title: Cauza C-267/18: Hotărârea Curții (Camera a patra) din 3 octombrie 2019 (cerere de decizie preliminară formulată de Curtea de Apel București – România) – Delta Antrepriză de Construcții și Montaj 93 SA/Compania Națională de Administrare a Infrastructurii Rutiere SA (Trimitere preliminară – Achiziții publice – Procedură de achiziții publice – Directiva 2014/24/UE – Articolul 57 alineatul (4) – Motive facultative de excludere – Excluderea unui operator economic de la participarea la o procedură de achiziții publice – Rezilierea unui contract anterior din cauza subcontractării sale parțiale – Noțiunea de „deficiențe semnificative sau persistente” – Domeniu de aplicare)

text:
               9.12.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 413/12

      Hotărârea Curții (Camera a patra) din 3 octombrie 2019 (cerere de decizie preliminară formulată de Curtea de Apel București – România) – Delta Antrepriză de Construcții și Montaj 93 SA/Compania Națională de Administrare a Infrastructurii Rutiere SA
      (Cauza C-267/18) (1)

      (Trimitere preliminară - Achiziții publice - Procedură de achiziții publice - Directiva 2014/24/UE - Articolul 57 alineatul (4) - Motive facultative de excludere - Excluderea unui operator economic de la participarea la o procedură de achiziții publice - Rezilierea unui contract anterior din cauza subcontractării sale parțiale - Noțiunea de „deficiențe semnificative sau persistente” - Domeniu de aplicare)
      (2019/C 413/13)
      Limba de procedură: româna

         Instanța de trimitere

      Curtea de Apel București

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: Delta Antrepriză de Construcții și Montaj 93 SA

         Pârâtă: Compania Națională de Administrare a Infrastructurii Rutiere SA

         Dispozitivul

      Articolul 57 alineatul (4) litera (g) din Directiva 2014/24/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 26 februarie 2014 privind achizițiile publice și de abrogare a Directivei 2004/18/CE trebuie interpretat în sensul că subcontractarea de către un operator economic a unei părți din lucrări în cadrul unui contract de achiziții publice anterior, decisă fără consimțământul autorității contractante și care a condus la rezilierea acestui contract, constituie o deficiență semnificativă sau persistentă la îndeplinirea unei cerințe de fond aferente contractului de achiziții publice menționat, în sensul dispoziției respective, și este, așadar, de natură să justifice excluderea acestui operator economic de la participarea la o procedură de atribuire a unui contract de achiziții publice ulterior dacă, după ce a procedat la propria evaluare a integrității și a fiabilității operatorului economic vizat de rezilierea contractului de achiziții publice anterior, autoritatea contractantă care organizează această procedură de achiziție publică ulterioară apreciază că o astfel de subcontractare determină ruperea legăturii de încredere cu operatorul economic în cauză. Înainte de a pronunța o astfel de excludere, autoritatea contractantă trebuie însă, în conformitate cu articolul 57 alineatul (6) din această directivă coroborat cu considerentul (102) al directivei menționate, să lase posibilitatea acestui operator economic să prezinte măsurile corective pe care le-a adoptat ca urmare a rezilierii contractului de achiziții publice anterior.

         (1)  JO C 249, 16.7.2018.


title: Cauza C-272/18: Hotărârea Curții (Camera întâi) din 3 octombrie 2019 (cerere de decizie preliminară formulată de Oberster Gerichtshof – Austria) – Verein für Konsumenteninformation/TVP Treuhand- und Verwaltungsgesellschaft für Publikumsfonds mbH & Co KG (Trimitere preliminară – Spațiul de libertate, securitate și justiție – Cooperare judiciară în materie civilă – Lege aplicabilă obligațiilor contractuale – Excluderea dreptului societăților comerciale din domeniul de aplicare al Convenției de la Roma și al Regulamentului (CE) nr. 593/2008 (Roma I) – Contract de fiducie, încheiat între un profesionist și un consumator, care are drept obiectiv unic gestionarea unei participații în comandită)

text:
               9.12.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 413/13

      Hotărârea Curții (Camera întâi) din 3 octombrie 2019 (cerere de decizie preliminară formulată de Oberster Gerichtshof – Austria) – Verein für Konsumenteninformation/TVP Treuhand- und Verwaltungsgesellschaft für Publikumsfonds mbH & Co KG
      (Cauza C-272/18) (1)

      (Trimitere preliminară - Spațiul de libertate, securitate și justiție - Cooperare judiciară în materie civilă - Lege aplicabilă obligațiilor contractuale - Excluderea dreptului societăților comerciale din domeniul de aplicare al Convenției de la Roma și al Regulamentului (CE) nr. 593/2008 (Roma I) - Contract de fiducie, încheiat între un profesionist și un consumator, care are drept obiectiv unic gestionarea unei participații în comandită)
      (2019/C 413/14)
      Limba de procedură: germana

         Instanța de trimitere

      Oberster Gerichtshof

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: Verein für Konsumenteninformation

         Pârâtă: TVP Treuhand- und Verwaltungsgesellschaft für Publikumsfonds mbH & Co KG

         Dispozitivul

                  1)

                  Articolul 1 alineatul (2) litera (e) din Convenția privind legea aplicabilă obligațiilor contractuale, deschisă spre semnare la Roma la 19 iunie 1980, și articolul 1 alineatul (2) litera (f) din Regulamentul (CE) nr. 593/2008 al Parlamentului European și al Consiliului din 17 iunie 2008 privind legea aplicabilă obligațiilor contractuale (Roma I) trebuie interpretate în sensul că nu sunt excluse din domeniul de aplicare al acestei convenții și al acestui regulament unele obligații contractuale precum cele în discuție în litigiul principal, ce decurg dintr-un contract de fiducie care are ca obiect administrarea unei participații într-o societate în comandită.

                  2)

                  Articolul 5 alineatul (4) litera (b) din Convenția privind legea aplicabilă obligațiilor contractuale și articolul 6 alineatul (4) litera (a) din Regulamentul nr. 593/2008 trebuie interpretate în sensul că nu se încadrează în sfera excluderii prevăzute în aceste dispoziții un contract de fiducie în temeiul căruia serviciile care sunt datorate consumatorului trebuie să fie prestate de pe teritoriul altei țări, la distanță, în țara în care acesta își are reședința obișnuită.

                  3)

                  Articolul 3 alineatul (1) din Directiva 93/13/CEE a Consiliului din 5 aprilie 1993 privind clauzele abuzive în contractele încheiate cu consumatorii trebuie interpretat în sensul că o clauză a unui contract de fiducie referitor la administrarea unei participații în comandită precum cele în discuție în litigiul principal, încheiat între un profesionist și un consumator, care nu a fost negociată în mod individual și în temeiul căreia dreptul aplicabil este cel al statului membru în care este situat sediul societății în comandită, este abuzivă, în sensul acestei dispoziții, atunci când îl induce în eroare pe consumator, dându-i impresia că doar legea acestui stat membru este aplicabilă contractului, fără a-l informa despre faptul că el beneficiază de asemenea, în temeiul articolului 5 alineatul (2) din Convenția privind legea aplicabilă obligațiilor contractuale și al articolului 6 alineatul (2) din Regulamentul nr. 593/2008, de protecția asigurată de dispozițiile imperative ale dreptului național care ar fi aplicabil în lipsa acestei clauze.

         (1)  JO C 221, 25.6.2018.


title: CauzaC-342/18 P: Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 4 decembrie 2019 – Polskie Górnictwo Naftowe i Gazownictwo S. A./Comisia Europeană, Republica Federală Germania (Recurs – Piața internă a gazelor naturale – Directiva 2009/73/CE – Articolul 32 – Accesul terților – Articolul 41 alineatele (6), (8) și (10) – Reguli tarifare – Articolul 36 – Cerere de derogare – Modalități de exploatare a gazoductului OPAL – Autoritate de reglementare națională – Decizie de derogare – Cerere de modificare – Decizie a Comisiei Europene – Acțiune în anulare – Articolul 263 al patrulea paragraf TFUE – Admisibilitate – Decizie care nu o privește în mod direct pe recurentă)

text:
               3.2.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 36/4

      Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 4 decembrie 2019 – Polskie Górnictwo Naftowe i Gazownictwo S. A./Comisia Europeană, Republica Federală Germania
      (CauzaC-342/18 P) (1)

      (Recurs - Piața internă a gazelor naturale - Directiva 2009/73/CE - Articolul 32 - Accesul terților - Articolul 41 alineatele (6), (8) și (10) - Reguli tarifare - Articolul 36 - Cerere de derogare - Modalități de exploatare a gazoductului OPAL - Autoritate de reglementare națională - Decizie de derogare - Cerere de modificare - Decizie a Comisiei Europene - Acțiune în anulare - Articolul 263 al patrulea paragraf TFUE - Admisibilitate - Decizie care nu o privește în mod direct pe recurentă)
      (2020/C 36/05)
      Limba de procedură: polona

         Părțile

         Recurentă: Polskie Górnictwo Naftowe i Gazownictwo S. A. (reprezentanți: inițial M. Jeżewski, adwokat, ulterior E. Buczkowska, radca prawny, și W. Sadowski, adwokat)

         Celelalte părți din procedură: Comisia Europeană (reprezentanți: K. Herrmann și O. Beynet, agenți), Republica Federală Germania (reprezentanți: inițial M. T. Henze, ulterior J. Möller, agenți)

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge recursul.

                  2)

                  Polskie Górnictwo Naftowe i Gazownictwo S. A. suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de Comisia Europeană.

                  3)

                  Republica Federală Germania suportă propriile cheltuieli de judecată.

         (1)  JO C 276, 6.8.2018.


title: Cauza C-593/18: Hotărârea Curții (Camera a șaptea) din 28 noiembrie 2019 – ABB Ltd, ABB AB/Comisia Europeană (Recurs – Concurență – Înțelegeri – Piața europeană a cablurilor electrice subterane și submarine – Împărțirea pieței în cadrul proiectelor – Sarcina probei – Prezumția de nevinovăție – Principiul egalității de tratament)

text:
               3.2.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 36/11

      Hotărârea Curții (Camera a șaptea) din 28 noiembrie 2019 – ABB Ltd, ABB AB/Comisia Europeană
      (Cauza C-593/18) (1)

      (Recurs - Concurență - Înțelegeri - Piața europeană a cablurilor electrice subterane și submarine - Împărțirea pieței în cadrul proiectelor - Sarcina probei - Prezumția de nevinovăție - Principiul egalității de tratament)
      (2020/C 36/14)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Recurentă: ABB Ltd, ABB AB (reprezentanți: I. Vandenborre și M. Frese, advocaten, S. Dionnet, avocat)

         Cealaltă parte din procedură: Comisia Europeană (reprezentanți: H. van Vliet, I. Zaloguin și I. Rogalski, agenți)

         Dispozitivul

                  1)

                  Anulează punctul 1 din Hotărârea Tribunalului Uniunii Europene din 12 iulie 2018, ABB/Comisia (T-445/14, nepublicată, EU:T:2018:449), în măsura în care, prin intermediul acestuia, Tribunalul a respins acțiunea ABB Ltd și a ABB AB privind anularea Deciziei C(2014)2139 final a Comisiei din 2 aprilie 2014 privind o procedură de aplicare a articolului 101 [TFUE] și a articolului 53 din Acordul privind SEE (cauza AT. 39610 – Cabluri electrice), în măsura în care această decizie consideră că aceste societăți sunt răspunzătoare de o încălcare a articolului 101 TFUE și a articolului 53 din Acordul de cooperare privind Spațiul Economic European din 2 mai 1992 cu privire la un refuz colectiv de a furniza accesorii de cabluri electrice subterane cu o tensiune minimă de 110kV și sub 220 kV, precum și punctul 2 din această hotărâre.

