title: Cauza T-29/13: Acțiune introdusă la 17 ianuarie 2013 — AbbVie și alții/EMA

text:
               16.3.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 79/26

         Acțiune introdusă la 17 ianuarie 2013 — AbbVie și alții/EMA
   (Cauza T-29/13)
   2013/C 79/46
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamante: AbbVie, Inc. (Wilmington, Statele Unite) și AbbVie Ltd (Maidenhead, Regatul Unit) (reprezentanți: P. Bogaert, G. Berrisch, avocați, și B. Kelly, Solicitor)

      Pârâtă: Agenția Europeană pentru Medicamente

      Concluziile

   Reclamantele solicită Tribunalului:

               —

               Anularea Deciziei Agenției Europene pentru Medicamente EMA/685471/2012 din 5 noiembrie 2012, prin care se acordă accesul la documentele din dosarul de autorizare a introducerii pe piață a unui medicament și

               —

               obligarea Agenției Europene pentru Medicamente la plata tuturor cheltuielilor de judecată, inclusiv a celor efectuate de reclamante.

      Motivele și principalele argumente

   Prezenta acțiune vizează anularea, în temeiul articolului 263 alineatul (4) TFUE, a Deciziei Agenției Europene pentru Medicamente EMA/685471/2012 din 5 noiembrie 2012 prin care se acordă accesul la documentele dosarului de autorizare a introducerii pe piață a unui medicament în temeiul Regulamentului (CE) nr. 1049/2001 privind accesul public la documentele Parlamentului European, ale Consiliului și ale Comisiei.
   În susținerea acțiunii, reclamantele invocă patru motive.

               1.

               În primul rând, decizia încalcă articolul 4 alineatul (2) din Regulamentul privind transparența și drepturile fundamentale ale reclamantelor la protecția informațiilor comerciale confidențiale.

               2.

               În al doilea rând, decizia încalcă obligația de motivare în ceea ce privește aplicarea articolului 4 alineatul (2) din Regulamentul privind transparența.

               3.

               În al treilea rând, decizia încalcă principiul încrederii legitime.

               4.

               În al patrulea rând, decizia încalcă Directiva nr. 2001/29/CE (1) privind armonizarea anumitor aspecte ale dreptului de autor și drepturilor conexe în societatea informațională, drepturile fundamentale la protecția dreptului de proprietate, inclusiv a dreptului de autor, și principiile proporționalității și bunei administrări, în măsura în care accesul este acordat prin furnizarea unei copii a documentelor.

      (1)  Directiva 2001/29/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 22 mai 2001 privind armonizarea anumitor aspecte ale dreptului de autor și drepturilor conexe în societatea informațională (JO L 167, p. 10, Ediție specială, 17/vol. 1, p. 230).


title: Cauza T-539/10: Hotărârea Tribunalului din 7 martie 2013 — Acino/Comisia [ „Medicamente de uz uman — Suspendarea introducerii pe piață și retragerea anumitor loturi de medicamente care conțin substanța activă Clopidogrel — Modificarea autorizației de introducere pe piață — Interzicerea introducerii pe piață a medicamentelor — Regulamentul (CE) nr. 726/2004 și Directiva 2001/83/CE — Proporționalitate — Obligația de motivare” ]

text:
               20.4.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 114/32

         Hotărârea Tribunalului din 7 martie 2013 — Acino/Comisia
   (Cauza T-539/10) (1)

   (Medicamente de uz uman - Suspendarea introducerii pe piață și retragerea anumitor loturi de medicamente care conțin substanța activă Clopidogrel - Modificarea autorizației de introducere pe piață - Interzicerea introducerii pe piață a medicamentelor - Regulamentul (CE) nr. 726/2004 și Directiva 2001/83/CE - Proporționalitate - Obligația de motivare)
   2013/C 114/51
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Acino AG, fostă Acino Pharma GmbH (Miesbach, Germania) (reprezentanți: R. Buchner și E. Burk, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: inițial A. Sipos, G. Wilms, B. R. Killmann și M. Šimerdová, ulterior B. R. Killmann și M. Šimerdová, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare a Deciziilor Comisiei din 29 martie 2010 și din 16 septembrie 2010 privind suspendarea introducerii pe piață a medicamentelor de uz uman care conțin substanța activă Clopidogrel fabricată într-o anumită unitate, retragerea de pe piață a loturilor din aceste medicamente, modificarea autorizațiilor de introducere pe piață, precum și interzicerea introducerii pe piață a medicamentelor menționate

      Dispozitivul

               1.

               Constată că nu mai este necesar să se pronunțe asupra fondului cauzei, în măsura în care acțiunea este îndreptată împotriva Deciziilor Comisiei C(2010) 2204 și C(2010) 2208 din 29 martie 2010 și împotriva Deciziilor Comisiei C(2010) 6429 și C(2010) 6436 din 16 septembrie 2010.

               2.

               Respinge în rest acțiunea.

               3.

               Obligă Acino AG la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 30, 29.1.2011.


title: Cauza T-441/16: Acțiune introdusă la 5 august 2016 – Tetra Pharm (1997)/EUIPO – Sebapharma (SeboCalm)

text:
               3.10.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 364/23

      Acțiune introdusă la 5 august 2016 – Tetra Pharm (1997)/EUIPO – Sebapharma (SeboCalm)
      (Cauza T-441/16)
      (2016/C 364/24)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Tetra Pharm (1997) Ltd (Tel Aviv, Israel) (reprezentant: A. Gorzkiewicz, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Sebapharma GmbH & Co. KG (Boppard, Germania)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Solicitantul mărcii în litigiu: reclamanta

         Marca în litigiu: marca verbală a Uniunii Europene „SeboCalm” – cererea de înregistrare a mărcii Uniunii Europene nr. 12 014 461

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție

         Decizia atacată: Decizia Camerei întâi de recurs a EUIPO din 19/05/2016 în cauza R 852/2015-1

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                  obligarea EUIPO și a celeilalte părți din procedura în fața EUIPO la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivul invocat

                  —

                  încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) coroborat cu articolul 7 alineatul (2), cu articolul 75 și cu articolul 76 alineatul (1) din Regulamentul nr. 207/2009.


title: Cauza C-146/11: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Riigikohus (Eesti Vabariik) la 25 martie 2011 — AS Pimix, likvideerimisel/Maksu- ja Tolliameti Lõuna maksu- ja tollikeskus, Põllumajandusministeerium

text:
               28.5.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 160/13

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Riigikohus (Eesti Vabariik) la 25 martie 2011 — AS Pimix, likvideerimisel/Maksu- ja Tolliameti Lõuna maksu- ja tollikeskus, Põllumajandusministeerium
   (Cauza C-146/11)
   2011/C 160/15
   Limba de procedură: estona

      Instanța de trimitere

   Riigikohus

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: AS Pimix, likvideerimisel

      Pârâtă: Maksu- ja Tolliameti Lõuna maksu- ja tollikeskus, Põllumajandusministeerium

      Întrebările preliminare

               1.

               Având în vedere jurisprudența Curții (Hotărârea din 11 decembrie 2007, Skoma-Lux, C-161/06, Rep., p. I-10841, Hotărârea din 4 iunie 2009, Balbiino, C-560/07, Rep., p. I-4447 și Hotărârea din 29 octombrie 2009, Rakvere Lihakombinaat, C-140/08, Rep., p. I-10533), articolul 288 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, coroborat cu articolul 58 din Actul de aderare trebuie interpretate în sensul că se poate solicita unui particular îndeplinirea obligației ce rezultă din Regulamentul (CE) nr. 1972/2003 (1) al Comisiei din 10 noiembrie 2003:

                           a)

                           fără a ține seama de împrejurarea că, la 1 mai 2004, regulamentul menționat nu fusese publicat în limba estonă în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

                           b)

                           și de faptul că legiuitorul statului membru respectiv nu definise încă într-un act intern noțiunea de produse agricole utilizată în regulament, ci se mărginise facă trimitere la articolul 4 alineatul (5) din regulamentul menționat, nepublicat oficial,

                           c)

                           deși particularul a îndeplinit o obligație ce rezulta din respectivul regulament (a declarat stocul potrivit codului aplicabil mărfii) și nu a contestat această obligație

                           d)

                           iar acesta a fost taxat de autoritatea competentă a statului membru într-un moment în care Regulamentul nr. 1972/2003 fusese deja publicat în limba estonă în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene?

               2.

               În temeiul articolului 58 din Actul de aderare, coroborat cu articolul 297 alineatul (1) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, precum și cu considerentul (3) și cu articolul 4 din Regulamentul nr. 1972/2003, se poate concluziona că un stat membru poate impune unui particular plata taxei asupra stocurilor excedentare, dacă la 1 mai 2004 Regulamentul nr. 1972/2003 nu fusese publicat în limba estonă în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene, însă ulterior, la momentul în care autoritatea competentă a statului membru a stabilit taxa, regulamentul menționat fusese deja publicat în limba estonă în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene?

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 1972/2003 privind măsurile tranzitorii care urmează să fie adoptate în ceea ce privește schimburile de produse agricole în contextul aderării Republicii Cehe, Estoniei, Ciprului, Letoniei, Lituaniei, Ungariei, Maltei, Poloniei, Sloveniei și Slovaciei, JO L 293, p. 3, Ediție specială 03/vol. 50, p. 100.


title: Cauza T-69/12: Acțiune introdusă la 17 februarie 2012 — Zavvar/Consiliul

text:
               14.4.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 109/26

         Acțiune introdusă la 17 februarie 2012 — Zavvar/Consiliul
   (Cauza T-69/12)
   2012/C 109/55
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamant: Seyed Hadi Zavvar (Dubai, Emiratele Arabe Unite) (reprezentanți: S. Zaiwalla, P. Reddy și F. Zaiwalla, Solicitors, D. Wyatt, QC, și R. Blakeley, Barrister)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene

      Concluziile

   Reclamantul solicită Tribunalului să dispună:

               —

               anularea punctului 22 din tabelul A din Anexa la Decizia 2011/783/PESC (1), în măsura în care i se aplică;

               —

               anularea punctului 22 din tabelul A din Anexa la Regulamentul nr. 1245/2011 (2), în măsura în care i se aplică;

               —

               declararea ca inaplicabil în privința sa, a articolului 20 alineatul (1) litera (b) din Decizia 2010/413/PESC, astfel cum a fost modificată prin Decizia 2011/783/PESC;

               —

               declararea ca inaplicabil în privința sa, a articolului 16 alineatul (2) din Regulamentul (UE) nr. 961/2010, astfel cum este pus în aplicare prin Regulamentul nr. 1245/2011 și

               —

               obligarea Consiliului la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamantul invocă patru motive.

               1.

               În cadrul primului motiv, reclamantul susține

                           —

                           că criteriile de desemnare prevăzute în Decizia 2010/413/PESC și în Regulamentul (UE) nr. 961/2010 nu sunt îndeplinite în speță.

               2.

               În cadrul celui de al doilea motiv, reclamantul susține

                           —

                           că adoptarea de măsuri restrictive împotriva sa aduce în mod vădit atingere drepturilor sale fundamentale și drepturilor omului precum și principiului proporționalității.

