title: Cauza T-259/13: Acțiune introdusă la 7 mai 2013 — Franța/Comisia

text:
               20.7.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 207/42

         Acțiune introdusă la 7 mai 2013 — Franța/Comisia
   (Cauza T-259/13)
   2013/C 207/71
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: Republica Franceză (reprezentanți: E. Belliard, D. Colas și C. Candat, agenți)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea parțială a Deciziei Comisiei nr. 2013/123/UE din 26 februarie 2013 de excludere de la finanțarea de către Uniunea Europeană a anumitor cheltuieli contractate de statele membre în cadrul Fondului european agricol pentru dezvoltare rurală (FEADR) în măsura în care exclude cheltuielile efectuate de Republica Franceză în cadrul ajutorului Indemnizații compensatorii pentru handicapuri naturale (denumit în continuare „ICHN”) din planul de dezvoltare rurală hexagonal 2007-2013 pentru exercițiile financiare 2008 și 2009;

               —

               cu titlu subsidiar, anularea parțială a Deciziei 2013/123/UE, pe de o parte, în măsura în care înlătură de la finanțarea de către Uniunea Europeană acea parte a cheltuielilor efectuate de Republica Franceză în cadrul ajutorului ICHN pentru ovine care nu sunt declarate la ajutorul pentru ovine și, pe de altă parte, în măsura în care înlătură de la finanțarea de către Uniunea Europeană acea parte a cheltuielilor efectuate de Republica Franceză în cadrul ajutorului ICHN pentru bovine care a făcut obiectul unor verificări la fața locului în temeiul controalelor de identificare a animalelor sau al controalelor privind primele pentru bovine;

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă trei motive.

               1.

               Primul motiv întemeiat pe încălcarea articolului 10 alineatele (2) și (4) și a articolului 14 alineatul (2) din Regulamentul nr. 1975/2006 (1) al Comisiei întrucât a considerat că guvernul francez nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în materie de controale pentru motivul că nu a efectuat, în legătură cu bovinele și cu ovinele pentru care s-a solicitat o primă pentru berbeci, la numărarea acestor animale la momentul efectuării verificărilor la fața locului în temeiul ajutorului ICHN. Acest motiv se structurează pe două aspecte în cadrul cărora reclamanta invocă:

                           —

                           faptul că obligația de numărare a animalelor la momentul efectuării verificărilor la fața locului în temeiul ajutorului ICHN încalcă caracterul de continuitate a criteriului cotei de încărcare și principiului egalității de tratament și

                           —

                           faptul că Comisia a interpretat articolul 10 alineatele 10 alineatele (2) și (4) și articolul 14 alineatul (2) din Regulamentul nr. 1975/2006 în mod eronat apreciind că sistemul de control francez nu era adecvat pentru a verifica respectarea criteriului privind încărcarea.

               2.

               Al doilea motiv întemeiat pe o încălcare a articolului 2 alineatul (2) din Regulamentul nr. 1082/2003 (2) și a articolului 26 alineatul (2) litera (b) din Regulamentul nr. 796/2004 (3) privind modalitățile de control în cadrul identificării bovinelor ou a primelor pentru bovine, întrucât Comisia a considerat că articolul 10 alineatele (2) și (4) și articolul 14 alineatul (2) din Regulamentul nr. 1975/2006 impune obligativitatea numărării animalelor în cadrul unei verificări la fața locului pentru a verifica criteriul cotei de încărcare.

               3.

               Al treilea motiv formulat cu titlu subsidiar, întemeiat pe o extinderea făcută în mod nelegal de Comisie a aplicării corecției forfetare la exploatările de ovine neeligibile pentru prima la berbeci și la exploatările bovine controlate în cadrul identificării bovine sau a primelor pentru bovine.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 1975/2006 al Comisiei din 7 decembrie 2006, privind normele de aplicare a Regulamentului (CE) nr. 1698/2005 al Consiliului în ceea ce privește punerea în aplicare a procedurilor de control și a eco-condiționalității în ceea ce privește măsurile de sprijin pentru dezvoltarea rurală (JO L 368, p. 74, Ediție specială, 03/vol. 80, p. 192).

      (2)  Regulamentul (CE) nr. 1082/2003 al Comisiei din 23 iunie 2003 de stabilire a normelor de aplicare a Regulamentului (CE) nr. 1760/2000 al Parlamentului European și al Consiliului în ceea ce privește controalele minime care trebuie efectuate în cadrul sistemului de identificare și de înregistrare a bovinelor (JO L 156, p. 9, Ediție specială, 03/vol. 47, p. 242).

      (3)  Regulamentul (CE) nr. 796/2004 al Comisiei din 21 aprilie 2004 de stabilire a normelor de aplicare a eco-condiționării, a modulării și a sistemului integrat de gestionare și control, prevăzute de Regulamentul (CE) nr. 1782/2003 al Consiliului din 29 septembrie 2003 de stabilire a normelor comune pentru schemele de sprijin direct în cadrul politicii agricole comune și de stabilire a anumitor scheme de sprijin pentru agricultori (JO L 141, p. 18, Ediție specială, 03/vol. 56, 210).


title: Cauza T-227/16: Acțiune introdusă la 10 mai 2016 – Haverkamp/EUIPO - Sissel (Fußmatte)

text:
               4.7.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 243/43

         Acțiune introdusă la 10 mai 2016 – Haverkamp/EUIPO - Sissel (Fußmatte)
   (Cauza T-227/16)
   (2016/C 243/47)
   Limba în care a fost formulată acțiunea: germana

      Părțile

      Reclamant: Reinhard Haverkamp (Kindberg, Austria) (reprezentant: A. Waldenberger, Rechtsanwalt)

      Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Sissel GmbH (Bad Dürkheim, Germania)

      Datele privind procedura în fața EUIPO

      Titularul desenului sau modelului industrial în litigiu: reclamantul

      Desenul sau modelul industrial în litigiu: înregistrarea internațională care desemnează Uniunea Europeană a desenului sau modelului industrial „Fußmatte” – înregistrarea internațională care desemnează Uniunea Europeană nr. DM/072187-0001

      Decizia atacată: Decizia Camerei a treia de recurs a EUIPO din 26 februarie 2016 în cauza R 2618/2014-3

      Concluziile

   Reclamantul solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei atacate;

               —

               obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată efectuate în procedura în fața camerei de recurs și în procedura de declararea a nulității în fața EUIPO.

      Motivul invocat

               —

               încălcarea articolului 6 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 6/2002


title: Cauza T-260/08: Hotărârea Tribunalului din 24 ianuarie 2012 — Indo Internacional/OAPI — Visual (VISUAL MAP) [ „Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale VISUAL MAP — Marcă națională verbală anterioară VISUAL — Motiv relativ de refuz — Risc de confuzie — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 [devenit articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009]” ]

text:
               3.3.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 65/12

         Hotărârea Tribunalului din 24 ianuarie 2012 — Indo Internacional/OAPI — Visual (VISUAL MAP)
   (Cauza T-260/08) (1)

   (Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale VISUAL MAP - Marcă națională verbală anterioară VISUAL - Motiv relativ de refuz - Risc de confuzie - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 [devenit articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009])
   2012/C 65/21
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Indo Internacional, SA (Sant Cugat del Vallès, Spania) (reprezentanți: inițial X. Fàbrega Sabaté și M. Curell Aguilà, ulterior M. Curell Aguilà și J. Güell Serra, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentanți: A. Pohlmann și R. Manea, agenți)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: Visual SA (Saint Apollinaire, Franța)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei întâi de recurs a OAPI din 15 aprilie 2008 (cauza R 700/2007-1), privind o procedură de opoziție între Visual SA și Indo Internacional, SA.

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Obligă Indo Internacional, SA la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 223, 30.8.2008.


title: Cauza F-103/15: Acțiune introdusă la 16 iulie 2015 – ZZ/Comisia Europeană

text:
               26.10.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 354/55

         Acțiune introdusă la 16 iulie 2015 – ZZ/Comisia Europeană
   (Cauza F-103/15)
   (2015/C 354/65)
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Reclamant: ZZ (reprezentant: C. Falagiani, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Obiectul și descrierea litigiului

   Anularea deciziei Comisiei de a reține suma de 14  207,60 euro din pensia reclamantului cu titlu de rambursare a cheltuielilor referitoare la îngrijirile medicale acordate soției acestuia ca urmare a hotărârii Tribunalului Funcției Publice prin care a fost anulată decizia inițială a Comisiei de a imputa toate costurile medicale considerate excesive.

      Concluziile reclamantului

               —

               Constatarea și declararea faptului că, contrar celor statuate în Hotărârea din 16 mai 2013 a Tribunalului Funcției Publice și pentru motivele expuse în prezenta acțiune, Comisia Europeană a prelevat ilegal din pensia reclamantului suma de 14  207,60 euro;

               —

               obligarea Comisiei la plata către reclamant, cu titlu de restituire a sumelor reținute fără drept, a sumei de 12  407,60 euro și, în plus, a dobânzilor de întârziere;

               —

               obligarea Comisiei Europene la plata tuturor cheltuielilor legale și procedurale aferente prezentei proceduri.


title: Cauza C-95/06 P: Ordonanța președintelui Curții din data de 8 noiembrie 2006 — Bausch & Lomb Inc./Oficiul pentru armonizare în cadrul Pieței Interne (Mărci de comerț, desene și modele industriale), Biofarma SA

text:
               14.4.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 82/27

         Ordonanța președintelui Curții din data de 8 noiembrie 2006 — Bausch & Lomb Inc./Oficiul pentru armonizare în cadrul Pieței Interne (Mărci de comerț, desene și modele industriale), Biofarma SA
   (Cauza C-95/06 P) (1)

   (2007/C 82/55)

      Limba de procedură: engleza

   Președintele Curții a dispus radierea cauzei de pe rol.

