title: Cauza C-441/08: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Naczelny Sąd Administracyjny (Republica Polonă) la 7 octombrie 2008 — Elektrownia Pątnów II sp. z o.o./Dyrektorowi Izby Skarbowej w Poznaniu

text:
               20.12.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 327/15

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Naczelny Sąd Administracyjny (Republica Polonă) la 7 octombrie 2008 — Elektrownia Pątnów II sp. z o.o./Dyrektorowi Izby Skarbowej w Poznaniu
   (Cauza C-441/08)
   (2008/C 327/25)
   Limba de procedură: polona
   Instanța de trimitere
   Naczelny Sąd Administracyjny
   Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Elektrownia Pątnów II sp. z o.o.

      Pârât: Dyrektor Izby Skarbowej w Poznaniu
   Întrebările preliminare
   În temeiul dreptului comunitar (în special Directiva 69/335/CEE (1)), în cazul aplicării impozitului pe capital unei majorări de capital autoritățile fiscale au obligația să ia în considerare operațiunile care privesc aceeași majorare de capital care a fost supusă impozitului pe capital înainte de aderarea Poloniei la Uniunea Europeană?
   Mecanismul prevăzut în articolul 5 alineatul (3) a doua liniuță din Directiva 69/335/CEE este aplicabil în cazul în care conversia împrumuturilor acordate în acțiuni ale societății, în sensul articolului 4 alineatul (2) litera (c) din directivă, are loc după aderare, iar aceste împrumuturi au fost deja impozitate în temeiul legislației naționale în vigoare până la data aderării în conformitate cu principiile definite în legea polonă privind impozitul pe actele civile?

      (1)  JO L 249, p. 25, Ediție specială, 09/vol. 1, p. 9.


title: Cauza T-101/15: Acțiune introdusă la 26 februarie 2015 – Red Bull/OAPI – Optimum Mark (Reprezentarea unei mărci compuse din culorile albastru și argintiu)

text:
               27.4.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 138/61

         Acțiune introdusă la 26 februarie 2015 – Red Bull/OAPI – Optimum Mark (Reprezentarea unei mărci compuse din culorile albastru și argintiu)
   (Cauza T-101/15)
   (2015/C 138/79)
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Red Bull GmbH (Fuschl am See, Austria) (reprezentant: A. Renck, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Optimum Mark (Varșovia, Polonia)

      Datele privind procedura în fața OAPI

      Titularul mărcii în litigiu: reclamanta

      Marca în litigiu: reprezentarea unei mărci compuse din culorile albastru și argintiu – cererea de înregistrare a unei mărci comunitare nr. 2 534 774

      Procedura care s-a aflat pe rolul OAPI: procedură de declarare a nulității

      Decizia atacată: Decizia Camerei întâi de recurs a OAPI din 2/12/2014 în cauza R 2037/2013-1

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei atacate;

               —

               obligarea la plata cheltuielilor de judecată a OAPI și, în cazul în care ar formula o cerere de intervenție, a celeilalte părți din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI.

      Motivele invocate

               —

               încălcarea articolului 4, a articolului 7 alineatul (1) litera (a) și a articolului 52 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul nr. 207/2009;

               —

               încălcarea principiului încrederii legitime stabilit de Curtea de Justiție în temeiul dreptului Uniunii.


title: Cauza T-56/13: Acțiune introdusă la 30 ianuarie 2013 — ClientEarth și Stichting BirdLife Europe/Comisia

text:
               6.4.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 101/23

         Acțiune introdusă la 30 ianuarie 2013 — ClientEarth și Stichting BirdLife Europe/Comisia
   (Cauza T-56/13)
   2013/C 101/50
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamante: ClientEarth (Londra, Regatul Unit) și Stichting BirdLife Europe (Zeist, Țările de Jos) (reprezentant: O. Brouwer, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamantele solicită Tribunalului:

               —

               anularea respingerii de către pârâtă a cererii lor de acces la ultima versiune a unei analize a doctrinei privind așa-numita „datorie de carbon” a bioenergiei produse din biomasă, conform Regulamentului (CE) nr. 1049/2001 al Parlamentului European și al Consiliului din 30 mai 2001 privind accesul public la documentele Parlamentului European, ale Consiliului și ale Comisiei și Regulamentului (CE) nr. 1367/2006 al Parlamentului European și al Consiliului din 6 septembrie 2006 privind aplicarea, pentru instituțiile și organismele comunitare, a dispozițiilor Convenției de la Aarhus privind accesul la informație, participarea publicului la luarea deciziilor și accesul la justiție în domeniul mediului și

               —

               obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată ale reclamantelor, inclusiv a cheltuielilor de judecată efectuate de părțile interveniente.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamantele invocă un singur motiv.
   Reclamantele susțin că, întrucât nu le-a adresat o decizie expresă privind cererea lor de acces în termenele pentru soluționarea cererilor de confirmare stabilite la articolul 8 alineatele (1) și (2) din Regulamentul (CE) nr. 1049/2001, pârâta le-a refuzat în mod implicit accesul la documentul solicitat, în sensul articolului 8 alineatul (3) din regulamentul menționat. Mai mult, reclamantele afirmă că aceasta a implicat faptul că decizia implicită de refuz nu a fost motivată și, în consecință, au susținut că aceasta ar trebui anulată pentru motivul încălcării de către Comisie a obligației sale de motivare în temeiul articolului 8 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 1049/2001, al articolului 41 alineatul (2) a treia liniuță din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene și al articolului 296 TFUE.


title: Cauza C-81/12: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Curtea de Apel București (România) la data de 14 februarie 2012 — Asociația ACCEPT/Consiliul Național pentru Combaterea Discriminării

text:
               28.4.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 126/6

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Curtea de Apel București (România) la data de 14 februarie 2012 — Asociația ACCEPT/Consiliul Național pentru Combaterea Discriminării
   (Cauza C-81/12)
   2012/C 126/12
   Limba de procedură: româna

      Instanța de trimitere

   Curtea de Apel București

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Asociația ACCEPT

      Pârât: Consiliul Național pentru Combaterea Discriminării

      Întrebările preliminare

               1.