               3.

               În cadrul celui de al treilea motiv reclamantul susține

                           —

                           că măsurile restrictive adoptate împotriva sa încalcă dreptul la apărare precum și obligațiile procedurale care incumbă Consiliului.

               4.

               În cadrul celui de al patrulea motiv reclamantul susține

                           —

                           că Tribunalul trebuie să anuleze desemnarea sa, în cazul în care ar admite acțiunile formulate de băncile listate în vederea obținerii anulării propriei desemnări.

      (1)  Decizia 2011/783/PESC a Consiliului din 1 decembrie 2011 de modificare a Deciziei 2010/413/PESC privind adoptarea de măsuri restrictive împotriva Iranului (JO L 319 din 2 decembrie 2011, p. 71).

      (2)  Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 1245/2011 al Consiliului din 1 decembrie 2011 de punere în aplicare a Regulamentului (UE) nr. 961/2010 privind măsuri restrictive împotriva Iranului (JO L 319 din 2 decembrie 2011, p. 11).


title: Cauza C-350/13: Cerere de decizie preliminară introdusă de Augstākās tiesas Senāts (Letonia) la 25 iunie 2013 — Antonio Gramsci Shipping Corp. și alții/Aivars Lembergs

text:
               31.8.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 252/22

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Augstākās tiesas Senāts (Letonia) la 25 iunie 2013 — Antonio Gramsci Shipping Corp. și alții/Aivars Lembergs
   (Cauza C-350/13)
   2013/C 252/36
   Limba de procedură: letona

      Instanța de trimitere

   Augstākās tiesas Senāts

      Părțile din procedura principală

      Reclamanți: Antonio Gramsci Shipping Corp., Apollo Holdings Corp., Arctic Seal Shipping Co. Ltd, Atlantic Leader Shipping Co. Ltd, Cape Wind Trading Co.Ltd, Clipstone Navigation SA, Dawnlight Shipping Co. Ltd, Dzons Rids Shipping Co., Faroship Navigation Co. Ltd, Gaida Shipping Co., Gevostar Shipping Co. Ltd, Hose Marti Shipping Co., Imanta Shipping Co. Ltd, Kemeri Navigation Co., Klements Gotvalds Shipping Co., Latgale Shipping Co. Ltd, Limetree Shipping Co. Ltd, Majori Shipping Co. Ltd, Noella Marītime Co. Ltd, Razna Shipping Co., Sagewood Trading Inc., Samburga Shipping Co. Ltd, Saturn Trading Co., Taganroga Shipping Co., Talava Shipping Co. Ltd, Tangent Shipping Co. Ltd, Viktorio Shipping Co., Wilcox Holding Ltd, Zemgale Shipping Co. Ltd, Zoja Shipping Co. Ltd

      Pârât: Aivars Lembergs

      Întrebările preliminare

               1.

               Articolul 34 punctul 1 din Regulamentul Bruxelles I (1) trebuie interpretat în sensul că, în cadrul unei proceduri de recunoaștere a unei hotărâri străine, încălcarea drepturilor persoanelor care nu sunt părți în litigiul principal poate constitui un motiv pentru a aplica clauza de ordine publică prevăzută la articolul 34 punctul 1 menționat din Regulamentul Bruxelles I și pentru a refuza recunoașterea hotărârii străine în măsura în care vizează persoane care nu sunt părți în litigiul principal?

               2.

               În cazul unui răspuns afirmativ la prima întrebare, articolul 47 din cartă trebuie interpretat în sensul că principiul unui proces echitabil pe care îl prevede permite ca printr-o procedură privind adoptarea unor măsuri provizorii de protecție să fie limitate drepturile patrimoniale ale unei persoane care nu a fost parte la procedură, dacă se prevede că orice persoană vizată de hotărârea privind măsurile provizorii de protecție are dreptul să solicite în orice moment instanței modificarea sau anularea hotărârii, iar notificarea hotărârii persoanelor interesate este lăsată în grija persoanelor interesate?

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 44/2001 al Consiliului din 22 decembrie 2000 privind competența judiciară, recunoașterea și executarea hotărârilor în materie civilă și comercială (JO L 12, p. 1, Ediție specială, 19/vol. 3, p. 74).


title: Cauza C-243/14: Cerere de decizie preliminară introdusă de Philippe Adam Krikorian (Franța) la 13 mai 2014

text:
               19.1.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 16/16

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Philippe Adam Krikorian (Franța) la 13 mai 2014
      (Cauza C-243/14)
      (2015/C 016/24)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile din procedura principală

         Grégoire Krikorian și alții

      Cerere privind, pe de o parte, validitatea articolului 1 alineatul (4) din Decizia-cadru 2008/913/JAI a Consiliului din 28 noiembrie 2008 privind combaterea anumitor forme și expresii ale rasismului și xenofobiei prin intermediul dreptului penal (JO L 328, p. 55), și, pe de altă parte, privind interpretarea aceleiași decizii-cadru precum și a articolului 6 paragraful 1 și a articolului 13 din Convenția europeană pentru apărarea drepturilor omului și a libertăților fundamentale, semnată la Roma la 4 noiembrie 1950, a articolului 47 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene și, în sfârșit, a articolului 4 alineatul (3) TUE și a articolului 19 alineatul (1) al doilea paragraf TUE.


title: Cauza T-48/13: Ordonanța Tribunalului din 18 mai 2015 – Out of the blue/OAPI – Mombauer (REFLEXX) („Marcă comunitară — Opoziție — Retragerea opoziției — Nepronunțare asupra fondului”)

text:
               13.7.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 228/12

         Ordonanța Tribunalului din 18 mai 2015 – Out of the blue/OAPI – Mombauer (REFLEXX)
   (Cauza T-48/13) (1)

   ((„Marcă comunitară - Opoziție - Retragerea opoziției - Nepronunțare asupra fondului”))
   (2015/C 228/14)
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Out of the blue KG (Lilienthal, Germania) (reprezentanţi: G. Hasselblatt şi I. George, avocaţi)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentanți: iniţial A. Poch, ulterior S. Hanne, agenţi)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă în faţa Tribunalului: Meinhard Mombauer (Köln, Germania) (reprezentant: M. Vohwinkel, avocat)

      Obiectul

   Acțiune introdusă împotriva Deciziei Camerei a patra de recurs a OAPI din 19 noiembrie 2012 (cauza R 1656/2011-4) privind o procedură de opoziție între Out of the blue KG și Meinhard Mombauer

      Dispozitivul

               1)

               Constată că nu mai este necesar să se pronunțe asupra fondului cauzei.

               2)

               Reclamanta și intervenientul suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și, fiecare, jumătate din cheltuielile de judecată efectuate de pârât.

      (1)  JO C 86, 23.3.2013.


title: Cauza C-359/09: Hotărârea Curții (Camera a patra) din 3 februarie 2011 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Fővárosi Ítélőtábla — Republica Ungară) — Donat Cornelius Ebert/Budapesti Ügyvédi Kamara (Avocați — Directiva 89/48/CEE — Recunoașterea diplomelor de învățământ superior acordate pentru formarea profesională cu durata minimă de trei ani — Directiva 98/5/CE — Exercitare permanentă a profesiei de avocat într un alt stat membru decât cel în care a fost obținută calificarea — Utilizarea titlului profesional al statului membru gazdă — Condiții — Înscriere în tabloul unei asociații profesionale a avocaților din statul membru gazdă)

text:
               2.4.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 103/6

         Hotărârea Curții (Camera a patra) din 3 februarie 2011 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Fővárosi Ítélőtábla — Republica Ungară) — Donat Cornelius Ebert/Budapesti Ügyvédi Kamara
   (Cauza C-359/09) (1)

   (Avocați - Directiva 89/48/CEE - Recunoașterea diplomelor de învățământ superior acordate pentru formarea profesională cu durata minimă de trei ani - Directiva 98/5/CE - Exercitare permanentă a profesiei de avocat într un alt stat membru decât cel în care a fost obținută calificarea - Utilizarea titlului profesional al statului membru gazdă - Condiții - Înscriere în tabloul unei asociații profesionale a avocaților din statul membru gazdă)
   2011/C 103/08
   Limba de procedură: maghiara

      Instanța de trimitere

   Fővárosi Ítélőtábla

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamant: Donat Cornelius Ebert

      Pârâtă: Budapesti Ügyvédi Kamara

      Obiectul

   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Fővárosi Ítélőtábla — Interpretarea Directivei 89/48/CEE a Consiliului din 21 decembrie 1988 privind sistemul general de recunoaștere a diplomelor de învățământ superior acordate pentru formarea profesională cu durata minimă de trei ani (JO L 19, p. 16, Ediție specială, 05/vol. 2, p. 76) și a Directivei 98/5/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 16 februarie 1998 de facilitare a exercitării cu caracter permanent a profesiei de avocat într-un stat membru, altul decât cel în care s-a obținut calificarea (JO L 77, p. 36, Ediție specială, 06/vol. 3, p. 24) — Reglementare a unui stat membru prin care posibilitatea exercitării profesiei de avocat, sub titlul profesional al acestui stat, este rezervată numai avocaților care au obținut în acest din urmă stat înscrierea în tabelul unui ordin profesional al avocaților

      Dispozitivul

               1.

               Nici Directiva 89/48/CEE a Consiliului din 21 decembrie 1988 privind sistemul general de recunoaștere a diplomelor de învățământ superior acordate pentru formarea profesională cu durata minimă de trei ani, astfel cum a fost modificată prin Directiva 2001/19/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 14 mai 2001, nici Directiva 98/5/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 16 februarie 1998 de facilitare a exercitării cu caracter permanent a profesiei de avocat într un stat membru, altul decât cel în care s a obținut calificarea, nu se opun unei reglementări naționale care instituie, pentru exercitarea activității de avocat sub titlul de avocat din statul membru gazdă, obligația de a fi membru al unei entități precum o asociație profesională a avocaților.

               2.

               Directiva 89/48 și Directiva 98/5 se completează, instituind, pentru avocații din statele membre, două căi de acces la profesia de avocat într un stat membru gazdă sub titlul profesional al acestuia din urmă.

      (1)  JO C 312, 19.12.2009


title: Cauza T-174/08: Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 17 decembrie 2008 — Comisia/Cooperação e Desenvolvimento Regional ( Clauză compromisorie — Contract pentru acordarea unui ajutor financiar în cadrul unui program specific în domeniul aplicațiilor telematice de interes comun — Proiectul Encata — Rambursarea sumelor plătite în avans — Dobânzi de întârziere — Procedură de judecare in lipsă )

text:
               7.2.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 32/33

         Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 17 decembrie 2008 — Comisia/Cooperação e Desenvolvimento Regional
   (Cauza T-174/08) (1)

   („Clauză compromisorie - Contract pentru acordarea unui ajutor financiar în cadrul unui program specific în domeniul aplicațiilor telematice de interes comun - Proiectul Encata - Rambursarea sumelor plătite în avans - Dobânzi de întârziere - Procedură de judecare in lipsă’)
   (2009/C 32/63)
   Limba de procedură: portugheza
   Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentant: M. Afonso, agent)

      Pârâtă: Cooperação e Desenvolvimento Regional, SA (Setúbal, Portugalia)
   Obiectul
   Acțiune în temeiul articolului 238 CE, prin care se urmărește obligarea pârâtei la rambursarea unei părți din suma plătită în avans de Comunitatea Europeană, majorată cu dobânzi de întârziere, în cadrul contractului SU 1001 (SU) Encata.
   Dispozitivul

               1)

               Obligă Cooperação e Desenvolvimento Regional, SA la rambursarea către Comisia Comunităților Europene a sumei de 63 349,27 de euro, majorată cu dobânzi de întârziere:

                           —

                           la rata de 6,29 % pe an calculată de la 31 ianuarie 2001 până la data prezentei hotărâri;

                           —

                           la rata anuală aplicată în temeiul legii irlandeze, și anume, în prezent, articolul 26 din Debtors (Ireland) Act, 1840, cu modificările ulterioare, până la limita unei rate de 6,29 % pe an, începând de la data prezentei hotărâri până la stingerea completă a datoriei.

