title: Cauza C-225/10: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Sozialgericht Nürnberg (Germania) la 10 mai 2010 — Juan Perez Garcia, Jose Arias Neira, Fernando Barrera Castro, Dolores Verdun Espinosa ca succesoare în drepturi a lui Jose Bernal Fernandez/Familienkasse Nürnberg

text:
               14.8.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 221/17

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Sozialgericht Nürnberg (Germania) la 10 mai 2010 — Juan Perez Garcia, Jose Arias Neira, Fernando Barrera Castro, Dolores Verdun Espinosa ca succesoare în drepturi a lui Jose Bernal Fernandez/Familienkasse Nürnberg
   (Cauza C-225/10)
   ()
   2010/C 221/27
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Sozialgericht Nürnberg

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamanți: Juan Perez Garcia, Jose Arias Neira, Fernando Barrera Castro, Dolores Verdun Espinosa ca succesoare în drepturi a lui Jose Bernal Fernandez

      Pârâtă: Familienkasse Nürnberg

      Întrebările preliminare

               1.

               Articolul 77 alineatul (2) litera (b) punctul (i) din Regulamentul (CEE) nr. 1408/71 trebuie interpretat în sensul că alocațiile familiale prevăzute pentru titularii unei pensii sau indemnizații pentru limită de vârstă, de invaliditate, pentru un accident de muncă sau o boală profesională, dacă aceștia primesc respectivele pensii sau indemnizații în temeiul legislației mai multor state membre (așa-numiții titulari ai unei pensii sau indemnizații duble, respectiv titulari ai unei pensii sau indemnizații multiple) și al căror drept la pensie sau la indemnizație se întemeiază pe legislația statului în care aceștia au avut locul de muncă anterior (drept național la pensie sau la indemnizație), nu trebuie să fie acordate de statul în care aceștia au avut locul de muncă anterior, în cazul în care în statul de reședință se prevede o prestație similară mai mare, dar care este incompatibilă cu o altă prestație pentru care a optat persoana interesată în temeiul posibilității sale de a alege?

               2.

               Articolul 78 alineatul (2) litera (b) punctul (i) din Regulamentul (CEE) nr. 1408/71 trebuie interpretat în sensul că alocațiile familiale pentru orfanii unui lucrător salariat defunct sau lucrător defunct care a desfășurat activități independente, care a făcut obiectul legislației mai multor state membre, al căror drept ficitiv la pensia de orfan se întemeiază pe legislația statului în care acesta a avut locul de muncă anterior (drept național potențial la pensie sau la indemnizație), nu trebuie să fie acordate de statul în care acesta a avut locul de muncă anterior, în cazul în care în statul de reședință se prevede o prestație similară mai mare, dar care este incompatibilă cu o altă prestație pentru care a optat persoana în cauză în temeiul posibilității sale de a alege?

               3.

               Este acest lucru valabil și în cazul unei prestații care intră sub incidența articolului 77 sau a articolului 78 din Regulamentul (CEE) nr. 1408/71, care este prevăzută în principiu în statul de reședință al copiilor, însă în privința căreia nu există nicio posibilitate de a alege?


title: Cauza T-280/09: Acțiune introdusă la 13 august 2010 — Morte Navarro/Parlamentul European

text:
               4.12.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 328/31

         Acțiune introdusă la 13 august 2010 — Morte Navarro/Parlamentul European
   (Cauza T-280/09)
   ()
   2010/C 328/53
   Limba de procedură: spaniola

      Părțile

      Reclamant: José Carlos Morte Navarro (Zaragoza, Spania) (reprezentant: J. González Buitrón, avocat)

      Pârât: Parlamentul European

      Concluziile reclamantului

               —

               Anularea Deciziei nr. 202 660 a Comisiei pentru petiții a Parlamentului European din 5 mai 2009 prin care s-a clasat petiția nr. 1818-08, adresată de domnul Morte Navarro, adoptarea altei decizii prin care să se declare admisibilă petiția nr. 1818-08, formulată de domnul Morte Navarro și adresată Parlamentului European, examinarea acesteia potrivit procedurii legale, precum și obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată;

               —

               în subsidiar față de cele solicitate la punctul anterior și în cazul în care capetele de cerere anterioare nu sunt admise, anularea Deciziei din 5 mai 2009 mai sus menționate, și

               —

               obligarea Comisiei pentru petiții a Parlamentului European în sensul adoptării unei noi decizii prin care să se stabilească admisibilitatea sau inadmisibilitatea petiției formulate de domnul Morte Navarro, precum și obligarea în mod expres pârâtului la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Prezenta acțiune este îndreptată împotriva deciziei Comisiei pentru petiții a Parlamentului European din 5 mai 2009, prin care s-a clasat petiția adresată de reclamant pentru motivul că aceasta nu face parte în mod clar din sfera de competențe ale Uniunii Europene.
   Prin intermediul petiției amintite, reclamantul solicita inițierea unei investigații de către Parlamentul European prin care acesta, în conformitate cu prevederile articolului 7 din Tratatul privind Uniunea Europeană, să solicite Consiliului să constate existența unei încălcări grave și persistente de către statul spaniol a principiilor libertății, democrației, respectării drepturilor omului și libertăților fundamentale și statului de drept, prevăzute la alineatul (1) al articolului 6 din Tratatul privind Uniunea Europeană.
   În susținerea pretențiilor sale, reclamantul invocă lipsa motivării adecvate a deciziei atacate, întrucât, în plus față de simpla afirmație potrivit căreia întrebarea adresată nu face parte în mod clar din domeniul de activitate al Uniunii Europene, în decizia atacată nu se formulează nicio argumentație care să îi permită domnului Morte Navarro să cunoască motivele și temeiurile care au determinat Comisia pentru petiții a Parlamentului European să claseze petiția acestuia.


title: Cauza T-609/15: Acțiune introdusă la 29 octombrie 2015 – Repsol/OAPI – Basic (BASIC)

text:
               25.1.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 27/63

         Acțiune introdusă la 29 octombrie 2015 – Repsol/OAPI – Basic (BASIC)
   (Cauza T-609/15)
   (2016/C 027/81)
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Repsol, SA (Madrid, Spania) (reprezentant: J. Devaureix, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Basic AG Lebensmittelhandel (München, Germania)

      Datele privind procedura în fața OAPI

      Titularul mărcii în litigiu: reclamanta.

      Marca în litigiu: marca comunitară figurativă care cuprinde elementul verbal „BASIC” – Marca comunitară nr. 5 648 159.

      Procedura care s-a aflat pe rolul OAPI: procedură de declarare a nulității.

      Decizia atacată: Decizia Camerei întâi de recurs a OAPI din 11 august 2015 în cauza R 2384/2013-1.

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               admiterea cererii, precum și a tuturor înscrisurilor anexate la aceasta și a copiilor aferente;

               —

               admiterea tuturor probelor anexate la cerere;

               —

               anularea deciziei atacate;

               —

               obligarea reclamantei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele invocate

               —

               camera de recurs a evaluat în mod greșit probele prezentate de Basic AG cu privire la utilizarea serioasă a denumirilor comerciale „Basic AG” și „Basic” în comerț în Germania;

               —

               decizia atacată se întemeiază în mod greșit pe articolul 8 alineatul (4) din Regulamentul nr. 207/2009 coroborat cu articolul 53 alineatul (1) litera (c), întrucât nu există niciun risc de confuzie între mărcile figurative „basic”. Termenul „basic” este lipsit de caracter distinctiv;

               —

               protecția excepțională conferită de legislația germană privind mărcile denumirilor comerciale neînregistrate trebuie interpretată restrictiv, în conformitate cu Tratatul de la Roma din 23 martie 1957 și cu jurisprudența Uniunii.


title: Cauza T-464/04: Ordonanța Tribunalului de Primă Instanță din 30 iunie 2009 — Impala/Comisia ( Concurență — Concentrare — Întreprindere comună Sony BMG — Rămânerea cauzei fără obiect — Nepronunțare asupra fondului )

text:
               29.8.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 205/37

         Ordonanța Tribunalului de Primă Instanță din 30 iunie 2009 — Impala/Comisia
   (Cauza T-464/04) (1)

   („Concurență - Concentrare - Întreprindere comună Sony BMG - Rămânerea cauzei fără obiect - Nepronunțare asupra fondului”)
   2009/C 205/69
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Independent Music Publishers and Labels Association (Impala, association internationale) (Bruxelles, Belgia) (reprezentanți: S. Crosby și J. Golding, solicitors, și I. Wekstein, avocat)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: X. Lewis și K. Mojzesowicz, agenți)

      Interveniente în susținerea pârâtei: Bertelsmann AG (Gütersloh, Germania) (reprezentanți: P. Chappatte și J. Boyce, solicitors), Sony BMG Music Entertainment BV (Vianen, Țările de Jos) și Sony Corporation of America (New York, New York, Statele Unite ale Americii) (reprezentanți: N. Levy, barrister, R. Snelders și T. Graf, avocați)

      Obiectul

   Cerere de anulare a Deciziei 2005/188/CE a Comisiei din 19 iulie 2004 privind declararea unei concentrări ca fiind compatibilă cu piața comună și funcționarea Acordului privind SEE (Cazul COMP/M.3333 — Sony/BMG) (JO 2005, L 62, p. 30).

      Dispozitivul

               1)

               Constată că nu mai este necesar să se pronunțe asupra fondului cauzei.

               2)

               Fiecare parte suportă propriile cheltuieli de judecată efectuate atât în fața Tribunalului, cât și în fața Curții.

      (1)  JO C 6, 8.1.2005.


title: Cauza C-111/05: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 29 martie 2007 (cerere având ca obiect pronunțarea unei hotărâri preliminare introdusă de Regeringsrätten — Suedia) — Aktiebolaget NN/Skatteverket (A șasea directivă TVA — Livrare de bunuri — Articolul 8 alineatul (1) litera (a) — Cablu din fibre optice care leagă două state membre situat parțial în afara teritoriului comunitar — Competență fiscală a fiecărui stat membru limitată la lungimea cablului instalată pe teritoriul său — Neimpozitarea părții situate în zona economică exclusivă, pe platoul continental și în marea liberă)

text:
               28.4.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 96/7

         Hotărârea Curții (Camera a treia) din 29 martie 2007 (cerere având ca obiect pronunțarea unei hotărâri preliminare introdusă de Regeringsrätten — Suedia) — Aktiebolaget NN/Skatteverket
   (Cauza C-111/05) (1)

   (A șasea directivă TVA - Livrare de bunuri - Articolul 8 alineatul (1) litera (a) - Cablu din fibre optice care leagă două state membre situat parțial în afara teritoriului comunitar - Competență fiscală a fiecărui stat membru limitată la lungimea cablului instalată pe teritoriul său - Neimpozitarea părții situate în zona economică exclusivă, pe platoul continental și în marea liberă)
   (2007/C 96/10)
   Limba de procedură: suedeza
   Instanța de trimitere
   Regeringsrätten
   Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Aktiebolaget NN

      Pârâtă: Skatteverket
   Obiectul
   Cerere având ca obiect pronunțarea unei hotărâri preliminare — Regeringsrätten — Interpretarea articolelor 8 alineatul (1) litera (a) și 9 alineatele (1) și (2) din Directiva 77/388/CEE: A șasea directivă a Consiliului din 17 mai 1977 privind armonizarea legislațiilor statelor membre referitoare la impozitele pe cifra de afaceri — sistemul comun de taxă pe valoarea adăugată: baza unitară de evaluare (JO L 145, p. 1) — Locul operațiunilor impozabile — Livrarea și instalarea unui cablu din fibre optice între două state membre, parțial într-o zonă care nu face parte din teritoriul niciunui stat
   Dispozitivul

               1)

               O operațiune care privește livrarea și instalarea unui cablu din fibre optice care leagă două state membre și este situat parțial în afara teritoriului comunitar trebuie să fie privită ca o livrare de bunuri, în sensul articolului 5 alineatul (1) din A șasea directivă 77/338/CEE a Consiliului din 17 mai 1977 privind armonizarea legislațiilor statelor membre referitoare la impozitele pe cifra de afaceri — sistemul comun de taxă pe valoarea adăugată: baza unitară de evaluare, așa cum a fost modificată prin Directiva 2002/93/CE a Consiliului din 3 decembrie 2002, atunci când, ca urmare a probelor de funcționare efectuate de către furnizor, cablul va fi transferat clientului, care va putea dispune de el în calitate de proprietar, prețul cablului însuși va reprezenta o parte în mod evident preponderentă din costul total al operațiunii menționate și serviciile furnizorului se vor limita la instalarea cablului, fără a-i modifica natura și fără a-l adapta nevoilor specifice ale clientului.