      (1)  JO C 108, 6.5.2006.


title: Cauzele T-30/01 — T-32/01 și T-86/02 — T-88/02: Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 9 septembrie 2009 — Diputación Foral de Álava/Comisia [ Ajutoare de stat — Avantaje fiscale acordate de o entitate teritorială a unui stat membru — Scutiri fiscale — Decizii prin care schemele de ajutor sunt declarate incompatibile cu piața comună și prin care se dispune recuperarea ajutoarelor plătite — Calificarea drept ajutoare noi sau ajutoare existente — Ajutoare pentru funcționare — Principiul protecției încrederii legitime — Principiul securității juridice — Decizie de deschidere a procedurii oficiale de investigare prevăzute la articolul 88 alineatul (2) CE — Nepronunțare asupra fondului ]

text:
               24.10.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 256/18

         Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 9 septembrie 2009 — Diputación Foral de Álava/Comisia
   (Cauzele T-30/01 — T-32/01 și T-86/02 — T-88/02) (1)

   („Ajutoare de stat - Avantaje fiscale acordate de o entitate teritorială a unui stat membru - Scutiri fiscale - Decizii prin care schemele de ajutor sunt declarate incompatibile cu piața comună și prin care se dispune recuperarea ajutoarelor plătite - Calificarea drept ajutoare noi sau ajutoare existente - Ajutoare pentru funcționare - Principiul protecției încrederii legitime - Principiul securității juridice - Decizie de deschidere a procedurii oficiale de investigare prevăzute la articolul 88 alineatul (2) CE - Nepronunțare asupra fondului”)
   2009/C 256/32
   Limba de procedură: spaniola

      Părțile

      Reclamant în cauzele T-30/01 și T-86/02: Territorio Histórico de Álava — Diputación Foral de Álava (Spania) (reprezentanți: M. Morales Isasi și I. Sáenz-Cortabarría Fernández, avocați)

      Reclamant în cauzele T-31/01 și T-88/02: Territorio Histórico de Guipúzcoa — Diputación Foral de Guipúzcoa (Spania) (reprezentanți: M. Morales Isasi și I. Sáenz-Cortabarría Fernández, avocați)

      Reclamant în cauzele T-32/01 și T-87/02: Territorio Histórico de Vizcaya — Diputación Foral de Vizcaya (Spania) (reprezentanți: M. Morales Isasi și I. Sáenz-Cortabarría Fernández, avocați)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: inițial, în cauzele T-30/01-T-32/01, J. Flett, S. Pardo și J. L. Buendía Sierra și, în cauzele T-86/02-T-88/02, J. L. Buendía Sierra și F. Castillo de la Torre, ulterior F. Castillo de la Torre și C. Urraca Caviedes, agenți)

      Interveniente în susținerea reclamantului în cauzele T-86/02-T-88/02: Comunidad autónoma del País Vasco — Gobierno Vasco (Spania), (reprezentanți: M. Morales Isasi și I. Sáenz-Cortabarría Fernández, avocați) și Confederación Empresarial Vasca (Confebask) (Bilbao, Spania) (reprezentanți: M. Araujo Boyd, L. Ortiz Blanco și V. Sopeña Blanco, avocați)

      Intervenientă în susținerea pârâtei: Comunidad autónoma de La Rioja (Spania) (reprezentanți: în cauzele T-86/02 și T-87/02, J. M. Criado Gámez și, în cauza T-88/02, I. Serrano Blanco, avocați)

      Obiectul

   În cauzele T-30/01-T-32/01, o cerere de anulare a Deciziei Comisiei din 28 noiembrie 2000 de deschidere a procedurii prevăzute la articolul 88 alineatul (2) CE în privința avantajelor fiscale acordate prin dispozițiile adoptate de Diputación Foral de Álava, de Diputación Foral de Guipúzcoa și de Diputación Foral de Vizcaya, sub forma scutirii de la plata impozitului pe profit a anumitor întreprinderi nou-create și, în cauzele T-86/02-T-88/02, o cerere de anulare a Deciziilor 2003/28/CE, 2003/86/CE și 2003/192/CE ale Comisiei din 20 decembrie 2001 privind o schemă de ajutor pusă în aplicare în 1993 de Spania în favoarea unor întreprinderi nou-create în provinciile Álava (T-86/02), Vizcaya (T-87/02) și Guipúzcoa (T-88/02) (JO 2003, L 17, p. 20, JO 2003, L 40, p. 11, și, respectiv, JO 2003, L 77, p. 1), sub forma scutirii de la plata impozitului pe profit

      Dispozitivul

               1.

               Cauzele T-30/01-T-32/01 și T-86/02-T-88/02 sunt conexate în vederea pronunțării hotărârii.

               2.

               În cauzele T-30/01-T-32/01:

                           —

                           constată că nu mai este necesar să se pronunțe asupra fondului cauzei;

                           —

                           Territorio Histórico de Álava — Diputación Foral de Álava, Territorio Histórico de Guipúzcoa — Diputación Foral de Guipúzcoa și Territorio Histórico de Vizcaya — Diputación Foral de Vizcaya suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de Comisie.

               3.

               În cauzele T-86/02-T-88/02:

                           —

                           respinge acțiunile;

                           —

                           Territorio Histórico de Álava — Diputación Foral de Álava, Territorio Histórico de Guipúzcoa — Diputación Foral de Guipúzcoa și Territorio Histórico de Vizcaya — Diputación Foral de Vizcaya suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de Comisie și de Comunidad autónoma de La Rioja;

                           —

                           Comunidad autónoma del País Vasco — Gobierno Vasco și Confederación Empresarial Vasca (Confebask) suportă fiecare propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 108, 7.4.2001.


               10.11.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 269/1

         (2007/C 269/01)
   Ultima publicație a Curții de Justiție în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

         JO C 247, 20.10.2007

   Publicații anterioare

      JO C 235, 6.10.2007

      JO C 223, 22.9.2007

      JO C 211, 8.9.2007

      JO C 183, 4.8.2007

      JO C 170, 21.7.2007

      JO C 155, 7.7.2007

   Aceste texte sunt disponibile pe:

               EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Cauza T-478/10: Ordonanța Tribunalului din 11 aprilie 2011 — Département du Gers/Comisia (Acțiune în anulare — Mediu și protecția sănătății umane — Produse alimentare și furaje modificate genetic — Lipsa afectării individuale — Inadmisibilitate)

text:
               11.6.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 173/10

         Ordonanța Tribunalului din 11 aprilie 2011 — Département du Gers/Comisia
   (Cauza T-478/10) (1)

   (Acțiune în anulare - Mediu și protecția sănătății umane - Produse alimentare și furaje modificate genetic - Lipsa afectării individuale - Inadmisibilitate)
   2011/C 173/23
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: Département du Gers (Franța) (reprezentanți: S. Mabile și J.-P. Mignard, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: D. Bianchi și L. Pignataro, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare a Deciziei 2010/419/UE a Comisiei din 28 iulie 2010 de prelungire a autorizației de continuare a comercializării produselor care conțin, constau în sau sunt produse din porumb modificat genetic Bt11 (SYN BTØ11-1), de autorizare a alimentelor și a ingredientelor alimentare care conțin sau constau în porumb Bt11 (SYN-BTØ11-1) în temeiul Regulamentului (CE) nr. 1829/2003 al Parlamentului European și al Consiliului și de abrogare a Deciziei 2004/657/CE (JO L 197, p. 11)

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea ca inadmisibilă.

               2.

               Département du Gers suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și cheltuielile de judecată efectuate de Comisia Europeană.

               3.

               Constată că nu este necesar să se pronunțe asupra cererilor de intervenție formulate de Parlamentul European, de Consiliul Uniunii Europene, de Région Centre, de Région Picardie, de Département de la Haute-Garonne, de Région Bretagne, de Région Poitou-Charentes, de Région Provence-Alpes-Côte d’Azur, de Région Bourgogne, de Région Midi-Pyrénées, de Région Auvergne, de Région Pays de la Loire, de Région Rhône-Alpes, de Département des Côtes d’Armor, de Région Île de France și de Région Nord-Pas-de-Calais.

      (1)  JO C 346, 18.12.2010.


title: Cauza C-426/12: Cerere de decizie preliminară introdusă de Gerechtshof te 's-Hertogenbosch (Țările de Jos) la 18 septembrie 2012 — X/, cealaltă parte: Voorzitter van het managementteam van het onderdeel Belastingdienst/Z van de rijksbelastingdienst

text:
               22.12.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 399/9

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Gerechtshof te 's-Hertogenbosch (Țările de Jos) la 18 septembrie 2012 — X/, cealaltă parte: Voorzitter van het managementteam van het onderdeel Belastingdienst/Z van de rijksbelastingdienst
   (Cauza C-426/12)
   2012/C 399/15
   Limba de procedură: olandeza

      Instanța de trimitere

   Gerechtshof te ’s-Hertogenbosch

      Părțile din procedura principală

   Apelant: X

      Cealaltă parte: Voorzitter van het managementteam van het onderdeel Belastingdienst/Z van de rijksbelastingdienst

      Întrebările preliminare

               1.

               Există o dublă utilizare în sensul articolului 2 alineatul (4) litera (b) din directivă (1) în cazul utilizării cărbunelui (produs înscris în codurile din Nomenclatura combinată 2701, 2702 și 2704) drept combustibil într-un cuptor de var, în condițiile în care dioxidul de carbon generat în acest cuptor de var din cărbunele respectiv (și din calcar) servește la producerea de gaz rezultat din cuptorul de var, care este utilizat ulterior și este indispensabil pentru purificarea zemii de difuzie obținute din sfecla de zahăr?

               2.

               Există o dublă utilizare în sensul articolului 2 alineatul (4) litera (b) din directivă în cazul utilizării cărbunelui (produs înscris în codurile din Nomenclatura combinată 2701, 2702 și 2704) drept combustibil, în condițiile în care dioxidul de carbon generat în urma încălzirii și încorporat în gazul rezultat din cuptorul de gaz este absorbit în timpul procesului de purificare sus menționat, care are loc ulterior, în proporție de 66 % de nămolul de carbonatare care este comercializat în sectorul agricol drept îngrășământ cu calciu?

               3.

               În cazul în care există o dublă utilizare în sensul articolului 2 alineatul (4) litera (b) din directivă, ținând seama de modul de redactare a articolului 2 alineatul (4) teza introductivă, este această directivă inaplicabilă, astfel încât partea interesată nu poate invoca efectul direct al directivei menționate [în scopul interpretării noțiunii de drept național «dublă utilizare» prevăzute la articolul 20 litera (e) din Wbm (2)]?

               4.

               În cazul în care există o dublă utilizare în sensul articolului 2 alineatul (4) litera (b) din directivă și (prin urmare) această directivă nu este aplicabilă, se opune dreptul Uniunii unei interpretări a noțiunii „dublă utilizare” în dreptul național mai restrictive decât interpretarea dată în conformitate cu directiva menționată, în scopul impunerii unei taxe precum taxa pe combustibil din speță?

      (1)  Directiva 2003/96/CE a Consiliului din 27 octombrie 2003 privind restructurarea cadrului comunitar de impozitare a produselor energetice și a electricității (JO L 283, p. 51, Ediție specială, 09/vol. 2, p. 98).

      (2)  Legea privind taxele de mediu.


title: Cauza F-46/10: Acțiune introdusă la 16 iunie 2010 — AD/Comisia

text:
               11.9.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 246/41

         Acțiune introdusă la 16 iunie 2010 — AD/Comisia
   (Cauza F-46/10)
   ()
   2010/C 246/72
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: AD (Bruxelles, Belgia) (reprezentant: E. Boigelot, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Obiectul și descrierea litigiului

   Cerere de anulare a deciziei de a nu acorda reclamantului alocația pentru locuință

      Concluziile reclamantului

               —

               Anularea deciziei Oficiului pentru Administrarea și Plata Drepturilor Individuale (PMO) din 13 noiembrie 2009 prin care nu se acordă reclamantului alocația pentru locuință prevăzută la articolul 1 alineatul (2) din anexa VII la Statut;

               —

               în orice scopuri utile, anularea deciziei PMO din 9 septembrie 2009 de a nu acorda reclamantului alocația pentru locuință prevăzută la articolul 1 alineatul (2) din anexa VII la Statut în măsura în care se poate considera că această din urmă „decizie” îl prejudiciază pe reclamant;

               —

               cu titlu subsidiar, în ipoteza în care Tribunalul apreciază că articolul 1 alineatul (2) din anexa VII la Statut autoriza autoritatea împuternicită să facă numiri (AIPN) să nu acorde reclamantului alocația pentru locuință în cazul unui cuplu căruia îi este imposibil să se căsătorească din cauza orientării sexuale reprimate de legea națională a partenerului, constatarea nelegalității articolului 1 alineatul (2) litera (c) punctul (iv) din anexa VII la Statut, în măsura în care face trimitere la legea unuia dintre statele membre pentru a aprecia posibilitatea de acces la căsătorie și, în consecință, constatarea inaplicabilității acestei condiții în speță;

               —

               obligarea Comisiei Europene la plata cheltuielilor de judecată.


title: Cauza C-83/14: Cerere de decizie preliminară introdusă de Administrativen sad Sofia-grad (Bulgaria) la 17 februarie 2014 – CEZ Razpredelenie Bulgaria AD/Komisia za zashtita ot diskriminatsia

text:
               12.5.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 142/18

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Administrativen sad Sofia-grad (Bulgaria) la 17 februarie 2014 – CEZ Razpredelenie Bulgaria AD/Komisia za zashtita ot diskriminatsia
   (Cauza C-83/14)
   2014/C 142/26
   Limba de procedură: bulgara

      Instanța de trimitere

   Administrativen sad Sofia-grad

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: CEZ Razpredelenie Bulgaria AD

      Pârâtă: Komisia za zashtita ot diskriminatsia

      Intervenienţi: Anelia Nikolova și Dărzhavna komisia za energiyno i vodno regulirane

      Întrebările preliminare

               1)

               Noţiunea „origine etnică” utilizată în cuprinsul Directivei 2000/43/CE a Consiliului din 29 iunie 2000 (1) de punere în aplicare a principiului egalităţii de tratament între persoane, fără deosebire de rasă sau origine etnică şi al Cartei drepturilor fundamentale a Uniunii Europene trebuie interpretată în sensul că include un grup compact de cetăţeni bulgari de origine romă, precum aceia care locuiesc în cartierul „Gizdova mahala” al oraşului Dupnitsa?