               2)

               Obligă Cooperação e Desenvolvimento Regional la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 183, 19.7.2008.


title: Cauza C-284/12: Hotărârea Curții (Camera a doua) din 21 noiembrie 2013 (cerere de decizie preliminară formulată de Oberlandesgericht Koblenz — Germania) — Deutsche Lufthansa AG/Flughafen Frankfurt-Hahn GmbH (Ajutoare de stat — Articolele 107 TFUE și 108 TFUE — Avantaje acordate de o întreprindere publică care exploatează un aeroport unei companii aeriene low cost — Decizie de deschidere a procedurii oficiale de investigare a acestei măsuri — Obligația instanțelor statelor membre de a se conforma aprecierii Comisiei privind existența unui ajutor, efectuată în această decizie)

text:
               8.2.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 39/5

         Hotărârea Curții (Camera a doua) din 21 noiembrie 2013 (cerere de decizie preliminară formulată de Oberlandesgericht Koblenz — Germania) — Deutsche Lufthansa AG/Flughafen Frankfurt-Hahn GmbH
   (Cauza C-284/12) (1)

   (Ajutoare de stat - Articolele 107 TFUE și 108 TFUE - Avantaje acordate de o întreprindere publică care exploatează un aeroport unei companii aeriene low cost - Decizie de deschidere a procedurii oficiale de investigare a acestei măsuri - Obligația instanțelor statelor membre de a se conforma aprecierii Comisiei privind existența unui ajutor, efectuată în această decizie)
   2014/C 39/08
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Oberlandesgericht Koblenz

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Deutsche Lufthansa AG

      Pârât: Flughafen Frankfurt-Hahn GmbH

      cu participarea: Ryanair Ltd

      Obiectul

   Cerere de decizie preliminară — Oberlandesgericht Koblenz — Interpretarea articolului 107 alineatul (1) și a articolului 108 alineatul (3) TFUE, precum și a articolului 2 litera (b) punctul (i) din Directiva 2006/111/CE a Comisiei din 16 noiembrie 2006 privind transparența relațiilor financiare dintre statele membre și întreprinderile publice, precum și transparența relațiilor financiare din cadrul anumitor întreprinderi (JO L 318, p. 17, Ediție specială, 08/vol. 5, p. 66) — Ajutoare de stat — Avantaje acordate de o întreprindere publică care exploatează un aeroport unei companii aeriene low-cost — Decizie a Comisiei de a iniția o investigare oficială a acestui ajutor — Eventuală obligație a instanțelor statelor membre de a se conforma aprecierii Comisiei privind caracterul selectiv al acestui ajutor

      Dispozitivul

   Atunci când, în temeiul articolului 108 alineatul (3) TFUE, Comisia Europeană a inițiat procedura oficială de investigare prevăzută la alineatul (2) al articolului menționat cu privire la o măsură care nu a fost notificată în cursul executării, o instanță națională sesizată cu o cerere având ca obiect încetarea executării acestei măsuri și recuperarea sumelor deja plătite are obligația să adopte toate măsurile necesare pentru a stabili consecințele unei eventuale încălcări a obligației de suspendare a punerii în aplicare a măsurii menționate.
   În acest scop, instanța națională poate decide să suspende punerea în aplicare a măsurii în cauză și să dispună recuperarea sumelor deja plătite. Aceasta poate de asemenea să decidă dispunerea unor măsuri provizorii pentru a asigura, pe de o parte, protecția intereselor părților în cauză și, pe de altă parte, efectul util al deciziei Comisiei Europene de deschidere a procedurii oficiale de investigare.
   Atunci când instanța națională are îndoieli cu privire la problema dacă măsura în cauză constituie un ajutor de stat în sensul articolului 107 alineatul (1) TFUE sau la validitatea sau la interpretarea deciziei de deschidere a procedurii oficiale de investigare, aceasta poate, pe de o parte, să solicite lămuriri Comisiei Europene și, pe de altă parte, poate sau trebuie, conform articolului 267 al doilea și al treilea paragraf TFUE, să adreseze o întrebare preliminară Curții de Justiție a Uniunii Europene.

      (1)  JO C 273, 8.9.2012.


title: Cauza T-378/09: Hotărârea Tribunalului din 31 ianuarie 2012 — Spar/OAPI — Spa Group Europe (SPA GROUP) [ „Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale SPA GROUP — Mărci naționale figurative anterioare SPAR — Motiv relativ de refuz — Lipsa riscului de confuzie — Lipsa de similitudine între semne — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009” ]

text:
               10.3.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 73/27

         Hotărârea Tribunalului din 31 ianuarie 2012 — Spar/OAPI — Spa Group Europe (SPA GROUP)
   (Cauza T-378/09) (1)

   (Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale SPA GROUP - Mărci naționale figurative anterioare SPAR - Motiv relativ de refuz - Lipsa riscului de confuzie - Lipsa de similitudine între semne - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009)
   2012/C 73/53
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Spar Handelsgesellschaft mbH (Schenefeld, Germania) (reprezentanți: R. Kaase și J. C. Plate, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: S. Hanne, agent)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI: Spa Group Europe Ltd & Co. KG (Nürnberg, Germania)

      Obiectul

   Acțiune în anulare formulată împotriva Deciziei Camerei întâi de recurs a OAPI din 16 iulie 2009 (cauza R 123/2008-1) privind o procedură de opoziție între Spar Handelsgesellschaft mbH și Spa Group Europe Ltd & Co. KG

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Obligă Spar Handelsgesellschaft mbH la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 282, 21.11.2009.


title: Cauza T-269/03: Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 19 iunie 2009 — Socratec/Comisia ( Concurență — Concentrări — Piața sistemelor de telematică rutieră — Reclamantă al cărei faliment a fost declarat în cursul procedurii — Dispariția interesului de a exercita acțiunea — Nepronunțarea asupra fondului )

text:
               1.8.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 180/40

         Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 19 iunie 2009 — Socratec/Comisia
   (Cauza T-269/03) (1)

   („Concurență - Concentrări - Piața sistemelor de telematică rutieră - Reclamantă al cărei faliment a fost declarat în cursul procedurii - Dispariția interesului de a exercita acțiunea - Nepronunțarea asupra fondului”)
   2009/C 180/73
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Socratec — Satellite Navigation Consulting, Research & Technology GmbH (Ratisbonne) (reprezentanți: M. Adolf și M. Lüken, avocați)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: inițial S. Rating, ulterior A. Whelan și K. Mojzesowicz, și în final K. Mojzesowicz și X. Lewis, agenți)

      Intervenientă în susținerea reclamantei: Qualcomm Wireless Business Solutions Europe BV (Waarle, Țările de Jos) (reprezentanți: G. Berrisch și D.W. Hull, solicitor)

      Interveniente în susținerea pârâtei: Daimler AG, fostă DaimlerChrysler AG (Stuttgart, Germania); Daimler Financial Services AG, fostă DaimlerChrysler Services AG (Berlin, Germania); Deutsche Telekom AG (Bonn, Germania); Toll Collect GmbH (Berlin) (reprezentanți: J. Schütze și A. von Graevenitz, avocați) și Republica Federală Germania (reprezentanți: inițial C. D. Quassowski și S. Flockermann, ulterior M. Lumma, agenți, asistați de U. Karpenstein și A. Rosenfeld, avocați)

      Obiectul

   Cerere de anulare a Deciziei 2003/792/CE a Comisiei din 30 aprilie 2003 de declarare a unei operațiuni de concentrare ca fiind compatibilă cu piața comună și cu Acordul privind SEE (Cazul COMP/M.2903 — Societate în comun DaimlerChrysler/Deutsche Telekom) (JO L 300, p. 62)

      Dispozitivul

               1)

               Constată că nu mai este necesar să se pronunțe asupra fondului cauzei.

               2)

               Obligă Socratec — Satellite Navigation Consulting, Research & Technology GmbH să suporte propriile cheltuieli de judecată, precum și cheltuielile de judecată efectuate de Comisie, de Daimler AG, de Daimler Financial Services AG, de Deutsche Telekom AG și de Toll Collect GmbH.

               3)

               Qualcomm Wireless Business Solutions Europe BV suportă propriile cheltuieli de judecată.

               4)

               Republica Federală Germania suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 251, 18.10.2003.


title: Cauza C-419/11: Hotărârea Curții (Camera întâi) din 14 martie 2013 (cerere de decizie preliminară formulată de Městský soud v Praze — Republica Cehă) — Česká spořitelna, a.s./Gerald Feichter [Regulamentul (CE) nr. 44/2001 — Competența judiciară, recunoașterea și executarea hotărârilor în materie civilă și comercială — Articolul 5 punctul 1 litera (a) și articolul 15 alineatul (1) — Noțiunile „materie contractuală” și „contract încheiat de consumator” — Bilet la ordin — Aval — Garantare a unui contract de credit]

text:
               18.5.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 141/6

         Hotărârea Curții (Camera întâi) din 14 martie 2013 (cerere de decizie preliminară formulată de Městský soud v Praze — Republica Cehă) — Česká spořitelna, a.s./Gerald Feichter
   (Cauza C-419/11) (1)

   (Regulamentul (CE) nr. 44/2001 - Competența judiciară, recunoașterea și executarea hotărârilor în materie civilă și comercială - Articolul 5 punctul 1 litera (a) și articolul 15 alineatul (1) - Noțiunile „materie contractuală” și „contract încheiat de consumator” - Bilet la ordin - Aval - Garantare a unui contract de credit)
   2013/C 141/08
   Limba de procedură: ceha

      Instanța de trimitere

   Městský soud v Praze

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Česká spořitelna, a.s.

      Pârât: Gerald Feichter

      Obiectul

   Cerere de decizie preliminară — Městský soud v Praze — Interpretarea articolului 5 alineatul (1) litera (a) și a articolului 15 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 44/2001 al Consiliului din 22 decembrie 2000 privind competența judiciară, recunoașterea și executarea hotărârilor în materie civilă și comercială (JO L 12, p. 1, Ediție specială, 19/vol. 3, p. 74) — Noțiunile „materie contractuală” și „contract încheiat de un consumator” — Competența pentru a judeca un litigiu privind o obligație cambială a administratorului unei societăți care a avalizat un bilet la ordin în alb subscris de această societate în favoarea unei bănci, drept garanție a unui contract de credit — Stabilirea locului de executare a obligației, biletul la ordin nemenționând inițial locul în care se efectuează plata

      Dispozitivul

               1.

