile din acțiunea principală

      Reclamant: Milan Kyrian

      Pârât: Celní úřad Tábor
   Întrebările preliminare

               1)

               Articolul 12 alineatul (3) din Directiva 76/308/EHS (1) a Consiliului din 15 martie 1976 privind asistența reciprocă în materie de recuperare a creanțelor privind anumite cotizații, drepturi, taxe și alte măsuri trebuie interpretat în sensul că, dacă instanța dintr-un stat membru în care autoritatea solicitată are sediul este sesizată cu o acțiune îndreptată împotriva măsurilor de recuperare, această instanță are competența de a verifica, conform actelor cu putere de lege și normelor administrative din acel stat membru, dacă titlul care permite executarea recuperării (titlu de executare) este executoriu și dacă a fost notificat în mod corespunzător debitorului?

               2)

               Din principiile generale ale dreptului comunitar, în special din principiul dreptului la un proces echitabil, al bunei administrări și al statului de drept, rezultă că notificarea titlului care permite executarea recuperării (titlu de executare), către debitor, în altă limbă decât cea pe care acesta o înțelege și care nu este nici limba oficială a statului în care titlul este notificat debitorului, constituie un viciu care permite refuzarea recuperării în temeiul unui asemenea titlu care permite executarea recuperării (titlu de executare)?

      (1)  JO L 73, p. 18, Ediție specială, 02/vol. 1, p. 35.


title: Cauza C-58/14: Cerere de decizie preliminară introdusă de Bundesfinanzhofs (Germania) la 6 februarie 2014 – Hauptzollamt Hannover/Amazon EU Sàrl

text:
               12.5.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 142/13

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Bundesfinanzhofs (Germania) la 6 februarie 2014 – Hauptzollamt Hannover/Amazon EU Sàrl
   (Cauza C-58/14)
   2014/C 142/16
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Bundesfinanzhof

      Părțile din procedura principală

      Recurent: Hauptzollamt Hannover

      Intimată: Amazon EU Sàrl

      Întrebările preliminare

               1)

               Descrierea mărfurilor clasificate la subpoziția 8543 7010 din Nomenclatura combinată (1) trebuie înțeleasă în sensul că la această subpoziție se clasifică doar aparatele care au exclusiv funcții de traducere sau de dicționar?

               2)

               În cazul unui răspuns negativ la prima întrebare, la subpoziția 8543 7010 din Nomenclatura combinată se clasifică și aparate a căror funcție de traducere sau de dicționar nu este semnificativă în comparație cu funcția lor principală (în speță funcția de citire)?

      (1)  Regulamentul (CEE) nr. 2658/87 al Consiliului din 23 iulie 1987 privind Nomenclatura tarifară și statistică și Tariful vamal comun, în versiunea Regulamentului (UE) nr. 861/2010 al Comisiei din 5 octombrie 2010 de modificare a anexei I la Regulamentul (CEE) nr. 2658/87 al Consiliului privind Nomenclatura tarifară și statistică și Tariful vamal comun (JO L 284, p. 1, rectificare în JO 2011, L 204, p. 26).


               14.4.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 82/1

         (2007/C 82/01)
   Ultima publicație a Curții de Justiție în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

         JO C 69, 24.3.2007

   Publicații anterioare

      JO C 56, 10.3.2007

      JO C 42, 24.2.2007

      JO C 20, 27.1.2007

   Aceste texte sunt disponibile pe:

               EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Cauza T-37/07: Acțiune introdusă la data de 16 februarie 2007 — El Morabit/Consiliu

text:
               14.4.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 82/44

         Acțiune introdusă la data de 16 februarie 2007 — El Morabit/Consiliu
   (Cauza T-37/07)
   (2007/C 82/95)
   Limba de procedură: olandeza
   Părțile

      Reclamant: Mohamed El Morabit (Amsterdam, Țările de Jos) (reprezentant: U. Sarikaya, advocaat)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene
   Concluziile reclamantului

               —

               Anularea deciziei atacate a Consiliului.

         Motivele și principalele argumente
   Reclamantul atacă decizia Consiliului prin care a fost înscris pe lista persoanelor, grupurilor și entităților care sunt supuse măsurilor restrictive prevăzute de Regulamentul (CE) nr. 2580/2001 al Consiliului din 27 decembrie 2001 privind măsuri restrictive specifice îndreptate împotriva anumitor persoane și entități în vederea combaterii terorismului (1).
   Reclamantul susține că a fost, într-adevăr, găsit vinovat de către o instanță pentru participare la o organizație criminală cu scop terorist, dar că a formulat apel împotriva respectivei hotărâri judecătorești. Astfel, există șanse reale ca acesta să fie achitat în apel. În acest context, decizia Consiliului apare ca fiind prematură.

      (1)  JO L 344, p. 70.


title: Cauza C-572/16: Cerere de decizie preliminară introdusă de Verwaltungsgericht Berlin (Germania) la 14 noiembrie 2016 – INEOS Köln GmbH/Bundesrepublik Deutschland

text:
               20.2.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 53/22

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Verwaltungsgericht Berlin (Germania) la 14 noiembrie 2016 – INEOS Köln GmbH/Bundesrepublik Deutschland
   (Cauza C-572/16)
   (2017/C 053/29)
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Verwaltungsgericht Berlin

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: INEOS Köln GmbH

      Pârâtă: Bundesrepublik Deutschland

      Întrebarea preliminară

   Dispozițiile articolului 10a din Directiva 2003/87/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 13 octombrie 2003 de stabilire a unui sistem de comercializare a cotelor de emisie de gaze cu efect de seră în cadrul Comunității și de modificare a Directivei 96/61/CE a Consiliului (1), precum și dispozițiile Deciziei Comisiei din 27 aprilie 2011 de stabilire, pentru întreaga Uniune, a normelor tranzitorii privind alocarea armonizată și cu titlu gratuit a cotelor de emisii în temeiul articolului 10a din Directiva 2003/87/CE a Parlamentului European și a Consiliului (2011/278/EU) (2) se opun unei reglementări a unui stat membru care prevede, pentru perioada de comercializare 2013-2020, un termen de decădere material pentru cereri de alocare cu titlu gratuit a cotelor de emisii pentru instalații autorizate, care nu au fost depuse la termen și care exclude astfel o corecție a erorilor constatate abia după expirarea termenului stabilit de statul membru respectiv sau o completare a informațiilor (incomplete) din cererea de alocare după expirarea acestui termen?

      (1)  JO 2003, L 275, p. 32.

      (2)  JO 2011, L 130, p. 1.


title: Cauza C-449/11 P: Recurs introdus la 1 septembrie 2011 de Solvay Solexis SpA împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a șasea extinsă) pronunțată la 16 iunie 2011 în cauza T-195/06, Solvay Solexis/Comisia

text:
               22.10.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 311/29

         Recurs introdus la 1 septembrie 2011 de Solvay Solexis SpA împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a șasea extinsă) pronunțată la 16 iunie 2011 în cauza T-195/06, Solvay Solexis/Comisia
   (Cauza C-449/11 P)
   2011/C 311/48
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Recurentă: Solvay Solexis SpA (reprezentanți: T. Salonico, G. L. Zampa și G. Barone, avocați)

      Cealaltă parte în proces: Comisia Europeană

      Concluziile recurentei

               —

               Anularea hotărârii atacate și a deciziei în măsura în care acestea constată participarea Ausimont la încălcare anterior lunilor mai-septembrie 1997 și, în consecință, recalcularea amenzii aplicate recurentei la articolul 2 din decizie;

               —

               anularea hotărârii atacate și a deciziei în măsura în care, cu privire la perioada ulterioară lunilor mai-septembrie 1997, acestea nu recunosc gravitatea redusă a conduitei Ausimont, având în vedere lipsa participării acesteia la înțelegerea privind restrângerea capacităților și în măsura în care o includ într-o categorie greșită în scopul stabilirii cuantumului de bază al amenzii și, în consecință, recalcularea amenzii aplicate recurentei la articolul 2 din decizie, sau

               —

               cu titlu subsidiar față de cele de mai sus, anularea hotărârii atacate în măsura vizată la punctele precedente și trimiterea cauzei la Tribunal, în vederea pronunțării unei noi hotărâri;

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

               I.

               Încălcarea articolului 101 TFUE și a articolului 2 din Regulamentul nr. 1/2003 (1), motivare contradictorie și insuficientă, și, corelativ, denaturarea vădită a elementelor de probă, în măsura în care nu s-a demonstrat că, în perioada dintre luna mai 1995 și lunile mai-septembrie 1997, conduita Ausimont ar putea fi calificată drept participare la un „acord” sau la o „practică concertată”, precum și lipsa motivării în ceea ce privește respingerea probelor obiective furnizate de recurentă pentru a demonstra comportamentul pronunțat concurențial și independent al Ausimont în perioada menționată.

               II.