                  2)

                  Respinge în rest recursul.

                  3)

                  Anulează Decizia C(2014)2139 final în măsura în care aceasta le consideră pe ABB Ltd și pe ABB AB răspunzătoare de o încălcare a articolului 101 TFUE și a articolului 53 din Acordul de cooperare privind Spațiul Economic European din 2 mai 1992 cu privire la un refuz colectiv de a furniza accesorii de cabluri electrice subterane cu o tensiune minimă de 110kV și sub 220 kV.

                  4)

                  ABB Ltd, ABB AB și Comisia Europeană suportă propriile cheltuieli de judecată aferente procedurii în primă instanță și recursului.

         (1)  JO C 436, 3.12.2018.


title: Cauza C-168/18: Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 19 decembrie 2019 (cerere de decizie preliminară formulată de Bundesarbeitsgericht - Germania) – Pensions-Sicherungs-Verein VVaG/Günther Bauer (Trimitere preliminară – Politica socială – Protecția lucrătorilor salariați în cazul insolvenței angajatorului – Directiva 2008/94/CE – Articolul 8 – Sisteme suplimentare de asigurări sociale – Protecția drepturilor la pensie pentru limită de vârstă – Nivel de protecție minim garantat – Obligația de compensare de către fostul angajator a unei reduceri a pensiei ocupaționale – Organism extern de asigurări sociale – Efect direct)

text:
               24.2.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 61/3

      Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 19 decembrie 2019 (cerere de decizie preliminară formulată de Bundesarbeitsgericht - Germania) – Pensions-Sicherungs-Verein VVaG/Günther Bauer
      (Cauza C-168/18) (1)

      (Trimitere preliminară - Politica socială - Protecția lucrătorilor salariați în cazul insolvenței angajatorului - Directiva 2008/94/CE - Articolul 8 - Sisteme suplimentare de asigurări sociale - Protecția drepturilor la pensie pentru limită de vârstă - Nivel de protecție minim garantat - Obligația de compensare de către fostul angajator a unei reduceri a pensiei ocupaționale - Organism extern de asigurări sociale - Efect direct)
      (2020/C 61/03)
      Limba de procedură: germana

         Instanța de trimitere

      Bundesarbeitsgericht

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: Pensions-Sicherungs-Verein VVaG

         Pârât: Günther Bauer

         Dispozitivul

                  1)

                  Articolul 8 din Directiva 2008/94/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 22 octombrie 2008 privind protecția lucrătorilor salariați în cazul insolvenței angajatorului trebuie interpretat în sensul că este aplicabil unei situații în care un angajator, care plătește prestații de pensie ocupațională prin intermediul unui organism de asigurări sociale la nivel de grup de întreprinderi, nu poate garanta, din cauza stării sale de insolvență, compensarea pierderilor care decurg din reducerea cuantumului respectivelor prestații plătite de acest organism de asigurări sociale la nivel de grup de întreprinderi, reducere care a fost autorizată de autoritatea publică de supraveghere a serviciilor financiare care exercită o supraveghere prudențială a organismului menționat.

                  2)

                  Articolul 8 din Directiva 2008/94 trebuie interpretat în sensul că o reducere a cuantumului prestațiilor de pensie ocupațională plătite unui fost lucrător salariat, ca urmare a stării de insolvență a fostului său angajator, este considerată ca fiind vădit disproporționată, deși persoana interesată primește cel puțin jumătate din cuantumul prestațiilor care decurg din drepturile sale dobândite, în cazul în care acest fost lucrător salariat trăiește deja sau ar trebui să trăiască din cauza acestei reduceri sub pragul riscului de sărăcie stabilit pentru statul membru în cauză de Eurostat.

                  3)

                  Articolul 8 din Directiva 2008/94, care prevede o obligație de protecție minimă, este susceptibil să aibă un efect direct, astfel încât poate fi invocat împotriva unui organism de drept privat desemnat de stat ca fiind organismul de garantare în situația insolvenței angajatorilor în materie de pensie ocupațională, în cazul în care, având în vedere misiunea cu care acest organism este învestit și condițiile în care o îndeplinește, acest organism poate fi asimilat statului, în măsura în care misiunea de garantare cu care este învestit acoperă efectiv tipurile de pensii pentru limită de vârstă în privința cărora este impusă protecția minimă prevăzută la acest articol 8.

         (1)  JO C 231, 2.7.2018.


title: Cauza C-390/18: Hotărârea Curții (Mare Cameră) din 19 decembrie 2019 (cerere de decizie preliminară formulată de Juge d'instruction du tribunal de grande instance de Paris - Franța) – Procedură penală privind pe X (Trimitere preliminară – Directiva 2000/31/CE – Servicii ale societății informaționale – Directiva 2006/123/CE – Servicii – Punerea în legătură a gazdelor, profesioniști sau particulari, care dispun de locuri de cazare de închiriat cu persoane care sunt în căutarea acestui tip de cazare – Calificare – Reglementare națională care supune anumitor restricții exercitarea profesiei de agent imobiliar – Directiva 2000/31/CE – Articolul 3 alineatul (4) litera (b) a doua liniuță – Obligație de notificare a măsurilor care restrâng libera circulație a serviciilor societății informaționale – Lipsa notificării – Opozabilitate – Procedură penală cu constituire ca parte civilă)

text:
               24.2.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 61/8

      Hotărârea Curții (Mare Cameră) din 19 decembrie 2019 (cerere de decizie preliminară formulată de Juge d'instruction du tribunal de grande instance de Paris - Franța) – Procedură penală privind pe X
      (Cauza C-390/18) (1)

      (Trimitere preliminară - Directiva 2000/31/CE - Servicii ale societății informaționale - Directiva 2006/123/CE - Servicii - Punerea în legătură a gazdelor, profesioniști sau particulari, care dispun de locuri de cazare de închiriat cu persoane care sunt în căutarea acestui tip de cazare - Calificare - Reglementare națională care supune anumitor restricții exercitarea profesiei de agent imobiliar - Directiva 2000/31/CE - Articolul 3 alineatul (4) litera (b) a doua liniuță - Obligație de notificare a măsurilor care restrâng libera circulație a serviciilor societății informaționale - Lipsa notificării - Opozabilitate - Procedură penală cu constituire ca parte civilă)
      (2020/C 61/09)
      Limba de procedură: franceza

         Instanța de trimitere

      Juge d'instruction du tribunal de grande instance de Paris

         Partea (părțile) din procedura penală principală

      X

         cu participarea: YA, Airbnb Ireland UC, Hôtelière Turenne SAS, Association pour un hébergement et un tourisme professionnels (AHTOP), Valhotel

         Dispozitivul

                  1)

                  Articolul 2 litera (a) din Directiva 2000/31/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 8 iunie 2000 privind anumite aspecte juridice ale serviciilor societății informaționale, în special ale comerțului electronic, pe piața internă (Directiva privind comerțul electronic), care face trimitere la articolul 1 alineatul (1) litera (b) din Directiva (UE) 2015/1535 a Parlamentului European și a Consiliului din 9 septembrie 2015 referitoare la procedura de furnizare de informații în domeniul reglementărilor tehnice și al normelor privind serviciile societății informaționale, trebuie interpretat în sensul că un serviciu de intermediere care are ca obiect, prin intermediul unei platforme electronice, să pună în legătură, în schimbul unei remunerații, potențiali locatari cu locatori profesioniști sau neprofesioniști care propun servicii de cazare de scurtă durată, furnizând totodată un anumit număr de prestații accesorii acestui serviciu de intermediere, trebuie să fie calificat drept „serviciu al societății informaționale” care intră sub incidența Directivei 2000/31.

                  2)

                  Articolul 3 alineatul (4) litera (b) a doua liniuță din Directiva 2000/31 trebuie interpretat în sensul că un particular se poate opune să îi fie aplicate, în cadrul unei proceduri penale cu constituire ca parte civilă, măsuri ale unui stat membru care restrâng libera circulație a unui serviciu al societății informaționale pe care îl furnizează din alt stat membru, atunci când măsurile menționate nu au fost notificate în conformitate cu această dispoziție.

         (1)  JO C 301, 27.8.2018.


title: Cauza C-447/18: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 18 decembrie 2019 (cerere de decizie preliminară formulată de Najvyšší súd Slovenskej republiky - Slovacia) – UB/Generálny riaditeľ Sociálnej poisťovne Bratislava (Trimitere preliminară – Securitate socială – Coordonarea sistemelor de securitate socială – Regulamentul (CE) nr. 883/2004 – Articolul 3 – Domeniu de aplicare material – Prestație pentru limită de vârstă – Libera circulație a lucrătorilor în cadrul Uniunii Europene – Regulamentul (UE) nr. 492/2011 – Articolul 7 – Egalitate de tratament între lucrătorii naționali și lucrătorii migranți – Avantaje sociale – Legislație a unui stat membru care rezervă acordarea unei „prestații suplimentare pentru sportivii din echipele naționale” numai cetățenilor acestui stat)

text:
               24.2.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 61/10

      Hotărârea Curții (Camera a treia) din 18 decembrie 2019 (cerere de decizie preliminară formulată de Najvyšší súd Slovenskej republiky - Slovacia) – UB/Generálny riaditeľ Sociálnej poisťovne Bratislava
      (Cauza C-447/18) (1)

      (Trimitere preliminară - Securitate socială - Coordonarea sistemelor de securitate socială - Regulamentul (CE) nr. 883/2004 - Articolul 3 - Domeniu de aplicare material - Prestație pentru limită de vârstă - Libera circulație a lucrătorilor în cadrul Uniunii Europene - Regulamentul (UE) nr. 492/2011 - Articolul 7 - Egalitate de tratament între lucrătorii naționali și lucrătorii migranți - Avantaje sociale - Legislație a unui stat membru care rezervă acordarea unei „prestații suplimentare pentru sportivii din echipele naționale” numai cetățenilor acestui stat)
      (2020/C 61/11)
      Limba de procedură: slovaca

         Instanța de trimitere

      Najvyšší súd Slovenskej republiky

         Părțile din procedura principală

         Recurent: UB

         Intimat: Generálny riaditeľ Sociálnej poisťovne Bratislava

         Dispozitivul

                  1)

                  Articolul 3 alineatul (1) litera (d) din Regulamentul (CE) nr. 883/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 29 aprilie 2004 privind coordonarea sistemelor de securitate socială trebuie să fie interpretat în sensul că o prestație suplimentară plătită anumitor sportivi de înalt nivel care au reprezentat un stat membru sau predecesorii în drept ai acestuia în cadrul unor competiții sportive internaționale nu intră în sfera noțiunii de „prestație pentru limită de vârstă” în sensul acestei dispoziții și, prin urmare, este exclusă din domeniul de aplicare al regulamentului menționat.