               2)

               Noţiunea „situaţie comparabilă” în sensul articolului 2 alineatul (2) litera (a) din Directiva 2000/43 este aplicabilă prezentei situaţii de fapt în care, în cartierele în care locuiesc romi, instrumentele de măsură comerciale sunt instalate la o înălţime de 6-7 metri, în timp ce, în cartierele în care nu există o populaţie de origine romă compactă, aceleaşi instrumente sunt instalate, în general, la o înălţime mai mică de 2 metri?

               3)

               Articolul 2 alineatul (2) litera (a) din Directiva 2000/43 trebuie interpretat în sensul că instalarea instrumentelor de măsură comerciale la o înălţime de 6-7 metri în cartierele în care trăiesc romi reprezintă un tratament mai puţin favorabil al populaţiei de origine romă în comparaţie cu populaţia de altă origine etnică?

               4)

               În cazul în care este vorba despre un tratament mai puţin favorabil, dispoziţia menţionată trebuie interpretată în sensul că, raportat la situaţia de fapt din procedura principală, acest tratament se întemeiază în totalitate sau parţial pe împrejurarea că grupul etnic este format din romi?

               5)

               În lumina Directivei 2000/43, este permisă o dispoziţie națională precum alineatul (1) punctul 7 din dispoziţiile de completare a Legii privind protecţia împotriva discriminării (Zakon za zatschtita ot diskriminatsia, denumită în continuare „ZZD”), conform căruia prin „tratament defavorabil” se înţelege orice faptă, acţiune sau omisiune care aduce atingere direct sau indirect unor drepturi sau interese legitime?

               6)

               Noţiunea „practică aparent neutră” în sensul articolului 2 alineatul (2) litera (b) din Directiva 2000/43 este aplicabilă practicii CEZ Razpredelenie Bulgaria AD, care instalează instrumente de măsură comerciale la o înălţime de 6-7 metri? Noţiunea „aparent” trebuie interpretată în sensul că practica este în mod vădit neutră sau în sensul că este neutră doar la prima vedere, adică în sensul că, în aparență, este neutră?

               7)

               Pentru a exista o discriminare indirectă în sensul articolului 2 alineatul (2) litera (b) din Directiva 2000/43 este necesar ca prin practica neutră să se creeze o situaţie deosebit de nefavorabilă pentru respectivele persoane pe motivul rasei sau al originii lor etnice sau este suficient ca această practică să afecteze numai persoanele de o anumită origine etnică? În acest context, ţinând seama de articolul 2 alineatul (2) litera (b) din Directiva 2000/43, este permisă o dispoziţie naţională precum articolul 4 alineatul (3) din ZZD, conform căreia există o discriminare indirectă în cazul în care se creează o situaţia mai puţin favorabilă pentru o persoană din cauza caracteristicilor prevăzute la alineatul (1) (inclusiv din cauza apartenenţei etnice)?

               8)

               Cum trebuie interpretată noţiunea „într-o situaţie specială dezavantajoasă” în sensul articolului 2 alineatul (2) litera (b) din Directiva 2000/43? Corespunde această noţiune celei de la articolul 2 alineatul (2) litera (a) din Directiva 2000/43 – „[tratament] mai puţin favorabil” – sau cuprinde numai acele diferenţe de tratament considerate deosebit de nefavorabile, vădite și grave? Practica prezentată în prezenta cauză reprezintă o situaţie deosebit de nefavorabilă? În cazul în care nu poate fi vorba despre crearea unei situaţii discriminatorii deosebit de nefavorabile, vădite și grave, sunt suficiente datele prezentate pentru a respinge discriminarea indirectă (fără a verifica dacă respectiva practică este justificată, adecvată și necesară pentru atingerea unui obiectiv legal)?

               9)

               În lumina articolului 2 alineatul (2) literele (a) și (b) din Directiva 2000/43, sunt permise dispoziţii naţionale precum cele ale articolului 4 alineatele (2) și (3) din ZZD, care condiţionează existența unei discriminări directe de un „tratament mai puţin favorabil” și a unei discriminări indirecte de „crearea unei situaţii mai puţin favorabile”, fără a face distincţia existentă în directivă în funcţie de gravitatea respectivului tratament nefavorabil?

               10)

               Articolul (2) alineatul (2) litera (b) din Directiva 2000/43 trebuie interpretat în sensul că, în vederea asigurării securităţii reţelei electrice și a măsurării conforme a energiei electrice consumate, practica în discuţie a CEZ Razpredelenie Bulgaria AD este justificată din punct de vedere obiectiv? Ţinând seama de obligaţia reclamantei de a facilita consumatorilor accesul liber la afişajele contoarelor de energie electrică, este această practică și adecvată? Este această practică necesară în cazul în care prin publicațiile din presă au fost făcute cunoscute și alte mijloace tehnice și financiare accesibile pentru siguranţa instrumentelor de măsură comerciale?

      (1)  JO L 180, p. 22, Ediție specială, 20/vol. 1, p. 19.


title: Cauzele conexate C-538/08 și C-33/09: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 15 aprilie 2010 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Hoge Raad der Nederlanden, Gerechtshof te Amsterdam — Țările de Jos) — X Holding B.V./Staatssecretaris van Financiën (C-538/08), Oracle Nederland BV/Inspecteur van de Belastingdienst Utrecht-Gooi (C-33/09) (A șasea directivă TVA — Drept de deducere a taxei achitate în amonte — Reglementare națională care exclude dreptul de deducere pentru categorii de bunuri și de servicii — Posibilitatea statelor membre de a menține excluderile existente la intrarea în vigoare a celei de A șasea directive TVA — Modificare după intrarea în vigoare a acestei directive)

text:
               5.6.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 148/7

         Hotărârea Curții (Camera a treia) din 15 aprilie 2010 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Hoge Raad der Nederlanden, Gerechtshof te Amsterdam — Țările de Jos) — X Holding B.V./Staatssecretaris van Financiën (C-538/08), Oracle Nederland BV/Inspecteur van de Belastingdienst Utrecht-Gooi (C-33/09)
   (Cauzele conexate C-538/08 și C-33/09) (1)

   (A șasea directivă TVA - Drept de deducere a taxei achitate în amonte - Reglementare națională care exclude dreptul de deducere pentru categorii de bunuri și de servicii - Posibilitatea statelor membre de a menține excluderile existente la intrarea în vigoare a celei de A șasea directive TVA - Modificare după intrarea în vigoare a acestei directive)
   2010/C 148/11
   Limba de procedură: olandeza

      Instanța de trimitere

   Hoge Raad der Nederlanden, Gerechtshof te Amsterdam

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamante: X Holding B.V. (C-538/08), Oracle Nederland BV (C-33/09)

      Pârâți: Staatssecretaris van Financiën (C-538/08), Inspecteur van de Belastingdienst Utrecht-Gooi (C-33/09)

      Obiectul

   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Hoge Raad der Nederlanden Den Haag — Interpretarea articolului 11 alineatul (4) din A doua directivă 67/228/CEE a Consiliului din 11 aprilie 1967 privind armonizarea legislațiilor statelor membre referitoare la impozitele pe cifra de afaceri — Structura și normele de aplicare ale sistemului comun de taxă pe valoarea adăugată (JO 71, p. 1303), a articolului 6 alineatul (2) și a articolului 17 alineatele (2) și (6) din A șasea directivă 77/388/CEE a Consiliului din 17 mai 1977 privind armonizarea legislațiilor statelor membre referitoare la impozitele pe cifra de afaceri — sistemul comun de taxă pe valoarea adăugată: baza unitară de evaluare (JO L 145, p. 1) — Excluderea dreptului de deducere — Posibilitatea statelor membre de a menține excluderile existente la intrarea în vigoare a Celei de a șasea directive — Reglementarea anterioară Celei de a șasea directive care prevedea excluderea dreptului de deducere pentru categorii de bunuri și de servicii prevăzute pentru utilizarea în cadrul transportului privat — Definiția categoriilor menționate

      Dispozitivul

               1.

               Articolul 11 alineatul (4) din A doua directivă 67/228/CEE a Consiliului din 11 aprilie 1967 privind armonizarea legislațiilor statelor membre referitoare la impozitele pe cifra de afaceri — structura și modalitățile de aplicare ale sistemului comun al taxei pe valoarea adăugată și articolul 17 alineatul (6) din A șasea directivă 77/388/CEE a Consiliului din 17 mai 1977 privind armonizarea legislațiilor statelor membre referitoare la impozitele pe cifra de afaceri — sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată: baza unitară de evaluare trebuie interpretate în sensul că nu se opun unei reglementări fiscale a unui stat membru care exclude deducerea taxei pe valoarea adăugată aferentă categoriilor de cheltuieli privind, pe de o parte, furnizarea unui „mijloc de transport individual”, de „hrană”, de „băuturi”, de „locuințe”, precum și „oferirea de activități de divertisment” membrilor personalului persoanei impozabile și, pe de altă parte, acordarea de „cadouri de afaceri” sau de „alte gratificații”.

               2.

               Articolul 17 alineatul (6) din A șasea directivă 77/388 trebuie interpretat în sensul că nu se opune unei reglementări naționale, adoptate înainte de intrarea în vigoare a acestei directive, care prevede că o persoană impozabilă nu poate deduce integral taxa pe valoarea adăugată plătită în momentul achiziționării anumitor bunuri și servicii care sunt utilizate parțial în scopuri private și parțial în scopuri profesionale de către personal, ci îl poate deduce numai până la concurența taxei pe valoarea adăugată aferente utilizării în scopuri profesionale.

               3.

               Articolul 17 alineatul (6) din A șasea directivă 77/388 trebuie interpretat în sensul că nu se opune ca un stat membru, după intrarea în vigoare a directivei menționate, să modifice o excludere a dreptului de deducere, modificare destinată, în principiu, restrângerii domeniului de aplicare al acesteia, fiind însă posibil ca, într-un caz individual și pentru un anumit exercițiu fiscal, domeniul de aplicare al acestei excluderi să fie extins, având în vedere caracterul forfetar al regimului modificat.

