title: Cauza C-399/12: Acțiune introdusă la 28 august 2012 — Republica Federală Germania/Consiliul Uniunii Europene

text:
               10.11.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 343/9

         Acțiune introdusă la 28 august 2012 — Republica Federală Germania/Consiliul Uniunii Europene
   (Cauza C-399/12)
   2012/C 343/11
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Republica Federală Germania (reprezentanți: N. Graf Vitzthum și T. Henze, agenți)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene

      Concluziile reclamantei

               —

               Anularea deciziei Consiliului din 18 iunie 2012 (1);

               —

               obligarea Consiliului Uniunii Europene la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Acțiunea Republicii Federale Germania este îndreptată împotriva Deciziei Consiliului din 18 iunie 2012„de stabilire a poziției care urmează a fi adoptată în numele Uniunii Europene în privința anumitor rezoluții ce vor fi votate în cadrul Organizației Internaționale a Viei și Vinului (OIV)”.
   Potrivit guvernului german, indicând articolul 218 alineatul (9) TFUE ca temei juridic procedural al acestei decizii, Consiliul a săvârșit o eroare de drept. Pe de o parte, articolul 218 alineatul (9) TFUE ar privi exclusiv stabilirea de poziții ale Uniunii în organizații înființate prin acorduri internaționale la care Uniunea Europeană este parte. În schimb, articolul 218 alineatul (9) TFUE nu ar permite să se intervină în privința reprezentării statelor membre în cadrul organizațiilor internaționale la care participă numai statele membre în temeiul tratatelor internaționale pe care le-au încheiat ele însele. Pe de altă parte, articolul 218 alineatul (9) TFUE nu ar viza decât „actele cu efecte juridice”, mai exact acte de drept internațional obligatorii. Or, rezoluțiile OIV nu ar fi astfel de acte juridice.
   În plus, nu ar părea că există alt temei juridic procedural pentru decizia Consiliului.

      (1)  Documentul Consiliului nr. 11436/12 „de stabilire a poziției care urmează a fi adoptată în numele Uniunii Europene în privința anumitor rezoluții ce vor fi votate în cadrul Organizației Internaționale a Viei și Vinului (OIV)”.


title: Cauza F-97/05: Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera a treia) din 31 ianuarie 2008 — Buendía Sierra/Comisia Comunităților Europene (Funcție publică — Funcționari — Promovare — Exercițiul de promovare 2004 — Atribuirea punctelor de prioritate — Aplicarea în timp a dispozițiilor noului statut)

text:
               9.5.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 116/30

         Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera a treia) din 31 ianuarie 2008 — Buendía Sierra/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza F-97/05) (1)

   (Funcție publică - Funcționari - Promovare - Exercițiul de promovare 2004 - Atribuirea punctelor de prioritate - Aplicarea în timp a dispozițiilor noului statut)
   (2008/C 116/55)
   Limba de procedură: franceza
   Părțile

      Reclamant: José Luis Buendía Sierra (Bruxelles, Belgia) (reprezentanți: M. van der Woude și V. Landes, avocats)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: G. Berscheid și V. Joris, agenți, asistați de D. Slater, avocat)
   Obiectul
   Pe de o parte, anularea deciziilor prin care au fost atribuite punctele de prioritate ale reclamantului în cadrul exercițiului de promovare 2004 și, pe de altă parte, anularea listei de merit a funcționarilor de grad A 11 promovați la gradul A 12 în cadrul exercițiului 2004
   Dispozitivul

               1)

               Anulează decizia prin care s-a stabilit numărul total de puncte al domnului Buendía Sierra în urma exercițiului de promovare 2004 și decizia de a nu îl promova în cadrul acestui exercițiu.

               2)

               Respinge celelalte concluzii formulate în cadrul acțiunii.

               3)

               Comisia Comunităților Europene suportă în totalitate cheltuielile de judecată.

      (1)  JO C 10, 14.1.2006, p. 24 (cauză înregistrată inițial la Tribunalul de Primă Instanță al Comunităților Europene cu numărul T-380/05 și transferată la Tribunalul Funcției Publice a Uniunii Europene prin ordonanța din 15.12.2005).


title: Cauza F-39/09: Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera întâi) din 29 iunie 2010 — Goddijn/Oficiul European de Poliție (Europol) (Funcție publică — Personalul Europol — Neprelungire a unui contract — Contract pe perioadă nedeterminată — Articolul 6 din Statutul personalului Europol — Principiul respectării dreptului la apărare)

text:
               23.10.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 288/70

      Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera întâi) din 29 iunie 2010 — Goddijn/Oficiul European de Poliție (Europol)
      (Cauza F-39/09) (1)

      (Funcție publică - Personalul Europol - Neprelungire a unui contract - Contract pe perioadă nedeterminată - Articolul 6 din Statutul personalului Europol - Principiul respectării dreptului la apărare)
      (2010/C 288/131)
      Limba de procedură: olandeza

         Părțile

         Reclamantă: Jacqueline Goddijn (Breda, Țările de Jos) (reprezentanți: inițial P. de Casparis, avocat, ulterior W. J. Dammingh și N. D. Dane, avocați)

         Pârât: Oficiul European de Poliție (Europol) (reprezentanți: D. Neumann și D. El Khoury, agenți, asistați de B. Wägenbaur și de R. Van der Hout, avocați)

         Obiectul

      Anularea deciziei din 12 iunie 2008 prin care reclamanta a fost informată în legătură cu imposibilitatea de a i se oferi un post permanent, precum și a deciziei din 7 ianuarie 2009 prin care se respinge reclamația depusă împotriva primei decizii

         Dispozitivul

                  1.

                  Anulează decizia din 12 iunie 2008 prin care Oficiul European de Poliție (Europol) a refuzat acordarea unui contract pe durată nedeterminată doamnei Goddijn.

                  2.

                  Obligă Oficiul European de Poliție la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 167, 18.7.2009, p. 27.


title: Cauza C-529/15: Hotărârea Curții (Camera întâi) din 1 iunie 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Verwaltungsgerichtshof – Austria) – procedura inițiată de Gert Folk [Trimitere preliminară — Răspundere pentru mediul înconjurător — Directiva 2004/35/CE — Articolul 17 — Aplicabilitate în timp — Exploatarea unei centrale hidroelectrice puse în funcțiune anterior expirării termenului de transpunere a acestei directive — Articolul 2 punctul 1 litera (b) — Noțiunea „daună adusă mediului” — Reglementare națională care exclude orice daună acoperită de o autorizație — Articolul 12 alineatul (1) — Accesul la justiție în materie de dreptul mediului — Calitate procesuală activă — Directiva 2000/60/CE — Articolul 4 alineatul (7) — Efect direct]

text:
               31.7.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 249/4

         Hotărârea Curții (Camera întâi) din 1 iunie 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Verwaltungsgerichtshof – Austria) – procedura inițiată de Gert Folk
   (Cauza C-529/15) (1)

   ([Trimitere preliminară - Răspundere pentru mediul înconjurător - Directiva 2004/35/CE - Articolul 17 - Aplicabilitate în timp - Exploatarea unei centrale hidroelectrice puse în funcțiune anterior expirării termenului de transpunere a acestei directive - Articolul 2 punctul 1 litera (b) - Noțiunea „daună adusă mediului” - Reglementare națională care exclude orice daună acoperită de o autorizație - Articolul 12 alineatul (1) - Accesul la justiție în materie de dreptul mediului - Calitate procesuală activă - Directiva 2000/60/CE - Articolul 4 alineatul (7) - Efect direct])
   (2017/C 249/05)
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Verwaltungsgerichtshof

      Părtea din procedura principală

   Gert Folk

      Dispozitivul

               1)

               Articolul 17 din Directiva 2004/35/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 21 aprilie 2004 privind răspunderea pentru mediul înconjurător în legătură cu prevenirea și repararea daunelor aduse mediului, astfel cum a fost modificată prin Directiva 2009/31/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 23 aprilie 2009, trebuie interpretat în sensul că, sub rezerva verificărilor care incumbă instanței de trimitere, directiva menționată se aplică ratione temporis daunelor aduse mediului care s au produs ulterior datei de 30 aprilie 2007, dar care au fost cauzate de exploatarea unei instalații autorizate în conformitate cu reglementarea în domeniul apei și puse în funcțiune anterior acestei date.

               2)

               Directiva 2004/35, astfel cum a fost modificată prin Directiva 2009/31, și în special articolul 2 punctul 1 litera (b) din aceasta, trebuie interpretată în sensul că se opune unei dispoziții de drept național care exclude, în manieră generală și automată, ca o daună care are efecte negative grave asupra stării ecologice, chimice sau cantitative ori asupra potențialului ecologic al apelor în cauză să fie calificată drept „daună adusă mediului” ca urmare a simplului fapt că este acoperită de o autorizație eliberată în aplicarea acestui drept.

               3)

               În ipoteza în care o autorizație a fost eliberată în aplicarea dispozițiilor naționale fără examinarea condițiilor enunțate la articolul 4 alineatul (7) literele (a)-(d) din Directiva 2000/60/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 23 octombrie 2000 de stabilire a unui cadru de politică comunitară în domeniul apei, o instanță națională nu este obligată să verifice ea însăși dacă sunt îndeplinite condițiile prevăzute în această dispoziție pentru a determina existența unei daune aduse mediului în sensul articolului 2 punctul 1 litera (b) din Directiva 2004/35, astfel cum a fost modificată prin Directiva 2009/31.

               4)

               Articolele 12 și 13 din Directiva 2004/35, astfel cum a fost modificată prin Directiva 2009/31, trebuie interpretate în sensul că se opun unei dispoziții de drept național precum cea în discuție în litigiul principal, care nu permite titularilor de drepturi de pescuit să angajeze o procedură de revizuire cu privire la o daună adusă mediului, în sensul articolului 2 punctul 1 litera (b) din directiva menționată.

      (1)  JO C 406, 7.12.2015.


title: Cauza C-154/14 P: Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 16 iunie 2016 – SKW Stahl-Metallurgie GmbH, SKW Stahl-Metallurgie Holding AG/Comisia Europeană, Gigaset AG (Recurs — Concurență — Înțelegeri — Articolul 81 CE — Piața pudrei și a granulelor de carbură de calciu, precum și a granulelor de magneziu într-o parte importantă a Spațiului Economic European — Stabilirea prețurilor, împărțirea piețelor și schimb de informații — Regulamentul (CE) nr. 773/2004 — Articolele 12 și 14 — Dreptul de a fi ascultat — Audiere cu ușile închise)

text:
               22.8.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 305/2

         Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 16 iunie 2016 – SKW Stahl-Metallurgie GmbH, SKW Stahl-Metallurgie Holding AG/Comisia Europeană, Gigaset AG
   (Cauza C-154/14 P) (1)

   ((Recurs - Concurență - Înțelegeri - Articolul 81 CE - Piața pudrei și a granulelor de carbură de calciu, precum și a granulelor de magneziu într-o parte importantă a Spațiului Economic European - Stabilirea prețurilor, împărțirea piețelor și schimb de informații - Regulamentul (CE) nr. 773/2004 - Articolele 12 și 14 - Dreptul de a fi ascultat - Audiere cu ușile închise))
   (2016/C 305/02)
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Recurente: SKW Stahl-Metallurgie GmbH, SKW Stahl-Metallurgie Holding AG (reprezentanți: A. Birnstiel și S. Janka, Rechtsanwälte)

      Celelalte părți din procedură: Comisia Europeană (reprezentanți: G. Meessen și R. Sauer, agenți, asistați de A. Böhlke, Rechtsanwalt), Gigaset AG, fostă Arques Industries AG)

      Dispozitivul

               1)

               Respinge recursul.