               2)

               Articolul 8 alineatul (1) litera (a) din a șasea directivă 77/388 trebuie să fie interpretat în sensul în care competența de impunere a livrării și a instalării unui cablu din fibre optice care leagă două state membre și este situat parțial în afara teritoriului comunitar revine fiecărui stat membru, proporțional cu lungimea cablului care se află pe teritoriul său, atât în ceea ce privește prețul cablului însuși și al restului materialului, cât și în ceea ce privește costul serviciilor legate de instalarea acestuia din urmă.

               3)

               Articolul 8 alineatul (1) litera (a) din a șasea directivă 77/388, citit în coroborare cu articolele 2 punctul 1 și 3 ale acesteia, trebuie să fie interpretat în sensul că livrarea și instalarea unui cablu din fibre optice care leagă două state membre nu sunt supuse la plata taxei pe valoarea adăugată pentru partea din operațiune care se desfășoară în zona economică exclusivă, pe platoul continental și în marea liberă.

      (1)  JO C 106, 30.4.2005.


title: Cauza T-464/16 P: Ordonanța Tribunalului din 19 iulie 2017 – HI/Comisia („Recurs — Funcție publică — Funcționari — Proiect finanțat de către Uniune — Conflict de interese — Procedură disciplinară — Sancțiunea retrogradării — Respingerea acțiunii în primă instanță — Recurs în parte vădit inadmisibil și în parte vădit nefondat”)

text:
               11.9.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 300/31

         Ordonanța Tribunalului din 19 iulie 2017 – HI/Comisia
   (Cauza T-464/16 P) (1)

   ((„Recurs - Funcție publică - Funcționari - Proiect finanțat de către Uniune - Conflict de interese - Procedură disciplinară - Sancțiunea retrogradării - Respingerea acțiunii în primă instanță - Recurs în parte vădit inadmisibil și în parte vădit nefondat”))
   (2017/C 300/38)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Recurent: HI (reprezentant: M. Velardo, avocat)

      Cealaltă parte din procedură: Comisia Europeană (reprezentanți: C. Ehrbar și F. Simonetti, agenți)

      Obiectul

   Recurs formulat împotriva Hotărârii Tribunalului Funcției Publice a Uniunii Europene (judecător unic) din 10 iunie 2016, HI/Comisia (F-133/15, EU:F:2016:127) prin care se urmărește anularea acestei hotărâri

      Dispozitivul

               1)

               Respinge recursul.

               2)

               HI suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de către Comisia Europeană în cadrul prezentei proceduri.

      (1)  JO C 371, 10.10.2016.


title: Cauza F-78/11: Acțiune introdusă la 1 august 2011 — ZZ/Banca Centrală Europeană

text:
               29.10.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 319/30

         Acțiune introdusă la 1 august 2011 — ZZ/Banca Centrală Europeană
   (Cauza F-78/11)
   2011/C 319/64
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamant: ZZ (reprezentanți: L. Levi și M. Vandenbussche, avocați)

      Pârâtă: Banca Centrală Europeană

      Obiectul și descrierea litigiului

   Anularea deciziei de reziliere a contractului de muncă al reclamantului ca urmare a unei proceduri disciplinare încheiate cu emiterea unei mustrări

      Concluziile reclamantului

   Reclamantul solicită Tribunalului:

               —

               Anularea deciziei Comitetului Director al BCE din 20 mai 2011, primită la 23 mai 2011, privind rezilierea contractului de muncă al reclamantului de la 31 octombrie 2011;

               —

               repararea prejudiciului material suferit de reclamant începând de la 31 octombrie 2011;

               —

               repararea prejudiciului moral suferit de reclamant și evaluat la 10 000 de euro;

               —

               obligarea Băncii Centrale Europene la plata cheltuielilor de judecată.


title: Cauza C-156/12: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Landesgericht Salzburg (Austria) la 30 martie 2012 — GREP GmbH

text:
               30.6.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 194/9

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Landesgericht Salzburg (Austria) la 30 martie 2012 — GREP GmbH
   (Cauza C-156/12)
   2012/C 194/14
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Landesgericht Salzburg

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamant: Freistaat Bayern

      Pârâtă: GREP GmbH

      Intervenient: Revisor beim Landesgericht Salzburg

      Întrebările preliminare

               1.

               Articolul 51 alineatul (1) prima teză din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene trebuie interpretat în sensul că în domeniul de aplicare al cartei intră și o procedură de încuviințare a executării hotărârilor judecătorești pronunțate într-un stat membru în conformitate cu articolul 38 și următoarele din Regulamentul nr. 44/2001 (1)?

               2.a)

               În cazul unui răspuns afirmativ, principiul protecției jurisdicționale efective consacrat la articolul 47 din cartă cuprinde și dreptul de a solicita scutirea de plata cheltuielilor de judecată, în special a unei taxe forfetare care trebuie plătite în cazul formulării unei căi de atac și/sau a onorariilor aferente asistenței unui avocat plătite în cadrul unei proceduri precum cea menționată la punctul 1?

               2.b)

               Acest lucru este valabil și în cazul unei proceduri de executare realizate în temeiul dreptului național, sau cel puțin în cazul unei proceduri de recurs care privește totodată și învestirea cu formulă executorie, în cazul în care, prin una și aceeași ordonanță, instanța a învestit titlul cu formulă executorie și s-a pronunțat asupra cererii de încuviințare a executării?

               3.

               Există totuși, în subsidiar, un drept la asistență judiciară (scutire de plata cheltuielilor de judecată) în sensul arătat mai sus rezultat din articolul 43 alineatul (1) din Regulamentul nr. 44/2001 și/sau din articolul 6 paragraful 1 din CEDO, în cazul în care pentru formularea unei căi de atac (concret, un recurs) legislația națională prevede că este obligatorie asistența prin avocat?

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 44/2001 al Consiliului din 22 decembrie 2000 privind competența judiciară, recunoașterea și executarea hotărârilor în materie civilă și comercială (JO 2001, L 12, p. 1, Ediție specială, 19/vol. 3, p. 74).


title: Cauza T-433/09: Acțiune introdusă la 29 octombrie 2009 — TTNB/OAPI — March (Tila March)

text:
               19.12.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 312/40

         Acțiune introdusă la 29 octombrie 2009 — TTNB/OAPI — March (Tila March)
   (Cauza T-433/09)
   2009/C 312/66
   Limba în care a fost formulată acțiunea: franceza

      Părțile

      Reclamantă: TTNB SARL (reprezentant: J.-M. Moiroux, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Juan Carmen March (Madrid, Spania)

      Concluziile reclamantei

               —

               anularea deciziei pronunțate de Camera întâi de recurs a OAPI la 20 august 2009 în cauza R 1538/2008-2 și autorizarea înregistrării mărcii solicitate;

               —

               obligarea OAPI la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Solicitantul mărcii comunitare: Doamna Tamara Taichman, a cărei succesoare este reclamanta

      Marca comunitară vizată: marca verbală „Tila March”, pentru produse din clasele 3, 18 și 25 — cererea de înregistrare nr. 5 402 722

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în sprijinul opoziției: Carmen March Juan

      Marca sau semnul invocat în sprijinul opoziției: marca verbală spaniolă „CARMEN MARCH” pentru produse și servicii din clasele 3, 18, 24, 25, 35 și 38, opoziția fiind îndreptată împotriva înregistrării pentru produse din clasele 3, 18 și 25

      Decizia diviziei de opoziție: respingerea opoziției

      Decizia camerei de recurs: anularea deciziei diviziei de opoziție

      Motivele invocate: încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 [devenit articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr.207/2009] întrucât nu există riscul de a face confuzie între mărcile în conflict.


title: Cauza C-295/10: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Lietuvos vyriausiojo administracinio teismo (Republica Lituania) la 15 iunie 2010 — Genovaitė Valčiukienė, Julija Pekelienė, Visuomeninė organizacija Lietuvos žaliųjų judėjimas, Petras Girinskis și Laurynas Arimantas Lašas/Pakruojo rajono savivaldybės tarybą, Šiaulių visuomenės sveikatos centrą, Šiaulių regiono aplinkos apsaugos departamentą

text:
               14.8.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 221/29

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Lietuvos vyriausiojo administracinio teismo (Republica Lituania) la 15 iunie 2010 — Genovaitė Valčiukienė, Julija Pekelienė, Visuomeninė organizacija Lietuvos žaliųjų judėjimas, Petras Girinskis și Laurynas Arimantas Lašas/Pakruojo rajono savivaldybės tarybą, Šiaulių visuomenės sveikatos centrą, Šiaulių regiono aplinkos apsaugos departamentą
   (Cauza C-295/10)
   ()
   2010/C 221/47
   Limba de procedură: lituaniana

      Instanța de trimitere

   Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Republica Lituania)

      Părțile din acțiunea principală

      Recurenți: Genovaitė Valčiukienė, Julija Pekelienė, Visuomeninė organizacija Lietuvos žaliųjų judėjimas, Petras Girinskis și Laurynas Arimantas Lašas

      Intimați: Pakruojo rajono savivaldybės tarybą, Šiaulių visuomenės sveikatos centrą și Šiaulių regiono aplinkos apsaugos departamentą.

      Alte părți în cauză: UAB Sofita, UAB Oltas, Šiaulių apskrities viršininko administracija, Rimvydas Gasparavičius și Rimantas Pašakinskas

      Întrebările preliminare

               1.

               Se poate considera că împrejurarea de a prevedea că o evaluare strategică a efectelor asupra mediului nu trebuie să se realizeze în cazul documentelor referitoare la amenajarea teritoriului la nivel local în ale căror concluzii detaliate se menționează un singur obiect de activitate economică, astfel cum se prevede în legislația Republicii Lituania, inter alia la punctul 3.4 din Decretul nr. 967 al guvernului Republicii Lituania din 18 august 2004„privind adoptarea planului care reglementează procedura pentru evaluarea strategică a efectelor asupra mediului ale planurilor și programelor”, determină tipuri de planuri și programe, în înțelesul articolului 3 alineatul (5) din Directiva 2001/42/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 27 iunie 2001 privind evaluarea efectelor anumitor planuri și programe asupra mediului (1)?