      (1)  JO C 55, 7.3.2009

      JO C 90, 18.4.2009.


title: Cauza F-21/12: Acțiune introdusă la 15 februarie 2012 — ZZ/Comitetul Economic și Social European

text:
               5.5.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 133/30

         Acțiune introdusă la 15 februarie 2012 — ZZ/Comitetul Economic și Social European
   (Cauza F-21/12)
   2012/C 133/61
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: ZZ (reprezentant: N. Lhoëst, avocat)

      Pârât: Comitetul Economic și Social European (CESE)

      Obiectul și descrierea litigiului

   Anularea deciziei prin care se înlătură beneficiul indemnizației de expatriere în ceea ce îl privește pe reclamant și prin care se recuperează retroactiv această indemnizație

      Concluziile reclamantei

               —

               Anularea deciziei autorității împuternicite să facă numiri (denumită în continuare „AIPN”) a CESE din 9 iunie 2011 prin care se înlătură, în ceea ce îl privește pe reclamant, beneficiul indemnizației de expatriere cu efect de la 1 iulie 2010 și prin care se recuperează retroactiv această indemnizație;

               —

               în măsura în care este necesar, anularea deciziei implicite a AIPN a CESE privind respingerea reclamației depuse de reclamant la 9 septembrie 2011 în temeiul articolului 90 alineatul (2) din statut;

               —

               obligarea CESE la plata către reclamant a indemnizației de expatriere recuperată începând de la 1 iulie 2010, precum și la plată indemnizației de expatriere care nu a mai fost plătită de la 9 iunie 2011, ambele sume majorate cu dobânzi moratorii la rata Băncii Centrale Europene majorată cu două puncte;

               —

               obligarea CESE la plata cheltuielilor de judecată.


title: Cauza F-93/11: Acțiune introdusă la 23 septembrie 2011 — ZZ/Comisia

text:
               26.11.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 347/46

         Acțiune introdusă la 23 septembrie 2011 — ZZ/Comisia
   (Cauza F-93/11)
   2011/C 347/87
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: ZZ (reprezentanți: S. Rodrigues și A. Blot, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Obiectul și descrierea litigiului

   Anularea deciziei adoptate de Președintele comisiei de evaluare EPSO/AST/111/10 — Secretari (AST 1) prin care reclamantul nu a fost admis la probele de evaluare.

      Concluziile reclamantului

               —

               Anularea deciziei adoptate la 15 iunie 2011 prin care se refuză reclamantului dreptul de a participa de probele de evaluare în cadrul concursului EPSO/AST/111/10 — Secretari cu gradul AST 1;

               —

               în consecință, să declare că reclamantul trebuie reintegrat în procedura de recrutare instituită de concursul menționat, dacă este cazul prin organizarea unor noi probe de evaluare;

               —

               în orice caz, să solicite EPSO comunicarea informațiilor pe care le deține în ceea privește rezultatele obținute de totalitatea candidaților la testul d);

               —

               cu titlu subsidiar, în cazul în care nu se admite cererea principală, quod non, să i se plătească o sumă stabilită provizoriu și ex aequo et bono la 50 000 de euro;

               —

               în orice caz, să i se plătească o sumă stabilită provizoriu și ex aequo et bono la 50 000 de euro, ca reparație a prejudiciului moral.


title: Cauza T-230/17: Acțiune introdusă la 18 aprilie 2017 – Rstudio/EUIPO – Embarcadero Technologies (RSTUDIO)

text:
               6.6.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 178/32

         Acțiune introdusă la 18 aprilie 2017 – Rstudio/EUIPO – Embarcadero Technologies (RSTUDIO)
   (Cauza T-230/17)
   (2017/C 178/47)
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Rstudio, Inc. (Boston, Massachusetts, Statele Unite) (reprezentanți: M. Edenborough, QC, și G. Smith, Solicitor)

      Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Embarcadero Technologies, Inc. (San Francisco, California, Statele Unite)

      Datele privind procedura în fața EUIPO

      Solicitantul mărcii în litigiu: reclamanta

      Marca în litigiu: înregistrarea internațională care desemnează Uniunea Europeană a mărcii verbale „RSTUDIO” – Înregistrarea internațională care desemnează Uniunea Europeană nr. 999 644

      Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție

      Decizia atacată: Decizia Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 6 februarie 2017 în cauza R 493/2016-5

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea în totalitate a deciziei atacate;

               —

               obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată efectuate de reclamantă în prezenta procedură şi a cheltuielilor subsecvente; cu titlu subsidiar, în cazul în care intervenienta potenţială intervine efectiv, obligarea EUIPO şi a intervenientei la plata în comun și în solidar a cheltuielilor de judecată efectuate de reclamantă în prezenta procedură şi a cheltuielilor subsecvente.

      Motivele invocate

               —

               Camera de recurs a evaluat în mod eronat bunurile pentru care s-a stabilit dovada utilizării și, în consecință, nu a efectuat o comparație corectă a bunurilor;

               —

               camera de recurs a apreciat în mod eronat similitudinea bunurilor relevante și similitudinea mărcilor relevante și, în consecință, nu a evaluat corect existența unui risc de confuzie.


title: Cauza C-124/12: Hotărârea Curții (Camera a șasea) din 18 iulie 2013 (cerere de decizie preliminară formulată de l’Administrativen sad Plovdiv — Bulgaria) — AES-3C MARITZA EAST 1 EOOD/Direktor na Direktsia „Obzhalvane i upravlenie na izpalnenieto” pri Tsentralno upravlenie na Natsionalnata agentsia za prihodite [Taxa pe valoarea adăugată — Directiva 2006/112/CE — Articolul 168 litera (a) și articolul 176 — Drept de deducere — Cheltuieli referitoare la achiziționarea de bunuri și de prestări de servicii destinate personalului — Personal pus la dispoziția persoanei impozabile care invocă dreptul de deducere, dar care este angajat de o altă persoană impozabilă]

text:
               7.9.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 260/12

         Hotărârea Curții (Camera a șasea) din 18 iulie 2013 (cerere de decizie preliminară formulată de l’Administrativen sad Plovdiv — Bulgaria) — AES-3C MARITZA EAST 1 EOOD/Direktor na Direktsia „Obzhalvane i upravlenie na izpalnenieto” pri Tsentralno upravlenie na Natsionalnata agentsia za prihodite
   (Cauza C-124/12) (1)

   (Taxa pe valoarea adăugată - Directiva 2006/112/CE - Articolul 168 litera (a) și articolul 176 - Drept de deducere - Cheltuieli referitoare la achiziționarea de bunuri și de prestări de servicii destinate personalului - Personal pus la dispoziția persoanei impozabile care invocă dreptul de deducere, dar care este angajat de o altă persoană impozabilă)
   2013/C 260/21
   Limba de procedură: bulgara

      Instanța de trimitere

   Administrativen sad Plovdiv

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: AES-3C MARITZA EAST 1 EOOD

      Pârât: Direktor na Direktsia „Obzhalvane i upravlenie na izpalnenieto” pri Tsentralno upravlenie na Natsionalnata agentsia za prihodite

      Obiectul

   Cerere de decizie preliminară — Administrativen sad Plovdiv — Interpretarea art. 168 litera (a) și a art. 176 din Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată (JO L 347, p. 1, Ediție specială, 09/vol. 3, p. 7) — Domeniu de aplicare — Limitarea dreptului la deducerea taxei plătite în amonte — Societate care nu are personal propriu, dar care folosește lucrători cu normă întreagă prin intermediul unui contract de punere la dispoziție de personal angajat la o altă societate — Refuz al dreptului de a deduce TVA ul pentru achiziționarea de servicii de transport, de îmbrăcăminte de lucru și de echipament personal de protecție pentru lucrători precum și pentru cheltuieli în legătură cu deplasările în interes de serviciu ale lucrătorilor, pentru motivul că serviciile sunt furnizate cu titlu gratuit unor persoane fizice care lucrează pentru societate fără a fi angajați de aceasta

      Dispozitivul

               1.

               Articolul 168 litera (a) și articolul 176 al doilea paragraf din Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată trebuie interpretate în sensul că se opun unei legislații naționale în temeiul căreia o persoană impozabilă care efectuează cheltuieli pentru servicii de transport, îmbrăcăminte de lucru și echipament de protecție și deplasări în interes de serviciu ale persoanelor care lucrează pentru persoana impozabilă respectivă nu dispune de un drept de deducere a taxei pe valoarea adăugată aferente acestor cheltuieli, pentru motivul că acele persoane îi sunt puse la dispoziție de o altă entitate și nu pot, așadar, să fie considerate, în sensul acestei legislații, drept membri ai personalului său, în timp ce cheltuielile respective pot fi considerate că întrețin o legătură directă și imediată cu cheltuielile generale legate de ansamblul activităților economice ale acestei persoane impozabile.

               2.

               Articolul 176 al doilea paragraf din Directiva 2006/112 trebuie interpretat în sensul că se opune ca, la momentul aderării sale la Uniune, un stat membru să introducă o limitare a dreptului de deducere în temeiul unei dispoziții legislative naționale care prevede excluderea de la dreptul de deducere a bunurilor și a serviciilor destinate unor operațiuni efectuate cu titlu gratuit sau altor activități decât activitățile economice ale persoanei impozabile, în timp ce o asemenea excludere nu era prevăzută de legislația națională în vigoare până la data acestei aderări.
               Incumbă instanței naționale sarcina de a interpreta dispozițiile naționale în discuție în litigiul principal, în cea mai mare măsură cu putință, în conformitate cu dreptul Uniunii. În eventualitatea în care o asemenea interpretare s-ar dovedi imposibilă, instanța națională este ținută să lase neaplicate aceste dispoziții pentru incompatibilitate cu articolul 176 al doilea paragraf din Directiva 2006/112.

      (1)  JO C 151, 26.5.2012.


title: Cauza T-595/10: Hotărârea Tribunalului din 18 iunie 2014 – Cantina Broglie 1/OAPI – Camera di Commercio, Industria, Artigianato e Agricoltura di Verona (RIPASSA) [ „Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale RIPASSA — Marca națională verbală anterioară VINO DI RIPASSO — Motiv relativ de refuz — Articolul 75 din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 — Obligația de motivare” ]

text:
               4.8.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 253/24

         Hotărârea Tribunalului din 18 iunie 2014 – Cantina Broglie 1/OAPI – Camera di Commercio, Industria, Artigianato e Agricoltura di Verona (RIPASSA)
   (Cauza T-595/10) (1)

   ([„Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale RIPASSA - Marca națională verbală anterioară VINO DI RIPASSO - Motiv relativ de refuz - Articolul 75 din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 - Obligația de motivare”])
   2014/C 253/33
   Limba de procedură: italiana

      Părţile

      Reclamantă: Cantina Broglie 1 Srl (Peschiera del Garda, Italia) (reprezentanți: A. Rizzoli, avocat, admis să se substituie lui A. Zenato)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieţei Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: P. Bullock, agent)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: Camera di Commercio, Industria, Artigianato e Agricoltura di Verona (Verona, Italia)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei întâi de recurs a OAPI din 30 septembrie 2010 (cauza R 63/2010-1) privind o procedură de opoziție între Camera di Commercio, Industria, Artigianato e Agricoltura di Verona și domnul Alberto Zenato

      Dispozitivul

               1)

               Anulează Decizia Camerei întâi de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI) din 30 septembrie 2010 (cauza R 63/2010-1).