               Sunt aplicabile prevederile art. 2 alin. (2) lit. (a) din Directiva 2000/78/CE a Consiliului din 27 noiembrie 2000 de creare a unui cadru general în favoarea egalității de tratament în ceea ce privește încadrarea în muncă și ocuparea forței de muncă (1) în cazul în care un acționar al unui club de fotbal care se autoprezintă și este perceput în mass-media și în societate ca principal conducător („patron”) al acestui club de fotbal declară în mass-media următoarele:
               „Nici dacă se desființează Steaua nu iau un homosexual la echipă. Zvonurile sunt zvonuri, dar să scrii așa ceva dacă nu e ceva adevărat și să mai pui și pe prima pagină… Poate că e minciună că e homosexual (s.n. jucătorul de fotbal bulgar X). Dar dacă e adevărat? I-am spus eu unui unchi al meu, care nu credea în Satana și în Hristos. Eu i-am spus: «Hai să spunem că nu există Dumnezeu. Dar dacă există? Ce pierzi dacă te împărtășești? Nu ar fi bine să te duci în Rai?» Și mi-a dat dreptate. Cu o lună de zile înainte să moară s-a dus să se împărtășească. Dumnezeu să îl ierte. În familia mea nu are ce căuta niciodată un gay și Steaua e familia mea. Decât un gay, mai bine jucăm cu un junior, la mine nu e discriminare. Nu poate să mă oblige nimeni să lucrez cu cineva. Am și eu dreptul să lucrez cu cine îmi place cum au și ei drepturi.”
               „Nici dacă se desființează Steaua nu iau un homosexual la echipă! Poate e minciună că e homosexual, dar dacă e adevărat? În familia mea nu are ce căuta niciodată un homosexual și Steaua e familia mea. Decât cu un homosexual pe teren, mai bine jucăm cu un junior. La mine nu e discriminare. Nu poate să mă oblige nimeni să lucrez cu cineva. Am și eu dreptul să lucrez cu cine îmi place, așa cum au și ei drepturi. Chiar dacă-mi spune Dumnezeu la noapte că 100 % nu e homosexual X, tot nu-l iau! S-a scris prea mult prin ziare că este homosexual. Nici gratis dacă mi-l dă ȚSKA-ul tot nu-l mai iau! Poate să fie cel mai mare bătăuș și cel mai mare bețiv… dacă e homosexual, nu mai vreau să aud niciodată de el.”

               2.

               În ce măsură declarațiile de mai sus pot fi calificate ca fiind „fapte din care se poate prezuma existența unei discriminări directe sau indirecte” în conformitate cu art. 10 alin. (1) din Directiva 2000/78/CE a Consiliului din 27 noiembrie 2000 de creare a unui cadru general în favoarea egalității de tratament în ceea ce privește încadrarea în muncă și ocuparea forței de muncă, în ceea ce privește reclamata S.C. Fotbal Club Steaua București S.A.?

               3.

               În ce măsură este sau nu vorba despre o probatio diabolica în cazul în care se declanșează în cauză inversarea sarcinii probei conform art. 10 alin. (1) din Directiva 2000/78/CE a Consiliului din 27 noiembrie 2000 de creare a unui cadru general în favoarea egalității de tratament în ceea ce privește încadrarea în muncă și ocuparea forței de muncă și reclamatei S.C. Fotbal Club Steaua București S.A. i se cere să dovedească faptul că nu a avut loc o încălcare a principiului egalității de tratament, în particular să dovedească faptul că angajarea nu interferează cu orientarea sexuală?

               4.

               Dacă imposibilitatea aplicării sancțiunii contravenționale cu amenda în cauzele de discriminare după expirarea termenului de prescripție de 6 luni de la data săvârșirii faptei, conform art. 13 alin. (1) din Ordonanța de Guvern nr. 2/2001 privind regimul juridic al contravențiilor, este contrară art. 17 din Directiva 2000/78/CE a Consiliului din 27 noiembrie 2000 de creare a unui cadru general în favoarea egalității de tratament în ceea ce privește încadrarea în muncă și ocuparea forței de muncă sub aspectul că sancțiunile în cazurile de discriminare trebuie să fie efective, proporționale și disuasive?

      (1)  JO L 303, p. 16, Ediție specială, 05/vol. 6, p. 7.


title: Cauza T-475/04: Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 4 iulie 2007 — Bouygues și Bouygues Télécom/Comisia Comunităților Europene ( Ajutoare de stat — Telefonie mobilă — Modificarea redevențelor datorate de Orange France și SFR pentru licențele UMTS — Decizie de constatare a inexistenței unui ajutor de stat )

text:
               25.8.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 199/33

         Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 4 iulie 2007 — Bouygues și Bouygues Télécom/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza T-475/04) (1)

   („Ajutoare de stat - Telefonie mobilă - Modificarea redevențelor datorate de Orange France și SFR pentru licențele UMTS - Decizie de constatare a inexistenței unui ajutor de stat’)
   (2007/C 199/62)
   Limba de procedură: franceza
   Părțile

      Reclamante: Bouygues SA (Paris, Franța) și Bouygues Télécom SA (Boulogne-Billancourt, Franța) (reprezentanți: L. Vogel, J. Vogel, B. Amory, A. Verheyden, F. Sureau și D. Théophile, avocats)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: J.L. Buendia Sierra și C. Giolito, agenți)

      Interveniente în interesul pârâtei: Republica Franceză (reprezentanți: G. de Bergues și S. Ramet, agenți), Société française du radiotéléphone — SFR (Paris, Franța) (reprezentanți: C. Vajda, QC, și A. Vincent, avocat) și Orange France SA (Montrouge, Franța) (reprezentanți: A. Gosset-Grainville și S. Hautbourg, avocats)
   Obiectul
   Cerere de anulare a deciziei Comisiei din 20 iulie 2004 (Ajutor de stat NN 42/2004 — Franța) privind modificarea redevențelor datorate de Orange și SFR pentru licențele UMTS (Universal Mobile Telecommunications System).
   Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă Bouygues SA și Bouygues Télécom SA să suporte solidar propriile cheltuieli de judecată, cele ale Comisiei, precum și cele ale Orange France SA și ale Société française du radiotéléphone — SFR.

               3)

               Republica Franceză suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 69, 19.3.2005.


title: Cauza C-517/07: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de High Court of Justice (Chancery Division) (Regatul Unit) la 22 noiembrie 2007 — Afton Chemical Limited/The Commissioners of Her Majesty's Revenue & Customs

text:
               26.1.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 22/34

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de High Court of Justice (Chancery Division) (Regatul Unit) la 22 noiembrie 2007 — Afton Chemical Limited/The Commissioners of Her Majesty's Revenue & Customs
   (Cauza C-517/07)
   (2008/C 22/61)
   Limba de procedură: engleza
   Instanța de trimitere
   High Court of Justice (Chancery Division)
   Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Afton Chemical Limited

      Pârâtă: The Commissioners of Her Majesty's Revenue & Customs
   Întrebările preliminare

               1)

               Aditivii pentru combustibil precum cei în cauză, care nu sunt destinați să fie utilizați, puși în vânzare sau utilizați drept carburant, însă care sunt adăugați în carburant în alte scopuri decât pentru alimentarea autovehiculului în care este utilizat combustibilul, intră sub incidența impozitării prevăzute la articolul 2 alineatul (3) din Directiva 92/81/CE?