               2.

               Dispozițiile de drept național aplicabile prezentei cauze, care prevăd că în fiecare caz specific în care importanța potențială a efectelor asupra mediului nu este stabilită nu trebuie să se efectueze o evaluare strategică a efectelor asupra mediului ale documentelor privind amenajarea teritoriului în ceea ce privește zone mici de teren la nivel local, precum în prezenta cauză, pentru simplul motiv că în respectivele documente nu se face referire decât la un singur obiect de activitate economică sunt compatibile cu cerințele articolului 3 alineatul (2) litera (a), ale articolului 3 alineatul (3) și ale articolului 3 alineatul (5) din Directiva 2001/42?

               3.

               Dispozițiile Directivei 2001/42, inclusiv ale articolului 11 alineatul (1) din aceasta, trebuie să fie interpretate în sensul că, în situații precum cele din prezenta cauză, în care s-a efectuat o evaluare a efectelor asupra mediului în temeiul Directivei 85/337/CEE a Consiliului din 27 iunie 1985 privind evaluarea efectelor anumitor proiecte publice și private asupra mediului (2), cerințele Directivei 2001/42 nu se aplică?

               4.

               Domeniul de aplicare al articolului 11 alineatul (2) din Directiva 2001/42 include Directiva 85/337?

               5.

               Dacă răspunsul la întrebarea 4 este afirmativ, faptul că o evaluare a fost efectuată conform Directivei 85/337 înseamnă că obligația efectuării unei evaluări a efectelor asupra mediului în temeiul Directivei 2001/42, în situații precum cea din prezenta cauză, trebuie considerată ca reprezentând o duplicare a evaluării în înțelesul articolului 11 alineatul (2) din Directiva 2001/42?

               6.

               Dacă răspunsul la întrebarea 5 este afirmativ, Directiva 2001/42, inclusiv articolul 11 alineatul (2) din aceasta, impune statelor membre o obligație de a prevedea o reglementare națională prin care să se stabilească cerințe coordonate sau comune privind evaluarea ce trebuie efectuată conform Directivei 2001/42 și Directivei 85/337 pentru a evita duplicarea evaluărilor?

      (1)  JO 2001, L 197, p. 30 (Ediție specială, 15/vol. 7, p. 135).

      (2)  JO 1985, L 175, p. 40 (Ediție specială, 15/vol. 1, p. 174).


title: Cauza T-24/08: Hotărârea Tribunalului din 4 martie 2010 — Weldebräu/OAPI — Kofola Holding (Forma unei sticle cu gât elicoidal) [ Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a unei mărci comunitare tridimensionale — Forma unei sticle cu gât elicoidal — Marcă comunitară tridimensională anterioară constând în forma unei sticle cu gât elicoidal — Motiv relativ de refuz — Lipsa riscului de confuzie — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 [devenit articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009] ]

text:
               1.5.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 113/41

         Hotărârea Tribunalului din 4 martie 2010 — Weldebräu/OAPI — Kofola Holding (Forma unei sticle cu gât elicoidal)
   (Cauza T-24/08) (1)

   („Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a unei mărci comunitare tridimensionale - Forma unei sticle cu gât elicoidal - Marcă comunitară tridimensională anterioară constând în forma unei sticle cu gât elicoidal - Motiv relativ de refuz - Lipsa riscului de confuzie - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 [devenit articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009]”)
   2010/C 113/64
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Weldebräu GmbH & Co. KG (Plankstadt, Germania) (reprezentant: W. Göpfert, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: P. Bullock, agent)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă în fața Tribunalului: Kofola Holding a.s. (Ostrava, Republica Cehă) (reprezentanți: S. Hejdová și R. Charvát, avocați)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a patra de recurs a OAPI din 15 noiembrie 2007 (cauza R 1096/2006-4), privind o procedură de opoziție între Weldebräu GmbH & Co. KG și Kofola Holding a.s.

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Obligă Weldebräu GmbH & Co. KG la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 64, 8.3.2008.


title: Cauza F-27/10: Acțiune introdusă la 5 mai 2010 — Begue și alții/Comisia

text:
               3.7.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 179/58

         Acțiune introdusă la 5 mai 2010 — Begue și alții/Comisia
   (Cauza F-27/10)
   2010/C 179/101
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamanți: Christian Begue (Marcy, Franța) și alții (reprezentant: A. Woimant, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Obiectul și descrierea litigiului

   Anularea deciziei prin care s-a refuzat plata către reclamanți, cu efect retroactiv, a indemnizației de disponibilitate prevăzute la articolul 56b din statut

      Concluziile reclamanților

               —

               Anularea deciziei (nr. R/467/09) a autorității abilitate să încheie contractele de muncă prin care au fost respinse „reclamațiile” formulate de reclamanți împotriva deciziei din 3 septembrie 2009 de respingere a cererii de plată, cu efect retroactiv, a indemnizației de disponibilitate prevăzute la articolul 56b din Statutul funcționarilor;

               —

               obligarea Comisiei Europene la plata cheltuielilor de judecată.


title: Cauza C-658/16: Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italia) la 19 decembrie 2016 – Elliot International Lp și alții/Commissione Nazionale per le Società e la Borsa (Consob)

text:
               18.4.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 121/12

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italia) la 19 decembrie 2016 – Elliot International Lp și alții/Commissione Nazionale per le Società e la Borsa (Consob)
   (Cauza C-658/16)
   (2017/C 121/17)
   Limba de procedură: italiana

      Instanța de trimitere

   Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

      Părțile din procedura principală

      Reclamante: Elliot International Lp, The Liverpool Limited Partnership, Elliot Associates L.P.

      Pârâtă: Commissione Nazionale per le Società e la Borsa (Consob)

      Întrebarea preliminară

   Se opune corectei aplicări a articolului 5 alineatul (4) primul și al doilea paragraf din Directiva 2004/25/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 21 aprilie 2004 privind ofertele publice de cumpărare (1), în raport cu principiile generale prevăzute la articolul 3 alineatul (1) din aceeași directivă, precum și corectei aplicări a principiilor generale ale protecției încrederii legitime, proporționalității, caracterului rezonabil, transparenței și nediscriminării o reglementare națională precum cea prevăzută la articolul 106 alineatul 3 litera d) punctul 2) din Decretul legislativ nr. 58 din 24 februarie 1998 (Textul unic al dispozițiilor privind intermedierea financiară, în sensul articolelor 8 și 21 din Legea nr. 52 din 6 februarie 1996), cu modificările ulterioare, și la articolul 47-octies din Decizia Commissione Nazionale per le Società e la Borsa – Consob nr. 11971 din 14 mai 1999 (Regulamentul de punere în aplicare a Decretului legislativ nr. 58 din 24 februarie 1998 privind normele aplicabile emitenților), cu modificările ulterioare, în măsura în care dispozițiile citate, autorizând Consob să majoreze prețul ofertei publice de cumpărare prevăzute la articolul 106 citat mai sus în cazul în care se dovedește coluziunea dintre ofertant sau persoanele care acționează în mod concertat cu acesta și unul sau mai mulți vânzători, se limitează să facă trimitere la criteriul „prețului dovedit”, fără a specifica parametrii și criteriile unei astfel de dovediri?

      (1)  JO L 142, p. 12, Ediție specială, 17/vol. 2, p. 44.


title: Cauza F-26/07: Ordonanța Tribunalului Funcției Publice din 9 iulie 2010 — Potoms și Scillia/Parlamentul

text:
               23.10.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 288/76

      Ordonanța Tribunalului Funcției Publice din 9 iulie 2010 — Potoms și Scillia/Parlamentul
      (Cauza F-26/07) (1)

      ()
      (2010/C 288/146)
      Limba de procedură: franceza
      Președintele Camerei întâi a dispus radierea cauzei.

         (1)  JO C 117, 26.5.2007, p. 37.


title: Cauza T-418/03: Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 27 septembrie 2007 — La Mer Technology/OAPI — Laboratoires Goëmar (LA MER) ( Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale LA MER — Marcă națională verbală anterioară LABORATOIRE DE LA MER — Motiv relativ de refuz — Utilizare serioasă a mărcii — Articolul 43 alineatele(1) și (2) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 — Lipsa riscului de confuzie — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 40/94 )

text:
               10.11.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 269/44

         Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 27 septembrie 2007 — La Mer Technology/OAPI — Laboratoires Goëmar (LA MER)
   (Cauza T-418/03) (1)

   („Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale LA MER - Marcă națională verbală anterioară LABORATOIRE DE LA MER - Motiv relativ de refuz - Utilizare serioasă a mărcii - Articolul 43 alineatele(1) și (2) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 - Lipsa riscului de confuzie - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 40/94’)
   (2007/C 269/79)
   Limba de procedură: engleza
   Părțile

      Reclamantă: La Mer Technology, Inc. (New York, New York, Statele Unite) (reprezentanți: inițial, V. von Bomhard, A. Renck și A. Pohlmann, iar ulterior V. von Bomhard și A. Renck, avocats)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: D. Botis, agent)

      Cealaltă parte în procedura în fața camerei de recurs a OAPI, intervenientă în fața Tribunalului: Laboratoires Goëmar (Saint-Malo, Franța) (reprezentanți: E. Baud și S. Strittmatter, avocats)
   Obiectul
   Acțiune formulată împotriva deciziei Camerei a doua de recurs a OAPI din 23 octombrie 2003 (cauza R 814/2000-2) privind o procedură de opoziție între societatea Laboratoires Goëmar (Saint-Malo, Franța) și La Mer Technology, Inc.
   Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă La Mer Technology, Inc. ca, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, să le suporte și pe cele efectuate de Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI) și de Laboratoires Goëmar.

      (1)  JO C 47, 21.2.2004.


title: Cauza C-159/07: Ordonanța președintelui Curții din 30 iulie 2007 — Comisia Comunităților Europene/Republica Portugheză

text:
               8.12.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 297/35

         Ordonanța președintelui Curții din 30 iulie 2007 — Comisia Comunităților Europene/Republica Portugheză
   (Cauza C-159/07) (1)

   (2007/C 297/70)

      Limba de procedură: portugheza

   Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 117, 26.5.2007.


title: Cauza C-38/12: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Nyíregyházi Törvényszék (Ungaria) la 26 ianuarie 2012 — Felső-Tisza-vidéki Környezetvédelmi és Vízügyi Igazgatóság/Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Hivatal Központi Szerve

text:
               28.4.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 126/4

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Nyíregyházi Törvényszék (Ungaria) la 26 ianuarie 2012 — Felső-Tisza-vidéki Környezetvédelmi és Vízügyi Igazgatóság/Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Hivatal Központi Szerve
   (Cauza C-38/12)
   2012/C 126/08
   Limba de procedură: maghiara

      Instanța de trimitere

   Nyíregyházi Törvényszék

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamanți: Felső-Tisza-vidéki Környezetvédelmi și Vízügyi Igazgatóság

      Pârâți: Mezőgazdasági și Vidékfejlesztési Hivatal Központi Szerve

      Întrebările preliminare

               1.

