title: Cauza C-449/09: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Sofiyski gradski sad (Bulgaria) la 18 noiembrie 2009 — Canon Kabushiki Kaisha/IPN Bulgaria OOD

text:
               17.4.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 100/13

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Sofiyski gradski sad (Bulgaria) la 18 noiembrie 2009 — Canon Kabushiki Kaisha/IPN Bulgaria OOD
   (Cauza C-449/09)
   2010/C 100/21
   Limba de procedură: bulgara

      Instanța de trimitere

   Sofiyski gradski sad

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Canon Kabushiki Kaisha

      Pârâtă: IPN Bulgaria OOD

      Întrebările preliminare

   În măsura în care articolul 5 din Prima Directivă 89/104/CEE (1) a Consiliului conferă titularului mărcii dreptul exclusiv de a interzice oricărui terț să utilizeze, fără consimțământul său, în cadrul comerțului un semn identic mărcii, inclusiv să importe și să exporte produse care poartă acest semn, dispoziția menționată trebuie să fie interpretată în sensul că drepturile titularului mărcii includ dreptul de a interzice utilizarea mărcii, fără consimțământul său, prin importul de produse originale, cu condiția ca drepturile titularului mărcii să nu fie epuizate în sensul articolului 7 din directivă?

      (1)  Prima Directivă 89/104/CEE a Consiliului din 21 decembrie 1988 de apropiere a legislațiilor statelor membre cu privire la mărci (JO L 40, p. 1, Ediție specială, 17/vol. 1, p. 92).


title: Cauza T-116/12: Acțiune introdusă la 12 martie 2012 — Tioxide Europe și alții/Consiliul

text:
               28.4.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 126/25

         Acțiune introdusă la 12 martie 2012 — Tioxide Europe și alții/Consiliul
   (Cauza T-116/12)
   2012/C 126/47
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamante: Tioxide Europe Ltd (Billingham, Regatul Unit); Tioxide Europe Srl (Scarlino, Italia); Tioxide Europe SL (Huelva, Spania); și Huntsman (Holdings) Țările de Jos BV (Rotterdam, Țările de Jos) (reprezentant: D. Arts, avocat)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene

      Concluziile

   Reclamantele solicită Tribunalului:

               —

               Anularea Regulamentului (UE) nr. 1344/2011 al Consiliului din 19 decembrie 2011 de suspendare a taxelor vamale autonome prevăzute în Tariful vamal comun pentru anumite produse agricole, pescărești și industriale și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 1255/96 (JO L 349, p. 1), în măsura în care prin acesta se suspendă taxa la import aplicată asupra dioxidului de titan rutil, care conține în greutate minimum 90 % dioxid de titan, maximum 4 % hidroxid de aluminiu și maximum 6 % dioxid de siliciu, cu codul NC 3206 11 00;

               —

               obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamantele invocă trei motive.

               1.

               Primul motiv întemeiat pe încălcarea obligației de motivare

                           —

                           Prin intermediul primului motiv, reclamantele susțin că Consiliul nu și-a îndeplinit obligația de a motiva adecvat suspendarea taxei la import în raport cu produsele relevante;

               2.

               Al doilea motiv întemeiat pe o eroare vădită de apreciere

                           —

                           Prin intermediul celui de al doilea motiv, reclamantele consideră că Regulamentul (UE) nr. 1344/2011 încalcă articolele 31 și 32 TFUE, având în vedere că, întemeindu-se pe o propunere nelegală a Comisiei fără a proceda la o examinare suplimentară, Consiliul a săvârșit o eroare vădită de apreciere;

               3.

               Al treilea motiv întemeiat pe o încălcare a principiului proporționalității

                           —

                           Prin intermediul celui de al treilea motiv, reclamantele susțin, în plus, că, prin suspendarea taxei în temeiul regulamentului contestat, Consiliul a încălcat principiul proporționalității, întrucât acesta putea adopta o măsura mai puțin constrângătoare (de exemplu, un contingent tarifar), de vreme ce în Uniune erau fabricate „produse identice, similare sau de substituție”.


title: Cauza C-32/10: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Varhoven Kasatsionen sad (Bulgaria) la 20 ianuarie 2010 — Tony Semerdzhiev/Del-Pi-Krasimira Mancheva

text:
               17.4.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 100/18

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Varhoven Kasatsionen sad (Bulgaria) la 20 ianuarie 2010 — Tony Semerdzhiev/Del-Pi-Krasimira Mancheva
   (Cauza C-32/10)
   2010/C 100/28
   Limba de procedură: bulgara

      Instanța de trimitere

   Varhoven Kasatsionen sad

      Părțile din acțiunea principală

               Reclamant

               :

               Tony Georgiev Semerdzhiev

               Pârâți

               :

               ET Del-Pi-Krasimira Mancheva
               ZAD Bulstrad

      Întrebările preliminare

               1.

               Dispozițiile Directivei 90/314/CEE a Consiliului din 13 iunie 1990 sunt aplicabile în prezenta cauză […]?

               2.

               Cum trebuie interpretată noțiunea „alte servicii turistice” în sensul articolului 2 alineatul (1) litera (c) din Directiva 90/314/CEE și această noțiune include obligația organizatorului de a încheia o asigurare pentru consumator?

                           —

                           Ce riscuri trebuie să acopere contractul de asigurare încheiat între organizator și societatea de asigurare în beneficiul consumatorului?

                           —

                           Ce tip de asigurare trebuie să prevadă contractul de asigurare încheiat între organizator și societatea de asigurare în beneficiul consumatorului, o asigurare de grup pentru toți participanții la călătoria care include un pachet de servicii turistice sau o asigurare individuală pentru fiecare participant la călătoria care include un pachet de servicii turistice?

               3.

               Obligația organizatorului de a-i comunica consumatorului înainte de începerea călătoriei informații privind semnarea facultativă a unui contract de asigurare care să acopere costurile de asistență, inclusiv taxele de repatriere, în caz de accidentare, prevăzută la articolul 4 alineatul (1) litera (b) punctul (iv) din Directiva 90/314/CEE, trebuie interpretată în sensul că include obligația organizatorului de a încheia o asigurare individuală cu consumatorul care să acopere costurile de asistență, inclusiv taxele de repatriere, în caz de accidentare?

               4.

               Organizatorul are obligația, potrivit dispozițiilor Directivei 90/314/CEE, să să îi remită consumatorului înainte de călătorie originalul poliței de asigurare?

               5.

               Cum trebuie interpretată noțiunea „daune” care rezultă pentru consumator din neexecutarea sau din executarea defectuoasă a contractului, prevăzută la articolul 5 alineatul (2) din Directiva 90/314/CEE?

               6.

               Noțiunea „daune” care rezultă pentru consumator din neexecutarea sau din executarea defectuoasă a contractului, prevăzută la articolul 5 alineatul (2) din Directiva 90/314/CEE, include și răspunderea pentru prejudiciile morale suferite de consumator?

               7.

               Cum trebuie interpretat articolul 5 alineatul (2) al treilea și al patrulea paragraf din Directiva 90/314/CEE în cazul unor cereri de despăgubire pentru prejudiciile morale ce rezultă dintr-o vătămare corporală ca urmare a neexecutării sau a executării defectuoase a serviciilor datorate în temeiul contractului, inclusiv lipsa remiterii către consumator a originalului poliței de asigurare, atunci când aceasta nu prevede nicio limitare de reparare a prejudiciului?


title: Cauza T-506/14: Ordonanța Tribunalului din 12 iulie 2016 – Grandi Navi Veloci/Comisia

text:
               19.9.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 343/49

         Ordonanța Tribunalului din 12 iulie 2016 – Grandi Navi Veloci/Comisia
   (Cauza T-506/14) (1)

   (2016/C 343/67)
   Limba de procedură: italiana
   Președintele Camerei a opta a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 282, 25.8.2014.


title: Cauza C-153/16: Acțiune introdusă la 15 martie 2016 – Comisia Europeană/Republica Slovenia

text:
               20.6.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 222/3

         Acțiune introdusă la 15 martie 2016 – Comisia Europeană/Republica Slovenia
   (Cauza C-153/16)
   (2016/C 222/04)
   Limba de procedură: slovena

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: D. Kukovec și E. Sanfrutos Cano, agenți)

      Pârâtă: Republica Slovenia

      Concluziile reclamantei

               —

               Constatarea faptului că permițând un pericol permanent și durabil pentru mediu și pentru sănătatea persoanelor din cauza stocării necorespunzătoare a unei mari cantități de anvelope uzate, a amestecării acestora din urmă cu alte deșeuri, periculoase în sine, precum și a depozitării acestora cu încălcarea prevederilor Directivei privind depozitele de deșeuri, Republica Slovenia a încălcat articolul 12 privind eliminarea, articolul 13 privind gestionarea deșeurilor, respectând protecția sănătății populației și a mediului și articolul 36 alineatul (1) referitor la punerea în aplicare și sancțiuni din Directiva-cadru privind deșeurile, precum și articolul 5 alineatul (3) litera (d) din Directiva privind depozitele de deșeuri.

               —

               obligarea Republicii Slovenia la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Republica Slovenia a permis un pericol permanent și durabil pentru mediu și sănătatea persoanelor din cauza stocării necorespunzătoare a unei mari cantități de anvelope uzate, a amestecării acestora din urmă cu alte deșeuri, periculoase în sine, precum și a depozitării acestora cu încălcarea prevederilor Directivei privind depozitele de deșeuri, precum și a prevederilor Directivei-cadru privind deșeurile.


title: Cauza T-397/10: Ordonanța Tribunalului din 13 septembrie 2011 — ara/OAPI — Allrounder (A) ( Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Nerespectarea termenului pentru depunerea motivelor căii de atac la camera de recurs — Decizie a camerei de recurs de respingere a unei cereri introductive de restitutio in integrum — Acțiune vădit nefondată )

text:
               12.11.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 331/21

         Ordonanța Tribunalului din 13 septembrie 2011 — ara/OAPI — Allrounder (A)
   (Cauza T-397/10) (1)

   (Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Nerespectarea termenului pentru depunerea motivelor căii de atac la camera de recurs - Decizie a camerei de recurs de respingere a unei cereri introductive de restitutio in integrum - Acțiune vădit nefondată)
   2011/C 331/42
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: ara AG (Langenfeld, Germania) (reprezentant: M. Gail, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: G. Schneider, agent)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI: Allrounder SARL (Sarrebourg, Franța)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei întâi de recurs a OAPI din 23 iunie 2010 (cauza R 1543/2009-1) privind o cerere introductivă de restitutio in integrum a reclamantei

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea ca vădit nefondată.

               2.