               Articolul 15 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 44/2001 al Consiliului din 22 decembrie 2000 privind competența judiciară, recunoașterea și executarea hotărârilor în materie civilă și comercială trebuie interpretat în sensul că o persoană fizică ce are legături profesionale strânse cu o societate, precum administrarea acesteia sau deținerea unei participații majoritare în aceasta, nu poate fi considerată consumator în sensul acestei dispoziții atunci când avalizează un bilet la ordin emis pentru garantarea obligațiilor care incumbă acestei societăți în temeiul unui contract referitor la acordarea unui credit. În consecință, această dispoziție nu este aplicabilă în vederea determinării instanței competente să soluționeze o acțiune în justiție prin care beneficiarul unui bilet la ordin, stabilit într-un stat membru, invocă drepturi care decurg din acest bilet la ordin, necompletat în totalitate la data semnării sale și completat ulterior de către beneficiar, împotriva avalistului domiciliat într-un alt stat membru.

               2.

               Articolul 5 punctul 1 litera (a) din Regulamentul nr. 44/2001 este aplicabil în vederea determinării instanței competente să soluționeze o acțiune în justiție prin care beneficiarul unui bilet la ordin, stabilit într-un stat membru, invocă drepturile care decurg din acest bilet la ordin, necompletat în totalitate la data semnării sale și completat ulterior de către beneficiar, împotriva avalistului domiciliat într-un alt stat membru.

      (1)  JO C 311, 22.10.2011.


title: Cauza T-499/15: Ordonanța Tribunalului din 28 martie 2017 – LG Electronics/EUIPO – Cyrus Wellness Consulting (VIEWTY SMILE) („Marcă a Uniunii Europene — Procedură de opoziție — Retragerea cererii de înregistrare — Nepronunțare asupra fondului”)

text:
               6.6.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 178/17

         Ordonanța Tribunalului din 28 martie 2017 – LG Electronics/EUIPO – Cyrus Wellness Consulting (VIEWTY SMILE)
   (Cauza T-499/15) (1)

   ((„Marcă a Uniunii Europene - Procedură de opoziție - Retragerea cererii de înregistrare - Nepronunțare asupra fondului”))
   (2017/C 178/22)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: LG Electronics, Inc. (Seoul, Republica Coreea) (reprezentant: M. Graf, avocat)

      Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentant: L. Rampini, agent)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO, intervenientă la Tribunal: Cyrus Wellness Consulting GmbH (Berlin, Germania) (reprezentanți: A. Wulff și U. Hildebrandt, avocați)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva deciziei Camerei a doua de recurs a EUIPO din 11 iunie 2015 (cauzele conexate R 1565/2014-2 și R 1939/2014-2) privind o procedură de opoziție între Cyrus Wellness Consulting GmbH și LG Electronics, Inc.

      Dispozitivul

               1)

               Constată că nu mai este necesar să se pronunțe asupra fondului acțiunii.

               2)

               Obligă LG Electronics, Inc. să suporte propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO) și de Cyrus Wellness Consulting GmbH.

      (1)  JO C 354, 26.10.2015.


title: Cauza C-154/10: Ordonanța președintelui Curții din 9 februarie 2011 — Nokia Oyj/Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale), Medion AG

text:
               11.6.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 173/9

         Ordonanța președintelui Curții din 9 februarie 2011 — Nokia Oyj/Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale), Medion AG
   (Cauza C-154/10) (1)

   2011/C 173/18
   Limba de procedură: finlandeza
   Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 179, 3.7.2010.


title: Cauza T-143/04: Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din data de 6 februarie 2007 — Camurato Carfagno/Comisie ( Funcție publică — Funcționari — Notare — Raport asupra evoluției profesionale — Exercițiu de evaluare 2001/2002 — Acțiune în anulare — Excepție de nelegalitate — Eroare vădită de apreciere )

text:
               14.4.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 82/31

         Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din data de 6 februarie 2007 — Camurato Carfagno/Comisie
   (Cauza T-143/04) (1)

   („Funcție publică - Funcționari - Notare - Raport asupra evoluției profesionale - Exercițiu de evaluare 2001/2002 - Acțiune în anulare - Excepție de nelegalitate - Eroare vădită de apreciere’)
   (2007/C 82/68)
   Limba de procedură: franceza
   Părțile

      Reclamantă: Antonietta Camurato Carfagno (Bruxelles, Belgia) (reprezentant: C. Mourato, avocat)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: V. Joris și M. Velardo, agenți)
   Obiectul cauzei
   Cerere de anulare a deciziei din 9 aprilie 2003 având ca obiect aprobarea definitivă a raportului asupra evoluției profesionale a reclamantei pentru perioada cuprinsă între 1 iulie 2001 și 31 decembrie 2002.
   Dispozitivul hotărârii

               1)

               Anulează decizia din 9 aprilie 2003 având ca obiect aprobarea definitivă a raportului asupra evoluției profesionale a reclamantei pentru perioada cuprinsă între 1 iulie 2001 și 31 decembrie 2002.

               2)

               Obligă Comisia la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 190, 24.7.2004.


title: Cauza T-645/11 P: Recurs introdus la 9 decembrie 2011 de Michael Heath împotriva Hotărârii din 29 septembrie 2011 a Tribunalului Funcției Publice în cauza F-121/10, Heath/BCE

text:
               3.3.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 65/14

         Recurs introdus la 9 decembrie 2011 de Michael Heath împotriva Hotărârii din 29 septembrie 2011 a Tribunalului Funcției Publice în cauza F-121/10, Heath/BCE
   (Cauza T-645/11 P)
   2012/C 65/28
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Recurent: Michael Heath (Southampton, Regatul Unit) (reprezentanți: L. Levi și M. Vandenbussche, avocați)

      Cealaltă parte în proces: Banca Centrală Europeană (BCE)

      Concluziile

   Recurentul solicită Tribunalului:

               —

               anularea Hotărârii Tribunalului Funcției Publice a Uniunii Europene pronunțate la 29 septembrie 2011 în cauza F-121/10;

               —

               în consecință, admiterea cererilor formulate de reclamant în primă instanță, și, prin urmare,

                           —

                           anularea fișelor de salariu pentru luna ianuarie 2010 și pentru lunile următoare, în măsura în care acestea aplică o creștere a pensiilor cu 0,6 %, și aplicarea creșterii de 2,1 % calculată în conformitate cu GSA (General Salary Adjustment, ajustările generale ale salariului) legale;

                           —

                           în măsura în care este necesar, anularea deciziilor de respingere a cererilor de reexaminare și a reclamațiilor adresate de reclamant, decizii din datele de 11 mai 2010 și 9 septembrie 2010;

                           —

                           obligarea pârâtei la plata diferenței dintre procentul de 2,1 %, la care ar fi avut dreptul reclamantul și procentul de 0,6 %, reprezentând creșterea pensiei acordată în mod nelegal reclamantului începând din ianuarie 2010, respectiv la creșterea salariului cu 1,5 % pe lună începând din ianuarie 2010. Acestor sume trebuie să li se aplice o dobândă, începând de la data când au devenit scadente până în ziua plății efective, calculată pe baza ratei stabilite de Banca Centrală Europeană pentru operațiile principale de refinanțare și aplicabilă în perioada vizată, majorată cu două puncte;

               —

               obligarea pârâtei la plata sumei de 5 000 de euro, pentru repararea prejudiciului material al reclamantului, rezultat din pierderea puterii de cumpărare a acestuia;

               —

               obligarea pârâtei la plata sumei de 5 000 de euro, evaluată ex aequo et bono pentru repararea prejudiciului moral al reclamantului;

               —

               obligarea pârâtei la plata tuturor cheltuielilor de judecată;

               —

               obligarea pârâtei la plata tuturor cheltuielilor de judecată efectuate în ambele proceduri.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea recursului, recurentul invocă cinci motive.

               1.

               Primul motiv, întemeiat pe o eroare de drept, pe încălcarea noțiunii de act care lezează și pe încălcarea principiului securității juridice.

               2.

               Al doilea și al treilea motiv, întemeiate pe încălcarea reglementărilor privind controlul erorii vădite de apreciere, pe denaturarea dosarului și pe încălcarea obligației de motivare, a articolului 17 alineatul (7) din anexa III la condițiile de angajare și a normelor referitoare la sarcina probei în cadrul controlului efectuat de TFP cu privire la legalitatea avizului actuarului și la legalitatea conținutului acestuia.

               3.

               Al patrulea motiv, întemeiat pe denaturarea dosarului și pe încălcarea obligației de motivare și a dreptului la apărare, întrucât TFP nu ar fi examinat nicidecum caracterul regulamentar al intervenției, după 1 noiembrie 2009, a actuarului BCE aflat în funcție până la 31 octombrie 2009.

               4.

               Al cincilea motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 48 din condițiile de angajare, precum și pe încălcarea libertății de asociere și a dreptului fundamental la negociere colectivă, astfel cum sunt consacrate, printre altele, la articolul 11 din Convenția europeană pentru apărarea drepturilor omului și a libertăților fundamentale (CEDO) și la articolul 28 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, întrucât TFP a considerat că „reclamantul nu poate să reproșeze BCE faptul că nu a consultat comitetul pentru personal înainte de a stabili ajustările pensiilor pentru anul 2010”.


title: Cauzele conexate T-463/13 și T-464/13: Hotărârea Tribunalului din 26 noiembrie 2015 – Comunidad Autónoma de Galicia și Retegal/Comisia [„Ajutoare de stat — Televiziune digitală — Ajutor pentru utilizarea televiziunii digitale terestre în regiunile îndepărtate și mai puțin urbanizate din Spania — Decizie prin care ajutoarele sunt declarate în parte compatibile și în parte incompatibile cu piața internă — Noțiunea de întreprindere — Activitate economică — Avantaj — Serviciu de interes economic general — Caracter selectiv — Articolul 107 alineatul (3) litera (c) TFUE — Obligația de motivare”]

text:
               25.1.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 27/37

         Hotărârea Tribunalului din 26 noiembrie 2015 – Comunidad Autónoma de Galicia și Retegal/Comisia
   (Cauzele conexate T-463/13 și T-464/13) (1)

   ([„Ajutoare de stat - Televiziune digitală - Ajutor pentru utilizarea televiziunii digitale terestre în regiunile îndepărtate și mai puțin urbanizate din Spania - Decizie prin care ajutoarele sunt declarate în parte compatibile și în parte incompatibile cu piața internă - Noțiunea de întreprindere - Activitate economică - Avantaj - Serviciu de interes economic general - Caracter selectiv - Articolul 107 alineatul (3) litera (c) TFUE - Obligația de motivare”])
   (2016/C 027/43)
   Limba de procedură: spaniola

      Părțile

      Reclamante: Comunidad Autónoma de Galicia (Spania) (reprezentanți: M. Lorenzo Outón și P. Egerique Mosquera, avocați) (Cauza T-463/13) și Redes de Telecomunicación Galegas Retegal SA (Retegal) (Santiago de Compostela, Spania) (reprezentanți: F. García Martínez și B. Pérez Conde, avocați) (Cauza T-464/13)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: É. Gippini Fournier, B. Stromsky și P. Němečková, agenți)

      Intervenientă în susținerea pârâtei: SES Astra (Betzdorf, Luxemburg) (reprezentanți: F. González Díaz și F. Salerno, precum și, în cauza T-463/13, V. Romero Algarra, avocați)

      Obiectul

   Cerere de anulare a Deciziei 2014/489/UE a Comisiei din 19 iunie 2013 privind ajutorul de stat SA.28599 [C 23/10 (ex NN 36/10, ex CP 163/09)] pus în aplicare de Regatul Spaniei pentru utilizarea televiziunii digitale terestre în regiunile îndepărtate și mai puțin urbanizate (cu excepția comunității autonome Castilla-La Mancha) (JO L 217, p. 52).