               Articolul 143b alineatele (4) și (5) din Regulamentul (CE) nr. 1782/2003/CE (1) trebuie interpretat în sensul că, pentru campania din 2008, exclude de la schema unică de plată pe suprafață (SUPS) finanțată din Fondul european de garantare agricolă (FEGA) pantele (taluzurile) digurilor și terasamentelor construite pentru a preveni inundațiile inclusiv în ipoteza în care, la 30 iunie 2003, precum și ulterior acestei date, pășunile plantate pe acestea au fost menținute în stare bună, fiind cosite și utilizate pentru pășunat în mod regulat, și deși este vorba despre suprafețe menținute în bune condiții agronomice?

               2.

               Articolul 143b alineatele (4) și (5) din Regulamentul (CE) nr. 1782/2003 trebuie interpretat în sensul că exclude de la ajutoarele pe suprafață suprafețele agricole utilizate cu rol secundar?

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 1782/2003 al Consiliului din 29 septembrie 2003 de stabilire a normelor comune pentru schemele de sprijin direct în cadrul politicii agricole comune și de stabilire a anumitor scheme de sprijin pentru agricultori și de modificare a Regulamentelor (CEE) nr. 2019/93, (CE) nr. 1452/2001, (CE) nr. 1453/2001, (CE) nr. 1454/2001, (CE) nr. 1868/94, (CE) nr. 1251/1999, (CE) nr. 1254/1999, (CE) nr. 1673/2000, (CEE) nr. 2358/71 și (CE) nr. 2529/2001 (JO L 270, p. 1, Ediție specială, 03/vol. 49, p. 177).


title: Cauza C-275/15: Hotărârea Curții (Camera a patra) din 1 martie 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) – Regatul Unit) – ITV Broadcasting Limited, ITV2 Limited, ITV Digital Channels Limited, Channel Four Television Corp., 4 Ventures Limited, Channel 5 Broadcasting Limited, ITV Studios Limited/TVCatchup Limited, TVCatchup (UK) Limited, Media Resources Limited („Trimitere preliminară — Directiva 2001/29/CE — Armonizarea anumitor aspecte ale dreptului de autor și ale drepturilor conexe în societatea informațională — Articolul 9 — Accesul serviciilor de radiodifuziune sau televiziune la transmisia prin cablu — Noțiunea «cablu» — Retransmisia de către un terț prin internet a emisiunilor unor organisme comerciale de radiodifuziune televizată — «Live streaming»”)

text:
               18.4.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 121/3

         Hotărârea Curții (Camera a patra) din 1 martie 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) – Regatul Unit) – ITV Broadcasting Limited, ITV2 Limited, ITV Digital Channels Limited, Channel Four Television Corp., 4 Ventures Limited, Channel 5 Broadcasting Limited, ITV Studios Limited/TVCatchup Limited, TVCatchup (UK) Limited, Media Resources Limited
   (Cauza C-275/15) (1)

   ((„Trimitere preliminară - Directiva 2001/29/CE - Armonizarea anumitor aspecte ale dreptului de autor și ale drepturilor conexe în societatea informațională - Articolul 9 - Accesul serviciilor de radiodifuziune sau televiziune la transmisia prin cablu - Noțiunea «cablu» - Retransmisia de către un terț prin internet a emisiunilor unor organisme comerciale de radiodifuziune televizată - «Live streaming»”))
   (2017/C 121/03)
   Limba de procedură: engleza

      Instanța de trimitere

   Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

      Părțile din procedura principală

      Reclamante: ITV Broadcasting Limited, ITV2 Limited, ITV Digital Channels Limited, Channel Four Television Corp., 4 Ventures Limited, Channel 5 Broadcasting Limited, ITV Studios Limited

      Pârâte: TVCatchup Limited, TVCatchup (UK) Limited, Media Resources Limited

      cu participarea: The Secretary of State for Business, Innovation and Skills, Virgin Media Limited,

      Dispozitivul

   1) Articolul 9 din Directiva 2001/29/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 22 mai 2001 privind armonizarea anumitor aspecte ale dreptului de autor și drepturilor conexe în societatea informațională, în special noțiunea „accesul serviciilor de radiodifuziune sau televiziune la transmisia prin cablu”, trebuie să fie interpretat în sensul că nu intră sub incidența dispoziției menționate și nu este permisă de aceasta o reglementare națională care prevede lipsa unei încălcări a dreptului de autor în cazul retransmisiei imediate prin cablu, inclusiv, după caz, prin internet, în zona de difuzare inițială, a unor emisiuni de pe canale de televiziune supuse unor obligații de serviciu public.

      (1)  JO C 279, 24.8.2015.


title: Cauza T-405/08: Acțiune introdusă la 18 septembrie 2008 — SPAR Österreichische Warenhandel/Comisia

text:
               10.1.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 6/32

         Acțiune introdusă la 18 septembrie 2008 — SPAR Österreichische Warenhandel/Comisia
   (Cauza T-405/08)
   (2009/C 6/66)
   Limba de procedură: germana
   Părțile

      Reclamantă: SPAR Österreichische Warenhandels-AG (reprezentanți: A.-H. Bischke, S. Brack și D. Bräunlich, avocați)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene
   Concluziile reclamantei

               —

               Anularea deciziei pârâtei din 23 iunie 2008,

               —

               obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   Reclamanta contestă Decizia Comisiei din 23 iunie 2008 în cauza COMP/M.5407 — REWE/ADEG, prin care Comisia a autorizat dobândirea de către Billa AG, o întreprindere a grupului german REWE, a controlului exclusiv asupra societății ADEG Österreich Handelsaktiengesellschaft. Reclamanta susține că operațiunea de concentrare nu ar fi trebuit să fie autorizată de Comisie în conformitate cu articolul 6 alineatul (2) din Regulamentul CE privind concentrările (1), pentru că angajamentele furnizate nu erau suficiente pentru a elimina îndoielile care existau, în opinia sa, din punctul de vedere al concurenței.
   În susținerea acțiunii, reclamanta prezintă două motive.
   În primul rând, reclamanta invocă o încălcare a articolului 6 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul CE privind concentrările, în măsura în care Comisia a omis, în mod eronat, să inițieze procedura de investigare principală (faza II) și a autorizat operațiunea de concentrare REWE/ADEG în cadrul fazei I sub rezerva anumitor angajamente. Comisia nu ar fi analizat suficient efectele proiectului de concentrare asupra concurenței și, prin urmare, nu ar fi ținut seama nici de problemele de concurență considerabile pe care le ridică proiectul de concentrare. Încălcarea ar rezulta mai precis din următoarele erori vădite de apreciere.

               —

               Comisia nu a ținut seama de repercusiunile proiectului de concentrare, din punctul de vedere al concurenței, asupra pieței de consum din Austria, în măsura în care a presupus că mai existau și alți concurenți și a subestimat potențialul ADEG pe planul concurenței.

               —

               Aceasta a săvârșit erori la stabilirea și aprecierea poziției părților pe piață pe plan regional și local.

               —

               Angajamentele acceptate de Comisie nu sunt de natură să elimine îndoielile din punctul de vedere al concurenței, având în vedere că acestea au fost analizate pe o bază eronată.

               —

               Comisia a săvârșit erori la stabilirea și aprecierea repercusiunilor din punctul de vedere al concurenței asupra pieței muncii.

         În al doilea rând, în cursul procedurii de control al concentrării, Comisia a încălcat norme fundamentale ale dreptului comunitar. Aceasta nu a respectat drepturile reclamantei și ale statelor membre de a fi ascultate întrucât nu a consultat ceilalți actori de pe piață cu privire la ultima propunere de angajament a părților și nici nu a transmis această propunere statelor membre. În plus, Comisia nu și-a motivat suficient decizia.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 139/2004 al Consiliului din 20 ianuarie 2004 privind controlul concentrărilor economice între întreprinderi [Regulamentul (CE) privind concentrările economice], JO, L 24, p. 1, Ediție specială, 08/vol. 1 RO, p. 201).


title: Cauza C-630/15 P: Recurs introdus la 24 noiembrie 2015 de Novartis Europharm Ltd împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a doua) din 15 septembrie 2015 în cauza T-67/13, Novartis Europharm Ltd/Comisia Europeană

text:
               1.2.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 38/40

         Recurs introdus la 24 noiembrie 2015 de Novartis Europharm Ltd împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a doua) din 15 septembrie 2015 în cauza T-67/13, Novartis Europharm Ltd/Comisia Europeană
   (Cauza C-630/15 P)
   (2016/C 038/54)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Recurentă: Novartis Europharm Ltd (reprezentant: C. Schoonderbeek, avocat)

      Celelalte părți din procedură: Comisia Europeană, Hospira UK Ltd

      Concluziile recurentei

   Recurenta solicită Curții:

               —

               anularea hotărârii atacate în măsura în care Tribunalul a respins, prin această hotărâre, acțiunea în anulare în cauza T-67/13,

               —

               trimiterea cauzei spre rejudecare Tribunalului și

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Prin acțiunea în anulare în cauza T-67/13, Novartis a solicitat Tribunalului să anuleze Decizia de punere în aplicare C(2012) 8605 final a Comisiei din 19 noiembrie 2012 de acordare a autorizației de introducere pe piață, în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 726/2004 (1) pentru medicamentul de uz uman Zoledronic acid Hospira – zoledronic acid, întrucât această decizie constituie o încălcare a drepturilor de exclusivitate a datelor de care Novartis beneficiază pentru medicamentul său Aclasta, conform dispozițiilor coroborate ale articolului 13 alineatul (4) din Regulamentul nr. 2309/93 (2), ale articolului 14 alineatul (11) și ale articolului 89 din Regulamentul nr. 726/2004, precum și ale articolului 6 alineatul (1) din Directiva 2001/83/CE (3). Acțiunea în anulare a fost respinsă prin hotărârea atacată.
   În susținerea recursului, recurenta susține că Tribunalul a săvârșit o eroare de drept în măsura în care a interpretat în mod eronat articolul 6 alineatul (1) din Directiva 2001/83/CE care definește noțiunea de autorizație globală de punere pe piață, iar Tribunalul nu a motivat suficient hotărârea atacată.
   În această privință, recurenta susține în primul rând că hotărârea atacată se întemeiază pe o interpretare eronată a textului și a finalității articolului 6 alineatul (1) din Directiva 2001/83/CE și a cadrului juridic al autorizării unor noi indicații terapeutice, precum și a postulatului eronat potrivit căruia interpretarea articolului 6 alineatul (1) din Directiva 2001/83/CE care este susținută de recurentă ar facilita manipularea și eludarea protecției datelor, precum și extinderea nedefinită a protecției datelor pentru medicamentele de referință.
   În al doilea rând, recurenta susține că concluzia Tribunalului potrivit căreia articolul 6 alineatul (1) din Directiva 2001/83/CE se aplică Aclasta întrucât acest medicament ar fi putut fi autorizat ca o modificare sau o prelungire a medicamentului Zometa contravine principiului securității juridice, ar suprima interesul societăților farmaceutice de a investi în cercetarea și în dezvoltarea unor noi tratamente și nu este, așadar, în interesul sănătății publice.
   În temeiul acestei interpretări inexacte a articolului 6 alineatul (1) din Directiva 2001/83/CE Tribunalul nu a constatat că decizia de punere în aplicare a Comisiei constituie o încălcare a protecției datelor de care Novartis beneficiază pentru medicamentul său Aclasta, conform dispozițiilor coroborate ale articolului 13 alineatul (4) din Regulamentul nr. 2309/93, precum și ale articolului 14 alineatul (11) și ale articolului 89 din Regulamentul nr. 726/2004, deși decizia de punere în aplicare a Comisiei trebuia anulată.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 726/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 31 martie 2004 de stabilire a procedurilor comunitare privind autorizarea și supravegherea medicamentelor de uz uman și veterinar și de instituire a unei Agenții Europene pentru Medicamente (JO L 136, p. 1, Ediție specială, 13/vol. 44, p. 83).