               Obligă ara AG la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 301, 6.11.2010.


title: Cauza T-556/13: Hotărârea Tribunalului din 25 noiembrie 2014 – Verband der Kölnisch-Wasser Hersteller/OAPI (Original Eau de Cologne) („Marcă comunitară – Cerere de înregistrare a mărcii comunitare colective verbale Original Eau de Cologne – Motive absolute de refuz – Articolul 7 alineatul (1) literele (b), (c) și (d) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009”)

text:
               19.1.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 16/36

      Hotărârea Tribunalului din 25 noiembrie 2014 – Verband der Kölnisch-Wasser Hersteller/OAPI (Original Eau de Cologne)
      (Cauza T-556/13) (1)

      („Marcă comunitară - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare colective verbale Original Eau de Cologne - Motive absolute de refuz - Articolul 7 alineatul (1) literele (b), (c) și (d) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009”)
      (2015/C 016/57)
      Limba de procedură: germana

         Părțile

         Reclamantă: Verband der Kölnisch-Wasser Hersteller eV (Köln, Germania) (reprezentant: T. Schulte-Beckhausen, avocat)

         Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: D. Walicka, agent)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a patra de recurs a OAPI din 21 august 2013 (cauza R 2064/2012-14) privind o cerere de înregistrare a semnului verbal Original Eau de Cologne ca marcă comunitară

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Obligă Verband der Kölnisch-Wasser Hersteller eV la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 367, 14.12.2013.


title: Cauza T-234/10: Acțiune introdusă la 18 mai 2010 — Ebro Puleva/Comisia

text:
               17.7.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 195/30

         Acțiune introdusă la 18 mai 2010 — Ebro Puleva/Comisia
   (Cauza T-234/10)
   2010/C 195/48
   Limba de procedură: spaniola

      Părțile

      Reclamantă: Ebro Puleva, SA (Madrid, Spania) (reprezentanți: J. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro, M. Muñoz de Juan, și R. Calvo Salinero, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile reclamantei

               —

               Anularea articolului 1 alineatul (1) din decizia atacată, în măsura în care prin acesta se declară că articolul 12 alineatul 5 din TRLIS (textul consolidat al Legii privind impozitul pe societăți) cuprinde elemente de ajutor de stat;

               —

               în subsidiar, anularea articolului 1 alineatul (1) din decizia atacată, în măsura în care prin acesta se declară că articolul 12 alineatul 5 din TRLIS cuprinde elemente de ajutor de stat în cazul în care se aplică în privința achizițiilor de participații care presupun preluarea controlului;

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Decizia contestată în prezenta acțiune este aceeași cu cea care face obiectul cauzelor T-219/10 Autogrill España/Comisia, T-221/10 Iberdrola/Comisia și T-225/10, Banco Bilbao Vizcaya Argentaria/Comisia.
   Motivele și principalele argumente sunt similare cu cele invocate în cadrul cauzelor menționate.


title: Cauza C-384/07: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Verwaltungsgerichtshof (Austria) la 13 august 2007 — Wienstrom GmbH/Bundesminister für Wirtschaft und Arbeit

text:
               24.11.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 283/8

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Verwaltungsgerichtshof (Austria) la 13 august 2007 — Wienstrom GmbH/Bundesminister für Wirtschaft und Arbeit
   (Cauza C-384/07)
   (2007/C 283/13)
   Limba de procedură: germana
   Instanța de trimitere
   Verwaltungsgerichtshof
   Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Wienstrom GmbH

      Pârât: Bundesminister für Wirtschaft und Arbeit
   Întrebările preliminare

               1)

               Respectarea articolului 88 alineatul (3) ultima teză CE impune faptul că instanța națională trebuie să refuze acordarea unor prestații suplimentare de ajutor către beneficiarul unui ajutor, care în principiu are dreptul la acestea în temeiul dreptului național, pe motivul interzicerii de punere în executare prevăzute de această dispoziție, cu toate că, pe de o parte, deși Comisia a deplâns lipsa notificării ajutorului, aceasta nu a adoptat o decizie negativă în sensul articolului 4 alineatul (2) sau o măsură potrivit articolului 14 din Regulamentul (CE) nr. 659/1999 al Consiliului din 22 martie 1999, și că, pe de altă parte, nu s-a probat nicio încălcare a drepturilor terților?

               2)

               Interzicerea de punere în aplicare prevăzută la articolul 88 alineatul (3) CE se opune aplicării unei dispoziții de drept intern dacă această aplicare se întemeiază pe noua versiune a acestei legi, a cărei compatibilitate cu piața comună a fost stabilită de Comisie, cu toate că, pe de o parte, măsura în cauză se referă la perioade anterioare acestei noi versiuni, iar modificările cele mai importante pentru declararea compatibilității nu erau încă aplicabile acestei perioade și că, pe de altă parte, nu s-a probat nicio încălcare a drepturilor terților?


title: Cauza C-194/10: Ordonanța Curții (Camera a șasea) din 24 martie 2011 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Landgericht München I — Germania) — Robert Nicolaus Abt și alții/Hypo Real Estate Holding AG (Trimitere preliminară — Relevanța întrebării — Necompetență)

text:
               27.8.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 252/8

         Ordonanța Curții (Camera a șasea) din 24 martie 2011 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Landgericht München I — Germania) — Robert Nicolaus Abt și alții/Hypo Real Estate Holding AG
   (Cauza C-194/10) (1)

   (Trimitere preliminară - Relevanța întrebării - Necompetență)
   2011/C 252/13
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Landgericht München I

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamanți: Robert Nicolaus Abt, Daniela Kalwarowskyj, Mangusta Beteiligungs GmbH, Karsten Trippel, VC-Services GmbH, Henning Hahmann

      Pârâtă: Hypo Real Estate Holding AG

      Cu participarea: Klaus E. H. Zapf, Inge Jung-Arend

      Obiectul

   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Landesarbeitsgericht München — Interpretarea articolului 297 CE și a articolului 5 alineatul (1) din Directiva 2007/36/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 11 iulie 2007 privind exercitarea anumitor drepturi ale acționarilor în cadrul societăților comerciale cotate la bursă (JO L 184, p. 17) — Termen de convocare a adunării generale a unei societăți cotate la bursă — Reglementare națională care a ieșit din vigoare la expirarea termenului de transpunere a directivei și care prevede un termen de convocare mai scurt decât termenul minim prevăzut de directivă — Dispoziție susceptibilă să compromită în mod serios rezultatul prevăzut de directivă, având în vedere reglementarea națională potrivit căreia anumite decizii ale adunării generale rămân valide după înregistrarea lor la registrul comerțului, chiar și în cazul declarării nulității în urma unei proceduri judiciare

      Dispozitivul

   Curtea de Justiție a Uniunii Europene nu este competentă să răspundă la prima întrebare preliminară adresată de Landgericht München I.

      (1)  JO C 195, 17.7.2010.


title: Cauza T-5/15: Acțiune introdusă la 8 ianuarie 2015 – Ice Mountain Ibiza/OAPI – Marbella Atlantic Ocean Club (ocean beach club ibiza)

text:
               2.3.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 73/47

      Acțiune introdusă la 8 ianuarie 2015 – Ice Mountain Ibiza/OAPI – Marbella Atlantic Ocean Club (ocean beach club ibiza)
      (Cauza T-5/15)
      (2015/C 073/58)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: spaniola

         Părțile

         Reclamantă: Ice Mountain Ibiza, SL (San Antonio, Spania) (reprezentanți: J. L. Gracia Albero și F. Miazzetto, avocați)

         Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Marbella Atlantic Ocean Club, SL (Puerto Banús, Spania)

         Datele privind procedura în fața OAPI

         Solicitantul: reclamanta

         Marca în litigiu: marca comunitară figurativă care cuprinde elementele verbale „ocean beach club ibiza” – cererea de înregistrare a unei mărci comunitare nr. 10 610 491

         Procedura care s-a aflat pe rolul OAPI: procedură de opoziție

         Decizia atacată: decizia Camerei întâi de recurs a OAPI din 8 octombrie 2014 în cauza R 2292/2013-1

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei Camerei întâi de recurs a OAPI din data de 8 octombrie 2014 în cauza R 2292/2013-1 astfel încât să se respingă opoziția formulată de Marbella Atlantic Ocean Club, SL și să se admită cererea de înregistrare a mărcii comunitare nr. 10 610 491 „ocean beach club ibiza” (marcă mixtă) în clasa 41 și

                  —

                  obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată, inclusiv a tuturor celor efectuate până în prezent în procedurile în fața instanțelor inferioare ale OAPI, și anume divizia de opoziție și Camera întâi de recurs, care au determinat formularea prezentei cereri.

         Motivul invocat

                  —

                  încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009


title: Cauza C-283/11: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Bundeskommunikationssenat (Austria) la 8 iunie 2011 — Sky Österreich GmbH/Österreichischer Rundfunk

text:
               10.9.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 269/25

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Bundeskommunikationssenat (Austria) la 8 iunie 2011 — Sky Österreich GmbH/Österreichischer Rundfunk
   (Cauza C-283/11)
   2011/C 269/47
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Bundeskommunikationssenat

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Sky Österreich GmbH

      Pârât: Österreichischer Rundfunk

      Întrebarea preliminară

   Articolul 15 alineatul (6) din Directiva 2010/13/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 10 martie 2010 privind coordonarea anumitor dispoziții stabilite prin acte cu putere de lege sau acte administrative în cadrul statelor membre cu privire la furnizarea de servicii mass-media audiovizuale (Directiva serviciilor mass-media audiovizuale) (1) este compatibil cu articolul 17 și cu articolul 16 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, respectiv cu articolul 1 din Primul protocol adițional la Convenția pentru apărarea drepturilor omului și a libertăților fundamentale?

      (1)  JO L 95, p. 1.


title: Cauza T-242/13: Ordonanța Tribunalului din 27 noiembrie 2013 — Castell Macía/OAPI — PJ Hungary (PEPE CASTELL) ( „Marcă comunitară — Opoziție — Retragerea opoziției — Nepronunțare asupra fondului” )

text:
               15.2.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 45/34

         Ordonanța Tribunalului din 27 noiembrie 2013 — Castell Macía/OAPI — PJ Hungary (PEPE CASTELL)
   (Cauza T-242/13) (1)

   (Marcă comunitară - Opoziție - Retragerea opoziției - Nepronunțare asupra fondului)
   2014/C 45/58
   Limba de procedură: spaniola

      Părțile

      Reclamant: José Castell Macía (Elche, Spania) (reprezentanți: G. Marín Raigal, P. López Ronda, G. Macias Bonilla și H. Mosback, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: J. Crespo Carrillo, agent)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI: PJ Hungary Szolgáltató kft (PJ Hungary kft) (Budapesta, Ungaria)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva deciziei Camerei întâi de recurs a OAPI din 7 februarie 2013 (cauza R 1401/2012-1) privind o procedură de opoziție între PJ Hungary Szolgáltató kft (PJ Hungary kft) și domnul José Castell Macía.