               2)

               În cazul unui răspuns afirmativ la prima întrebare, se aplică unor astfel de aditivi excepția prevăzută la articolul 8 alineatul (1) din Directiva 92/81/CE (1)?

               3)

               Aditivii pentru combustibil precum cei în cauză, care nu sunt destinați să fie utilizați, puși în vânzare sau utilizați drept carburant, însă care sunt adăugați în carburant în alte scopuri decât pentru alimentarea autovehiculului în care este utilizat combustibilul, intră sub incidența impozitării prevăzute la articolul 2 alineatul (3) al doilea paragraf din Directiva 2003/96/CE (2)?

               4)

               În cazul unui răspuns afirmativ la a treia întrebare, astfel de aditivi sunt excluși din domeniul de aplicare al Directivei 2003/96/CE în temeiul articolului 4 litera (b) prima liniuță din acea directivă?

               5)

               Taxa aplicată de Regatul Unit aditivilor pentru combustibil menționați anterior este contrară dreptului comunitar și în special articolului 3 din Directiva 92/12/CEE (3)?

      (1)  JO L 316, p. 12.

      (2)  JO L 283, p. 51, Ediție specială, 09/vol. 2, p. 98.

      (3)  JO L 76, p. 1, Ediție specială, 09/vol. 1, p. 129.


title: Cauza C-106/07: Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 6 decembrie 2007 — Comisia Comunităților Europene/Republica Franceză (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Directiva 2000/59/CE — Instalații portuare pentru deșeurile provenite din exploatarea navelor și pentru reziduurile de încărcătură — Nestabilirea și neaplicarea planurilor de preluare și tratare a deșeurilor pentru toate porturile)

text:
               26.1.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 22/16

         Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 6 decembrie 2007 — Comisia Comunităților Europene/Republica Franceză
   (Cauza C-106/07) (1)

   (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru - Directiva 2000/59/CE - Instalații portuare pentru deșeurile provenite din exploatarea navelor și pentru reziduurile de încărcătură - Nestabilirea și neaplicarea planurilor de preluare și tratare a deșeurilor pentru toate porturile)
   (2008/C 22/30)
   Limba de procedură: franceza
   Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: A. Bordes și K. Simonsson, agenți)

      Pârâtă: Republica Franceză (reprezentanți: G. de Bergues și A. Hare, agenți)
   Obiectul
   Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Neadoptarea, în termenul prevăzut, a actelor necesare pentru a se conforma Directivei 2000/59/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 27 noiembrie 2000 privind instalațiile portuare de preluare a deșeurilor provenite din exploatarea navelor și a reziduurilor de încărcătură (JO L 332, p. 81, Ediție specială, 07/vol. 8, p. 22)
   Dispozitivul

               1)

               Prin nestabilirea și neaplicarea, în termenul prevăzut, a planurilor de preluare și de tratare a deșeurilor pentru toate porturile sale, Republica Franceză nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 5 alineatul (1) și al articolului 16 alineatul (1) din Directiva 2000/59/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 27 noiembrie 2000 privind instalațiile portuare de preluare a deșeurilor provenite din exploatarea navelor și a reziduurilor de încărcătură.

               2)

               Obligă Republica Franceză la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 95, 28.4.2007.


title: Cauza C-310/13: Cerere de decizie preliminară introdusă de Bundesgerichtshof (Germania) la 6 iunie 2013 — Novo Nordisk Pharma GmbH/Corinna Silber

text:
               7.9.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 260/21

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Bundesgerichtshof (Germania) la 6 iunie 2013 — Novo Nordisk Pharma GmbH/Corinna Silber
   (Cauza C-310/13)
   2013/C 260/37
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Bundesgerichtshof

      Părțile din procedura principală

      Pârâtă și recurentă: Novo Nordisk Pharma GmbH

      Reclamantă și intimată: Corinna Silber

      Întrebarea preliminară

   Articolul 13 din Directiva 85/374/CEE (1) trebuie interpretat în sensul că, în general, această directivă nu aduce atingere regimului german de răspundere în materie de medicamente, ca „regim special de răspundere”, având drept consecință faptul că regimul național de răspundere prevăzut de legislația în materie de medicamente poate fi dezvoltat în continuare sau dispoziția menționată trebuie interpretată în sensul că nu este posibilă extinderea situațiilor acoperite de regimul de răspundere prevăzut de legislația în materie de medicamente, existente la data notificării directivei (30 iulie 1985)?

      (1)  Directiva 85/374/CEE a Consiliului din 25 iulie 1985 de apropiere a actelor cu putere de lege și a actelor administrative ale statelor membre cu privire la răspunderea pentru produsele cu defect (JO L 210, p. 29, Ediție specială, 15/vol. 1, p. 183).


title: Cauza C-137/11: Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 27 septembrie 2012 (cerere de decizie preliminară formulată de Cour du travail de Bruxelles — Belgia) — Partena ASBL/Les Tartes de Chaumont-Gistoux SA [Securitatea socială a lucrătorilor migranți — Regulamentul (CEE) nr. 1408/71 — Articolele 13 și 14c — Legislație aplicabilă — Lucrători care desfășoară activități independente — Regim de securitate socială — Afiliere — Persoană care desfășoară o activitate salariată sau care nu desfășoară nicio activitate într un stat membru — Activitate independentă desfășurată în alt stat membru — Mandatar al unei societăți — Reședință în alt stat membru decât cel în care se află sediul societății — Administrare a societății din statul de reședință — Normă națională care prevede o prezumție irefragabilă de exercitare a activității profesionale ca lucrător care desfășoară activități independente în statul membru în care se află sediul societății — Afiliere obligatorie la regimul de securitate socială al lucrătorilor care desfășoară activități independente din acest stat]

text:
               24.11.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 366/11

         Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 27 septembrie 2012 (cerere de decizie preliminară formulată de Cour du travail de Bruxelles — Belgia) — Partena ASBL/Les Tartes de Chaumont-Gistoux SA
   (Cauza C-137/11) (1)

   (Securitatea socială a lucrătorilor migranți - Regulamentul (CEE) nr. 1408/71 - Articolele 13 și 14c - Legislație aplicabilă - Lucrători care desfășoară activități independente - Regim de securitate socială - Afiliere - Persoană care desfășoară o activitate salariată sau care nu desfășoară nicio activitate într un stat membru - Activitate independentă desfășurată în alt stat membru - Mandatar al unei societăți - Reședință în alt stat membru decât cel în care se află sediul societății - Administrare a societății din statul de reședință - Normă națională care prevede o prezumție irefragabilă de exercitare a activității profesionale ca lucrător care desfășoară activități independente în statul membru în care se află sediul societății - Afiliere obligatorie la regimul de securitate socială al lucrătorilor care desfășoară activități independente din acest stat)
   2012/C 366/18
   Limba de procedură: franceza