               Încălcarea principiilor egalității de tratament, nediscriminării și securității juridice, inclusiv prin nerespectarea Liniilor directoare din 1998 privind metoda de stabilire a amenzilor (2), precum și lipsa motivării și denaturarea vădită a elementelor de probă, în ceea ce privește aprecierea gravității conduitei Ausimont și stabilirea sancțiunii aplicate acesteia.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 1/2003 al Consiliului din 16 decembrie 2002 privind punerea în aplicare a normelor de concurență prevăzute la articolele 81 și 82 din tratat (JO L 1, p. 1, Ediție specială, 08/vol. 1, p. 167, rectificare în Ediție specială, 08/vol. 4, p. 269).

      (2)  Liniile directoare privind metoda de stabilire a amenzilor aplicate în temeiul articolului 15 alineatul (2) din Regulamentul nr. 17 și al articolului 65 alineatul (5) din Tratatul CECO (JO 1998, C 9, p. 3, Ediție specială, 08/vol. 3, p. 69).


title: Cauza T-103/14 R II: Ordonanța președintelui Tribunalului din 18 septembrie 2014 – Frucona Košice/Comisia ( „Măsuri provizorii — Ajutoare de stat — Băuturi alcoolice și spirtoase — Anularea unei datorii fiscale în cadrul unei proceduri colective de insolvență — Decizie prin care ajutorul este declarat incompatibil cu piața internă și se dispune recuperarea acestuia — Cerere de suspendare a executării — Cerere nouă — Lipsa unor fapte noi — Lipsa fumus boni juris — Lipsa urgenței” )

text:
               17.11.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 409/44

         Ordonanța președintelui Tribunalului din 18 septembrie 2014 – Frucona Košice/Comisia
   (Cauza T-103/14 R II)
   ((„Măsuri provizorii - Ajutoare de stat - Băuturi alcoolice și spirtoase - Anularea unei datorii fiscale în cadrul unei proceduri colective de insolvență - Decizie prin care ajutorul este declarat incompatibil cu piața internă și se dispune recuperarea acestuia - Cerere de suspendare a executării - Cerere nouă - Lipsa unor fapte noi - Lipsa fumus boni juris - Lipsa urgenței”))
   2014/C 409/63
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamanți: Frucona Košice a.s. (Košice, Slovacia) (reprezentanți: K. Lasok, QC, B. Hartnett, J. Holmes, barristers, și O. Geiss, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: L. Armati, P. J. Loewenthal și K. Walkerová, agenți)

      Obiectul

   Cerere de suspendare a executării Deciziei 2014/342/UE a Comisiei din 16 octombrie 2013 privind ajutorul de stat SA.18211 (C 25/2005) (ex NN 21/2005 acordat de Republica Slovacă societății Frucona Košice a.s. (JO 2014, L 176, p. 38), în măsura în care obligă Republica Slovacă să procedeze la recuperarea ajutorului.

      Dispozitivul

               1)

               Respinge cererea de măsuri provizorii.

               2)

               Cererea privind cheltuielile de judecată se soluționează odată cu fondul.


title: Cauza C-173/09: Hotărârea Curții (Mare Cameră) din 5 octombrie 2010 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Administrativen sad Sofia-grad — Bulgaria) — Georgi Ivanov Elchinov/Natsionalna zdravnoosiguritelna kasa [Securitate socială — Libera prestare a serviciilor — Asigurare în caz de boală — Îngrijiri spitalicești acordate în alt stat membru — Autorizație prealabilă — Condiții de aplicare a articolului 22 alineatul (2) al doilea paragraf din Regulamentul (CEE) nr. 1408/71 — Modalități de rambursare către asigurat a cheltuielilor medicale efectuate în alt stat membru — Obligația unei instanțe inferioare de a respecta instrucțiunile formulate de o instanță superioară]

text:
               4.12.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 328/6

         Hotărârea Curții (Mare Cameră) din 5 octombrie 2010 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Administrativen sad Sofia-grad — Bulgaria) — Georgi Ivanov Elchinov/Natsionalna zdravnoosiguritelna kasa
   (Cauza C-173/09) (1)

   (Securitate socială - Libera prestare a serviciilor - Asigurare în caz de boală - Îngrijiri spitalicești acordate în alt stat membru - Autorizație prealabilă - Condiții de aplicare a articolului 22 alineatul (2) al doilea paragraf din Regulamentul (CEE) nr. 1408/71 - Modalități de rambursare către asigurat a cheltuielilor medicale efectuate în alt stat membru - Obligația unei instanțe inferioare de a respecta instrucțiunile formulate de o instanță superioară)
   2010/C 328/09
   Limba de procedură: bulgara

      Instanța de trimitere

   Administrativen sad Sofia-grad

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamant: Georgi Ivanov Elchinov

      Pârâtă: Natsionalna zdravnoosiguritelna kasa

      Obiectul

   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Administrativen sad Sofia grad — Interpretarea articolului 49 CE, precum și a articolului 22 alineatul (1) litera (c) și alineatul (2) al doilea paragraf din Regulamentul (CEE) nr. 1408/71 al Consiliului din 14 iunie 1971 privind aplicarea regimurilor de securitate socială în raport cu lucrătorii salariați și cu familiile acestora care se deplasează în cadrul Comunității (JO L 149, p. 2, Ediție specială, 05/vol. 1, p. 26), astfel cum a fost modificat și actualizat prin Regulamentul (CE) nr. 118/97 al Consiliului din 2 decembrie 1996 (JO L 28, p. 1, Ediție specială, 05/vol. 4, p. 35) — Asigurare de sănătate — Refuzul instituției naționale competente de a autoriza cheltuieli finanțate din bugetul său (formularul E 112) în vederea efectuării unui tratament medical mai eficient într un alt stat membru decât cel de reședință al pacientului asigurat — Prezumția unui raport necesar între această finanțare și existența acestui tip de tratament pe teritoriul național — Noțiunea „tratamentul respectiv nu poate fi asigurat pentru persoana respectivă pe teritoriul statului membru în care își are reședința” — Modalități de autorizare a finanțării și regimul aplicabil rambursării cheltuielilor efectuate — Obligația unei instanțe naționale ierarhic inferioare de a se conforma instrucțiunilor interpretative ale unei instanțe superioare pe care le consideră contrare dreptului comunitar

      Dispozitivul

               1.

               Dreptul Uniunii se opune ca o instanță națională, căreia îi revine sarcina de a se pronunța asupra unei cauze după trimiterea spre rejudecare dispusă de o instanță superioară sesizată cu recurs, să aibă obligația să respecte, în conformitate cu dreptul procesual național, dezlegarea dată problemelor de drept de către instanța superioară, în cazul în care aceasta consideră, având în vedere interpretarea pe care a solicitat o Curții, că acea dezlegare nu este conformă cu dreptul Uniunii

               2.

               Articolul 49 CE și articolul 22 din Regulamentul (CEE) nr. 1408/71 al Consiliului din 14 iunie 1971 privind aplicarea regimurilor de securitate socială în raport cu lucrătorii salariați, cu lucrătorii care desfășoară activități independente și cu familiile acestora care se deplasează în cadrul Comunității, în versiunea modificată și actualizată prin Regulamentul (CE) nr. 118/97 al Consiliului din 2 decembrie 1996, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (CE) nr. 1992/2006 al Parlamentului European și al Consiliului din 18 decembrie 2006, se opun reglementării unui stat membru interpretate în sensul că exclude, în toate cazurile, rambursarea cheltuielilor efectuate cu îngrijirile spitalicești acordate fără autorizație prealabilă în alt stat membru.

               3.

               În ce privește îngrijirile medicale care nu pot fi acordate în statul membru al cărui rezident este asiguratul social, articolul 22 alineatul (2) al doilea paragraf din Regulamentul nr. 1408/71, în versiunea modificată și actualizată prin Regulamentul nr. 118/97, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul nr. 1992/2006, trebuie interpretat în sensul că o autorizație solicitată în temeiul alineatului (1) litera (c) punctul (i) din același articol nu poate fi refuzată:

                           —

                           dacă, atunci când prestațiile prevăzute de legislația națională fac obiectul unei liste care nu menționează expres și precis metoda de tratament aplicată, ci definește tipuri de tratament suportate de instituția competentă, s a stabilit, în temeiul principiilor de interpretare uzuale și în urma unei examinări întemeiate pe criterii obiective și nediscriminatorii, care iau în considerare toate elementele medicale pertinente și datele științifice disponibile, că această metodă de tratament corespunde unor tratamente menționate în această listă și

                           —

                           dacă un tratament alternativ care prezintă același grad de eficacitate nu poate fi aplicat în timp util în statul membru al cărui rezident este asiguratul social.
                           Același articol se opune ca organele naționale care trebuie să se pronunțe cu privire la o cerere de autorizare prealabilă să prezume, cu ocazia aplicării acestei dispoziții, că îngrijirile spitalicești care nu pot fi acordate în statul membru pe teritoriul căruia are reședința asiguratul social nu se numără printre prestațiile a căror rambursare este prevăzută de legislația acestui stat și, invers, că îngrijirile spitalicești care se numără printre aceste prestații pot fi acordate în statul membru amintit.

               4.