      Dispozitivul

               1.

               Constată că nu mai este necesar să se pronunțe asupra fondului cauzei.

               2.

               Obligă reclamantul la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 207, 20.7.2013.


title: Cauza C-490/04: Hotărârea Curții (Camera întâi) din 18 iulie 2007 — Comisia Comunităților Europene/Republica Federală Germania (Acțiune în constatarea neîndeplinirii obligațiilor — Admisibilitate — Articolul 49 CE — Libertatea de a presta servicii — Detașarea lucrătorilor — Restricții — Cotizare la casa națională de concedii plătite — Traducere a documentelor — Declarație privind locul de repartizare a lucrătorilor detașați)

text:
               6.10.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 235/2

         Hotărârea Curții (Camera întâi) din 18 iulie 2007 — Comisia Comunităților Europene/Republica Federală Germania
   (Cauza C-490/04) (1)

   (Acțiune în constatarea neîndeplinirii obligațiilor - Admisibilitate - Articolul 49 CE - Libertatea de a presta servicii - Detașarea lucrătorilor - Restricții - Cotizare la casa națională de concedii plătite - Traducere a documentelor - Declarație privind locul de repartizare a lucrătorilor detașați)
   (2007/C 235/02)
   Limba de procedură: germana
   Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: E. Traversa, G. Braun și H. Kreppel, agenți)

      Pârâtă: Republica Federală Germania (reprezentanți: W.-D. Plessing, M. Lumma și C. Schulze-Bahr, agenți, T. Lübbig, Rechtsanwalt)

      Intervenientă în interesul pârâtei: Republica Franceză (reprezentanți: G. de Bergues și O. Christmann, agenți)
   Obiectul
   Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Articolul 49 CE — Detașarea lucrătorilor efectuată în cadrul unei prestări de servicii de către întreprinderi stabilite pe teritoriul altui stat membru și subordonată unor condiții cărora nu le sunt supuse și întreprinderile naționale — Obligarea întreprinderilor străine să cotizeze la casa națională de concedii, chiar dacă sunt deja supuse unor obligații comparabile în statul de origine, și să traducă un număr mare de documente de lucru în limba națională — Obligarea întreprinderilor străine cu încadrare în muncă temporară să declare la inspectoratul național de muncă toți lucrătorii puși la dispoziția unui client național înainte de începerea funcționării fiecărui șantier în parte
   Dispozitivul

               1)

               Prin adoptarea unei dispoziții precum articolul 3 alineatul 2 din Legea privind detașarea lucrătorilor (Arbeitnehmer-Entsendegesetz) din 26 februarie 1996, în temeiul căreia întreprinderile străine cu încadrare în muncă temporară sunt obligate nu numai să declare punerea la dispoziție a unui lucrător în favoarea unei întreprinderi utilizatoare în Germania, ci și orice modificare referitoare la locul de repartizare a acestui lucrător, Republica Federală Germania nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 49 CE.

               2)

               Respinge restul capetelor de cerere.

               3)

               Comisia Comunităților Europene este obligată să suporte două treimi din cheltuielile de judecată. Republica Federală Germania este obligată să suporte o treime din acestea.

               4)

               Republica Franceză suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 45, 19.2.2005.


title: Cauza C-289/05: Hotărârea Curții (camera întâi) din data de 8 martie 2007 (cerere având ca obiect pronunțarea unei hotărâri preliminare formulată de către Rovaniemen Hallinto-oikeus — Finlanda) — Länsstyrelsen i Norrbottens län/Lapin liitto (Regulamentul (CE) nr. 1685/2000 — Anexă — Punctul 1.8 din regula nr. 1 — Fonduri Structurale — Eligibilitatea cheltuielilor — Luarea în considerare a cheltuielilor generale)

text:
               28.4.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 95/8

         Hotărârea Curții (camera întâi) din data de 8 martie 2007 (cerere având ca obiect pronunțarea unei hotărâri preliminare formulată de către Rovaniemen Hallinto-oikeus — Finlanda) — Länsstyrelsen i Norrbottens län/Lapin liitto
   (Cauza C-289/05) (1)

   (Regulamentul (CE) nr. 1685/2000 - Anexă - Punctul 1.8 din regula nr. 1 - Fonduri Structurale - Eligibilitatea cheltuielilor - Luarea în considerare a cheltuielilor generale)
   (2007/C 95/13)
   Limba de procedură: finlandeza
   Instanța de trimitere
   Rovaniemen Hallinto-oikeus
   Părțile din acțiunea principală

      Reclamant: Länsstyrelsen i Norrbottens län

      Pârât: Lapin liitto
   Obiectul
   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Rovaniemen Hallinto-oikeus — Interpretarea punctului 1.8 din regula nr. 1 avută în vedere în anexa la Regulamentul (CE) nr. 1685/2000 al Comisiei din 28 iulie 2000 de stabilire a normelor de aplicare a Regulamentului (CE) nr. 1260/1999 al Consiliului în ceea ce privește eligibilitatea cheltuielilor în cadrul operațiunilor cofinanțate de Fondurile Structurale (JO L 193, p. 39) — Luarea în considerare a cheltuielilor generale
   Dispozitivul
   Punctul 1.8 din regula nr. 1 din anexa la Regulamentul (CE) nr. 1685/2000 al Comisiei din 28 iulie 2000 de stabilire a normelor de aplicare a Regulamentului (CE) nr. 1260/1999 al Consiliului în ceea ce privește eligibilitatea cheltuielilor în cadrul operațiunilor cofinanțate de Fondurile Structurale, așa cum a fost modificat prin Regulamentul (CE) nr. 448/2004 al Comisiei din 10 martie 2004, nu se opune unei metode de calcul a cheltuielilor generale drept cheltuieli eligibile în cadrul unui proiect cofinanțat de Fondurile Structurale, pentru unicul motiv că această metodă se bazează pe un procentaj sau pe o parte proporțională, în special din costurile salariale sau din timpul de muncă.

      (1)  JO C 271, 29.10.2005.


title: Cauza C-456/15: Ordonanța Curții (Camera a șasea) din 14 iulie 2016 (cerere de decizie preliminară formulată de Verwaltungsgericht Berlin – Germania) – BASF SE/Bundesrepublik Deutschland (Trimitere preliminară — Articolul 99 din Regulamentul de procedură al Curții — Sistem de comercializare a cotelor de emisie de gaze cu efect de seră în cadrul Uniunii Europene — Directiva 2003/87/CE — Articolul 10a alineatul (5) — Metodă de alocare a cotelor — Alocare de cote cu titlu gratuit — Mod de calcul al factorului de corecție transsectorial uniform — Decizia 2011/278/UE — Articolul 15 alineatul (3) — Decizia 2013/448/UE — Articolul 4 — Anexa II — Validitate)

text:
               19.9.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 343/13

         Ordonanța Curții (Camera a șasea) din 14 iulie 2016 (cerere de decizie preliminară formulată de Verwaltungsgericht Berlin – Germania) – BASF SE/Bundesrepublik Deutschland
   (Cauza C-456/15) (1)

   ((Trimitere preliminară - Articolul 99 din Regulamentul de procedură al Curții - Sistem de comercializare a cotelor de emisie de gaze cu efect de seră în cadrul Uniunii Europene - Directiva 2003/87/CE - Articolul 10a alineatul (5) - Metodă de alocare a cotelor - Alocare de cote cu titlu gratuit - Mod de calcul al factorului de corecție transsectorial uniform - Decizia 2011/278/UE - Articolul 15 alineatul (3) - Decizia 2013/448/UE - Articolul 4 - Anexa II - Validitate))
   (2016/C 343/20)
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Verwaltungsgericht Berlin

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: BASF SE

      Pârâtă: Bundesrepublik Deutschland

      Dispozitivul

               1)

               Examinarea primei și a celei de a doua întrebări nu a evidențiat niciun element de natură să afecteze validitatea articolului 15 alineatul (3) din Decizia 2011/278/UE a Comisiei din 27 aprilie 2011 de stabilire, pentru întreaga Uniune, a normelor tranzitorii privind alocarea armonizată și cu titlu gratuit a cotelor de emisii în temeiul articolului 10a din Directiva 2003/87/CE a Parlamentului European și a Consiliului, în ceea ce privește faptul că această dispoziție exclude luarea în considerare a emisiilor producătorilor de energie electrică pentru determinarea cantității anuale maxime a cotelor.

               2)

               Articolul 4 și anexa II la Decizia 2013/448/UE a Comisiei din 5 septembrie 2013 privind măsurile naționale de punere în aplicare pentru alocarea tranzitorie cu titlu gratuit a cotelor de emisii de gaze cu efect de seră în conformitate cu articolul 11 alineatul (3) din Directiva 2003/87/CE a Parlamentului European și a Consiliului sunt lipsite de validitate.

               3)

               Efectele declarației de lipsă de validitate a articolului 4 și a anexei II la Decizia 2013/448 sunt limitate în timp astfel încât, pe de o parte, această declarare să nu producă efecte decât la capătul unei perioade de zece luni de la data pronunțării Hotărârii din 28 aprilie 2016, Borealis Polyolefine și alții (C-191/14, C-192/14, C-295/14, C-389/14 și C-391/14 – C-393/14, EU:C:2016:311), pentru a permite Comisiei Europene să procedeze la adoptarea măsurilor ce se impun, și, pe de altă parte, măsurile adoptate până la acel termen în temeiul dispozițiilor lipsite de validitate să nu poată fi repuse în discuție.

      (1)  JO C 389, 23.11.2015.


title: Cauza T-243/11: Ordonanța Tribunalului din 9 noiembrie 2011 — Glaxo Group/OAPI — Farmodiética (ADVANCE) ( „Marcă comunitară — Reprezentarea reclamantei de un avocat care nu are calitatea de terț — Inadmisibilitate” )

text:
               7.1.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 6/17

         Ordonanța Tribunalului din 9 noiembrie 2011 — Glaxo Group/OAPI — Farmodiética (ADVANCE)
   (Cauza T-243/11) (1)

   (Marcă comunitară - Reprezentarea reclamantei de un avocat care nu are calitatea de terț - Inadmisibilitate)
   2012/C 6/32
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Glaxo Group Ltd (Greenford, Regatul Unit) (reprezentanți: O. Benito și C. Mansell, solicitors)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: P. Geroulakos, agent)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI: Farmodiética — Cosmética, Dietética e Produtos Farmacêuticos, Lda (Estarda de S. Marcos, Portugalia)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a patra de recurs a OAPI din 25 februarie 2011 (cauza R 665/2010-4) privind o procedură de opoziție între Farmodiética — Cosmética, Dietética e Produtos Farmacêuticos, Lda și Glaxo Group Ltd

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea ca inadmisibilă.