      Instanța de trimitere

   Cour du travail de Bruxelles

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Partena ASBL

      Pârâtă: Les Tartes de Chaumont-Gistoux SA

      Obiectul

   Cerere de decizie preliminară — Cour du travail — Interpretarea articolului 21 TFUE și a articolelor 13 și 14c din Regulamentul (CEE) nr. 1408/71 al Consiliului din 14 iunie 1971 privind aplicarea regimurilor de securitate socială în raport cu lucrătorii salariați și cu familiile acestora care se deplasează în cadrul Comunității (JO L 149, p. 2, Ediție specială, 05/vol. 1, p. 26) — Lucrător care exercită simultan o activitate salariată într un stat membru și o activitate nesalariată în alt stat membru — Supunerea la statutul social al lucrătorilor independenți a unei persoane cu reședința în alt stat membru și care administrează din străinătate o societate supusă legislației sale fiscale — Nediscriminare și cetățenia Uniunii

      Dispozitivul

   Dreptul Uniunii, mai exact articolul 13 alineatul (2) litera (b) și articolul 14c litera (b) Regulamentul (CEE) nr. 1408/71 al Consiliului din 14 iunie 1971 privind aplicarea regimurilor de securitate socială în raport cu lucrătorii salariați, cu lucrătorii care desfășoară activități independente și cu membrii familiilor acestora care se deplasează în cadrul Comunității, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (CE) nr. 1606/98 al Consiliului din 29 iunie 1998, precum și anexa VII la regulamentul menționat, se opune unei reglementări naționale precum cea în discuție în acțiunea principală în măsura în care aceasta permite unui stat membru să prezume în mod irefragabil că o activitate de administrare dintr un alt stat membru a unei societăți supuse impozitării în primul stat este exercitată pe teritoriul său.

      (1)  JO C 179, 18.6.2011


title: Cauza C-237/12: Acțiune introdusă la 16 mai 2012 — Comisia Europeană/Republica Franceză

text:
               21.7.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 217/11

         Acțiune introdusă la 16 mai 2012 — Comisia Europeană/Republica Franceză
   (Cauza C-237/12)
   2012/C 217/24
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: B. Simon și J. Hottiaux, agenți)

      Pârâtă: Republica Franceză

      Concluziile reclamantei

               —

               Constatarea faptului că, prin negarantarea punerii în aplicare corecte și complete a tuturor cerințelor enunțate în anexele II și III la Directiva 91/676/CEE a Consiliului din 12 decembrie 1991 privind protecția apelor împotriva poluării cu nitrați proveniți din surse agricole (1), Republica Franceză nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 5 alineatul (4) și al anexelor II (A.1, A.2, A.3 și A.5) și III (1.1, 1.2, 1.3 și 2) la directiva menționată;

               —

               obligarea Republicii Franceze la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Comisia reproșează pârâtei faptul că nu a pus în aplicare în mod corect și complet toate cerințele enunțate la articolul 5 alineatul (4) și în anexele II (A.1, A.2, A.3 și A.5) și III (1.1, 1.2, 1.3 și 2) la Directiva 91/676/CEE. Comisia manifestă îndoieli cu privire la conformitatea legislației naționale cu dreptul Uniunii având ca obiect:

               —

               perioadele în care împrăștierea fertilizanților este necorespunzătoare sau chiar interzisă;

               —

               capacitatea de stocare a efluenților de la complexe zootehnice;

               —

               metoda de calcul a cantității de azot care trebuie împrăștiată pentru o fertilizare echilibrată;

               —

               limitarea cantitativă a împrăștierii efluenților de la complexe zootehnice;

               —

               reglementarea împrăștierii pe soluri foarte abrupte;

               —

               Interdicția împrăștierii pe solurile moi, inundate, înghețate sau acoperite cu zăpadă.

      (1)  JO L 375, p. 1, Ediție specială, 15/vol. 2, p. 81.


title: Cauza C-398/05: Hotărârea Curții (Camera a patra) din 28 februarie 2008 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Finanzgericht Düsseldorf — Germania) — AGST Draht- und Biegetechnik GmbH/Hauptzollamt Aachen (Politica comercială comună — Taxe compensatorii — Protecție împotriva practicilor de subvenționare — Regulamentul (CE) nr. 1599/1999 — Sârmă din oțel inoxidabil — Prejudiciu adus industriei comunitare — Legătură de cauzalitate)

text:
               26.4.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 107/2

         Hotărârea Curții (Camera a patra) din 28 februarie 2008 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Finanzgericht Düsseldorf — Germania) — AGST Draht- und Biegetechnik GmbH/Hauptzollamt Aachen
   (Cauza C-398/05) (1)

   (Politica comercială comună - Taxe compensatorii - Protecție împotriva practicilor de subvenționare - Regulamentul (CE) nr. 1599/1999 - Sârmă din oțel inoxidabil - Prejudiciu adus industriei comunitare - Legătură de cauzalitate)
   (2008/C 107/02)
   Limba de procedură: germana
   Instanța de trimitere
   Finanzgericht Düsseldorf
   Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: AGST Draht- und Biegetechnik GmbH

      Pârât: Hauptzollamt Aachen
   Obiectul
   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Finanzgericht Düsseldorf — Validitatea Regulamentului (CE) nr. 1599/1999 al Consiliului din 12 iulie 1999 de instituire a unei taxe compensatorii definitive și de percepere definitivă a taxei provizorii aplicate sârmei din oțel inoxidabil având un diametru egal cu sau mai mare de un milimetru originare din India și de încheiere a procedurii cu privire la importurile de sârmă din oțel inoxidabil având un diametru egal cu sau mai mare de un milimetru originare din Republica Coreea (JO L 189, p. 1) — Aprecierea prejudiciului adus industriei comunitare, legătură de cauzalitate cu importurile de produse subvenționate
   Dispozitivul
   Analiza întrebării adresate nu a evidențiat niciun element de natură să afecteze validitatea Regulamentului (CE) nr. 1599/1999 al Consiliului din 12 iulie 1999 de instituire a unei taxe compensatorii definitive și de percepere definitivă a taxei provizorii aplicate sârmei din oțel inoxidabil având un diametru egal cu sau mai mare de un milimetru originare din India și de încheiere a procedurii cu privire la importurile de cabluri din oțel inoxidabil având un diametru egal cu sau mai mare de un milimetru originare din Republica Coreea.