               În cazul în care se stabilește că refuzul de eliberare a unei autorizații necesare în temeiul articolului 22 alineatul (1) litera (c) punctul (i) din Regulamentul nr. 1408/71, în versiunea modificată și actualizată prin Regulamentul nr. 118/97, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul nr. 1992/2006, nu a fost întemeiat, deși îngrijirile spitalicești au luat sfârșit, iar cheltuielile aferente acestora au fost efectuate de asiguratul social, instanța națională trebuie să oblige instituția competentă, potrivit normelor de procedură naționale, să ramburseze asiguratului social menționat cuantumul care ar fi fost achitat în mod normal de aceasta din urmă dacă autorizația ar fi fost eliberată în mod adecvat.
               Cuantumul menționat este egal cu cel determinat potrivit dispozițiilor legislației aplicabile instituției din statul membru pe teritoriul căruia au fost acordate îngrijirile spitalicești. În cazul în care acest cuantum este inferior celui care ar fi rezultat din aplicarea legislației în vigoare în statul membru al cărui rezident este asiguratul în cazul spitalizării acestuia în acest din urmă stat, trebuie de asemenea acordată asiguratului social de către instituția competentă o rambursare suplimentară care corespunde diferenței dintre aceste două cuantumuri, în limita cheltuielilor efectuate în realitate.

      (1)  JO C 180, 1.8.2009.


title: Cauza C-406/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italia) la 6 iulie 2017 – Acea Energia SpA/Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato și alții

text:
               9.10.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 338/4

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italia) la 6 iulie 2017 – Acea Energia SpA/Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato și alții
   (Cauza C-406/17)
   (2017/C 338/05)
   Limba de procedură: italiana

      Instanța de trimitere

   Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Acea Energia SpA

      Pârâte: Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato, Autorità per l’Energia Elettrica il Gas e il Sistema Idrico, Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni

      Întrebările preliminare

               1)

               Finalitatea Directivei „generale” 2005/29/CE (1), în calitate de „plasă de siguranță” pentru protecția consumatorilor, precum și considerentul (10) și articolul 3 alineatul (4) din aceeași directivă se opun unei reglementări naționale care include evaluarea respectării obligațiilor specifice, prevăzute de Directivele sectoriale 2009/72/CE (2) și 2009/73/CE (3) privind protecția utilizatorului, în domeniul de aplicare al Directivei generale 2005/29/CE privind practicile incorecte, excluzând, în consecință, intervenția autorității competente – în speță AEEGSI – să sancționeze o încălcare a directivei sectoriale în orice ipoteză care ar fi susceptibilă să întrunească de asemenea elementele unei practici comerciale incorecte/neloiale?

               2)

               Principiul specialității statuat la articolul 3 alineatul (4) din Directiva 2005/29/CE trebuie înțeles ca principiu care guvernează relațiile dintre ordinile juridice (ordinea juridică generală și ordinile juridice sectoriale) sau relațiile dintre norme (norme generale și norme speciale) ori relațiile dintre autoritățile abilitate să reglementeze și să supravegheze domeniile respective?

               3)

               Noțiunea „conflict” menționată la articolul 3 alineatul (4) din Directiva 2005/29/CE poate fi considerată întrunită numai în cazul unei antinomii radicale între dispozițiile reglementării privind practicile comerciale incorecte și celelalte norme derivate din dreptul european care reglementează aspecte sectoriale specifice ale practicilor comerciale sau este suficient ca normele în discuție să prevadă o reglementare în sens contrar dispozițiilor privind practicile comerciale incorecte în raport cu particularitățile sectorului, de natură să determine un concurs de norme în raport cu o aceeași situație de fapt concretă?

               4)

               Noțiunea de norme comunitare menționată la articolul 3 alineatul (4) din Directiva 2005/29/CE se referă numai la dispozițiile conținute în regulamentele și în directivele europene, precum și la normele de transpunere directă a acestora sau include și dispozițiile legislative și normele administrative de punere în aplicare a principiilor de drept european?

               5)

               Principiul specialității prevăzut în considerentul (10) și la articolul 3 alineatul (4) din Directiva 2005/29/CE și la articolul 37 din Directiva 2009/72/CE și articolul 41 din Directiva 2009/73/CE se opun unei interpretări a normelor naționale corespunzătoare de transpunere potrivit căreia se consideră că, ori de câte ori, într-un domeniu reglementat conținând o reglementare sectorială „a consumatorilor” care acordă prerogative de reglementare și de sancționare autorității din domeniu, se manifestă un comportament care intră în sfera noțiunii „practică agresivă” în sensul articolelor 8 și 9 din Directiva 2005/29/CE sau a noțiunii „agresivă în orice situație” în sensul anexei I la Directiva 2005/29/CE, trebuie să fie aplicată întotdeauna reglementarea generală privind practicile incorecte, iar aceasta inclusiv în cazul în care există o reglementare sectorială, adoptată (tot) în vederea protejării consumatorilor și întemeiată pe prevederi de drept al Uniunii, care reglementează în mod complet aceleași „practici agresive” și „agresive în orice situație” sau, în orice caz, aceleași „practici incorecte/neloiale”?

      (1)  Directiva 2005/29/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 11 mai 2005 privind practicile comerciale neloiale ale întreprinderilor de pe piața internă față de consumatori și de modificare a Directivei 84/450/CEE a Consiliului, a Directivelor 97/7/CE, 98/27/CE și 2002/65/CE ale Parlamentului European și ale Consiliului și a Regulamentului (CE) nr. 2006/2004 al Parlamentului European și al Consiliului („Directiva privind practicile comerciale neloiale”) (JO L 149, p. 22, Ediție specială, 15/vol. 14, p. 260).

      (2)  Directiva 2009/72/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 13 iulie 2009 privind normele comune pentru piața internă a energiei electrice și de abrogare a Directivei 2003/54/CE (JO L 211, p. 55).

      (3)  Directiva 2009/73/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 13 iulie 2009 privind normele comune pentru piața internă în sectorul gazelor naturale și de abrogare a Directivei 2003/55/CE (JO L 211, p. 94).


title: Cauza C-192/12: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Korkein oikeus (Finlanda) la 24 aprilie 2012 — Melvin West/Virallinen syyttäjä

text:
               23.6.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 184/6

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Korkein oikeus (Finlanda) la 24 aprilie 2012 — Melvin West/Virallinen syyttäjä
   (Cauza C-192/12)
   2012/C 184/10
   Limba de procedură: finlandeza

      Instanța de trimitere

   Korkein oikeus

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamant: Melvin West

      Pârât: Virallinen syyttäjä

      Întrebarea preliminară

   În cazul în care se aplică articolul 28 alineatul (2) din decizia-cadru, prin „stat de executare” trebuie să se înțeleagă statul membru din care a fost predată inițial o persoană în temeiul unui mandat european de arestare unui alt stat membru sau, dimpotrivă, acest din urmă stat, din care persoana a fost predată ulterior unui al treilea stat membru, căruia i se solicită, la rândul său, să predea persoana unui al patrulea stat membru? Sau este necesară, eventual, obținerea consimțământului ambelor state membre?


title: Cauza T-701/16 P: Recurs introdus la 30 septembrie 2016 de Comisia Europeană împotriva Hotărârii din 21 iulie 2016 a Tribunalului Funcției Publice în cauza F-91/15, AV/Comisia

text:
               16.1.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 14/37

         Recurs introdus la 30 septembrie 2016 de Comisia Europeană împotriva Hotărârii din 21 iulie 2016 a Tribunalului Funcției Publice în cauza F-91/15, AV/Comisia
   (Cauza T-701/16 P)
   (2017/C 014/45)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Recurentă: Comisia Europeană (reprezentanți: C. Berardis-Kayser, T. S. Bohr și C. Ehrbar, agenți)

      Cealaltă parte din procedură: AV (Cadrezzate, Italia)

      Concluziile

   Recurenta solicită Tribunalului:

               —

               anularea hotărârii atacate;

               —

               trimiterea cauzei spre rejudecare la instanţa de prim grad de jurisdicţie;

               —

               soluționarea cererii privind cheltuielile de judecată odată cu fondul.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea recursului, recurenta invocă două motive.

               1.

               Primul motiv, întemeiat pe două erori de drept pe care le-ar fi săvârşit Tribunalul Funcţiei Publice (TFP). În primul rând, TFP ar fi anulat decizia în litigiu, şi anume Decizia Comisiei din 16 septembrie 2014 de a aplica celeilalte părţi din procedură clauza de rezervă medicală prevăzută la articolul 32 din Regimul aplicabil celorlalți agenți ai Uniunii Europene şi de a-i refuza beneficiul alocaţiei de invaliditate, deşi anularea unei decizii pentru încălcarea principiului termenului rezonabil ar constitui doar o excepţie. În al doilea rând, TFP ar fi apreciat în mod eronat că întârzierea excesivă în luarea unei decizii putea să afecteze însuşi conţinutul deciziei. Reclamanta ar constata de altfel o încălcare a obligaţiei de motivare cu privire la acest al doilea aspect.

               2.