               2)

               Obligă OAPI la plata cheltuielilor de judecată, inclusiv a cheltuielilor de judecată efectuate în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs.

      (1)  JO C 72, 5.3.2011.


title: Cauza C-212/05: Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 18 iulie 2007 (cerere având ca obiect pronunțarea unei hotărâri preliminare formulată de Bundessozialgericht, Germania) — Gertraud Hartmann/Freistaat Bayern (Lucrător frontalier — Regulamentul (CEE) nr. 1612/68 — Transfer al domiciliului într-un alt stat membru — Soț fără loc de muncă — Alocație de educație — Acordare refuzată soțului — Avantaj social — Condiție privind reședința)

text:
               8.9.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 211/4

         Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 18 iulie 2007 (cerere având ca obiect pronunțarea unei hotărâri preliminare formulată de Bundessozialgericht, Germania) — Gertraud Hartmann/Freistaat Bayern
   (Cauza C-212/05) (1)

   (Lucrător frontalier - Regulamentul (CEE) nr. 1612/68 - Transfer al domiciliului într-un alt stat membru - Soț fără loc de muncă - Alocație de educație - Acordare refuzată soțului - Avantaj social - Condiție privind reședința)
   (2007/C 211/05)
   Limba de procedură: germana
   Instanța de trimitere
   Bundessozialgericht, Germania
   Părțile din acțiunea principală

      Reclamant: Gertraud Hartmann

      Pârât: Freistaat Bayern
   Obiectul
   Cerere având ca obiect pronunțarea unei hotărâri preliminare — Bundessozialgericht — Interpretarea Regulamentului (CEE) nr. 1612/68 al Consiliului din 15 octombrie 1968 privind libera circulație a lucrătorilor în cadrul Comunității (JO L 257, p. 2) — Noțiunea de lucrător — Funcționar german care și-a transferat domiciliul în Austria, continuând să lucreze în Germania — Refuz de acordare a alocației de educație (Erziehungsgeld) soției sale de naționalitate austriacă, domiciliată în Austria și care nu exercita o activitate profesională în Germania — Avantaj social
   Dispozitivul

               1)

               Un resortisant al unui stat membru care, deși își păstrează locul de muncă în acel stat, și-a transferat domiciliul într-un alt stat membru și își exercită, din acel moment, activitatea profesională în calitate de lucrător frontalier, se poate prevala de statutul de „lucrător migrant” în sensul Regulamentului (CEE) nr. 1612/68 al Consiliului din 15 octombrie 1968 privind libera circulație a lucrătorilor în cadrul Comunității.

               2)

               În împrejurări similare acelora din cauza principală, articolul 7 alineatul (2) din Regulamentul nr. 1612/68 nu permite ca soțul unui lucrător migrant ce exercită o activitate profesională într-un stat membru, fără loc de muncă, cu reședința în alt stat membru, să fie înlăturat de la acordarea unui avantaj social având caracteristicile alocației germane de educație pentru motivul că acesta nu avea nici domiciliul, nici reședința obișnuită în primul stat.

      (1)  JO C 193, 6.8.2005.


title: Cauza C-155/10: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Supreme Court of the United Kingdom la 2 aprilie 2010 — Williams și alții/British Airways plc

text:
               19.6.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 161/23

      Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Supreme Court of the United Kingdom la 2 aprilie 2010 — Williams și alții/British Airways plc
      (Cauza C-155/10)
      (2010/C 161/32)
      Limba de procedură: engleza

         Instanța de trimitere

      Supreme Court of the United Kingdom

         Părțile din acțiunea principală

         Reclamanți: Williams și alții

         Pârâtă: British Airways plc

         Întrebările preliminare

                  (i)

                  Potrivit (a) articolului 7 din Directiva 93/104/CE a Consiliului (1) și articolului 7 din Directiva 2003/88/CE a Consiliului (2) și (b) clauzei 3 din Acordul European anexat la Directiva 2000/79/CE a Consiliului (3): (1) în ce măsură, dacă este cazul, dreptul european definește sau stabilește cerințe privind natura și/sau nivelul plăților care trebuie efectuate în ceea ce privește perioadele de concediu anual plătit; și (2) în ce măsură, dacă este cazul, statele membre pot să determine modul de calcul al unor astfel de plăți?

                  (ii)

                  În special, este suficient ca, potrivit dreptului național și/sau potrivit practicii și/sau potrivit convențiilor colective și/sau potrivit clauzelor contractuale negociate între angajatori și lucrători, plata efectuată să permită și să încurajeze lucrătorul să efectueze și să se bucure, în adevăratul sens al acestor cuvinte, de concediul său anual și să nu implice niciun risc apreciabil ca lucrătorul să procedeze altfel?

                  (iii)

                  Ori se impune ca plata (a) să corespundă exact sau (b) să fie comparabilă în sens larg cu indemnizația „obișnuită” a lucrătorului?

            În continuare, în situația unui răspuns afirmativ la întrebarea (iii) litera (a) sau (b):

                  (iv)

                  Măsura sau comparația relevantă este reprezentată de (a) indemnizația pe care lucrătorul ar fi câștigat-o în cursul respectivei perioade de concediu dacă ar fi lucrat, iar nu dacă s-ar fi aflat în concediu sau de (b) indemnizația pe care lucrătorul a câștigat-o în cursul altor perioade în care a lucrat și în caz afirmativ, care perioadă?

                  (v)

                  Cum ar trebui apreciată o indemnizație „obișnuită” sau „comparabilă” în împrejurări în care (a) remunerația unui lucrător atunci când acesta lucrează este majorată dacă și în măsura în care lucrătorul exercită o anumită activitate, (b) există o limită anuală ori o altă limită până la care sau o perioadă în care lucrătorul poate exercita o astfel de activitate și această limită a fost deja depășită sau aproape depășită în perioada sau perioadele în care este efectuat concediul anual, astfel încât lucrătorului nu i s-ar fi permis în realitate să exercite acea activitate dacă ar fi lucra, în loc să-și efectueze concediul?

         (1)  Directiva 93/104/CE a Consiliului din 23 noiembrie 1993 privind anumite aspecte ale organizării timpului de lucru (JO L 307, p. 18).

         (2)  Directiva 2003/88/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 4 noiembrie 2003 privind anumite aspecte ale organizării timpului de lucru (JO L 299, p. 9, Ediție specială, 05/vol. 7, p. 3).

         (3)  Directiva 2000/79/CE a Consiliului din 27 noiembrie 2000 privind punerea în aplicare a Acordului European privind organizarea timpului de lucru al personalului mobil din aviația civilă, încheiat de Asociația companiilor europene de navigație aeriană (AEA), Federația europeană a lucrătorilor din transporturi (ETF), Asociația europeană a personalului tehnic navigant (ECA), Asociația europeană a companiilor aviatice din regiunile Europei (ERA) și Asociația internațională a liniilor aeriene rezervate în sistem charter (AICA) (Text cu relevanță pentru SEE) (JO L 302, p. 57, Ediție specială, 05/vol. 6, p. 3)


title: Cauza C-359/10: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (Italia) la 19 iulie 2010 — Irtel Srl/Comune di Venegono Inferiore

text:
               25.9.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 260/8

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (Italia) la 19 iulie 2010 — Irtel Srl/Comune di Venegono Inferiore
   (Cauza C-359/10)
   ()
   2010/C 260/11
   Limba de procedură: italiana

      Instanța de trimitere

   Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Irtel Srl

      Pârâtă: Comune di Venegono Inferiore

      Întrebările preliminare

               1.

               Se opun corectei aplicări a articolelor 15 și 16 din Directiva 2006/123/CE dispozițiile naționale ale articolului 32 alineatul 7 bis din d.l. 29 novembre 2008, n. 185, introdus prin legge di conversione 28 gennaio 2009, n. 2 și modificat ulterior prin legge 27 febbraio 2009, n. 14, care prevăd, cu excluderea societăților cu capital majoritar public: nulitatea atribuirii serviciilor de lichidare, stabilire și încasare a taxelor și a altor venituri ale autorităților locale către persoane juridice care nu îndeplinesc cerințele financiare privind capitalul social minim de 10 milioane de euro, vărsat integral; obligația de ajustare a capitalului social propriu la valoarea minimă sus menționată de către persoanele juridice înscrise în registrul corespunzător al persoanelor juridice private autorizate să desfășoare activități de lichidare și de stabilire a taxelor și de încasare a taxelor și a altor venituri ale provinciilor și ale comunelor, în temeiul alineatului 3 al articolului 53 din decreto legislativo 15 dicembre 1997, n. 446, cu modificările ulterioare; interzicerea atribuirii de noi contracte sau de participare la licitații în vederea atribuirii de servicii de lichidare, stabilire și încasare de taxe și de alte venituri ale autorităților locale până la îndeplinirea obligației sus-menționate de ajustare a capitalului social?

               2)

               Se opun corectei aplicări a articolelor 3, 10, 43, 49 și 81 din Tratatul de instituire a Comunității Europene dispozițiile naționale ale articolului 32 alineatul 7 bis din d.l. 29 novembre 2008, n. 185, introdus prin legge di conversione 28 gennaio 2009, n. 2 și modificat ulterior prin legge 27 febbraio 2009, n. 14, care prevăd, cu excluderea societăților cu capital majoritar public: nulitatea atribuirii serviciilor de lichidare, stabilire și încasare a taxelor și a altor venituri ale autorităților locale către persoane juridice care nu îndeplinesc cerințele financiare privind capitalul social minim de 10 milioane de euro, vărsat integral; obligația de ajustare a capitalului social propriu la valoarea minimă sus menționată de către persoanele juridice înscrise în registrul corespunzător al persoanelor juridice private autorizate să desfășoare activități de lichidare și de stabilire a taxelor și de încasare a taxelor și a altor venituri ale provinciilor și ale comunelor, în temeiul alineatului 3 al articolului 53 din decreto legislativo 15 dicembre 1997, n. 446, cu modificările ulterioare; interzicerea atribuirii de noi contracte sau de participare la licitații în vederea atribuirii de servicii de lichidare, stabilire și încasare de taxe și de alte venituri ale autorităților locale până la îndeplinirea obligației sus-menționate de ajustare a capitalului social?


title: Cauza T-286/09: Hotărârea Tribunalului din 12 iunie 2014 – Intel/Comisia ( „Concurență — Abuz de poziție dominantă — Piața microprocesoarelor — Decizie prin care se constată o încălcare a articolului 82 CE și a articolului 54 din Acordul privind SEE — Reduceri de fidelitate — Restricții «propriu-zise»  — Calificarea drept practică abuzivă — Analiza concurentului la fel de eficient — Competență internațională a Comisiei — Obligație de examinare în sarcina Comisiei — Limite — Dreptul la apărare — Principiul bunei administrări — Strategie de ansamblu — Amenzi — Încălcare unică și continuă — Orientările din 2006 privind calcularea cuantumului amenzilor” )

text:
               28.7.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 245/8

         Hotărârea Tribunalului din 12 iunie 2014 – Intel/Comisia
   (Cauza T-286/09) (1)