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunile.

               2)

               Comunidad Autónoma de Galicia (Spania) și Redes de Telecomunicación Galegas Retegal, SA (Retegal) suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și cheltuielile de judecată efectuate de Comisia Europeană și de SES Astra.

      (1)  JO C 304, 19.10.2013.


               16.5.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 113/1

         2009/C 113/01
   Ultima publicație a Curții de Justiție în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

         JO C 102, 1.5.2009

      Publicații anterioare

      JO C 90, 18.4.2009

      JO C 82, 4.4.2009

      JO C 69, 21.3.2009

      JO C 55, 7.3.2009

      JO C 44, 21.2.2009

      JO C 32, 7.2.2009

   Aceste texte sunt disponibile pe:
   EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Cauza C-105/13: Cerere de decizie preliminară introdusă de College van Beroep voor het Bedrijfsleven (Țările de Jos) la 4 martie 2013 — P.J. Vonk Noordegraaf/Staatssecretaris van Economische Zaken

text:
               25.5.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 147/11

         Cerere de decizie preliminară introdusă de College van Beroep voor het Bedrijfsleven (Țările de Jos) la 4 martie 2013 — P.J. Vonk Noordegraaf/Staatssecretaris van Economische Zaken
   (Cauza C-105/13)
   2013/C 147/20
   Limba de procedură: olandeza

      Instanța de trimitere

   College van Beroep voor het Bedrijfsleven

      Părțile din procedura principală

      Reclamant: P.J. Vonk Noordegraaf

      Pârât: Staatssecretaris van Economische Zaken

      Întrebarea preliminară

   Regulamentul (CE) nr. 73/2009 (1), în special articolele 34, 36 și 137 din acesta, se aplică în mod corect în cazul în care unui agricultor care a obținut drepturi de plată pe baza unei producții intensive și care au fost calculate în funcție de suprafața aflată în posesia sa nu i se plătește o parte importantă a acestor drepturi de plată doar pentru motivul că suprafața eligibilă determinată pentru plată este inferioară ca urmare a unei modificări a metodei de măsurare, deși, în conformitate cu metoda de măsurare aplicată de statul membru la activarea drepturilor de plată în temeiul articolului 34 din acest regulament, însă respinsă ulterior de Comisie, a declarat cu bună credință suprafața eligibilă în hectare aflată invariabil în posesia sa?

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 73/2009 al Consiliului din 19 ianuarie 2009 de stabilire a unor norme comune pentru sistemele de ajutor direct pentru agricultori în cadrul politicii agricole comune și de instituire a anumitor sisteme de ajutor pentru agricultori, de modificare a Regulamentelor (CE) nr. 1290/2005, (CE) nr. 247/2006, (CE) nr. 378/2007 și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 1782/2003 (JO L 30, p. 16).


title: Cauza C-606/15: Acțiune introdusă la 17 noiembrie 2015 – Comisia Europeană/Republica Cehă

text:
               25.1.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 27/22

         Acțiune introdusă la 17 noiembrie 2015 – Comisia Europeană/Republica Cehă
   (Cauza C-606/15)
   (2016/C 027/26)
   Limba de procedură: ceha

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: Z. Malůšková și J. Hottiaux, agenți)

      Pârâtă: Republica Cehă

      Concluziile reclamantei

               —

               Constatarea că:

                           —

                           prin faptul că a încredințat organismului de anchetă supravegherea sistemului feroviar, Republica Cehă nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 19 alineatul (1) din Directiva 2004/49/CE;

                           —

                           prin faptul că nu a asigurat condițiile ca organismul de anchetă să lanseze anchetele cel târziu la o săptămână de la primirea raportului cu privire la accident sau incident, Republica Cehă nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 21 alineatul (3) din Directiva 2004/49;

                           —

                           prin faptul că nu a asigurat condițiile ca raportul final al anchetei să fie comunicat părților relevante prevăzute la articolul 22 alineatul (3) din Directiva 2004/49/CE, Republica Cehă nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 23 alineatul (2) din Directiva 2004/49;

                           —

                           prin faptul că nu a asigurat condițiile ca organismul de anchetă să adreseze autorității de siguranță recomandări de siguranță, Republica Cehă nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 25 alineatul (2) prima teză din Directiva 2004/49;

                           —

                           prin faptul că nu a prevăzut obligația autorității de siguranță de a lua măsuri pentru a se asigura că recomandările de siguranță sunt luate în considerare și urmate, Republica Cehă nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 25 alineatul (2) a doua teză din Directiva 2004/49;

                           —

                           prin faptul că nu a prevăzut obligația autorității de siguranță de a raporta cel puțin anual cu privire la măsurile luate sau planificate a fi luate drept consecință a recomandărilor de siguranță, Republica Cehă nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 25 alineatul (3) din Directiva 2004/49.

               —

               obligarea Republicii Cehe la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, Comisia invocă următoarele argumente:
   Până la 30 iunie 2015, data la care a expirat perioada prevăzută în avizul motivat, Republica Cehă nu a comunicat nicio modificare adusă legislației sale naționale pentru a asigura conformitatea cu articolul 19 alineatul (1), cu articolul 21 alineatul (3), cu articolul 23 alineatul (2) și cu articolul 25 alineatele (2) și (3) din Directiva 2004/49/CE (1).

      (1)  Directiva 2004/49/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 29 aprilie 2004 privind siguranța căilor ferate comunitare și de modificare a Directivei 95/18/CE a Consiliului privind acordarea de licențe întreprinderilor feroviare și a Directivei 2001/14/CE privind repartizarea capacităților de infrastructură feroviară și perceperea de tarife pentru utilizarea infrastructurii feroviare și certificarea siguranței (Directiva privind siguranța feroviară) (JO L 220, p. 16, Ediție specială, 07/vol. 14, p. 62).


title: Cauza C-80/11: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Baranya Megyei Bíróság (Ungaria) la 22 februarie 2011 — Mahagében Kft./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Dél-dunántúli Regionális Adó Főigazgatósága

text:
               18.6.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 179/7

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Baranya Megyei Bíróság (Ungaria) la 22 februarie 2011 — Mahagében Kft./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Dél-dunántúli Regionális Adó Főigazgatósága
   (Cauza C-80/11)
   2011/C 179/10
   Limba de procedură: maghiara

      Instanța de trimitere

   Baranya Megyei Bíróság

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Mahagében Kft

      Pârâtă: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Dél-dunántúli Regionális Adó Főigazgatósága

      Întrebările preliminare

               1.

               Directiva 2006/112/CE (1) trebuie interpretată în sensul că o persoană impozabilă în scopuri de TVA, care îndeplinește cerințele materiale pentru deducerea acestui impozit, în conformitate cu dispozițiile directivei menționate, poate fi privată de dreptul său la deducere prin intermediul unei reglementări sau practici naționale care interzice deducerea TVA plătită cu ocazia achiziționării de bunuri în cazul în care factura reprezintă singurul document autentic care atestă livrarea bunurilor, iar persoana impozabilă nu dispune de un document eliberat de emitentul facturii care să ateste că acesta dispunea de bunurile respective, că putea să le livreze și că și-a îndeplinit obligațiile de declarare? Statul membru poate impune destinatarului facturii, în temeiul articolului 273 din directiva menționată, pentru a garanta colectarea corectă a TVA și prevenirea fraudei, să dețină un alt document care să ateste că emitentul facturii dispunea de bunurile în cauză și că acestea au fost livrate sau transportate către persoana care a primit factura?

               2.

               Este conformă cu principiile neutralității și proporționalității, recunoscute în numeroase ocazii de Curte în legătură cu aplicarea directivei, noțiunea de diligență necesară prevăzută la articolul 44 alineatul 5 din Legea maghiară privind taxa pe valoare adăugată (TVA), în măsura în care autoritatea fiscală și jurisprudența obligă destinatarul facturii să se asigure că emitentul facturii este persoană impozabilă, a înregistrat bunurile în contabilitate, dispune de facturile de achiziționare a acestora și că și-a îndeplinit obligațiile privind declararea și plata TVA?

               3.

               Articolul 167 și articolul 178 litera (a) din Directiva 2006/112/CE privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată trebuie interpretate în sensul că se opun unei reglementări sau practici naționale care subordonează exercitarea dreptului de deducere condiției potrivit căreia persoana impozabilă destinatară a facturii trebuie să demonstreze respectarea legislației de către societatea emitentă a facturii?

      (1)  Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată (JO L 347, p. 1, Ediție specială, 09/vol. 3, p. 7).


title: Cauza C-347/06: Hotărârea Curții (Camera a doua) din 17 iulie 2008 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia — Italia) — ASM Brescia SpA/Comune di Rodengo Saiano (Articolele 43 CE, 49 CE și 86 CE — Concesiunea serviciului public de distribuție a gazelor — Directiva 2003/55 — Încetarea anticipată la sfârșitul unei perioade tranzitorii — Principiile protecției încrederii legitime și securității juridice)

text:
               30.8.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 223/7

         Hotărârea Curții (Camera a doua) din 17 iulie 2008 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia — Italia) — ASM Brescia SpA/Comune di Rodengo Saiano
   (Cauza C-347/06) (1)

   (Articolele 43 CE, 49 CE și 86 CE - Concesiunea serviciului public de distribuție a gazelor - Directiva 2003/55 - Încetarea anticipată la sfârșitul unei perioade tranzitorii - Principiile protecției încrederii legitime și securității juridice)
   (2008/C 223/09)
   Limba de procedură: italiana
   Instanța de trimitere
   Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia
   Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: ASM Brescia SpA

      Pârâtă: Comune di Rodengo Saiano

      Cu participarea: Anigas — Associazione Nazionale Industriali del Gas
   Obiectul
   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia — Interpretarea articolelor 43 CE, 49 CE și a articolului 86 alineatul (1) CE, precum și a articolului 23 alineatul (1) din Directiva 2003/55/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 26 iunie 2003 privind normele comune pentru piața internă în sectorul gazelor naturale și de abrogare a Directivei 98/30/CE (JO L 176, p. 57, Ediție specială, 12/vol. 2, p. 80) — Prorogare automată a concesiunilor privind gestionarea serviciului public de distribuție a gazelor
   Dispozitivul

               1)

               Directiva 2003/55/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 26 iunie 2003 privind normele comune pentru piața internă în sectorul gazelor naturale și de abrogare a Directivei 98/30/CE nu se opune ca o reglementare a unui stat membru, precum cea în cauză în acțiunea principală, să prevadă prelungirea, în condițiile pe care le stabilește, a perioadei tranzitorii la sfârșitul căreia trebuie să intervină încetarea anticipată a unei concesiuni de distribuție a gazelor naturale, precum cea în cauză în acțiunea principală. În aceste condiții, trebuie să se considere totodată că nici articolul 10 CE și nici principiul proporționalității nu se opun unei astfel de reglementări.