               2.

               Obligă Glaxo Group Ltd la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 194, 2.7.2011.


title: Cauza T-557/08: Hotărârea Tribunalului din 7 iulie 2010 — mPAY24/OAPI — Ultra (M PAY) [ „Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Cerere de marcă comunitară figurativă M PAY — Mărci comunitare și naționale verbale anterioare MPAY24 — Risc de confuzie — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 [devenit articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009]” ]

text:
               14.8.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 221/41

         Hotărârea Tribunalului din 7 iulie 2010 — mPAY24/OAPI — Ultra (M PAY)
   (Cauza T-557/08) (1)

   (Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Cerere de marcă comunitară figurativă M PAY - Mărci comunitare și naționale verbale anterioare MPAY24 - Risc de confuzie - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 [devenit articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009])
   2010/C 221/66
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: mPAY24 GmbH (Viena, Austria) (reprezentant: H-G. Zeiner, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI) (reprezentant: A. Folliard-Monguiral, agent)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI: Ultra d.o.o. Proizvodnja elektronskih naprav (Zagorje ob Savi, Slovenia)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei întâi de recurs a OAPI din 30 septembrie 2008 (cauza R 221/2007-1) privind o procedură de opoziție între mPAY24 GmbH și Ultra d.o.o. Proizvodnja elektronskih naprav.

      Dispozitivul

               1.

               Anulează Decizia Camerei întâi de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI) din 30 septembrie 2008 (cauza R 221/2007-1) în măsura în care prin această decizie s-a respins opoziția formulată de mPAY24 GmbH.

               2.

               Obligă OAPI la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 55, 7.3.2009.


title: Cauza T-22/10: Hotărârea Tribunalului din 10 noiembrie 2011 — Esprit International/OAPI — Marc O'Polo International (Reprezentarea unei litere pe un buzunar) [ „Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare figurative constând în reprezentarea unei litere pe un buzunar — Marcă națională figurativă anterioară reprezentând o literă — Motiv relativ de refuz — Risc de confuzie — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009” ]

text:
               17.12.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 370/23

         Hotărârea Tribunalului din 10 noiembrie 2011 — Esprit International/OAPI — Marc O'Polo International (Reprezentarea unei litere pe un buzunar)
   (Cauza T-22/10) (1)

   (Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare figurative constând în reprezentarea unei litere pe un buzunar - Marcă națională figurativă anterioară reprezentând o literă - Motiv relativ de refuz - Risc de confuzie - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009)
   2011/C 370/38
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Esprit International LP (New York, Statele Unite) (reprezentanți: M. Treis și E.-M. Strobel, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentanți: inițial S. Schäffner, ulterior G. Schneider, agenți)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: Marc O'Polo International GmbH (Stephanskirchen, Germania) (reprezentanți: A. Gaul, V. Spitz, T. Golda și S. Kirschstein-Freund, avocați)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a patra de recurs a OAPI din 19 noiembrie 2009 (cauza R 1666/2008-4), referitoare la o procedură de opoziție între Marc O'Polo International GmbH și Esprit International LP.

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Obligă Esprit International LP la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 100, 17.4.2010.


title: Cauza T-826/16: Ordonanța Tribunalului din 9 iunie 2017 – Casasnovas Bernad/Comisia

text:
               14.8.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 269/35

         Ordonanța Tribunalului din 9 iunie 2017 – Casasnovas Bernad/Comisia
   (Cauza T-826/16) (1)

   (2017/C 269/48)
   Limba de procedură: franceza
   Președintele Camerei a noua a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 22, 23.1.2017.


title: Cauza C-188/09: Hotărârea Curții (Camera a patra) din 29 iulie 2010 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Naczelny Sąd Administracyjny — Republica Polonă) — Dyrektor Izby Skarbowej w Białymstoku/Profaktor Kulesza, Frankowski, Jóźwiak, Orłowski spółka jawna w Białymstoku, fostă Profaktor Kulesza, Frankowski, Trzaska spółka jawna w Białymstoku (Trimitere preliminară — TVA — Drept de deducere — Diminuarea valorii dreptului de deducere în cazul încălcării obligației de a utiliza o casă de înregistrare)

text:
               11.9.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 246/7

         Hotărârea Curții (Camera a patra) din 29 iulie 2010 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Naczelny Sąd Administracyjny — Republica Polonă) — Dyrektor Izby Skarbowej w Białymstoku/Profaktor Kulesza, Frankowski, Jóźwiak, Orłowski spółka jawna w Białymstoku, fostă Profaktor Kulesza, Frankowski, Trzaska spółka jawna w Białymstoku
   (Cauza C-188/09) (1)

   (Trimitere preliminară - TVA - Drept de deducere - Diminuarea valorii dreptului de deducere în cazul încălcării obligației de a utiliza o casă de înregistrare)
   2010/C 246/11
   Limba de procedură: polona

      Instanța de trimitere

   Naczelny Sąd Administracyjny

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamant: Dyrektor Izby Skarbowej w Białymstoku

      Pârâtă: Profaktor Kulesza, Frankowski, Jóźwiak, Orłowski spółka jawna w Białymstoku, fostă Profaktor Kulesza, Frankowski, Trzaska spółka jawna w Białymstoku

      Obiectul

   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Naczelny Sąd Administracyjny — Interpretarea articolului 2 alineatele (1) și (2) din Prima directivă 67/227/CEE a Consiliului din 11 aprilie 1967 privind armonizarea legislațiilor statelor membre privind impozitele pe cifra de afaceri (JO 71, p. 1301), precum și a articolului 2, a articolului 10 alineatele (1) și (2), a articolul 17 alineatele (1) și (2), a articolului 27 alineatul (1) și a articolului 33 alineatul (1) din Directiva 77/388/CEE: A șasea directivă a Consiliului din 17 mai 1977 privind armonizarea legislațiilor statelor membre referitoare la impozitele pe cifra de afaceri — sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată: baza unitară de evaluare (JO L 145, p. 1) — Compatibilitatea cu aceste dispoziții a unei reglementări naționale care prevede utilizarea obligatorie a unei case de marcat pentru vânzările efectuate de persoane supuse la plata TVA-ului către persoane nesupuse la plata acestei taxe și care sancționează încălcarea acestei obligații printr-o pierdere a dreptului la o deducere de 30 % din taxa plătită în amonte

      Dispozitivul

               1.

               Sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată, astfel cum a fost definit la articolul 2 alineatele (1) și (2) din Prima directivă 67/227/CEE a Consiliului din 11 aprilie 1967 privind armonizarea legislațiilor statelor membre privind impozitele pe cifra de afaceri și la articolul 2 și la articolul 10 alineatele (1) și (2), precum și la articolul 17 alineatele (1) și (2) din A șasea directivă 77/388/CEE a Consiliului din 17 mai 1977 privind armonizarea legislațiilor statelor membre referitoare la impozitele pe cifra de afaceri — sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată: baza unitară de evaluare, astfel cum a fost modificată prin Directiva 2004/7/CE a Consiliului din 20 ianuarie 2004, nu se opune ca un stat membru să limiteze temporar dreptul de deducere a taxei achitate în amonte pentru persoanele impozabile care nu au respectat o formalitate de înregistrare în contabilitate a vânzărilor efectuate, cu condiția ca sancțiunea astfel prevăzută să respecte principiul proporționalității.

               2.

               Dispoziții precum cele ale articolului 111 alineatele 1 și 2 din Legea privind taxa pe bunuri și pe servicii (ustawa o podatku od towarów i usług) din 11 martie 2004 nu constituie „măsuri speciale de derogare” în scopul prevenirii anumitor forme de evaziune fiscală sau de fraudă, în sensul articolului 27 alineatul (1) din A șasea directivă 77/388, astfel cum a fost modificată prin Directiva 2004/07.

               3.

               Articolul 33 din A șasea directivă 77/388, astfel cum a fost modificată prin Directiva 2004/07, nu se opune menținerii unor dispoziții precum cele ale articolului 111 alineatele 1 și 2 din Legea privind taxa pe bunuri și pe servicii din 11 martie 2004.

      (1)  JO C 193, 15.8.2009.


title: Cauza T-404/07: Ordonanța Tribunalului de Primă Instanță din 21 septembrie 2009 — Ryanair/Comisia

text:
               7.11.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 267/82

         Ordonanța Tribunalului de Primă Instanță din 21 septembrie 2009 — Ryanair/Comisia
   (Cauza T-404/07) (1)

   2009/C 267/147

      Limba de procedură: engleza

   Președintele Camerei a șasea a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 8, 12.1.2008.


title: Cauza T-28/08: Acțiune introdusă la 14 ianuarie 2008 — Mars/OAPI — Ludwig Schokolade (marcă tridimensională reprezentând un baton de ciocolată)

text:
               12.4.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 92/31

         Acțiune introdusă la 14 ianuarie 2008 — Mars/OAPI — Ludwig Schokolade (marcă tridimensională reprezentând un baton de ciocolată)
   (Cauza T-28/08)
   (2008/C 92/64)
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza
   Părțile

      Reclamantă: Mars, Inc. (McLean, Statele Unite ale Americii) (reprezentanți: A. Bryson, Barrister și G. Mills, Solicitor)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Ludwig Schokolade GmbH & Co. KG (Bergisch Gladbach, Germania)
   Concluziile reclamantei

               —

               Anularea deciziei din 23 octombrie 2007 a Camerei a doua de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale);

               —

               pronunțarea în sensul că OAPI suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și cheltuielile de judecată efectuate de reclamantă.

         Motivele și principalele argumente

      Marca comunitară înregistrată care a făcut obiectul unei cereri de declarare a nulității: o marcă tridimensională reprezentând un baton de ciocolată, pentru produse din clasele 5, 29 și 30 — marca comunitară nr. 818 864.

      Titularul mărcii comunitare: reclamanta.

      Partea care solicită declararea nulității mărcii comunitare: Ludwig Schokolade GmbH & Co. KG

      Decizia diviziei de anulare: respinge cererea de declarare a nulității.

      Decizia camerei de recurs: anulează decizia diviziei de anulare și declară nulitatea mărcii comunitare.

