title: Cauza T-367/11: Acțiune introdusă la 4 iulie 2011 — Lyder Enterprises/OCSP — Liner Plants NZ (1993) (Southern Splendour)

text:
               24.9.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 282/28

         Acțiune introdusă la 4 iulie 2011 — Lyder Enterprises/OCSP — Liner Plants NZ (1993) (Southern Splendour)
   (Cauza T-367/11)
   2011/C 282/57
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Lyder Enterprises Ltd (Auckland, Noua Zeelandă) (reprezentant: G. Pickering, Solicitor)

      Pârât: Oficiul Comunitar pentru Soiuri de Plante (OCSP)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Liner Plants NZ (1993) Ltd (Waitakere, Noua Zeelandă)

      Concluziile

               —

               Anularea Deciziei Camerei de recurs a Oficiului Comunitar pentru Soiuri de Plante din 18 februarie 2011, în cauza A007/2010 și

               —

               suspendarea procedurii până la adoptarea deciziei finale a High Court din Noua Zeelandă în cauza nr. CIV:2011:404:2969.

      Motivele și principalele argumente

      Solicitantul protecției comunitare pentru soiuri de plante: reclamanta.

      Denumirea soiului de plante pentru care se solicită protecție comunitară: Southern Splendor — cerere de acordare a protecției comunitare a soiurilor de plante nr. 2006/1888

      Autorul obiecției la cererea de protecție comunitară a soiurilor de plante: cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

      Motivele obiecției: obiecția era întemeiată pe argumentul potrivit căruia reclamanta nu era persoana care a creat sau care a descoperit și a dezvoltat soiul de plante și nici un având-cauză al acesteia

      Decizia comitetului OCSP: respinge cererea nr. 2006/1888 pentru soiul „Southern Splendour” (Decizia nr. R 972)

      Decizia camerei de recurs: respinge calea de atac

      Motivele invocate: atingerea adusă principiului contradictorialității, necompetență, neînțelegerea normelor fundamentale de echitate, încălcarea unei norme fundamentale de procedură, întrucât camera de recurs a decis că elementele de probă cuprinse în scrisorile reclamantei nu erau admisibile pentru motivul că nu erau redactate sub forma unei declarații sub jurământ.


title: Cauza T-586/08: Acțiune introdusă la 24 decembrie 2008 — Kerma/OAPI (BIOPIETRA)

text:
               7.3.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 55/45

         Acțiune introdusă la 24 decembrie 2008 — Kerma/OAPI (BIOPIETRA)
   (Cauza T-586/08)
   (2009/C 55/80)
   Limba de procedură: italiana
   Părțile

      Reclamantă: Kerma SpA (Puegnago sul Garda, Italia) (reprezentant: A. Manzoni, avvocato)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)
   Concluziile reclamantei

               —

               Să se constate că marca BIOPIETRA îndeplinește condițiile prevăzute la articolul 4 din Regulamentul privind marca comunitară și că nu îi lipsește caracterul distinctiv în sensul articolului 7 alineatul (1) litera (b) din același regulament;

               —

               obligarea OAPI la plata cheltuielilor de judecată în cazul în care acesta cade în pretenții.

         Motivele și principalele argumente

      Marca comunitară vizată: Marca verbală „BIOPIETRA” (cererea de înregistrare nr. 5.658.893), pentru produse din clasa 19

      Decizia examinatorului: Respinge cererea.

      Decizia camerei de recurs: Respinge recursul.

      Motivele invocate: Încălcarea și aplicarea eronată a articolului 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 privind marca comunitară.


title: Cauza C-9/09: Acțiune introdusă la 9 ianuarie 2009 — Comisia Comunităților Europene/Regatul Belgiei

text:
               21.3.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 69/25

         Acțiune introdusă la 9 ianuarie 2009 — Comisia Comunităților Europene/Regatul Belgiei
   (Cauza C-9/09)
   (2009/C 69/46)
   Limba de procedură: franceza
   Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: C. Cattabriga și J. Sénéchal, agenți)

      Pârât: Regatul Belgiei
   Concluziile reclamantei

               —

               Constatarea faptului că, prin neadoptarea actelor cu putere de lege și a actelor administrative necesare pentru a se conforma Directivei 2004/23/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 31 martie 2004 privind stabilirea standardelor de calitate și securitate pentru donarea, obținerea, controlul, prelucrarea, conservarea, stocarea și distribuirea țesuturilor și a celulelor umane (1) sau, în orice caz, prin necomunicarea acestora Comisiei, Regatul Belgiei nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul acestei directive;

               —

               obligarea Regatului Belgiei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   Termenul pentru transpunerea Directivei 2004/23/CE a expirat la 7 aprilie 2006. Or, la data introducerii prezentei acțiuni, pârâta nu luase încă măsurile necesare pentru a transpune directiva sau, în orice caz, nu le comunicase Comisiei.

      (1)  JO L 102, p. 48, Ediție specială, 15/vol. 11, p. 129.


title: Cauza T-321/15: Acțiune introdusă la 22 iunie 2015 – GSA și SGI Security/Parlamentul

text:
               10.8.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 262/36

         Acțiune introdusă la 22 iunie 2015 – GSA și SGI Security/Parlamentul
   (Cauza T-321/15)
   (2015/C 262/49)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamante: Gruppo Servizi Associati SpA (GSA) (Roma, Italia) și Security Guardian’s Institute (SGI Security) (Bierges, Belgia) (reprezentant: E. van Nuffel d’Heynsbroeck, avocat)

      Pârât: Parlamentul European

      Concluziile

   Reclamantele solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei Parlamentului, notificată la 12 iunie 2015, de declarare ca neconformă a ofertei pe care Gruppo Servizi Associati SpA (GSA) și Security Guardian’s Institute s.a. au prezentat-o pentru atribuirea contractului EP/DGSAFE/UIB/SER/2014-014 având ca obiect prestații de protecție împotriva incendiilor, de asistență pentru persoane și de supraveghere exterioară în locația Parlamentului European la Bruxelles, și a deciziei acestuia de a atribui respectivul contract unui alt ofertant;

               —

               obligarea Parlamentului la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamantele invocă două motive.

               1.

               Primul motiv, întemeiat pe o încălcare a principiilor proporționalității și egalității, în măsura în care Parlamentul ar fi impus în mod nejustificat ca toți membrii grupului economic să dețină o autorizație în conformitate cu Legea din 10 aprilie 1990 privind securitatea privată și particulară, incluzând astfel membrii grupului care nu urmau să execute serviciile la care face referire legea menționată.

               2.

               Al doilea motiv, prezentat cu titlu subsidiar și întemeiat pe o încălcare a liberei prestări a serviciilor și a principiilor egalității și proporționalității care stau la baza acestora, în măsura în care condiția deținerii unei autorizații prevăzute de Legea din 10 aprilie 1990 ar face excesiv de dificilă, chiar ar împiedica participarea la procedura de atribuire a contractului a unei întreprinderi a cărei ofertă se referă la un serviciu care nu este reglementat de această lege.


title: Cauza C-190/08: Ordonanța președintelui Curții din 25 noiembrie 2008 — Comisia Comunităților Europene/Regatul Țărilor de Jos

text:
               21.3.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 69/33

         Ordonanța președintelui Curții din 25 noiembrie 2008 — Comisia Comunităților Europene/Regatul Țărilor de Jos
   (Cauza C-190/08) (1)

   (2009/C 69/73)

      Limba de procedură: olandeza

   Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 171, 5.7.2008.


title: Cauza C-286/08: Acțiune introdusă la 30 iunie 2008 — Comisia Comunităților Europene/Republica Elenă

text:
               30.8.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 223/33

         Acțiune introdusă la 30 iunie 2008 — Comisia Comunităților Europene/Republica Elenă
   (Cauza C-286/08)
   (2008/C 223/51)
   Limba de procedură: greaca
   Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: M. Patakia și J.-B. Laignelot)

      Pârâtă: Republica Elenă
   Concluziile reclamantei

               —

               declararea faptului că, prin neelaborarea și neadoptarea, într-un termen rezonabil, a unui plan de gestionare a deșeurilor periculoase, în conformitate cu cerințele reglementării comunitare relevante, și prin faptul că nu a creat o rețea integrată și adecvată de instalații de eliminare a deșeurilor periculoase care să permită eliminarea acestora prin utilizarea unor metode mai adecvate pentru a garanta un nivel ridicat de protecție a mediului și a sănătății publice, Republica Elenă nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 1 alineatul (2) și al articolului 6 din Directiva 91/689/CEE privind deșeurile periculoase (1), coroborate cu articolul 5 alineatele (1) și (2) și cu articolul 7 alineatul (1) din Directiva 2006/12/CE (2) (care a înlocuit Directiva 75/442/CEE privind deșeurile, astfel cum a fost modificată prin Directiva 91/156/CEE);

               —

               declararea faptului că, prin neadoptarea tuturor măsurilor necesare pentru a garanta, în ceea ce privește gestionarea deșeurilor periculoase, respectarea articolelor 4 și 8 din Directiva 2006/12/CE (care a înlocuit Directiva 75/442/CEE, astfel cum a fost modificată prin Directiva 91/156/CEE), precum și a articolului 3 alineatul (1) și a articolelor 6, 7, 8, 9, 13 și 14 din Directiva 99/31/CE (3) privind depozitele de deșeuri, Republica Elenă nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 1 alineatul (2) din Directiva 91/689/CEE privind deșeurile periculoase, coroborat cu articolele 4 și 8 din Directiva 2006/12/CE (care a înlocuit Directiva 75/442/CEE, astfel cum a fost modificată prin Directiva 91/156/CEE) și nici obligațiile care îi revin în temeiul articolului 3 alineatul (1) și al articolelor 6, 7, 8, 9, 13 și 14 din Directiva 99/31/CE privind depozitele de deșeuri;

               —

               obligarea Republicii Elene la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   După examinarea prevederilor legislative referitoare la gestionarea deșeurilor periculoase, notificate de Republica Elenă, și, în special, planul național de gestionare, Comisia a constatat că acestea nu îndeplinesc cerințele dreptului comunitar în ceea ce privește gestionarea deșeurilor periculoase.
   În special, planul național de gestionare prezintă lacune întrucât se limitează la orientări care necesită o elaborare ulterioară și care nu îndeplinesc cerința de „suficientă precizie”, încălcând articolul 1 alineatul (2) și articolul 6 alineatul (2) din Directiva 91/689/CEE, coroborate cu articolul 7 alineatul (1) din Directiva 2006/12/CE (care a înlocuit Directiva 75/442/CEE).
   De asemenea, planul național de gestionare nu prevede o rețea integrată și adecvată de instalații de eliminare întrucât lipsesc infrastructurile adecvate, lipsesc evaluările referitoare la nivelul necesar de capacitate de tratare și există carențe în ceea ce privește crearea și situarea geografică a unor locuri adecvate, încălcând articolul 1 alineatul (2) din Directiva 91/689/CEE, coroborat cu articolul 5 din Directiva 2006/12/CE (care a înlocuit Directiva 75/442/CEE).
   În plus, trebuie să se constate că practica obișnuită de eliminare a deșeurilor periculoase în Republica Elenă este aceea a unor „depozite temporare” care, totuși, din cauza reînnoirii autorizațiilor relevante, în lipsa unor depozite adecvate, devin permanente. Rezultă că nu au fost adoptate măsurile adecvate pentru eliminarea sigură și definitivă a deșeurilor periculoase, care să nu afecteze sănătatea publică și care să nu aducă prejudicii mediului, încălcând articolul 1 alineatul (2) din Directiva 91/689/CEE, coroborat cu articolele 4 și 8 din Directiva 2006/12/CE (care a înlocuit Directiva 75/442/CEE), precum și articolul 3 alineatul (1) și articolele 6, 7, 8, 9, 13 și 14 din Directiva 99/31/CE privind depozitele de deșeuri.