      (2)  Regulamentul (CEE) nr. 2309/93 al Consiliului din 22 iulie 1993 de stabilire a procedurilor comunitare de autorizare și de supraveghere a medicamentelor de uz uman și de uz veterinar și de instituire a unei Agenții europene pentru evaluarea medicamentelor (JO L 214, p. 1).

      (3)  Directiva 2001/83/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 6 noiembrie 2001 de instituire a unui cod comunitar cu privire la medicamentele de uz uman (JO L 311, p. 67, Ediție specială, 13/vol. 33, p. 3).


title: Cauza F-64/10: Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera întâi) din 7 iunie 2011 –Mantzouratos/Parlamentul European (Funcție publică — Funcționari — Promovare — Exercițiul de promovare 2009 — Decizie de nepromovare — Admisibilitate a unei excepții de nelegalitate — Analiză comparativă a meritelor — Eroare vădită de apreciere)

text:
               6.8.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 232/40

         Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera întâi) din 7 iunie 2011 –Mantzouratos/Parlamentul European
   (Cauza F-64/10) (1)

   (Funcție publică - Funcționari - Promovare - Exercițiul de promovare 2009 - Decizie de nepromovare - Admisibilitate a unei excepții de nelegalitate - Analiză comparativă a meritelor - Eroare vădită de apreciere)
   2011/C 232/71
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: Andreas Mantzouratos (Bruxelles, Belgia) (reprezentanți: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis și É. Marchal, avocați)

      Pârât: Parlamentul European (reprezentanți: V. Montebello-Demogeot și K. Zejdová, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare a deciziei Parlamentului European de a nu îl promova pe reclamant în gradul AD 13 în cadrul exercițiului de promovare 2009, precum și a deciziilor de promovare în gradul amintit a funcționarilor care dispun de mai puține puncte de merit decât reclamantul

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Fiecare parte suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 274, 9.10.2010, p. 33.


title: Cauza C-60/15 P: Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 13 iulie 2017 – Saint-Gobain Glass Deutschland GmbH/Comisia Europeană [Recurs — Dreptul de acces la documente deținute de instituțiile Uniunii Europene — Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 — Excepții de la dreptul de acces — Articolul 4 alineatul (3) primul paragraf — Protecția procesului decizional al acestor instituții — Mediu — Convenția de la Aarhus — Regulamentul (CE) nr. 1367/2006 — Articolul 6 alineatul (1) — Interes public pentru divulgarea unor informații privind mediul — Informații transmise de autoritățile germane Comisiei Europene, care privesc instalații situate pe teritoriul german care intră sub incidența legislației Uniunii referitoare la sistemul de comercializare a cotelor de emisie de gaze cu efect de seră — Refuz parțial al accesului]

text:
               4.9.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 293/2

         Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 13 iulie 2017 – Saint-Gobain Glass Deutschland GmbH/Comisia Europeană
   (Cauza C-60/15 P) (1)

   ([Recurs - Dreptul de acces la documente deținute de instituțiile Uniunii Europene - Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 - Excepții de la dreptul de acces - Articolul 4 alineatul (3) primul paragraf - Protecția procesului decizional al acestor instituții - Mediu - Convenția de la Aarhus - Regulamentul (CE) nr. 1367/2006 - Articolul 6 alineatul (1) - Interes public pentru divulgarea unor informații privind mediul - Informații transmise de autoritățile germane Comisiei Europene, care privesc instalații situate pe teritoriul german care intră sub incidența legislației Uniunii referitoare la sistemul de comercializare a cotelor de emisie de gaze cu efect de seră - Refuz parțial al accesului])
   (2017/C 293/02)
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Recurentă: Saint-Gobain Glass Deutschland GmbH (reprezentanți: S. Altenschmidt și P.-A. Schütter, Rechtsanwälte)

      Cealaltă parte din procedură: Comisia Europeană (reprezentanți: H. Krämer, F. Clotuche-Duvieusart și P. Mihaylova, agenți)

      Dispozitivul

               1)

               Anulează Hotărârea Tribunalului Uniunii Europene din 11 decembrie 2014, Saint-Gobain Glass Deutschland/Comisia (T-476/12, nepublicată, EU:T:2014:1059).

               2)

               Anulează Decizia Comisiei din 17 ianuarie 2013 prin care s-a refuzat accesul integral la lista transmisă Comisiei de Republica Federală Germania în cadrul procedurii prevăzute la articolul 15 alineatul (1) din Decizia 2011/278/UE a Comisiei din 27 aprilie 2011 de stabilire, pentru întreaga Uniune, a normelor tranzitorii privind alocarea armonizată și cu titlu gratuit a cotelor de emisii în temeiul articolului 10a din Directiva 2003/87/CE a Parlamentului European și a Consiliului, în măsura în care acest document conține informații referitoare la anumite instalații ale Saint-Gobain Glass Deutschland GmbH situate pe teritoriul german, privind alocările provizorii, precum și activitățile și nivelurile de capacitate în raport cu emisiile de dioxid de carbon (CO2) în cursul anilor 2005-2010, eficiența instalațiilor și cotele de emisii anuale alocate provizoriu pentru perioada cuprinsă între anul 2013 și anul 2020.

               3)

               Obligă Comisia Europeană la plata cheltuielilor de judecată efectuate de Saint-Gobain Glass Deutschland GmbH în primă instanță, precum și în cadrul prezentului recurs.

      (1)  JO C 138, 27.4.2015.


title: Cauza C-354/12 P: Recurs introdus la 25 iulie 2012 de Asa Sp. z o.o. împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a treia) din 22 mai 2012 în cauza T-110/11, Asa/OAPI — Merck (FEMIFERAL)

text:
               29.9.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 295/22

         Recurs introdus la 25 iulie 2012 de Asa Sp. z o.o. împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a treia) din 22 mai 2012 în cauza T-110/11, Asa/OAPI — Merck (FEMIFERAL)
   (Cauza C-354/12 P)
   2012/C 295/40
   Limba de procedură: polona

      Părțile

      Recurentă: Asa Sp. z o.o. (reprezentant: M. Chimiak, avocat)

      Cealaltă parte în proces: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Concluziile recurentei

               —

               Anularea Hotărârii atacate, pronunțate de Tribunalul Uniunii Europene la 22 mai 2012 în cauza T-110/11;

               —

               trimiterea cauzei spre rejudecare Tribunalului Uniunii Europene;

               —

               obligarea Oficiului la plata cheltuielilor de judecată efectuate în procedura în fața Curții.

      Motivele și principalele argumente

   Recurenta susține că Tribunalul Uniunii Europene a încălcat articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 al Consiliului din 26 februarie 2009 privind marca comunitară (versiune codificată) (1), întrucât nu a luat în considerare criteriile juridice cu incidență asupra aplicării acestei dispoziții și, totodată, a comis erori vădite la aprecierea acestor criterii în circumstanțele din prezenta cauză.
   Astfel, recurenta susține că Tribunalul nu a interpretat corect criteriul consumatorului mediu, pe care se bazează situația de fapt din prezenta speță. De asemenea, acesta a apreciat în mod eronat caracterul distinctiv intrinsec al mărcilor anterioare FEMINATAL, deși recurenta a arătat în cererea introductivă că camera de recurs a OAPI nu a examinat această chestiune în mod exhaustiv și cu seriozitate. Recurenta consideră de asemenea că Tribunalul a apreciat incorect similitudinea vizuală și conceptuală a semnelor. În sfârșit, Tribunalul a făcut o apreciere greșită a riscului de inducere în eroare a consumatorului mediu.
   În plus, recurenta reproșează Tribunalului că a încălcat articolul 9 din Tratatul privind Uniunea Europeană prin aplicarea altor criterii juridice în cauze similare.

      (1)  JO L 78, p. 1


title: Cauza C-511/12: Ordonanța Curții (Camera a zecea) din 10 aprilie 2014 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunal Central Administrativo Norte – Portugalia) – Joaquim Fernando Macedo Maia şi alţii/Fundo de Garantia Salarial, IP (Articolul 99 din Regulamentul de procedură al Curții — Trimitere preliminară — Directiva 80/987/CEE — Directiva 2002/74/CE — Protecția lucrătorilor salariați în caz de insolvabilitate a angajatorului — Instituții de garantare — Limitarea obligației de plată a instituțiilor de garantare — Creanțe salariale devenite exigibile cu mai mult de șase luni înainte de introducerea unei acțiuni în justiție prin care se solicită constatarea insolvabilității angajatorului)

text:
               11.8.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 261/2

         Ordonanța Curții (Camera a zecea) din 10 aprilie 2014 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunal Central Administrativo Norte – Portugalia) – Joaquim Fernando Macedo Maia şi alţii/Fundo de Garantia Salarial, IP
   (Cauza C-511/12) (1)

   ((Articolul 99 din Regulamentul de procedură al Curții - Trimitere preliminară - Directiva 80/987/CEE - Directiva 2002/74/CE - Protecția lucrătorilor salariați în caz de insolvabilitate a angajatorului - Instituții de garantare - Limitarea obligației de plată a instituțiilor de garantare - Creanțe salariale devenite exigibile cu mai mult de șase luni înainte de introducerea unei acțiuni în justiție prin care se solicită constatarea insolvabilității angajatorului))
   2014/C 261/02
   Limba de procedură: portugheza

      Instanța de trimitere

   Tribunal Central Administrativo Norte

      Părțile din procedura principală

      Reclamanți: Joaquim Fernando Macedo Maia, António Pereira Teixeira, António Joaquim Moreira David, Joaquim Albino Moreira David

      Pârât: Fundo de Garantia Salarial, IP

      Dispozitivul

   Directiva 80/987/CEE a Consiliului din 20 octombrie 1980 privind apropierea legislațiilor statelor membre referitoare la protecția lucrătorilor salariați în cazul insolvabilității angajatorului, astfel cum a fost modificată prin Directiva 2002/74/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 23 septembrie 2002, trebuie interpretată în sensul că nu se opune unei reglementări naționale care nu garantează creanțele salariale devenite exigibile cu mai mult de șase luni înainte de introducerea unei căi de atac prin care se solicită constatarea insolvabilității angajatorului, chiar în cazul în care lucrătorii au inițiat, înainte de începerea acestei perioade, o procedură judiciară împotriva angajatorului lor, prin care urmăreau să obțină stabilirea cuantumului acestor creanțe și recuperarea silită a acestora.