      Motivele invocate: încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (b) și alineatul (3), a articolului 51 alineatul (2), a articolului 73 și a articolului 74 alineatul (1) din Regulamentul nr. 40/94 al Consiliului, întrucât:

               —

               Camera de recurs ar fi trebuit să rețină că forma în discuție se deosebește într-o măsură semnificativă de normele și uzanțele sectorului relevant;

               —

               Camera de recurs a solicitat dovada dobândirii caracterului distinctiv în fiecare dintre statele membre relevante, pe baza unei aprecieri de la țară la țară și nu pe baza faptului dacă a dobândit caracter distinctiv pe o parte substanțială a pieței comunitare de batoane de ciocolată;

               —

               în decizia atacată, Camera de recurs s-a fundamentat pe un argument care nu fusese invocat anterior nici de Oficiu, nici de Ludwig Schokolade.


title: Cauza T-395/16: Acțiune introdusă la 22 iulie 2016 – Windfinder R&L/EUIPO (Windfinder)

text:
               19.9.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 343/41

         Acțiune introdusă la 22 iulie 2016 – Windfinder R&L/EUIPO (Windfinder)
   (Cauza T-395/16)
   (2016/C 343/55)
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Windfinder R&L GmbH & Co. KG (Kiel, Germania) (reprezentant: B. Schneider, avocat)

      Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

      Datele privind procedura în fața EUIPO

      Marca în litigiu: marca verbală a Uniunii Europene „Windfinder” – cererea de înregistrare nr. 13 350 467

      Decizia atacată: Decizia Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 12 mai 2016 în cauza R 1206/2015-5

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei atacate;

               —

               reformarea deciziei atacate în sensul înregistrării în totalitate a mărcii Uniunii Europene nr. 13 350 467;

               —

               obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivul invocat

               —

               încălcarea articolului 7 din Regulamentul nr. 207/2009.


title: Cauza C-91/10: Ordonanța Curții (Camera a șaptea) din 29 septembrie 2010 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Rechtbank Breda — Țările de Jos) — VAV-Autovermietung GmbH/Inspecteur van de Belastingdienst/Douane Zuid/kantoor Roosendaal [Articolul 104 alineatul (3) primul paragraf din Regulamentul de procedură — Libera prestare a serviciilor — Articolele 49 CE-55 CE — Autovehicule — Utilizarea într-un stat membru a unui autovehicul înmatriculat și închiriat într-un alt stat membru — Taxarea acestui vehicul în primul stat membru la prima sa utilizare pe rețeaua rutieră națională]

text:
               29.1.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 30/13

         Ordonanța Curții (Camera a șaptea) din 29 septembrie 2010 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Rechtbank Breda — Țările de Jos) — VAV-Autovermietung GmbH/Inspecteur van de Belastingdienst/Douane Zuid/kantoor Roosendaal
   (Cauza C-91/10) (1)

   (Articolul 104 alineatul (3) primul paragraf din Regulamentul de procedură - Libera prestare a serviciilor - Articolele 49 CE-55 CE - Autovehicule - Utilizarea într-un stat membru a unui autovehicul înmatriculat și închiriat într-un alt stat membru - Taxarea acestui vehicul în primul stat membru la prima sa utilizare pe rețeaua rutieră națională)
   2011/C 30/19
   Limba de procedură: olandeza

      Instanța de trimitere

   Rechtbank Breda

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: VAV-Autovermietung GmbH

      Pârât: Inspecteur van de Belastingdienst/Douane Zuid/kantoor Roosendaal

      Obiectul

   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Rechtbank Breda — Interpretarea articolelor 56 TFUE 62 TFUE — Reglementare națională care prevede perceperea unei taxe de înmatriculare cu ocazia primei utilizări a unui vehicul pe rețeaua rutieră națională

      Dispozitivul

   Articolele 49 CE-55 CE trebuie să fie interpretate în sensul că se opun unei reglementări naționale, precum cea în cauză în acțiunea principală, potrivit căreia o persoană rezidentă sau stabilită într-un stat membru, care utilizează în acest stat un autovehicul înmatriculat și închiriat într-un alt stat membru, este obligată ca, la prima utilizare a acestui vehicul pe rețeaua rutieră a primului stat membru, să achite în întregime o taxă al cărei sold, calculat în funcție de durata utilizării vehiculului menționat pe această rețea, este restituit fără dobânzi după ce această utilizare a încetat.

      (1)  JO C 113, 1.5.2010.


title: Cauzele conexate T-83/11 și T-84/11: Hotărârea Tribunalului din 13 noiembrie 2012 — Antrax It/OAPI — THC (Radiatoare de încălzire) [ „Desen sau model industrial comunitar — Procedură de declarare a nulității — Desene sau modele industriale comunitare înregistrate reprezentând termosifoane pentru radiatoare de încălzire — Desen sau model industrial anterior — Motiv de nulitate — Lipsa caracterului individual — Lipsa unei impresii globale diferite — Articolul 6 și articolul 25 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 6/2002 — Saturare a stadiului tehnicii — Obligația de motivare” ]

text:
               22.12.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 399/19

         Hotărârea Tribunalului din 13 noiembrie 2012 — Antrax It/OAPI — THC (Radiatoare de încălzire)
   (Cauzele conexate T-83/11 și T-84/11) (1)

   (Desen sau model industrial comunitar - Procedură de declarare a nulității - Desene sau modele industriale comunitare înregistrate reprezentând termosifoane pentru radiatoare de încălzire - Desen sau model industrial anterior - Motiv de nulitate - Lipsa caracterului individual - Lipsa unei impresii globale diferite - Articolul 6 și articolul 25 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 6/2002 - Saturare a stadiului tehnicii - Obligația de motivare)
   2012/C 399/32
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Reclamantă: Antrax It Srl (Resana, Italia) (reprezentant: L. Gazzola, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentanți: inițial G. Mannucci și A. Folliard-Monguiral, ulterior A. Folliard-Monguiral și F. Mattina, agenți)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: The Heating Company (THC) (Dilsen, Belgia) (reprezentant: J. Haber, avocat)

      Obiectul

   Acțiuni formulate împotriva Deciziilor Camerei a treia de recurs a OAPI din 2 noiembrie 2010 (cauzele R 1451/2009-3 și R 1452/2009-3) privind proceduri de declarare a nulității între The Heating Company (THC) și Antrax It Srl.

      Dispozitivul

               1.

               Anulează deciziile Camerei a treia de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI) din 2 noiembrie 2010 (cauzele R 1451/2009-3 și R 1452/2009-3) în măsura în care desenele sau modelele industriale nr. 000593959-0001 și nr. 000593959-0002 au fost declarate nule.

               2.

               Respinge în rest acțiunile.

               3.

               OAPI suportă, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, pe cele efectuate de Antrax It Srl în procedura de la Tribunal.

               4.

               The Heating Company (THC) suportă, pe lângă propriile cheltuieli de judecată efectuate la Tribunal, pe cele efectuate de Antrax It Srl în procedurile care s au aflat pe rolul camerei de recurs.

      (1)  JO C 113, 9.4.2011.


title: Cauza T-507/08: Hotărârea Tribunalului din 7 iunie 2011 — Psytech International/OAPI — Institute for Personality & Ability Testing (16PF) [ „Marcă comunitară — Procedură de declarare a nulității — Marca comunitară verbală 16PF — Motive absolute de refuz — Caracter distinctiv — Lipsa caracterului descriptiv — Lipsa semnelor devenite uzuale — Lipsa relei-credințe — Articolul 7 alineatul (1) literele(b)-(d) și articolul 51 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 [devenite articolul 7 alineatul (1) literele (b)-(d) și articolul 52 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009]” ]

text:
               16.7.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 211/23

         Hotărârea Tribunalului din 7 iunie 2011 — Psytech International/OAPI — Institute for Personality & Ability Testing (16PF)
   (Cauza T-507/08) (1)

   (Marcă comunitară - Procedură de declarare a nulității - Marca comunitară verbală 16PF - Motive absolute de refuz - Caracter distinctiv - Lipsa caracterului descriptiv - Lipsa semnelor devenite uzuale - Lipsa relei-credințe - Articolul 7 alineatul (1) literele(b)-(d) și articolul 51 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 [devenite articolul 7 alineatul (1) literele (b)-(d) și articolul 52 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009])
   2011/C 211/50
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Psytech International Ltd (Pulloxhill, Regatul Unit) (reprezentanți: N. Phillips, solicitor, N. Saunders, barrister)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: A. Folliard-Monguiral, agent)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: Institute for Personality & Ability Testing, Inc. (Champaign, Statele Unite) (reprezentanți: G. Hobbs, QC, și A. Chaudri, solicitor)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a doua de recurs a OAPI din 23 iulie 2008 (cauza R 1012/2007-2) privind o procedură de declarare a nulității între Psytech International Ltd și Institute for Personality & Ability Testing, Inc.

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Obligă Psytech International Ltd la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 19, 24.1.2009.


title: Cauza T-851/14: Acțiune introdusă la 26 decembrie 2014 – Slovak Telekom/Comisia

text:
               20.4.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 127/30

         Acțiune introdusă la 26 decembrie 2014 – Slovak Telekom/Comisia
   (Cauza T-851/14)
   (2015/C 127/42)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Slovak Telekom a.s. (Bratislava, Republica Slovacia) (reprezentant: D. Geradin, avocat, și R. O’Donoghue, Barrister)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               declararea acțiunii drept admisibilă;

               —

               anularea articolelor 1 și 2 din decizia atacată în măsura în care o afectează pe reclamantă;

               —

               cu titlu subsidiar, reducerea amenzii aplicate reclamantei prin articolul 2 din decizia atacată;

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată;

               —

               în cazul în care Tribunalul respinge acțiunea ca inadmisibilă sau nefondată, obligarea fiecărei părți la plata propriilor cheltuieli de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Prin prezenta acțiune, reclamanta solicită anularea Deciziei Comisiei din 16 octombrie 2014 (AT.39523 – Slovak Telekom) prin care se aplică reclamantei și societății-mamă a acesteia o amendă pentru comportament abuziv pe piața slovacă a benzii largi, în temeiul articolului 102 TFUE și al articolului 54 din Acordul privind SEE.
   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă cinci motive.

               1.

               Primul motiv, prin care se susține săvârșirea de către Comisie a unor erori de drept și a unei erori vădite de apreciere prin constatarea faptului că refuzul de a furniza al reclamantei avea caracter abuziv.

               2.

               Al doilea motiv, prin intermediul căruia se susține că Comisia a încălcat dreptul la apărare al reclamantei cu privire la evaluarea practicii de foarfece tarifară. Reclamanta susține că:

                           —

                           până la data deciziei atacate, Comisia nu a formulat obiecții motivate cu privire la unele dintre elementele pertinente invocate de reclamantă în legătură cu principiile, metodologia și datele referitoare la costuri și

                           —

                           Comisia a invocat pentru prima dată în decizia atacată o nouă abordare „pe mai multe perioade” pentru a substitui o marjă negativă unei marje pozitive anterioare pentru anul 2005.