      (1)  JO L 377, 31.12.1991, p. 20, Ediție specială, 15/vol. 2, p. 91.

      (2)  JO L 114, 27.4.2006, p. 9, Ediție specială, 15/vol. 16, p. 45.

      (3)  JO L 182, 16.7.1999, p. 1, Ediție specială, 15/vol. 5, p. 94.


title: Cauza T-454/09 P: Ordonanța Tribunalului din 28 iunie 2011 — van Arum/Parlamentul European ( „Recurs — Funcție publică — Funcționari — Evaluare — Raport de evaluare — Exercițiul de evaluare 2005 — Recurs în parte vădit inadmisibil și în parte vădit nefondat” )

text:
               24.9.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 282/18

         Ordonanța Tribunalului din 28 iunie 2011 — van Arum/Parlamentul European
   (Cauza T-454/09 P) (1)

   (Recurs - Funcție publică - Funcționari - Evaluare - Raport de evaluare - Exercițiul de evaluare 2005 - Recurs în parte vădit inadmisibil și în parte vădit nefondat)
   2011/C 282/35
   Limba de procedură: olandeza

      Părțile

      Recurent: Rinse van Arum (Winksele, Belgia) (reprezentant: W. van den Muijsenbergh, avocat)

      Cealaltă parte în proces: Parlamentul European (reprezentanți: J. F. de Wachter, K. Zejdová și R. Ignătescu, agenți)

      Obiectul

   Recurs formulat împotriva Hotărârii Tribunalului Funcției Publice a Uniunii Europene (Camera a doua) din 10 septembrie 2009, van Arun/Parlamentul European (F-139/07, nepublicată încă în Repertoriu) și având ca obiect anularea acestei hotărâri

      Dispozitivul

               1.

               Respinge recursul.

               2.

               Domnul Rinse van Arum suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și cheltuielile efectuate de Parlamentul European în cadrul prezentei proceduri.

      (1)  JO C 37, 13.2.2010.


title: Cauza T-20/16: Hotărârea Tribunalului din 21 iunie 2017 – M/S. Indeutsch International/EUIPO – Crafts Americana Group (Reprezentarea unor șevroane între două linii paralele) [„Marcă a Uniunii Europene — Procedură de declarare a nulității — Marca Uniunii Europene figurativă reprezentând șevroane între două linii paralele — Caracter distinctiv — Articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 — Examinare a mărcii, astfel cum a fost înregistrată”]

text:
               7.8.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 256/22

         Hotărârea Tribunalului din 21 iunie 2017 – M/S. Indeutsch International/EUIPO – Crafts Americana Group (Reprezentarea unor șevroane între două linii paralele)
   (Cauza T-20/16) (1)

   ([„Marcă a Uniunii Europene - Procedură de declarare a nulității - Marca Uniunii Europene figurativă reprezentând șevroane între două linii paralele - Caracter distinctiv - Articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 - Examinare a mărcii, astfel cum a fost înregistrată”])
   (2017/C 256/23)
   Limba de procedură: engleza

      Părţile

      Reclamantă: M/S. Indeutsch International (Noida, India) (reprezentanţi: inițial D. Stone, D. Meale, A. Dykes, solicitors, și S. Malynicz, QC, ulterior D. Stone și S. Malynicz și în final D. Stone, S. Malynicz și M. Siddiqui, solicitor)

      Pârât: Oficiului Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentant: D. Gája, agent)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO, intervenientă la Tribunal: Crafts Americana Group, Inc. (Vancouver, Washington, Statele Unite) (reprezentanți: J. Fish și V. Leitch, solicitors, și A. Bryson, barrister)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei întâi de recurs a EUIPO din 5 noiembrie 2015 (cauza R 1814/2014-1), privind o procedură de declarare a nulității între Crafts Americana Group și M/S. Indeutsch International

      Dispozitivul

               1)

               Anulează Decizia Camerei întâi de recurs a Oficiului Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO) din 5 noiembrie 2015 (cauza R 1814/2014-1).

               2)

               Obligă EUIPO la plata cheltuielilor de judecată efectuate de M/S. Indeutsch International.

               3)

               Crafts Americana Group, Inc., suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 106, 21.3.2016.


title: Cauza C-265/16: Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunale ordinario di Torino (Italia) la 12 mai 2016 – VCAST Limited/R.T.I. SpA

text:
               25.7.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 270/30

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunale ordinario di Torino (Italia) la 12 mai 2016 – VCAST Limited/R.T.I. SpA
   (Cauza C-265/16)
   (2016/C 270/34)
   Limba de procedură: italiana

      Instanța de trimitere

   Tribunale ordinario di Torino

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: VCAST Limited

      Pârâtă: R.T.I. SpA

      Întrebările preliminare

               1)

               Este compatibilă cu dreptul comunitar – în special cu articolul 5 alineatul (2) litera (b) din Directiva 2001/29/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 22 mai 2001 privind armonizarea anumitor aspecte ale drepturilor de autor și drepturilor conexe în societatea informațională (1) (precum și cu Directiva 2000/31/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 8 iunie 2000 privind anumite aspecte juridice ale serviciilor societății informaționale, în special ale comerțului electronic (2), pe piața internă și cu tratatul de instituire) – o reglementare națională care interzice întreprinzătorului comercial să ofere particularilor servicii de înregistrare video la distanță în modalitatea denumită cloud computing de copii private ale unor opere protejate de dreptul de autor, prin intermediul intervenției sale active în cadrul înregistrării, în lipsa consimțământului titularului dreptului?

               2)

               Este compatibilă cu dreptul comunitar – în special cu articolul 5 alineatul (2) litera (b) din Directiva 2001/29/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 22 mai 2001 privind armonizarea anumitor aspecte ale drepturilor de autor și drepturilor conexe în societatea informațională (precum și cu Directiva 2000/31/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 8 iunie 2000 privind anumite aspecte juridice ale serviciilor societății informaționale, în special ale comerțului electronic, pe piața internă și cu tratatul de instituire) – o reglementare națională care permite întreprinzătorului comercial să ofere particularilor servicii de înregistrare video la distanță în modalitatea denumită cloud computing de copii private ale unor opere protejate de dreptul de autor, chiar dacă acest lucru presupune intervenția sa activă în cadrul înregistrării, inclusiv în lipsa consimțământului titularului dreptului, în schimbul plății unei compensaţii forfetare în beneficiul titularului dreptului, care, în esență, face obiectul unui regim de licență obligatorie?

      (1)  JO L 167, p. 10, Ediție specială, 17/vol. 1, p. 230.

      (2)  „Directiva privind comerțul electronic”, JO L 178, p. 1, Ediție specială, 13/vol. 29, p. 257.


title: Cauza C-138/09: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Tribunale Ordinario di Palermo (Italia) la 15 aprilie 2009 — Todaro Nunziatina & C. snc/Assessorato del Lavoro e della Previdenza Sociale

text:
               4.7.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 153/23

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Tribunale Ordinario di Palermo (Italia) la 15 aprilie 2009 — Todaro Nunziatina & C. snc/Assessorato del Lavoro e della Previdenza Sociale
   (Cauza C-138/09)
   2009/C 153/43
   Limba de procedură: italiana

      Instanța de trimitere

   Tribunale Ordinario di Palermo

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Todaro Nunziatina & C. snc

      Pârât: Assessorato del Lavoro e della Previdenza Sociale

      Întrebările preliminare

               1)

               Având în vedere că schema de ajutoare (identificată cu nr. NN 91/A/95) introdusă de regiunea Sicilia prin articolul 10 din Legea regională nr. 27 din 15 mai 1991 (Legge Regionale 15 maggio 1991, n. 27) prevedea un mecanism de contribuții pentru un număr de ani și anume minimum doi ani și maximum cinci ani (doi ani pentru încadrarea în muncă cu contract de formare și de muncă și în plus maximum trei ani în cazul transformării contractului de formare și de muncă în contract pe durată nedeterminată), Comisia Europeană, prin Decizia 95/C 343/11 din 14 noiembrie 1995 prin intermediul căreia a autorizat aplicarea a înțeles

                           —

                           să admită o astfel de variație temporală și economică a beneficiilor (doi ani plus trei ani) sau, dimpotrivă

                           —

                           să autorizeze în mod exclusiv și alternativ fie acordarea de contribuții pentru încadrările în muncă cu contract de formare și de muncă (pe durata de doi ani a acestora) fie acordarea de contribuții pentru transformările în contracte pe durată nedeterminată a contractelor angajaților încadrați anterior cu contract de formare și de muncă (pe durata celor trei ani prevăzuți pentru transformare)?

               2)

               Termenul exercițiului financiar 1997 pentru aplicarea ajutorului de stat, indicat de Comisia Europeană prin Decizia 95/C 343/11 din 14 noiembrie 1995 privind autorizarea schemei introduse prin articolul 10 din Legea regională nr. 27/91 trebuie înțeles

                           —

                           drept termen pentru previziunea inițială a cheltuielilor pentru ajutoare destinate oricum să fie acordate în anii următori (în funcție de diferitele interpretări posibile ale ajutoarelor autorizate menționate) sau, mai degrabă

                           —

                           trebuie înțeles drept termen final pentru plata efectivă a contribuțiilor propriu-zise de către autoritățile regionale competente?

               3)

               Pentru încadrarea cu contract de formare și de muncă, conform articolului 10 din Legea regională nr. 27/91, care a avut loc de exemplu la 1 ianuarie 1996 așadar, în cadrul perioadei de aplicare a ajutorului stabilit prin Decizia 95/C 343/11 din 14 noiembrie 1995, regiunea Sicilia putea (și trebuia) să aplice în mod concret schema de ajutoare pentru toți anii care au făcut obiectul autorizării (și anume doi ani plus trei ani), chiar și atunci când precum în exemplul amintit, aplicarea schemei autorizate presupunea o plată efectivă a contribuției până la data de 31 decembrie 2001 (și anume 1996 + 5 ani = 2001)?

               4)

               Comisia Europeană, prin Decizia 2003/195/CE din 16 octombrie 2002 care prevede la articolul 1: „schema de ajutoare prevăzută la articolul 11 alineatul 1 din Legea regională nr. 16 din 27 mai 1997 a regiunii Sicilia, pe care Italia intenționează să o pună în aplicare, este incompatibilă cu piața comună. În consecință, schema menționată nu poate fi pusă în aplicare”, a înțeles

                           —

                           să refuze autorizarea „noii” scheme de ajutoare prevăzute la articolul 11 din Legea regională nr. 16/67, întrucât a considerat-o un sistem „autonom” având ca scop prelungirea perioadei de aplicare a ajutorului instituit prin articolul 10 din Legea regională nr. 27/91 ulterior datei de 31 decembrie 1996, incluzând în acesta și cheltuieli aferente unor încadrări în muncă și/sau transformări efectuate în anii 1997 și 1998, sau

                           —

                           dimpotrivă, prin decizia menționată s-a avut în vedere în mod efectiv să se interzică regiunii de a dobândi resurse economice, cu scopul de a împiedica plata efectivă a ajutoarelor de stat instituite prin articolul 10 din Legea regională nr. 27/91, inclusiv pentru încadrările în muncă și/sau transformările efectuate înainte de 31 decembrie 1996?