               2)

               Obligă SKW Stahl Metallurgie GmbH și SKW Stahl Metallurgie Holding AG să suporte, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, și cheltuielile de judecată efectuate de Comisia Europeană.

      (1)  JO C 159, 26.5.2014.


title: Cauza C-565/08: Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 29 martie 2011 — Comisia Europeană/Republica Italiană (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Articolele 43 CE și 49 CE — Avocați — Obligația de respectare a tarifelor maxime în materie de onorarii — Obstacol în calea accesului la piață — Inexistență)

text:
               21.5.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 152/3

         Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 29 martie 2011 — Comisia Europeană/Republica Italiană
   (Cauza C-565/08) (1)

   (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru - Articolele 43 CE și 49 CE - Avocați - Obligația de respectare a tarifelor maxime în materie de onorarii - Obstacol în calea accesului la piață - Inexistență)
   2011/C 152/03
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: E. Traversa și L. Prete, agenți)

      Pârâtă: Republica Italiană (reprezentanți: I. Bruni, G. Palmieri și W. Ferrante, agenți)

      Obiectul

   Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Încălcarea articolelor 43 CE și 49 CE — Avocați — Obligație de respectare a unor tarife maxime obligatorii în materie de onorarii

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Comisia Europeană și Republica Italiană suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 55, 7.3.2009.


title: Cauza T-184/08: Ordonanța Tribunalului de Primă Instanță din 27 martie 2009 — Alves dos Santos/Comisia ( Fondul social european — Programe de formare — Reducere a sprijinului financiar acordat inițial — Cerere introductivă — Cerințe de formă — Inadmisibilitate vădită )

text:
               20.6.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 141/41

         Ordonanța Tribunalului de Primă Instanță din 27 martie 2009 — Alves dos Santos/Comisia
   (Cauza T-184/08) (1)

   („Fondul social european - Programe de formare - Reducere a sprijinului financiar acordat inițial - Cerere introductivă - Cerințe de formă - Inadmisibilitate vădită”)
   2009/C 141/85
   Limba de procedură: portugheza

      Părțile

      Reclamant: Rui Manuel Alves dos Santos (Alvaiázere, Portugalia) (reprezentant: A. Marques Fernandes, avocat)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: P. Guerra e Andrade și B. Kotschy, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare a Deciziei Comisiei din 4 martie 2004, notificată domnului Rui Manuel Alves dos Santos la 3 martie 2008, de reducere a valorii sprijinului din partea Fondului social european (FSE) acordat pentru o serie de programe de formare profesională solicitată de administrația portugheză, în dosarul nr. 890488 P1.

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Îl obligă pe Rui Manuel Alves dos Santos la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 209, 15.8.2008.


title: Cauza C-317/07: Hotărârea Curții (Camera a doua) din 4 decembrie 2008 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Korkein hallinto-oikeus — Finlanda) — Procedură inițiată de Lahti Energia Oy (Directiva 2000/76/CE — Incinerare de deșeuri — Purificare și ardere — Gaz brut produs din deșeuri — Noțiunea de deșeuri — Instalație de incinerare — Instalație de coincinerare)

text:
               24.1.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 19/5

         Hotărârea Curții (Camera a doua) din 4 decembrie 2008 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Korkein hallinto-oikeus — Finlanda) — Procedură inițiată de Lahti Energia Oy
   (Cauza C-317/07) (1)

   (Directiva 2000/76/CE - Incinerare de deșeuri - Purificare și ardere - Gaz brut produs din deșeuri - Noțiunea de deșeuri - Instalație de incinerare - Instalație de coincinerare)
   (2009/C 19/08)
   Limba de procedură: finlandeza
   Instanța de trimitere
   Korkein hallinto-oikeus
   Partea din acțiunea principală inițiată de
   Lahti Energia Oy
   Obiectul
   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Korkein hallinto-oikeus — Interpretarea articolului 3 punctele 1, 4 și 5, din Directiva 2000/76/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 4 decembrie 2000 privind incinerarea deșeurilor (JO L 332, p. 91, Ediție specială, 15/vol. 6, p. 271) — Purificare și ardere, într-un cazan cu aburi, a unui gaz brut produs din deșeuri, într-o instalație de gazificare — Noțiunea „deșeuri” — Noțiunile „instalație de incinerare” și „instalație de coincinerare”
   Dispozitivul

               1)

               Noțiunea „deșeu” definită la articolul 3 punctul 1 din Directiva 2000/76/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 4 decembrie 2000 privind incinerarea deșeurilor nu include substanțele care se prezintă sub formă gazoasă.

               2)

               Noțiunea „instalație de incinerare” avută în vedere la articolul 3 punctul 4 din Directiva 2000/76 se referă la orice echipament sau unitate tehnică în care se realizează un tratament termic al deșeurilor, cu condiția ca substanțele rezultate în urma utilizării procedeului termic să fie apoi incinerate, și, în această privință, existența unei linii de incinerare nu este un criteriu necesar în vederea unei astfel de calificări.

               3)

               În circumstanțe precum cele din cauza principală:

                           —

                           o instalație de gazificare ce urmărește obiectivul de a obține produse sub formă gazoasă, în cazul de față un gaz purificat, prin supunerea deșeurilor unui tratament termic trebuie calificată drept „instalație de coincinerare” în sensul articolului 3 punctul 5 din Directiva 2000/76;

                           —

                           o centrală electrică ce utilizează drept combustibil suplimentar, ca înlocuitor al combustibililor fosili preponderent utilizați în activitatea sa de producție, gazul purificat obținut prin coincinerarea deșeurilor în cadrul unei instalații de gazificare nu se încadrează în domeniul de aplicare al acestei directive.

      (1)  JO C 211, 8.9.2007.


title: Cauza T-310/14: Ordonanța Tribunalului din 16 martie 2015 – Fritz Winter Eisengießerei/Comisia

text:
               11.5.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 155/40

         Ordonanța Tribunalului din 16 martie 2015 – Fritz Winter Eisengießerei/Comisia
   (Cauza T-310/14) (1)

   (2015/C 155/58)
   Limba de procedură: germana
   Președintele Camerei a treia a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 223, 14.7.2014.


title: Cauza C-557/07: Ordonanța Curții din 19 februarie 2009 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Oberster Gerichtshof — Austria) — LSG-Gesellschaft zur Wahrnehmung von Leistungsschutzrechten GmbH/Tele2 Telecommunication GmbH [Articolul 104 alineatul (3) din Regulamentul de procedură — Societatea informațională — Drept de autor și drepturi conexe — Reținerea și divulgarea anumitor date de transfer — Protejarea confidențialității comunicațiilor electronice — Noțiunea intermediar în sensul articolului 8 alineatul (3) din Directiva 2001/29/CE]

text:
               16.5.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 113/14

         Ordonanța Curții din 19 februarie 2009 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Oberster Gerichtshof — Austria) — LSG-Gesellschaft zur Wahrnehmung von Leistungsschutzrechten GmbH/Tele2 Telecommunication GmbH
   (Cauza C-557/07) (1)

   (Articolul 104 alineatul (3) din Regulamentul de procedură - Societatea informațională - Drept de autor și drepturi conexe - Reținerea și divulgarea anumitor date de transfer - Protejarea confidențialității comunicațiilor electronice - Noțiunea «intermediar» în sensul articolului 8 alineatul (3) din Directiva 2001/29/CE)
   2009/C 113/28
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Oberster Gerichtshof

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: LSG-Gesellschaft zur Wahrnehmung von Leistungsschutzrechten GmbH

      Pârâtă: Tele2 Telecommunication GmbH

      Obiectul

   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Oberster Gerichtshof — Interpretarea articolului 5 alineatul (1) litera (a) și a articolului 8 alineatul (3) din Directiva 2001/29/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 22 mai 2001 privind armonizarea anumitor aspecte ale dreptului de autor și drepturilor conexe în societatea informațională (JO L 167, p. 10, Ediție specială 17/vol. 1, p. 230), a articolului 8 alineatul (3) din Directiva 2004/48/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 29 aprilie 2004 privind respectarea drepturilor de proprietate intelectuală (JO L 157, p. 45, Ediție specială 17/vol. 2, p. 56) și a articolelor 6 și 15 din Directiva 2002/58/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 12 iulie 2002 privind prelucrarea datelor personale și protejarea confidențialității în sectorul comunicațiilor publice (Directiva asupra confidențialității și comunicațiilor electronice) (JO L 201, p. 37, Ediție specială 13/vol. 36, p. 63) — Calificarea furnizorului de servicii de accesare a Internetului drept „intermediar” — Legislație națională care impune intermediarilor obligația de informare a persoanelor private care sunt victime ale încălcării unui drept de autor, în vederea inițierii unei proceduri de drept civil — Comunicare adresată unei societăți de apărare a drepturilor de autor care cuprinde a numelor și adreselor utilizatorilor care participă la sisteme de partajare fișiere

      Dispozitivul

               1)

               Dreptul comunitar, în special articolul 8 alineatul (3) din Directiva 2004/48/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 29 aprilie 2004 privind respectarea drepturilor de proprietate intelectuală coroborat cu articolul 15 alineatul (1) din Directiva 2002/58/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 12 iulie 2002 privind prelucrarea datelor personale și protejarea confidențialității în sectorul comunicațiilor publice (Directiva asupra confidențialității și comunicațiilor electronice), nu se opune stabilirii de către statele membre a unei obligații de transmitere către terțe persoane fizice a unor date de transfer cu caracter personal pentru a se permite inițierea unor proceduri judiciare civile împotriva încălcărilor dreptului de autor. Cu toate acestea, la transpunerea Directivei 2000/31/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 8 iunie 2000 privind anumite aspecte juridice ale serviciilor societății informaționale, în special ale comerțului electronic, pe piața internă (directiva privind comerțul electronic), a Directivei 2001/29/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 22 mai 2001 privind armonizarea anumitor aspecte ale dreptului de autor și drepturilor conexe în societatea informațională, precum și a Directivelor 2002/58 și 2004/48, dreptul comunitar impune statelor membre să se asigure că se întemeiază pe o interpretare a acestora care să permită asigurarea unui just echilibru între diferitele drepturi fundamentale existente. Pe de altă parte, la punerea în aplicare a măsurilor de transpunere a acestor directive, incumbă autorităților și instanțelor din statele membre nu numai să interpreteze dreptul lor național într-un mod conform directivelor menționate, ci și să nu se întemeieze pe o interpretare a acestora care ar intra în conflict cu drepturile fundamentale respective sau cu alte principii generale ale dreptului comunitar, precum principiul proporționalității.

               2)

               Un furnizor de acces care se limitează să le furnizeze utilizatorilor accesul la internet, fără a oferi alte servicii precum, în special, servicii de e-mail, de FTP sau de schimb de fișiere, precum și fără a exercita un control de fapt sau de drept asupra serviciului utilizat, trebuie considerat „intermediar” în sensul articolului 8 alineatul (3) din Directiva 2001/29.