   ((„Concurență - Abuz de poziție dominantă - Piața microprocesoarelor - Decizie prin care se constată o încălcare a articolului 82 CE și a articolului 54 din Acordul privind SEE - Reduceri de fidelitate - Restricții «propriu-zise» - Calificarea drept practică abuzivă - Analiza concurentului la fel de eficient - Competență internațională a Comisiei - Obligație de examinare în sarcina Comisiei - Limite - Dreptul la apărare - Principiul bunei administrări - Strategie de ansamblu - Amenzi - Încălcare unică și continuă - Orientările din 2006 privind calcularea cuantumului amenzilor”))
   2014/C 245/10
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Intel Corp. (Wilmington, Delaware, Statele Unite) (reprezentanți: inițial K. Bacon, barrister, M. Hoskins, N. Green, QC, S. Singla, barrister, I. Forrester, QC, A. Parr, R. Mackenzie, solicitors și D. Piccinin, barrister, ulterior I. Forrester, A. Parr, R. Mackenzie și D. Piccinin)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: T. Christoforou, N. Khan, V. Di Bucci și M. Kellerbauer, agenți)

      Intervenientă în susținerea reclamantei: Association for Competitive Technology, Inc. (Washington, DC, Statele Unite) (reprezentant: J.-F. Bellis, avocat)

      Intervenientă în susținerea pârâtei: Union fédérale des consommateurs – Que choisir (UFC – Que choisir) (Paris, Franţa) (reprezentanți: inițial J. Franck, ulterior E. Nasry, avocat)

      Obiectul

   Cerere de anulare a Deciziei C (2009) 3726 final a Comisiei din 13 mai 2009 privind o procedură inițiată în temeiul articolului 82 [CE] și al articolului 54 din Acordul privind SEE (cazul COMP/C-3/37.990 – Intel), sau, în subsidiar, o cerere de anulare sau de reducere a cuantumului amenzii aplicate reclamantei.

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Intel Corp. suportă, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, pe cele efectuate de Comisia Europeană, cu excepția cheltuielilor de judecată ale acestea din urmă legate de intervenția Association for Competitive Technology, Inc., precum și pe cele efectuate de Union fédérale des consommateurs – Que choisir (UFC – Que choisir).

               3)

               Association for Competitive Technology suportă propriile cheltuieli de judecată precum și pe cele efectuate de Comisie în legătură cu intervenția sa.

      (1)  JO C 220, 12.9.2009.


title: Cauza T-29/07: Acțiune introdusă în data de 9 februarie 2007 — Lactalis Gestion Lait și Lactalis Investissements/Consiliu

text:
               24.3.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 69/27

         Acțiune introdusă în data de 9 februarie 2007 — Lactalis Gestion Lait și Lactalis Investissements/Consiliu
   (Cauza T-29/07)
   (2007/C 69/56)
   Limba de procedură: franceza
   Părțile

      Reclamanți: Lactalis Gestion Lait SNC și Lactalis Investissements SNC (Laval, Franța) (reprezentant: A. Philippart, avocat)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene
   Concluziile reclamantelor

               —

               constatarea faptului că alineatul (1) al articolului 1 din Directiva 67/227/CEE, clarificat prin cel de-al patrulea considerent, obligă statele membre să elimine și să înlocuiască sistemele de impozite pe cifra de afaceri cumulative în cascadă care denaturează concurența și împiedică relațiile comerciale dintre statele membre;

               —

               constatarea faptului că alineatul (3) al articolului 1 din Directiva 67/227/CEE, clarificat prin cel de-al optulea considerent, interzice statelor membre (vechi sau noi) să mențină sau să instituie măsuri de egalizare forfetară a impozitelor pe cifra de afaceri la importul sau la exportul derulat în cadrul relațiilor comerciale dintre statele membre;

               —

               constatarea faptului că articolul 1 din prima Directivă 67/227/CEE înlocuiește sistemul de impozite cumulative în cascadă prin sistemul comun de TVA și că, de atunci, menținerea sau instituirea de impozite cumulative în cascadă care denaturează concurența și împiedică relațiile comerciale dintre statele membre trebuie să fie interzisă;

               —

               constatarea faptului că Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun de TVA, contrar obiectivului stabilit, dă o imagine incompletă și eronată a legislației existente în materia TVA prin abrogarea primei Directive 67/227/CEE, cu excepția articolului 2 care definește caracteristicile TVA, și aduce atingere armonizării legislațiilor privind impozitele pe cifra de afaceri;

               —

               constatarea faptului că, eliminând orice referire la principiul interzicerii impozitelor cumulative în cascadă și permițând astfel menținerea și reintroducerea de impozite pe cifra de afaceri susceptibile de a denatura concurența și de a împiedica relațiile comerciale dintre statele membre, Consiliul încalcă obiectivele stabilite prin articolele 3 CE și 93 CE și aduce în mod direct și individual atingere intereselor reclamantelor;

               —

               anularea articolului 411-1 din Directiva 2006/112/CE în măsura în care abrogă considerentele patru și opt și alineatele (1) și (3) ale articolului 1 din Directiva 67/227/CEE a Consiliului și încalcă evident articolele 3 CE și 93 CE;

               —

               obligarea Consiliului la plata către reclamante a cheltuielilor ocazionate de prezenta acțiune și neincluse în cheltuielile de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   Prin prezenta acțiune, reclamantele solicită anularea articolului 411-1 din Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun de taxă pe valoarea adăugată (1) în măsura în care acesta abrogă alineatele (1) și (3) ale articolului 1 din prima Directivă 67/227/CEE a Consiliului din 11 aprilie 1967 privind armonizarea legislațiilor statelor membre privind impozitele pe cifra de afaceri (2) ce prevăd eliminarea și interzic menținerea sau instituirea de impozite cumulative în cascadă.
   Reclamantele pretind că, adoptând o astfel de directivă, Consiliul încalcă obiectivele tratatului enunțate prin articolele 3 CE și 93 CE care prevăd armonizarea legislațiilor privind impozitele pe cifra de afaceri. Ele invocă totodată că abrogarea Directivei 67/227/CEE prin Directiva 2006/112/CE atrage după sine repunerea în discuție a principiului interzicerii impozitelor cumulative în cascadă care, potrivit reclamantelor, prin însăși natura lor, sunt susceptibile de a deforma condițiile de concurență și de a împiedica relațiile comerciale dintre statele membre.

      (1)  JO L 347, p. 1.

      (2)  JO L 71, p. 1301.


title: Cauza T-224/16: Acțiune introdusă la 10 mai 2016 – Messe Friedrichshafen/EUIPO - El Corte Inglés (Out Door)

text:
               27.6.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 232/34

         Acțiune introdusă la 10 mai 2016 – Messe Friedrichshafen/EUIPO - El Corte Inglés (Out Door)
   (Cauza T-224/16)
   (2016/C 232/44)
   Limba în care a fost formulată acțiunea: germana

      Părțile

      Reclamantă: Messe Friedrichshafen GmbH (Friedrichshafen, Germania) (reprezentant: W. Schulte Hemming, avocat)

      Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: El Corte Inglés, SA (Madrid, Spania)

      Datele privind procedura în fața EUIPO

      Solicitantul mărcii în litigiu: reclamanta

      Marca în litigiu: marca Uniunii Europene figurativă în culorile negru, galben și portocaliu, care cuprinde elementele verbale „Out Door” – cererea de înregistrare nr. 6 938 864

      Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție

      Decizia atacată: Decizia Camerei a doua de recurs a EUIPO din 8 februarie 2016 în cauza R 2302/2011-2

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei atacate, în măsura în care prin aceasta a fost respinsă cererea de înregistrare a mărcii „Out Door” (Dosarul nr. 006938864) pentru produse și servicii din clasele 9, 16, 25, 28, 35, 37, 38, 41, 42, 43 și 45;

               —

               cu titlu subsidiar, anularea deciziei atacate, în măsura în care prin aceasta a fost respinsă cererea de înregistrare a mărcii „Out Door” (Dosarul nr. 006938864) pentru produse și servicii

                  „Organizarea și crearea cadrului de desfășurare a unor congrese, conferințe, seminarii și workshop-uri, târguri și expoziții în scopuri economice și de publicitate, inclusiv pe internet și prin diverse mijloace electronice de informare; organizarea participărilor la târguri; sprijinirea vânzărilor și intermedierea contactelor comerciale, de promovare și economice precum negocierile comerciale în sectorul consumului de bunuri și în sectorul investițiilor în bunuri, pe internet și prin diverse mijloace electronice de informare, prin intermediul unui târg virtual; punerea la dispoziție și închirierea unor suprafețe de expoziție și a unor standuri în cadrul târgurilor, inclusiv a obiectelor accesorii acestora (în măsura în care sunt cuprinse în această clasă); publicitatea efectuată pentru expozanți și comunicarea în scop de publicitate; decorarea standurilor din târguri și a scenelor”

               cuprinse în clasa 35;

               —

               obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată efectuate de reclamantă.

      Motivele invocate

               —

               încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009;

               —

               încălcarea articolului 76 din Regulamentul nr. 207/2009.


title: Cauza C-428/14: Cerere de decizie preliminară introdusă de Consiglio di Stato (Italia) la 18 septembrie 2014 – DHL Express (Italy) srl, DHL Global Forwarding (Italy) SpA/Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato

text:
               22.12.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 462/12

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Consiglio di Stato (Italia) la 18 septembrie 2014 – DHL Express (Italy) srl, DHL Global Forwarding (Italy) SpA/Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato
   (Cauza C-428/14)
   (2014/C 462/21)
   Limba de procedură: italiana

      Instanța de trimitere

   Consiglio di Stato

      Părțile din procedura principală

      Recurente: DHL Express (Italy) srl., DHL Global Forwarding (Italy) SpA

      Intimată: Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato

      Celelalte părți din procedură

   Schenker Italiana SpA
   Agility Logistics srl

      Întrebările preliminare

   Articolul 101 TFUE, articolul 4 alineatul (3) TUE și articolul 11 din Regulamentul (CE) nr. 1/2003 (1), trebuie interpretate în sensul că:

               1)

               ANC-urile [autoritățile naționale în domeniul concurenței] nu se pot îndepărta în propria practică de punere în aplicare de instrumentele definite și adoptate de Rețeaua Europeană în domeniul Concurenței, în special de Programul-model de clemență, într-un caz precum cel din litigiul principal, fără să fie astfel în contradicție cu cele afirmate de Curtea de Justiție a Uniunii Europene la punctele 21 și 22 din Hotărârea din 14 iunie 2011 pronunțată în cauza C-360/09?

               2)

               Între cererea principală de imunitate pe care o întreprindere a adresat-o sau se pregătește să o adreseze Comisiei și cererea simplificată de imunitate adresată de aceasta unei ANC pentru aceeași înțelegere există o legătură juridică de natură să oblige ANC – în pofida dispozițiilor de la punctul 38 din Comunicarea Comisiei privind cooperarea în cadrul rețelei autorităților de concurență – în temeiul punctului 22 din Programul-model al Rețelei din 2006 (devenit punctul 24 în numerotarea Programului-model al Rețelei din 2012) și a Notei explicative 45 aferente (devenită Nota explicativă 49 în numerotarea Programului-model al Rețelei din 2012): a) să evalueze cererea simplificată de imunitate în lumina cererii principale și numai dacă cererea simplificată reproduce fidel conținutul cererii principale; b) în subsidiar – în cazul în care constată că cererea simplificată primită are un obiect material mai restrâns decât cel al cererii principale formulate de aceeași întreprindere, pentru care Comisia a acordat imunitate condiționată întreprinderii respective – să contacteze Comisia sau întreprinderea în cauză pentru a verifica dacă după formularea cererii simplificate aceasta a identificat în cursul investigațiilor sale interne ulterioare exemple concrete și specifice de comportamente în segmentul pretins acoperit de cererea principală de imunitate, dar nu și de cea simplificată?