      (1)  JO C 26 din 26.01.2013.


title: Cauza T-193/12: Acțiune introdusă la 8 mai 2012 — MIP Metro/OAPI — Holsten-Brauerei (H)

text:
               30.6.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 194/26

         Acțiune introdusă la 8 mai 2012 — MIP Metro/OAPI — Holsten-Brauerei (H)
   (Cauza T-193/12)
   2012/C 194/44
   Limba în care a fost formulată acțiunea: germana

      Părțile

      Reclamanta: MIP Metro Group Intellectual Property GmbH & Co. KG (Düsseldorf, Germania) (reprezentanți: avocați J.-C. Plate și R. Kaase)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Holsten-Brauerei AG (Hamburg, Germania)

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea Deciziei Camerei întâi de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 23 februarie 2012 în cauza R 2340/2010-1, în măsura în care se admite opoziția formulată împotriva extinderii protecției IR nr. 984 017, pentru neconformitatea sa cu articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 privind marca comunitară;

               —

               obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată, inclusiv a celor efectuate în procedura căii de atac.

      Motivele și principalele argumente

      Solicitantul mărcii comunitare: reclamanta

      Marca comunitară vizată: înregistrarea internațională cu efect la nivelul Uniunii Europene a mărcii figurative reprezentând un ecuson cu litera „H” pentru produse din clasa 32 (cererea de înregistrare nr. 984 017)

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în procedura opoziției: Holsten-Brauerei AG

      Marca sau semnul invocat: marca figurativă germană reprezentând un cavaler pe cal purtând un scut cu litera „H”, pentru produse din clasa 32

      Decizia diviziei de opoziție: admite opoziția

      Decizia camerei de recurs: respinge calea de atac

      Motivele invocate: încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009


title: Cauza T-509/11: Acțiune introdusă la 28 septembrie 2011 — Makhlouf/Consiliul

text:
               19.11.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 340/31

         Acțiune introdusă la 28 septembrie 2011 — Makhlouf/Consiliul
   (Cauza T-509/11)
   2011/C 340/61
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: Mohammad Makhlouf (Damasc, Siria) (reprezentant: C. Rygaert și G. Karouni, avocați)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene

      Concluziile

   Reclamantul solicită Tribunalului:

               —

               anularea Deciziei de punere în aplicare 2011/488/PESC a Consiliului din 1 august 2011 privind punerea în aplicare a Deciziei 2011/273/PESC privind măsuri restrictive împotriva Siriei, în măsura în care îl privește pe domnul Mohammad (zis Mohammed) Makhlouf;

               —

               obligarea Consiliului Uniunii Europene la plata cheltuielilor de judecată, în temeiul articolelor 87 și 91 din Regulamentul de procedură al Tribunalului.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamantul invocă șapte motive care sunt în esență identice sau similare cu cele invocate în cauza T-383/11, Makhlouf/Consiliul (1).

      (1)  JO C 282, 24.9.2011, p. 30.


title: Cauza T-4/10: Acțiune introdusă la 7 ianuarie 2010 — Al Saadi/Comisia

text:
               27.2.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 51/46

         Acțiune introdusă la 7 ianuarie 2010 — Al Saadi/Comisia
   (Cauza T-4/10)
   2010/C 51/84
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamant: Faraj Faraj Hassan Al Saadi (Leicester, Regatul Unit) (reprezentanți: J. Jones, barrister, Arani Muddassar, solicitor)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile reclamantului

               —

               Anularea Regulamentului (CE) nr. 954/2009 al Comisiei din 13 octombrie 2009, în măsura în care îl privește pe reclamant;

               —

               obligarea Comisiei Europene la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Prin intermediul cererii sale, reclamantul solicită, în temeiul articolului 263 TFUE, anularea Regulamentului (CE) nr. 954/2009 al Comisiei din 13 octombrie 2009 (1) de modificare pentru a 114-a oară a Regulamentului (CE) nr. 881/2002 al Consiliului (2) de instituire a unor măsuri restrictive specifice împotriva anumitor persoane și entități care au legătură cu Osama ben Laden, cu rețeaua Al-Qaida și cu talibanii, în temeiul căruia reclamantul a fost inclus pe lista persoanelor și a entităților ale căror fonduri și resurse financiare sunt înghețate.
   Numele reclamantului a fost inițial inclus în Anexa I la Regulamentul (CE) nr. 881/2002 al Consiliului prin Regulamentul (CE) nr. 2049/2003 al Comisiei din 20 noiembrie 2003 (3), care a fost ulterior înlocuit de Regulamentul (CE) nr. 46/2008 al Comisiei din 18 ianuarie 2008 (4). Prin Hotărârea din 3 decembrie 2003 pronunțată în cauzele conexate Hassan/Consiliul și Comisia (C-399/06 P) și Ayadi/Consiliul (C-403/06 P) (5), Curtea de Justiție a Uniunii Europene a anulat Regulamentul (CE) nr. 881/2002 al Consiliului, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (CE) nr. 46/2008, în măsura în care îl privește pe reclamant.
   În susținerea acțiunii sale, reclamantul invocă următoarele motive:

               În primul rând, reclamantul susține că regulamentul atacat încalcă dreptul său la apărare, inclusiv dreptul de a fi ascultat și dreptul la o protecție jurisdicțională efectivă și că acesta nu remediază încălcarea acestor drepturi. Se arată că, în plus, Comisia nu a prezentat probe care să justifice înghețarea activelor reclamantului, împiedicându-l astfel să se apere cu privire la aceste probe.

               Reclamantul consideră că, în al doilea rând, Comisia nu a oferit motive concludente pentru menținerea înghețării activelor reclamantului, cu încălcarea obligației ce îi revine potrivit articolului 296 TFUE.

               În al treilea rând, reclamantul susține că, atunci când a decis să adopte regulamentul atacat, Comisia nu a efectuat o evaluare a tuturor faptelor și probelor relevante și, prin urmare, a comis o eroare vădită de apreciere. De asemenea, reclamantul pretinde că nu a fost niciodată implicat în vreo formă de activitate în legătură cu terorismul, astfel încât nu este necesară nicio formă de sancțiune financiară sau de măsură preventivă împotriva sa.

               În al patrulea rând, reclamantul arată că restricțiile nelimitate cu privire la dreptul de proprietate al reclamantului impuse prin regulamentul atacat echivalează cu o ingerință disproporționată și inadmisibilă cu privire la dreptul reclamantului la respectarea proprietății, ingerință care nu se întemeiază pe probe concludente.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 954/2009 al Comisiei din 13 octombrie 2009 de modificare pentru a 114-a oară a Regulamentului (CE) nr. 881/2002 al Consiliului de instituire a unor măsuri restrictive specifice împotriva anumitor persoane și entități care au legătură cu Osama ben Laden, cu rețeaua Al-Qaida și cu talibanii (JO 2009 L 269, p. 20).

      (2)  Regulamentul (CE) nr. 881/2002 al Consiliului din 27 mai 2002 de instituire a unor măsuri restrictive specifice împotriva anumitor persoane și entități care au legătură cu Osama ben Laden, cu rețeaua Al-Qaida și cu talibanii și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 467/2001 al Consiliului de interzicere a exportului anumitor mărfuri și servicii către Afganistan, de întărire a interdicției de zbor și de extindere a înghețării fondurilor și a altor resurse financiare în ceea ce-i privește pe talibanii din Afganistan (JO 2002 L 139, p. 9, Ediție specială, 18/vol. 1, p. 189).

      (3)  Regulamentul (CE) nr. 2049/2003 al Comisiei din 20 noiembrie 2003 de efectuare a celei de-a douăzeci și cincea modificări a Regulamentului (CE) nr. 881/2002 al Consiliului de instituire a unor măsuri restrictive specifice împotriva anumitor persoane și entități care au legătură cu Osama ben Laden, cu rețeaua Al-Qaida și cu talibanii și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 467/2001 al Consiliului (JO 2003 L 303, p. 20, Ediție specială, 18/vol. 2, p. 114).

      (4)  Regulamentul (CE) nr. 46/2008 al Comisiei din 18 ianuarie 2008 de modificare pentru a 90-a oară a Regulamentului (CE) nr. 881/2002 al Consiliului de instituire a unor măsuri restrictive specifice împotriva anumitor persoane și entități care au legătură cu Osama ben Laden, cu rețeaua Al-Qaida și cu talibanii (JO 2008 L 16, p. 11).

      (5)  Hotărârea Curții din 3 decembrie 2009, Hassan/Consiliul și Comisia (C-399/06 P) și Ayadi/Consiliul (C-403/06 P), nepublicată încă în Repertoriu.


title: Cauza T-102/10: Ordonanța Tribunalului din 9 aprilie 2013 — Südzucker și alții/Comisia [ „Agricultură — Zahăr — Cotizații la producție — Anularea și declararea lipsei parțiale de validitate a Regulamentului (CE) nr. 1193/2009 după introducerea acțiunii — Nepronunțare asupra fondului” ]

text:
               1.6.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 156/43

         Ordonanța Tribunalului din 9 aprilie 2013 — Südzucker și alții/Comisia
   (Cauza T-102/10) (1)

   (Agricultură - Zahăr - Cotizații la producție - Anularea și declararea lipsei parțiale de validitate a Regulamentului (CE) nr. 1193/2009 după introducerea acțiunii - Nepronunțare asupra fondului)
   2013/C 156/80
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamante: Südzucker AG Mannheim/Ochsenfurt (Mannheim, Germania), Agrana Zucker GmbH (Viena, Austria), Südzucker Polska S.A. (Wroclaw, Polonia), Raffinerie tirlemontoise (Bruxelles, Belgia) și Saint Louis Sucre SA, (Paris, Franța) (reprezentanți: H. J. Prieß și B. Sachs, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: P. Rossi și B. Schima, agenți)

      Intervenienți în susținerea reclamantei: Regatul Spaniei (reprezentanți: inițial F. Díez Moreno, ulterior A. Rubio González, abogados del Estado) și Republica Lituania (reprezentanți: inițial R. Janeckaitė și R. Krasuckaitė, ulterior R. Krasuckaitė și R. Mackevičienè, agenți)

      Intervenient în susținerea pârâtei: Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord (reprezentanți: inițial S. Behzadi Spencer și S. Hathaway, ulterior S. Behzadi Spencer și A. Robinson, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare a Regulamentului (CE) nr. 1193/2009 al Comisiei din 3 noiembrie 2009 de rectificare a Regulamentelor (CE) nr. 1762/2003, (CE) nr. 1775/2004, (CE) nr. 1686/2005, (CE) nr. 164/2007și de stabilire, pentru anii de comercializare 2002/2003, 2003/2004, 2004/2005 și 2005/2006, a valorilor cotizațiilor la producție pentru sectorul zahărului

      Dispozitivul

               1.

               Constată că nu mai este necesar să se pronunțe asupra fondului cauzei.

               2.

               Obligă Comisia Europeană să suporte propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele ale Südzucker AG Mannheim/Ochsenfurt, Agrana Zucker GmbH, Südzucker Polska S.A., Raffinerie tirlemontoise și Saint Louis Sucre SA.

               3.