      (1)  JO C 64, 8.3.2008


title: Cauza C-158/14: Cerere de decizie preliminară introdusă de Raad van State (Țările de Jos) la 4 aprilie 2014 – A și alții, cealaltă parte: Minister van Buitenlandse Zaken

text:
               24.6.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 194/15

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Raad van State (Țările de Jos) la 4 aprilie 2014 – A și alții, cealaltă parte: Minister van Buitenlandse Zaken
   (Cauza C-158/14)
   2014/C 194/19
   Limba de procedură: neerlandeza

      Instanța de trimitere

   Raad van State

      Părțile din procedura principală

      Apelanți: A, B, C, D

      Intimat: Minister van Buitenlandse Zaken

      Întrebările preliminare

               1)

               O acțiune introdusă în nume propriu, în fața Tribunalului, de apelanții din prezenta procedură, în temeiul articolului 263 TFUE, în anularea Regulamentului de punere în aplicare nr. 610/2010 (1), în măsura în care TLET [Tigrii eliberării Eelam tamoul] a fost înscrisă prin acesta pe lista menționată la articolul 2 alineatul (3) din Regulamentul nr. 2580/2001 (2), luând în considerare printre altele și articolul 47 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene (3), ar fi fost, fără nicio îndoială, admisibilă?

               2)

                           a.

                           Activitățile forțelor armate pe durata unui conflict armat, în sensul dreptului internațional umanitar, luând în considerare printre altele și considerentul (11) al Deciziei-cadru 2002/475/JAI (4), pot constitui infracțiuni teroriste în sensul deciziei-cadru menționate?

                           b.

                           În cazul unui răspuns afirmativ la întrebarea 2a), activitățile forțelor armate pe durata unui conflict armat, în sensul dreptului internațional umanitar, pot constitui acte de terorism în sensul Poziției comune 2001/931/PESC (5) și al Regulamentului nr. 2580/2001?

               3)

               Activitățile care stau la baza Regulamentului de punere în aplicare nr. 610/2010, în măsura în care TLET a fost înscrisă prin acesta pe lista menționată la articolul 2 alineatul (3) din Regulamentul 2580/2001, sunt activități ale forțelor armate pe durata unui conflict armat, în sensul dreptului internațional umanitar?

               4)

               Luând în considerare și răspunsurile la întrebările 1, 2a, 2b și 3, Regulamentul de punere în aplicare nr. 610/2010, în măsura în care TLET a fost înscrisă prin acesta pe lista menționată la articolul 2 alineatul (3) din Regulamentul 2580/2001, este nul?

               5)

               În cazul unui răspuns afirmativ la întrebarea 4, această nevaliditate se aplică și în cazul deciziilor anterioare și ulterioare ale Consiliului de actualizare a listei menționate la articolul 2 alineatul (3) din Regulamentul nr. 2580/2001, în măsura în care TLET a fost înscrisă prin acesta pe listă?

      (1)  Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 610/2010 al Consiliului din 12 iulie 2010 de punere în aplicare a articolului 2 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 2580/2001 privind măsurile restrictive specifice îndreptate împotriva anumitor persoane și entități în vederea combaterii terorismului și de abrogare a Regulamentului de punere în aplicare (UE) nr. 1285/2009 (JO L 178, p. 1).

      (2)  Regulamentul (CE) nr. 2580/2001 al Consiliului din 27 decembrie 2001 privind măsuri restrictive specifice îndreptate împotriva anumitor persoane și entități în vederea combaterii terorismului (JO L 344, p. 70, Ediție specială, 18/vol. 1, p. 169).

      (3)  JO 2000, C 364, p. 1.

      (4)  Decizia-cadru a Consiliului 2002/475/JAI din 13 iunie 2002 privind combaterea terorismului (JO L 164, p. 3, Ediție specială, 19/vol. 3, p. 252).

      (5)  Poziția comună a Consiliului din 27 decembrie 2001 privind aplicarea de măsuri specifice pentru combaterea terorismului (JO L 344, p. 93, Ediție specială, 18/vol. 1, p. 179).


title: Cauza C-394/15 P: Ordonanța Curții (Camera a șaptea) din 14 aprilie 2016 – John Dalli/Comisia Europeană (Recurs — Raport de investigaţie al OLAF privind un membru al Comisiei Europene — Pretinsă decizie verbală a preşedintelui Comisiei de a-l elibera din funcţie pe comisarul interesat — Acţiune în anulare şi în despăgubire)

text:
               1.8.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 279/7

         Ordonanța Curții (Camera a șaptea) din 14 aprilie 2016 – John Dalli/Comisia Europeană
   (Cauza C-394/15 P) (1)

   ((Recurs - Raport de investigaţie al OLAF privind un membru al Comisiei Europene - Pretinsă decizie verbală a preşedintelui Comisiei de a-l elibera din funcţie pe comisarul interesat - Acţiune în anulare şi în despăgubire))
   (2016/C 279/10)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Recurent: John Dalli (reprezentanți: L. Levi și S. Rodrigues, avocați)

      Cealaltă parte din procedură: Comisia Europeană (reprezentanți: J. Baquero Cruz, B. Smulders și J.-P. Keppenne, agenți)

      Dispozitivul

               1)

               Respinge recursul.

               2)

               Îl obligă pe domnul John Dalli la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 311, 21.9.2015.


title: Cauza C-187/14: Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 25 iunie 2015 (cerere de decizie preliminară formulată de Østre Landsret – Danemarca) – Skatteministeriet/DSV Road A/S [Trimitere preliminară — Codul vamal comunitar — Regulamentul (CEE) nr. 2913/92 — Articolele 203 și 204 — Regulamentul (CEE) nr. 2454/93 — Articolul 859 — Regim de tranzit extern — Nașterea datoriei vamale — Sustragere sau nesustragere de sub supravegherea vamală — Neexecutare a unei obligații — Prezentare tardivă a mărfurilor la biroul de destinație — Mărfuri care au fost refuzate de destinatar și retrimise fără să fi fost prezentate la biroul vamal — Mărfuri plasate din nou în regim de tranzit extern, prin intermediul unei noi declarații — Directiva 2006/112/CE — Articolul 168 litera (e) — Deducerea TVA-ului la import de către transportator]

text:
               24.8.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 279/14

         Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 25 iunie 2015 (cerere de decizie preliminară formulată de Østre Landsret – Danemarca) – Skatteministeriet/DSV Road A/S
   (Cauza C-187/14) (1)

   ([Trimitere preliminară - Codul vamal comunitar - Regulamentul (CEE) nr. 2913/92 - Articolele 203 și 204 - Regulamentul (CEE) nr. 2454/93 - Articolul 859 - Regim de tranzit extern - Nașterea datoriei vamale - Sustragere sau nesustragere de sub supravegherea vamală - Neexecutare a unei obligații - Prezentare tardivă a mărfurilor la biroul de destinație - Mărfuri care au fost refuzate de destinatar și retrimise fără să fi fost prezentate la biroul vamal - Mărfuri plasate din nou în regim de tranzit extern, prin intermediul unei noi declarații - Directiva 2006/112/CE - Articolul 168 litera (e) - Deducerea TVA-ului la import de către transportator])
   (2015/C 279/16)
   Limba de procedură: daneza

      Instanța de trimitere

   Østre Landsret

      Părțile din procedura principală

      Reclamant: Skatteministeriet

      Pârâtă: DSV Road A/S

      cu participarea: Danske Speditører

      Dispozitivul

               1)

               Articolul 203 din Regulamentul (CEE) nr. 2913/92 al Consiliului din 12 octombrie 1992 de instituire a Codului vamal comunitar, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (CE) nr. 1791/2006 al Consiliului din 20 noiembrie 2006, trebuie interpretat în sensul că o datorie vamală nu ia naștere în temeiul acestui articol numai ca urmare a faptului că mărfuri plasate sub un regim de tranzit comunitar extern sunt readuse, după o tentativă de livrare eșuată, în portul liber de plecare fără să fi fost prezentate nici la biroul vamal de la locul de destinație, nici la biroul vamal din portul liber, dacă se stabilește că, ulterior, aceleași mărfuri au fost transportate din nou la locul de destinație în cadrul unui al doilea regim de tranzit comunitar extern încheiat în mod corect. În schimb, în ipoteza în care nu se poate stabili identitatea mărfurilor transportate în cadrul primului și al celui de al doilea regim de tranzit comunitar extern, se naște o datorie vamală în temeiul articolului menționat.

               2)

               Articolul 204 din Regulamentul nr. 2913/92, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul nr. 1791/2006, coroborat cu articolul 859 din Regulamentul (CEE) nr. 2454/93 al Comisiei din 2 iulie 1993 de stabilire a unor dispoziții de aplicare a Regulamentului nr. 2913/92, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (CE) nr. 214/2007 al Comisiei din 28 februarie 2007, trebuie interpretat în sensul că prezentarea tardivă la biroul vamal de la locul de destinație și în cadrul unui al doilea regim de tranzit comunitar extern a mărfurilor plasate sub un prim regim de tranzit comunitar extern constituie o neexecutare care dă naștere unei datorii vamale, cu excepția cazului în care sunt îndeplinite condițiile prevăzute la articolul 356 alineatul (3) sau la articolul 859 a doua liniuță și punctul 2 litera (c) din acest regulament, ceea ce este de competența instanței de trimitere să verifice.

               3)

               Articolul 168 litera (e) din Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată trebuie interpretat în sensul că nu se opune unei reglementări naționale care exclude deducerea taxei pe valoarea adăugată la import la plata căreia este obligat transportatorul care nu este nici importatorul și nici proprietarul mărfurilor vizate, dar care a asigurat doar transportul și tratamentul vamal al acestora în cadrul activității sale de transportator de mărfuri supus taxei pe valoarea adăugată.

      (1)  JO C 202, 30.6.2014.


title: Cauza C-552/14 P: Recurs introdus la 1 decembrie 2014 de Canon Europa NV împotriva Ordonanței Tribunalului (Camera a șasea) din 16 septembrie 2014 în cauza T-34/11, Canon Europa NV/Comisia Europeană

text:
               9.2.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 46/27

         Recurs introdus la 1 decembrie 2014 de Canon Europa NV împotriva Ordonanței Tribunalului (Camera a șasea) din 16 septembrie 2014 în cauza T-34/11, Canon Europa NV/Comisia Europeană
   (Cauza C-552/14 P)
   (2015/C 046/33)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Recurentă: Canon Europa NV (reprezentanți: P. De Baere, avocat, P. Muñiz, avocat)

      Cealaltă parte din procedură: Comisia Europeană

      Concluziile recurentei

   Recurenta solicită Curții:

               —

               anularea în totalitate a ordonanței pe care Tribunalul a dat-o în cauza T-34/11;

               —

               declararea admisibilității acțiunii;

               —

               trimiterea cauzei Tribunalului Uniunii Europene spre rejudecare pentru ca acesta să se pronunțe pe fond asupra motivelor acțiunii;

               —

               obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată efectuate în prezenta procedură și a celor efectuate la Tribunal.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea recursului, reclamanta invocă două motive.
   În primul rând, Tribunalul a săvârșit o eroare de drept în interpretarea și aplicarea articolului 263 TFUE atunci când a conchis că regulamentul atacat „presupunea măsuri de executare” în sensul acestei dispoziții.
   În al doilea rând, Tribunalul a încălcat dreptul recurentei de a fi ascultată, a săvârșit erori în calificarea din punct de vedere legal a elementelor de probă prezentate de recurentă și, cu titlu subsidiar, a denaturat aceste elemente de probă.


title: Cauza T-165/13: Ordonanța Tribunalului din 4 decembrie 2014 – Talanton/Comisia ( „Clauză compromisorie — Contractele Pocemon și Perform încheiate în cadrul celui de Al șaptelea program-cadru pentru activități de cercetare, de dezvoltare tehnologică și demonstrative (2007 2013) — Costuri eligibile — Rambursarea sumelor plătite — Raport de audit — Lipsa interesului de a exercita acțiunea — Interes declarativ — Inadmisibilitate” )

text:
               16.2.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 56/18