               3)

               În temeiul punctelor 3 și 22-24 din Programul-model al Reţelei din 2006 și al Notelor explicative 8, 41, 45 și 46 aferente și ţinând seama de modificările introduse prin punctele 24-26 din Programul-model al Rețelei din 2012 și prin Notele explicative 44 și 49 aferente, o ANC care la data faptelor în discuție în litigiul principal aplica un program de clemență precum cel din cauza principală putea primi în mod legal, pentru o anumită înțelegere secretă pentru care o primă întreprindere adresase sau se pregătea să adreseze Comisiei o cerere principală de imunitate: a) numai o cerere simplificată de imunitate din partea întreprinderii respective sau b) inclusiv cereri simplificate de imunitate ulterioare, formulate de diverse întreprinderi care adresaseră Comisiei, în principal, o cerere de imunitate „inacceptabilă” sau o cerere de reducere a amenzii, în special atunci când cererile principale ale acestor din urmă întreprinderi erau ulterioare acordării imunității condiționate primei întreprinderi?

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 1/2003 al Consiliului, din 16 decembrie 2002 al Consiliului din 16 decembrie 2002 privind punerea în aplicare a normelor de concurență prevăzute la articolele 81 și 82 din tratat (JO L 1, p.1, Ediție specială, 8/vol. 1, p. 167)


title: Cauza C-276/07: Cerere având ca obiect pronunțarea unei hotărâri preliminare introdusă de Corte d'appello di Firenze (Italia) la 11 iunie 2007 — Nancy Delay/Università degli studi di Firenze, Istituto nazionale della previdenza sociale (INPS), Republica Italiană

text:
               8.9.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 211/15

         Cerere având ca obiect pronunțarea unei hotărâri preliminare introdusă de Corte d'appello di Firenze (Italia) la 11 iunie 2007 — Nancy Delay/Università degli studi di Firenze, Istituto nazionale della previdenza sociale (INPS), Republica Italiană
   (Cauza C-276/07)
   (2007/C 211/27)
   Limba de procedură: italiana
   Instanța de trimitere
   Corte d'appello di Firenze
   Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Nancy Delay

      Pârâți: Università degli studi di Firenze, Istituto nazionale della previdenza sociale (INPS), Republica Italiană
   Întrebarea preliminară
   Articolul 39 din Tratatul de instituire a Comunității Europene și actele derivate (printre altele, interpretările realizate în hotărârea din 21 iunie 2001 pronunțată în cauza C-212/99 și în hotărârea din 18 iulie 2006 pronunțată în cauza C-119/04) pot fi interpretate în sensul că este legală reglementarea aplicată așa-numiților „lectori de schimb” cărora, fiind deja obligați (conform Legii nr. 62/1967) în baza unui contract de muncă pe durată determinată, nu le este garantată păstrarea, atunci când un astfel de contract este înlocuit cu un contract pe durată nedeterminată, a tuturor drepturilor pe care le-au dobândit de la data primei angajări, cu consecințe nu numai din punct de vedere al majorărilor salariului, ci și în ceea ce privește vechimea în muncă și plata de către angajator a contribuțiilor la sistemul asigurărilor sociale?


title: Cauza T-375/03: Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 20 septembrie 2007 — Fachvereinigung Mineralfaserindustrie/Comisia Comunităților Europene ( Ajutoare de stat — Măsuri de promovare a utilizării materialelor pentru izolații produse din materii prime regenerabile — Decizie de declarare a compatibilității ajutoarelor cu piața comună — Procedura preliminară de examinare — Acțiune în anulare — Admisibilitate — Noțiunea de părți în cauză în sensul articolului 88 alineatul (2) CE — Obligația Comisiei de a iniția procedura contradictorie )

text:
               10.11.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 269/44

         Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 20 septembrie 2007 — Fachvereinigung Mineralfaserindustrie/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza T-375/03) (1)

   („Ajutoare de stat - Măsuri de promovare a utilizării materialelor pentru izolații produse din materii prime regenerabile - Decizie de declarare a compatibilității ajutoarelor cu piața comună - Procedura preliminară de examinare - Acțiune în anulare - Admisibilitate - Noțiunea de părți în cauză în sensul articolului 88 alineatul (2) CE - Obligația Comisiei de a iniția procedura contradictorie’)
   (2007/C 269/78)
   Limba de procedură: germana
   Părțile

      Reclamanți: Fachvereinigung Mineralfaserindustrie eV Deutsche Gruppe der Eurima — European Insulation Manufacturers Association (Frankfurt-am-Main, Germania) (reprezentanți: T. Schmidt-Kötters, D. Uwer și K. Najork, avocats)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: V. Kreuschitz și M. Niejahr, agenți)

      Intervenientă în susținerea pârâtei: Republica Federală Germania (reprezentanți: inițial W.-D. Plessing, M. Lumma și C. Sculze-Bahr, apoi W.-D. Plessing și C. Sculze-Bahr, agenți)
   Obiectul
   Cerere de anulare a Deciziei C (2003) 1473 final a Comisiei din 9 iulie 2003 de declarare a compatibilității cu piața comună a măsurilor pe care autoritățile germane intenționează să le adopte pentru promovarea utilizării materialelor pentru izolații produse din materii prime regenerabile (Ajutorul N 694/2002)
   Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă Fachvereinigung Mineralfaserindustrie eV Deutsche Gruppe der Eurima — European Insulation Manufacturers Association să suporte propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de Comisia Comunităților Europene.

               3)

               Republica Federală Germania suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 35, 7.2.2004.


title: Cauza T-81/16: Hotărârea Tribunalului din 4 iulie 2017 – Pirelli Tyre/EUIPO (Poziția a două benzi curbe pe lateralele unui pneu) [„Marca Uniunii Europene — Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene reprezentând două benzi curbe cu deschidere în circumferință plasate pe lateralele unui pneu — Motiv absolut de refuz — Lipsa caracterului distinctiv — Articolul alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr.°207/2009 — Lipsa caracterului distinctiv dobândit prin utilizare — Articolul 7 alineatul (3) din Regulamentul nr. 207/2009 — Articolul 75 din Regulamentul nr. 207/2009 — Articolul 76 din Regulamentul nr. 207/2009”]

text:
               21.8.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 277/39

         Hotărârea Tribunalului din 4 iulie 2017 – Pirelli Tyre/EUIPO (Poziția a două benzi curbe pe lateralele unui pneu)
   (Cauza T-81/16) (1)

   ([„Marca Uniunii Europene - Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene reprezentând două benzi curbe cu deschidere în circumferință plasate pe lateralele unui pneu - Motiv absolut de refuz - Lipsa caracterului distinctiv - Articolul alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr.o207/2009 - Lipsa caracterului distinctiv dobândit prin utilizare - Articolul 7 alineatul (3) din Regulamentul nr. 207/2009 - Articolul 75 din Regulamentul nr. 207/2009 - Articolul 76 din Regulamentul nr. 207/2009”])
   (2017/C 277/57)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Pirelli Tyre SpA (Milano, Italia) (reprezentanți: T. M. Müller și F. Togo, avocați)

      Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentant: L. Rampini, agent)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva deciziei Camerei întâi de recurs a EUIPO din 9 decembrie 2015 (cauza R 1019/2015-1) privind o cerere de înregistrare a mărcii de poziție constând în două benzi curbe cu deschidere în circumferință plasate pe laterala unui pneu.

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă Pirelli Tyre SpA la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 156, 2.5.2016.


title: Cauza C-20/13: Cerere de decizie preliminară introdusă de Verwaltungsgerichts Berlin (Germania) la 15 ianuarie 2013 — Daniel Unland/Land Berlin

text:
               23.3.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 86/11

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Verwaltungsgerichts Berlin (Germania) la 15 ianuarie 2013 — Daniel Unland/Land Berlin
   (Cauza C-20/13)
   2013/C 86/19
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Verwaltungsgericht Berlin

      Părțile din procedura principală

      Reclamant: Daniel Unland

      Pârât: Land Berlin

      Întrebările preliminare

               1.

               Dreptul european primar și/sau derivat, în special, în speță, Directiva 2000/78/CE (1), trebuie interpretat, în ceea ce privește interdicția completă a discriminării nejustificate pe motive de vârstă, în sensul că vizează și normele naționale privind remunerația judecătorilor landului?

               2.

               În cazul unui răspuns afirmativ la prima întrebare: din interpretarea dreptului european primar și/sau derivat rezultă că reprezintă o discriminare directă sau indirectă pe motive de vârstă o dispoziție națională conform căreia nivelul salariului de bază al unui judecător la momentul intrării în funcție iar apoi creșterea acestui salariu de bază depind de vârsta acestuia?

               3.

               În cazul unui răspuns afirmativ la a doua întrebare: interpretarea dreptului european primar și/sau derivat se opune justificării unei astfel de dispoziții naționale prin obiectivul legislativ de a recompensa experiența în muncă și/sau aptitudinile sociale?

               4.

               În cazul unui răspuns afirmativ la a treia întrebare: atât timp cât nu s-a pus în aplicare o legislație nediscriminatorie privind remunerația, din interpretarea dreptului european primar și/sau derivat poate rezulta o altă consecință juridică decât aceea care constă în a remunera în mod retroactiv persoanele discriminate în conformitate cu treapta de salarizare cea mai înaltă din cadrul gradului lor?
               Consecința juridică a încălcării principiului nediscriminării rezultă, așadar, direct din dreptul european primar și/sau derivat, în special, în speță, din Directiva 2000/78/CE, sau dreptul persoanei discriminate aplicarea principiului, recunoscut în dreptul Uniunii, al răspunderii statelor membre pentru transpunerea incorectă a prevederilor dreptului Uniunii?

               5.

               Interpretarea dreptului european primar și/sau derivat se opune unei măsuri naționale conform căreia dreptul la plată (cu titlu retroactiv, sub forma unor diferențe) sau la o compensație depinde de invocarea în timp util a acestui drept de către judecători?

               6.

               În cazul unui răspuns afirmativ la întrebările 1-3: din interpretarea dreptului primar și/sau derivat rezultă că o lege tranzitorie conform căreia judecătorii deja numiți sunt încadrați într-o treaptă a noului sistem numai în funcție de cuantumul salariului de bază obținut conform vechii legislații (discriminatorii) la data stabilită pentru trecerea la noul sistem, iar la avansarea în treptele superioare se va ține seama numai de vechimea în muncă acumulată după intrarea în vigoare a legii tranzitorii, indiferent de vechimea în muncă acumulată anterior de funcționar reprezintă — până în momentul la care judecătorul ajunge la treapta cea mai înaltă — o perpetuare a discriminării pe motive de vârstă deja existente?

               7.