               Al doilea motiv, întemeiat pe o eroare de drept care ar rezulta din faptul că, întrucât TFP a anulat decizia în litigiu statuând că întârzierea în efectuarea procedurilor administrative considerată excesivă a avut un efect asupra însuşi conţinutului deciziei, hotărârea atacată nu ar respecta principiul autorităţii de lucru judecat.


title: Cauza C-603/11: Ordonanța Curții (Camera a șasea) din 21 noiembrie 2012 (cerere de decizie preliminară a Juridiction de Proximité de Chartres — Franța) — Hervé Fontaine/Mutuelle Générale de l'Éducation Nationale (Concurență — Articolele 101 TFUE și 102 TFUE — Asigurări suplimentare de sănătate — Acorduri între societățile de asigurare și praticienii aleși de acestea — Diferență de tratament — Inadmisibilitate vădită)

text:
               13.4.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 108/5

         Ordonanța Curții (Camera a șasea) din 21 noiembrie 2012 (cerere de decizie preliminară a Juridiction de Proximité de Chartres — Franța) — Hervé Fontaine/Mutuelle Générale de l'Éducation Nationale
   (Cauza C-603/11) (1)

   (Concurență - Articolele 101 TFUE și 102 TFUE - Asigurări suplimentare de sănătate — Acorduri între societățile de asigurare și praticienii aleși de acestea - Diferență de tratament - Inadmisibilitate vădită)
   2013/C 108/08
   Limba de procedură: franceza

      Instanța de trimitere

   Juridiction de Proximité de Chartres

      Părțile din procedura principală

      Reclamant: Hervé Fontaine

      Pârâtă: Mutuelle Générale de l'Éducation Nationale

      Obiectul

   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Juridiction de Proximité de Chartres — Interpretarea articolelor 101 TFUE și 102 TFUE — Concurență — Reglementare națională care interzice societăților de asigurare suplimentară să își adapteze prestațiile în funcție de condițiile de prestare a actelor și a serviciilor — Interzicerea acordurilor între societățile de asigurare și praticienii aleși de acestea — Diferență de tratament în raport cu alte întreprinderi și instituții de prevedere supuse dispozițiilor Codului asigurărilor sau ale Codului securității sociale — Restricții

      Dispozitivul

   Cererea de decizie preliminară formulată de juge de proximité de Chartres prin decizia din 17 noiembrie 2011 este vădit inadmisibilă.

      (1)  JO C 39, 11.2.2012.


title: Cauza C-405/14: Ordonanța Curții (Camera a şaptea) din 11 iunie 2015 (cerere de decizie preliminară formulată de Nejvyšší správní soud – Republica Cehă) – PST CLC a.s./Generální ředitelství cel [Trimitere preliminară — Clasificare tarifară — Validitatea punctului 2 din tabelul care figurează în anexa la Regulamentul (CE) nr. 384/2004 în perioada cuprinsă între 22 martie 2004 și 22 decembrie 2009 — Aplicabilitatea acestei dispoziții în cazul declarațiilor vamale depuse în cursul anului 2008 — Clasificarea unor produse destinate calculatoarelor, constituite dintr-un difuzor de căldură și dintr-un ventilator]

text:
               28.9.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 320/10

         Ordonanța Curții (Camera a şaptea) din 11 iunie 2015 (cerere de decizie preliminară formulată de Nejvyšší správní soud – Republica Cehă) – PST CLC a.s./Generální ředitelství cel
   (Cauza C-405/14) (1)

   ([Trimitere preliminară - Clasificare tarifară - Validitatea punctului 2 din tabelul care figurează în anexa la Regulamentul (CE) nr. 384/2004 în perioada cuprinsă între 22 martie 2004 și 22 decembrie 2009 - Aplicabilitatea acestei dispoziții în cazul declarațiilor vamale depuse în cursul anului 2008 - Clasificarea unor produse destinate calculatoarelor, constituite dintr-un difuzor de căldură și dintr-un ventilator])
   (2015/C 320/14)
   Limba de procedură: ceha

      Instanța de trimitere

   Nejvyšší správní soud

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: PST CLC a.s.

      Pârâtă: Generální ředitelství cel

      Dispozitivul

               1)

               Punctul 2 din tabelul care figurează în anexa la Regulamentul (CE) nr.o384/2004 al Comisiei din 1 martie 2004 privind clasificarea anumitor mărfuri în Nomenclatura Combinată era nevalid în perioada în care era în vigoare, respectiv între 22 martie 2004 și 22 decembrie 2009.

               2)

               În măsura în care produsele în discuție în cauza principală sunt compuse dintr-un difuzor de căldură, precum și dintr-un ventilator și sunt destinate exclusiv încorporării într-un calculator, aspect a cărui verificare îi revine instanței de trimitere, clasificarea lor tarifară trebuie efectuată pe baza Regulilor generale pentru interpretarea Nomenclaturii Combinate prevăzute de Regulamentul (CEE) nr.o2658/87 al Consiliului din 23 iulie 1987 privind Nomenclatura tarifară și statistică și Tariful Vamal Comun, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (CE) nr. 1214/2007 al Comisiei din 20 septembrie 2007.

      (1)  JO C 431, 1.12.2014.


title: Cauza T-529/09: Hotărârea Tribunalului din 4 mai 2012 — In ‘t Veld/Consiliul [Acces la documente — Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 — Avizul Serviciului juridic al Consiliului referitor la o recomandare a Comisiei prin care se autoriza începerea negocierilor în vederea încheierii unui acord internațional — Refuz parțial de acces — Excepție privind protecția interesului public în materie de relații internaționale — Excepție privind protecția avizelor juridice — Atingere concretă și previzibilă adusă interesului în cauză — Interes public superior]

text:
               23.6.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 184/9

         Hotărârea Tribunalului din 4 mai 2012 — In ‘t Veld/Consiliul
   (Cauza T-529/09) (1)

   (Acces la documente - Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 - Avizul Serviciului juridic al Consiliului referitor la o recomandare a Comisiei prin care se autoriza începerea negocierilor în vederea încheierii unui acord internațional - Refuz parțial de acces - Excepție privind protecția interesului public în materie de relații internaționale - Excepție privind protecția avizelor juridice - Atingere concretă și previzibilă adusă interesului în cauză - Interes public superior)
   2012/C 184/14
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Sophie in ‘t Veld (Bruxelles, Belgia) (reprezentanți: O. Brouwer și J. Blockx, avocați)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: inițial M. Bauer, C. Fekete și O. Petersen, ulterior M. Bauer și C. Fekete, agenți)

      Intervenientă în susținerea pârâtului: Comisia Europeană (reprezentanți: C. O’Reilly și P. Costa de Oliveira, agenți)

      Obiectul

   cerere de anulare a deciziei Consiliului din 29 octombrie 2009 prin care se refuza accesul integral la documentul nr. 11897/09 din 9 iulie 2009, care cuprindea avizul Serviciului juridic al Consiliului intitulat „Recomandarea Comisiei către Consiliu privind autorizarea inițierii negocierilor dintre Uniunea Europeană și Statele Unite ale Americii în vederea unui acord internațional destinat punerii la dispoziția Departamentului Trezoreriei Statelor Unite a datelor de mesagerie referitoare la tranzacțiile financiare în cadrul prevenirii terorismului și a finanțării terorismului, precum și al luptei împotriva acestor fenomene — Temeiul juridic”.

      Dispozitivul

               1.

               Anulează decizia Consiliului din 29 octombrie 2009 în măsura în care refuză accesul la alte părți nedivulgate din documentul nr. 11897/09 decât cele care au legătură cu conținutul specific al acordului preconizat sau al directivelor de negociere.

               2.

               Respinge acțiunea cu privire la restul motivelor.

               3.

               Fiecare dintre părți suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 80, 27.3.2010.


title: Cauza F-28/14: Acțiune introdusă la 28 martie 2014 – ZZ/SEAE

text:
               16.6.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 184/44

         Acțiune introdusă la 28 martie 2014 – ZZ/SEAE
   (Cauza F-28/14)
   2014/C 184/73
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: ZZ (reprezentanți: J.-N. Louis și D. de Abreu Caldas, avocați)

      Pârât: Serviciul European de Acțiune Externă (SEAE)

      Obiectul și descrierea litigiului

   Funcție publică – Cerere de anulare a deciziilor Înaltului Reprezentant al Uniunii Europene de a rezilia contractul de agent temporar al reclamantului, de a refuza să îl asculte în legătură cu fapte de hărțuire morală, de a respinge cererea sa privind desemnarea unui anchetator extern și de a înregistra plângerea acestuia cu titlu de cerere

      Concluziile reclamantului

               —

               Anularea deciziei din 20 decembrie 2013 a Înaltului Reprezentant al Uniunii Europene, Vicepreședinte al Comisiei Europene (ÎR/VP) de a dispune încetarea contractului de agent temporar, în sensul articolului 2 litera (e) din RAA, al reclamantului cu efect de la 31 martie 2014;

               —

               anularea deciziei ÎR/VP de a refuza să îl asculte atunci când reclamantul a solicitat în mod expres acest lucru în scrisoarea de înaintare a plângerii sale din 9 decembrie anterior împotriva Chief Operating Officer al SEAE pentru fapte de hărțuire morală;

               —

               anularea deciziei ÎR/VP de a respinge cererea sa privind desemnarea unui anchetator extern de nivel foarte înalt, care să aibă multă experiență în ceea ce privește condițiile de muncă din cadrul instituțiilor Uniunii Europene și să fie de o imparțialitate ireproșabilă, aceasta pentru a stabili faptele, pentru a proceda în consecință și pentru a formula recomandări în atenția ÎR/VP în legătură cu măsurile care trebuie luate ca urmare a plângerii respective;