               2)

               Articolele 43 CE, 49 CE și articolul 86 alineatul (1) CE nu se opun ca o reglementare a unui stat membru, precum cea în cauză în acțiunea principală, să prevadă prelungirea, în condițiile pe care le stabilește, a perioadei tranzitorii la sfârșitul căreia trebuie să intervină încetarea anticipată a unei concesiuni de distribuție a gazelor naturale, precum cea în cauză în acțiunea principală, în măsura în care această prelungire poate fi considerată necesară pentru a permite cocontractanților să înceteze raporturile contractuale în condiții acceptabile atât din punctul de vedere al exigențelor serviciului public, cât și din punct de vedere economic.

      (1)  JO C 281, 18.11.2006.


title: Cauza T-539/14: Hotărârea Tribunalului din 19 noiembrie 2015 – North Drilling/Consiliul („Politica externă și de securitate comună — Măsuri restrictive adoptate împotriva Iranului în scopul de a împiedica proliferarea nucleară — Înghețare a fondurilor — Eroare de apreciere — Adaptare în timp a efectelor unei anulări”)

text:
               18.1.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 16/35

         Hotărârea Tribunalului din 19 noiembrie 2015 – North Drilling/Consiliul
   (Cauza T-539/14) (1)

   ((„Politica externă și de securitate comună - Măsuri restrictive adoptate împotriva Iranului în scopul de a împiedica proliferarea nucleară - Înghețare a fondurilor - Eroare de apreciere - Adaptare în timp a efectelor unei anulări”))
   (2016/C 016/43)
   Limba de procedură: spaniola

      Părțile

      Reclamantă: North Drilling Co. (Teheran, Iran) (reprezentanţi: J. Viñals Camallonga, L. Barriola Urruticoechea și J. Iriarte Ángel, avocați)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanţi: A. de Elera-San Miguel Hurtado și M. Bishop, agenţi)

      Obiectul

   Cerere de anulare a Deciziei 2014/222/PESC a Consiliului din 16 aprilie 2014 de modificare a Deciziei 2010/413/PESC privind adoptarea de măsuri restrictive împotriva Iranului (JO L 119, p. 65) și a Regulamentului de punere în aplicare (UE) nr. 397/2014 al Consiliului din 16 aprilie 2014 privind punerea în aplicare a Regulamentului (UE) nr. 267/2012 privind măsuri restrictive împotriva Iranului (JO L 119, p. 1), în măsura în care aceste acte o privesc pe reclamantă.

      Dispozitivul

               1)

               Anulează articolul 1 din Decizia 2014/222/PESC a Consiliului din 16 aprilie 2014 de modificare a Deciziei 2010/413/PESC privind adoptarea de măsuri restrictive împotriva Iranului și articolul 1 din Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 397/2014 al Consiliului din 16 aprilie 2014 privind punerea în aplicare a Regulamentului (UE) nr. 267/2012 privind măsuri restrictive împotriva Iranului, în măsura în care privesc North Drilling Co.

               2)

               Menține efectele articolului 1 din Decizia 2014/222 și ale articolului 1 din Regulamentul de punere în aplicare nr. 397/2014 față de North Drilling până la data expirării termenului de recurs prevăzut la articolul 56 primul paragraf din Statutul Curții de Justiție a Uniunii Europene sau, în cazul în care în acest termen se introduce un recurs, până la respingerea recursului.

               3)

               Obligă Consiliul Uniunii Europene la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 303, 8.9.2014.


title: Cauza T-324/13: Acțiune introdusă la 17 iunie 2013 — Endoceutics/OAPI — Merck (FEMIVIA)

text:
               31.8.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 252/32

         Acțiune introdusă la 17 iunie 2013 — Endoceutics/OAPI — Merck (FEMIVIA)
   (Cauza T-324/13)
   2013/C 252/53
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Endoceutics, Inc. (Quebec, Canada) (reprezentant: M. Wahlin, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Merck KGaA (Darmstadt, Germania)

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               Anularea deciziei Camerei a patra de recurs a OAPI din 15 aprilie 2013 în cauza R 1021/2012-4;

               —

               Respingerea opoziției formulate de cealaltă parte și permiterea înregistrării mărcii comunitare solicitate, și anume cererea de înregistrare a mărcii FEMIVIA cu numărul 9 386 343;

               —

               Obligarea celeilalte părți la plata cheltuielilor de judecată efectuate de reclamantă în apel și în procedura în fața OAPI.

      Motivele și principalele argumente

      Solicitantul mărcii comunitare: reclamanta.

      Marca comunitară vizată: marca verbală „FEMIVIA” pentru produse din clasa 5 — cererea de înregistrare a mărcii comunitare nr. 9 386 343.

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în procedura opoziției: cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs.

      Marca sau semnul invocat: marca verbală comunitară „FEMIBION” pentru produse din clasa 5 și înregistrarea internațională valabilă în Uniunea Europeană pentru marca figurativă în alb și negru „femibion” pentru produse și servicii din clasele 5, 29 și 30.

      Decizia diviziei de opoziție: respinge opoziția.

      Decizia camerei de recurs: anulează decizia atacată și respinge în tot cererea de înregistrare a mărcii comunitare.

      Motivele invocate: încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009 al Consiliului.


title: Cauza C-308/16: Cerere de decizie preliminară introdusă de Naczelny Sąd Administracyjny (Polonia) la 30 mai 2016 – Kozuba Premium Selection sp. z o.o. z siedzibą w Warszawie/Dyrektor Izby Skarbowej w Warszawie

text:
               12.9.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 335/32

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Naczelny Sąd Administracyjny (Polonia) la 30 mai 2016 – Kozuba Premium Selection sp. z o.o. z siedzibą w Warszawie/Dyrektor Izby Skarbowej w Warszawie
   (Cauza C-308/16)
   (2016/C 335/43)
   Limba de procedură: polona

      Instanța de trimitere

   Naczelny Sąd Administracyjny

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Kozuba Premium Selection sp. z o.o. z siedzibą w Warszawie

      Pârât: Dyrektor Izby Skarbowej w Warszawie

      Întrebările preliminare

   Articolul 135 alineatul (1) litera (j) din Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată (1) trebuie interpretat în sensul că se opune unei reglementări naționale (articolul 43 alineatul 1 punctul 10 din Legea din 11 martie 2004 privind taxa pe bunuri și servicii [Ustawa o podatku od towarów i usług, Dz. U. nr. 54, poz. 535, astfel cum a fost modificată, denumită în continuare „Legea privind TVA-ul”]), potrivit căreia livrarea unei clădiri, a unei construcții sau a unor părți ale unei clădiri sau ale unei construcții este scutită de TVA, cu excepția situației în care:

               a)

               livrarea se efectuează în cadrul primei ocupări sau înaintea primei ocupări,

               b)

               între prima ocupare și livrarea clădirii, construcției sau a unei părți a clădirii sau a construcției a trecut o perioadă mai scurtă de 2 ani, în măsura în care, potrivit articolului 2 punctul 14 din Legea privind TVA-ul, în cadrul efectuării unor operațiuni taxabile, prima ocupare înseamnă darea în folosință a unei clădiri, construcții sau a unei părți a unei clădiri sau a unei construcții către primul dobânditor sau primul utilizator, după ce aceste clădiri, construcții sau părți ale unei clădiri sau ale unei construcții au fost:

                           a)

                           construite sau

                           b)

                           îmbunătățite, atunci când, în sensul dispozițiilor privind impozitul pe venit, cheltuielile cu îmbunătățirea au fost de minimum 30 % din valoarea inițială?

      (1)  JO 2006, L 347, p. 1, Ediție specială, 09/vol. 3, p. 7.


title: Cauza C-14/15: Acțiune introdusă la 14 ianuarie 2015 – Parlamentul European/Consiliul Uniunii Europene

text:
               23.3.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 96/7

         Acțiune introdusă la 14 ianuarie 2015 – Parlamentul European/Consiliul Uniunii Europene
   (Cauza C-14/15)
   (2015/C 096/09)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: Parlamentul European (reprezentanți: F. Drexler, A. Caiola, M. Pencheva, agenți)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene

      Concluziile reclamantului

               —

               Anularea Deciziei 2014/731/UE a Consiliului din 9 octombrie 2014 privind lansarea schimbului automatizat de date privind înmatricularea vehiculelor (VRD) în Malta (1), a Deciziei 2014/743/UE a Consiliului din 21 octombrie 2014 privind lansarea schimbului automatizat de date în ceea ce privește înmatricularea vehiculelor (VRD) în Cipru (2) și a Deciziei 2014/744/UE a Consiliului din 21 octombrie 2014 privind lansarea schimbului automatizat de date în ceea ce privește înmatricularea vehiculelor (VRD) în Estonia (3);

               —

               obligarea Consiliului Uniunii Europene la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii sale în anulare, Parlamentul invocă două motive întemeiate pe încălcarea tratatelor, pe de o parte, și pe încălcarea normelor fundamentale de procedură, pe de altă parte.
   În primul rând, Parlamentul consideră că Consiliul a utilizat un temei juridic necorespunzător pentru adoptarea deciziilor contestate.
   În al doilea rând, Parlamentul reproșează Consiliului că a utilizat o procedură decizională care nu ar fi corectă din punct de vedere juridic.

      (1)  JO L 302, p. 56.

      (2)  JO L 308, p. 100.

      (3)  JO L 308, p. 102.


title: Cauza T-15/09: Hotărârea Tribunalului din 9 martie 2010 — Euro-Information/OAPI (EURO AUTOMATIC CASH) [ Marcă comunitară — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale EURO AUTOMATIC CASH — Motive absolute de refuz — Lipsa caracterului distinctiv — Articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 [devenit articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009] — Caracter descriptiv — Articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 [devenit articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009] ]

text:
               1.5.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 113/43

         Hotărârea Tribunalului din 9 martie 2010 — Euro-Information/OAPI (EURO AUTOMATIC CASH)
   (Cauza T-15/09) (1)

   („Marcă comunitară - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale EURO AUTOMATIC CASH - Motive absolute de refuz - Lipsa caracterului distinctiv - Articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 [devenit articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009] - Caracter descriptiv - Articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 [devenit articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009]”)
   2010/C 113/69
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: Européenne de traitement de l’information (Euro-Information) (Strasbourg, Franța) (reprezentant: A. Grolée, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: A. Folliard-Monguiral, agent)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a patra de recurs a OAPI din 18 noiembrie 2008 (cauza R 70/2006-4), privind o solicitare o cerere de înregistrare a semnului verbal EURO AUTOMATIC CASH ca marcă comunitară

      Dispozitivul

               1.