         Ordonanța Tribunalului din 4 decembrie 2014 – Talanton/Comisia
   (Cauza T-165/13) (1)

   ((„Clauză compromisorie - Contractele Pocemon și Perform încheiate în cadrul celui de Al șaptelea program-cadru pentru activități de cercetare, de dezvoltare tehnologică și demonstrative (2007 2013) - Costuri eligibile - Rambursarea sumelor plătite - Raport de audit - Lipsa interesului de a exercita acțiunea - Interes declarativ - Inadmisibilitate”))
   (2015/C 056/24)
   Limba de procedură: greaca

      Părțile

      Reclamantă: Talanton AE – Symvouleftiki-Ekpaideftiki Etaireia Dianomon, Parochis Ypiresion Marketing kai Dioikisis Epicheiriseon (Palaio Faliro, Grecia) (reprezentanți: M. Angelopoulos și K. Damis, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: R. Lyal și A. Sauka, agenți, asistați de L. Athanassiou și G. Gerapetritis, avocați)

      Obiectul

   Acțiune formulată în temeiul articolului 270 și al articolului 340 primul paragraf TFUE având ca obiect constatarea de către Tribunal, pe de o parte, a faptului că refuzul Comisiei de a considera costuri eligibile anumite sume plătite reclamantei în temeiul executării contractelor de grant Perform și Pocemon constituie o încălcare de către Comisie a obligațiilor sale contractuale, iar, pe de altă parte, a faptului că nu se impune rambursarea unei anumite părți din aceste sume, și nici a cuantumului indemnizației lichidate care ar fi stabilit de aceasta din urmă

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea ca inadmisibilă.

               2)

               Obligă Talanton AE – Symvouleftiki-Ekpaideftiki Etaireia Dianomon, Parochis Ypiresion Marketing kai Dioikisis la plata cheltuielilor de judecată, inclusiv a celor aferente procedurii măsurilor provizorii.

      (1)  JO C 156, 1.6.2013.


title: Cauza T-605/11: Hotărârea Tribunalului din 10 decembrie 2014 – Novartis/OAPI – Dr Organic (BIOCERT) [ „Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale BIOCERT — Marcă națională verbală anterioară BIOCEF — Motiv relativ de refuz — Risc de confuzie — Articolul 8 alineatul (1) litera(b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009” ]

text:
               2.2.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 34/32

         Hotărârea Tribunalului din 10 decembrie 2014 – Novartis/OAPI – Dr Organic (BIOCERT)
   (Cauza T-605/11) (1)

   ([„Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale BIOCERT - Marcă națională verbală anterioară BIOCEF - Motiv relativ de refuz - Risc de confuzie - Articolul 8 alineatul (1) litera(b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009”])
   (2015/C 034/35)
   Limba de procedură: engleza

      Părţile

      Reclamantă: Novartis AG (Basel, Elveția) (reprezentant: M. Douglas, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieţei Interne (mărci, desene şi modele industriale) (reprezentant: A. Folliard-Monguiral, agent)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI: Dr Organic Ltd (Swansea, Regatul Unit)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a patra de recurs a OAPI din 28 septembrie 2011 (cauza R 1030/2010-4) privind o procedură de opoziție între Novartis AG și Dr Organic Ltd

      Dispozitivul

               1)

               Anulează Decizia Camerei a patra de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieţei Interne (mărci, desene şi modele industriale) (OAPI) din 28 septembrie 2011 (cauza R 1030/2010-4).

               2)

               Obligă OAPI la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 32, 4.2.2012.


title: Cauza T-337/13: Hotărârea Tribunalului din 15 iulie 2015 – CSF/Comisia („Apropierea legislațiilor — Directiva 2006/42/CE — Echipamente tehnice purtând marca «CE» — Cerințe esențiale de siguranță — Riscuri pentru siguranța persoanelor — Clauză de salvgardare — Decizie a Comisiei prin care este declarată justificată o măsură națională de interzicere a introducerii pe piață — Condiții pentru punerea în aplicare a clauzei de salvgardare — Eroare vădită de apreciere — Egalitate de tratament”)

text:
               14.9.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 302/48

         Hotărârea Tribunalului din 15 iulie 2015 – CSF/Comisia
   (Cauza T-337/13) (1)

   ((„Apropierea legislațiilor - Directiva 2006/42/CE - Echipamente tehnice purtând marca «CE» - Cerințe esențiale de siguranță - Riscuri pentru siguranța persoanelor - Clauză de salvgardare - Decizie a Comisiei prin care este declarată justificată o măsură națională de interzicere a introducerii pe piață - Condiții pentru punerea în aplicare a clauzei de salvgardare - Eroare vădită de apreciere - Egalitate de tratament”))
   (2015/C 302/61)
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Reclamantă: CSF Srl (Grumolo delle Abbadesse, Italia) (reprezentanți: R. Santoro, S. Armellini și R. Bugaro, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: G. Zavvos, agent, asistat de M. Pappalardo, avocat)

      Intervenient în susținerea pârâtei: Regatul Danemarcei (reprezentanți: inițial V. Pasternak Jørgensen și M. Wolff, ulterior M. Wolff, C. Thorning, U. Melgaard și N. Lyshøj, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare a Deciziei 2013/173/UE a Comisiei din 8 aprilie 2013 privind măsura adoptată de Danemarca în conformitate cu articolul 11 din Directiva 2006/42/CE a Parlamentului European și a Consiliului de interzicere a unui tip de echipamente tehnice de terasare cu utilizare multiplă (JO L 101, p. 29)

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               CSF Srl suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de Comisia Europeană în cadrul prezentei acțiuni și al procedurii privind măsurile provizorii.

               3)

               Regatul Danemarcei suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 233, 10.8.2013.


title: Cauza T-54/09: Hotărârea Tribunalului din 24 martie 2011 — XXXLutz Marken/OAPI — Natura Selection (Linea Natura Natur hat immer Stil) [ „Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare figurative Linea Natura Natur hat immer Stil — Marcă comunitară figurativă anterioară natura selection — Motiv relativ de refuz — Risc de confuzie — Similitudine a semnelor — Articolul 8 alineatul 1 litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 [devenit articolul 8 alineatul 1 litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009]” ]

text:
               14.5.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 145/25

         Hotărârea Tribunalului din 24 martie 2011 — XXXLutz Marken/OAPI — Natura Selection (Linea Natura Natur hat immer Stil)
   (Cauza T-54/09) (1)

   (Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare figurative Linea Natura Natur hat immer Stil - Marcă comunitară figurativă anterioară natura selection - Motiv relativ de refuz - Risc de confuzie - Similitudine a semnelor - Articolul 8 alineatul 1 litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 [devenit articolul 8 alineatul 1 litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009])
   2011/C 145/40
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: XXXLutz Marken GmbH (Wels, Austria) (reprezentant: H. Pannen, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: S. Schäffner, agent)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: Natura Selection, SL (Barcelona, Spania) (reprezentant: E. Sugrañes Coca, avocat)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a doua de recurs a OAPI din 28 noiembrie 2008 (Cauza R 1787/2007-2) privind o procedură de opoziție între Natura Selection, SL și XXXLutz Marken GmbH

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Obligă XXXLutz Marken GmbH la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 90, 18.4.2009.


title: Cauza C-131/10: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Tribunal de première instance de Bruxelles (Belgia) la 12 martie 2010 — Corman SA/Bureau d'intervention et de restitution belge (BIRB)

text:
               5.6.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 148/14

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Tribunal de première instance de Bruxelles (Belgia) la 12 martie 2010 — Corman SA/Bureau d'intervention et de restitution belge (BIRB)
   (Cauza C-131/10)
   2010/C 148/22
   Limba de procedură: franceza

      Instanța de trimitere

   Tribunal de première instance de Bruxelles

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Corman SA

      Pârât: Bureau d'intervention et de restitution belge (BIRB)

      Întrebările preliminare

               1.

               Se poate considera că dispozițiile Regulamentului (CE) nr. 2571/97 [al Comisiei] din 15 decembrie 1997 privind vânzarea untului la preț redus și acordarea de ajutoare pentru smântâna, untul și untul concentrat utilizate la fabricarea de produse de patiserie, înghețată și alte produse alimentare (1), regulament de aplicare a Regulamentului (CE) nr. 1255/99 [al Consiliului din 17 mai 1999] privind organizarea comună a pieței în sectorul laptelui și produselor lactate (2), constituie o reglementare sectorială comunitară care derogă de la articolul 3 alineatul (1) din Regulamentul nr. 2988/95 din 18 decembrie 1995 (3) și care împiedică aplicarea dispozițiilor naționale privind prescripția?

               2.

               Articolul 3 alineatul (3) din Regulamentul nr. 2988/95 din 18 decembrie 1995 trebuie interpretat în sensul că se aplică numai situațiilor în care abaterea este comisă de beneficiarul subvenției, în timp ce regula generală de prescripție de 4 ani se aplică în toate cazurile de abateri comise de cocontractanții beneficiarului, luându-se în considerare termenul maxim de 4 ani aplicabil reglementării [comunitare] care guvernează părțile contractante în cadrul organizării comune a pieței laptelui și a produselor lactate?

      (1)  JO L 350, p. 3.

      (2)  JO L 160, p. 48, Ediție specială, 03/vol. 28, p. 109.

      (3)  Regulamentul nr. 2988/95 al Consiliului din 18 decembrie 1995 privind protecția intereselor financiare ale Comunităților Europene (JO L 312, p. 1, Ediție specială, 01/vol. 1, p. 166).


title: Cauza T-188/10: Hotărârea Tribunalului din 15 decembrie 2010 — DTL/OAPI — Gestión de Recursos y Soluciones Empresariales (Solaria) [ „Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare figurative Solaria — Marcă națională figurativă anterioară SOLARTIA — Motiv relativ de refuz — Risc de confuzie — Similitudinea serviciilor — Similitudinea semnelor — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009” ]

text:
               5.2.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 38/16

         Hotărârea Tribunalului din 15 decembrie 2010 — DTL/OAPI — Gestión de Recursos y Soluciones Empresariales (Solaria)
   (Cauza T-188/10) (1)

   (Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare figurative Solaria - Marcă națională figurativă anterioară SOLARTIA - Motiv relativ de refuz - Risc de confuzie - Similitudinea serviciilor - Similitudinea semnelor - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009)
   2011/C 38/29
   Limba de procedură: spaniola

      Părțile

      Reclamantă: DTL Corporación, SL (Madrid, Spania) (reprezentanți: C. Rueda Pascual și A. Zuazo Araluze, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: J. Crespo Carrillo, agent)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: Gestión de Recursos y Soluciones Empresariales, SL (Pampelune, Espagne) (reprezentanți: C. Gutiérrez Martínez, H. Granado Carpenter și M. Polo Carreño, avocați)

      Obiectul

   Acțiune introdusă împotriva Deciziei Camerei a doua de recurs a OAPI din 17 februarie 2010 (cauza R 767/2009-2), privind o procedură de opoziție între Gestiόn de Recursos y Soluciones Empresariales, SL și DTL Corporación, SL.