               —

               anularea deciziei ÎR/VP de a înregistra plângerea sa cu titlu de cerere și de a dispune examinarea acesteia de către DG HR.2 „Afaceri juridice, comunicare și relații cu părțile interesate”, în cadrul căreia niciun membru nu are gradul funcționarului împotriva căruia este îndreptată plângerea și nici nu are autoritatea acestuia;

               —

               obligarea SEAE la plata cheltuielilor de judecată.


title: Cauza C-117/14: Cerere de decizie preliminară introdusă de Juzgado de lo Social n °23 de Madrid (Spania) la 11 martie 2014 – Grima Janet Nisttauz Poclava/Jose María Ariza Toledano (Taberna del Marqués)

text:
               19.5.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 151/14

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Juzgado de lo Social no 23 de Madrid (Spania) la 11 martie 2014 – Grima Janet Nisttauz Poclava/Jose María Ariza Toledano (Taberna del Marqués)
   (Cauza C-117/14)
   2014/C 151/17
   Limba de procedură: spaniola

      Instanța de trimitere

   Juzgado de lo Social no 23 de Madrid

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Grima Janet Nisttauz Poclava

      Pârât: Jose María Ariza Toledano (Taberna del Marqués)

      Întrebările preliminare

               1)

               Reglementarea națională care prevede o perioadă de probă de un an pentru contractul de muncă pe durată nedeterminată pentru sprijinirea antreprenorilor, pe parcursul căreia este permisă denunțarea unilaterală a acestuia, este contrară dreptului Uniunii și compatibilă cu dreptul fundamental garantat la articolul 30 din [Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene] (1)?

               2)

               Perioada de probă de un an prevăzută pentru contractul de muncă pe durată nedeterminată pentru sprijinirea antreprenorilor încalcă obiectivele și dispozițiile Directivei 1999/70/CE (2) a Consiliului din 28 iunie 1999 privind acordul-cadru cu privire la munca pe durată determinată, încheiat între CES, UNICE și CEEP – clauzele 1 și 3?

      (1)  JO 2000, C 364, p. 1.

      (2)  JO L 175, p. 43, Ediție specială, 05/vol. 5, p. 129


title: Cauza T-338/09: Acțiune introdusă la 27 august 2009 — Müller-Boré & Partner/OAPI — Popp și alții (MBP)

text:
               7.11.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 267/73

         Acțiune introdusă la 27 august 2009 — Müller-Boré & Partner/OAPI — Popp și alții (MBP)
   (Cauza T-338/09)
   2009/C 267/132
   Limba în care a fost formulată acțiunea: germana

      Părțile

      Reclamantă: Müller-Boré & Partner (München, Germania) (reprezentanți: C. Osterrieth și T. Schmitz, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Celelalte părți în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: E. Popp (München, Germania), W. E. Sajda (München), J. Bohnenberger (München), V. Kruspig (München)

      Concluziile reclamantei

               —

               Modificarea Deciziei Camerei a patra de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne din 23 iunie 2009 în cauza R 1176/2007-4 în sensul respingerii în totalitate a recursului și a opoziției;

               —

               obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

      Solicitantul mărcii comunitare: reclamanta

      Marca comunitară vizată: marca verbală „MBP” pentru servicii din clasele 35 și 42 (cererea nr. 1 407 857)

      Titularii mărcii sau ai semnului invocat în sprijinul opoziției: E. Popp, W. E. Sajda, J. Bohnenberger și V. Kruspig

      Marca sau semnul invocat în sprijinul opoziției: marca verbală „ip_law@mbp.” pentru servicii din clasa 42 (marca comunitară nr. 667 105), precum și denumirea comercială specifică „mbp.de” în sensul legii germane privind mărcile

      Decizia diviziei de opoziție: respinge opoziția

      Decizia camerei de recurs: admite în parte recursul

      Motivele invocate: încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009 (1), întrucât nu există niciun risc de confuzie între mărcile în cauză

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 207/2009 al Consiliului din 26 februarie 2009 privind marca comunitară (JO L 78, p. 1).


title: Cauza C-639/11: Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 20 martie 2014 – Comisia Europeană/Republica Polonă (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru  — Înmatricularea autovehiculelor  — Articolele 34 TFUE și 36 TFUE  — Directiva 70/311/CEE  — Directiva 2007/46/CE  — Conducere pe partea dreaptă într-un stat membru  — Obligația, în vederea înmatriculării, de a muta pe partea stângă sistemul de direcție al autoturismelor situat pe partea dreaptă)

text:
               12.5.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 142/3

         Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 20 martie 2014 – Comisia Europeană/Republica Polonă
   (Cauza C-639/11) (1)

   ((Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru - Înmatricularea autovehiculelor - Articolele 34 TFUE și 36 TFUE - Directiva 70/311/CEE - Directiva 2007/46/CE - Conducere pe partea dreaptă într-un stat membru - Obligația, în vederea înmatriculării, de a muta pe partea stângă sistemul de direcție al autoturismelor situat pe partea dreaptă))
   2014/C 142/03
   Limba de procedură: polona

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: G. Wilms, G. Zavvos şi K. Herrmann, agenţi)

      Pârâtă: Republica Polonă (reprezentanți: B. Majczyna şi M. Szpunar, agenţi)

      Intervenientă în susținerea pârâtei: Republica Lituania (reprezentanţi: D. Kriaučiūnas şi R. Krasuckaitė, agenţi)

      Obiectul

   Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru – Încălcarea articolului 34 TFUE și a articolului 2a din Directiva 70/311/CEE a Consiliului din 8 iunie 1970 privind apropierea legislațiilor statelor membre referitoare la sistemul de direcție al autovehiculelor și al remorcilor acestora, cu modificările ulterioare (JO L 133, p. 10, Ediție specială, 13/vol. 1, p. 76), precum și a articolului 4 alineatul (3) din Directiva 2007/46/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 5 septembrie 2007 de stabilire a unui cadru pentru omologarea autovehiculelor și remorcilor acestora, precum și a sistemelor, componentelor și unităților tehnice separate destinate vehiculelor respective (JO L 263, p. 1) – Reglementare a unui stat membru care interzice înmatricularea autovehiculelor cu volanul pe dreapta

      Dispozitivul

               1)

               Întrucât condiționează înmatricularea pe teritoriul său a autoturismelor al căror sistem de direcție este situat pe partea dreaptă, noi sau înmatriculate anterior în alte state membre, de mutarea volanului pe partea stângă, Republica Polonă nu și a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 2a din Directiva 70/311/CEE a Consiliului din 8 iunie 1970 privind apropierea legislațiilor statelor membre referitoare la sistemul de direcție al autovehiculelor și al remorcilor acestora, al articolului 4 alineatul (3) din Directiva 2007/46/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 5 septembrie 2007 de stabilire a unui cadru pentru omologarea autovehiculelor și remorcilor acestora, precum și a sistemelor, componentelor și unităților tehnice separate destinate vehiculelor respective (Directivă cadru) și al articolului 34 TFUE.

               2)

               Obligă Republica Polonă la plata cheltuielilor de judecată.

               3)

               Republica Lituania suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 73, 10.3.2012.


title: Cauza T-526/14: Acțiune introdusă la 14 iulie 2014 – Matratzen Concord/OAPI – Barranco Rodriguez (Matratzen Concord)

text:
               8.9.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 303/52

         Acțiune introdusă la 14 iulie 2014 – Matratzen Concord/OAPI – Barranco Rodriguez (Matratzen Concord)
   (Cauza T-526/14)
   2014/C 303/61
   Limba în care a fost formulată acțiunea: germana

      Părțile

      Reclamantă: Matratzen Concord GmbH (Köln, Germania) (reprezentant: avocat I. Selting)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Celelalte părți din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Mariano Barranco Rodriguez și Pablo Barranco Schnitzler (Sant Just Desvern, Spania)

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea Deciziei Camerei întâi de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 9 aprilie 2014 în cauza R 1523/2013;

               —

               obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

      Solicitantul mărcii comunitare: recurenta.

      Marca comunitară vizată: marca verbală „Matratzen Concord” pentru produse din clasele 10, 20, 24 și 35 – cererea de înregistrare a mărcii comunitare nr. 1 0 3 59  404

      Titularii mărcii sau ai semnului invocat în procedura opoziției: Mariano Barranco Rodriguez și Pablo Barranco Schnitzler

      Marca sau semnul invocat: marca verbală națională „MATRATZEN” pentru produse din clasele 20 și 35

      Decizia diviziei de opoziție: admite opoziția în parte.

      Decizia camerei de recurs: respinge calea de atac.