               Anulează Decizia Camerei a patra de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI) din 18 noiembrie 2008 (cauza R 70/2006-4).

               2.

               OAPI suportă patru cincimi din cheltuielile de judecată efectuate de părți în procedura desfășurată în fața Tribunalului.

               3.

               Européenne de traitement de l’information (Euro-Information) suportă o cincime din cheltuielile de judecată efectuate de părți în procedura desfășurată în fața Tribunalului.

               4.

               OAPI suportă cheltuielile necesare efectuate de reclamantă în legătură cu procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI.

      (1)  JO C 69, 21.3.2009.


title: Cauza C-552/09 P: Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 24 martie 2011 — Ferrero SpA/Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale), Tirol Milch reg.Gen.mbH Innsbruck [Recurs — Marcă comunitară — Regulamentul (CE) nr. 40/94 — Marca comunitară figurativă TiMi KiNDERJOGHURT — Marca verbală anterioară KINDER — Procedură de declarare a nulității — Articolul 52 alineatul (1) litera (a) — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) și articolul 5 — Aprecierea similitudinii semnelor — Familie de mărci]

text:
               21.5.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 152/8

         Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 24 martie 2011 — Ferrero SpA/Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale), Tirol Milch reg.Gen.mbH Innsbruck
   (Cauza C-552/09 P) (1)

   (Recurs - Marcă comunitară - Regulamentul (CE) nr. 40/94 - Marca comunitară figurativă TiMi KiNDERJOGHURT - Marca verbală anterioară KINDER - Procedură de declarare a nulității - Articolul 52 alineatul (1) litera (a) - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) și articolul 5 - Aprecierea similitudinii semnelor - Familie de mărci)
   2011/C 152/13
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Recurentă: Ferrero SpA (reprezentant: C. Gielen, avocat)

      Ceelelalte părți în proces: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: Botis, agent), Tirol Milch reg.Gen.mbH Innsbruck

      Obiectul

   Recurs formulat împotriva Hotărârii Tribunalului de Primă Instanță (Camera a doua) din 14 octombrie 2009, Ferrero SpA/OAPI — Tirol Milch (T-140/08) prin care Tribunalul a respins acțiunea în anularea Deciziei R 682/2007-2 a Camerei a doua de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (OAPI) din 30 ianuarie 2008 de anulare a deciziei diviziei de anulare prin care s a declarat nulitatea mărcii verbale „TiMi KINDERJOGHURT” pentru produse din clasa 29 în cadrul cererii de declarare a nulității formulată de reclamantă

      Dispozitivul

               1.

               Respinge recursul.

               2.

               Obligă Ferrero SpA la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 80, 27.3.2010.


title: Cauza C-19/07: Hotărârea Curții (Camera întâi) din 17 ianuarie 2008 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Cour de cassation — Franța) — Paul Chevassus-Marche/Groupe Danone, Société Kro beer brands SA (BKSA), Société Evian eaux minérales d'Evian SA (SAEME) (Apropierea legislațiilor — Directiva 86/653/CEE — Agenți comerciali independenți — Dreptul la comision al unui agent căruia i se încredințează o anumită zonă geografică — Tranzacții încheiate fără intervenția comitentului)

text:
               8.3.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 64/11

         Hotărârea Curții (Camera întâi) din 17 ianuarie 2008 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Cour de cassation — Franța) — Paul Chevassus-Marche/Groupe Danone, Société Kro beer brands SA (BKSA), Société Evian eaux minérales d'Evian SA (SAEME)
   (Cauza C-19/07) (1)

   (Apropierea legislațiilor - Directiva 86/653/CEE - Agenți comerciali independenți - Dreptul la comision al unui agent căruia i se încredințează o anumită zonă geografică - Tranzacții încheiate fără intervenția comitentului)
   (2008/C 64/16)
   Limba de procedură: franceza
   Instanța de trimitere
   Cour de cassation
   Părțile din acțiunea principală

      Reclamant: Paul Chevassus-Marche

      Pârâți: Groupe Danone, Société Kro beer brands SA (BKSA), Société Evian eaux minérales d'Evian SA (SAEME)
   Obiectul
   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Cour de cassation — Interpretarea articolului 7 alineatul (2) din Directiva 86/653/CEE a Consiliului din 18 decembrie 1986 privind coordonarea legislației statelor membre referitoare la agenții comerciali independenți (JO L 382, p. 17, Ediție specială 06/vol. 1, p. 176) — Rezilierea contractului de agenție — Comision datorat agentului comercial căruia i s-a încredințat o anumită zonă geografică sau un anumit grup de clienți — Existența unui drept la comision în lipsa controlului, direct sau indirect, exercitat de către mandant asupra tranzacțiilor încheiate între un terț și un client care aparține zonei geografice încredințate agentului
   Dispozitivul
   Articolul 7 alineatul (2) prima liniuță din Directiva 86/653/CEE a Consiliului din 18 decembrie 1986 privind coordonarea legislației statelor membre referitoare la agenții comerciali independenți trebuie interpretat în sensul că, în lipsa intervenției directe sau indirecte a comitentului, agentul comercial căruia i se încredințează o anumită zonă geografică nu are dreptul la comision pentru tranzacțiile încheiate cu un terț de către clienți care aparțin zonei respective.

      (1)  JO C 69, 24.3.2007.


title: Cauza C-538/15: Cerere de decizie preliminară introdusă de Juzgado de Primera Instancia de Olot (Spania) la 15 octombrie 2015 – Francesc de Bolós Pi/Urbaser, S.A.

text:
               21.12.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 429/12

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Juzgado de Primera Instancia de Olot (Spania) la 15 octombrie 2015 – Francesc de Bolós Pi/Urbaser, S.A.
   (Cauza C-538/15)
   (2015/C 429/16)
   Limba de procedură: spaniola

      Instanța de trimitere

   Juzgado de Primera Instancia de Olot

      Părțile din procedura principală

      Reclamant: Francesc de Bolós Pi

      Pârâtă: Urbaser, S.A.

      Întrebările preliminare

               1)

               Este compatibilă cu articolul 101 TFUE coroborat cu articolul 10 TUE și cu articolul 4 alineatul (3) TFUE o reglementare care stabilește tariful onorariilor percepute de procuradores, și anume Real Decreto 1373/2003 din 7 noiembrie 2003, în condițiile în care supune retribuirea acestora unui tarif sau barem minim care poate fi modificat numai cu 12 % în plus sau în minus, iar autoritățile naționale, inclusiv instanțele, nu pot deroga de la aceste tarife minime nici în cazul unor circumstanțe extraordinare?

               2)

               În scopul aplicării baremului legal menționat, fără aplicarea tarifelor minime stabilite de acesta, poate constitui o circumstanță extraordinară faptul că există o disproporție importantă între munca realizată efectiv și cuantumul onorariilor care rezultă din aplicarea baremului?

               3)

               Este Decretul regal 1373/2006 compatibil cu articolul 56 TFUE?

               4)

               Îndeplinește decretul regal menționat cerințele de necesitate și de proporționalitate prevăzute la articolul 15 alineatul (3) din Directiva 2006/123CE (1)?

               5)

               Include articolul 6 din Convenția europeană a drepturilor omului dreptul la apărare efectivă în raport cu stabilirea onorariilor percepute de procurador în cazul în care acestea sunt disproporționat de ridicate și nu corespund cu munca realizată efectiv?

      (1)  Directiva 2006/123/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 12 decembrie 2006 privind serviciile în cadrul pieței interne (JO L 376, p. 36, Ediție specială, 13/vol. 58, p. 50).


title: Cauza C-357/14 P: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 1 octombrie 2015 – Electrabel SA şi Dunamenti Erőmű Zrt/Comisia Europeană (Recurs — Ajutoare de stat — Ajutoare acordate de autoritățile maghiare în favoarea anumitor producători de energie electrică — Contracte de achiziție de energie electrică pe termen lung încheiate între o întreprindere publică și anumiți producători de energie electrică — Decizie prin care ajutorul de stat este declarat incompatibil cu piața comună și prin care se dispune recuperarea acestuia — Noțiunea „parte” care poate introduce un recurs la Curte — Aderarea Ungariei la Uniunea Europeană — Dată relevantă pentru aprecierea existenței unui ajutor — Noțiunea „ajutor de stat” — Avantaj — Criteriul investitorului privat — Metodologie de calcul al cuantumului ajutoarelor menționate)

text:
               16.11.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 381/9

         Hotărârea Curții (Camera a treia) din 1 octombrie 2015 – Electrabel SA şi Dunamenti Erőmű Zrt/Comisia Europeană
   (Cauza C-357/14 P) (1)

   ((Recurs - Ajutoare de stat - Ajutoare acordate de autoritățile maghiare în favoarea anumitor producători de energie electrică - Contracte de achiziție de energie electrică pe termen lung încheiate între o întreprindere publică și anumiți producători de energie electrică - Decizie prin care ajutorul de stat este declarat incompatibil cu piața comună și prin care se dispune recuperarea acestuia - Noțiunea „parte” care poate introduce un recurs la Curte - Aderarea Ungariei la Uniunea Europeană - Dată relevantă pentru aprecierea existenței unui ajutor - Noțiunea „ajutor de stat” - Avantaj - Criteriul investitorului privat - Metodologie de calcul al cuantumului ajutoarelor menționate))
   (2015/C 381/10)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Recurente: Electrabel SA şi Dunamenti Erőmű Zrt (reprezentanţi: J. Philippe, F.-H. Boret şi A.-C. Guyon, avocaţi, P. Turner QC)

      Cealaltă parte din procedură: Comisia Europeană (reprezentanți: L. Flynn şi K. Talabér-Ritz, agenţi)

      Dispozitivul

               1)

               Respinge recursul.

               2)

               Obligă Dunamenti Erőmű Zrt. să suporte, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, și pe cele efectuate de Comisia Europeană.

               3)

               Electrabel SA suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 329, 22.9.2014.


title: Cauza C-373/12: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Krajský súd v Prešove (Slovacia) la 3 august 2012 — GIC Cash as/Marián Gunčaga

text:
               17.11.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 355/8

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Krajský súd v Prešove (Slovacia) la 3 august 2012 — GIC Cash as/Marián Gunčaga
   (Cauza C-373/12)
   2012/C 355/13
   Limba de procedură: slovaca

      Instanța de trimitere

   Krajský súd v Prešove

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: GIC Cash as

      Pârât: Marián Gunčaga

      Întrebările preliminare

               1.

               Articolul 47 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene (1) (denumită în continuare „Carta”) coroborat cu articolul 38 din aceasta, cu articolul 6 alineatul (1) și cu articolul 7 alineatul (1) din Directiva 93/13/CEE a Consiliului privind clauzele abuzive în contractele încheiate cu consumatorii (2) trebuie interpretat în sensul că, în cazul în care o instanță sesizată cu soluționarea unui litigiu privind un contract încheiat cu consumatorii trebuie să aprecieze dacă o clauză este abuzivă, iar o instanță dintr-un alt stat membru a statuat deja, în împrejurări de fapt similare, că o clauză contractuală cu un conținut similar sau identic (cu aceasta) este abuzivă, consumatorul are dreptul ca, în scopul aprecierii caracterului abuziv al clauzei care face obiectul disputei, instanța (sesizată cu litigiul menționat) să țină cont de decizia adoptată de instanța din celălalt stat membru?