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Obligă DTL Corporación, SL la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 161, 19.6.2010.


title: Cauza C-58/10, Cauza C-59/10, Cauza C-60/10, Cauza C-61/10, Cauza C-62/10, Cauza C-63/10, Cauza C-64/10, Cauza C-65/10, Cauza C-66/10, Cauza C-67/10, Cauza C-68/10: Cereri de pronunțare a unei hotărâri preliminare introduse de Conseil d’État (Franța) la 3 februarie 2010 — Monsanto SAS, Monsanto Agriculture France SAS, Monsanto International SARL, Monsanto Technology LLC/Ministre de l’Agriculture et de la Pêche — Monsanto SAS, Monsanto Agriculture France SAS, Monsanto International SARL, Monsanto Europe SA/Ministre de l’Agriculture et de la Pêche — Association générale des producteurs de maïs (AGPM)/Ministre de l’Agriculture et de la Pêche — SCEA de Malaprade, SCEA Coutin, Jérôme Huard, Dominique Richer, EARL de Candelon, Bernard Mir, EARL des Menirs, Marie-Jeanne Darricau, GAEC de Commenian/Ministre de l’Agriculture et de la Pêche — Pioneer Génétique, Pioneer Semences/Ministre de l’Agriculture et de la Pêche — Syndicat des établissements de semences agréés pour les semences de maïs (SEPROMA)/Ministre de l’Agriculture et de la Pêche — Caussade Semences SA/Ministre de l’Agriculture et de la Pêche Société Limagrain Verneuil Holding/Ministre de l’Agriculture et de la Pêche — Société Maïsadour Semences/Ministre de l’Agriculture et de la Pêche — Ragt Semences SA/Ministre de l’Agriculture et de la Pêche — Euralis Semences SAS, Euralis Coop/Ministre de l’Agriculture et de la Pêche

text:
               17.4.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 100/26

         Cereri de pronunțare a unei hotărâri preliminare introduse de Conseil d’État (Franța) la 3 februarie 2010 — Monsanto SAS, Monsanto Agriculture France SAS, Monsanto International SARL, Monsanto Technology LLC/Ministre de l’Agriculture et de la Pêche — Monsanto SAS, Monsanto Agriculture France SAS, Monsanto International SARL, Monsanto Europe SA/Ministre de l’Agriculture et de la Pêche — Association générale des producteurs de maïs (AGPM)/Ministre de l’Agriculture et de la Pêche — SCEA de Malaprade, SCEA Coutin, Jérôme Huard, Dominique Richer, EARL de Candelon, Bernard Mir, EARL des Menirs, Marie-Jeanne Darricau, GAEC de Commenian/Ministre de l’Agriculture et de la Pêche — Pioneer Génétique, Pioneer Semences/Ministre de l’Agriculture et de la Pêche — Syndicat des établissements de semences agréés pour les semences de maïs (SEPROMA)/Ministre de l’Agriculture et de la Pêche — Caussade Semences SA/Ministre de l’Agriculture et de la Pêche Société Limagrain Verneuil Holding/Ministre de l’Agriculture et de la Pêche — Société Maïsadour Semences/Ministre de l’Agriculture et de la Pêche — Ragt Semences SA/Ministre de l’Agriculture et de la Pêche — Euralis Semences SAS, Euralis Coop/Ministre de l’Agriculture et de la Pêche
   ((Cauza C-58/10) - (Cauza C-59/10) - (Cauza C-60/10) - (Cauza C-61/10) - (Cauza C-62/10) - (Cauza C-63/10) - (Cauza C-64/10) - (Cauza C-65/10) - (Cauza C-66/10) - (Cauza C-67/10) - (Cauza C-68/10))
   2010/C 100/39
   Limba de procedură: franceza

      Instanța de trimitere

   Conseil d'État

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamanți: Monsanto SAS, Monsanto Agriculture France SAS, Monsanto International SARL, Monsanto Technology LLC (C-58/10), Monsanto SAS, Monsanto Agriculture France SAS, Monsanto International SARL, Monsanto Europe SA (C-59/10), Association générale des producteurs de maïs (AGPM) (C-60/10), SCEA de Malaprade, SCEA Coutin, Jérôme Huard, Dominique Richer, EARL de Candelon, Bernard Mir, EARL des Menirs, Marie-Jeanne Darricau, GAEC de Commenian (C-61/10), Pioneer Génétique, Pioneer Semences (C-62/10), Syndicat des établissements de semences agréés pour les semences de maïs (SEPROMA) (C-63/10), Caussade Semences SA (C-64/10), Société Limagrain Verneuil Holding (C-65/10), Société Maïsadour Semences (C-66/10), Ragt Semences SA (C-67/10), Euralis Semences SAS, Euralis Coop (C-68/10)

      Pârât: Ministre de l'Agriculture et de la Pêche

      Întrebările preliminare

               1.

               Atunci când un organism modificat genetic reprezentând un furaj a fost introdus pe piață înainte de publicarea Regulamentului (CE) nr. 1829/2003 (1) iar această autorizație este menținută în vigoare în aplicarea dispozițiilor articolului 20 din acest regulament, anterior adoptării unei decizii cu privire la cererea unei noi autorizații care trebuie formulată în aplicarea acestui regulament, produsul în cauză trebuie privit ca aflându-se printre produsele menționate de dispozițiile articolului 12 din Directiva 2001/18/CE (2) citate în motivele [prezentelor decizii] și, în această ipoteză, acest organism modificat genetic este supus, în privința măsurilor de urgență care pot fi adoptate ulterior eliberării autorizației de introducere pe piață, numai prevederilor articolului 34 din Regulamentul (CE) nr. 1829/2003 sau, dimpotrivă, astfel de măsuri pot fi adoptate de un stat membru în temeiul articolului 23 din directivă și al dispozițiilor naționale care asigură transpunerea acestuia?

               2.

               În ipoteza în care măsurile de urgență nu ar putea interveni decât în cadrul dispozițiilor articolului 34 din Regulamentul (CE) nr. 1829/2003, o măsură precum cea din decizia atacată (3) poate fi adoptată, și în ce condiții, de autoritățile statului membru în baza controlului riscului prevăzut la articolul 53 din Regulamentul (CE) nr. 178/2002 (4) sau în baza unor măsuri de protecție interimară ce pot fi adoptate de un stat membru în temeiul articolului 54 din același regulament?

               3.

               În ipoteza în care autoritățile statului membru pot interveni în temeiul articolului 23 din Directiva 2001/18/CE sau în temeiul articolului 34 din Regulamentul (CE) nr. 1829/2003, sau în temeiul ambelor baze juridice, cererea introductivă ridică problema de a ști, având în special în vedere principiul precauției, ce grad de exigență impun dispozițiile articolului 23 din directivă care subordonează adoptarea măsurilor de urgență, precum suspendarea sau interdicția provizorie de utilizare a produsului, condiției ca statul membru să aibă „motive întemeiate pentru a considera că un OMG […] constituie un risc pentru […] mediu” și cele ale articolului 34 din regulament care subordonează adoptarea unei astfel de măsuri condiției ca produsul să poată în mod „evident […] prezenta un risc grav pentru […] mediu” în materie de identificare a riscului, de evaluare a probabilității și de apreciere a naturii efectelor sale?

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 1829/2003 al Parlamentului și al Consiliului din 22 septembrie 2003 privind produsele alimentare și furajele modificate genetic (JO L 268, p. 1, Ediție specială, 13/vol. 41, p. 3).

      (2)  Directiva 2001/18/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 12 martie 2001 privind diseminarea deliberată în mediu a organismelor modificate genetic și de abrogare a Directivei 90/220/CEE a Consiliului (JO L 106, p. 1, Ediție specială, 15/vol. 7, p. 75).

      (3)  Decizia din 5 decembrie 2007 din cauza C-58/10; Decizia din 7 februarie 2008, modificată prin Decizia din 13 februarie 2008, din cauzele C-59/10 — C-68/10.

      (4)  Regulamentul (CE) nr. 178/2002 al Parlamentului European și al Consiliului din 28 ianuarie 2002, de stabilire a principiilor și a cerințelor generale ale legislației alimentare, de instituire a Autorității Europene pentru Siguranța Alimentară și de stabilire a procedurilor în domeniul siguranței produselor alimentare (JO L 31, p. 1, Ediție specială, 15/vol. 8, p. 78).


title: Cauza F-55/07: Acțiune introdusă la 30 mai 2007 — Tiralongo/Comisia Comunităților Europene

text:
               4.8.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 183/43

         Acțiune introdusă la 30 mai 2007 — Tiralongo/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza F-55/07)
   (2007/C 183/85)
   Limba de procedură: italiana
   Părțile

      Reclamant: Giuseppe Tiralongo (Ladispoli, Italia) (reprezentanți: F. Sciaudone, R. Sciaudone și S. Frazzani, avvocati)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene
   Concluziile reclamantului

               —

               declararea admisibilității prezentei acțiuni;

               —

               dispunerea furnizării de către Comisie a informațiilor și a prezentării de către aceasta a înscrisurilor referitoare la recrutarea și la prelungirile succesive ale contractului doamnei X în cadrul Oficiului European de Luptă contra Fraudei (denumit în continuare „OLAF”), precum și citarea acesteia în calitate de martor;

               —

               adoptarea tuturor măsurilor de organizare a procedurii și de cercetare judecătorească necesare pentru a se stabili încălcarea principiilor egalității de tratament și al nediscriminării săvârșită de către Comisie;

               —

               obligarea Comisiei la plata sumei de 460 000 de euro sau a altei sume pe care Tribunalul o va considera echitabilă, cu titlu de despăgubiri pentru prejudiciul material cauzat reclamantului;

               —

               obligarea Comisiei la plata sumei de 100 000 de euro sau a altei sume pe care Tribunalul o consideră echitabilă, cu titlu de despăgubiri pentru prejudiciul moral cauzat reclamantului;

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   Reclamantul, agent temporar în cadrul OLAF până la data de 30 aprilie 2005, solicită despăgubirea prejudiciului care, potrivit acestuia, rezultă dintr-o serie de conduite ilicite de care s-ar face vinovată Comisia în cadrul privința prelungirii contractului său. Conduitele ilicite menționate privesc în special: i) încălcarea reglementării aplicabile și a jurisprudenței relevante în materia funcției publice; ii) încălcarea principiului încrederii legitime; iii) încălcarea principiilor egalității de tratament și al nediscriminării.


title: Cauza C-213/08: Acțiune introdusă la 21 mai 2008 — Comisia Comunităților Europene/Regatul Spaniei

text:
               2.8.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 197/13

         Acțiune introdusă la 21 mai 2008 — Comisia Comunităților Europene/Regatul Spaniei
   (Cauza C-213/08)
   (2008/C 197/21)
   Limba de procedură: spaniola
   Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentant: H. Støvlbæk, agent)

      Pârât: Regatul Spaniei
   Concluziile reclamantei

               —

               Constatarea faptului că, prin neadoptarea actelor cu putere de lege și a actelor administrative necesare pentru a se conforma Directivei 2006/100/CE (1) a Consiliului din 20 noiembrie 2006 de adaptare a anumitor directive din domeniul libertății de circulație a persoanelor, având în vedere aderarea Bulgariei și a României și, în orice caz, prin necomunicarea acestora Comisiei, Regatul Spaniei nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul directivei menționate.

               —

               obligarea Regatului Spaniei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   Termenul pentru transpunerea Directivei 2006/100/CE în dreptul intern a expirat la 1 ianuarie 2007.