               Regatul Spaniei, Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord, precum și Republica Lituania suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 113, 1.5.2010.


title: Cauza C-244/17: Acțiune introdusă la 10 mai 2017 – Comisia Europeană/Consiliul Uniunii Europene

text:
               24.7.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 239/29

         Acțiune introdusă la 10 mai 2017 – Comisia Europeană/Consiliul Uniunii Europene
   (Cauza C-244/17)
   (2017/C 239/36)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: L. Gussetti, P. Aalto, L. Havas, agenți)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene

      Concluziile reclamantei

   Reclamanta solicită Curţii:

               —

               anularea Deciziei (UE) 2017/477 a Consiliului din 3 martie 2017 privind poziția care urmează să fie adoptată, în numele Uniunii Europene, în cadrul Consiliului de cooperare instituit în temeiul Acordului de parteneriat și cooperare consolidat dintre Uniunea Europeană și statele sale membre, pe de o parte, și Republica Kazahstan, pe de altă parte, în ceea ce privește modalitățile de lucru ale Consiliului de cooperare, ale Comitetului de cooperare, ale subcomitetelor specializate sau ale oricăror alte organisme (1);

               —

               obligarea Consiliului Uniunii Europene la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Comisia susţine că adăugarea unui temei juridic procedural în baza politicii externe și de securitate comună (PESC) şi, în special, a articolului 31 alineatul (1) TUE, care necesită unanimitate, încalcă tratatul astfel cum a fost interpretat în jurisprudenţa Curţii.
   Acest motiv este susţinut de următoarele argumente.
   În primul rând, potrivit unei jurisprudenţe constante a Curţii, o decizie întemeiată pe articolul 218 alineatul (9) TFUE trebuie adoptată cu majoritate calificată, chiar dacă unul sau mai multe dintre temeiurile sale juridice materiale ar impune în caz contrar unanimitatea pentru încheierea unui acord internaţional. Adăugarea oricărui alt temei juridic care urmăreşte să asigure unanimitate nu are efect asupra procedurii urmate pentru adoptarea acestei decizii în cadrul Consiliului.
   Decizia Consiliului adoptată în temeiul procedurii stabilite la articolul 218 alineatul (9) TFUE nu are ca scop să completeze sau să modifice cadrul instituţional al acordului sau să modifice structura acestuia şi, în consecinţă, aceasta nu poate fi asimilată încheierii sau modificării unui acord internaţional, ci are scopul de a asigura punerea în aplicare efectivă a acordului respectiv. În conformitate cu dispoziţiile coroborate ale articolului 218 alineatul (8) primul paragraf şi ale articolului 218 alineatul (9), o asemenea decizie trebuie adoptată cu majoritate calificată. A impune ca decizia să fie adoptată cu unanimitate este nelegal.
   În al doilea rând, astfel cum a clarificat de asemenea Curtea în jurisprudenţa sa, articolul 218 prevede „o procedură unificată și cu aplicabilitate generală în ceea ce privește negocierea și încheierea acordurilor internaționale pe care Uniunea este competentă să le încheie în domeniile sale de acțiune, inclusiv PESC”. Caracterul specific al PESC se reflectă în faptul că propunerea este prezentată în comun de Comisie (ca urmare a unor elemente care nu intră sub incidența PESC) și de Înaltul Reprezentant (ca urmare a unor elemente care intră sub incidența PESC). Totuşi, aceasta nu poate să modifice concluzia că o decizie adoptată în temeiul articolului 218 alineatul (9) TFUE trebuie să fie adoptată cu majoritate calificată.
   Coroborarea acestor două raționamente jurisprudențiale conduce la concluzia că nu numai negocierea și încheierea unor acorduri internaționale, ci și adoptarea unor poziții care pun în aplicare astfel de acorduri sunt reglementate de procedura unificată prevăzută la articolul 218 TFUE, în speță articolul 218 alineatul (9) TFUE, care prevede adoptarea deciziei cu majoritate calificată. Nicio altă dispoziție de ordin procedural nu poate fi adăugată. Chiar dacă o asemenea dispoziție ar fi adăugată de Consiliu, aceasta nu poate avea ca efect modificarea procedurii decizionale.

      (1)  JO 2017, L 73, p. 15.


title: Cauza C-97/07: Ordonanța președintelui Curții din 15 ianuarie 2008 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Tribunal Superior de Justicia de Galicia — Spania) — Doña Rosa Méndez López/Instituto Nacional de Empleo (INEM), Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS)

text:
               24.5.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 128/27

         Ordonanța președintelui Curții din 15 ianuarie 2008 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Tribunal Superior de Justicia de Galicia — Spania) — Doña Rosa Méndez López/Instituto Nacional de Empleo (INEM), Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS)
   (Cauza C-97/07) (1)

   (2008/C 128/52)

      Limba de procedură: spaniola

   Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 95, 28.4.2007.


title: Cauza C-481/08 P: Recurs introdus la 10 noiembrie 2008 de Alcon Inc. împotriva Hotărârii Tribunalului de Primă Instanță (Camera a patra) pronunțate la 10 septembrie 2008 în cauza T-106/07, Alcon Inc./Oficiul pentru Armonizare în cadrul pieței interne (mărci, desene și modele industriale)

text:
               24.1.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 19/15

         Recurs introdus la 10 noiembrie 2008 de Alcon Inc. împotriva Hotărârii Tribunalului de Primă Instanță (Camera a patra) pronunțate la 10 septembrie 2008 în cauza T-106/07, Alcon Inc./Oficiul pentru Armonizare în cadrul pieței interne (mărci, desene și modele industriale)
   (Cauza C-481/08 P)
   (2009/C 19/26)
   Limba de procedură: engleza
   Părțile

      Recurentă: Alcon Inc. (reprezentant: M. Graf, Rechtsanwalt)

      Celelalte părți în proces: Oficiul pentru Armonizare în cadrul pieței interne (mărci, desene și modele industriale), *Acri.Tec AG Gesellschaft für ophthalmologische Produkte
   Concluziile recurentei

               —

               Anularea hotărârii în recurs și anularea deciziei atacate,

               —

               obligarea OAPI la plata costurilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   Recurenta susține că hotărârea atacată trebuie anulată pentru următoarele motive:

               —

               Denaturarea situației de fapt și a probelor, din moment ce consumatorii relevanți sunt consumatori normali. Aceasta este o problemă de drept asupra căreia Curtea trebuie să se pronunțe conform principiului „da mihi facta, dabo tibi ius”, chiar dacă argumentul a fost invocat pentru prima dată în ședință.

               —

               Aplicarea și interpretarea eronată a articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 40/94 (1) și denaturarea situației de fapt și a probelor din moment ce se pare că numai pronunțarea în limba engleză a mărcilor „BioVisc” și „DUOVISC” a fost luată în considerare, nu și pronunțarea lor în limba franceză.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 40/94 al Consiliului din 20 decembrie 1993 privind marca comunitară (JO L 11, p. 1, Ediție specială, p. 17/vol. 1. p. 146).


title: Cauza C-497/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Cour administrative d'appel de Versailles (Franța) la 10 iulie 2017 – Oeuvre d’assistance aux bêtes d’abattoirs (OABA)/Ministre de l'agriculture et de l'alimentation, Premier ministre, Bionoor, Ecocert France, Institut national de l’origine et de la qualité (INAO)

text:
               16.10.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 347/20

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Cour administrative d'appel de Versailles (Franța) la 10 iulie 2017 – Oeuvre d’assistance aux bêtes d’abattoirs (OABA)/Ministre de l'agriculture et de l'alimentation, Premier ministre, Bionoor, Ecocert France, Institut national de l’origine et de la qualité (INAO)
   (Cauza C-497/17)
   (2017/C 347/26)
   Limba de procedură: franceza

      Instanța de trimitere

   Cour administrative d'appel de Versailles

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Oeuvre d’assistance aux bêtes d’abattoirs (OABA)

      Pârâți: Ministre de l'agriculture et de l'alimentation, Premier ministre, Bionoor, Ecocert France, Institut national de l’origine et de la qualité (INAO)

      Întrebarea preliminară

   Normele aplicabile din dreptul Uniunii Europene care rezultă în special:

               —

               din articolul 13 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,

               —

               din Regulamentul (CE) nr. 834/2007 al Consiliului din 28 iunie 2007 (1), ale cărui norme de aplicare sunt stabilite prin Regulamentul (CE) nr. 889/2008 al Comisiei din 5 septembrie 2008 (2),

               —

               și din Regulamentul (CE) nr. 1099/2009 al Consiliului din 24 septembrie 2009 (3)

         trebuie interpretate în sensul că permit sau interzic acordarea etichetei europene „agricultură ecologică” unor produse provenite din animale care au fost supuse sacrificării religioase fără asomare prealabilă, efectuată în condițiile stabilite prin Regulamentul (CE) nr. 1099/2009?

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 834/2007 al Consiliului din 28 iunie 2007 privind producția ecologică și etichetarea produselor ecologice, precum și de abrogare a Regulamentului (CEE) nr. 2092/91 (JO L 189, p. 1).

      (2)  Regulamentul (CE) nr. 889/2008 al Comisiei din 5 septembrie 2008 de stabilire a normelor de aplicare a Regulamentului (CE) nr. 834/2007 al Consiliului privind producția ecologică și etichetarea produselor ecologice în ceea ce privește producția ecologică, etichetarea și controlul (JO L 250, p. 1).

      (3)  Regulamentul (CE) nr. 1099/2009 al Consiliului din 24 septembrie 2009 privind protecția animalelor în momentul uciderii (JO L 303, p. 1).


title: Cauza F-142/15: Acțiune introdusă la 17 noiembrie 2015 – ZZ/Parlamentul

text:
               25.1.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 27/78

         Acțiune introdusă la 17 noiembrie 2015 – ZZ/Parlamentul
   (Cauza F-142/15)
   (2016/C 027/101)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: ZZ (reprezentant: A. Tymen, avocat)

      Pârât: Parlamentul European

      Obiectul și descrierea litigiului

   Anularea deciziei Parlamentului de a nu da curs cererii de asistență formulate de reclamantă și cererii de daune interese pentru prejudiciul moral pretins suferit.