               5)

               În cazul în care decizia Comisiei se interpretează conform punctului 4 de mai sus prima liniuță, această decizie este conformă cu interpretarea articolului 87 din tratat pe care Comisia întemeiază cazuri similare privind scutiri de la contribuțiile de securitate socială aferente contractelor de formare și de muncă avute în vedere în Decizia 2000/128/CE din 11 mai 1999 (având ca obiect legislația statului italian și amintită în motivația deciziei negative din 2002) și Decizia 2003/739/CE din 13 mai 2003 (având ca obiect legislația regiunii Sicilia)?

               6)

               În cazul în care decizia Comisiei se interpretează conform punctului 4 de mai sus a doua liniuță, cum trebuie interpretată decizia anterioară de autorizare a schemelor de ajutor, ținând cont de dubla semnificație pe care o poate avea adjectivul „ulterior”: „ulterior în raport cu bugetul stabilit prin decizia Comisiei” sau „ulterior în raport cu finanțarea prevăzută de regiune doar până la bilanțul din 1996”?

               7)

               În sfârșit, care ajutoare trebuie considerate legale și care ajutoare trebuie considerate ilegale potrivit Comisiei?

               8)

               Căreia dintre părțile la prezentul proces (societatea sau Assessorato) îi revine sarcina de a demonstra că bugetul stabilit de Comisie însăși nu a fost depășit?

               9)

               Eventuala recunoaștere în favoarea întreprinderilor beneficiare a unor dobânzi legale aferente plății tardive a contribuțiilor considerate legale și admisibile este luată în considerare sau nu la stabilirea posibilei depășiri a bugetului autorizat inițial prin Decizia 95/C 343/11 din 14 octombrie 1995?

               10)

               În cazul în care dobânzile sunt luate în considerare la stabilirea depășirii bugetului, ce rată a dobânzii trebuie aplicată?


               22.12.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 480/8

         Cererea de obținere a unui aviz consultativ al Curții de Justiție a AELS înaintată de Hæstiréttur Íslands la 10 decembrie 2015 în cauza Sorpa bs./Autoritatea de concurență
   (Cauza E-29/15)
   (2016/C 480/10)
   Printr-o scrisoare datată 10 decembrie 2015 și înregistrată la grefa Curții de Justiție a AELS la aceeași dată, Hæstiréttur Íslands (Curtea Supremă din Islanda) a înaintat Curții o cerere de obținere a unui aviz consultativ în cauza Sorpa bs./Autoritatea de concurență cu privire la următoarele chestiuni:

               1.

               Este o municipalitate de pe teritoriul unei părți contractante la Acordul privind SEE care efectuează, în jurisdicția sa, gestionarea deșeurilor în conformitate cu dispozițiile Directivelor 75/442/CEE, 1999/31/CE și 2000/76/CE, o întreprindere în sensul articolului 54 din acord? În această privință, instanța întreabă dacă, la stabilirea răspunsului la această întrebare, prezintă importanță următoarele: (a) faptul că tratarea deșeurilor se numără printre funcțiile prevăzute prin lege ale municipalităților în conformitate cu legislația părții contractante relevante; (b) faptul că, în conformitate cu legislația părții contractante, între entități private și entități publice poate exista concurență în domeniul tratării deșeurilor; (c) faptul că legislația părții contractante prevede că, în acest domeniu, taxa percepută de o municipalitate nu poate fi mai mare decât valoarea care acoperă costurile tratării deșeurilor și ale activităților conexe.

               2.

               Dacă răspunsul la prima întrebare este negativ, se aplică același lucru și în cazul unei întreprinderi cooperative care este administrată de către două sau mai multe municipalități și care se ocupă, în numele acestora, de gestionarea deșeurilor în zonele lor de funcționare?

               3.

               Atunci când evaluează dacă articolul 54 din Acordul privind SEE se aplică unei activități a unei municipalități sau a unei întreprinderi cooperative, are importanță faptul că legislația părții contractante în cauză conține dispoziții care autorizează sau obligă organismele publice să efectueze activitatea respectivă? Este compatibil cu Acordul privind SEE ca o parte contractantă să excludă, prin intermediul unor dispoziții juridice, anumite activități efectuate de entități publice din domeniul de aplicare al dreptului concurenței?

               4.

               Municipalitățile care sunt proprietarii unei întreprinderi cooperative precum cea menționată la întrebarea 2 pot fi considerate drept partenerii săi comerciali în sensul articolului 54 al doilea paragraf litera (c) din Acordul privind SEE? Iar, în cazul unui răspuns afirmativ, o reducere acordată proprietarilor de care nu beneficiază alte părți constituie provocarea unui dezavantaj în poziția concurențială a altor părți, în sensul aceleiași dispoziții?


title: Cauza T-258/07: Acțiune introdusă la 17 iulie 2007 — Campo de Alcalá del Río/Consiliul Uniunii Europene și Comisia Comunităților Europene

text:
               8.9.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 211/51

         Acțiune introdusă la 17 iulie 2007 — Campo de Alcalá del Río/Consiliul Uniunii Europene și Comisia Comunităților Europene
   (Cauza T-258/07)
   (2007/C 211/96)
   Limba de procedură: spaniola
   Părțile

      Reclamantă: S. Coop. And. de Productores del Campo de Alcalá del Río (Sevilla, Spania) (reprezentant: L. Ortiz Blanco, abogado)

      Pârâte: Consiliul Uniunii Europene și Comisia Comunităților Europene
   Concluziile reclamantei

               —

               pronunțarea unei hotărâri prin care, în aprecierea prezentei acțiuni în despăgubiri, în temeiul prevederilor articolului 288 CE, să se declare dreptul reclamantei de a fi despăgubită financiar de către Consiliu și Comisie, în solidar, cu suma totală de un milion treizeci și cinci de mii patru sute șaizeci și șase euro (1 035 466 EUR) și

               —

               obligarea instituțiilor pârâte la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   Motivele și principalele argumente sunt cele invocate deja în cauza T-217/07, Las Palmeras/Consiliul și Comisia.


title: Cauza C-425/07 P: Recurs introdus la 14 septembrie 2007 de AEPI Elliniki Etaireia pros Prostasian tis Pnevmatikis Idioktisias AE împotriva hotărârii Tribunalului de Primă Instanță (Camera a patra) pronunțate la 12 iulie 2007 în cauza T-229/05, AEPI Elliniki Etaireia pros Prostasian tis Pnevmatikis Idioktisias/Comisia Comunităților Europene

text:
               10.11.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 269/36

         Recurs introdus la 14 septembrie 2007 de AEPI Elliniki Etaireia pros Prostasian tis Pnevmatikis Idioktisias AE împotriva hotărârii Tribunalului de Primă Instanță (Camera a patra) pronunțate la 12 iulie 2007 în cauza T-229/05, AEPI Elliniki Etaireia pros Prostasian tis Pnevmatikis Idioktisias/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza C-425/07 P)
   (2007/C 269/61)
   Limba de procedură: greaca
   Părțile

      Recurentă: AEPI Elliniki Etaireia pros Prostasian tis Pnevmatikis Idioktisias AE (reprezentant: Th. Asprogerakas-Grivas, avocat)

      Cealaltă parte în proces: Comisia Comunităților Europene
   Concluziile recurentei

               —

               admiterea prezentului recurs;

               —

               anularea totală a hotărârii Tribunalului de Primă Instanță al Comunităților Europene (Camera a patra) pronunțate la 12 iulie 2007, în cauza AEPI AE/Comisia Comunităților Europene, împotriva căreia s-a declarat recurs;

               —

               admiterea și judecarea acțiunii din data de 14 iunie 2005 (conform articolului 230 din Tratatul CE), nr. 001/4372,56 (2001) A/3603/2, introdusă pe rolul Tribunalului de Primă Instanță al Comunităților Europene împotriva Deciziei Comisiei din 18 aprilie 2005 SG-Greffe (2005) D/201832 prin care s-a respins plângerea din 22 martie 2001 (2001/4372,56 (2001A/3603/2)), fie de către Curtea de Justiție, fie de către Tribunal, care a pronunțat hotărârea atacată, astfel încât să se admită motivele invocate în motivarea acțiunii; și

               —

               obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   Prin hotărârea atacată s-au interpretat greșit articolele 81 și 82 din Tratatul CE, în măsura în care nu s-a examinat dacă decizia contestată a Comisiei a depășit limitele competenței sale discreționare, nu a ținut cont de jurisprudența Curții de Justiție în materie, nu a luat în considerare împrejurările de fapt prezentate în acțiune care demonstrează un prejudiciu adus comerțului dintre statele membre. În sfârșit, prin interpretarea și aplicarea greșită a articolelor 81 și 82 din Tratatul CE, Tribunalul a reținut că dispozițiile în domeniul dreptului comunitar al concurenței impun în mod necesar existența unui prejudiciu efectiv adus comerțului dintre statele membre, în timp ce în realitate, conform unei interpretări și aplicări corecte a dispozițiilor de mai sus, este necesar să se aprecieze că este suficientă posibilitatea unui astfel de prejudiciu pentru a se realiza încălcarea.


title: Cauza T-178/07: Acțiune introdusă la 21 mai 2007 — Euro-Information/OAPI CYBERHOME

text:
               21.7.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 170/31

         Acțiune introdusă la 21 mai 2007 — Euro-Information/OAPI CYBERHOME
   (Cauza T-178/07)
   (2007/C 170/61)
   Limba în care este formulată acțiunea: franceza
   Părțile

      Reclamantă: Européenne de traitement de l'Information SAS (Strasbourg, Franța) (reprezentanți: P. Greffe și J. Schouman, avocats)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)
   Concluziile reclamantei

               —

               anularea deciziei Camerei întâi de recurs a OAPI din 15 martie 2007, cauza R 1249/2006-1, în măsura în care a refuzat înregistrarea cererii sale privind marca comunitară CYBERHOME nr. 4 114 666 pentru o parte dintre produsele și serviciile solicitate din clasele 9, 36 și 38;

               —

               înregistrarea cererii privind marca comunitară CYBERHOME nr. 4 114 666 pentru toate produsele și serviciile solicitate.

         Motivele și principalele argumente

      Marca comunitară vizată: marca verbală „CYBERHOME” pentru produse și servicii din clasele 9, 36 și 38 (cererea nr. 4 114 666).

      Decizia examinatorului: refuză înregistrarea.

      Decizia camerei de recurs: respinge recursul.

      Motivele invocate: reclamanta susține că, contrar celor constatate de camera de recurs a OAPI în decizia atacată, marca sa este arbitrară și are caracterul suficient de distinctiv cerut de Regulamentul nr. 40/94 (1) al Consiliului în raport cu produsele și serviciile solicitate.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 40/94 al Consiliului din 20 decembrie 1993 privind marca comunitară (JO 1994, L 11, p. 1).


title: Cauza F-97/13: Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera a doua) din 5 martie 2015 – Gyarmathy/FRA (Funcție publică — Personalul Agenției pentru Drepturi Fundamentale a Uniunii Europene — Agenți temporari — Recrutare — Anunț pentru ocuparea unui post vacant — Respingerea unei candidaturi)

text:
               4.5.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 146/43

         Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera a doua) din 5 martie 2015 – Gyarmathy/FRA
   (Cauza F-97/13) (1)

   ((Funcție publică - Personalul Agenției pentru Drepturi Fundamentale a Uniunii Europene - Agenți temporari - Recrutare - Anunț pentru ocuparea unui post vacant - Respingerea unei candidaturi))
   (2015/C 146/58)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Valéria Anna Gyarmathy (Ungaria) (reprezentanți: L. Levi și M. Vandenbussche, avocați)

      Pârâtă: Agenția pentru Drepturi Fundamentale a Uniunii Europene (reprezentanți: M. Kjærum, agent, și B. Wägenbaur, avocat)

      Obiectul

   Cerere de anulare a deciziei de numire a unui alt candidat în postul de „Senior Programme Manager” și de a nu o numi pe reclamantă în al doilea post menționat în anunțul pentru ocuparea unui post vacant

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Doamna Gyarmathy suportă propriile cheltuieli de judecată și este obligată să suporte cheltuielile de judecată efectuate de Agenția pentru Drepturi Fundamentale a Uniunii Europene.