      Motivele invocate: încălcarea articolului 8 alineatul (1) din Regulamentul nr. 207/2009, precum și a articolului 41 alineatul (1) litera (a) și a articolului 42 alineatul (2) din Regulamentul nr. 207/2009.


title: Cauza C-383/08: Ordonanța Curții (Camera a treia) din 16 noiembrie 2010 — Comisia Europeană/Republica Italiană

text:
               29.1.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 30/30

         Ordonanța Curții (Camera a treia) din 16 noiembrie 2010 — Comisia Europeană/Republica Italiană
   (Cauza C-383/08) (1)

   ()
   2011/C 30/48
   Limba de procedură: italiana
   Președintele Camerei a treia a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 301, 22.11.2008.


title: Cauza T-7/13: Ordonanța Tribunalului din 3 aprilie 2014 – ADEAS/Comisia ( „Acțiune în anulare — Ajutor de stat — Decizie prin care ajutorul este declarat comptabil cu piața internă în anumite condiții — Asociație — Lipsa afectării individuale — Inadmisibilitate” )

text:
               16.6.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 184/30

         Ordonanța Tribunalului din 3 aprilie 2014 – ADEAS/Comisia
   (Cauza T-7/13) (1)

   ((„Acțiune în anulare - Ajutor de stat - Decizie prin care ajutorul este declarat comptabil cu piața internă în anumite condiții - Asociație - Lipsa afectării individuale - Inadmisibilitate”))
   2014/C 184/52
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: Association pour la défense de l’épargne et de l’actionnariat des salariés de France Télécom-Orange (ADEAS) (Paris, Franța) (reprezentanți: A. L. Lefort des Ylouses și A. S. Gay, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: L. Flynn, D. Grespan și B. Stromsky, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare a Deciziei 2012/540/UE a Comisiei din 20 decembrie 2011 privind ajutorul de stat C 25/2008 (ex NN 23/2008) – Reforma modului de finanțare a pensiilor funcționarilor de stat care lucrează pentru France Télécom pus în aplicare de Republica Franceză în favoarea France Télécom (JO 2012, L 279, p. 1)

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea ca inadmisibilă.

               2)

               Constată că nu mai este necesar să se pronunțe asupra cererii de intervenție formulate de Republica Franceză.

               3)

               Association pour la défense de l’épargne et de l’actionnariat des salariés de France Télécom-Orange (ADEAS) suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de Comisia Europeană.

               4)

               Republica Franceză suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 79, 16.3.2013.


title: Cauzele conexate T-426/10 și T-575/10 și cauza T-440/12: Ordonanța Tribunalului din 25 noiembrie 2014 – Moreda-Riviere Trefilerías/Comisia („Acțiune în anulare – Concurență – Înțelegeri – Piața europeană a oțelului pentru precomprimare – Stabilirea prețurilor, împărțirea pieței și schimbul de informații comerciale sensibile – Decizie prin care se constată o încălcare a articolului 101 TFUE – Decizie de modificare a deciziei inițiale fără incidență asupra cuantumului amenzilor aplicate reclamantei – Lipsa interesului de a exercita acțiunea – Inadmisibilitate vădită parțială”)

text:
               2.3.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 73/30

      Ordonanța Tribunalului din 25 noiembrie 2014 – Moreda-Riviere Trefilerías/Comisia
      (Cauzele conexate T-426/10 și T-575/10 și cauza T-440/12) (1)

      („Acțiune în anulare - Concurență - Înțelegeri - Piața europeană a oțelului pentru precomprimare - Stabilirea prețurilor, împărțirea pieței și schimbul de informații comerciale sensibile - Decizie prin care se constată o încălcare a articolului 101 TFUE - Decizie de modificare a deciziei inițiale fără incidență asupra cuantumului amenzilor aplicate reclamantei - Lipsa interesului de a exercita acțiunea - Inadmisibilitate vădită parțială”)
      (2015/C 073/40)
      Limba de procedură: spaniola

         Părțile

         Reclamantă: Moreda-Riviere Trefilerías, SA (Gijón, Spania) (reprezentanți: în cauzele T-426/10 și T-575/10, F. González Díaz și A. Tresandi Blanco și, în cauza T-440/12, inițial F. González Díaz și P. Herrero Prieto, ulterior F. González Díaz și A. Tresandi Blanco, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: F. Castillo de la Torre și V. Bottka precum și, în cauza T-440/12, C. Urraca Caviedes, agenți, asistați, în cauzele T-426/10 și T-440/12, de L. Ortiz Blanco, avocat)

         Obiectul

      Cereri de anulare și de modificare a Deciziei C(2010) 4387 final a Comisiei din 30 iunie 2010 privind o procedură în temeiul articolului 101 TFUE și al articolului 53 din Acordul privind SEE (cazul COMP/38344 – Oțel pentru precomprimare), astfel cum a fost modificată prin Decizia C(2010) 6676 final a Comisiei din 30 septembrie 2010 și prin Decizia C(2011) 2269 final a Comisiei din 4 aprilie 2011, precum și a scrisorii COMP/G2/DVE/nvz/79465 a directorului general al Direcției Concurență a Comisiei din 25 iulie 2012.

         Dispozitivul

                  1)

                  În cauza T-426/10, respinge ca vădit inadmisibile concluziile privind anularea în parte a Deciziei C(2010) 6676 final a Comisiei din 30 septembrie 2010 de modificare a Deciziei C(2010) 4387 final a Comisiei din 30 iunie 2010 privind o procedură în temeiul articolului 101 TFUE și al articolului 53 din Acordul privind Spațiul Economic European (SEE) (cazul COMP/38344 – Oțel pentru precomprimare).

                  2)

                  În cauza T-575/10, respinge acțiunea ca vădit inadmisibilă.

                  3)

                  Restul motivelor și al concluziilor se soluționează odată cu fondul.

                  4)

                  Obligă Moreda-Riviere Trefilerías, SA la plata cheltuielilor de judecată aferente motivelor și concluziilor îndreptate împotriva Deciziei C(2010) 6676 final a Comisiei din 30 septembrie 2010 de modificare a Deciziei C(2010) 4387 final a Comisiei din 30 iunie 2010 privind o procedură în temeiul articolului 101 TFUE și al articolului 53 din Acordul privind Spațiul Economic European (SEE) (cazul COMP/38.344 – Oțel pentru precomprimare) prezentate în cauza T-426/10, precum și a cheltuielilor de judecată efectuate în cauza T-575/10.

         (1)  JO C 317, 20.11.2010.


title: Cauza T-41/07: Acțiune introdusă la data de 16 februarie 2007 — IPK International-World Tourism Marketing Consultants/Comisie

text:
               14.4.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 82/47

         Acțiune introdusă la data de 16 februarie 2007 — IPK International-World Tourism Marketing Consultants/Comisie
   (Cauza T-41/07)
   (2007/C 82/99)
   Limba de procedură: germana
   Părțile

      Reclamantă: IPK International — World Tourism Marketing Consultants GmbH (München, Germania) (reprezentant: Rechtsanwalt C. Pitschas)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene
   Concluziile reclamantei

               —

               anularea Deciziei Comisiei Comunităților Europene din 4 decembrie 2006 [C(2006)6452] privind recuperarea fondurilor în valoare de 318 000 EUR, majorate cu dobânzi de întârziere;

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   Reclamanta contestă Decizia C (2006) 6452 a Comisiei din 4 decembrie 2006 privind recuperarea fondurilor pe care reclamanta le-a primit ca avans pentru proiectul ECODATA înaintea anulării deciziei de atribuire a avansului. Această decizie a fost adoptată în aplicarea articolului 256 CE.
   Anularea deciziei privind autorizarea unei participări financiare la constituirea unei bănci de date pentru turismul ecologic în Europa s-a realizat prin Decizia Comisiei din 13 mai 2005 și a fost atacată de către reclamantă în fața Tribunalului de Primă Instanță (a se vedea cauza T-297/05).
   În motivarea acțiunii, reclamanta susține că decizia atacată este nelegală. Aceasta se sprijină pe o decizie de anulare nelegală și devine pe cale de consecință ea însăși nelegală. În plus, aceasta ar fi un act juridic unilateral, deși dreptul acordat prin această decizie ar fi de natură contractuală și, prin urmare, ar putea fi exercitat numai pe calea unei acțiuni civile în fața instanțelor naționale competente ale unui stat membru.


title: Cauza F-78/09: Ordonanța Tribunalului Funcției Publice (Camera întâi) din 22 iunie 2010 — Marcuccio/Comisia (Funcție publică — Funcționari — Acțiune în despăgubire — Rambursarea cheltuielilor de judecată — Excepția acțiunii paralele — Inadmisibilitate vădită)

text:
               28.8.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 234/58

         Ordonanța Tribunalului Funcției Publice (Camera întâi) din 22 iunie 2010 — Marcuccio/Comisia
   (Cauza F-78/09) (1)

   (Funcție publică - Funcționari - Acțiune în despăgubire - Rambursarea cheltuielilor de judecată - Excepția acțiunii paralele - Inadmisibilitate vădită)
   2010/C 234/106
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Reclamant: Luigi Marcuccio (Tricase, Italia) (reprezentant: G. Cipressa, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: J. Currall și C. Berardis-Kayser, agenți)

      Obiectul

   Pe de o parte, cererea de anulare a deciziei Comisiei de respingere a cererii reclamantului de obținere a rambursării cheltuielilor de judecată efectuate în cauza T-18/04 la suportarea cărora pârâta a fost obligată prin Hotărârea din 10 iunie 2008. Pe de altă parte, o cerere de reparare a prejudiciului suferit.