      (1)  JO C 22, 28.1.2006.


title: Cauza C-462/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Landgericht Hamburg (Germania) la 1 august 2017 – Tänzer & Trasper GmbH/Altenweddinger Geflügelhof Kommanditgesellschaft

text:
               16.10.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 347/14

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Landgericht Hamburg (Germania) la 1 august 2017 – Tänzer & Trasper GmbH/Altenweddinger Geflügelhof Kommanditgesellschaft
   (Cauza C-462/17)
   (2017/C 347/17)
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Landgericht Hamburg

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Tänzer & Trasper GmbH

      Pârâtă: Altenweddinger Geflügelhof Kommanditgesellschaft

      Întrebarea preliminară

   Componentele enumerate la punctul 41 din anexa II la Regulamentul (CE) nr. 110/2008 (1) sunt componente minime pe care o băutură spirtoasă trebuie să le conțină pentru a putea purta denumirea de „lichior pe bază de ouă” (specificație minimă) sau enumerarea de la punctul 41 din anexa II la Regulamentul (CE) nr. 110/2008 constituie lista exhaustivă a componentelor unui produs menit să poarte denumirea comercială „lichior pe bază de ouă”?

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 110/2008 al Parlamentului European și al Consiliului din 15 ianuarie 2008 privind definirea, desemnarea, prezentarea, etichetarea și protecția indicațiilor geografice ale băuturilor spirtoase și de abrogare a Regulamentului (CEE) nr. 1576/89 al Consiliului (JO 2008, L 39, p. 16).


title: Cauza T-37/12: Hotărârea Tribunalului din 27 februarie 2014 – Advance Magazine Publishers/OAPI – López Cabré (TEEN VOGUE) [ „Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale TEEN VOGUE — Marca națională verbală anterioară VOGUE — Motiv relativ de refuz — Risc de confuzie — Identitatea produselor — Similitudinea semnelor — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentului (CE) nr. 207/2009 — Dovada utilizării serioase a mărcii anterioare — Articolul 42 alineatele (2) și (3) din Regulamentul nr. 207/2009 — Norma 22 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 2868/95 — Refuz parțial al înregistrării” ]

text:
               7.4.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 102/33

         Hotărârea Tribunalului din 27 februarie 2014 – Advance Magazine Publishers/OAPI – López Cabré (TEEN VOGUE)
   (Cauza T-37/12) (1)

   ([„Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale TEEN VOGUE - Marca națională verbală anterioară VOGUE - Motiv relativ de refuz - Risc de confuzie - Identitatea produselor - Similitudinea semnelor - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentului (CE) nr. 207/2009 - Dovada utilizării serioase a mărcii anterioare - Articolul 42 alineatele (2) și (3) din Regulamentul nr. 207/2009 - Norma 22 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 2868/95 - Refuz parțial al înregistrării”])
   2014/C 102/52
   Limba de procedură: engleza

      Părţile

      Reclamantă: Advance Magazine Publishers, Inc. (New York, New York, Statele Unite) (reprezentant: T. Alkin, barrister)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieţei Interne (mărci, desene şi modele industriale) (reprezentant: P. Bullock, agent)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI: Eduardo López Cabré (Barcelona, Spania)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a patra de recurs a OAPI din 22 noiembrie 2011 (cauza R 1763/2010-4) privind o procedură de opoziție între M. Eduardo López Cabré și Advance Magazine Publishers, Inc.

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă Advance Magazine Publishers, Inc la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 73, 10.3.2012.


title: Cauza C-367/13: Cerere de decizie preliminară introdusă de Commissione tributaria provinciale di Roma (Italia) la 1 iulie 2013 — Pier Paolo Fabretti/Agenzia delle Entrate

text:
               7.9.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 260/30

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Commissione tributaria provinciale di Roma (Italia) la 1 iulie 2013 — Pier Paolo Fabretti/Agenzia delle Entrate
   (Cauza C-367/13)
   2013/C 260/56
   Limba de procedură: italiana

      Instanța de trimitere

   Commissione tributaria provinciale di Roma

      Părțile din procedura principală

      Reclamant: Pier Paolo Fabretti

      Pârâtă: Agenzia delle Entrate — Direzione Provinciale I di Roma — Ufficio Controlli

      Întrebarea preliminară

   Supunerea la obligațiile de declarare și de impozitare în scopuri fiscale a câștigurilor obținute în cazinouri din țările membre ale Uniunii Europene de către persoane rezidente în Italia, astfel cum este prevăzut la articolul 67 litera (d) din Decretul Președintelui Republicii nr. 917 din 22.12.1986 (TUIR), contravine articolului 49 din Tratatul CE sau trebuie considerată justificată din motive de ordine publică, de siguranță publică sau de sănătate publică în temeiul articolului 46 din Tratatul CE?


title: Cauza T-356/08: Acțiune introdusă la 1 septembrie 2008 — Republică Elenă/Comisia Comunităților Europene

text:
               8.11.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 285/48

         Acțiune introdusă la 1 septembrie 2008 — Republică Elenă/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza T-356/08)
   (2008/C 285/88)
   Limba de procedură: greaca
   Părțile

      Reclamantă: Republica Elenă (reprezentanți: domnul K. Chalkias, și doamna E. Leftheriotou, agenți)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene
   Concluziile reclamantei

               —

               admiterea acțiunii Republicii Elene și anularea în totalitatea sa a deciziei atacate a Comisiei, sau, în subsidiar, modificarea deciziei în conformitate cu ce a fost expus mai precis, să se dispună ca nicio corecție să nu aibă loc în sectorul culturilor arabile pentru anii 2004 și 2005 sau, oricare ar fi situația, limitarea corecției la 5 % și numai pentru cheltuielile privind grâul dur;

               —

               deducerea sumei de 609 833,96 EUR din corecția impusă de 127 714 520,73 EUR, precum și a oricărei alte corecții care ar fi impusă, dacă este cazul, ulterior introducerii prezentei acțiuni;

               —

               obligarea Comisiei Comunităților Europene la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   Prin prezenta acțiune, prin care se urmărește anularea Deciziei Comisiei C(2008) 3411 din 8 iulie 2008, publicată cu numărul 2008/582/CE, de excludere de la finanțarea comunitară a anumitor cheltuieli în cuantum de 127 714 520,73 EUR, efectuate de Republica Elenă, în temeiul închiderii conturilor Fondului european de orientare și garantare agricolă (FEOGA) FEOGA, reclamanta invocă următoarele motive de anulare:
   Prin primul motiv de anulare, care privește corecția aplicabilă culturilor de grâu dur, dar și altor culturi, reclamanta invocă o eroare de interpretare și de aplicare a articolului 4 din Regulamentul (CEE) nr. 3508/92 (1), a articolului 1 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 1593/2000 (2), a articolului 58 din Regulamentul (CE) nr. 445/2002 (3) și a articolului 20 din Regulamentul (CE) nr. 1782/2003 (4), întrucât este posibil, pe baza dispozițiilor aplicabile, să se procedeze la identificarea parcelelor recurgându-se la un material cartografic, diferit, dar echivalent cu hărțile ortofotografice; în subsidiar, se invocă o apreciere eronată a faptelor și o insuficientă motivare a corecțiilor impuse. În plus, reclamanta invocă o lipsă de bază legală pentru impunerea de corecții deoarece, potrivit reclamantei, Comisia nu a interpretat corect faptele și a depășit limitele puterii sale de apreciere în ce privește faptul că nu s-ar fi efectuat la timp controalele la fața locului.
   Prin al doilea motiv de anulare, reclamanta subliniază o lipsă de bază legală și o motivare insuficientă a pretinsei recidive și încălcarea principiilor proporționalității și al încrederii legitime deoarece, potrivit reclamantei, Comisia a fost informată în legătură cu incidentele judiciare care au întârziat finalizarea sistemului său de control în condițiile în care, în conformitate cu recomandările Comisiei și în colaborare cu aceasta, reclamanta a adoptat un plan de acțiune în acest sens.