               În cazul unui răspuns afirmativ și la a șasea întrebare: interpretarea dreptului primar și/sau derivat privind justificarea acestui tratament diferențiat continuu se opune obiectivului legislativ conform căruia prin intermediul legii tranzitorii se urmărește nu (numai) protejarea judecătorilor angajați în ziua reîncadrării, ci (și) așteptările judecătorilor deja numiți în ceea ce privește perspectiva obținerii venitului preconizat conform vechii legislații, în cadrul gradului lor și acordarea unei remunerații mai bune noilor judecători în raport cu cei deja numiți?
               Perpetuarea discriminării judecătorilor deja angajați poate fi justificată prin faptul că alternativa legislativă (încadrarea individuală în treaptă a judecătorilor deja angajați pe criteriul vechimii în funcție) implică sarcini administrative considerabile?

               8.

               În cazul unui răspuns negativ la întrebarea a șaptea: atât timp cât nu s-a pus în aplicare o legislație nediscriminatorie privind remunerația și pentru judecătorii deja numiți, din interpretarea dreptului primar și/sau derivat poate rezulta o altă consecință juridică decât aceea care constă în a remunera în mod retroactiv și continuu judecătorii deja numiți în conformitate cu treapta de salarizare cea mai înaltă din cadrul gradului lor?

               9.

               În cazul unui răspuns afirmativ la întrebările 1-3 și al unui răspuns negativ la întrebarea a șasea: această interpretare a dreptului european primar și/sau derivat trebuie să conducă la a se considera că constituie o discriminare directă sau indirectă pe motive de vârstă, o dispoziție legală privind reîncadrarea judecătorilor în noul sistem de remunerare care, începând cu o anumită treaptă, face ca judecătorii deja numiți care împliniseră o anumită vârstă la data de referință stabilită pentru trecerea la noul sistem să beneficieze de un ritm de creștere a remunerației mai rapid decât cel prevăzut pentru judecătorii aflați deja în funcție, dar care erau mai tineri la data de referință stabilită pentru trecerea la noul sistem?

               10.

               În cazul unui răspuns afirmativ la a noua întrebare: interpretarea dreptului primar și/sau derivat privind justificarea acestui tratament diferențiat se opune obiectivului legislativ conform căruia prin intermediul legii tranzitorii se urmărește nu (numai) protejarea funcționarilor angajați în ziua reîncadrării, ci exclusiv așteptările funcționarilor deja numiți în ceea ce privește perspectiva obținerii venitului preconizat conform vechii legislații, în cadrul gradului lor?

               11.

               În cazul unui răspuns negativ în ceea ce privește justificarea de la întrebarea a zecea: atât timp cât nu s-a pus în aplicare o legislație nediscriminatorie privind remunerația și pentru judecătorii deja numiți, din interpretarea dreptului primar și/sau derivat poate rezulta o altă consecință juridică decât aceea care constă în a acorda tuturor judecătorilor deja numiți același ritm de creștere a remunerației precum judecătorilor privilegiați astfel cum sunt prezentați la întrebarea a noua, în mod retroactiv și continuu?

      (1)  Directiva 2000/78/CE a Consiliului din 27 noiembrie 2000 de creare a unui cadru general în favoarea egalității de tratament în ceea ce privește încadrarea în muncă și ocuparea forței de muncă (JO L 303, p. 16, Ediție specială, 05 volum 6, p. 7).


title: Cauza C-375/15: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 25 ianuarie 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Oberster Gerichtshof – Austria) – BAWAG PSK Bank für Arbeit und Wirtschaft und Österreichische Postsparkasse AG/Verein für Konsumenteninformation (Trimitere preliminară — Directiva 2007/64/CE — Servicii de plată în cadrul pieței interne — Contracte-cadru — Informații prealabile generale — Obligația de a furniza aceste informații pe un suport de hârtie sau pe un alt suport durabil — Informații transmise prin intermediul unei căsuțe poștale electronice integrate într-un site internet de servicii bancare online)

text:
               13.3.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 78/3

         Hotărârea Curții (Camera a treia) din 25 ianuarie 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Oberster Gerichtshof – Austria) – BAWAG PSK Bank für Arbeit und Wirtschaft und Österreichische Postsparkasse AG/Verein für Konsumenteninformation
   (Cauza C-375/15) (1)

   ((Trimitere preliminară - Directiva 2007/64/CE - Servicii de plată în cadrul pieței interne - Contracte-cadru - Informații prealabile generale - Obligația de a furniza aceste informații pe un suport de hârtie sau pe un alt suport durabil - Informații transmise prin intermediul unei căsuțe poștale electronice integrate într-un site internet de servicii bancare online))
   (2017/C 078/03)
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Oberster Gerichtshof

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: BAWAG PSK Bank für Arbeit und Wirtschaft und Österreichische Postsparkasse AG

      Pârâtă: Verein für Konsumenteninformation

      Dispozitivul

   Articolul 41 alineatul (1) și articolul 44 alineatul (1) din Directiva 2007/64/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 13 noiembrie 2007 privind serviciile de plată în cadrul pieței interne, de modificare a Directivelor 97/7/CE, 2002/65/CE, 2005/60/CE și 2006/48/CE și de abrogare a Directivei 97/5/CE, astfel cum a fost modificată prin Directiva 2009/111/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 16 septembrie 2009, coroborate cu articolul 4 punctul 25 din această directivă trebuie interpretate în sensul că modificările informațiilor și ale condițiilor prevăzute la articolul 42 din directiva menționată, precum și modificările contractului-cadru, care sunt transmise de prestatorul de servicii de plată utilizatorului acestor servicii prin intermediul unei căsuțe poștale electronice integrate într-un site internet de servicii bancare online, pot fi considerate ca fiind furnizate pe un suport durabil, în sensul acestor dispoziții, numai dacă sunt îndeplinite următoarele două condiții:

               —

               site-ul internet în cauză permite acestui utilizator să stocheze informațiile care i-au fost adresate personal astfel încât acesta să le poată accesa și reproduce identic, pe o perioadă corespunzătoare, fără a fi posibilă nicio modificare unilaterală a conținutului acestora de către prestatorul respectiv sau de către un alt profesionist și

               —

               dacă utilizatorul serviciilor de plată est obligat să consulte site-ul internet în cauză pentru a lua cunoștință de informațiile respective, transmiterea acestor informații este însoțită de un comportament activ al prestatorului de servicii de plată destinat să aducă la cunoștința utilizatorului respectiv existența și disponibilitatea acestor informații pe site-ul internet menționat.

         În ipoteza în care utilizatorul de servicii de plată este obligat să consulte un astfel de site pentru a lua cunoștință de informațiile în cauză, acestea sunt doar puse la dispoziția utilizatorului respectiv, în sensul articolului 36 alineatul (1) prima teză din Directiva 2007/64, astfel cum a fost modificată prin Directiva 2009/111, atunci când transmiterea acestor informații nu este însoțită de un astfel de comportament activ al prestatorului de servicii de plată.

      (1)  JO C 354, 26.10.2015


title: Cauza C-222/11: Ordonanța Curții (Camera a șasea) din 1 decembrie 2011 — Longevity Health Products, Inc./Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale), Performing Science LLC [Recurs — Marcă comunitară — Regulamentul (CE) nr. 40/94 — Articolul 7 alineatul (1) litera (d) — Semnul verbal „5 HTP” — Cerere de declarare a nulității — Recurs vădit inadmisibil]

text:
               10.3.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 73/12

         Ordonanța Curții (Camera a șasea) din 1 decembrie 2011 — Longevity Health Products, Inc./Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale), Performing Science LLC
   (Cauza C-222/11) (1)

   (Recurs - Marcă comunitară - Regulamentul (CE) nr. 40/94 - Articolul 7 alineatul (1) litera (d) - Semnul verbal „5 HTP” - Cerere de declarare a nulității - Recurs vădit inadmisibil)
   2012/C 73/21
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Recurentă: Longevity Health Products, Inc. (reprezentant: J. Korab, Rechtsanwalt)

      Celelalte părți în proces: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: G. Schneider), Performing Science LLC

      Obiectul

   Recurs formulat împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a șasea) din 9 martie 2011, Longevity Health Products/OAPI — Performing Science (5 HTP) (T-190/09), având ca obiect o acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a patra de recurs a OAPI din 21 aprilie 2009 (cauza R 595/2008-4) referitoare la o procedură de declarare a nulității între Performing Science LLC și Longevity Health Products, Inc. — Caracterul distinctiv al semnului verbal 5 HTP

      Dispozitivul

               1.

               Respinge recursul.

               2.

               Obligă Longevity Health Products Inc. la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 252, 27.8.2011.


title: Cauza T-430/03: Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din data de 15 martie 2007 — Dascalu/Comisie ( Funcționari — Numire — Revizuirea încadrării în grad și în treaptă — Aplicarea jurisprudenței Curții — Articolul 5, articolul 31 alineatul (2), articolul 32 al doilea paragraf, articolele 45 și 62 din Statutul funcționarilor )

text:
               28.4.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 95/37

         Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din data de 15 martie 2007 — Dascalu/Comisie
   (Cauza T-430/03) (1)

   („Funcționari - Numire - Revizuirea încadrării în grad și în treaptă - Aplicarea jurisprudenței Curții - Articolul 5, articolul 31 alineatul (2), articolul 32 al doilea paragraf, articolele 45 și 62 din Statutul funcționarilor“)
   (2007/C 95/73)
   Limba de procedură: franceza
   Părțile

      Reclamant: Iosif Dascalu (Kraainem, Belgia) (reprezentant: N. Lhoëst, avocat)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene (reprezentată inițial de: C. Berardis-Kayser, L. Lozano Palacios și H. Krämer, și apoi de C. Berardis-Kayser și H. Krämer, agenți)
   Obiectul cauzei
   Pe de o parte, cerere de anulare a deciziilor Comisiei din 23 decembrie 2002 și 14 aprilie 2003 de modificare a încadrării în grad a reclamantului, în măsura în care acestea stabilesc încadrarea sa în treaptă, la data numirii sale, corespunzător gradului A6 prima treaptă, în măsura în care stabilesc data de 5 octombrie 1995 ca dată de la care respectivele decizii încep să își producă efectele financiare și în măsura în care acestea nu au reconstituit cariera în grad a reclamantului, precum și, în cazul în care se dovedește necesar, cerere de anulare a deciziilor de respingere a reclamațiilor formulate de reclamant. Pe de altă parte, cerere de reparare a prejudiciului care decurge din aceste decizii.
   Dispozitivul hotărârii

               1)

               Anulează decizia Comisiei din 14 aprilie 2003, în măsura în care aceasta stabilește momentul inițial al producerii efectelor sale financiare la data de 5 octombrie 1995.

               2)

               Comisia va realiza o analiză comparativă a meritelor reclamantului în raport cu cele ale funcționarilor promovați în gradul A5 începând cu data de 16 aprilie 1993 și apoi în gradul A4 începând cu data de 16 ianuarie 1998.

               3)

               În urma acestei analize și, în cazul în care Comisia nu îi poate acorda reclamantului o promovare în grad care să fie justificată, părțile sunt invitate să ajungă la un acord privind compensarea adecvată, luând în considerare, după caz, cererea de despăgubiri compensatorii formulată de reclamant.

               4)

               Părțile vor informa Tribunalul în termen de trei luni de la pronunțarea prezentei hotărâri asupra conținutului acordului la care au ajuns sau, în lipsa acestuia, asupra concluziilor exprimate în cifre ale acestora privind evaluarea prejudiciului suferit.

               5)

               Respinge celelalte capete de cerere.

               6)

               Amână pronunțarea cu privire la cheltuielile de judecată.

      (1)  JO C 47, 21.2.2004.