                  2)

                  Articolul 7 alineatul (2) din Regulamentul (UE) nr. 492/2011 al Parlamentului European și al Consiliului din 5 aprilie 2011 privind libera circulație a lucrătorilor în cadrul Uniunii trebuie să fie interpretat în sensul că se opune unei reglementări a unui stat membru care condiționează acordarea unei prestații suplimentare instituite în favoarea anumitor sportivi de înalt nivel care au reprezentat acest stat membru sau predecesorii săi în drept în cadrul unor competiții sportive internaționale în special de deținerea de către solicitant a cetățeniei statului membru în discuție.

         (1)  JO C 328, 17.9.2018.


title: Cauza C-590/18: Hotărârea Curții (Camera a șaptea) din 19 decembrie 2019 – Fujikura Ltd/Comisia Europeană, Viscas Corp. (Recurs – Concurență – Înțelegeri – Piața europeană pentru cablurile electrice subterane și submarine – Împărțirea pieței în cadrul proiectelor – Amenzi – Orientări privind calculul amenzilor pentru anul 2006 – Stabilirea ponderii relative a participanților din Europa și din afara Europei la înțelegere – Participarea întreprinderilor europene la mai multe niveluri ale înțelegerii – Principiul egalității de tratament)

text:
               24.2.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 61/15

      Hotărârea Curții (Camera a șaptea) din 19 decembrie 2019 – Fujikura Ltd/Comisia Europeană, Viscas Corp.
      (Cauza C-590/18) (1)

      (Recurs - Concurență - Înțelegeri - Piața europeană pentru cablurile electrice subterane și submarine - Împărțirea pieței în cadrul proiectelor - Amenzi - Orientări privind calculul amenzilor pentru anul 2006 - Stabilirea ponderii relative a participanților din Europa și din afara Europei la înțelegere - Participarea întreprinderilor europene la mai multe niveluri ale înțelegerii - Principiul egalității de tratament)
      (2020/C 61/17)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Recurentă: Fujikura Ltd (reprezentant: L. Gyselen, avocat)

         Cealaltă din procedură: Comisia Europeană (reprezentanți: H. van Vliet, A. Biolan și I. Zaloguin, agenți), Viscas Corp. (reprezentant: J.-F. Bellis, avocat)

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge recursul.

                  2)

                  Obligă Fujikura Ltd să suporte, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, pe cele efectuate de Comisia Europeană.

                  3)

                  Obligă Viscas Corp. la plata propriilor cheltuieli de judecată.

         (1)  JO C 427, 26.11.2018.


title: Cauza C-715/18: Hotărârea Curții (Camera a opta) din 19 decembrie 2019 (cerere de decizie preliminară formulată de Bundesfinanzhof - Germania) – Segler-Vereinigung Cuxhaven e.V./Finanzamt Cuxhaven (Trimitere preliminară – Fiscalitate – Taxa pe valoarea adăugată (TVA) – Directiva 2006/112/CE – Articolul 98 – Posibilitatea statelor membre de a aplica o cotă redusă de TVA în cazul anumitor livrări de bunuri și prestări de servicii – Anexa III punctul 12 – Cota redusă de TVA aplicabilă închirierii unor locuri în campinguri sau pe terenuri destinate parcării rulotelor – Chestiunea aplicării acestei cote reduse în cazul închirierii de locuri de acostare pentru ambarcațiuni într un port de agrement – Comparație cu închirierea de spații pentru parcarea vehiculelor – Egalitate de tratament – Principiul neutralității fiscale)

text:
               24.2.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 61/16

      Hotărârea Curții (Camera a opta) din 19 decembrie 2019 (cerere de decizie preliminară formulată de Bundesfinanzhof - Germania) – Segler-Vereinigung Cuxhaven e.V./Finanzamt Cuxhaven
      (Cauza C-715/18) (1)

      (Trimitere preliminară - Fiscalitate - Taxa pe valoarea adăugată (TVA) - Directiva 2006/112/CE - Articolul 98 - Posibilitatea statelor membre de a aplica o cotă redusă de TVA în cazul anumitor livrări de bunuri și prestări de servicii - Anexa III punctul 12 - Cota redusă de TVA aplicabilă închirierii unor locuri în campinguri sau pe terenuri destinate parcării rulotelor - Chestiunea aplicării acestei cote reduse în cazul închirierii de locuri de acostare pentru ambarcațiuni într un port de agrement - Comparație cu închirierea de spații pentru parcarea vehiculelor - Egalitate de tratament - Principiul neutralității fiscale)
      (2020/C 61/19)
      Limba de procedură: germana

         Instanța de trimitere

      Bundesfinanzhof

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: Segler-Vereinigung Cuxhaven e.V.

         Pârât: Finanzamt Cuxhaven

         Dispozitivul

      Articolul 98 alineatul (2) din Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată coroborat cu punctul 12 din anexa III la această directivă trebuie interpretat în sensul că cota redusă de TVA prevăzută la această dispoziție pentru închirierea unor locuri în campinguri sau pe terenuri destinate parcării rulotelor nu se aplică închirierii de locuri de acostare pentru ambarcațiuni.

         (1)  JO C 82, 4.3.2019.


title: Cauza C-911/19: Cerere de decizie preliminară introdusă de Conseil d'État (Franța) la 13 decembrie 2019 – Fédération bancaire française (FBF)/Autorité de contrôle prudentiel et de résolution (ACPR)

text:
               24.2.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 61/21

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Conseil d'État (Franța) la 13 decembrie 2019 – Fédération bancaire française (FBF)/Autorité de contrôle prudentiel et de résolution (ACPR)
      (Cauza C-911/19)
      (2020/C 61/26)
      Limba de procedură: franceza

         Instanța de trimitere

      Conseil d'État

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: Fédération bancaire française (FBF)

         Pârâtă: Autorité de contrôle prudentiel et de résolution (ACPR)

         Întrebările preliminare

                  1)

                  Ghidurile emise de o autoritate europeană de supraveghere pot face obiectul acțiunii în anulare prevăzute de dispozițiile articolului 263 TFUE? În cazul unui răspuns afirmativ, o federație profesională poate contesta, prin intermediul acțiunii în anulare, validitatea unor ghiduri destinate membrilor ale căror interese le apără și care nu o privesc nici în mod direct, nici în mod individual?

                  2)

                  În cazul unui răspuns negativ la una dintre cele două întrebări adresate la punctul 1), ghidurile emise de o autoritate europeană de supraveghere pot face obiectul trimiterii preliminare prevăzute de dispozițiile articolului 267 TFUE? În cazul unui răspuns afirmativ, o federație profesională poate contesta, prin intermediul excepției de nevaliditate, ghiduri destinate membrilor ale căror interese le apără și care nu o privesc nici în mod direct, nici în mod individual?

                  3)

                  În ipoteza în care Fédération bancaire française [Federația bancară franceză] ar putea contesta, prin intermediul excepției de nevaliditate, ghidurile adoptate de Autoritatea bancară europeană la 22 martie 2016, autoritatea în cauză a depășit, prin emiterea acestor ghiduri, competențele care îi sunt atribuite prin Regulamentul nr. 1093/2010 al Parlamentului European și al Consiliului din 24 noiembrie 2010 de instituire a Autorității europene de supraveghere (Autoritatea bancară europeană) (1)?

         (1)  Regulamentul (UE) nr. 1093/2010 al Parlamentului European și al Consiliului din 24 noiembrie 2010 de instituire a Autorității europene de supraveghere (Autoritatea bancară europeană), de modificare a Deciziei nr. 716/2009/CE și de abrogare a Deciziei 2009/78/CE a Comisiei (JO 2010, L 331, p. 12).


title: Cauza T-67/18: Hotărârea Tribunalului din 19 decembrie 2019 – Probelte, SA/Comisia („Produse fitosanitare – Substanța activă 8 hidroxichinolină – Cerere de modificare a condițiilor de aprobare – Procedură privind clasificarea și etichetarea armonizate – Dreptul de a fi ascultat – Încredere legitimă – Eroare vădită de apreciere”)

text:
               24.2.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 61/24

      Hotărârea Tribunalului din 19 decembrie 2019 – Probelte, SA/Comisia
      (Cauza T-67/18) (1)

      („Produse fitosanitare - Substanța activă 8 hidroxichinolină - Cerere de modificare a condițiilor de aprobare - Procedură privind clasificarea și etichetarea armonizate - Dreptul de a fi ascultat - Încredere legitimă - Eroare vădită de apreciere”)
      (2020/C 61/29)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Probelte, SA (Murcia, Spania) (reprezentanți: C. Mereu și S. Saez Moreno, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: A. Lewis, G. Koleva și I. Naglis, agenți)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE, prin care se solicită anularea Regulamentului de punere în aplicare (UE) 2017/2065 al Comisiei din 13 noiembrie 2017 de confirmare a condițiilor de aprobare a substanței active 8-hidroxichinolină, astfel cum se prevede în Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 540/2011 și de modificare a Regulamentului de punere în aplicare (UE) 2015/408 în ceea ce privește includerea substanței active 8-hidroxichinolină în lista substanțelor susceptibile de înlocuire (JO 2017, L 295, p. 40).

         Dispozitivul

                  1)

                     Respinge acțiunea.

                  2)

                     Probelte, SA suportă, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, cheltuielile de judecată efectuate de Comisia Europeană.