      (1)  Regulamentul (CEE) nr. 3508/92 al Consiliului din 27 noiembrie 1992 de stabilire a unui sistem integrat de gestionare și control pentru anumite scheme de ajutoare comunitare (JO L 355, 5.12.1992, p. 1).

      (2)  Regulamentul (CE) nr. 1593/2000 al Consiliului din 17 iulie 2000 de modificare a Regulamentului (CEE) nr. 3508/92 de stabilire a unui sistem integrat de gestionare și control pentru anumite scheme de ajutoare comunitare (JO L 182, 21.7.2000, p. 4, Ediție specială 03/vol. 34, p. 39).

      (3)  Regulamentul (CE) nr. 445/2002 al Comisiei din 26 februarie 2002 de stabilire a normelor de aplicare a Regulamentului (CE) nr. 1257/1999 al Consiliului din 17 mai 1999 privind sprijinul pentru dezvoltare rurală acordat din Fondul European de Orientare și Garantare Agricolă (FEOGA) (JO L 74, 15.3.2002, p. 1).

      (4)  Regulamentul (CE) nr. 1782 al Consiliului din 29 septembrie 2003 din 29 septembrie 2003 de stabilire a normelor comune pentru schemele de sprijin direct în cadrul politicii agricole comune și de stabilire a anumitor scheme de sprijin pentru agricultori și de modificare a Regulamentelor (CEE) nr. 2019/93, (CE) nr. 1452/2001, (CE) nr. 1453/2001, (CE) nr. 1454/2001, (CE) nr. 1868/94, (CE) nr. 1251/1999, (CE) nr. 1254/1999, (CE) nr. 1673/2000, (CEE) nr. 2358/71 și (CE) nr. 2529/2001 (JO L 270, 21.10.2003, p. 1, Ediție specială 03/vol. 49, p. 177).


title: Cauza T-457/10: Acțiune introdusă la 26 septembrie 2010 — Evropaïki Dynamiki/Comisia Europeană

text:
               18.12.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 346/47

         Acțiune introdusă la 26 septembrie 2010 — Evropaïki Dynamiki/Comisia Europeană
   (Cauza T-457/10)
   ()
   2010/C 346/92
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Atena, Grecia) (reprezentanți: N. Korogiannakis și M. Dermitzakis, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile reclamantei

               —

               Anularea deciziei DIGIT de selectare a ofertei reclamantei, depusă în urma cererii de ofertă deschisă DIGIT/R2/PO/2009/045 „External service provision for development, studies and information systems” (JO 2009/S 198-283663) pentru lotul 2 „Off-site development projects”, pentru atribuirea contractului de achiziții sus-menționat drept a treia ofertă în sistemul cascadă de achiziții, iar nu drept prima ofertă, și anularea tuturor deciziilor aferente ale DIGIT, inclusiv cea de atribuire a contractului ofertanților câștigători;

               —

               obligarea DIGIT la plata daunelor suferite de reclamantă ca urmare a procedurii de licitație în discuție în valoare de 30 000 000 EUR pentru lotul 2 și la plata sumei de 3 000 000 EUR cu titlu de daune pentru pierderea unei oportunități și pentru atingerea adusă reputației și credibilității sale;

               —

               obligarea DIGIT la plata cheltuielilor de judecată și a altor cheltuieli efectuate în legătură cu prezenta cerere, chiar în caz de respingere.

      Motivele și principalele argumente

   În prezenta cauză, reclamanta solicită anularea deciziei pârâtei din 16 iulie 2010 de selectare a ofertei sale în procedura de cerere de ofertă DIGIT/R2/PO/2009/045 „External service provision for development, studies and information systems” (1) pentru Lotul 2 „Off-site development projects”, drept a treia ofertă în sistemul cascadă de achiziții, iar nu drept prima ofertă, și anularea tuturor deciziilor aferente ale pârâtei, inclusiv cea de atribuire a contractelor menționate primului și celui de al doilea ofertant. Reclamanta mai solicită despăgubiri pentru daunele pretins suferite ca urmare a procedurii de licitație.
   În susținerea cererii, reclamanta invocă următoarele motive:

               În primul rând, reclamanta invocă încălcarea de către Comisie a articolelor 93 și 94 din Regulamentul financiar (2) și a principiilor bunei administrări și transparenței, precum și a articolelor 106 și 107 din Regulamentul financiar, întrucât mai mulți membri ai consorțiului câștigător nu au întrunit criteriile de excludere, în condițiile în care aceștia nu ar fi respectat unele contracte anterioare, iar un membru al consorțiului câștigător a fost implicat în acte de fraudă, de corupție și de dare și luare de mită, iar mai mulți membri ai consorțiului câștigător au folosit subcontractori cu sediul în state care nu au aderat la WTO/AGP.

               Mai mult, reclamanta susține că s-au încălcat principiile bunei administrări și egalității de tratament, precum și articolele 89 și 98 din Regulamentul financiar și articolul 145 din normele de aplicare, întrucât a existat un conflict de interese în privința mai multor evaluatori.

               Reclamanta invocă de asemenea aplicarea unor criterii neclare și inconstante pe durata evaluării, încălcându-se astfel articolul 97 din Regulamentul financiar și articolul 138 din normele de aplicare.

               În sfârșit, reclamanta arată că autoritatea contractantă nu a dezvăluit avantajele ofertantului câștigător și a săvârșit mai multe erori vădite de evaluare la momentul evaluării atât a ofertei sale, cât și a ofertei consorțiului câștigător. În opinia reclamantei, autoritatea contractantă a făcut de asemenea comentarii vagi și nefondate în raportul de evaluare, încălcându-și astfel obligația de motivare.

      (1)  JO 2009/S 198-283663.