      (1)  JO C 85, 22.3.2014, p. 26.


title: Cauza C-326/13 P: Recurs introdus la 17 iunie 2013 de Peek & Cloppenburg KG împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a cincea) din 18 aprilie 2013 în cauza T-507/11, Peek & Cloppenburg/Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

text:
               24.8.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 245/5

         Recurs introdus la 17 iunie 2013 de Peek & Cloppenburg KG împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a cincea) din 18 aprilie 2013 în cauza T-507/11, Peek & Cloppenburg/Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)
   (Cauza C-326/13 P)
   2013/C 245/08
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Recurentă: Peek & Cloppenburg KG (Düsseldorf, Germania) (reprezentant: P. Lange, avocat)

      Celelalte părți din procedură: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale), Peek & Cloppenburg KG (Hamburg, Germania)

      Concluziile recurentei

   Recurenta solicită Curții:

               —

               anularea Hotărârii Tribunalului din 18 aprilie 2013 în cauza T-507/11;

               —

               anularea Deciziei Camerei întâi de recurs a OAPI din 28 februarie 2011 în cauza R 262/2005-1;

               —

               obligarea OAPI și a Peek & Cloppenburg KG (Hamburg) la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Recurenta invocă o încălcare a articolului 8 alineatul (4) din Regulamentul nr. 207/2009 (1) rezultând dintr-o interpretare eronată a expresiei „conferă […] dreptul de a interzice utilizarea unei mărci mai recente”.
   Contrar hotărârii Tribunalului, nu se poate porni de la premiza că singura cerință stabilită de această dispoziție este aceea ca semnul invocat să aibă un domeniu de aplicare care depășește domeniul local. Expresia în discuție ar trebui să fie interpretată în sensul că limitează mai mult sfera semnelor al căror domeniul de aplicare depășește domeniul local pe care se poate întemeia o opoziție. În temeiul acestei interpretări, dreptul național în litigiu ar trebui să confere titularului său dreptul de a interzice utilizarea unei mărci mai recente pe ansamblul teritoriului statului membru din care provine acest drept.
   Această interpretare este susținută de sensul procedurii de opoziție împotriva unei cereri de înregistrare a unei mărci comunitare, de dispozițiile articolelor 110 și 111 din Regulamentul 207/2009, precum și de modul în care este interpretat criteriul prevăzut la articolul 4 alineatul (4) litera (b) din Directiva 2008/95/CE (2), care este identic cu cel prevăzut la articolul 8 alineatul (4) din Regulamentul nr. 207/2009.
   Legiuitorul german, interpretând în mod corect articolul 4 alineatul (4) litera (b) din Directiva 2008/95, a transpus în dreptul național această prevedere în sensul că conferă titularului său dreptul de a interzice utilizarea unei mărci mai recente pe ansamblul teritoriului Republicii Federale Germania. Interpretarea expresiei „conferă […] dreptul de a interzice utilizarea unei mărci mai recente” ar fi relevantă pentru soluționarea litigiului.
   Cu titlu subsidiar, recurenta invocă încălcarea articolului 8 alineatul (4) din Regulamentul nr. 207/2009 prin interpretarea eronată a expresiei „cu un domeniu de aplicare care depășește domeniul local” efectuată de Tribunal. În această privință, recurenta se întemeiază pe sensul procedurii de opoziție, pe obiectivul limitării sferei semnelor naționale care pot sta la baza unei opoziții, pe legătura normativă cu articolele 110 și 111 din Regulamentul nr. 207/2009, precum și pe dispozițiile articolului 4 alineatul (4) litera (b) din Directiva 2008/95/CE.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 207/2009 al Consiliului din 26 februarie 2009 privind marca comunitară (JO L 78, p. 1).

      (2)  Directiva 2008/95/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 22 octombrie 2008 de apropiere a legislațiilor statelor membre cu privire la mărci (JO L 299, p. 25).


title: Cauza T-232/16 P: Recurs introdus la 12 mai 2016 de Comisia Europeană împotriva Hotărârii din 2 martie 2016 a Tribunalului Funcției Publice în cauza F-3/15, Frieberger și Vallin/Comisia

text:
               4.7.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 243/44

         Recurs introdus la 12 mai 2016 de Comisia Europeană împotriva Hotărârii din 2 martie 2016 a Tribunalului Funcției Publice în cauza F-3/15, Frieberger și Vallin/Comisia
   (Cauza T-232/16 P)
   (2016/C 243/49)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Recurentă: Comisia Europeană (reprezentant: G. Berscheid și G. Gattinara, agenți)

      Celelalte părți din procedură: Jürgen Frieberger (Woluwe-Saint-Lambert, Belgia) și Benjamin Vallin (Saint-Gilles, Belgia)

      Concluziile

   Recurenta solicită Tribunalului:

               —

               anularea hotărârii Tribunalului Funcției Publice pronunțate la 2 martie 2016 în cauza F-3/15, Frieberger și Vallin/Comisia, în măsura în care Tribunalul Funcției Publice a considerat întemeiat al patrulea motiv al acțiunii;

               —

               în ceea ce privește procedura în primă instanță, în măsura în care Tribunalul ar considera cauza în stare de judecată, respingerea acțiunii ca neîntemeiată și obligarea celorlalte părți în procedură la plata cheltuielilor de judecată;

               —

               în ceea ce privește procedura de recurs, obligarea fiecărei părți să suporte propriile cheltuieli de judecată aferente acestei proceduri.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea recursului, recurenta invocă cinci motive.

               1.

               Primul motiv, întemeiat pe denaturarea argumentelor invocate în primă instanță, precum și pe încălcarea interdicției de a se pronunța ultra petita.

               2.

               Al doilea motiv, întemeiat pe o eroare de drept în interpretarea articolului 26 alineatul (5) din anexa XIII la statut.

               3.

               Al treilea motiv, întemeiat pe o eroare de drept în interpretarea noțiunii de transfer al drepturilor de pensie în temeiul articolului 11 alineatul 2 din anexa VIII la statut.

               4.

               Al patrulea motiv, întemeiat pe încălcarea obligației de motivare.

               5.

               Al cincilea motiv, întemeiat pe încălcarea principiului egalității de tratament.


title: Cauza F-104/15: Acțiune introdusă la 17 iulie 2015 – ZZ/Comisia

text:
               14.9.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 302/71

         Acțiune introdusă la 17 iulie 2015 – ZZ/Comisia
   (Cauza F-104/15)
   (2015/C 302/88)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: ZZ (reprezentant: F. Moyse, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Obiectul și descrierea litigiului

   Anularea deciziei de a nu acorda reclamantului o pensie de urmaș.

      Concluziile reclamantului

               —

               Anularea deciziilor din 24 septembrie 2014 și din 10 aprilie 2015;

               —

               obligarea Comisiei Europene la plata cheltuielilor de judecată.


title: Cauza C-313/11: Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 18 iulie 2013 — Comisia Europeană/Republica Polonă [Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Regulamentul (CE) nr. 1829/2003 — Hrana animalelor — Alimente modificate genetic — Producție, introducere pe piață sau utilizare — Interdicție națională care nu a intrat încă în vigoare]

text:
               7.9.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 260/5

         Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 18 iulie 2013 — Comisia Europeană/Republica Polonă
   (Cauza C-313/11) (1)

   (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru - Regulamentul (CE) nr. 1829/2003 - Hrana animalelor - Alimente modificate genetic - Producție, introducere pe piață sau utilizare - Interdicție națională care nu a intrat încă în vigoare)
   2013/C 260/08
   Limba de procedură: polona

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: D. Bianchi și A. Szmytkowska, agenți)

      Pârâtă: Republica Polonă (reprezentant: M. Szupnar, agent)

      Obiectul

   Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Încălcarea articolelor 16 alineatul (5), 19, 20 și 34 din Regulamentul (CE) nr. 1829/2003 al Parlamentului European și al Consiliului din 22 septembrie 2003 privind produsele alimentare și furajele modificate genetic (JO L 268, p. 1, Ediție specială, 13/vol. 41, p. 3) — Legislație națională care interzice în orice mod producerea, comercializarea sau utilizarea de furaje modificate genetic

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Obligă Comisia Europeană la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 252, 27.8.2011.


title: Cauza T-331/11: Hotărârea Tribunalului din 12 septembrie 2013 — Besselink/Consiliul [ „Acces la documente — Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 — Proiect de decizie a Consiliului prin care Comisia este autorizată să negocieze acordul de aderare a Uniunii Europene la Convenția pentru apărarea drepturilor omului și a libertăților fundamentale — Excepție referitoare la protecția interesului public în materia relațiilor internaționale — Acces parțial — Obligația de motivare — Cerere de măsuri de organizare a procedurii sau de cercetare judecătorească — Inadmisibilitate” ]

text:
               26.10.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 313/22

         Hotărârea Tribunalului din 12 septembrie 2013 — Besselink/Consiliul
   (Cauza T-331/11) (1)

   (Acces la documente - Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 - Proiect de decizie a Consiliului prin care Comisia este autorizată să negocieze acordul de aderare a Uniunii Europene la Convenția pentru apărarea drepturilor omului și a libertăților fundamentale - Excepție referitoare la protecția interesului public în materia relațiilor internaționale - Acces parțial - Obligația de motivare - Cerere de măsuri de organizare a procedurii sau de cercetare judecătorească - Inadmisibilitate)
   2013/C 313/42
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamant: Leonard Besselink (Utrecht, Țările de Jos) (reprezentanți: O. Brouwer, J. Blockx și E. Raedts, avocați)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: inițial C. Fekete, P. Plaza García și J. Herrmann, ulterior P. Plaza García, J. Herrmann și B. Driessen, agenți)

      Intervenientă în susținerea pârâtului: Comisia Europeană (reprezentanți: E. Paasivirta și P. Costa de Oliveira, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare a Deciziei Consiliului din 1 aprilie 2011 de refuz al acordării accesului integral la documentul nr. 9689/10, care conține un proiect de decizie a Consiliului prin care Comisia este autorizată să negocieze acordul de aderare a Uniunii Europene la Convenția pentru apărarea drepturilor omului și a libertăților fundamentale, semnată la Roma la 4 noiembrie 1950

      Dispozitivul

               1.

               Anulează Decizia Consiliului din 1 aprilie 2011 de refuz al acordării accesului integral la documentul nr. 9689/10 în măsura în care prin aceasta se refuză accesul la directiva de negociere nr. 5 și la părțile nedivulgate ale documentului solicitat, care amintesc principiile stabilite de Tratatul UE care trebuie să guverneze negocierile având ca obiect aderarea Uniunii Europene la Convenția pentru apărarea drepturilor omului și a libertăților fundamentale, semnată la Roma la 4 noiembrie 1950, sau care stabilesc numai problemele care trebuie discutate în cadrul negocierilor.