         (1)  JO C 112, 26.3.2018.


title: Cauza T-211/18: Hotărârea Tribunalului din 19 decembrie 2019 – Vanda Pharmaceuticals/Comisia („Medicamente de uz uman – Cerere de autorizare a introducerii pe piață a medicamentului Fanaptum – iloperidonă – Decizie de refuz adoptată de Comisie – Regulamentul (CE) nr. 726/2004 – Evaluare științifică a riscurilor și a beneficiilor unui medicament – Obligația de motivare – Eroare vădită de apreciere – Proporționalitate – Egalitate de tratament”)

text:
               24.2.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 61/25

      Hotărârea Tribunalului din 19 decembrie 2019 – Vanda Pharmaceuticals/Comisia
      (Cauza T-211/18) (1)

      („Medicamente de uz uman - Cerere de autorizare a introducerii pe piață a medicamentului Fanaptum - iloperidonă - Decizie de refuz adoptată de Comisie - Regulamentul (CE) nr. 726/2004 - Evaluare științifică a riscurilor și a beneficiilor unui medicament - Obligația de motivare - Eroare vădită de apreciere - Proporționalitate - Egalitate de tratament”)
      (2020/C 61/30)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Vanda Pharmaceuticals Ltd (Londra, Regatul Unit) (reprezentanți: M. Meulenbelt, B. Natens, A.-S. Melin și C. Muttin, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: L. Haasbeek și A. Sipos, agenți)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE, prin care se solicită anularea, pe de o parte, a Deciziei de punere în aplicare C(2018) 252 final a Comisiei din 15 ianuarie 2018 de refuzare a autorizației de introducere pe piață, în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 726/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 31 martie 2004 de stabilire a procedurilor comunitare privind autorizarea și supravegherea medicamentelor de uz uman și veterinar și de instituire a unei Agenții Europene pentru Medicamente (JO 2004, L 136, p. 1, Ediție specială, 13/vol. 44, p. 83), pentru medicamentul de uz uman Fanaptum – iloperidonă, și, pe de altă parte, a Avizului, precum și a Raportului de evaluare ale Comitetului pentru medicamente de uz uman al Agenției Europene pentru Medicamente (EMA) din 9 noiembrie 2017

         Dispozitivul

                  1)

                     Respinge acțiunea.

                  2)

                     Obligă Vanda Pharmaceuticals Ltd la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 190, 4.6.2018.


title: Cauza T-457/18: Hotărârea Tribunalului din 19 decembrie 2019 – Zotkov/Comisia („Funcție publică – Agenți contractuali – Remunerație – Alocații familiale – Cerere de asimilare a unei persoane unui copil aflat în întreținere – Condiții de acordare – Elemente care trebuie luate în considerare la calculul sarcinii pe care o reprezintă întreținerea – Eroare de drept”)

text:
               24.2.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 61/26

      Hotărârea Tribunalului din 19 decembrie 2019 – Zotkov/Comisia
      (Cauza T-457/18) (1)

      („Funcție publică - Agenți contractuali - Remunerație - Alocații familiale - Cerere de asimilare a unei persoane unui copil aflat în întreținere - Condiții de acordare - Elemente care trebuie luate în considerare la calculul sarcinii pe care o reprezintă întreținerea - Eroare de drept”)
      (2020/C 61/31)
      Limba de procedură: bulgara

         Părțile

         Reclamant: Rosen D. Zotkov (Bruxelles, Belgia) (reprezentant: N. Stankov, avocat)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: Y. Marinova și D. Milanowska, agenți)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 270 TFUE având ca obiect, pe de o parte, anularea deciziei Comisiei din 30 aprilie 2018 de respingere a cererii reclamantului având ca obiect obținerea alocației pentru persoane asimilate unui copil aflat în întreținere și, pe de altă parte, revizuirea de către Comisie a respectivei decizii, după corectarea calculului financiar.

         Dispozitivul

                  1)

                     Respinge acțiunea.

                  2)

                     Îl obligă pe domnul Rosen D. Zotkov la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 341, 24.9.2018.


title: Cauza T-501/18: Hotărârea Tribunalului din 19 decembrie 2019 – Currency One/EUIPO – Cinkciarz.pl (CINKCIARZ) („Marcă a Uniunii Europene – Procedură de declarare a nulității – Marca Uniunii Europene verbală CINKCIARZ – Motive absolute de refuz – Caracter distinctiv – Lipsa caracterului descriptiv – Articolul 7alineatul (1) literele (b) și (c) din Regulament (CE) nr. 207/2009 [devenit articolul 7 alineatul (1) literele(b)și (c) din Regulamentul (UE) 2017/1001] – Termen peiorativ care are o legătură cu produsele sau serviciile în cauză”)

text:
               24.2.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 61/27

      Hotărârea Tribunalului din 19 decembrie 2019 – Currency One/EUIPO – Cinkciarz.pl (CINKCIARZ)
      (Cauza T-501/18) (1)

      („Marcă a Uniunii Europene - Procedură de declarare a nulității - Marca Uniunii Europene verbală CINKCIARZ - Motive absolute de refuz - Caracter distinctiv - Lipsa caracterului descriptiv - Articolul 7alineatul (1) literele (b) și (c) din Regulament (CE) nr. 207/2009 [devenit articolul 7 alineatul (1) literele(b)și (c) din Regulamentul (UE) 2017/1001] - Termen peiorativ care are o legătură cu produsele sau serviciile în cauză”)
      (2020/C 61/32)
      Limba de procedură: polona

         Părțile

         Reclamantă: Currency One S.A. (Poznań, Polonia) (reprezentanți: P. Szmidt și B. Jóźwiak, avocați)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentant: D. Walicka, agent)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO, intervenientă la Tribunal: Cinkciarz.pl sp. z o.o. (Zielona Góra, Polonia) (reprezentanți: E. Skrzydło-Tefelska și K. Gajek, avocați)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 18 iunie 2018 (cauza R 2598/2017-5) privind o procedură de declarare a nulității între Currency One și Cinkciarz.pl.

         Dispozitivul

                  1)

                     Respinge acțiunea.

                  2)

                     Currency One S.A. suportă, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, pe cele efectuate de Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO) și de Cinkciarz.pl sp. z o.o.

         (1)  JO C 364, 8.10.2018.


title: Cauza T-846/19: Acțiune introdusă la 12 decembrie 2019 – Golden Omega/Comisia

text:
               24.2.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 61/48

      Acțiune introdusă la 12 decembrie 2019 – Golden Omega/Comisia
      (Cauza T-846/19)
      (2020/C 61/62)
      Limba de procedură: neerlandeza

         Părțile

         Reclamantă: Golden Omega S.A. (Santiago, Chile) (reprezentant: S. Moolenaar, avocat)

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea în întregime a Regulamentului de punere în aplicare (UE) 2019/1661 al Comisiei din 24 septembrie 2019 privind clasificarea anumitor mărfuri în Nomenclatura combinată (JO 2019, L 251, p. 1).

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamanta invocă două motive.

                  1.

                  Primul motiv: Comisia și-a depășit competențele care îi sunt conferite de articolul 9 alineatul (1) din Regulamentul nr. 2658/87 prin modificarea nelegală a conținutului poziției NC 1516.

                  2.

                  Al doilea motiv: Comisia și-a depășit competențele care îi sunt conferite de articolul 9 alineatul (2) din Regulamentul nr. 2658/87 prin modificarea nelegală a tarifului vamal, întrucât regulamentul de clasificare citat mai sus modifică tariful vamal în condițiile în care regulamentul de clasificare exclude produse de la o poziție din NC în care produsul în cauză trebuie clasificat pe baza caracteristicilor și a proprietăților sale obiective.


title: Cauza T-851/19: Acțiune introdusă la 16 decembrie 2019 – Body Attack Nutrition/EUIPO - Sakkari (SAKKATTACK)

text:
               24.2.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 61/49

      Acțiune introdusă la 16 decembrie 2019 – Body Attack Nutrition/EUIPO - Sakkari (SAKKATTACK)
      (Cauza T-851/19)
      (2020/C 61/63)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Body Attack Sports Nutrition GmbH & Co. KG (Hamburg, Germania) (reprezentant: S. Labesius, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Maria Sakkari (Nicosia, Cipru)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Solicitantul mărcii în litigiu: cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

         Marca în litigiu: cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurative care cuprinde elementul verbal „SAKKATTACK” în culorile negru, roșu, galben, alb și gri – cererea de înregistrare nr. 16 603 557

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție

         Decizia atacată: Decizia Camerei a patra de recurs a EUIPO din 14 octombrie 2019 în cauza R 2560/2018-4

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  conexarea prezentei cauze cu cauza 788/19;

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                  obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele invocate

                  —

                  încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și Consiliului;

                  —

                  încălcarea articolului 37 alineatul (1) din Regulamentul delegat (UE) 2018/625 al Comisiei.


title: Cauza T-857/19: Acțiune introdusă la 13 decembrie 2019 – Dehousse/Curtea de Justiție a Uniunii Europene

text:
               24.2.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 61/50

      Acțiune introdusă la 13 decembrie 2019 – Dehousse/Curtea de Justiție a Uniunii Europene
      (Cauza T-857/19)
      (2020/C 61/64)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamant: Franklin Dehousse (Bruxelles, Belgia) (reprezentanți: L. Levi și S. Rodrigues, avocați)

         Pârâtă: Curtea de Justiție a Uniunii Europene

         Concluziile

      Reclamantul solicită Tribunalului:

                  —

                  declararea prezentei acțiuni ca fiind admisibilă și întemeiată;

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                  obligarea pârâtei la plata tuturor cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii împotriva deciziei grefierului Curții de Justiție a Uniunii Europene din 14 octombrie 2019 de stabilire a măsurii de punere în aplicare a Hotărârii din 20 septembrie 2019, Dehousse/Curtea de Justiție a Uniunii Europene (T-433/17, EU:T:2019:632), reclamantul invocă trei motive.

                  1.

                  Primul motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 266 TFUE, în măsura în care decizia atacată nu ar constitui o măsură adecvată pe care o presupune punerea în aplicare a hotărârii pronunțate în cauza T-433/17, Dehousse/Curtea de Justiție a Uniunii Europene.

                  2.

                  Al doilea motiv, întemeiat pe încălcarea deciziei Curții din 2016 privind accesul la documentele administrative, a articolului 15 alineatul (3) TFUE și a articolului 42 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, în special a accesului public la documentele instituțiilor și a obligației de transparență.

                  3.

                  Al treilea motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 41 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, în special a dreptului la o bună administrare, inclusiv obligația de motivare.


title: Cauza T-862/19: Acțiune introdusă la 18 decembrie 2019 – Brasserie St Avold/EUIPO (Forma unei sticle)

text:
               24.2.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 61/51

      Acțiune introdusă la 18 decembrie 2019 – Brasserie St Avold/EUIPO (Forma unei sticle)
      (Cauza T-862/19)
      (2020/C 61/65)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamantă: Brasserie St Avold (Saint-Avold, Franța) (reprezentant: P. Greffe, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Marca în litigiu: înregistrarea internațională care desemnează Uniunea Europeană a unui semn tridimensional (Forma unei sticle) – cererea de înregistrare nr. 1 408 065

         Decizia atacată: Decizia Camerei a patra de recurs a EUIPO din 21 octombrie 2019 în cauza R 466/2019-4

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                  obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivul invocat

      Încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.


title: Cauza T-865/19: Acțiune introdusă la 18 decembrie 2019 – Nevinnomysskiy Azot și NAK „Azot”/Comisia

text:
               24.2.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 61/53

      Acțiune introdusă la 18 decembrie 2019 – Nevinnomysskiy Azot și NAK „Azot”/Comisia
      (Cauza T-865/19)
      (2020/C 61/68)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamante: AO Nevinnomysskiy Azot (Nevinnomyssk, Rusia), AO Novomoskovskaya Aktsionernaya Kompania NAK „Azot” (Novomoskovsk, Rusia) (reprezentanți: E. Gergondet și P. Vander Schueren, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Concluziile

      Reclamantele solicită Tribunalului:

                  —

                  declararea admisibilității prezentei acțiuni;

                  —

                  anularea regulamentului atacat în măsura în care le privește pe reclamante și

                  —

                  obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată efectuate în prezenta procedură.