      (2)  Regulamentul (CE, Euratom) al Consiliului nr. 1605/2002 din 25 iunie 2002 privind regulamentul financiar aplicabil bugetului general al Comunităților Europene (JO L 248, p. 1, Ediție specială, 01/vol. 3, p. 198).


title: Cauza T-37/11: Ordonanța Tribunalului din 19 iunie 2012 — Ungaria/Comisia [ „Acțiune în anulare — Instrument temporar destinat finanțării acțiunilor la noile frontiere exterioare ale Uniunii pentru punerea în aplicare a acquis-ului Schengen și controlul frontierelor (Facilitatea Schengen) — Contribuție în favoarea Ungariei pentru perioada 2004-2006 — Recuperarea unei părți din cuantumul plătit — Act atacabil — Inadmisibilitate” ]

text:
               18.8.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 250/14

         Ordonanța Tribunalului din 19 iunie 2012 — Ungaria/Comisia
   (Cauza T-37/11) (1)

   (Acțiune în anulare - Instrument temporar destinat finanțării acțiunilor la noile frontiere exterioare ale Uniunii pentru punerea în aplicare a acquis-ului Schengen și controlul frontierelor (Facilitatea Schengen) - Contribuție în favoarea Ungariei pentru perioada 2004-2006 - Recuperarea unei părți din cuantumul plătit - Act atacabil - Inadmisibilitate)
   2012/C 250/26
   Limba de procedură: maghiara

      Părțile

      Reclamantă: Ungaria (reprezentanți: Z. Fehér, K. Szíjjártó și G. Koós, agenți)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: V. Bottka și F. Coudert, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare parțială a notei de debit nr. 3241011280 emisă de Comisie la 28 octombrie 2010 ca urmare a trimiterii către Ungaria a raportului final privind închiderea conturilor Facilității Schengen cu privire la ajutoarele plătite Ungariei în perioada 2004-2006.

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea ca inadmisibilă.

               2.

               Obligă Ungaria la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 95, 26.3.2011.


title: Cauza C-429/13 P: Recurs introdus la 26 iulie 2013 de Regatul Spaniei împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera întâi) din 29 mai 2013 în cauza T-384/10, Regatul Spaniei/Comisia Europeană

text:
               7.9.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 260/40

         Recurs introdus la 26 iulie 2013 de Regatul Spaniei împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera întâi) din 29 mai 2013 în cauza T-384/10, Regatul Spaniei/Comisia Europeană
   (Cauza C-429/13 P)
   2013/C 260/71
   Limba de procedură: spaniola

      Părțile

      Recurent: Regatul Spaniei (reprezentanți: A. Rubio González, agent)

      Cealaltă parte din procedură: Comisia Europeană

      Concluziile recurentului

               —

               admiterea în orice caz a recursului și anularea în parte a Hotărârii Tribunalului din 29 mai 2013 în cauza T-384/10, Regatul Spaniei/Comisia Europeană;

               —

               anularea în parte, în condițiile indicate, a Deciziei C(2010) 4147 a Comisiei din 30 iunie 2010 de reducere a contribuției financiare acordate în cadrul Fondului de coeziune următoarelor (grupuri de) proiecte: „Aprovizionarea cu apă a populației care locuiește în bazinul hidrografic al fluviului Guadiana: regiunea Andévalo” (2000.ES.16.C.PE.133), „Asanarea și epurarea bazinului Guadalquivir: Guadaira, Aljarafe și EE NN PP din Guadalquivir” (2000.16.C.PE.066) și „Aprovizionarea cu apă a sistemelor intercomunale din provinciile Granada și Málaga” (2002.ES.16.C.PE.061);

               —

               în orice caz, obligarea intimatei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Eroare de drept privind noțiunea de lucrare, pentru motivul că Tribunalul a apreciat că orice rețea constituie o singură lucrare în sensul articolului 1 litera (c) din Directiva 93/37/CEE (1) a Consiliului din 14 iunie 1993 privind coordonarea procedurilor de atribuire a contractelor de achiziții publice de lucrări.
   Hotărârea atacată se îndepărtează de jurisprudența reprezentată de Hotărârea din 5 octombrie 2000, Comisia/Franța (C-16/98, Rec., p. I-8315), în sensul că nu ia în considerare necesitatea unei continuități geografice a ansamblului lucrărilor și a interdependenței acestora, cu alte cuvinte necesitatea unei interconectări pentru furnizarea serviciului.

      (1)  JO L 199, p. 54.


title: Cauza C-427/08: Acțiune introdusă la 25 septembrie 2008 — Comisia Comunităților Europene/Republica Elenă

text:
               8.11.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 285/31

         Acțiune introdusă la 25 septembrie 2008 — Comisia Comunităților Europene/Republica Elenă
   (Cauza C-427/08)
   (2008/C 285/52)
   Limba de procedură: greaca
   Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: H. Støvlbæk și I. Chatzigiannis)

      Pârâtă: Republica Elenă
   Concluziile reclamantei

               —

               Constatarea faptului că, prin neadoptarea actelor cu putere de lege și a actelor administrative necesare pentru a se conforma Directivei 2006/100/CE a Consiliului din 20 noiembrie 2006 de adaptare a anumitor directive din domeniul libertății de circulație a persoanelor, având în vedere aderarea Bulgariei și a României (1) sau, în orice caz, prin necomunicarea actelor menționate Comisiei, Republica Elenă nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul acestei directive;

               —

               obligarea Republicii Elene la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   Termenul pentru transpunerea directivei în dreptul intern a expirat la 1 ianuarie 2007.

      (1)  JO L 363, p. 141, Ediție specială, 06/vol. 10, p. 194.


title: Cauza T-557/15 P: Hotărârea Tribunalului din 9 septembrie 2016 – De Esteban Alonso/Comisia („Recurs — Funcție publică — Articolul 24 din statut — Cerere de asistență — Procedură penală în fața unei instanțe naționale — Decizie a instituției de a se constitui parte civilă — Respingerea acțiunii în primă instanță ca vădit nefondată Neregularitate procedurală — Condiții de aplicare a articolului 24 din statut”)

text:
               24.10.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 392/40

         Hotărârea Tribunalului din 9 septembrie 2016 – De Esteban Alonso/Comisia
   (Cauza T-557/15 P) (1)

   ((„Recurs - Funcție publică - Articolul 24 din statut - Cerere de asistență - Procedură penală în fața unei instanțe naționale - Decizie a instituției de a se constitui parte civilă - Respingerea acțiunii în primă instanță ca vădit nefondată Neregularitate procedurală - Condiții de aplicare a articolului 24 din statut”))
   (2016/C 392/52)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Recurent: Fernando De Esteban Alonso (Saint-Martin-de-Seignanx, Franța) (reprezentant: C. Huglo, avocat)

      Cealaltă parte din procedură: Comisia Europeană (reprezentanți: inițial J. Currall și C. Ehrbar, ulterior C. Ehrbar și G. Berscheid, agenți)

      Obiectul

   Recurs formulat împotriva Ordonanței Tribunalului Funcției Publice a Uniunii Europene (Camera a treia) din 15 iulie 2015, De Esteban Alonso/Comisia (F-35/15, EU:F:2015:87) având ca obiect anularea acestei ordonanțe

      Dispozitivul

               1)

               Respinge recursul.