      (1)  JO L 363, p. 141, Ediție specială, 06/vol. 10, p. 194.


title: Cauza T-64/08: Hotărârea Tribunalului din 1 iulie 2010 — Nuova Terni Industrie Chimiche/Comisia ( „Ajutoare de stat — Compensația unei exproprieri pentru cauză de utilitate publică — Prorogarea unui tarif preferențial pentru furnizarea de electricitate — Decizie prin care ajutorul se declară incompatibil cu piața comună și prin care se dispune recuperarea acestuia — Noțiunea de avantaj — Principiul protecției încrederii legitime — Punerea în aplicare a ajutorului” )

text:
               14.8.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 221/38

         Hotărârea Tribunalului din 1 iulie 2010 — Nuova Terni Industrie Chimiche/Comisia
   (Cauza T-64/08) (1)

   (Ajutoare de stat - Compensația unei exproprieri pentru cauză de utilitate publică - Prorogarea unui tarif preferențial pentru furnizarea de electricitate - Decizie prin care ajutorul se declară incompatibil cu piața comună și prin care se dispune recuperarea acestuia - Noțiunea de avantaj - Principiul protecției încrederii legitime - Punerea în aplicare a ajutorului)
   2010/C 221/60
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Reclamantă: Nuova Terni Industrie Chimiche SpA (Milano, Italia) (reprezentanți: T. Salonico, G. Pellegrino, G. Pellegrino și G. Barone, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: C. Giolito și G. Conte, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare a Deciziei 2008/408/CE a Comisiei din 20 noiembrie 2007 privind ajutorul de stat C 36/A/06 (ex NN 38/06) pus în aplicare de Italia în favoarea ThyssenKrupp, Cementir și Nuova Terni Industrie Chimiche (JO 2008, L 144, p. 37)

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Obligă Nuova Terni Industrie Chimiche SpA la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 92, 12.4.2008.


title: Cauza T-772/15: Acțiune introdusă la 29 decembrie 2015 – Quanta Storage/Comisia

text:
               14.3.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 98/49

         Acțiune introdusă la 29 decembrie 2015 – Quanta Storage/Comisia
   (Cauza T-772/15)
   (2016/C 098/64)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Quanta Storage, Inc. (Taoyuan City, Taiwan) (reprezentanți: B. Hartnett, barrister, O. Geiss, avocat și W. Sparks, solicitor)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea Deciziei Comisiei din 21 octombrie 2015 în cazul AT.39639 – Unități de disc optic privind o procedură întemeiată pe articolul 101 TFUE și pe articolul 53 din Acordul privind SEE, în măsura în care se referă la reclamantă;

               —

               cu titlu subsidiar, reducerea amenzii aplicate reclamantei; și

               —

               obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată efectuate de reclamantă.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă cinci motive.

               1.

               Primul motiv, întemeiat pe încălcarea de către Comisie a dreptului la apărare al reclamantei, a obligației de motivare și a dreptului la bună administrare.

                           —

                           Decizia atacată este întemeiată pe constatarea unor încălcări care nu fuseseră comunicate reclamantei în cursul procedurii administrative.

                           —

                           Decizia atacată este întemeiată pe presupuneri privind transparența pe piață, pe care Comisia nu le-a examinat în întregime.

               2.

               Al doilea motiv, întemeiat pe faptul că discrepanța dintre dispozitivul deciziei atacate și motivarea Comisiei cu privire la durata încălcării în legătură cu Hewlett Packard determină o eroare vădită de drept și încalcă obligația de motivare.

               3.

               Al treilea motiv, întemeiat pe faptul că Comisia nu a reușit să dovedească și să motiveze în mod corespunzător că reclamanta a luat parte la o încălcare unică și continuă.

                           —

                           Reclamanta nu a luat parte la încălcarea pretins a fi fost săvârșită între 14 februarie 2008 și 9 aprilie 2008.

                           —

                           Reclamanta nu a luat parte la încălcarea pretins a fi fost săvârșită între 10 aprilie 2008 și 27 octombrie 2008.

                           —

                           Reclamanta nu a luat parte la vreo încălcare la 28 octombrie 2008.

                           —

                           Nu există suficiente probe că reclamanta a avut cunoștință de planul de ansamblu al înțelegerii sau de aplicabilitatea sa generală și de caracteristicile sale esențiale.

                           —

                           Sunt invocate consecințe juridice ale nedovedirii încălcării de către Comisie.

               4.

               Al patrulea motiv, întemeiat pe faptul că Comisia nu a reușit să demonstreze potrivit cerințelor legale și probatorii propria competență de a aplica articolul 101 TFUE și articolul 53 din Acordul privind SEE.

               5.

               Al patrulea motiv, întemeiat pe săvârșirea de către Comisie a unor erori vădite de fapt și de drept în calcularea cuantumului amenzii și pe încălcarea de către aceasta a obligației sale de motivare.

                           —

                           Comisia a săvârșit o eroare de fapt și de drept atunci când a calculat cuantumul de bază și prin faptul că nu și-a motivat decizia.

                           —

                           Comisia nu a folosit cele mai bune date disponibile cu privire la valoarea vânzărilor reclamantei.

                           —

                           Comisia a încălcat principiul egalității de tratament atunci când a calculat cuantumul de bază.

                           —

                           Comisia a săvârșit erori de apreciere în examinarea gravității și a circumstanțelor atenuante.


title: Cauza C-577/11: Hotărârea Curții (Camera a patra) din 7 martie 2013 (cerere de decizie preliminară formulată Cour d'appel de Bruxelles — Belgia) — DKV Belgium/Association belge des consommateurs test-achats ASBL (Libera prestare a serviciilor — Libertatea de stabilire — Directivele 73/239/CEE și 92/49/CEE — Asigurare generală directă — Libertate tarifară — Contracte de asigurări de sănătate care nu au legătură cu activitatea profesională — Restricții — Motive imperative de interes general)

text:
               27.4.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 123/5

         Hotărârea Curții (Camera a patra) din 7 martie 2013 (cerere de decizie preliminară formulată Cour d'appel de Bruxelles — Belgia) — DKV Belgium/Association belge des consommateurs test-achats ASBL
   (Cauza C-577/11) (1)

   (Libera prestare a serviciilor - Libertatea de stabilire - Directivele 73/239/CEE și 92/49/CEE - Asigurare generală directă - Libertate tarifară - Contracte de asigurări de sănătate care nu au legătură cu activitatea profesională - Restricții - Motive imperative de interes general)
   2013/C 123/07
   Limba de procedură: franceza

      Instanța de trimitere

   Cour d'appel de Bruxelles

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: DKV Belgium

      Pârâtă: Association belge des consommateurs test-achats ASBL

      Obiectul

   Cerere de decizie preliminară — Cour d'appel de Bruxelles — Interpretarea articolelor 49 și 56 TFUE, a articolului 29 al doilea paragraf și a articolului 39 alineatul (3) din Directiva 92/49/CEE a Consiliului din 18 iunie 1992 de coordonare a actelor cu putere de lege și actelor administrative privind asigurarea generală directă și de modificare a Directivelor 73/239/CEE și 88/357/CEE (a treia directivă privind „asigurarea generală”) (JO L 228, p. 1, Ediție specială, 6/vol. 2, p. 53), precum și a articolului 8 alineatul (3) din Directiva 73/239/CEE a Consiliului din 24 iulie 1973 de coordonare a actelor cu putere de lege și actelor administrative privind inițierea și exercitarea activității de asigurare generală directă (JO L 228, p. 3, Ediție specială, 06/vol. 1, p. 14) — Reglementare națională prin care se autorizează, în cadrul contractelor de asigurări de sănătate care nu au legătură cu activitatea profesională, doar o adaptare anuală a primei, a fransizei și a prestației și doar în temeiul unor criterii specifice — Regim de aprobare prealabilă a tarifelor — Restricție a principiilor libertății de stabilire și liberei prestări a serviciilor — Motive imperative de interes general

      Dispozitivul

   Articolul 29 și articolul 39 alineatele (2) și (3) din Directiva 92/49/CEE a Consiliului din 18 iunie 1992 de coordonare a actelor cu putere de lege și actelor administrative privind asigurarea generală directă și de modificare a Directivelor 73/239/CEE și 88/357/CEE (A treia directivă privind „asigurarea generală”) și articolul 8 alineatul (3) din Prima Directivă 73/239/CEE a Consiliului din 24 iulie 1973 de coordonare a actelor cu putere de lege și actelor administrative privind inițierea și exercitarea activității de asigurare generală directă, astfel cum a fost modificată prin Directiva 92/49, trebuie interpretate în sensul că nu se opun reglementării unui stat membru care prevede, în cadrul contractelor de asigurări de sănătate care nu au legătură cu activitatea profesională, dispoziții potrivit cărora prima, franșiza și prestația nu pot fi adaptate anual decât:

               —

               pe baza indicelui prețurilor de consum sau

               —

               pe baza unui indice denumit „medical” dacă și în măsura în care evoluția acestui indice o depășește pe cea a indicelui prețurilor de consum sau

               —

               după ce s-a obținut autorizația unei autorități administrative, însărcinată cu controlul întreprinderilor de asigurări, sesizată la cererea întreprinderii de asigurări interesate, atunci când această autoritate constată că aplicarea tarifului acestei întreprinderi, în pofida adaptărilor tarifare calculate pe baza acestor două tipuri de indici, determină sau riscă să determine pierderi.

         Articolele 49 TFUE și 56 TFUE trebuie interpretate în sensul că nu se opun unei astfel de reglementări în cazul în care nu există o măsură mai puțin constrângătoare care să permită realizarea, în aceleași condiții, a obiectivului de protecție a consumatorului față de creșterile importante și neașteptate ale primelor de asigurări, aspect a cărui verificare este de competența instanței de trimitere.

      (1)  JO C 32, 4.2.2012.


title: Cauza C-66/06: Hotărârea Curții (Camera a doua) din 20 noiembrie 2008 — Comisia Comunităților Europene/Irlanda (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Directiva 85/337/CEE — Evaluarea efectelor anumitor proiecte asupra mediului — Autorizații acordate fără evaluare)

text:
               10.1.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 6/2

         Hotărârea Curții (Camera a doua) din 20 noiembrie 2008 — Comisia Comunităților Europene/Irlanda
   (Cauza C-66/06) (1)

   (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru - Directiva 85/337/CEE - Evaluarea efectelor anumitor proiecte asupra mediului - Autorizații acordate fără evaluare)
   (2009/C 6/02)
   Limba de procedură: engleza
   Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: F. Simonetti, X. Lewis, agenți, F. Louis, avocat, C. O'Daly, solicitor)

      Pârâtă: Irlanda (reprezentanți: D. O'Hagan, J. Connolly și G. Simons, agenți)

      Intervenientă în susținerea pârâtei: Republica Polonă (reprezentant: E. Ośniecka-Tamecka, agent)
   Obiectul
   Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Încălcarea articolului 2 alineatul (1) și a articolului 4 alineatele (2)-(4) din Directiva 85/337/CEE a Consiliului din 27 iunie 1985 privind evaluarea efectelor anumitor proiecte publice și private asupra mediului (JO L 175, p. 40, Ediție specială, 15/vol. 1, p. 174), astfel cum a fost modificată prin Directiva 97/11/CE din 3 martie 1997 (JO L 73, p. 5, Ediție specială, 15/vol. 3, p. 254) — Autorizații acordate fără evaluare
   Dispozitivul

               1)

               Prin neadoptarea, conform articolului 2 alineatul (1) și articolului 4 alineatele (2) (4) din Directiva 85/337/CEE a Consiliului din 27 iunie 1985 privind evaluarea efectelor anumitor proiecte publice și private asupra mediului, astfel cum a fost modificată prin Directiva 97/11/CE din 3 martie 1997, a tuturor actelor necesare pentru ca, înaintea acordării autorizației, proiectele care ar putea avea efecte importante asupra mediului și care se înscriu în categoria de proiecte menționate la anexa II punctul 1 literele (a)-(c) și (f) la această directivă să fie supuse unei proceduri de autorizare și unei evaluări a efectelor lor în această privință, conform articolelor 5-10 din directiva respectivă, Irlanda nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul acesteia.