         Motivele și principalele argumente

      Prin cererea formulată, reclamantele solicită Curții anularea Regulamentului de punere în aplicare (UE) 2019/1688 (1).
      În susținerea acțiunii, reclamantele invocă patru motive.

                  1.

                  Primul motiv, potrivit căruia pârâta a încălcat articolul 2 alineatele (1), (9) și (10) din Regulamentul (UE) 2016/1036 al Parlamentului European și al Consiliului (2) (denumit în continuare „regulamentul de bază”), a săvârșit o eroare vădită de apreciere prin determinarea greșită a prețului la export și a valorii normale și a încălcat articolul 2 alineatele (3), (4) și (5) din regulamentul de bază prin faptul că a întemeiat determinarea operațiunilor comerciale normale pe costurile de producție ajustate.

                  2.

                  Al doilea motiv, potrivit căruia pârâta a încălcat articolul 3 alineatele (2), (3) și (6) din regulamentul de bază, a săvârșit o eroare vădită de apreciere, a încălcat dreptul la bună administrare și a încălcat principiul nediscriminării ca urmare a unei analize necorespunzătoare a efectelor importurilor care fac obiectul unui dumping asupra prețurilor pe piața Uniunii ale unor produse similare.

                  3.

                  Al treilea motiv, potrivit căruia pârâta a încălcat articolul 3 alineatul (7) și articolul 9 alineatul (4) din regulamentul de bază, a săvârșit o eroare vădită de apreciere, a încălcat dreptul la bună administrare prin faptul că nu a examinat alți factori cunoscuți care cauzează prejudicii industriei Uniunii și prin faptul că nu s-a asigurat că prejudiciile cauzate de acei alți factori nu pot fi atribuite importurilor care fac obiectul unui dumping.

                  4.

                  Al patrulea motiv, potrivit căruia pârâta a încălcat articolul 7 alineatul (2a), articolul 9 alineatele (4) și (5) și articolul 18 alineatele (1), (4) și (5) din regulamentul de bază, a săvârșit o eroare vădită de apreciere, a încălcat dreptul la bună administrare și a încălcat principiul egalității și nediscriminării atunci când a decis să nu aplice regula taxei celei mai mici în privința importurilor reclamantelor.

         (1)  Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2019/1688 al Comisiei din 8 octombrie 2019 de instituire a unei taxe antidumping definitive și de colectare definitivă a taxei provizorii instituite la importurile de amestecuri de uree și de azotat de amoniu originare din Rusia, Trinidad și Tobago și Statele Unite ale Americii (JO 2019 L 258, p. 21).

         (2)  Regulamentul (UE) 2016/1036 al Parlamentului European și al Consiliului din 8 iunie 2016 privind protecția împotriva importurilor care fac obiectul unui dumping din partea țărilor care nu sunt membre ale Uniunii Europene (JO 2016 L 176, p. 21).


title: Cauza T-869/19: Acțiune introdusă la 20 decembrie 2019 – Tetra/EUIPO – Neusta next (Wave)

text:
               24.2.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 61/54

      Acțiune introdusă la 20 decembrie 2019 – Tetra/EUIPO – Neusta next (Wave)
      (Cauza T-869/19)
      (2020/C 61/69)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: germana

         Părțile

         Reclamantă: Tetra GmbH (Melle, Germania) (reprezentant: E. Kessler, avocată)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Neusta next GmbH & Co. KG (Bremen, Germania)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Titularul mărcii în litigiu: reclamanta

         Marca în litigiu: marca Uniunii Europene verbală „Wave” – marca Uniunii Europene nr. 12 324 042

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de declarare a nulității

         Decizia atacată: Decizia Camerei a doua de recurs a EUIPO din 4 octombrie 2019 în cauza R 2440/2018-2

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate și declararea nulității mărcii Uniunii Europene nr. 12 324 042;

                  —

                  obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivul invocat

                  —

                  încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001.


title: Cauza T-876/19: Acțiune introdusă la 23 decembrie 2019 – Broadcom/Comisia

text:
               24.2.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 61/55

      Acțiune introdusă la 23 decembrie 2019 – Broadcom/Comisia
      (Cauza T-876/19)
      (2020/C 61/70)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Broadcom Inc. (San Jose, California, Statele Unite) (reprezentanți: L. Kjølbye, J. Ruiz Calzado, L. Crocco, avocați, J. Bourke, și J. Holmes, Barristers)

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei în tot sau în parte; și

                  —

                  obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată efectuate de Broadcom.

         Motivele și principalele argumente

      În cererea introductivă, reclamanta solicită anularea de către Tribunal a Deciziei Comisiei din 16 octombrie 2019 privind o procedură de aplicare a articolului 102 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, a articolului 54 din Acordul privind SEE și a articolului 8 din Regulamentul (CE) nr. 1/2003 al Consiliului din 16 decembrie 2002 privind punerea în aplicare a normelor de concurență prevăzute la articolele 81 și 82 din tratat (Cauza AT.40608 – Broadcom) [notificată cu numărul C(2019) 7406 final].
      În susținerea cererii, reclamanta invocă trei motive.

                  1.

                  Primul motiv, întemeiat pe erori de drept și de fapt în constatarea de către Comisie a unei încălcări prima facie care rezultă (a) din interpretarea eronată de către Comisie a clauzelor acordurilor încheiate de Broadcom cu șase clienți („acordurile”), (b) din concluzia Comisiei potrivit căreia aceasta nu era obligată să examineze efectele probabile ale acordurilor asupra concurenței, (c) din aprecierea inadecvată a Comisiei cu privire la capacitatea prima facie a presupuselor restricții de a restrânge concurența, și (d) din concluzia neîntemeiată a Comisiei potrivit căreia Broadcom este, „la prima vedere”, dominantă pe una dintre piețele relevante în cauză.

                  2.

                  Al doilea motiv, întemeiat pe erori de drept și de fapt în constatarea de către Comisie potrivit căreia măsurile provizorii se impuneau urgent pentru a evita riscul unui prejudiciu grav și ireparabil adus concurenței pe una dintre piețele relevante în cauză, rezultând (a) din introducerea de către Comisie a unei noțiuni de urgență necunoscute, care este justificată doar de lentoarea propriilor sale proceduri, contrazicând caracterul intrinsec excepțional al măsurilor, (b) din lipsa unor factori concreți care să justifice o nevoie imperioasă de a acționa, Comisia limitându-se să facă referire la o serie de afirmații generice, și (c) din lipsa dovedirii de către Comisie a existenței unui prejudiciu probabil adus concurenței pe vreuna dintre piețele relevante.

                  3.

                  Al treilea motiv, întemeiat pe erori de drept și de fapt în aprecierea proporționalității de către Comisie, care rezultă din faptul că Comisia nu a analizat dacă o anchetă accelerată era mai proporțională decât limitarea libertății Broadcom pentru o perioadă de trei ani; și pe eșecul acesteia în stabilirea unui echilibru între interesele în cauză.


title: Cauza T-877/19: Acțiune introdusă la 23 decembrie 2019 – Einkaufsbüro Deutscher Eisenhändler/EUIPO – Tigges (TOOLINEO)

text:
               24.2.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 61/56

      Acțiune introdusă la 23 decembrie 2019 – Einkaufsbüro Deutscher Eisenhändler/EUIPO – Tigges (TOOLINEO)
      (Cauza T-877/19)
      (2020/C 61/71)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: germana

         Părțile

         Reclamantă: Einkaufsbüro Deutscher Eisenhändler GmbH (Wuppertal, Germania) (reprezentanți: T. Schmitz și M. Breuer, avocați)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Tigges Rechtsanwälte und Steuerberater Partnerschaft mbB (Düsseldorf, Germania)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Solicitantul mărcii în litigiu: reclamanta

         Marca în litigiu: marca Uniunii Europene verbală „TOOLINEO” – cererea de înregistrare nr. 13 959 481

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție

         Decizia atacată: Decizia Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 7 octombrie 2019 în cauza R 34/2019-5

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                  obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivul invocat

                  —

                  încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) nr. 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.


title: Cauza T-878/19: Acțiune introdusă la 23 decembrie 2019 – Bende/EUIPO – Julius-K9 (K-9)

text:
               24.2.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 61/57

      Acțiune introdusă la 23 decembrie 2019 – Bende/EUIPO – Julius-K9 (K-9)
      (Cauza T-878/19)
      (2020/C 61/72)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: maghiara

         Părțile

         Reclamant: Bende Gábor (Beloinannisz, Ungaria) (reprezentant: Tóth R. avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Julius-K9 Zrt. (Szigetszentmiklós, Ungaria)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Titularul mărcii în litigiu: cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

         Marca în litigiu: marca Uniunii Europene verbală „K-9” – cererea de înregistrare nr. 12 040 382

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de declarare a nulității

         Decizia atacată: Decizia Camerei a doua de recurs a EUIPO din 1 octombrie 2019 în cauza R 560/2018-2

         Concluziile

      Reclamantul solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                  obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele invocate

                  —

                  încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (d) și alineatul (2) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului;

                  —

                  încălcarea articolului 95 alineatul (2) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.


title: Cauza T-884/19: Acțiune introdusă la 30 decembrie 2019 – Folschette și alții/Comisia

text:
               24.2.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 61/58

      Acțiune introdusă la 30 decembrie 2019 – Folschette și alții/Comisia
      (Cauza T-884/19)
      (2020/C 61/74)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamanți: Marc Folschette (Leudelange, Luxemburg), Tetyana Grygorenko (Leudelange) și Professional Business Solutions SA (Leudelange) (reprezentant: N. Bauer, avocat)

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Concluziile

      Reclamanții solicită Tribunalului:

                  —

                  admiterea în principiu a cererii;

                  —

                  declararea temeiniciei acesteia;

                  —

                  declararea răspunderii extracontractuale a pârâtei;

                  —

                  obligarea pârâtei, pentru motivele enunțate anterior, la plata:

                              —

                              către domnul Marc Folschette, a sumei totale de 219 210 de euro (două sute nouăsprezece mii două sute zece euro);

                              —

                              către doamna Tetyana Grygorenko, a sumei totale de 75 000 de euro (șaptezeci și cinci de mii de euro);

                              —

                              către societatea pe acțiuni Professional Business Solutions SA, a sumei totale de 500 000 euro (cinci sute de mii de euro);