               2.

               În ipoteza unui răspuns afirmativ la prima întrebare, instanța în cauză încalcă dreptul fundamental al consumatorului, prevăzut la articolul 47 coroborat cu articolul 38 din Cartă, în cazul în care nu ține seama de decizia unei instanțe din alt stat membru privind caracterul abuziv al unei clauze contractuale cu un conținut similar sau identic?

      (1)  JO C 364, p. 1.

      (2)  Directiva 93/13/CEE a Consiliului din 5 aprilie 1993 privind clauzele abuzive în contractele încheiate cu consumatorii (JO L 95 p. 29, Ediție specială, 15/vol. 2, p. 273).


title: Cauza C-491/08: Hotărârea Curții (Camera a patra) din 10 iunie 2010 — Comisia Europeană/Republica Italiană (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Directiva 92/43/CEE — Conservarea habitatelor naturale — Faună și floră sălbatică — Situri de importanță comunitară — Regim de protecție — Complex turistic „Is Arenas” )

text:
               31.7.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 209/7

         Hotărârea Curții (Camera a patra) din 10 iunie 2010 — Comisia Europeană/Republica Italiană
   (Cauza C-491/08) (1)

   (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru - Directiva 92/43/CEE - Conservarea habitatelor naturale - Faună și floră sălbatică - Situri de importanță comunitară - Regim de protecție - Complex turistic „Is Arenas”)
   2010/C 209/09
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentant: D. Recchia, agent)

      Pârâtă: Republica Italiană (reprezentanți: I. Bruni, agent, G. Aiello, avvocato dello Stato)

      Obiectul

   Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Încălcarea dispozițiilor Directivei 92/43/CEE a Consiliului din 21 mai 1992 privind conservarea habitatelor naturale și a speciilor de faună și floră sălbatică (JO L 206, p. 7, Ediție specială, 15/vol. 2, p. 109) — Situri de importanță comunitară — Situl „Is Arenas” — Amenajarea unui teren de golf

      Dispozitivul

               1.

               În ceea ce privește proiectul de complex turistic și imobiliar „Is Arenas” care afectează situl „Is Arenas”:

                           —

                           prin neadoptarea, înainte de 19 iulie 2006, data înscrierii sitului „Is Arenas” pe lista siturilor de importanță comunitară, a unor măsuri de protecție adecvate în raport cu obiectivul de conservare urmărit de Directiva 92/43/CEE a Consiliului din 21 mai 1992 privind conservarea habitatelor naturale și a speciilor de faună și floră sălbatică pentru protejarea interesului ecologic relevant pe care situl propus drept sit de importanță comunitară îl are la nivel național și, în special, prin neinterzicerea unei intervenții susceptibile să compromită semnificativ caracteristicile ecologice ale sitului, și

                           —

                           prin neadoptarea, ulterior datei de 19 iulie 2006, a măsurilor adecvate pentru a evita deteriorarea habitatelor naturale pentru care a fost desemnat situl de importanță comunitară menționat,

                     Republica Italiană nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul Directivei 92/43 și, în special, în ceea ce privește a doua critică, în temeiul articolului 6 alineatul (2) din această directivă.

               2.

               Obligă Republica Italiană la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 44, 21.2.2009.


title: Cauza C-602/16 P: Recurs introdus la 24 noiembrie 2016 de Consiliul Uniunii Europene împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a noua) din 15 septembrie 2016 în cauza T-111/14, Unitec Bio/Consiliul

text:
               30.1.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 30/31

         Recurs introdus la 24 noiembrie 2016 de Consiliul Uniunii Europene împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a noua) din 15 septembrie 2016 în cauza T-111/14, Unitec Bio/Consiliul
   (Cauza C-602/16 P)
   (2017/C 030/35)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Recurent: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: H. Marcos Fraile, agent, N. Tuominen, avocat)

      Celelalte părți din procedură: Unitec Bio SA, Comisia Europeană, European Biodiesel Board (EBB)

      Concluziile recurentului

   Recurentul solicită Curții:

               —

               anularea Hotărârii Tribunalului din 15 septembrie 2016, notificată Consiliului la 16 septembrie 2016, în cauza T-111/14, Unitec Bio SA/Consiliul;

               —

               respingerea cererii de anulare a regulamentului atacat formulate de reclamanta în primă instanță și

               —

               obligarea reclamantei în primă instanță la plata cheltuielilor efectuate de Consiliu atât în primă instanță, cât și în recurs.

         Cu titlu subsidiar:

               —

               trimiterea cauzei spre rejudecare Tribunalului;

               —

               soluționarea odată cu fondul a cererii privind cheltuielile de judecată efectuate în primă instanță și în recurs.

      Motivele și principalele argumente

               1.

                  În primul rând, Tribunalul a aplicat un criteriu legal greșit atunci când a examinat dacă Consiliul dispunea de elemente de probă pentru a decide că prețurile interne ale materiilor prime care figurau în registrele exportatorilor argentinieni relevanți erau suficient de denaturate pentru a justifica neluarea lor în considerare și recurgerea la metodologia prevăzută la articolul 2 alineatul (5) al doilea paragraf din Regulamentul de bază (1). Procedând astfel, Tribunalul a impus acestei instituții o sarcină a probei prea dificilă.

               2.

                  În al doilea rând, aprecierea Tribunalului în sensul că probele prezentate de instituții nu erau suficiente pentru a demonstra că exista o denaturare considerabilă a prețurilor principalelor materii prime în Argentina ca efect al regimului taxelor de export diferențiate nu este motivată în mod adecvat.

               3.

                  În al treilea rând, dispozitivul hotărârii atacate care anulează taxele antidumping în măsura în care vizează reclamanta în prima instanță este disproporționat în raport cu unicul motiv de anulare examinat de Tribunal și conferă efecte necuvenite constatării nelegalității.

               4.

               Consiliul va demonstra că hotărârea atacată este viciată de mai multe erori de drept care îi afectează validitatea. În plus, Consiliul susține că faptele pe care se bazează primul motiv invocat de reclamanta în prima instanță sunt stabilite în suficientă măsură pentru ca Curtea de Justiție să poată statua cu privire la acest motiv și să respingă cererea.

               5.

               Prin urmare, Consiliul solicită în mod respectuos anularea hotărârii atacate și respingerea cererii de anulare a regulamentului în litigiu formulate de reclamanta în prima instanță.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 1225/2009 din 30 noiembrie 2009 privind protecţia împotriva importurilor care fac obiectul unui dumping din partea ţărilor care nu sunt membre ale Comunităţii Europene (JO 2009, L 343, p. 51) („Regulamentul de bază”).


title: Cauza C-411/04 P: Hotărârea Curții (camera întâi) din data de 25 ianuarie 2007 — Salzgitter Mannesmann GmbH, fostă Mannesmannröhren-Werke GmbH/Comisie (Recurs — Concurență — Înțelegere — Piața țevilor de oțel fără sudură — Proces echitabil — Mijloace de probă de origine anonimă — Amendă — Cooperare — Egalitate de tratament)

text:
               10.3.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 56/3

         Hotărârea Curții (camera întâi) din data de 25 ianuarie 2007 — Salzgitter Mannesmann GmbH, fostă Mannesmannröhren-Werke GmbH/Comisie
   (Cauza C-411/04 P) (1)

   (Recurs - Concurență - Înțelegere - Piața țevilor de oțel fără sudură - Proces echitabil - Mijloace de probă de origine anonimă - Amendă - Cooperare - Egalitate de tratament)
   (2007/C 56/05)
   Limba de procedură: germana
   Părțile

      Recurentă: Salzgitter Mannesmann GmbH, fostă Mannesmannröhren-Werke GmbH (reprezentanți: M. Klusmann și F. Wiemer, Rechtsanwälte)

      Cealaltă parte în proces: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: A. Whelan și H. Gading, agenți, H.-J. Freund, Rechtsanwalt)
   Obiectul
   Recurs introdus împotriva hotărârii Tribunalului de Primă Instanță (camera a doua) din 8 iulie 2004, Mannesmannröhren — Werke/Comisie (T-44/00), în măsura în care acesta a respins acțiunea în anulare împotriva deciziei 2003/382/CE a Comisiei din 8 decembrie 1999 referitoare la o procedură de aplicare a articolului 81din Tratatul CE (Cauza IV/E-1/35.860.B — Țevi de oțel fără sudură) (JO L 140, p. 1) — Dreptul la un proces echitabil — Aplicare greșită a articolului 81CE — Principiul egalității de tratament
   Dispozitivul

               1)

               Respinge recursul.

               2)

               Obligă recurenta Salzgitter Mannesmann GmbH la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 273 din 6.11.2004.


title: Cauza C-462/05: Hotărârea Curții (Camera a patra) din 12 iunie 2008 — Comisia Comunităților Europene/Republica Portugheză (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Admisibilitate — Lucru judecat — A șasea directivă TVA — Articolul 4 alineatul (5) primul paragraf, articolul 12 alineatul (3) litera (a) și articolul 28 alineatul (2) litera (e))

text:
               15.8.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 209/3

         Hotărârea Curții (Camera a patra) din 12 iunie 2008 — Comisia Comunităților Europene/Republica Portugheză
   (Cauza C-462/05) (1)

   (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru - Admisibilitate - Lucru judecat - A șasea directivă TVA - Articolul 4 alineatul (5) primul paragraf, articolul 12 alineatul (3) litera (a) și articolul 28 alineatul (2) litera (e))
   (2008/C 209/03)
   Limba de procedură: portugheza
   Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: R. Lyal și M. Afonso, agenți)

      Pârâtă: Republica Portugheză (reprezentanți: L. Fernandes, Â. Seiça Neves și R. Laires, agenți)
   Obiectul
   Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Încălcarea articolelor 12 și 28 din Directiva 77/388/CEE: A șasea directivă a Consiliului din 17 mai 1977 privind armonizarea legislațiilor statelor membre referitoare la impozitele pe cifra de afaceri — sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată: baza unitară de evaluare (JO L 145, p. 1) — Menținerea în vigoare a unei cote reduse de 5 % pentru taxele de trecere pe cale rutieră a fluviului Tejo la Lisabona
   Dispozitivul

               1)

               Prin menținerea în vigoare a unei cote reduse de 5 % a taxei pe valoarea adăugată aplicabile taxelor de trecere pe cale rutieră a fluviului Tejo la Lisabona, Republica Portugheză nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolelor 12 și 28 din A șasea directivă 77/388/CEE a Consiliului din 17 mai 1977 privind armonizarea legislațiilor statelor membre referitoare la impozitele pe cifra de afaceri — sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată: baza unitară de evaluare, astfel cum a fost modificată prin Directiva 2001/4/CE a Consiliului din 19 ianuarie 2001.

               2)

               Obligă Republica Portugheză la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 60, 11.3.2006.