               2.

               Respinge în rest acțiunea.

               3.

               Fiecare parte suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 238, 13.8.2011.


title: Cauza C-171/11: Hotărârea Curții (Camera a patra) din 12 iulie 2012 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Oberlandesgericht Düsseldorf — Germania) — Fra.bo SpA/Deutsche Vereinigung des Gas- und Wasserfaches eV (DVGW) — Technisch-Wissenschaftlicher Verein (Libera circulație a mărfurilor — Măsuri cu efect echivalent unei restricții cantitative — Procedură națională de certificare — Prezumție de conformitate cu dreptul național — Aplicabilitatea articolului 28 CE unui organism de certificare de drept privat)

text:
               22.9.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 287/12

         Hotărârea Curții (Camera a patra) din 12 iulie 2012 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Oberlandesgericht Düsseldorf — Germania) — Fra.bo SpA/Deutsche Vereinigung des Gas- und Wasserfaches eV (DVGW) — Technisch-Wissenschaftlicher Verein
   (Cauza C-171/11) (1)

   (Libera circulație a mărfurilor - Măsuri cu efect echivalent unei restricții cantitative - Procedură națională de certificare - Prezumție de conformitate cu dreptul național - Aplicabilitatea articolului 28 CE unui organism de certificare de drept privat)
   2012/C 287/20
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Oberlandesgericht Düsseldorf

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Fra.bo SpA

      Pârâtă: Deutsche Vereinigung des Gas- und Wasserfaches eV (DVGW) — Technisch-Wissenschaftlicher Verein

      Obiectul

   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Oberlandesgericht Düsseldorf — Interpretarea articolelor 34 TFUE și 101 TFUE și a articolului 106 alineatul (2) TFUE — Aplicarea acestor dispoziții în privința activității unei asociații private (Technisch-Wissenschaftlicher Verein), acreditată de un stat membru ca organism de acreditare pentru anumite produse — Efect direct orizontal al articolului 34 TFUE

      Dispozitivul

   Articolul 28 CE trebuie interpretat în sensul că se aplică activităților de standardizare și de certificare ale unui organism de drept privat atunci când, potrivit legislației naționale, produsele certificate de un astfel de organism sunt considerate conforme cu dreptul național, iar aceasta are drept efect să creeze obstacole în calea comercializării produselor care nu sunt certificate de organismul menționat.

      (1)  JO C 226, 30.7.2011.


title: Cauza F-140/14: Ordonanța Tribunalului Funcției Publice (Judecător unic) din 27 octombrie 2015 – Ameryckx/Comisia (Funcție publică — Agent contractual — Grupă de funcții — Încadrare — Excepție de inadmisibilitate — Noțiunea de act care lezează — Decizie de confirmare — Fapt nou și esențial — Inadmisibilitate vădită)

text:
               7.12.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 406/45

         Ordonanța Tribunalului Funcției Publice (Judecător unic) din 27 octombrie 2015 – Ameryckx/Comisia
   (Cauza F-140/14) (1)

   ((Funcție publică - Agent contractual - Grupă de funcții - Încadrare - Excepție de inadmisibilitate - Noțiunea de act care lezează - Decizie de confirmare - Fapt nou și esențial - Inadmisibilitate vădită))
   (2015/C 406/47)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: Marianella Ameryckx (Rhode-Saint-Genèse, Belgia) (reprezentanți: S. Rodrigues și A. Tymen, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: C. Berardis-Kayser și G. Berscheid, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare a deciziei Comisiei prin care se refuză reconstituirea carierei reclamantei prin reclasarea acesteia, de la 1 martie 2005, într-o grupă de funcții superioară și cerere de reparare a prejudiciului material și moral pretins suferit

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Doamna Ameryckx suportă propriile cheltuieli de judecată și este obligată la plata cheltuielilor de judecată efectuate de Comisia Europeană.

      (1)  JO C 65, 23.2.2015, p. 55.


title: Cauza T-364/06: Ordonanța Tribunalului de Primă Instanță din 5 noiembrie 2008 — Xinhui Alida Polythene/Consiliul

text:
               20.12.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 327/41

         Ordonanța Tribunalului de Primă Instanță din 5 noiembrie 2008 — Xinhui Alida Polythene/Consiliul
   (Cauza T-364/06) (1)

   (2008/C 327/76)

      Limba de procedură: engleza

   Președintele Camerei întâi a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 20, 27.1.2007.


title: Cauza T-372/07: Acțiune introdusă la 24 septembrie 2007 — Dimos Kerateas/Comisia Comunităților Europene

text:
               24.11.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 283/36

         Acțiune introdusă la 24 septembrie 2007 — Dimos Kerateas/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza T-372/07)
   (2007/C 283/66)
   Limba de procedură: greaca
   Părțile

      Reclamant: Dimos Kerateas (Attica, Grecia) (reprezentanți: A. Papakonstantinou și M. Chaïntarlis, δικηγόροι)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene
   Concluziile reclamantului

               —

               Anularea Deciziei Comisiei C (2004) 5611 din 22 decembrie 2004 privind acordarea unui ajutor financiar din cadrul Fondului de coeziune pentru „Proiectul de gestionare a deșeurilor solide din prima unitate de gestionare din Attica, situată în Attica de Sud-Est și din a doua unitate de gestionare din Trizinia, 1. Rampă de îngropare igienică a deșeurilor în sistemul integrat de management al deșeurilor din Attica de Sud-Est, la «Vragoni», în Keratea-Lavreotikí, 2. Stație de transfer al deșeurilor în a doua unitate de gestionare din Regiunea Attica, la Trizinia”;

               —

               în caz de incertitudine, dispunerea efectuării unei inspecții la fața locului în cadrul zonei în litigiu de realizare a proiectului și solicitarea de expertize tehnice independente în susținerea afirmațiilor reclamantului;

               —

               obligarea Comisiei Comunităților Europene la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   Cu privire la interesul legitim de exercitare a acțiunii în anulare în temeiul articolului 230 CE, reclamantul susține că decizia atacată, prin care se urmărește crearea unei rampe de îngropare igienică a deșeurilor într-o zonă care face parte din teritoriul comunei Keratea, îl privește direct și individual, în măsura în care acesta este o autoritate publică ce răspunde de protejarea sănătații publice și a mediului în regiunea unde este prevăzută realizarea proiectului finanțat.
   Reclamantul afirmă că decizia atacată, de al cărei conținut pretinde că a luat cunoștință la 13 august 2007, încalcă atât o serie de prevederi de drept comunitar primar privind protejarea sănătății și a mediului, cât și alte prevederi de drept comunitar derivat care le detaliază.
   Mai precis, reclamantul susține că finanțarea proiectului contravine obiectivelor de conservare, protejare și îmbunătățire a calității mediului, de protejare a sănătății publice, precum și de utilizare prudentă și rațională a resurselor naturale. Totodată, potrivit reclamantului, decizia atacată a Comisiei eludează, în primul rând, dispozițiile articolelor 3, 4 și 6 din Directiva 75/442 (1) și ale articolelor 3 și 4 din Directiva 91/156 (2), prin care se instituie o serie de obligații determinate în sectoarele prevenirii, reducerii producției și nocivității deșeurilor.
   În sfârșit, potrivit reclamantului, este evident că realizarea unei instalații de gestionare și eliminare a deșeurilor în cadrul unei zone protejate nu poate fi considerată, în niciun caz, eligibilă pentru finanțare printr-un instrument financiar cum este Fondul de coeziune, care, prin definiție, finanțează numai proiecte care respectă cerințele de protecție a mediului.

      (1)  Directiva 75/442/CEE a Consiliului din 15 iulie 1975 privind deșeurile (JO L 194, p. 39).

      (2)  Directiva 91/156/CEE a Consiliului din 18 martie 1991 de modificare a Directivei 75/442/CEE privind deșeurile (JO L 78, p. 32).


title: Cauza F-74/10: Acțiune introdusă la 9 septembrie 2010 — Kimman/Comisia

text:
               6.11.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 301/63

         Acțiune introdusă la 9 septembrie 2010 — Kimman/Comisia
   (Cauza F-74/10)
   ()
   2010/C 301/102
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: Eugène Emile Kimman (Overijse, Belgia) (reprezentant: L. Levi, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Obiectul și descrierea litigiului

   Anularea raportului de evaluare a reclamantului pentru anul 2008.

      Concluziile reclamantului

               —

               Anularea raportului de evaluare a reclamantului pentru anul 2008;

               —

               obligarea Comisiei Europene la plata cheltuielilor de judecată.


title: Cauza T-326/10: Acțiune introdusă la 10 august 2010 — Fraas/OAPI (Motiv cu pătrate în culorile gri deschis, gri închis, bej, roșu închis și maro)

text:
               23.10.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 288/43

      Acțiune introdusă la 10 august 2010 — Fraas/OAPI (Motiv cu pătrate în culorile gri deschis, gri închis, bej, roșu închis și maro)
      (Cauza T-326/10)
      ()
      (2010/C 288/83)
      Limba de procedură: germana

         Părțile

         Reclamantă: V. Fraas GmbH (Helmbrechts-Wüstenselbitz, Germania) (reprezentanți: G. Würtenberger și R. Kunze, avocați)

         Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

         Concluziile reclamantei

                  —

                  Anularea Deciziei Camerei a patra de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 7 iunie 2010 pronunțate în cauza R 188/2010-4;

                  —

                  obligarea OAPI la plata cheltuielilor de judecată aferente procesului.

         Motivele și principalele argumente

         Marca comunitară vizată: marcă figurativă care reprezintă un motiv cu pătrate în culorile gri deschis, gri închis, bej, roșu închis și maro pentru produse din clasele 18, 24 și 25.

         Decizia examinatorului: Respinge cererea de înregistrare.

         Decizia camerei de recurs: Respinge recursul.

         Motivele invocate: încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (b) coroborat cu articolul 7 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 (1), întrucât marca comunitară vizată are caracter distinctiv, precum și încălcarea articolelor 75 și 76 din Regulamentul (CE) nr. 207/2009, întrucât camera de recurs nu ar fi examinat argumentele detaliate de fapt și de drept ale reclamantei.