                  —

                  cu dobânzile legale cuvenite de drept, începând de la data hotărârii de achitare a Cour d’appel (Curtea de Apel, Luxemburg) din 11 ianuarie 2017 ori de la data formulării prezentei cereri de chemare în judecată și până la plata integrală;

                  —

                  obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată efectuate în cauză;

                  —

                  rezervarea în beneficiul reclamanților a oricăror altor drepturi, mijloace și acțiuni.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamanții invocă un motiv unic, întemeiat pe încălcarea suficient de caracterizată a unei norme de drept european având ca obiect conferirea unor drepturi particularilor. Reclamanții reproșează Oficiului European de Luptă Antifraudă (OLAF), care este un serviciu al Comisiei Europene, încălcarea cu intenție și suficient de caracterizată a mai multor norme de drept european, cu încălcarea gravă și vădită a limitelor care se impuneau puterii sale de apreciere. Astfel, OLAF nu s-a conformat obligației de a respecta prezumția de nevinovăție, nici obligației legale de a căuta probe în favoarea și împotriva reclamanților și de a dispune încheierea investigației atunci când aceasta nu a condus la identificarea unor elemente incriminatoare. Aceste încălcări constituie cauza directă a unui prejudiciu cert, direct și real suferit de reclamanți, a cărui reparare este solicitată de aceștia în temeiul articolelor 340 și 268 TFUE.


title: Cauza T-886/19: Acțiune introdusă la 28 decembrie 2019 – Design Light & Led Made in Europe și Design Luce & Led Made in Italy/Comisia

text:
               24.2.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 61/59

      Acțiune introdusă la 28 decembrie 2019 – Design Light & Led Made in Europe și Design Luce & Led Made in Italy/Comisia
      (Cauza T-886/19)
      (2020/C 61/75)
      Limba de procedură: italiana

         Părțile

         Reclamante: Design Light & Led Made in Europe (Milano, Italia) și Design Luce & Led Made in Italy (Roma, Italia) (reprezentanți: M. Maresca, D. Maresca și S. Pelleriti, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Concluziile

      Reclamantele solicită Tribunalului anularea Deciziei C(2019) 7805 a Comisiei notificată la 29 octombrie 2019 de respingere a plângerii depuse de reclamante împotriva Koninklijke Philips N.V

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamantele invocă trei motive.

                  1.

                  Primul motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 105 TFUE.

                              —

                              Reclamantele invocă încălcarea articolului 105 TFUE în măsura în care Comisia a făcut uz în mod nelegal de puterea sa discreționară prin faptul că a decis să nu efectueze o anchetă mai aprofundată ca urmare a plângerii pe care acestea o introduseseră. Reclamantele afirmă în această privință că pârâta s-a întemeiat pe aprecieri incorecte ale elementelor pe care ele le furnizaseră pentru a dovedi încălcarea articolelor 101 și 102 TFUE și nu a luat, de altfel, în calcul în mod corespunzător jurisprudența pertinentă.

                  2.

                  Al doilea motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 102 TFUE.

                              —

                              Potrivit reclamantelor, Comisia a apreciat în decizia atacată, în mod greșit și în lipsa oricărei aprecieri cu caracter tehnic sau juridic, că era puțin probabil să se dovedească încălcarea articolului 102 TFUE, atât în ceea ce privește poziția dominantă (referitoare la existența programului de brevete al Philips și la comportamentul independent al acestuia față de concurenți și de furnizori), cât și în ceea ce privește comportamentele abuzive constând în a institui prețuri discriminatorii și în a impune semnarea unor contracte de licență ca urmare a contrafacerilor prezumate a ansamblului brevetelor sale, care nu au fost niciodată demonstrate.

                  3.

                  Al treilea motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 101 TFUE.

                              —

                              Reclamantele arată în această privință că Comisia nu a apreciat corect elementele prezentate în susținerea încălcării articolului 101 TFUE, prin aceea că a concluzionat că era improbabil ca programul PLP („Patent Licensing Program”) și contractele de licență încrucișate dintre Philips, Osram și Zumtobel să constituie un acord sau o practică concertată în sensul acestui articol, că a acceptat natura unilaterală a comportamentelor fără a efectua verificări (ceea ce ar echivala, așadar, însă, cu a recunoaște încălcarea articolului 102 TFUE) și nu a luat în calcul faptul că, dimpotrivă, un contract redactat în mod unilateral, precum cel în discuție, poate disimula în mod precis un acord ilegal. La aceasta se adaugă faptul că nu revenea asociațiilor aflate la originea plângerii sarcina de a demonstra existența unei atingeri efective aduse pieței furnizorilor, întrucât era suficient ca acestea să furnizeze elementele pe baza cărora Comisia ar fi putut și ar fi trebuit ulterior să efectueze o analiză aprofundată.


title: Cauza T-15/20: Acțiune introdusă la 10 ianuarie 2020 – Skyliners/EUIPO - Sky (SKYLINERS)

text:
               24.2.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 61/60

      Acțiune introdusă la 10 ianuarie 2020 – Skyliners/EUIPO - Sky (SKYLINERS)
      (Cauza T-15/20)
      (2020/C 61/76)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Skyliners GmbH (Frankfurt, Germania) (reprezentanți: A. Renck și C. Stöber, avocați)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Sky Ltd (Isleworth, Regatul Unit)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Solicitantul mărcii în litigiu: reclamanta

         Marca în litigiu: cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene verbale „SKYLINERS - cererea de înregistrare nr. 14 570 915

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție

         Decizia atacată: Decizia Camerei a patra de recurs a EUIPO din 29 octombrie 2019 în cauza R 798/2018-4

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                  obligarea EUIPO și, în cazul în care cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs intervine în cauză, a intervenientei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele invocate

                  —

                  încălcarea articolului 46 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și Consiliului, precum și a normei 19 alineatul (2) și a normei 15 alineatul (2) litera (h) punctul (iii) din Regulamentul (CE) nr. 2868/95;

                  —

                  încălcarea normei 50 alineatul (1) al treilea paragraf din Regulamentul (CE) nr. 2868/95, precum și a articolului 95 alineatul (2) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și Consiliului;

                  —

                  încălcarea articolului 95 alineatul (2) coroborat cu articolul 94 alineatul (1) prima teză din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și Consiliului.


title: Cauza T-16/20: Acțiune introdusă la 10 ianuarie 2020 – Hub Culture/EUIPO - PayPal (VEN)

text:
               24.2.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 61/61

      Acțiune introdusă la 10 ianuarie 2020 – Hub Culture/EUIPO - PayPal (VEN)
      (Cauza T-16/20)
      (2020/C 61/77)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Hub Culture Ltd (Hamilton, Bermude) (reprezentant: A. Dellmeier, lawyer)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: PayPal, Inc. (San Jose, California, Statele Unite)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Titularul mărcii în litigiu: reclamanta.

         Marca în litigiu: marca Uniunii Europene verbală VEN – marca Uniunii Europene nr. 9 158 734.

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de declarare a nulității.

         Decizia atacată: Decizia Camerei a patra de recurs a EUIPO din 11 noiembrie 2019 în cauza R 1988/2018-4.

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                  obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivul invocat

                  —

                  încălcarea articolului 58 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (EU) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.


title: Cauza T-509/18: Hotărârea Tribunalului din 19 decembrie 2019 – Republica Cehă/Comisia („FEGA și FEADR – Cheltuieli excluse de la finanțare – Termene aplicabile între mai multe vizite ale autorităților naționale de control – Anunțarea controalelor la fața locului – Preaviz implicit – Articolele 25 și 26 din Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 809/2014 – Corecție financiară forfetară”)

text:
               24.2.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 61/27

      Hotărârea Tribunalului din 19 decembrie 2019 – Republica Cehă/Comisia
      (Cauza T-509/18) (1)

      („FEGA și FEADR - Cheltuieli excluse de la finanțare - Termene aplicabile între mai multe vizite ale autorităților naționale de control - Anunțarea controalelor la fața locului - Preaviz implicit - Articolele 25 și 26 din Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 809/2014 - Corecție financiară forfetară”)
      (2020/C 61/33)
      Limba de procedură: ceha

         Părțile

         Reclamantă: Republica Cehă (reprezentanți: M. Smolek, J. Pavliš, O. Serdula și J. Vláčil, agenți)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: A. Lewis, A. Sauka și K. Walkerová, agenți)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE prin care se solicită anularea Deciziei de punere în aplicare (UE) 2018/873 a Comisiei din 13 iunie 2018 de excludere de la finanțarea de către Uniunea Europeană a anumitor cheltuieli efectuate de statele membre în cadrul Fondului european de garantare agricolă (FEGA) și al Fondului european agricol pentru dezvoltare rurală (FEADR) (JO 2018, L 152, p. 29), în măsura în care aceasta exclude plățile efectuate de Republica Cehă în cadrul FEADR în cuantum de 151 116,65 euro

         Dispozitivul

                  1)

                     Anulează Decizia de punere în aplicare (UE) 2018/873 a Comisiei din 13 iunie 2018 de excludere de la finanțarea de către Uniunea Europeană a anumitor cheltuieli efectuate de statele membre în cadrul Fondului european de garantare agricolă (FEGA) și al Fondului european agricol pentru dezvoltare rurală (FEADR), în măsura în care Comisia Europeană a exclus plățile efectuate de Republica Cehă în cadrul FEADR în cuantum de 151 116,65 euro.

                  2)

                     Obligă Comisia la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 399, 5.11.2018.


title: Cauza T-589/18: Hotărârea Tribunalului din 19 decembrie 2019 – Vins el Cep/EUIPO – Rotkäppchen-Mumm Sektkellereien (MIM NATURA) („Marcă a Uniunii Europene – Procedură de opoziție – Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurative MIM NATURA – Înregistrările internaționale verbală și figurativă și marca națională verbală anterioare MM, MM și MUMM – Motiv relativ de refuz – Risc de confuzie – Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001”)

text:
               24.2.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 61/28

      Hotărârea Tribunalului din 19 decembrie 2019 – Vins el Cep/EUIPO – Rotkäppchen-Mumm Sektkellereien (MIM NATURA)
      (Cauza T-589/18) (1)

      („Marcă a Uniunii Europene - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurative MIM NATURA - Înregistrările internaționale verbală și figurativă și marca națională verbală anterioare MM, MM și MUMM - Motiv relativ de refuz - Risc de confuzie - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001”)
      (2020/C 61/34)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Vins el Cep, SL (Sant Sadurní d'Anoia, Spania) (reprezentanți: J. Vázquez Salleras și G. Ferrer Gonzalvez, avocați)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentanți: E. Markakis și H. O’Neill, agenți)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO, intervenientă la Tribunal: Rotkäppchen-Mumm Sektkellereien GmbH (Eltville, Germania) (reprezentant: W. Berlit, avocat)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei întâi de recurs a EUIPO din 12 iulie 2018 (cauza R 2270/2017–1) privind o procedură de opoziție între Rotkäppchen-Mumm Sektkellereien și Vins el Cep, SL.