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea domnului Marcuccio ca fiind vădit inadmisibilă.

               2.

               Fiecare parte suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 312, 19.12.2009, p. 43.


title: Cauza T-235/11: Acțiune introdusă la 29 aprilie 2011 — Spania/Comisia

text:
               25.6.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 186/30

         Acțiune introdusă la 29 aprilie 2011 — Spania/Comisia
   (Cauza T-235/11)
   2011/C 186/56
   Limba de procedură: spaniola

      Părțile

      Reclamant: Regatul Spaniei (reprezentant: M. Muñoz Pérez)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamantul solicită Tribunalului:

               —

               Anularea Deciziei Comisiei C(2011) 1023 final din 18 februarie 2011 prin care s-a redus ajutorul Fondului de coeziune fazelor de proiect

                           —

                           „Furnizare și asamblare de materiale feroviare pe linia de mare viteză Madrid-Zaragoza-Barcelona-frontiera franceză. Tronsonul Madrid-Lleida” (CCI Nr. 1999.ES.16.CPT.001);

                           —

                           „Linia feroviară de mare viteză Madrid-Barcelona. Tronsonul Lleida-Martorell (Platforma, prima fază)” (CCI Nr. 2000.ES.16.C.PT.001);

                           —

                           „Linia feroviară de mare viteză Madrid-Zaragoza-Barcelona-frontiera franceză. Acces spre Zaragoza” (CCI Nr. 2000.ES.16.C.PT.003);

                           —

                           „Linia feroviară de mare viteză Madrid-Zaragoza-Barcelona-frontiera franceză. Tronsonul Lleida-Martorell. Subtronsonul X-A (Olérdola — Avinypnet del Penedés)” (CCI Nr. 2001.ES.16.C.PT.007) și

                           —

                           „Noua linie feroviară de mare viteză către Levante. Subtronsonul La Gineta–Albacete (Platforma)” (CCI Nr. 2004.ES.16.C.PT.014).

         În subsidiar, anularea în parte a deciziei, în măsura în care se referă la rectificările aplicate modificărilor menționate în mod expres în această cerere, reducând cuantumul rectificării la 27 047 647,00 euro.

               —

               Obligarea, în orice caz, a Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamantul invocă trei motive.

               1.

               Primul motiv întemeiat pe încălcarea articolului H alineatul (2) din anexa II la Regulamentul (CE) nr. 1164/94 al Consiliului din 16 mai 1994 de creare a Fondului de coeziune (JO L 130, p. 1) întrucât Comisia nu a respectat termenul de trei luni de la data ședinței pentru a adopta decizia.

               2.

               Al doilea motiv întemeiat, în ceea ce privește contractele de furnizare, pe încălcarea, printr-o aplicare inadecvată, a articolului 20 alineatul (2) litera (e) din Directiva 93/38/CEE a Consiliului din 14 iunie 1993 de coordonare a procedurilor de atribuire a contractelor de achiziții în sectoarele apei, energiei, transporturilor și telecomunicațiilor (JO L 199, p. 84) și, în ceea ce privește contractele de lucrări și contractele de servicii care fac obiectul rectificării, pe încălcarea, printr-o aplicare inadecvată, a articolului 20 alineatul (2) litera (f) din aceeași directivă, dat fiind că contractarea de prestații suplimentare este o procedură distinctă din punct de vedere conceptual de modificarea unui contract în fază de executare prevăzută de legislația spaniolă în materie de contracte de achiziții publice, astfel încât respectiva modificare nu intră în domeniul de aplicare al directivei menționate.

               3.

               Al treilea motiv, subsidiar celui de al doilea și valabil exclusiv pentru contractele de achiziții de lucrări și servicii care fac obiectul rectificării, întemeiat pe încălcarea articolului 20 alineatul (2) litera (f) din Directiva 93/38, întrucât erau reunite toate cerințele pentru ca autoritățile spaniole să atribuie prin procedura de negociere fără publicitate lucrările suplimentare executate în cele cinci faze ale proiectului afectate de rectificare.


title: Cauza F-96/11: Ordonanța Tribunalului Funcției Publice din 2 februarie 2012 — Makaronidis/Comisia

text:
               28.4.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 126/28

         Ordonanța Tribunalului Funcției Publice din 2 februarie 2012 — Makaronidis/Comisia
   (Cauza F-96/11) (1)

   2012/C 126/55
   Limba de procedură: greaca
   Președintele Camerei întâi a dispus radierea cauzei.

      (1)  Nu există comunicare în JO.


title: Cauza C-362/08 P: Recurs introdus la 7 august 2008 de Internationaler Hilfsonds e.V. împotriva Hotărârii Tribunalului de Primă Instanță (Camera a cincea) din 5 iunie 2008 în cauza T-141/05, Internationaler Hilfsfonds e.V./Comisia

text:
               25.10.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 272/11

         Recurs introdus la 7 august 2008 de Internationaler Hilfsonds e.V. împotriva Hotărârii Tribunalului de Primă Instanță (Camera a cincea) din 5 iunie 2008 în cauza T-141/05, Internationaler Hilfsfonds e.V./Comisia
   (Cauza C-362/08 P)
   (2008/C 272/20)
   Limba de procedură: germana
   Părțile

      Recurentă: Internationaler Hilfsonds e.V. (reprezentant: H. Kaltenecker, Rechtsanwalt)

      Cealaltă parte în proces: Comisia Comunităților Europene
   Concluziile recurentei

               —

               Anularea Hotărârii Tribunalului din 5 iunie 2008;

               —

               pronunțarea definitivă pe fondul cauzei și anularea actului atacat adoptat de Comisie la 14 februarie 2005 (articolul 54 din Statutul Curții de Justiție);

               —

               în subsidiar, trimiterea cauzei spre rejudecare Tribunalului;

               —

               obligarea Comisiei la plata tuturor cheltuielilor de judecată și a cheltuielilor efectuate de recurentă.

         Motivele și principalele argumente
   Tribunalul de Primă Instanță a respins ca inadmisibilă acțiunea în anulare formulată de către recurentă împotriva deciziei prin care Comisia i-a refuzat acesteia accesul la anumite documente referitoare la contractul LIEN 97-2011 cu privire la cofinanțarea unui program de ajutor medical organizat în Kazahstan, pentru următoarele motive: acțiunea este îndreptată împotriva unui act care s-a limitat la confirmarea unei decizii definitive adoptate anterior și chiar dacă actul atacat nu ar fi un act pur confirmativ, acesta nu poate fi considerat o decizie care să poată face obiectul unei acțiuni, în sensul Regulamentului nr. 1049/2001.
   Potrivit recurentei, hotărârea conține erori grave atât din punct de vedere juridic, cât și din punctul de vedere al aprecierii faptelor.
   În primul rând, recurenta consideră că la calificarea actului atacat, Tribunalul nu a luat în considerare faptul că decizia, pe care aceasta adresat-o anterior recurentei ca răspuns la o cerere de confirmare, formulată în sensul articolului 7 alineatul (2) din Regulamentul nr. 1049/2001, ar fi trebuit să fie considerată ca nelegală întrucât aceasta nu fusese redactată de către secretarul general al Comisiei și nu cuprindea nici o motivare, nici informații cu privire la drepturile aflate la dipoziția celui interesat. În consecință, întrucât răspunsul este lipsit de efecte juridice, această scrisoare nu putea constitui obiectul unei acțiuni în anulare. Prin urmare, numai actul atacat, și anume răspunsul Comisiei la noua cerere a recurentei, poate să reprezinte o decizie definitivă care, contrar celor reținute de Tribunal, a fost în fapt precedată de o analizare nouă și completă a situației din partea Comisiei. În opinia recurentei, actul atacat nu poate, așadar, să constituie un „act pur confirmativ” întrucât confirmarea unui act inexistent din punct de vedere juridic este o absurditate. Cu toate acestea, Tribunalul a omis, din păcate, să examineze validitatea juridică a deciziei anterioare a Comisiei, ceea ce a determinat calificarea eronată a actului atacat.
   În al doilea rând, recurenta consideră că afirmația Tribunalului, conform căreia actul atacat constituie un răspuns la o cerere inițială în sensul Regulamentului nr. 1049/2001 și, pentru acest motiv, nu poate fi considerată o decizie care poate fi atacată pe calea unei acțiuni, rezultă dintr-o interpretare incorectă a articolului 7 alineatul (2) din Regulamentul nr. 1049/2001. Tribunalul nu a ținut cont de faptul că, potrivit acestei dispoziții, este posibil, dar nu este obligatoriu să se formuleze o cerere de confirmare. În aceste condiții și având în vedere atitudinea reticentă manifestată de către Comisie pe parcursul întregii proceduri precontencioase, recurenta nu mai era obligată să formuleze o nouă cerere. În cursul procedurii, recurenta a solicitat să se insereze în raportul de ședință referirea sa la natura acestei dispoziții, întrucât raportul de ședință era incomplet în această privință. De asemenea, prin respingerea acestei cereri de rectificare a raportului de ședință, Tribunalul a încălcat, în plus, normele de procedură.