         (1)  Regulamentul (CE) nr. 207/2009 al Consiliului din 26 februarie 2009 privind marca comunitară (JO 2009, L 78, p. 1).


title: Cauza F-62/14: Acțiune introdusă la 7 iulie 2014 – ZZ/Comisia

text:
               13.10.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 361/31

         Acțiune introdusă la 7 iulie 2014 – ZZ/Comisia
   (Cauza F-62/14)
   2014/C 361/46
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: ZZ (reprezentant: M.-A. Lucas, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Obiectul și descrierea litigiului

   Funcție publică – Cerere de anulare a unei decizii a Comisiei de a nu admite reclamantul la probele de traducere – Concursul EPSO (AD/263/13) pentru constituirea unei liste de rezervă pentru recrutarea de traducători de limbă italiană

      Concluziile reclamantului

               —

               Anularea deciziei din 19/11/2013 de a nu admite reclamantul la probele de traducere;

               —

               anularea, în cazul în care este necesar, a deciziei din 27/3/2014 de respingere a reclamației reclamantului;

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.


title: Cauza T-593/10: Hotărârea Tribunalului din 24 ianuarie 2012 — El Corte Inglés/OAPI — Ruan(B) [ „Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii figurative B — Marca comunitară figurativă anterioară B — Motiv relativ de refuz — Risc de confuzie — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009” ]

text:
               3.3.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 65/13

         Hotărârea Tribunalului din 24 ianuarie 2012 — El Corte Inglés/OAPI — Ruan(B)
   (Cauza T-593/10) (1)

   (Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii figurative B - Marca comunitară figurativă anterioară B - Motiv relativ de refuz - Risc de confuzie - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009)
   2012/C 65/24
   Limba de procedură: spaniola

      Părțile

      Reclamantă: El Corte Inglés, SA (Madrid, Spania) (reprezentanți: J.L. Rivas Zurdo și E. Seijo Veiguela, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: J. Crespo Carrillo, agent)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: Jian Min Ruan (Mem Martins, Portugalia)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a doua de recurs a OAPI din 4 octombrie 2010 (cauza R 576/2010-2) privind o procedură de opoziție între El Corte Inglés, SA și Jian Min Ruan

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Obligă El Corte Inglés, SA la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 80, 12.3.2011


title: Cauza T-663/11: Acțiune introdusă la 27 decembrie 2011 — Spa Monopole/OAPI — Royal Mediterranea (THAI SPA)

text:
               3.3.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 65/16

         Acțiune introdusă la 27 decembrie 2011 — Spa Monopole/OAPI — Royal Mediterranea (THAI SPA)
   (Cauza T-663/11)
   2012/C 65/30
   Limba în care a fost formulată acțiunea: franceza

      Părțile

      Reclamantă: Spa Monopole, compagnie fermière de Spa SA/NV (Spa, Belgia) (reprezentanți: L. De Brouwer, E. Cornu și E. De Gryse, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Royal Mediterranea, SA (Madrid, Spania)

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               Anularea Deciziei Camerei a patra de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 20 octombrie 2011 în cauza R 1238/2010-4;

               —

               obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

      Solicitantul mărcii comunitare: Royal Mediterranea, SA

      Marca comunitară vizată: marca figurativă care conține elementul verbal „THAI SPA” pentru produse și servicii din clasele 16, 41 și 43

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în procedura opoziției: reclamanta

      Marca sau semnul invocat: înregistrările în Benelux ale mărcilor verbale „SPA” și „Les Thermes de Spa” pentru produse și servicii din clasele 32 și 42 (în prezent clasa 44)

      Decizia diviziei de opoziție: respinge opoziția

      Decizia camerei de recurs: respinge calea de atac

      Motivele invocate: Încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009, întrucât camera de recurs nu a recunoscut existența unei asemănări între „restaurantele” din clasa 43 desemnate în cadrul mărcii solicitate și „apele minerale și gazoase și alte băuturi nealcoolice; siropuri și alte produse pentru prepararea băuturilor” desemnate în cadrul mărcii verbale „SPA” care a fost înregistrată în Benelux; încălcarea articolului 8 alineatul (5) din Regulamentul nr. 207/2009 menționat, întrucât Camera a patra de recurs nu a recunoscut existența unei „legături” între mărcile „SPA” din clasa 32 și „THAI SPA” din clasa 43; și încălcarea dreptului la apărare și a articolului 75 din Regulamentul nr. 207/2009 menționat.


title: Cauza T-663/15: Acțiune introdusă la 13 noiembrie 2015 – Baltijas pētnieciskās žurnālistikas centrs Re:Baltica/Parlamentul

text:
               8.2.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 48/76

         Acțiune introdusă la 13 noiembrie 2015 – Baltijas pētnieciskās žurnālistikas centrs Re:Baltica/Parlamentul
   (Cauza T-663/15)
   (2016/C 048/84)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Baltijas pētnieciskās žurnālistikas centrs Re:Baltica (Riga, Letonia) (reprezentant: N. Pirc Musar, avocat)

      Pârât: Parlamentul European

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea Deciziei A(2015)8360 C a Parlamentului European din 15 septembrie 2015 prin care s-a respins cererea de confirmare formulată de reclamantă pentru accesul la anumite documente referitoare la informații cu privire la cheltuielile de deplasare ale unor membri ai Parlamentului European, la indemnizațiile de ședere, la cele pentru cheltuieli generale și la cheltuielile cu angajarea colaboratorilor;

               —

               obligarea Parlamentului European la plata cheltuielilor de judecată efectuate de reclamantă, în temeiul articolelor 134 și 140 din Regulamentul de procedură al Tribunalului, inclusiv cele efectuate de eventualii intervenienți.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă cinci motive.

               1.

               Primul motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 4 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 1049/2001 (1) coroborat cu articolul 8 litera (b) din Regulamentul nr. 45/2001 (2), întrucât datele cu caracter personal solicitate nu sunt protejate potrivit legislației Uniunii.

               2.

               Al doilea motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 4 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 1049/2001 coroborat cu articolul 8 litera (b) din Regulamentul nr. 45/2001, întrucât accesul la informațiile solicitate a fost refuzat în pofida îndeplinirii condițiilor necesare pentru divulgare.

               3.

               Al treilea motiv, întemeiat pe încălcarea obligației generale, potrivit articolelor 2 și 4 din Regulamentul nr. 1049/2001 coroborate cu articolul 6 alineatul (3) din Regulamentul nr. 1049/2001, de efectuare a unei examinări pentru fiecare document în parte.

               4.

               Al patrulea motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 4 alineatul (6) din Regulamentul nr. 1049/2001, întrucât refuzul de acordare a unui acces parțial la documentele solicitate nu a fost justificat.

               5.

               Al cincilea motiv, întemeiat pe încălcarea obligației de motivare, astfel cum impun articolul 7 alineatul (1) și articolul 8 alineatul (1) din Regulamentul nr. 1049/2001, întrucât Parlamentul nu a analizat toate argumentele reclamantei.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 al Parlamentului European și al Consiliului din 30 mai 2001 privind accesul public la documentele Parlamentului European, ale Consiliului și ale Comisiei (JO L 145, p. 43, Ediție specială, 01/vol. 3, p. 76).

      (2)  Regulamentul (CE) nr. 45/2001 al Parlamentului European și al Consiliului din 18 decembrie 2000 privind protecția persoanelor fizice cu privire la prelucrarea datelor cu caracter personal de către instituțiile și organele comunitare și privind libera circulație a acestor date (JO L 8, p. 1, Ediție specială, 13/vol. 30, p. 142).


title: Cauza C-114/11: Ordonanța Curții (Camera a șaptea) din 27 aprilie 2012 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Hoge Raad der Nederlanden — Țările de Jos) — Staatssecretaris van Financiën/U. Notermans-Boddenberg (Articolele 18 CE și 39 CE — Autovehicule — Utilizarea într-un stat membru a unui autovehicul privat care este înmatriculat în alt stat membru — Taxarea acestui vehicul în primul stat membru cu ocazia primei sale utilizări pe rețeaua rutieră națională — Vehicul adus cu ocazia mutării în primul stat membru și utilizat atât în scopuri private, cât și pentru deplasări către locul de muncă situat în al doilea stat membru)

text:
               25.8.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 258/8

         Ordonanța Curții (Camera a șaptea) din 27 aprilie 2012 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Hoge Raad der Nederlanden — Țările de Jos) — Staatssecretaris van Financiën/U. Notermans-Boddenberg
   (Cauza C-114/11) (1)

   (Articolele 18 CE și 39 CE - Autovehicule - Utilizarea într-un stat membru a unui autovehicul privat care este înmatriculat în alt stat membru - Taxarea acestui vehicul în primul stat membru cu ocazia primei sale utilizări pe rețeaua rutieră națională - Vehicul adus cu ocazia mutării în primul stat membru și utilizat atât în scopuri private, cât și pentru deplasări către locul de muncă situat în al doilea stat membru)
   2012/C 258/12
   Limba de procedură: olandeza

      Instanța de trimitere

   Hoge Raad der Nederlanden

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamant: Staatssecretaris van Financiën

      Pârât: U. Notermans-Boddenberg

      Obiectul

   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Hoge Raad der Nederlanden — Interpretarea articolelor 18 CE și 39 CE (devenite, după modificare, articolele 21 TFUE și 45 TFUE) — Reglementare națională care impune cerința unei taxe de înmatriculare cu ocazia primei utilizări a unui vehicul pe rețeaua rutieră națională — Impunerea unei persoane care s-a mutat din alt stat membru, care are cetățenia acelui stat membru și care utilizează în mod permanent un vehicul înmatriculat în acel stat și făcând parte din bunurile mutate în vederea unei utilizări private și profesionale care presupune călătorii de afaceri către acel stat membru

      Dispozitivul

               1.

               Articolul 39 CE trebuie interpretat în sensul că nu se opune unei reglementări a unui stat membru care impune persoanelor cu domiciliul pe teritoriul său, care s-au mutat din alt stat membru și care au adus cu ele un vehicul înmatriculat în acest din urmă stat membru, cu ocazia primei utilizări a respectivului vehicul pe rețeaua rutieră națională, plata unei taxe datorate în mod normal la înmatricularea unui vehicul în primul stat membru, atunci când vehiculul menționat este utilizat în mod esențial pe teritoriul primului stat membru cu titlu permanent, chiar dacă această utilizare include trasee efectuate de persoanele în cauză pentru a ajunge locul de muncă situat în al doilea stat membru.

      (1)  JO C 152, 21.05.2011


title: Cauza T-423/13: Acțiune introdusă la 16 august 2013 — Good Luck Shipping/Consiliul

text:
               9.11.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 325/35

         Acțiune introdusă la 16 august 2013 — Good Luck Shipping/Consiliul
   (Cauza T-423/13)
   2013/C 325/59
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Good Luck Shipping LLC (Dubai, Emiratele Arabe Unite) (reprezentanți: F. Randolph, QC, M. Lester, Barrister și M. Taher, Solicitor)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea Deciziei 2013/270/PESC a Consiliului din 6 iunie 2013 de modificare a Deciziei 2010/413/PESC privind adoptarea de măsuri restrictive împotriva Iranului (JO L 156, p. 10) și a Regulamentului de punere în aplicare (UE) nr. 522/2013 al Consiliului din 6 iunie 2013 privind punerea în aplicare a Regulamentului (UE) nr. 267/2012 privind măsuri restrictive împotriva Iranului (JO L 156, p. 3) în măsura în care vizează reclamanta,

               —

               obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă patru motive.

               1.

               Primul motiv întemeiat pe motivarea inadecvată sau insuficientă de către Consiliu.

               2.

               Al doilea motiv întemeiat pe neîndeplinirea de către Consiliu a criteriilor pentru includerea pe listă și/sau pe faptul că acesta a săvârșit o eroare vădită de apreciere atunci când a stabilit că aceste criterii sunt îndeplinite în ceea ce privește reclamanta și/sau pe faptul că a inclus reclamanta în lipsa unui temei legal în acest sens.

               3.

               Al treilea motiv întemeiat pe nerespectarea de către Consiliu a dreptului la apărare și a dreptului la o cale de atac efectivă ale reclamantei.

               4.