         Dispozitivul

                  1)

                     Respinge acțiunea.

                  2)

                     Obligă Vins el Cep, SL la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 427, 26.11.2018.


title: Cauza T-624/18: Hotărârea Tribunalului din 18 decembrie 2019 – Gres de Aragón/EUIPO (GRES ARAGÓN) („Marcă a Uniunii Europene – Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurative GRES ARAGÓN – Motiv absolut de refuz – Lipsa caracterului distinctiv – Articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001 – Lipsa caracterului descriptiv – Articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul nr. 2017/1001 – Obligația de motivare – Eroare de drept”)

text:
               24.2.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 61/29

      Hotărârea Tribunalului din 18 decembrie 2019 – Gres de Aragón/EUIPO (GRES ARAGÓN)
      (Cauza T-624/18) (1)

      („Marcă a Uniunii Europene - Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurative GRES ARAGÓN - Motiv absolut de refuz - Lipsa caracterului distinctiv - Articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001 - Lipsa caracterului descriptiv - Articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul nr. 2017/1001 - Obligația de motivare - Eroare de drept”)
      (2020/C 61/35)
      Limba de procedură: spaniola

         Părțile

         Reclamantă: Gres de Aragón, SA (Alcalñiz, Spania) (reprezentant: J. Learte Álvarez, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentanți: S. Palmero Cabezas, H. O’Neill și D. Botis, agenți)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei întâi de recurs a EUIPO din 16 august 2018 (cauza R 2269/2017-1), în legătură cu o cerere de înregistrare a semnului figurativ GRES ARAGÓN ca marcă a Uniunii Europene.

         Dispozitivul

                  1)

                     Anulează Decizia Camerei întâi de recurs a Oficiului Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO) din 16 august 2018 (cauza R 2269/2017-1).

                  2)

                     Obligă EUIPO la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 445, 10.12.2018.


title: Cauza T-647/18: Hotărârea Tribunalului din 19 decembrie 2019 – ZQ/Comisia („Funcție publică – Funcționari – Hărțuire morală – Articolul 12a din statut – Cerere de asistență – Articolul 24 din statut – Respingerea cererii – Termen rezonabil – Lipsa unui început de probă – Obligație de motivare – Răspundere”)

text:
               24.2.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 61/30

      Hotărârea Tribunalului din 19 decembrie 2019 – ZQ/Comisia
      (Cauza T-647/18) (1)

      („Funcție publică - Funcționari - Hărțuire morală - Articolul 12a din statut - Cerere de asistență - Articolul 24 din statut - Respingerea cererii - Termen rezonabil - Lipsa unui început de probă - Obligație de motivare - Răspundere”)
      (2020/C 61/36)
      Limba de procedură: italiana

         Părțile

         Reclamant: ZQ (reprezentanți: B. Cortese și C. Cortese, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: B. Mongin, agent, asistat de A. Dal Ferro, avocat)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 270 TFUE având ca obiect, pe de o parte, anularea deciziei Comisiei din 15 decembrie 2017 de respingere a cererii de asistență introduse de reclamant la 18 august 2017 și, în măsura în care este nevoie, a deciziei Comisiei din 19 iulie 2018 de respingere a reclamației introduse de reclamant la 19 martie 2018 și, pe de altă parte, repararea prejudiciilor material și moral pretins suferite.

         Dispozitivul

                  1)

                     Respinge acțiunea.

                  2)

                     Îl obligă pe ZQ la suportarea, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, a cheltuielilor de judecată efectuate de Comisia Europeană.

         (1)  JO C 16, 14.1.2019.


title: Cauza T-690/18: Hotărârea Tribunalului din 19 decembrie 2019 – Sony Interactive Entertainment Europe/EUIPO – Vieta Audio (Vita) (Marcă a Uniunii Europene – Procedură de decădere – Marca Uniunii Europene verbală Vita – Decizie adoptată în urma anulării de către Tribunal a unei decizii anterioare – Articolul 65 alineatul (6) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 [devenit articolul 72 alineatul (6) din Regulamentul (UE) 2017/1001] – Autoritate de lucru judecat)

text:
               24.2.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 61/30

      Hotărârea Tribunalului din 19 decembrie 2019 – Sony Interactive Entertainment Europe/EUIPO – Vieta Audio (Vita)
      (Cauza T-690/18) (1)

      (Marcă a Uniunii Europene - Procedură de decădere - Marca Uniunii Europene verbală Vita - Decizie adoptată în urma anulării de către Tribunal a unei decizii anterioare - Articolul 65 alineatul (6) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 [devenit articolul 72 alineatul (6) din Regulamentul (UE) 2017/1001] - Autoritate de lucru judecat)
      (2020/C 61/37)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Sony Interactive Entertainment Europe Ltd (Londra, Regatul Unit) (reprezentant: S. Malynicz, QC)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentanți: J. Crespo Carrillo și H. O’Neill, agenți)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO, intervenientă la Tribunal: Vieta Audio, SA (Barcelona, Spania)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a patra de recurs a EUIPO din 10 septembrie 2018 (cauza R 695/2018 4) privind o procedură de decădere între Vieta Audio și Sony Interactive Entertainment Europe

         Dispozitivul

                  1)

                     Anulează Decizia Camerei a patra de recurs a Oficiului Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO) din 10 septembrie 2018 (cauza R 695/2018 4) privind o procedură de decădere între Vieta Audio, SA și Sony Interactive Entertainment Europe Ltd.

                  2)

                     EUIPO suportă, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, cheltuielile de judecată efectuate de Sony Interactive Entertainment Europe.

         (1)  JO C 35, 28.1.2019.


title: Cauza T-729/18: Hotărârea Tribunalului din 19 decembrie 2019 – El Corte Inglés/EUIPO – Lloyd Shoes (LLOYD) („Marcă a Uniunii Europene – Procedură de opoziție – Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurative LLOYD – Marca figurativă a Uniunii Europene anterioară LLOYD’S – Motiv relativ de refuz – Lipsa unui risc de confuzie – Lipsa similitudinii produselor și a serviciilor – Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001”)

text:
               24.2.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 61/31

      Hotărârea Tribunalului din 19 decembrie 2019 – El Corte Inglés/EUIPO – Lloyd Shoes (LLOYD)
      (Cauza T-729/18) (1)

      („Marcă a Uniunii Europene - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurative LLOYD - Marca figurativă a Uniunii Europene anterioară LLOYD’S - Motiv relativ de refuz - Lipsa unui risc de confuzie - Lipsa similitudinii produselor și a serviciilor - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001”)
      (2020/C 61/38)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: El Corte Inglés, SA (Madrid, Spania) (reprezentant: J. L. Rivas Zurdo, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentanți: J. F. Crespo Carrillo și H. O’Neill, agenți)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO, intervenientă la Tribunal: Lloyd Shoes GmbH (Sulingen, Germania) (reprezentant: M. Stöckel, avocat)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei întâi de recurs a EUIPO din 13 septembrie 2018 (cauza R 2385/2017-1) privind o procedură de opoziție între El Corte Inglés și Lloyd Shoes.

         Dispozitivul

                  1)

                     Respinge acțiunea.

                  2)

                     El Corte Inglés, SA suportă, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, și pe cele efectuate de Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO).

                  3)

                     Lloyd Shoes GmbH suportă propriile cheltuieli de judecată.

         (1)  JO C 44, 4.2.2019.


title: Cauza T-743/18: Hotărârea Tribunalului din 19 decembrie 2019 – Japan Tobacco/EUIPO – I.J. Tobacco Industry (I.J. TOBACCO INDUSTRY) („Marcă a Uniunii Europene – Procedură de opoziție – Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurativă I.J. TOBACCO INDUSTRY – Marca Uniunii Europene figurativă anterioară JTi – Motiv relativ de refuz – Lipsa unui risc de confuzie – Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001”)

text:
               24.2.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 61/32

      Hotărârea Tribunalului din 19 decembrie 2019 – Japan Tobacco/EUIPO – I.J. Tobacco Industry (I.J. TOBACCO INDUSTRY)
      (Cauza T-743/18) (1)

      („Marcă a Uniunii Europene - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurativă I.J. TOBACCO INDUSTRY - Marca Uniunii Europene figurativă anterioară JTi - Motiv relativ de refuz - Lipsa unui risc de confuzie - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001”)
      (2020/C 61/39)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Japan Tobacco, Inc. (Tokyo, Japonia) (reprezentanți: J. Gracia Albero și R. Ahijón Lana, avocați)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentanți: E. Śliwińska, J. Ivanauskas și H. O’Neill, agenți)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO intervenientă la Tribunal: I.J. Tobacco Industry FZE (Ras Al Khaimah, Emiratele Arabe Unite) (reprezentant: A.-E. Malami, avocat)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a patra de recurs a EUIPO din 15 octombrie 2018 (cauza R 979/2018-4) privind o procedură de opoziție între Japan Tobacco și I.J. Tobacco Industry.

         Dispozitivul

                  1)

                     Respinge acțiunea.

                  2)

                     Japan Tobacco, Inc. suportă, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, și pe cele efectuate de Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO), precum și de I.J. Tobacco Industry FZE.

         (1)  JO C 65, 18.2.2019.


title: Cauza T-28/19: Hotărârea Tribunalului din 19 decembrie 2019 – Karlovarské minerální vody/EUIPO – Aguas de San Martín de Veri (VERITEA) („Marcă a Uniunii Europene – Procedură de opoziție – Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene verbale VERITEA – Marca Uniunii Europene verbală anterioară VERI – AGUA PURA DEL PIRINEO – Motiv relativ de refuz – Risc de confuzie – Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001 – Obligația de motivare”)

text:
               24.2.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 61/33

      Hotărârea Tribunalului din 19 decembrie 2019 – Karlovarské minerální vody/EUIPO – Aguas de San Martín de Veri (VERITEA)
      (Cauza T-28/19) (1)

      („Marcă a Uniunii Europene - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene verbale VERITEA - Marca Uniunii Europene verbală anterioară VERI - AGUA PURA DEL PIRINEO - Motiv relativ de refuz - Risc de confuzie - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001 - Obligația de motivare”)
      (2020/C 61/40)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Karlovarské minerální vody a.s. (Karlovy Vary, Republica Cehă) (reprezentant: J. Mrázek, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentanți: L. Lapinskaite, J. Crespo Carrillo și H. O’Neill, agenți)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO, intervenientă la Tribunal: Aguas de San Martín de Veri, SA (Bisaurri, Spania) (reprezentant: P. González-Bueno Catalán de Ocón, avocat)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 8 noiembrie 2018 (cauza R 499/2018-5, privind o procedură de opoziție între Aguas de San Martín de Veri și Karlovarské minerální vody.

         Dispozitivul

                  1)

                     Respinge acțiunea.