               3.

               Al treilea motiv întemeiat pe faptul că Comisia a săvârșit erori de fapt și/sau de drept și/sau o eroare vădită de apreciere când a constatat că comportamentul reclamantei reprezenta o foarfecă tarifară. Reclamanta susține că:

                           —

                           Comisia a aplicat în mod incorect principiile, metodologia și datele privind costul marginal mediu pe termen lung („LRAIC”) și a ignorat costurile LRAIC eficiente ale reclamantei și

                           —

                           Comisia a săvârșit erori de drept și/sau erori vădite de apreciere în cadrul abordării sale „pe mai multe perioade”.

               4.

               Al patrulea motiv întemeiat pe faptul că Comisia a săvârșit erori de drept și o eroare vădită de apreciere întrucât a concluzionat că reclamanta și Deutsche Telekom fac parte dintr-o întreprindere unică și răspund ambele pentru presupusa încălcare săvârșită de reclamantă.

               5.

               Al cincilea motiv întemeiat pe faptul că Comisia a săvârșit erori de drept și o eroare vădită de apreciere și a încălcat principiul egalității de tratament la stabilirea cuantumului amenzii.


title: Hotărârea Tribunalului din 22 aprilie 2010 — Italia/Comisia (Cauzele T-274/08 și T-275/08) [ „FEGA — Închiderea conturilor agențiilor de plăți ale statelor membre în ceea ce privește cheltuielile finanțate prin FEGA — Sume care trebuie recuperate de la Republica Italiană ca urmare a nerecuperării în termenele prevăzute — Noțiunea de consecințe financiare — Luarea în considerare a dobânzilor — Articolul 32 alineatul (5) din Regulamentul (CE) nr. 1290/2005” ]

text:
               5.6.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 148/28

         Hotărârea Tribunalului din 22 aprilie 2010 — Italia/Comisia
   (Cauzele T-274/08 și T-275/08) (1)

   („FEGA - Închiderea conturilor agențiilor de plăți ale statelor membre în ceea ce privește cheltuielile finanțate prin FEGA - Sume care trebuie recuperate de la Republica Italiană ca urmare a nerecuperării în termenele prevăzute - Noțiunea de consecințe financiare - Luarea în considerare a dobânzilor - Articolul 32 alineatul (5) din Regulamentul (CE) nr. 1290/2005”)
   2010/C 148/49
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Reclamantă: Republica Italiană (reprezentant: S. Fiorentino, avvocato dello Stato)

      Pârâtă: Comisia europeană (reprezentanți: F. Jimeno Fernández și P. Rossi, agenți)

      Obiectul

   În cauza T-274/08, o cerere de anulare în parte a Deciziei 2008/396/CE a Comisiei din 30 aprilie 2008 privind închiderea conturilor agențiilor de plată ale statelor membre în ceea ce privește cheltuielile finanțate prin Fondul european de garantare agricolă (FEGA), pentru exercițiul financiar 2007 (JO L 139, p. 33), în măsura în care aceasta include dobânzi pentru sumele imputate bugetului statului italian în temeiul articolului 32 alineatul (5) din Regulamentul (CE) nr. 1290/2005 al Consiliului din 21 iunie 2005 privind finanțarea politicii agricole comune (JO L 209, p. 1, Ediție specială, 14/vol. 1, p. 193), și, în cauza T-275/08, o cerere de anulare în parte a Deciziei 2008/394/CE a Comisiei din 30 aprilie 2008 privind închiderea conturilor agențiilor de plată din Germania, Italia și Slovacia referitor la cheltuielile finanțate de Fondul european de orientare și garantare agricolă (FEOGA), secțiunea Garantare, pentru exercițiul financiar 2006 (JO L 139, p. 22), în măsura în care aceasta include dobânzi pentru sumele imputate bugetului statului italian în temeiul articolului 32 alineatul (5) din Regulamentul nr. 1290/2005.

      Dispozitivul

               1.

               Conexează cauzele T-274/08 și T-275/08 în vederea pronunțării hotărârii.

               2.

               Respinge acțiunile.

               3.

               Obligă Republica Italiană la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 223, 30.8.2008.


title: Cauza C-107/16: Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunale di Pordenone (Italia) la 22 februarie 2016 – Procedură penală împotriva lui Giorgio Fidenato

text:
               10.5.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 165/10

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunale di Pordenone (Italia) la 22 februarie 2016 – Procedură penală împotriva lui Giorgio Fidenato
   (Cauza C-107/16)
   (2016/C 165/11)
   Limba de procedură: italiana

      Instanța de trimitere

   Tribunale di Pordenone

      Procedură penală împotriva lui

   Giorgio Fidenato

      Întrebările preliminare

               1)

               În temeiul articolului 54 din Regulamentul nr. 178/2002 (1), Comisia este obligată, la solicitarea unui stat membru, să adopte măsuri de urgență chiar și atunci când nu identifică un risc grav și evident pentru sănătatea umană, pentru sănătatea animală sau pentru mediu?

               2)

               În cazul în care Comisia comunică faptul că nu sunt întrunite condițiile pentru adoptarea de măsuri de urgență, statul membru le poate adopta în temeiul articolului 53 din Regulamentul nr. 178/2002?

               3)

               Statul membru poate adopta, în temeiul principiului precauției, măsuri de urgență în temeiul articolului 34 din Regulamentul nr. 1829/2003 (2), chiar și atunci când nu sunt întrunite condițiile privind existența unui risc grav și evident și poate menține aceste măsuri chiar și atunci când Comisia, după examinarea avizului EFSA, i-a comunicat evaluarea sa cu privire la inexistența condițiilor pentru adoptarea măsurilor de urgență?

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 178/2002 al Parlamentului European și al Consiliului din 28 ianuarie 2002 de stabilire a principiilor și a cerințelor generale ale legislației alimentare, de instituire a Autorității Europene pentru Siguranța Alimentară și de stabilire a procedurilor în domeniul siguranței produselor alimentare (JO L 31, p. 1, Ediție specială, 15/vol. 8, p. 68).

      (2)  Regulamentul (CE) nr. 1829/2003 al Parlamentului European și al Consiliului din 22 septembrie 2003 privind produsele alimentare și furajele modificate genetic (JO L 268, p. 1, Ediție specială, 13/vol. 41 p. 3).


title: Cauza T-11/16: Acțiune introdusă la 18 ianuarie 2016 – De Masi/Comisia

text:
               29.2.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 78/34

         Acțiune introdusă la 18 ianuarie 2016 – De Masi/Comisia
   (Cauza T-11/16)
   (2016/C 078/47)
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamant: Fabio De Masi (Bruxelles, Belgia) (reprezentant: prof. A. Fischer-Lescano)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamantul solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei pârâtei din 9 decembrie 2015 de respingere a cererii de acces la documentele grupului „codul de conduită”;

               —

               anularea deciziei pârâtei din 9 noiembrie 2015 privind accesul restrâns la documentele grupului „codul de conduită”;

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată în conformitate cu articolul 87 alineatul (2) din Regulamentul de procedură al Tribunalului și obligarea Comisiei la suportarea cheltuielilor de judecată efectuate de eventualii intervenienți în susținerea concluziilor reclamantului.

      Motivele și principalele argumente

   Reclamantul își întemeiază acțiunea pe patru motive, din care două sunt îndreptate împotriva deciziei din 9 decembrie 2015 și celelalte două împotriva deciziei din 9 noiembrie 2015:

               —

               Cu privire la decizia Comisiei din 9 decembrie 2015

                           1.

                           Primul motiv: încălcarea articolului 8 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 (1)

                           Reclamantul susține că decizia din 9 decembrie 2015 încalcă dreptul la un tratament adecvat al cererii sale confirmative, drept pe care i-l conferă dispoziția menționată anterior.

                           2.

                           Al doilea motiv: încălcarea articolului 15 alineatul (3) TFUE coroborat cu articolul 2 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 1049/2001
                           În plus, reclamantul afirmă că, refuzându-i orice acces la documentele pe care le-a întocmit în legătură cu grupul „codul de conduită” (fiscalitatea întreprinderilor) înființat de Consiliu, Comisia i-a încălcat și dreptul de a consulta documentele acesteia, drept care îi este garantat de dispozițiile menționate anterior.

               —

               Cu privire la decizia Comisiei din 9 noiembrie 2015

                           3.

                           Al treilea motiv: încălcarea articolului 230 alineatul (2) TFUE coroborat cu articolul 10 alineatul (2) TUE, analizate în lumina obligațiilor de informare
                           Reclamantul susține că dreptul primar îi conferă, în calitatea sa de membru al Parlamentului European, un drept subiectiv de acces complet la documente în măsura în care acestea sunt necesare pentru exercitarea controlului parlamentar.

                           4.

                           Al patrulea motiv: încălcarea acordului-cadru interinstituțional privind raporturile dintre Parlamentul European și Comisie
                           În sfârșit, reclamantul susține că decizia din 9 noiembrie 2015 încalcă și acordul-cadru interinstituțional menționat anterior, în aplicarea căruia trebuie respectată finalitatea articolului 230 TFUE, mai exact un acces cât de larg posibil la documente.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 al Parlamentului European și al Consiliului din 30 mai 2001 privind accesul public la documentele Parlamentului European, ale Consiliului și ale Comisiei (JO L 145, p. 43, Ediție specială, 01/vol. 3, p. 76).


title: Rectificarea comunicării din Jurnalul Oficial privind cauza T-527/10 ( JO C 227, 28.7.2012, p. 20 )

text:
               25.8.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 258/30

         Rectificarea comunicării din Jurnalul Oficial privind cauza T-527/10
   (
         Jurnalul Oficial al Uniunii Europene C 227 din 28 iulie 2012, p. 20
      )
   2012/C 258/55
   Comunicarea din JO privind cauza T-527/10, Google/OAPI – G-mail (GMail), se va citi după cum urmează:

      Ordonanța Tribunalului din 6 iunie 2012 – Google/OAPI – G-mail (GMail)
      (Cauza T-527/10) (1)

      («Marcă comunitară - Opoziție - Retragerea opoziției - Nepronunțare asupra fondului»)
      2012/C 258/55
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Google, Inc. (Wilmington, Statele Unite) (reprezentanți: M. Kinkeldey și A. Bognár, avocați)

         Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: D. Botis, agent)

         Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă în fața Tribunalului: G-mail GmbH (Los Angeles, Statele Unite) (reprezentant: S. Eble, avocat)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a patra de recurs a OAPI din 8 septembrie 2010 (cauza R 342/2010-4) privind o procedură de opoziție între Giersch Ventures LLC și Google, Inc.

         Dispozitivul

                  1)

                  Constată că nu mai este necesar să se pronunțe asupra fondului cauzei.