               Al patrulea motiv întemeiat pe încălcarea de către Consiliu, fără justificare și în mod disproporționat, a drepturilor fundamentale ale reclamantei, inclusiv a dreptului său la protejarea proprietății, a afacerii și a reputației sale.


title: Cauza C-110/14: Cerere de decizie preliminară introdusă de Judecătoria Oradea (România) la data de 7 martie 2014 – Horațiu Ovidiu Costea/SC Volksbank România SA

text:
               10.6.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 175/21

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Judecătoria Oradea (România) la data de 7 martie 2014 – Horațiu Ovidiu Costea/SC Volksbank România SA
   (Cauza C-110/14)
   2014/C 175/25
   Limba de procedură: româna

      Instanţa de trimitere

   Judecătoria Oradea

      Părţile din acţiunea principală

      Reclamant: Horațiu Ovidiu Costea

      Pârâtă: SC Volksbank România SA

      Întrebarea preliminară

   Articolul 2 litera b din Directiva 93/13/CEE a Consiliului din 5 aprilie 1993 privind clauzele abuzive [în] contractel[e] încheiate cu consumatorii (1), în privința definirii noțiunii de „consumator” trebuie interpretat în sensul că include sau dimpotrivă în sensul că exclude din această definiție o persoană fizică ce are profesia de avocat și încheie cu o bancă un contract de credit, fără a specifica scopul creditului, în cadrul aceluiași contract specificându-se calitatea de garant ipotecar al Cabinetului avocațial al respectivei persoane fizice?

      (1)  JO L 95, p. 29, Ediţie specială, 15/vol. 2, p. 273.


title: Cauza C-368/08: Acțiune introdusă la 8 august 2008 — Comisia Comunităților Europene/Republica Elenă

text:
               27.9.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 247/11

         Acțiune introdusă la 8 august 2008 — Comisia Comunităților Europene/Republica Elenă
   (Cauza C-368/08)
   (2008/C 247/19)
   Limba de procedură: greaca
   Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: U. Wölker și I. Dimitriou, agenți)

      Pârâtă: Republica Elenă
   Concluziile reclamantei

               —

               Constatarea faptului că prin neadoptarea, sau în orice caz, prin necomunicarea către Comisie a actelor cu putere de lege și a actelor administrative necesare pentru a se conforma Directivei 2004/35/CE (1) a Parlamentului European și a Consiliului din 21 aprilie 2004 privind răspunderea pentru mediul înconjurător în legătură cu prevenirea și repararea daunelor aduse mediului, Republica Elenă nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 19 alineatul (1) din această directivă;

               —

               obligarea Republicii Elene la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   Termenul pentru transpunerea Directivei 2004/35/CE în dreptul intern a expirat la 30 aprilie 2007.

      (1)  JO L 143, 30.4.2004, p. 56, Ediție specială 15/vol. 11, p. 168.


title: Cauza T-749/14: Acțiune introdusă la 4 noiembrie 2014 – Chung-Yuan Chang/OAPI – BSH (AROMA)

text:
               19.1.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 16/44

      Acțiune introdusă la 4 noiembrie 2014 – Chung-Yuan Chang/OAPI – BSH (AROMA)
      (Cauza T-749/14)
      (2015/C 016/68)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: spaniola

         Părțile

         Reclamant: Peter Chung-Yuan Chang (San Diego, Statele Unite) (reprezentant: A. Sanz-Bermell y Martínez, avocat)

         Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: BSH Bosch und Siemens Hausgeräte GmbH (München, Germania)

         Datele privind procedura în fața OAPI

         Titularul mărcii în litigiu: reclamantul

         Marca în litigiu: înregistrarea internațională care desemnează Uniunea Europeană a mărcii verbale AROMA – înregistrarea internațională care desemnează Uniunea Europeană nr. 924502

         Procedura care s-a aflat pe rolul OAPI: procedură de declarare a nulității

         Decizia atacată: Decizia Camerei a patra de recurs a OAPI din 4 septembrie 2014 în cauza R 1887/2013-4

         Concluziile

      Reclamantul solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate și în consecință respingerea cererii de declarare a nulității formulate de BSH Bosch und Siemens Hausgeräte GmbH, declarând validitatea acordării mărcii comunitare EM nr. 924 502 pentru produse din clasa 7: „Aparate electrice pentru bucătărie, și anume mixere, storcătoare prin centrifugare, mașini pentru fabricarea pastelor comestibile, roboți de bucătărie și malaxoare” și clasa 11: „Aparate de gătit electrice, și anume cuptoare pentru uz casnic, aparate electrocasnice pentru prepararea pâinii, aparate de gătit cu aburi, grătare, friteuze, prăjitoare de pâine, aparate pentru copt vafe, plite de masă pentru supă, aparate pentru fiert orezul, aparate pentru deshidratarea alimentelor, tigăi, oale sub presiune, plite, cuptoare pentru prăjit și cuptoare pentru rotiserii, mașini de înghețată, oale pentru gătire lentă” pentru produsele solicitate; și

                  —

                  obligarea OAPI la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivul invocat

                  —

                  încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009.


title: Cauza T-4/14: Acțiune introdusă la 2 ianuarie 2014 — Industrias Ponsa/Comisia

text:
               22.2.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 52/50

         Acțiune introdusă la 2 ianuarie 2014 — Industrias Ponsa/Comisia
   (Cauza T-4/14)
   2014/C 52/97
   Limba de procedură: spaniola

      Părțile

      Reclamantă: Industrias Ponsa, SA (Manresa-Barcelona, Spania) (reprezentanți: J. García Muñoz, J. Jiménez-Blanco și J. Corral García, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea articolelor 1-6 din decizie;

               —

               cu titlu subsidiar, anularea articolului 4 din decizie în măsura în care dispune recuperarea ajutoarelor, și

               —

               obligarea Comisiei la plata tuturor cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Motivele și principalele argumente sunt cele care au fost invocate deja în cauza T-3/14, Anudal Industrial/Comisia.


title: Cauza C-315/15: Cerere de decizie preliminară introdusă de Obvodní soud pro Prahu 6 (Republica Cehă) la 26 iunie 2015 – Marcela Pešková, Jiří Peška/Travel Service a.s.

text:
               14.12.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 414/12

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Obvodní soud pro Prahu 6 (Republica Cehă) la 26 iunie 2015 – Marcela Pešková, Jiří Peška/Travel Service a.s.
   (Cauza C-315/15)
   (2015/C 414/15)
   Limba de procedură: ceha

      Instanța de trimitere

   Obvodní soud pro Prahu 6

      Părțile din procedura principală

      Reclamanți: Marcela Pešková, Jiří Peška

      Pârâtă: Travel Service a.s.

      Întrebările preliminare

               1)

               Coliziunea unei aeronave cu o pasăre este un eveniment în sensul punctului 22 din Hotărârea din 22 decembrie 2008 a Curții, Wallentin-Hermann, C-549/07, EU:C:2008:771 (denumită în continuare „Hotărârea Wallentin-Hermann”) sau constituie o circumstanță excepțională în sensul considerentului (14) al Regulamentului (CE) nr. 261/2004 (1) al Parlamentului European şi al Consiliului din 11 februarie 2004 de stabilire a unor norme comune în materie de compensare și de asistență a pasagerilor în eventualitatea refuzului la îmbarcare și anulării sau întârzierii prelungite a zborurilor și de abrogare a Regulamentului (CEE) nr. 295/91 (2) (denumit în continuare „regulamentul”) ori nu se încadrează în sfera niciuneia dintre aceste noțiuni?

               2)

               În cazul în care coliziunea unei aeronave cu o pasăre constituie o circumstanță excepțională în sensul considerentului (14) al regulamentului, sistemele de control preventiv stabilite în special în preajma aeroporturilor (cum sunt aparatele sonice pentru alungarea păsărilor, cooperarea cu ornitologi, eliminarea spațiilor în care de regulă se adună sau zboară păsările, utilizarea luminii pentru alungarea lor) pot fi considerate ca fiind măsuri rezonabile care trebuie luate de operatorul de transport aerian pentru evitarea unei asemenea coliziuni? Ce constituie în acest caz un eveniment în sensul punctului 22 din Hotărârea Wallentin-Hermann?

               3)

               În cazul în care coliziunea unei aeronave cu o pasăre reprezintă un eveniment în sensul punctului 22 din Hotărârea Wallentin-Hermann, ea poate fi considerată ca fiind în același timp un eveniment în sensul considerentului (14) al regulamentului și, într-o asemenea ipoteză, ansamblul de măsuri tehnice și administrative pe care un operator de transport aerian trebuie să le pună în aplicare în urma coliziunii unei aeronave cu o pasăre care nu a dus însă la deteriorarea aeronavei pot fi considerate circumstanțe excepționale în sensul considerentului (14) al regulamentului?

               4)

               În cazul în care ansamblul de măsuri tehnice și administrative luate în urma coliziunii unei aeronave cu o pasăre care nu a dus însă la deteriorarea aeronavei constituie circumstanțe excepționale în sensul considerentului (14) al regulamentului, este permis să se impună, ca măsură rezonabilă, operatorului de transportat aerian să ia în considerare, atunci când planifică zborurile, riscul că va fi necesar să ia asemenea măsuri tehnice și administrative în urma coliziunii unei aeronave cu o pasăre și să țină seama de acesta în orarul de zbor?

               5)

               Cum trebuie să fie apreciată obligația operatorului de transport aerian de plată a unei compensații, astfel cum este prevăzută la articolul 7 din regulament, atunci când întârzierea este cauzată nu numai de măsurile administrative și tehnice adoptate în urma coliziunii aeronavei cu o pasăre care nu a dus la deteriorarea aeronavei, ci și, în mare măsură, de remedierea unei probleme tehnice care nu are legătură cu coliziunea respectivă?

      (1)  JO L 46, p. 1, Ediţie specială, 07/vol. 12, p. 218.

      (2)  JO L 36, p. 5.


title: Cauza C-610/12: Ordonanța președintelui Curții din 23 iulie 2013 (cerere de decizie preliminară formulată de Verwaltungsgericht Giessen — Germania) — Johannes Peter/Bundeseisenbahnvermögen

text:
               23.11.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 344/53

         Ordonanța președintelui Curții din 23 iulie 2013 (cerere de decizie preliminară formulată de Verwaltungsgericht Giessen — Germania) — Johannes Peter/Bundeseisenbahnvermögen
   (Cauza C-610/12) (1)

   2013/C 344/94
   Limba de procedură: germana
   Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 101, 6.4.2013.


title: Cauza T-264/06: Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 24 septembrie 2008 — DC-Hadler Networks/Comisia ( Contracte de achiziții publice de bunuri — Programul TACIS — Decizie de anulare a cererii de ofertă — Acțiune în anulare — Obligație de motivare )

text:
               8.11.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 285/37

         Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 24 septembrie 2008 — DC-Hadler Networks/Comisia
   (Cauza T-264/06) (1)

   („Contracte de achiziții publice de bunuri - Programul TACIS - Decizie de anulare a cererii de ofertă - Acțiune în anulare - Obligație de motivare’)
   (2008/C 285/67)
   Limba de procedură: franceza
   Părțile

      Reclamantă: DC-Hadler Networks SA (Bruxelles, Belgia) (reprezentant: L. Muller, avocat)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: inițial E. Cujo și P. Kuijper, ulterior M. Wilderspin și E. Cujo, agenți)
   Obiectul
   Cerere de anulare a Deciziei Comisiei din 14 iulie 2006 prin care a fost anulată procedura de cerere de ofertă EuropeAid/122742/C/SUP/RU privind furnizarea de echipament informatic și de birou pentru rețeaua de informare, precum și de echipament de integrare socială și de reeducare pentru persoanele handicapate în districtul federal Volga (Federația Rusă).
   Dispozitivul

               1)

               Anulează Decizia Comisiei din 14 iulie 2006 de anulare a procedurii de cerere de ofertă EuropeAid/122742/C/SUP/RU.