                  2)

                     Obligă Karlovarské minerální vody a.s. la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 82, 4.3.2019.


title: Cauza T-40/19: Hotărârea Tribunalului din 19 decembrie 2019 – Amigüitos pets & life/EUIPO – Société des produits Nestlé (THE ONLY ONE by alphaspirit wild and perfect) („Marcă a Uniunii Europene – Procedură de opoziție – Cerere de înregistrare a mărcii figurative a Uniunii Europene THE ONLY ONE by alphaspirit wild and perfect – Marca verbală anterioară a Uniunii Europene ONE – Motive relative de refuz – Lipsa unui risc de confuzie – Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001 – Articolul 8 alineatul (5) din Regulamentul 2017/1001”)

text:
               24.2.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 61/33

      Hotărârea Tribunalului din 19 decembrie 2019 – Amigüitos pets & life/EUIPO – Société des produits Nestlé (THE ONLY ONE by alphaspirit wild and perfect)
      (Cauza T-40/19) (1)

      („Marcă a Uniunii Europene - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii figurative a Uniunii Europene THE ONLY ONE by alphaspirit wild and perfect - Marca verbală anterioară a Uniunii Europene ONE - Motive relative de refuz - Lipsa unui risc de confuzie - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001 - Articolul 8 alineatul (5) din Regulamentul 2017/1001”)
      (2020/C 61/41)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Amigüitos pets & life, SA (Lorca, Spania) (reprezentant: N. Fernández Fernández-Pacheco, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentanți: G. Sakalaitė-Orlovskienė și J. Crespo Carrillo, agenți)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO, intervenientă la Tribunal: Société des produits Nestlé SA (Vevey, Elveția) (reprezentanți: A. Jaeger-Lenz, A. Lambrecht și C. Elkemann, avocați)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a patra de recurs a EUIPO din 19 noiembrie 2018 (cauza R 272/2018-4, privind o procedură de opoziție între Société des produits Nestlé și Amigüitos pets & life.

         Dispozitivul

                  1)

                     Anulează Decizia Camerei a patra de recurs a Oficiului Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO) din 19 noiembrie 2018 (cauza R 272/2018-4).

                  2)

                     Respinge în rest acțiunea.

                  3)

                     EUIPO suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și jumătate din cele efectuate de Amigüitos pets & life, SA, inclusiv în cadrul procedurii în fața camerei de recurs.

                  4)

                     Société des produits Nestlé, SA suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și jumătate din cele efectuate de Amigüitos pets & life, inclusiv în cadrul procedurii în fața camerei de recurs.

         (1)  JO C 93, 11.3.2019.


title: Cauza T-54/19: Hotărârea Tribunalului din 19 decembrie 2019 – Nosio SpA/EUIPO (BIANCOFINO) („Marcă a Uniunii Europene – Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene verbale BIANCOFINO – Motiv absolut de refuz – Lipsa caracterului distinctiv – Articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001 – Obligație de motivare – Articolul 94 din Regulamentul 2017/1001”)

text:
               24.2.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 61/34

      Hotărârea Tribunalului din 19 decembrie 2019 – Nosio SpA/EUIPO (BIANCOFINO)
      (Cauza T-54/19) (1)

      („Marcă a Uniunii Europene - Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene verbale BIANCOFINO - Motiv absolut de refuz - Lipsa caracterului distinctiv - Articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001 - Obligație de motivare - Articolul 94 din Regulamentul 2017/1001”)
      (2020/C 61/42)
      Limba de procedură: italiana

         Părțile

         Reclamantă: Nosio SpA (Mezzocorona, Italia) (reprezentanți: J. Graffer și A. Ottolini, avocați)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentant: L. Rampini, agent)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei întâi de recurs a EUIPO din 22 novembre 2018 (cauza R 2434/2017-1) privind o cerere de înregistrare a semnului verbal BIANCOFINO ca marcă a Uniunii Europene

         Dispozitivul

                  1)

                     Respinge acțiunea.

                  2)

                     Obligă Nosio SpA la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 112, 25.3.2019.


title: Cauza T-69/19: Hotărârea Tribunalului din 19 decembrie 2019 – Südwestdeutsche Salzwerke/EUIPO („Marcă a Uniunii Europene – Cerere de înregistrare a mărcii figurative a Uniunii Europene Bad Reichenhaller Alpensaline – Motiv absolut de refuz – Caracter descriptiv – Articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (UE) 2017/100”)

text:
               24.2.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 61/35

      Hotărârea Tribunalului din 19 decembrie 2019 – Südwestdeutsche Salzwerke/EUIPO
      (Cauza T-69/19) (1)

      („Marcă a Uniunii Europene - Cerere de înregistrare a mărcii figurative a Uniunii Europene Bad Reichenhaller Alpensaline - Motiv absolut de refuz - Caracter descriptiv - Articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (UE) 2017/100”)
      (2020/C 61/43)
      Limba de procedură: germana

         Părțile

         Reclamantă: Südwestdeutsche Salzwerke AG (Heilbronn, Germania) (reprezentant: M. Douglas, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentanți: M. Eberl și A. Söder, agenți)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei întâi de recurs a EUIPO din 4 decembrie 2018 (cauza R 412/2018-1) privind o cerere de înregistrare a semnului figurativ Bad Reichenhaller Alpensaline ca marcă a Uniunii Europene

         Dispozitivul

                  1)

                     Respinge acțiunea.

                  2)

                     Obligă Südwestdeutsche Salzwerke AG la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 112, 25.3.2019.


title: Cauza T-175/19: Hotărârea Tribunalului din 19 decembrie 2019 – Vereinigung der Bayerischen Wirtschaft/EUIPO („Marcă a Uniunii Europene – Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene verbale eVoter – Motive absolute de refuz – Caracter descriptiv – Lipsa caracterului distinctiv – Articolul 7 alineatul (1) literele (b) și (c) din Regulamentul (UE) 2017/1001”)

text:
               24.2.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 61/36

      Hotărârea Tribunalului din 19 decembrie 2019 – Vereinigung der Bayerischen Wirtschaft/EUIPO
      (Cauza T-175/19) (1)

      („Marcă a Uniunii Europene - Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene verbale eVoter - Motive absolute de refuz - Caracter descriptiv - Lipsa caracterului distinctiv - Articolul 7 alineatul (1) literele (b) și (c) din Regulamentul (UE) 2017/1001”)
      (2020/C 61/44)
      Limba de procedură: germana

         Părțile

         Reclamantă: Vereinigung der Bayerischen Wirtschaft eV (München, Germania) (reprezentant: L. Genz, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentanți: M. Eberl și A. Söder, agenți)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 11 ianuarie 2019 (cauza R 1983/2018-5) privind o cerere de înregistrare a semnului verbal eVoter ca marcă a Uniunii Europene

         Dispozitivul

                  1)

                     Respinge acțiunea.

                  2)

                     Obligă Vereinigung der Bayerischen Wirtschaft eV la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 164, 13.5.2019.


title: Cauza T-270/19: Hotărârea Tribunalului din 19 decembrie 2019 – Amazon Technologies/EUIPO („Marcă a Uniunii Europene – Înregistrare internațională care desemnează Uniunea Europeană – Marca figurativă ring – Motiv absolut de refuz – Caracter descriptiv – Articolul 7 alineatul (l) litera (c) din Regulamentul (UE) 2017/1001”)

text:
               24.2.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 61/36

      Hotărârea Tribunalului din 19 decembrie 2019 – Amazon Technologies/EUIPO
      (Cauza T-270/19) (1)

      („Marcă a Uniunii Europene - Înregistrare internațională care desemnează Uniunea Europeană - Marca figurativă ring - Motiv absolut de refuz - Caracter descriptiv - Articolul 7 alineatul (l) litera (c) din Regulamentul (UE) 2017/1001”)
      (2020/C 61/45)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Amazon Technologies, Inc. (Seattle, Washington, Statele Unite) (reprezentanți: A. Klett și C. Mikyska, avocați)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentant: L. Lapinskaite, agent)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 12 februarie 2019 (cauza R 2211/2018-5) privind înregistrarea internațională care desemnează Uniunea Europeană a mărcii figurative ring

         Dispozitivul

                  1)

                     Respinge acțiunea.

                  2)

                     Obligă Amazon Technologies, Inc. la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 213, 24.6.2019.


title: Cauza T-188/16: Ordonanța Tribunalului din 17 decembrie 2019 – repowermap.org/EUIPO – Repower (REPOWER) („Marcă a Uniunii Europene – Procedură de declarare a nulității – Înregistrare internațională care desemnează Uniunea Europeană – Marca verbală REPOWER – Revocarea deciziei atacate – Dispariția obiectului litigiului – Nepronunțare asupra fondului”)

text:
               24.2.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 61/37

      Ordonanța Tribunalului din 17 decembrie 2019 – repowermap.org/EUIPO – Repower (REPOWER)
      (Cauza T-188/16) (1)

      („Marcă a Uniunii Europene - Procedură de declarare a nulității - Înregistrare internațională care desemnează Uniunea Europeană - Marca verbală REPOWER - Revocarea deciziei atacate - Dispariția obiectului litigiului - Nepronunțare asupra fondului”)
      (2020/C 61/46)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamantă: repowermap.org (Berna, Elveția) (reprezentant: P. González Bueno Catalán de Ocón, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentant: J. Crespo Carrillo, agent)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO, intervenientă în fața Tribunalului: Repower AG (Brusio, Elveția) (reprezentanți: R. Kunz-Hallstein și H. P. Kunz-Hallstein, avocați)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 8 februarie 2016 (cauza R 2311/2014-5), în legătură cu o procedură de declarare a nulității între repowermap.org și Repower.

         Dispozitivul

                  1)

                     Constată că nu mai este necesar să se pronunțe asupra fondului cauzei.

                  2)

                     Obligă Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO) la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 222, 20.6.2016.


title: Cauza T-394/18: Ordonanța Tribunalului din 16 decembrie 2019 – Kipper/Comisia („Prestator de servicii independent al Comisiei (free-lance) – Cerere prin care urmărește să beneficieze de prestațiile sociale acordate funcționarilor de categoria B – Necompetență”)

text:
               24.2.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 61/38

      Ordonanța Tribunalului din 16 decembrie 2019 – Kipper/Comisia
      (Cauza T-394/18)
      („Prestator de servicii independent al Comisiei (free-lance) - Cerere prin care urmărește să beneficieze de prestațiile sociale acordate funcționarilor de categoria B - Necompetență”)
      (2020/C 61/47)
      Limba de procedură: germana

         Părțile

         Reclamant: Michael Kipper (Remich, Luxemburg) (reprezentant: H.-J. Dupré, avocat)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: B. Mongin și T. Bohr, agenți)

         Obiectul

      Cerere prin care urmărește să beneficieze de anumite prestații sociale acordate funcționarilor de categoria B

         Dispozitivul

                  1)

                     Respinge acțiunea ca fiind introdusă în fața unei instanțe necompetente să o soluționeze.

                  2)

                     Îl obligă pe domnul Michael Kipper la plata cheltuielilor de judecată.