               2)

               Obligă Irlanda la plata cheltuielilor de judecată efectuate de Comisia Comunităților Europene.

               3)

               Republica Polonă suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 108, 6.5.2006.


title: Cauza T-495/10: Hotărârea Tribunalului din 20 martie 2013 — Bank Saderat/Consiliul ( „Politica externă și de securitate comună — Măsuri restrictive luate împotriva Iranului în scopul de a împiedica proliferarea nucleară — Înghețarea fondurilor — Entitate deținută 100 % de o entitate recunoscută ca participând la proliferarea nucleară — Excepție de nelegalitate — Obligația de motivare — Dreptul la apărare — Dreptul la o protecție jurisdicțională efectivă” )

text:
               4.5.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 129/16

         Hotărârea Tribunalului din 20 martie 2013 — Bank Saderat/Consiliul
   (Cauza T-495/10) (1)

   (Politica externă și de securitate comună - Măsuri restrictive luate împotriva Iranului în scopul de a împiedica proliferarea nucleară - Înghețarea fondurilor - Entitate deținută 100 % de o entitate recunoscută ca participând la proliferarea nucleară - Excepție de nelegalitate - Obligația de motivare - Dreptul la apărare - Dreptul la o protecție jurisdicțională efectivă)
   2013/C 129/31
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Bank Saderat (Londra, Regatul Unit) (reprezentanți: inițial S. Gadhia, S. Ashley, solicitors, D. Anderson, QC, și R. Blakeley, barrister, ulterior S. Ashley, S. Jeffrey, A. Irvine, solicitors, D. Wyatt, QC, și R. Blakeley)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: M. Bishop și R. Liudvinaviciute-Cordeiro, agenți)

      Intervenientă în susținerea pârâtului: Comisia Europeană (reprezentanți: S. Boelaert și M. Konstantinidis, agenți)

      Obiectul

   Pe de o parte, cerere de anulare a Deciziei 2010/413/PESC a Consiliului din 26 iulie 2010 privind adoptarea de măsuri restrictive împotriva Iranului și de abrogare a Poziției comune 2007/140/PESC (JO L 195, p. 39), a Regulamentului de punere în aplicare (UE) nr. 668/2010 al Consiliului din 26 iulie 2010 de punere în aplicare a articolului 7 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 423/2007 privind măsuri restrictive împotriva Iranului (JO L 195, p. 25), a Deciziei 2010/644/PESC a Consiliului din 25 octombrie 2010 de modificare a Deciziei 2010/413 (JO L 281, p. 81), a Regulamentului (UE) nr. 961/2010 al Consiliului din 25 octombrie 2010 privind măsuri restrictive împotriva Iranului și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 423/2007 (JO L 281, p. 1), a Deciziei 2011/783/PESC a Consiliului din 1 decembrie 2011 de modificare a Deciziei 2010/413 (JO L 319, p. 71), a Regulamentului de punere în aplicare (UE) nr. 1245/2011 al Consiliului din 1 decembrie 2011 de punere în aplicare a Regulamentului nr. 961/2010 (JO L 319, p. 11) și a Regulamentului (UE) nr. 267/2012 al Consiliului din 23 martie 2012 privind măsuri restrictive împotriva Iranului și de abrogare a Regulamentului nr. 961/2010 (JO L 88, p. 1), în măsura în care aceste acte o privesc pe reclamantă și, pe de altă parte, o cerere de declarare a inaplicabilității articolului 7 alineatul (2) litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 423/2007 al Consiliului din 19 aprilie 2007 privind măsuri restrictive împotriva Iranului (JO L 103, p. 1), a articolului 16 alineatul (2) din Regulamentul nr. 961/2010 și a articolului 23 alineatul (2) din Regulamentul nr. 267/2012 în ceea ce privește reclamantă

      Dispozitivul

               1.

               Anulează în ceea ce privesc Bank Saderat plc:

                           —

                           punctul 7 din tabelul B din anexa II la Decizia 2010/413/PESC a Consiliului din 26 iulie 2010 privind adoptarea de măsuri restrictive împotriva Iranului și de abrogare a Poziției comune 2007/140/PESC;

                           —

                           punctul 5 din tabelul B din anexa la Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 668/2010 al Consiliului din 26 iulie 2010 de punere în aplicare a articolului 7 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 423/2007 privind măsuri restrictive împotriva Iranului;

                           —

                           punctul 7 din tabelul B din titlul I al anexei la Decizia 2010/644/PESC a Consiliului din 25 octombrie 2010 de modificare a Deciziei 2010/413;

                           —

                           punctul 7 din tabelul B din anexa VIII la Regulamentul (UE) nr. 961/2010 al Consiliului din 25 octombrie 2010 privind măsuri restrictive împotriva Iranului și de abrogare a Regulamentului nr. 423/2007.

               2.

               Limitează efectele anulării Deciziei 2010/413 și a Deciziei 2010/644 și prin Decizia 2010/644 la perioada anterioară intrării în vigoare a Deciziei 2011/783/PESC a Consiliului din 1 decembrie 2011 de modificare a Deciziei 2010/413.

               3.

               Nu mai este necesară pronunțarea asupra cererii formulate de Bank Saderat având ca obiect anularea cu efect imediat a Regulamentului nr. 961/2010 și a Regulamentului de punere în aplicare (UE) nr. 1245/2011 al Consiliului din 1 decembrie 2011 de punere în aplicare a Regulamentului nr. 961/2010.

               4.

               Respinge în rest acțiunea.

               5.

               Fiecare partea va suporta propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 328, 4.12.2010.


title: Cauza C-509/11: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Vorabentscheidungsersuchen des Verwaltungsgerichtshofs (Austria) la 30 septembrie 2011 — ÖBB-Personenverkehr AG/Schienen-Control Kommission și Bundesministerin für Verkehr, Innovation und Technologie

text:
               14.1.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 13/4

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Vorabentscheidungsersuchen des Verwaltungsgerichtshofs (Austria) la 30 septembrie 2011 — ÖBB-Personenverkehr AG/Schienen-Control Kommission și Bundesministerin für Verkehr, Innovation und Technologie
   (Cauza C-509/11)
   2012/C 13/08
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Verwaltungsgerichtshof

      Părțile din acțiunea principală

   Reclamantă: ÖBB-Personenverkehr AG
   Pârâte:

               1.

               Schienen-Control Kommission

               2.

               Bundesministerin für Verkehr, Innovation und Technologie

      Întrebările preliminare

               1.

               Articolul 30 alineatul (1) primul paragraf din Regulamentul (CE) nr. 1371/2007 al Parlamentului European și al Consiliului din 23 octombrie 2007 privind drepturile și obligațiile călătorilor din transportul feroviar (1) trebuie interpretat în sensul că organismul național însărcinat cu executarea acestui regulament este autorizat să impună unei întreprinderi feroviare, ale cărei condiții de acordare a despăgubirilor pentru prețul legitimației de transport nu corespund criteriilor stabilite la articolul 17 din acest regulament, conținutul concret al acestor condiții pe care întreprinderea trebuie să le utilizeze în mod obligatoriu, deși dreptul național recunoaște instituției respective numai competența pentru declararea nulității acestor condiții de acordare a despăgubirilor?

               2.

               Articolul 17 din Regulamentul (CE) nr. 1371/2007 al Parlamentului European și al Consiliului din 23 octombrie 2007 privind drepturile și obligațiile călătorilor din transportul feroviar trebuie interpretat în sensul că o întreprindere feroviară poate exclude în cazuri de forță majoră obligația de a acorda despăgubiri, fie prin aplicarea prin analogie a motivelor de excludere prevăzute în Regulamentul (CE) nr. 261/2004, Regulamentul (UE) nr. 1177/2010 sau Regulamentul (UE) nr. 181/2011, fie prin recurgerea la exonerările de răspundere, astfel cum sunt consacrate la articolul 32 alineatul (2) din Regulile uniforme privind contractul de transport internațional feroviar de călători și bagaje (CIV, anexa I la regulament), de asemenea, în cazurile în care trebuie acordate despăgubiri pentru prețul legitimației de transport?

      (1)  JO L 315, p. 14


title: Cauza C-263/10: Hotărârea Curții (Camera întâi) din 7 iulie 2011 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Tribunalul Gorj — România) — Iulian Andrei Nisipeanu/Direcția Generală a Finanțelor Publice Gorj, Administrația Finanțelor Publice Targu-Cărbunești, Administrația Fondului pentru Mediu (Impozite interne — Articolul 110 TFUE — Taxă pe poluare aplicată cu ocazia primei înmatriculări a autovehiculelor)

text:
               10.9.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 269/16

         Hotărârea Curții (Camera întâi) din 7 iulie 2011 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Tribunalul Gorj — România) — Iulian Andrei Nisipeanu/Direcția Generală a Finanțelor Publice Gorj, Administrația Finanțelor Publice Targu-Cărbunești, Administrația Fondului pentru Mediu
   (Cauza C-263/10) (1)

   (Impozite interne - Articolul 110 TFUE - Taxă pe poluare aplicată cu ocazia primei înmatriculări a autovehiculelor)
   2011/C 269/25
   Limba de procedură: româna

      Instanța de trimitere

   Tribunalul Gorj

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamant: Iulian Andrei Nisipeanu

      Pârâte: Direcția Generală a Finanțelor Publice Gorj, Administrația Finanțelor Publice Targu-Cărbunești, Administrația Fondului pentru Mediu

      Obiectul

   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Tribunalul Gorj — Înmatricularea unor vehicule de ocazie înmatriculate anterior în alte state membre — Taxă de mediu aplicată autovehiculelor cu ocazia primei lor înmatriculări într-un stat membru — Calificarea criteriului „datei primei înmatriculări” — Compatibilitatea reglementării naționale cu articolul 110 TFUE — Validitatea scutirii de la plata taxei, introdusă pentru anumite categorii de vehicule — Eventuala aplicare a principiului „poluatorul plătește”

      Dispozitivul

   Articolul 110 TFUE trebuie interpretat în sensul că se opune ca un stat membru să instituie o taxă pe poluare aplicată autovehiculelor cu ocazia primei lor înmatriculări în acest stat membru dacă regimul acestei măsuri fiscale este astfel stabilit încât descurajează punerea în circulație în statul membru menționat a unor vehicule de ocazie cumpărate din alte state membre, fără însă a descuraja cumpărarea unor vehicule de ocazie având aceeași vechime și aceeași uzură de pe piața națională.

      (1)  JO C 234, 28.8.2010.


title: Cauza T-183/08: Acțiune introdusă la 16 mai 2008 — Schuhpark Fascies/OAPI — Leder & Schuh (jello SCHUHPARK)

text:
               5.7.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 171/47

         Acțiune introdusă la 16 mai 2008 — Schuhpark Fascies/OAPI — Leder & Schuh (jello SCHUHPARK)
   (Cauza T-183/08)
   (2008/C 171/89)
   Limba în care a fost formulată acțiunea: germana
   Părțile

      Reclamantă: Schuhpark Fascies GmbH (Warendorf, Germania) (reprezentanți: Rechtsanwälte A. Peter și J. Braune)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Leder & Schuh AG (Graz, Austria)
   Concluziile reclamantei

               —

               Anularea deciziei Camerei a patra de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Comune (mărci, desene și modele industriale) din 13 martie 2008 pronunțate în cauza R 1560/2006-4;

               —

               obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată efectuate de reclamantă.