               2)

               Comisia Comunităților Europene și DC-Hadler Networks SA suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 294, 2.12.2006.


title: Cauza T-363/13: Acțiune introdusă la 10 iulie 2013 — Harper Hygienics/OAPI — Clinique Laboratories (CLEANIC intimate)

text:
               21.9.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 274/18

         Acțiune introdusă la 10 iulie 2013 — Harper Hygienics/OAPI — Clinique Laboratories (CLEANIC intimate)
   (Cauza T-363/13)
   2013/C 274/30
   Limba în care a fost formulată acțiunea: polona

      Părțile

      Reclamantă: Harper Hygienics S.A. (Varșovia, Polonia) (reprezentant: R. Rumpel, consilier juridic)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Clinique Laboratories LLC (New York, Statele Unite)

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea Deciziei Camerei a cincea de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 29 aprilie 2013 (cauza R 606/2012-5) în măsura în care refuză înregistrarea mărcii comunitare „Cleanic intimate” pentru toate produsele din clasele 3 și 16 și pentru anumite produse din clasa 5;

               —

               modificarea deciziei atacate, în sensul înregistrării mărcii pentru toate produsele și serviciile pentru care se solicită;

               —

               obligarea OAPI la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

      Solicitantul mărcii comunitare: reclamanta

      Marca comunitară vizată: marca figurativă care cuprinde elementele verbale „CLEANIC intimate” pentru produse din clasele 3, 5 și 16 — cererea de înregistrare nr. 009217531

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în procedura opoziției: Clinique Laboratories LLC

      Marca sau semnul invocat: mărcile comunitare nr. 54 429 pentru produse din clasele 3, 14, 25 și 42 și nr. 2 294 429 pentru produse din clasele 35 și 42

      Decizia diviziei de opoziție: admite în parte opoziția

      Decizia camerei de recurs: respinge calea de atac

      Motivele invocate: încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 (1) în ceea ce privește aprecierea potrivit căreia mărcile sunt similare și există un risc de confuzie pentru consumatori, precum și încălcarea articolului 8 alineatul (5) din acest regulament.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 207/2009 al Consiliului din 26 februarie 2009 privind marca comunitară (JO L 78, 24.3.2009, p. 1).


title: Cauza C-549/14: Hotărârea Curții (Camera a opta) din 7 septembrie 2016 (cerere de decizie preliminară formulată de Højesteret – Danemarca) – Finn Frogne A/S/Rigspolitiet ved Center for Beredskabskommunikation (Trimitere preliminară — Achiziții publice — Directiva 2004/18/CE — Articolul 2 — Principiul egalității de tratament — Obligația de transparență — Contract privind livrarea unui sistem de comunicații complex — Dificultăți de executare — Dezacord al părților cu privire la răspunderi — Tranzacție — Reducerea întinderii contractului — Transformarea unei închirieri de bunuri într-o vânzare — Modificare substanțială a unui contract — Justificare prin oportunitatea obiectivă de a găsi o soluție amiabilă)

text:
               31.10.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 402/4

         Hotărârea Curții (Camera a opta) din 7 septembrie 2016 (cerere de decizie preliminară formulată de Højesteret – Danemarca) – Finn Frogne A/S/Rigspolitiet ved Center for Beredskabskommunikation
   (Cauza C-549/14) (1)

   ((Trimitere preliminară - Achiziții publice - Directiva 2004/18/CE - Articolul 2 - Principiul egalității de tratament - Obligația de transparență - Contract privind livrarea unui sistem de comunicații complex - Dificultăți de executare - Dezacord al părților cu privire la răspunderi - Tranzacție - Reducerea întinderii contractului - Transformarea unei închirieri de bunuri într-o vânzare - Modificare substanțială a unui contract - Justificare prin oportunitatea obiectivă de a găsi o soluție amiabilă))
   (2016/C 402/04)
   Limba de procedură: daneza

      Instanța de trimitere

   Højesteret

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Finn Frogne A/S

      Pârât: Rigspolitiet ved Center for Beredskabskommunikation

      Dispozitivul

   Articolul 2 din Directiva 2004/18/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 31 martie 2004 privind coordonarea procedurilor de atribuire a contractelor de achiziții publice de lucrări, de bunuri și de servicii trebuie interpretat în sensul că, după atribuirea unui contract de achiziții publice, acestuia nu îi poate fi adusă o modificare substanțială fără inițierea unei noi proceduri de atribuire a contractului, nici chiar atunci când această modificare constituie, în mod obiectiv, o modalitate de soluționare tranzacțională, implicând renunțări reciproce ale celor două părți, în vederea stingerii unui litigiu al cărui rezultat este incert, născut din dificultățile pe care le întâmpină executarea acestui contract. Situația ar fi diferită numai dacă documentele contractului menționat ar prevedea posibilitatea de a adapta anumite condiții, chiar importante, ale acestuia după atribuirea sa și ar stabili modalitățile de aplicare a acestei posibilități.

      (1)  JO C 127, 20.4.2015.


title: Cauza T-205/14: Hotărârea Tribunalului din 23 septembrie 2015 – Schroeder/Consiliul și Comisia [„Răspundere extracontractuală — Dumping — Importul de anumite citrice preparate sau conservate originare din China — Regulamentul (CE) nr. 1355/2008, declarat nevalid de către Curte — Prejudiciu pretins suferit de reclamantă ca urmare a adoptării regulamentului — Acțiune în despăgubire — Epuizarea căilor de atac interne — Admisibilitate — Încălcare suficient de gravă a unei norme de drept care conferă drepturi particularilor — Articolul 2 alineatul (7) litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 384/96 [devenit articolul 2 alineatul (7) litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 1225/2009] — Obligația de diligență — Legătură de cauzalitate”]

text:
               23.11.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 389/46

         Hotărârea Tribunalului din 23 septembrie 2015 – Schroeder/Consiliul și Comisia
   (Cauza T-205/14) (1)

   ([„Răspundere extracontractuală - Dumping - Importul de anumite citrice preparate sau conservate originare din China - Regulamentul (CE) nr. 1355/2008, declarat nevalid de către Curte - Prejudiciu pretins suferit de reclamantă ca urmare a adoptării regulamentului - Acțiune în despăgubire - Epuizarea căilor de atac interne - Admisibilitate - Încălcare suficient de gravă a unei norme de drept care conferă drepturi particularilor - Articolul 2 alineatul (7) litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 384/96 [devenit articolul 2 alineatul (7) litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 1225/2009] - Obligația de diligență - Legătură de cauzalitate”])
   (2015/C 389/49)
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: I. Schroeder KG (GmbH & Co.) (Hamburg, Germania) (reprezentant: K. Landry, avocat)

      Pârâți: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: J.-P. Hix, agent, asistat inițial de D. Geradin și N. Tuominen, ulterior de N. Tuominen, avocați) și Comisia Europeană (reprezentanți: T. Maxian Rusche și R. Sauer, agenți)

      Obiectul

   Acțiune în despăgubire vizând obținerea reparării prejudiciului pretins suferit ca urmare a adoptării Regulamentului (CE) nr. 1355/2008 al Consiliului din 18 decembrie 2008 de impunere a unei taxe antidumping definitive și de percepere cu titlu definitiv a taxei provizorii impuse la importurile de anumite citrice preparate sau conservate (mandarine etc.) originare din Republica Populară Chineză (JO L 350, p. 35), declarat nevalid prin Hotărârea din 22 martie 2012, GLS (C-338/10, Rep., EU:C:2012:158).

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă I. Schroeder KG (GmbH & Co.) la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 212, 7.7.2014.


title: Cauza C-385/05: Hotărârea Curții (camera a doua) din data de 18 ianuarie 2007 (cerere având ca obiect pronunțarea unei hotărâri preliminare formulată de Conseil d'Etat — Franța) — Confédération générale du travail (CGT), Confédération française démocratique du travail (CFDT), Confédération française de l'encadrement (CFE-CGC), Confédération française des travailleurs chrétiens (CFTC), Confédération générale du travail — Force ouvrière (CGT-FO)/Premier ministre, Ministre de l'Emploi, de la Cohésion sociale et du Logement (Politică socială — Directivele 98/59/CE și 2002/14/CE — Concedieri colective — Informarea și consultarea lucrătorilor — Calculul pragurilor lucrătorilor încadrați — Competențele statelor membre — Excluderea lucrătorilor aparținând unei anumite categorii de vârstă)

text:
               10.3.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 56/9

         Hotărârea Curții (camera a doua) din data de 18 ianuarie 2007 (cerere având ca obiect pronunțarea unei hotărâri preliminare formulată de Conseil d'Etat — Franța) — Confédération générale du travail (CGT), Confédération française démocratique du travail (CFDT), Confédération française de l'encadrement (CFE-CGC), Confédération française des travailleurs chrétiens (CFTC), Confédération générale du travail — Force ouvrière (CGT-FO)/Premier ministre, Ministre de l'Emploi, de la Cohésion sociale et du Logement
   (Cauza C-385/05) (1)

   (Politică socială - Directivele 98/59/CE și 2002/14/CE - Concedieri colective - Informarea și consultarea lucrătorilor - Calculul pragurilor lucrătorilor încadrați - Competențele statelor membre - Excluderea lucrătorilor aparținând unei anumite categorii de vârstă)
   (2007/C 56/15)
   Limba de procedură: franceza
   Instanța de trimitere
   Conseil d'Etat
   Părțile din acțiunea principală

      Reclamanți: Confédération générale du travail (CGT), Confédération française démocratique du travail (CFDT), Confédération française de l'encadrement (CFE-CGC), Confédération française des travailleurs chrétiens (CFTC), Confédération générale du travail — Force ouvrière (CGC-FO)

      Pârâți: Premier ministre, Ministre de l'Emploi, de la Cohésion sociale et du Logement
   Obiectul
   Cerere având ca obiect pronunțarea unei hotărâri preliminare — Conseil d'Etat (Franța) Interpretarea articolului 3 alineatul (1) din Directiva 2002/14/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 11 martie 2002 de stabilire a unui cadru general de informare și consultare a lucrătorilor din Comunitatea Europeană — Declarația comună a Parlamentului European, a Consiliului și a Comisiei privind reprezentarea lucrătorilor (JO L 80, p. 29), precum și a articolului 1 din Directiva 98/59/CE a Consiliului din 20 iulie 1998 privind apropierea legislațiilor statelor membre cu privire la concedierile colective (JO L 225, p. 16) — Obligația de informare și consultare a lucrătorilor în sarcina întreprinderilor al căror număr de salariați depășește un anumit prag — Reglementări naționale excluzând de la calculul efectivelor salariații având mai puțin de 26 de ani
   Dispozitivul

               1)

               Articolul 3 alineatul (1) din Directiva 2002/14/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 11 martie 2002 de stabilire a unui cadru general de informare și consultare a lucrătorilor din Comunitatea Europeană trebuie interpretat în sensul că se opune unei reglementări naționale care exclude, chiar și temporar, o categorie determinată de lucrători de la calculul numărului de lucrători încadrați în sensul acestei dispoziții.

               2)

               Articolul 1 alineatul (1) litera (a) din Directiva 98/59/CE a Consiliului din 20 iulie 1998 privind apropierea legislațiilor statelor membre cu privire la concedierile colective, trebuie să fie interpretat în sensul că se opune unei reglementări naționale care exclude, chiar și temporar, o categorie determinată de lucrători de la calculul numărului de lucrători încadrați, prevăzut de această dispoziție.

      (1)  JO C 330 din 24.12.2005.