                  2)

                  Obligă reclamanta și intervenienta să suporte propriile cheltuieli de judecată, precum și, fiecare, jumătate din cheltuielile de judecată efectuate de pârât.

      (1)  JO C 30, 29.1.2011.


title: Cauza C-144/11: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Giudice di pace di Mestre (Italia) la 24 martie 2011 — Procedură penală împotriva lui Asad Abdallah

text:
               21.5.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 152/17

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Giudice di pace di Mestre (Italia) la 24 martie 2011 — Procedură penală împotriva lui Asad Abdallah
   (Cauza C-144/11)
   2011/C 152/30
   Limba de procedură: italiana

      Instanța de trimitere

   Giudice di pace di Mestre

      Partea din acțiunea principală

   Asad Abdallah

      Întrebările preliminare

               1.

               Directiva 2008/115/CE (1) se opune unei dispoziții naționale, precum cea de la articolul 10 bis din Decretul legislativ nr. 286 din 25 iulie 1998, care consideră infracțiune, pedepsită cu amendă de la 5 000 la 10 000 de euro, simpla intrare sau șederea ilegală pe teritoriul național, cu încălcarea dispozițiilor în materie de imigrare, a cetățeanului unor țări terțe?

               2.

               Articolul 2 alineatul (2) litera (b) din Directiva 2008/115/CE poate fi interpretat în sensul că exclude din domeniul de aplicare al garanțiilor prevăzute de directiva menționată expulzarea dispusă cu titlu de sancțiune alternativă, precum cea prevăzută la articolul 16 paragraful I din Decretul legislativ nr. 286 din 25 iulie 1998, în urma săvârșirii unei infracțiuni prin care este pedepsită simpla intrare sau șederea ilegală pe teritoriul național, precum cea prevăzută la articolul 10 bis din Decretul legislativ nr. 286 din 25 iulie 1998?

      (1)  GU L 348, pag. 98.


title: Cauza C-690/15: Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 10 mai 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Cour administrative d'appel de Douai – Franța) – Wenceslas de Lobkowicz/Ministère des Finances et des Comptes publics (Trimitere preliminară — Funcționar al Uniunii Europene — Statut — Afiliere obligatorie la sistemul de securitate socială al instituțiilor Uniunii Europene — Venituri funciare realizate într-un stat membru — Supunere la plata contribuției sociale generalizate, a prelevării sociale și a contribuțiilor suplimentare în temeiul dreptului unui stat membru — Participare la finanțarea securității sociale a acestui stat membru)

text:
               24.7.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 239/9

         Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 10 mai 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Cour administrative d'appel de Douai – Franța) – Wenceslas de Lobkowicz/Ministère des Finances et des Comptes publics
   (Cauza C-690/15) (1)

   ((Trimitere preliminară - Funcționar al Uniunii Europene - Statut - Afiliere obligatorie la sistemul de securitate socială al instituțiilor Uniunii Europene - Venituri funciare realizate într-un stat membru - Supunere la plata contribuției sociale generalizate, a prelevării sociale și a contribuțiilor suplimentare în temeiul dreptului unui stat membru - Participare la finanțarea securității sociale a acestui stat membru))
   (2017/C 239/11)
   Limba de procedură: franceza

      Instanța de trimitere

   Cour administrative d'appel de Douai

      Părțile din procedura principală

      Reclamant: Wenceslas de Lobkowicz

      Pârât: Ministère des Finances et des Comptes publics

      Dispozitivul

   Articolul 14 din Protocolul (nr. 7) privind privilegiile și imunitățile Uniunii Europene, anexat la Tratatele UE, FUE și CEEA, precum și dispozițiile din Statutul funcționarilor Uniunii Europene referitoare la sistemul de securitate socială comun instituțiilor Uniunii trebuie interpretate în sensul că se opun unei legislații naționale, cum este cea în discuție în litigiul principal, care prevede ca veniturile funciare realizate într-un stat membru de un funcționar al Uniunii Europene, care are domiciliul fiscal în acest stat membru, să fie supuse la plata unor contribuții și prelevări sociale care sunt afectate finanțării sistemului de securitate socială al aceluiași stat membru.

      (1)  JO C 98, 14.3.2016/


title: Cauza F-44/12: Acțiune introdusă la 2 aprilie 2012 — ZZ și ZZ/Comisia

text:
               23.6.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 184/25

         Acțiune introdusă la 2 aprilie 2012 — ZZ și ZZ/Comisia
   (Cauza F-44/12)
   2012/C 184/55
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamanți: ZZ și ZZ (reprezentanți: D. Abreu Caldas, A. Coolen, J.-N. Louis, É. Marchal și S. Orlandi, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Obiectul și descrierea litigiului

   Anularea propunerilor de transfer al drepturilor de pensie dobândite anterior intrării în serviciul Comisiei, în temeiul calculului care ia în considerare noile DGA care au intrat în vigoare ulterior cererilor de transfer ale reclamanților

      Concluziile reclamanților

               —

               Anularea deciziilor de respingere a plângerilor reclamanților prin care se solicită aplicarea DGA și a ratelor actuariale aflate în vigoare la momentul solicitării acestora de transfer al drepturilor lor de pensie;

               —

               în măsura în care este necesar, anularea deciziilor de calculare a sporului drepturilor de pensie ale reclamanților dobândite anterior intrării acestora în serviciul Comisiei;

               —

               obligarea Comisiei Europene la plata cheltuielilor de judecată.


title: Cauza C-265/06: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 10 aprilie 2008 — Comisia Comunităților Europene/Republica Portugheză (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Libera circulație a mărfurilor — Articolele 28 CE și 30 CE — Articolele 11 și 13 din Acordul SEE — Restricții cantitative la import — Măsuri cu efect echivalent — Autovehicule — Aplicarea de folii colorate pe geamuri)

text:
               24.5.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 128/6

         Hotărârea Curții (Camera a treia) din 10 aprilie 2008 — Comisia Comunităților Europene/Republica Portugheză
   (Cauza C-265/06) (1)

   (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru - Libera circulație a mărfurilor - Articolele 28 CE și 30 CE - Articolele 11 și 13 din Acordul SEE - Restricții cantitative la import - Măsuri cu efect echivalent - Autovehicule - Aplicarea de folii colorate pe geamuri)
   (2008/C 128/08)
   Limba de procedură: portugheza
   Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: A. Caeiros, P. Guerra e Andrade și M. Patakia, agenți)

      Pârâtă: Republica Portugheză (reprezentanți: L. Fernandes, agent, și A. Duarte de Almeida, avocat)
   Obiectul
   Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Încălcarea articolelor 28 CE și 30 CE — Legislație națională care interzice aplicarea de folii colorate pe geamurile automobilelor folosite la transportul de pasageri sau de mărfuri
   Dispozitivul

               1)

               Prin interzicerea, la articolul 2 alineatul 1 din Decretul-lege nr. 40/2003, a aplicării de folii colorate pe geamurile autovehiculelor, Republica Portugheză nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolelor 28 CE, 30 CE, precum și al articolelor 11 și 13 din Acordul privind Spațiul Economic European din 2 mai 1992.

               2)

               Obligă Republica Portugheză la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 212, 2.9.2006.


title: Cauza F-26/09: Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera intâi) din 9 martie 2010 — N/Parlamentul European (Funcție publică — Funcționari — Acțiune în despăgubire — Admisibilitate — Hărțuire morală — Obligația de solicitudine — Prejudiciu moral)

text:
               22.5.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 134/51

         Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera intâi) din 9 martie 2010 — N/Parlamentul European
   (Cauza F-26/09) (1)

   (Funcție publică - Funcționari - Acțiune în despăgubire - Admisibilitate - Hărțuire morală - Obligația de solicitudine - Prejudiciu moral)
   2010/C 134/85
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: N (Bruxelles, Belgia) (reprezentant: É. Boigelot, avocat)

      Pârât: Parlamentul European (reprezentanți: K. Zejdová și R. Ignătescu, agenți)

      Obiectul

   Obligarea Parlamentului European la plata către reclamant a sumei de 12 000 de euro cu titlu de reparare a prejudiciilor suferite, pe de o parte, din cauza hărțuirii morale și profesionale căreia i-a fost victimă și, pe de altă parte, din cauza lipsei unei anchete administrative interne efectuate de un organ independent

      Dispozitivul

               1.

               Obligă Parlamentul European la plata către N a unei despăgubiri de 2 000 de euro.

               2.

               Respinge celelalte capete de cerere.

               3.

               Parlamentul European suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și trei sferturi din cheltuielile de judecată efectuate de N.

               4.

               N suportă un sfert din propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 153, 4.7.2009, p. 51.


title: Cauza C-185/10: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 29 martie 2012 — Comisia Europeană/Republica Polonă (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Directiva 2001/83/CE — Articolele 5 și 6 — Medicamente brevetate — Medicamente de uz uman — Autorizație de introducere pe piață — Reglementare a unui stat membru care scutește de autorizație de introducere pe piață medicamente similare, dar cu un preț inferior celui al medicamentelor autorizate)

text:
               26.5.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 151/3

         Hotărârea Curții (Camera a treia) din 29 martie 2012 — Comisia Europeană/Republica Polonă
   (Cauza C-185/10) (1)

   (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru - Directiva 2001/83/CE - Articolele 5 și 6 - Medicamente brevetate - Medicamente de uz uman - Autorizație de introducere pe piață - Reglementare a unui stat membru care scutește de autorizație de introducere pe piață medicamente similare, dar cu un preț inferior celui al medicamentelor autorizate)
   2012/C 151/05
   Limba de procedură: poloneza

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: M. Šimerdová și K. Herrmann, agenți)

      Pârâtă: Republica Polonă (reprezentant: M. Szpunar, agent)

      Obiectul

   Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Încălcarea articolului 6 din Directiva 2001/83/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 6 noiembrie 2001 de instituire a unui cod comunitar cu privire la medicamentele de uz uman (JO L 311, p. 67) — Reglementare a unui stat membru care permite introducerea pe piața acestui stat membru, fără autorizare prealabilă, a unor medicamente cu un preț inferior și caracteristici similare unor medicamente autorizate.

      Dispozitivul

               1.

               Prin adoptarea și menținerea în vigoare a articolului 4 din Legea privind medicamentele (Prawo farmaceutyczne) din 6 septembrie 2001, astfel cum a fost modificată prin Legea din 30 martie 2007, în măsura în care această dispoziție legală scutește de autorizație de introducere pe piață medicamente provenite din străinătate care prezintă aceleași substanțe active, același dozaj și aceeași formă precum cele pentru care s-a obținut o autorizație de introducere pe piață în Polonia, cu condiția, în special, ca prețul acestor medicamente importate să fie competitiv în raport cu cel al produselor pentru care s-a obținut o astfel de autorizație, Republica Polonă nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 6 din Directiva 2001/83/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 6 noiembrie 2001 de instituire a unui cod comunitar cu privire la medicamentele de uz uman, astfel cum a fost modificată prin Regulamentul (CE) nr. 1394/2007 al Parlamentului European si al Consiliului din 13 noiembrie 2007.