         Motivele și principalele argumente

      Persoana care solicită înregistrarea mărcii comunitare:. Leder & Schuh AG.

      Marca comunitară vizată: marca verbală și figurativă „jello SCHUHPARK” pentru produse din clasele 1, 3, 9, 14, 16, 18, 21, 24-26 și 28 (cererea nr. 1 0269 372).

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în sprijinul opoziției: reclamanta

      Marca sau semnul invocat în sprijinul opoziției: marca verbală germană „Schuhpark” pentru produse din clasa 25 (cererea nr. 1 007 149), în condițiile în care opoziția este îndreptată împotriva înregistrării produselor din clasele 18, 21, 25 și 26.

      Decizia diviziei de opoziție: admite în parte opoziția și respinge în parte cererea de înregistrare.

      Decizia camerei de recurs: anulează decizia atacată și respinge opoziția

      Motivele invocate: încălcarea articolului 43 alineatul (2) a doua teză și articolul 43 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 (1), precum și Norma 22 alineatul (2) a doua teză din Regulamentul (CE) 2868/95 (2), întrucât reclamanta a dovedit în mod suficient utilizarea serioasă a mărcii invocate în sprijinul opoziției pentru a-și păstra dreptul asupra acesteia.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 40/94 al Consiliului din 20 decembrie 1993 privind marca comunitară (JO 1994, L 11, p. 1, Ediție specială, 17/vol. 1, p. 146).

      (2)  Regulamentul (CE) nr. 2868/95 al Consiliului din 13 decembrie 1995 de punere în aplicare a Regulamentului (CE) nr. 40/94 al Consiliului privind marca comunitară (JO L 303, p. 1, Ediție specială, 17/vol. 1, p. 189).


title: Cauza T-452/04: Hotărârea Tribunalului din 13 septembrie 2010 — Editions Jacob/Comisia [ „Concurență — Concentrări — Activitate editorială în limba franceză — Decizie de declarare a unei concentrări ca fiind compatibilă cu piața comună sub condiția cesionării unor active — Decizie de aprobare a cesionarului activelor cesionate — Acțiune în anulare formulată de un candidat la cesiune care a fost respins — Independența mandatarului — Regulamentul (CEE) nr. 4064/89” ]

text:
               6.11.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 301/20

         Hotărârea Tribunalului din 13 septembrie 2010 — Editions Jacob/Comisia
   (Cauza T-452/04) (1)

   (Concurență - Concentrări - Activitate editorială în limba franceză - Decizie de declarare a unei concentrări ca fiind compatibilă cu piața comună sub condiția cesionării unor active - Decizie de aprobare a cesionarului activelor cesionate - Acțiune în anulare formulată de un candidat la cesiune care a fost respins - Independența mandatarului - Regulamentul (CEE) nr. 4064/89)
   2010/C 301/30
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: Éditions Odile Jacob SAS (Paris, Franța) (reprezentanți: W. van Weert, O. Fréget, M. Struys, M. Potel și L. Eskenazi, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: inițial A. Whelan, O. Beynet, A. Bouquet și F. Arbault, ulterior A. Bouquet și O. Beynet, agenți)

      Interveniente în susținerea pârâtei: Wendel Investissement SA (Paris) (reprezentanți: inițial C. Couadou și M. Trabucchi, ulterior M. Trabucchi și F. Gordon, avocați) și Lagardère SCA (Paris) (reprezentanți: inițial A. Winckler, I. Girgenson și S. Sorinas Jimeno, ulterior A. Winckler, F. de Bure și J.-B. Pinçon, avocați)

      Obiectul

   Cerere de anulare a Deciziei (2004) D/203365 a Comisiei din 30 iulie 2004 privind aprobarea societății Wendel Investissement în calitate de cumpărător al activelor cesionate conform Deciziei 2004/422/CE a Comisiei din 7 ianuarie 2004 prin care o operațiune de concentrare a fost declarată compatibilă cu piața comună și cu funcționarea Acordului privind Spațiul Economic European (cazul COMP/M.2978 — Lagardère/Natexis/VUP) (JO L 125, p. 54).

      Dispozitivul

               1.

               Anulează Decizia (2004) D/203365 a Comisiei din 30 iulie 2004 privind aprobarea Wendel Investissement SA în calitate de cumpărător al activelor cesionate în conformitate cu Decizia 2004/422/CEE a Comisiei din 7 ianuarie 2004 prin care o operațiune de concentrare a fost declarată compatibilă cu piața comună și cu funcționarea Acordului privind Spațiul Economic European (cazul COMP/M.2978 — Lagardère/Natexis/VUP).

               2.

               Comisia Europeană și Lagardère SCA suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și cheltuielile de judecată efectuate de Éditions Odile Jacob SAS.

               3.

               Wendel Investissement suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 45, 19.2.2005.


title: Cauza F-142/12: Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera a treia) din 11 decembrie 2013 — A/Comisia (Funcție publică — Securitate socială — Accident sau boală profesională — Articolul 73 din statut — Invaliditate permanentă parțială — Cerere de despăgubiri)

text:
               1.2.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 31/20

         Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera a treia) din 11 decembrie 2013 — A/Comisia
   (Cauza F-142/12) (1)

   (Funcție publică - Securitate socială - Accident sau boală profesională - Articolul 73 din statut - Invaliditate permanentă parțială - Cerere de despăgubiri)
   2014/C 31/34
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: A (S., Franța) (reprezentanți: B. Cambier, A. Paternostre și G. Ladrière, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: V. Joris, agent, C. Mélotte, avocat)

      Obiectul

   Cererea de anulare a deciziei Comisiei privind cererea de recunoaștere a bolii profesionale formulată de reclamant în temeiul articolului 73 din statut și prin care i se recunoaște un grad de invaliditate permanentă parțială de 20 % și se stabilește data consolidării la 25 februarie 2010, precum și cererea de reparare a prejudiciului moral și material suferit

      Dispozitivul

               1.

               Anulează decizia Comisiei Europene din 11 ianuarie 2012 prin care a fost încheiată procedura inițiată în temeiul articolului 73 din Statutul funcționarilor Uniunii Europene în urma bolii profesionale a cărui victimă a fost A.

               2.

               Obligă Comisia Europeană să îi plătească lui A suma de 3 500 de euro.

               3.

               Respinge în rest acțiunea.

               4.

               Comisia Europeană suportă propriile cheltuieli de judecată și este obligată să suporte cheltuielile de judecată efectuate de A.

      (1)  JO C 26, 26.1.2013, p. 77.


title: Cauza T-359/14: Acțiune introdusă la 27 mai 2014 – Federación Nacional de Cafeteros de Colombia/OAPI – Accelerate (COLOMBIANO COFFEE HOUSE)

text:
               4.8.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 253/44

         Acțiune introdusă la 27 mai 2014 – Federación Nacional de Cafeteros de Colombia/OAPI – Accelerate (COLOMBIANO COFFEE HOUSE)
   (Cauza T-359/14)
   2014/C 253/59
   Limba în care a fost formulată acțiunea: spaniola

      Părțile

      Reclamantă: Federación Nacional de Cafeteros de Colombia (Bogotá, Columbia) (reprezentanți: A. Pomares Caballero și M. Pomares Caballero, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Accelerate s.a.l. (Beirut, Liban)

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               modificarea Deciziei Camerei a cincea de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 27 martie 2014 adoptate în cauza R 1200/2013-5 și constatarea faptului că sunt întrunite în speță, în cea ce privește toate produsele și serviciile împotriva cărora este îndreptată cererea de constatare a nulității, condițiile de aplicare a motivului de nulitate relativă menționat la articolul 53 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul nr. 207/2009, a motivului de nulitate absolută menționat la articolul 52 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul nr. 207/2009 sau a motivului de nulitate prevăzut la articolul 14 din Regulamentul nr. 510/2006;

               —

               în subsidiar, anularea deciziei atacate în măsura în care prin aceasta s-a respins cererea de constatare a nulității pentru produsele „orez, tapioca și sago; făină și preparate din cereale; pâine, patiserie și cofetărie; înghețată, miere, sirop de melasă; drojdie, praf de copt, sare, muștar, oțet, sosuri (condimente); gheață” din clasa 30 și „restaurante și cazare temporară” din clasa 43 și

               —

               în orice caz, obligarea OAPI la plata propriilor cheltuieli de judecată și a celor efectuate de reclamantă.

      Motivele și principalele argumente

      Marca comunitară înregistrată care a făcut obiectul unei cereri de declarare a nulității: marca figurativă care cuprinde elementele verbale „COLOMBIANO COFFEE HOUSE” pentru produse și servicii din clasele 30 și 43 – marca comunitară nr. 4 6 35  553.

      Titularul mărcii comunitare: Accelerate s.a.l.

      Partea care solicită declararea nulității mărcii comunitare: reclamanta.

      Motivarea cererii de declarare a nulității: indicația geografică protejată „Café de Colombia”.

      Decizia diviziei de anulare: respinge cererea de constatare a nulității.

      Decizia camerei de recurs: respinge calea de atac.

      Motivele invocate:

               —

               încălcarea articolului 14 din Regulamentul nr. 510/2006;

               —

               încălcarea articolului 8 alineatul (4) din Regulamentul nr. 207/2009 coroborat cu articolul 13 din Regulamentul nr. 510/2006;

               —

               încălcarea unor norme fundamentale de procedură ca urmare a lipsei motivării;

               —

               încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (k) din Regulamentul nr. 207/2009;

               —

               încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (g) din Regulamentul nr. 207/2009.


title: Cauza T-514/09 R: Ordonanța judecătorului delegat cu luarea măsurilor provizorii din 5 februarie 2010 — De Post/Comisia ( Măsuri provizorii — Contracte publice — Procedură de cerere de ofertă comunitară — Cerere de suspendare a executării și de măsuri provizorii — Lipsa urgenței )

text:
               27.3.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 80/25

         Ordonanța judecătorului delegat cu luarea măsurilor provizorii din 5 februarie 2010 — De Post/Comisia
   (Cauza T-514/09 R)
   („Măsuri provizorii - Contracte publice - Procedură de cerere de ofertă comunitară - Cerere de suspendare a executării și de măsuri provizorii - Lipsa urgenței”)
   2010/C 80/45
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: De Post NV van publiek recht (Bruxelles, Belgia) (reprezentanți: R. Martens și B. Schutyser, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: Manhaeve și N. Bambara, agenți, asistați de P. Wytinck, avocat)

      Obiectul

   Cerere de măsuri provizorii având ca obiect, în esență, în primul rând, să se dispună suspendarea executării deciziei prin care Oficiul pentru Publicații al Uniunii Europene (OP) a atribuit contractul avut în vedere în cererea de ofertă nr. 10234 „Transportul și distribuția zilnice ale Jurnalului Oficial, ale unor cărți precum și ale altor periodice și publicații” către Entreprise des postes et télécommunications Luxembourg, în al doilea rând, să se interzică semnarea contractului menționat în respectiva cerere de ofertă și, în al treilea rând, în măsura în care contractul menționat a fost deja încheiat, să se suspende executarea acestuia până când Tribunalul se pronunță asupra fondului acțiunii.

      Dispozitivul

               1.

               Respinge cererea de măsuri provizorii.

               2.

               Cererea privind cheltuielile de judecată se soluționează odată cu fondul