title: Cauza C-110/11: Ordonanța președintelui Curții din 17 mai 2011 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Hoge Raad der Nederlanden — Țările de Jos) — Minister van Financiën/G. in 't Veld

text:
               6.8.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 232/23

         Ordonanța președintelui Curții din 17 mai 2011 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Hoge Raad der Nederlanden — Țările de Jos) — Minister van Financiën/G. in 't Veld
   (Cauza C-110/11) (1)

   2011/C 232/40
   Limba de procedură: olandeza
   Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 160, 28.5.2011.


title: Cauza F-5/11: Ordonanța Tribunalului Funcției Publice din 19 septembrie 2011 — Mariën/Comisia

text:
               12.5.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 138/40

         Ordonanța Tribunalului Funcției Publice din 19 septembrie 2011 — Mariën/Comisia
   (Cauza F-5/11) (1)

   2012/C 138/101
   Limba de procedură: engleza
   Președintele Camerei a doua a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 139, 7.5.2011, p. 30.


title: Cauza C-515/13: Hotărârea Curții (Camera a șaptea) din 26 februarie 2015 (cerere de decizie preliminară formulată de Østre Landsret – Danemarca) – Ingeniørforeningen i Danmark, acționând în numelel lui Poul Landin/Tekniq, acționând în numele societății ENCO A/S – VVS [Trimitere preliminară — Politica socială — Directiva 2000/78/CE — Egalitatea de tratament în ceea ce privește încadrarea în muncă și ocuparea forței de muncă — Articolul 2 alineatul (1) și alineatul (2) litera (a) — Articolul 6 alineatul (1) — Tratament diferențiat pe motive de vârstă — Reglementare națională care prevede neplata unei indemnizații de concediere lucrătorilor care la data încetării raporturilor de muncă pot beneficia de pensie pentru limită de vârstă în cadrul sistemului general de pensii]

text:
               27.4.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 138/11

         Hotărârea Curții (Camera a șaptea) din 26 februarie 2015 (cerere de decizie preliminară formulată de Østre Landsret – Danemarca) – Ingeniørforeningen i Danmark, acționând în numelel lui Poul Landin/Tekniq, acționând în numele societății ENCO A/S – VVS
   (Cauza C-515/13) (1)

   ([Trimitere preliminară - Politica socială - Directiva 2000/78/CE - Egalitatea de tratament în ceea ce privește încadrarea în muncă și ocuparea forței de muncă - Articolul 2 alineatul (1) și alineatul (2) litera (a) - Articolul 6 alineatul (1) - Tratament diferențiat pe motive de vârstă - Reglementare națională care prevede neplata unei indemnizații de concediere lucrătorilor care la data încetării raporturilor de muncă pot beneficia de pensie pentru limită de vârstă în cadrul sistemului general de pensii])
   (2015/C 138/13)
   Limba de procedură: daneza

      Instanța de trimitere

   Østre Landsret

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Ingeniørforeningen i Danmark, acținând în numele lui Poul Landin

      Pârâtă: Tekniq, acționând în numele societății ENCO A/S – VVS

      Dispozitivul

   Articolul 2 alineatul (1) și alineatul (2) litera (a) și articolul 6 alineatul (1) din Directiva 2000/78/CE a Consiliului din 27 noiembrie 2000 de creare a unui cadru general în favoarea egalității de tratament în ceea ce privește încadrarea în muncă și ocuparea forței de muncă trebuie interpretate în sensul că nu se opun unei reglementări naționale precum cea în discuție în litigiul principal, care prevede că, în cazul concedierii unui angajat care a lucrat în mod neîntrerupt în aceeași întreprindere timp de 12 ani, de 15 ani sau de 18 ani, angajatorul trebuie să achite la încetarea raporturilor de muncă ale angajatului respectiv o indemnizație echivalentă cu unu, cu două sau cu trei salarii lunare, însă această indemnizație nu se acordă în cazul în care angajatul menționat poate beneficia la încetarea raporturilor de muncă de pensia pentru limită de vârstă din cadrul sistemului general de pensii, în măsura în care, pe de o parte, această reglementare este justificată în mod obiectiv și rezonabil printr-un obiectiv legitim referitor la politica ocupării forței de muncă și a pieței muncii și, pe de altă parte, constituie un mijloc corespunzător și necesar pentru realizarea acestui obiectiv. Revine instanței de trimitere sarcina de a verifica dacă această situație se regăsește în speță.

      (1)  JO C 359, 7.12.2013.


title: Cauza C-16/09: Hotărârea Curții (Camera a doua) din 14 octombrie 2010 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Bundesfinanzhof — Germania) — Gudrun Schwemmer/Agentur für Arbeit Villingen-Schwenningen — Familienkasse [Securitate socială — Regulamentele (CEE) nr. 1408/71 și nr. 574/72 — Prestații familiale — Reguli pentru prevenirea cumulului — Articolul 76 alineatul (2) din Regulamentul nr. 1408/71 — Articolul 10 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul nr. 574/72 — Copii care au reședința într-un stat membru împreună cu mama lor care îndeplinește condițiile pentru a primi prestații familiale în acel stat și al căror tată, care lucrează în Elveția și îndeplinește, a priori, condițiile pentru a primi prestații familiale de același tip în temeiul legislației elvețiene, nu solicită acordarea acestor prestații]

text:
               18.12.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 346/8

         Hotărârea Curții (Camera a doua) din 14 octombrie 2010 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Bundesfinanzhof — Germania) — Gudrun Schwemmer/Agentur für Arbeit Villingen-Schwenningen — Familienkasse
   (Cauza C-16/09) (1)

   (Securitate socială - Regulamentele (CEE) nr. 1408/71 și nr. 574/72 - Prestații familiale - Reguli pentru prevenirea cumulului - Articolul 76 alineatul (2) din Regulamentul nr. 1408/71 - Articolul 10 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul nr. 574/72 - Copii care au reședința într-un stat membru împreună cu mama lor care îndeplinește condițiile pentru a primi prestații familiale în acel stat și al căror tată, care lucrează în Elveția și îndeplinește, a priori, condițiile pentru a primi prestații familiale de același tip în temeiul legislației elvețiene, nu solicită acordarea acestor prestații)
   2010/C 346/13
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Bundesfinanzhof

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Gudrun Schwemmer

      Pârâtă: Agentur für Arbeit Villingen-Schwenningen — Familienkasse

      Obiectul

   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Bundesfinanzhof — Interpretarea articolului 76 alineatul (2) din Regulamentul (CEE) nr. 1408/71 al Consiliului din 14 iunie 1971 privind aplicarea regimurilor de securitate socială în raport cu lucrătorii salariați și cu familiile acestora care se deplasează în cadrul Comunității (JO L 149, p. 2, Ediție specială, 05/vol. 1, p. 26), precum și a articolului 10 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (CEE) nr. 574/72 al Consiliului din 21 martie 1972 de stabilire a normelor de aplicare a Regulamentului (CEE) nr. 1408/71 privind aplicarea regimurilor de securitate socială în raport cu salariații și cu membrii familiilor acestora care se deplasează în interiorul Comunității (JO L 074, p. 1, Ediție specială, 05/vol. 1, p. 74), astfel cum au fost modificate — Stabilirea statului care trebuie să acorde prestații familiale — Reguli anti-cumul — Copii care locuiesc într-un stat membru cu mama lor, aceasta îndeplinind condițiile pentru a primi în acel stat alocațiile familiale, și al căror tată, domiciliat în Elveția și care îndeplinește condițiile pentru a primi alocații familiale de același tip în temeiul legislației elvețiene, omite în mod intenționat să solicite acordarea acestor alocații în scopul de a o prejudicia pe fosta soție — Kindergeld

      Dispozitivul

   Articolul 76 din Regulamentul (CEE) nr. 1408/71 al Consiliului din 14 iunie 1971 privind aplicarea regimurilor de securitate socială în raport cu lucrătorii salariați și cu familiile acestora care se deplasează în cadrul Comunității și articolul 10 din Regulamentul (CEE) nr. 574/72 al Consiliului din 21 martie 1972 de stabilire a normelor de aplicare a Regulamentului (CEE) nr. 1408/71, în versiunea lor modificată și actualizată prin Regulamentul (CE) nr. 118/97 al Consiliului din 2 decembrie 1996, astfel cum au fost modificate prin Regulamentul (CE) nr. 647/2005 al Parlamentului European și al Consiliului din 13 aprilie 2005, trebuie interpretate în sensul că un drept, care nu este subordonat unor condiții legate de asigurări, de încadrarea în muncă sau de desfășurarea unei activități independente, la prestațiile datorate potrivit legislației unui stat membru în care un părinte are reședința împreună cu copiii în favoarea cărora sunt acordate aceste prestații nu poate fi suspendat parțial într-o situație, precum cea în cauză în acțiunea principală, în care fostul soț, care este celălalt părinte al copiilor respectivi, ar avea în principiu dreptul la prestațiile familiale potrivit legislației statului în care este încadrat în muncă, fie numai în temeiul legislației naționale a acestui stat, fie în conformitate cu articolul 73 din același Regulament nr. 1408/71, dar nu primește în mod efectiv prestațiile menționate pentru că nu a formulat o cerere în acest sens.

      (1)  JO C 90, 18.4.2009.