      Concluziile reclamantei

               —

               Anularea deciziei implicite intervenite la 11 aprilie 2015, prin care a fost respinsă cererea de asistență a reclamantei din 11 decembrie 2014;

               —

               anularea deciziei din data de 20 august 2015, primită la 24 august 2015, prin care a fost respinsă reclamația reclamantei din 24 aprilie 2015;

               —

               obligarea pârâtului la plata de daune interese, stabilite ex aequo et bono la suma de 50 000 de euro, pentru repararea prejudiciului moral suferit de reclamantă;

               —

               obligarea Parlamentului European la plata tuturor cheltuielilor de judecată.


title: Cauza T-425/03: Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 18 octombrie 2007 — AMS/OAPI — American Medical Systems (AMS Advanced Medical Services) ( Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare AMS Advanced Medical Services — Marca verbală națională anterioară AMS — Motiv relativ de refuz — Risc de confuzie — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 — Cerere privind dovedirea utilizării serioase introdusă pentru prima dată în fața camerei de recurs — Articolul 43 alineatele (2) și (3) din Regulamentul nr. 40/94 )

text:
               8.12.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 297/38

         Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 18 octombrie 2007 — AMS/OAPI — American Medical Systems (AMS Advanced Medical Services)
   (Cauza T-425/03) (1)

   („Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare AMS Advanced Medical Services - Marca verbală națională anterioară AMS - Motiv relativ de refuz - Risc de confuzie - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 - Cerere privind dovedirea utilizării serioase introdusă pentru prima dată în fața camerei de recurs - Articolul 43 alineatele (2) și (3) din Regulamentul nr. 40/94’)
   (2007/C 297/77)
   Limba de procedură: germana
   Părțile

      Reclamantă: AMS Advanced Medical Services GmbH (Mannheim, Germania) (reprezentanți: inițial G. Lindhofer, ulterior G. Lindhofer și S. Schäffler, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: G. Schneider, agent)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă în fața Tribunalului: American Medical Systems, Inc. (Minnetonka, Minnesota, Statele Unite) (reprezentanți: H. Kunz-Hallstein și R. Kunz-Hallstein, avocați)
   Obiectul
   Acțiune introdusă împotriva deciziei Camerei a patra de recurs a OAPI din 12 septembrie 2003 (cauza R 671/2002-4) privind o procedură de opoziție între AMS Advanced Medical Services GmbH și American Medical Systems, Inc.
   Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă AMS Advanced Medical Services GmbH la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 71, 20.3.2004.


title: Cauza T-120/16: Acțiune introdusă la 22 martie 2016 – Tulliallan Burlington/EUIPO – Burlington Fashion (Burlington)

text:
               17.5.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 175/24

         Acțiune introdusă la 22 martie 2016 – Tulliallan Burlington/EUIPO – Burlington Fashion (Burlington)
   (Cauza T-120/16)
   (2016/C 175/28)
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Tulliallan Burlington Ltd (St Helier, Jersey) (reprezentant: A. Norris, Barrister)

      Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietatea Intelectuală (EUIPO)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Burlington Fashion GmbH (Schmallenberg, Germania)

      Datele privind procedura în fața EUIPO

      Solicitantul: cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

      Marca în litigiu: înregistrarea internațională care desemnează Uniunea Europeană a mărcii figurative care cuprinde elementul verbal „Burlington” – Înregistrarea internațională care desemnează Uniunea Europeană nr. 1 017 273

      Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție

      Decizia atacată: Decizia Camerei a patra de recurs a EUIPO din 11/01/2016 în cauza R 94/2014-4

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei atacate și respingerea înregistrării mărcii contestate pentru toate produsele contestate;

               —

               obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivul invocat (Motivele invocate)

               —

               încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) și alineatele (4) și (5) din Regulamentul nr. 207/2009.


title: Cauza C-33/11: Hotărârea Curții (Camera a patra) din 19 iulie 2012 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Korkein hallinto-oikeus — Finlanda) — procedură inițiată de A Oy (A șasea directivă — Scutiri — Articolul 15 punctul 6 — Scutirea livrărilor de aeronave utilizate de companiile aeriene care operează cu plată, în principal pe rute internaționale — Livrarea de aeronave către un operator care pune aceste aeronave la dispoziția unei astfel de companii — Noțiunea „operarea cu plată pe rute internaționale” — Curse charter)

text:
               29.9.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 295/7

         Hotărârea Curții (Camera a patra) din 19 iulie 2012 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Korkein hallinto-oikeus — Finlanda) — procedură inițiată de A Oy
   (Cauza C-33/11) (1)

   (A șasea directivă - Scutiri - Articolul 15 punctul 6 - Scutirea livrărilor de aeronave utilizate de companiile aeriene care operează cu plată, în principal pe rute internaționale - Livrarea de aeronave către un operator care pune aceste aeronave la dispoziția unei astfel de companii - Noțiunea „operarea cu plată pe rute internaționale” - Curse charter)
   2012/C 295/10
   Limba de procedură: finlandeza

      Instanța de trimitere

   Korkein hallinto-oikeus

      Părțile din acțiunea principală

   A Oy

      Obiectul

   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Korkein hallinto-oikeus — Interpretarea articolului 15 alineatul (6) din A șasea directivă 77/388/CEE a Consiliului din 17 mai 1977 privind armonizarea legislațiilor statelor membre referitoare la impozitele pe cifra de afaceri — sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată: baza unitară de evaluare (JO L 145, p. 1) — Scutirea de numite operațiuni privind aeronavele utilizate de companiile de navigație aeriană care operează cu plată în principal pe rute internaționale — Includerea sau neincluderea operațiunilor companiilor care efectuează în principal curse charter internaționale cu plată pentru necesitățile întreprinderilor și particularilor — Livrarea de aeronave către un operator care nu operează el însuși cu plată în principal pe rute internaționale, dar care pune aeronava la dispoziția unui operator care efectuează astfel de curse

      Dispozitivul

               1.

               Termenii „operarea cu plată pe rute internaționale”, în sensul articolului 15 punctul 6 din A șasea directivă 77/388/CEE a Consiliului din 17 mai 1977 privind armonizarea legislațiilor statelor membre referitoare la impozitele pe cifra de afaceri — sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată: baza unitară de evaluare, astfel cum a fost modificată prin Directiva 92/111/CEE a Consiliului din 14 decembrie 1992, trebuie interpretați în sensul că includ și zborurile charter internaționale efectuate pentru a răspunde cererii din partea unor întreprinderi sau a unor particulari.

               2.

               Articolul 15 punctul 6 din A șasea directivă 77/388, astfel cum a fost modificată prin Directiva 92/111, trebuie interpretat în sensul că scutirea prevăzută la acest articol se aplică și livrării unei aeronave către un operator economic care nu este el însuși „o companie aeriană care operează cu plată, în principal pe rute aeriene internaționale” în sensul acestei dispoziții, dar care achiziționează aeronava respectivă în scopul utilizării sale exclusive de către o astfel de companie.

               3.

               Împrejurările menționate de instanța de trimitere, și anume faptul că operatorul economic care a achiziționat aeronava impută costurile aferente utilizării acesteia unui particular, care este acționar al proprietarului și care utilizează această aeronavă în principal pentru propriile scopuri comerciale și/sau private, în timp ce aeronava poate fi utilizată de compania aeriană și pentru alte tipuri de zboruri, nu sunt de natură să modifice răspunsul la a doua întrebare preliminară.

      (1)  JO C 89, 19.3.2011.


title: Cauza F-86/13: Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera întâi) din 15 octombrie 2014 – van de Water/Parlamentul (Funcție publică — Drepturi și obligații ale funcționarului — Declarație de intenție privind desfășurarea unei activități profesionale după încetarea funcțiilor — Articolul 16 din statut — Compatibilitate cu interesele legitime ale instituției — Interzicere)

text:
               1.12.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 431/47

         Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera întâi) din 15 octombrie 2014 – van de Water/Parlamentul
   (Cauza F-86/13) (1)

   ((Funcție publică - Drepturi și obligații ale funcționarului - Declarație de intenție privind desfășurarea unei activități profesionale după încetarea funcțiilor - Articolul 16 din statut - Compatibilitate cu interesele legitime ale instituției - Interzicere))
   (2014/C 431/75)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamant: Robert van de Water (Grimbergen, Belgia) (reprezentanți: P. Bentley QC și R. Bäuerle, avocați)

      Pârât: Parlamentul European (reprezentanți: N. Chemaï și M. Dean, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare a deciziei de a interzice reclamantului să ocupe un post de consilier pe lângă prim-ministrul Ucrainei în cursul primilor doi ani după încetarea funcțiilor sale la Parlamentul European

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Domnul van der Water suportă propriile cheltuieli de judecată și este obligat să suporte și cheltuielile efectuate de Parlamentul European.

      (1)  JO C 336, 16.11.2013, p. 31.


title: Cauza F-118/13: Acțiune introdusă la 9 decembrie 2013 — ZZ/Comisia

text:
               22.2.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 52/53

         Acțiune introdusă la 9 decembrie 2013 — ZZ/Comisia
   (Cauza F-118/13)
   2014/C 52/103
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: ZZ (reprezentant: F. Frabetti, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Obiectul și descrierea litigiului

   Anularea raportului asupra evoluției carierei întocmit pentru perioada 1 iulie 2001 — 31 decembrie 2002 și anularea punctelor de merit atribuite în cadrul exercițiului de promovare 2003

      Concluziile reclamantei

               —

               Anularea raportului asupra evoluției carierei (REC/CDR) întocmit în privința reclamantului pentru perioada 1 iulie 2001 — 31 decembrie 2002;

               —

               în subsidiar, anularea punctelor de merit atribuite în cadrul exercițiului de promovare 2003, deoarece nu sunt nivelul mediei de puncte atribuite personalului având același grad, pentru același exercițiu de promovare;

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.


title: Cauzele conexate F-69/07 și F-60/08: Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera a doua) din 29 septembrie 2009 — O/Comisia (Funcție publică — Agenți contractuali — Articolul 88 din RAA — Stabilitatea locului de muncă — Articolul 100 din RAA — Rezervă cu caracter medical — Articolul 39 CE — Libera circulație a lucrătorilor)

text:
               30.1.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 24/70

         Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera a doua) din 29 septembrie 2009 — O/Comisia
   (Cauzele conexate F-69/07 și F-60/08) (1)

   (Funcție publică - Agenți contractuali - Articolul 88 din RAA - Stabilitatea locului de muncă - Articolul 100 din RAA - Rezervă cu caracter medical - Articolul 39 CE - Libera circulație a lucrătorilor)
   2010/C 24/127
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: O (Bruxelles, Belgia) (reprezentanți: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis și É. Marchal, avocați)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: D. Martin și L. Lozano Palacios, agenți)

      Intervenient: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: inițial, în cauza F-69/07, I. Šulce și M. Simm, agenți, și, în cauza F-60/08, I. Šulce și K. Zieleśkiewicz, agenți, ulterior, în cele două cauze sus-menționate, K. Zieleśkiewicz și M. Bauer, agenți)

      Obiectul

   F-69/07: Anularea deciziilor Comisiei de stabilire a condițiilor de angajare a reclamantei ca agent contractual, în măsura în care, pe de o parte, acestea prevăd aplicarea rezervei menționate la articolul 100 din RAA și la articolul 1 din anexa VIII la Statutul funcționarilor și, pe de altă parte, limitează durata contractului la perioada cuprinsă între 16 septembrie 2006 și 15 septembrie 2009
   F-60/08: Anularea deciziei Comisiei de a aplica în cazul reclamantei, după obținerea avizului comisiei pentru invaliditate, clauza de rezervă prevăzută la articolul 100 din RAA

      Dispozitivul

               1.

               Anulează decizia Comisiei Comunităților Europene din 14 septembrie 2006 în măsura în care aceasta impune o rezervă cu caracter medical în ceea ce privește reclamantul.

               2.

               Respinge celelalte capete de cerere formulate în cadrul acțiunii F-69/07, O/Comisia, ca neîntemeiate.

               3.

               Respinge acțiunea F-60/08, O/Comisia, ca inadmisibilă.

               4.

               În cauza F-69/07, obligă Comisia Comunităților Europene să suporte propriile cheltuieli de judecată și jumătate din cheltuielile de judecată ale reclamantului.

               5.

               Obligă reclamantul să suporte jumătate din cheltuielile sale de judecată în cauza F-69/07, precum și cheltuielile sale de judecată și cele ale Comisiei Comunităților Europene în cauza F-60/08.

               6.

               Consiliul Uniunii Europene suportă propriile cheltuieli de judecată în ambele cauze.

      (1)  F-69/07: JO C 235, 6.10.2007, p. 29.
   F-60/08: JO C 223, 30.8.2008, p. 63.