               2.

               Obligă Republica Polonă la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 209, 31.7.2010.


title: Cauza T-343/10: Ordonanța Tribunalului din 21 septembrie 2011 — Etimine și Etiproducts/ECHA ( Acțiune în anulare — REACH — Identificarea acidului boric și a tetraboratului de disodiu, anhidru drept substanțe care prezintă motive de îngrijorare deosebită — Lipsa afectării directe — Inadmisibilitate )

text:
               19.11.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 340/22

         Ordonanța Tribunalului din 21 septembrie 2011 — Etimine și Etiproducts/ECHA
   (Cauza T-343/10) (1)

   (Acțiune în anulare - REACH - Identificarea acidului boric și a tetraboratului de disodiu, anhidru drept substanțe care prezintă motive de îngrijorare deosebită - Lipsa afectării directe - Inadmisibilitate)
   2011/C 340/47
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamante: Etimine SA (Bettembourg, Luxemburg) și AB Etiproducts Oy (Espoo, Finlanda) (reprezentanți: C. Mereu și K. Van Maldegem, avocați)

      Pârâtă: Agenția Europeană pentru Produse Chimice (ECHA) (reprezentanți: M. Heikkilä și W. Broere, agenți, asistați de J. Stuyck și de A.-M. Vandromme, avocați)

      Intervenientă în susținerea pârâtei: Comisia Europeană (reprezentanți: P. Oliver și E. Manhaeve, agenți, asistați de K. Sawyer, barrister)

      Obiectul

   Cerere de anulare a Deciziei ECHA, publicată la 18 iunie 2010, privind identificarea acidului boric (CE nr. 233-139-2) și a tetraboratului de disodiu, anhidru (CE nr. 215-540-4) drept substanțe care îndeplinesc criteriile prevăzute la articolul 57 din Regulamentul (CE) nr. 1907/2006 al Parlamentului European și al Consiliului din 18 decembrie 2006 privind înregistrarea, evaluarea, autorizarea și restricționarea substanțelor chimice (REACH), de înființare a Agenției Europene pentru Produse Chimice, de modificare a Directivei 1999/45/CE și de abrogare a Regulamentului (CEE) nr. 793/93 al Consiliului și a Regulamentului (CE) nr. 1488/94 al Comisiei, precum și a Directivei 76/769/CEE a Consiliului și a Directivelor 91/155/CEE, 93/67/CEE, 93/105/CE și 2000/21/CE ale Comisiei (JO L 396, p. 1, Ediție specială, 13/vol. 60, p. 3) și care include aceste substanțe pe lista substanțelor candidate la o eventuală includere în anexa XIV la regulamentul menționat, în conformitate cu articolul 59 din acest regulament

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea ca inadmisibilă.

               2.

               Obligă Etimine SA și AB Etiproducts Oy la suportarea propriilor cheltuieli de judecată, precum și a celor efectuate de Agenția Europeană pentru Produse Chimice (ECHA).

               3.

               Comisia Europeană suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 288, 23.10.2010.


title: Cauza T-31/11: Hotărârea Tribunalului din 19 septembrie 2012 — Fraas/OAPI (Motiv în carouri roz, mov, bej și gri închis) [ „Marcă comunitară — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare care reprezintă un motiv în carouri roz, mov, bej și gri închis — Motiv absolut de refuz — Lipsa caracterului distinctiv — Articolul 7 alineatul (1) litera (b), articolul 75 și articolul 76 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009” ]

text:
               27.10.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 331/20

      Hotărârea Tribunalului din 19 septembrie 2012 — Fraas/OAPI (Motiv în carouri roz, mov, bej și gri închis)
      (Cauza T-31/11) (1)

      (Marcă comunitară - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare care reprezintă un motiv în carouri roz, mov, bej și gri închis - Motiv absolut de refuz - Lipsa caracterului distinctiv - Articolul 7 alineatul (1) litera (b), articolul 75 și articolul 76 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009)
      (2012/C 331/35)
      Limba de procedură: germana

         Părțile

         Reclamantă: V. Fraas GmbH (Helmbrechts-Wüstenselbitz, Germania) (reprezentanți: R. Kunze și G. Würtenberger, avocați)

         Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentanți: inițial B. Schmidt, ulterior D. Walicka, agenți)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a patra de recurs a OAPI din 15 noiembrie 2010 (cauza R 1284/2010-4) privind o cerere de înregistrare ca marcă comunitară a semnului figurativ care reprezintă un motiv în carouri roz, mov, bej și gri închis.

         Dispozitivul

                  1.

                  Respinge acțiunea.

                  2.

                  Obligă V. Fraas GmbH la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 72, 5.3.2011


title: Cauza T-748/15: Acțiune introdusă la 21 decembrie 2015 – Gauff/OAPI – H.P. Gauff Ingenieure (Gauff)

text:
               29.2.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 78/26

         Acțiune introdusă la 21 decembrie 2015 – Gauff/OAPI – H.P. Gauff Ingenieure (Gauff)
   (Cauza T-748/15)
   (2016/C 078/36)
   Limba în care a fost formulată acțiunea: germana

      Părțile

      Reclamantă: Gauff GmbH & Co. Engineering KG (Nürnberg, Germania) (reprezentant: A. Molnar, Rechtsanwalt)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: H.P. Gauff Ingenieure GmbH & Co. KG – JBG (Frankfurt am Main, Germania)

      Datele privind procedura în fața OAPI

      Titularul mărcii în litigiu: reclamanta

      Marca în litigiu: marca comunitară verbală „Gauff” – marca comunitară nr. 6 192 521

      Procedura care s-a aflat pe rolul OAPI: procedură de declarare a nulității

      Decizia atacată: Decizia Camerei întâi de recurs a OAPI din 8 octombrie 2015 în cauza R 1350/2014-1

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei atacate;

               —

               în subsidiar, trimiterea cauzei la OAPI pentru a analiza argumentele în litigiu, neexaminate din eroare;

               —

               obligarea OAPI la plata cheltuielilor de judecată, inclusiv a celor efectuate în calea de atac în fața OAPI.

      Motivele invocate

               —

               încălcarea articolelor 53, 56, 57 și 76 din Regulamentul nr. 207/2009;

               —

               încălcarea Regulamentului nr. 2868/95;

               —

               încălcarea dreptului de a fi audiat;

               —

               insuficienta motivare.


title: Cauza C-210/10: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Hajdú-Bihar Megyei Bíróság (Republica Ungară) la 3 mai 2010 — Márton Urbán/Vám- és Pénzügyőrség Észak-alföldi Regionális Parancsnoksága

text:
               17.7.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 195/7

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Hajdú-Bihar Megyei Bíróság (Republica Ungară) la 3 mai 2010 — Márton Urbán/Vám- és Pénzügyőrség Észak-alföldi Regionális Parancsnoksága
   (Cauza C-210/10)
   2010/C 195/11
   Limba de procedură: maghiara

      Instanța de trimitere

   Hajdú-Bihar Megyei Bíróság

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamant: Márton Urbán

      Pârât: Vám- és Pénzügyőrség Észak-alföldi Regionális Parancsnoksága

      Întrebările preliminare

               1.

               Un regim sancționator care prevede în mod imperativ aplicarea unei amenzi în cuantum unic, mai exact 100 000 HUF, pentru orice încălcare a dispozițiilor articolelor 13-16 din Regulamentul (CEE) nr. 3821/85 al Consiliului din 20 decembrie 1985 privind aparatura de înregistrare în transportul rutier (1) respectă cerința proporționalității prevăzută la articolul 19 alineatele (1) și (4) din Regulamentul (CE) nr. 561/2006 al Parlamentului European și al Consiliului din 15 martie 2006 privind armonizarea anumitor dispoziții ale legislației sociale în domeniul transporturilor rutiere, de modificare a Regulamentelor (CEE) nr. 3821/85 și (CE) nr. 2135/98 ale Consiliului și de abrogare a Regulamentului (CEE) nr. 3820/85 al Consiliului (2)?

               2.

               Un regim sancționator care nu prevede adaptarea cuantumului amenzii în funcție de gravitatea încălcării comise respectă cerința proporționalității?

               3.

               Un regim sancționator care nu permite să se țină seama de nicio circumstanță justificativă respectă cerința proporționalității?

               4.

               Un regim sancționator care nu cuprinde nicio distincție în funcție de circumstanțele personale specifice autorului faptei respectă cerința proporționalității?

      (1)  JO L 370, p. 8, Ediție specială, 07/vol.1, p. 234.

      (2)  JO L 102, p. 1, Ediție specială, 05/vol. 8, p. 214.


title: Cauza C-358/13: hCerere de decizie preliminară introdusă de Bundesgerichtshof (Germania) la 27 iunie 2013 — Procedură penală împotriva lui Markus D.

text:
               9.11.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 325/8

         hCerere de decizie preliminară introdusă de Bundesgerichtshof (Germania) la 27 iunie 2013 — Procedură penală împotriva lui Markus D.
   (Cauza C-358/13)
   2013/C 325/13
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Bundesgerichtshof

      Partea din procedura principală

   Markus D.

      Întrebarea preliminară

   Articolul 1 punctul 2 litera (b) din Directiva 2001/83/CE din 6 noiembrie 2001 (1), astfel cum a fost modificată prin Directiva 2004/27/CE din 31 martie 2004 (2), trebuie interpretat în sensul că substanțele sau combinațiile de substanțe în sensul acestei dispoziții, care doar modifică funcțiile fiziologice umane — așadar nici nu le restabilesc, nici nu le corectează — trebuie considerate medicamente numai în cazul în care aduc un beneficiu terapeutic sau în orice caz au ca efect ameliorarea funcțiilor corpului? Astfel, noțiunea „medicament” în conformitate cu directiva nu cuprinde substanțele sau combinațiile de substanțe care sunt consumate numai pentru efectele lor psihoactive — provocând o stare de intoxicație cu efect stupefiant — și astfel reprezintă în orice caz un pericol pentru sănătate?

      (1)  Directiva 2001/83/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 6 noiembrie 2001 de instituire a unui cod comunitar cu privire la medicamentele de uz uman, JO L 311, p. 67, Ediție specială, 13/vol. 33, p. 3.

      (2)  Directiva 2004/27/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 31 martie 2004, JO L 136, p. 34, Ediție specială, 13/vol. 44, p. 116.