               2)

               Fernando De Esteban Alonso suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de Comisia Europeană în cadrul prezentei proceduri.

      (1)  JO C 371, 9.11.2015.


title: Cauza C-303/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Ungaria) la 24 mai 2017 – Headlong Limited/Nemzeti Adó- és Vámhivatal Központi Irányítása

text:
               14.8.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 269/6

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Ungaria) la 24 mai 2017 – Headlong Limited/Nemzeti Adó- és Vámhivatal Központi Irányítása
   (Cauza C-303/17)
   (2017/C 269/08)
   Limba de procedură: maghiara

      Instanța de trimitere

   Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Headlong Limited

      Pârâtă: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Központi Irányítása

      Întrebările preliminare

               1)

               În sensul răspunsului care se va da întrebărilor adresate în procedura de trimitere preliminară inițiată în cauza [C-3/17] de Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság, este relevant faptul că sancțiunea administrativă nu constă în amendă, ci în suspendarea temporară a accesului la datele electronice timp de 90 de zile, sancțiune care prezintă caracteristici fundamental diferite (de exemplu, se suspendă temporar prestarea serviciului, decizia de sancționare nu este comunicată și nu este posibilă introducerea unei căi de atac eficiente împotriva acesteia) și care poate fi aplicată de autoritatea națională prin aceeași decizie, în mod cumulativ, în plus față de amendă?

               2)

               Luând în considerare natura, gravitatea și modul de impunere a sancțiunii administrative de suspendare temporară a accesului la datele electronice timp de 90 de zile, precum și, în special, imposibilitatea de a formula o cale de atac eficientă împotriva acesteia, se poate considera, în temeiul articolului 56 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE), că respectiva sancțiune constituie în sine o restricție disproporționat de gravă în raport cu articolul 56 TFUE și cu articolul 17 alineatul (1) și articolul 47 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, restricție care, în forma actuală, nu poate fi justificată prin obiective legate de protecția consumatorului stabilite de statul membru în domeniul organizării jocurilor de noroc?

               3)

               În sensul răspunsului care se va da celei de a șasea întrebări adresate în procedura de trimitere preliminară din cauza [C-3/17] de Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság, este relevant faptul că statul membru nu se asigură că sunt adoptate dispozițiile necesare pentru a obține – fie prin proceduri de cerere de ofertă pentru atribuirea concesiunilor, fie prin depunerea unei oferte [de participare] – licențe pentru organizarea jocurilor de cazinou online și, din acest motiv, prestatorii de servicii nu pot obține licențele administrative necesare pentru a oferi serviciul?


title: Cauza T-138/13: Hotărârea Tribunalului din 19 noiembrie 2014 – Evonik Oil Additives/OAPI – BRB International (VISCOTECH) [ „Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale VISCOTECH — Mărci naționale și internaționale verbale anterioare VISCOPLEX — Proba întinderii teritoriale și a validității unei mărci internaționale anterioare — Norma 19 alineatul (2) și norma 20 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 2868/95 — Motive relative de refuz — Absența riscului de confuzie — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009” ]

text:
               12.1.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 7/32

         Hotărârea Tribunalului din 19 noiembrie 2014 – Evonik Oil Additives/OAPI – BRB International (VISCOTECH)
   (Cauza T-138/13) (1)

   ([„Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale VISCOTECH - Mărci naționale și internaționale verbale anterioare VISCOPLEX - Proba întinderii teritoriale și a validității unei mărci internaționale anterioare - Norma 19 alineatul (2) și norma 20 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 2868/95 - Motive relative de refuz - Absența riscului de confuzie - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009”])
   (2015/C 007/35)
   Limba de procedură: neerlandeza

      Părţile

      Reclamantă: Evonik Oil Additives GmbH (Darmstadt, Germania) (reprezentant: J. Albrecht, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: A. Pohlmann, agent)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: BRB International BV (Ittervoort, Țările de Jos) (reprezentant: A. Bekema, avocat)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a cincea de recurs a OAPI din 19 decembrie 2012 (cauza R 907/2012-5) privind o procedură de opoziție între Evonik Degussa GmbH și BRB International BV

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă Evonik Oil Additives GmbH la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 141, 18.5.2013.


title: Cauza T-576/11: Hotărârea Tribunalului din 16 aprilie 2015 – Schenker Customs Agency/Comisia [„Uniune vamală — Recuperare ulterioară a taxelor la import — Import de glifosat originar din Taiwan — Cerere de remitere a taxelor la import formulată de un comisionar în vamă — Articolul 239 din Regulamentul (CEE) nr. 2913/92 — Clauza de echitate — Existenţa unei situaţii speciale — Declarații de punere în liberă circulație — Certificate de origine eronate — Noțiunea de neglijență evidentă — Decizie a Comisiei prin care remiterea taxelor este declarată nejustificată”]

text:
               8.6.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 190/9

         Hotărârea Tribunalului din 16 aprilie 2015 – Schenker Customs Agency/Comisia
   (Cauza T-576/11) (1)

   ([„Uniune vamală - Recuperare ulterioară a taxelor la import - Import de glifosat originar din Taiwan - Cerere de remitere a taxelor la import formulată de un comisionar în vamă - Articolul 239 din Regulamentul (CEE) nr. 2913/92 - Clauza de echitate - Existenţa unei situaţii speciale - Declarații de punere în liberă circulație - Certificate de origine eronate - Noțiunea de neglijență evidentă - Decizie a Comisiei prin care remiterea taxelor este declarată nejustificată”])
   (2015/C 190/10)
   Limba de procedură: neerlandeza

      Părțile

      Reclamantă: Schenker Customs Agency BV (Rotterdam, Țările de Jos) (reprezentanți: J. Biermasz și A. Jansen, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: inițial L. Keppenne și F. Wilman, ulterior A. Caeiros și B.-R. Killmann, agenți, asistați de Y. Van Gerven, avocat)

      Obiectul

   Cerere de anulare a Deciziei C(2011) 5208 final a Comisiei din 27 iulie 2011 prin care s a constatat, într-un caz particular, că nu este justificată remiterea taxelor la import (cazul REM 01/2010)

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă Schenker Customs Agency BV să suporte propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de Comisia Europeană.

      (1)  JO C 25, 28.1.2012.


title: Cauza T-310/16: Acțiune introdusă la 20 iunie 2016 – Foshan Lihua Ceramic/Comisia

text:
               22.8.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 305/40

         Acțiune introdusă la 20 iunie 2016 – Foshan Lihua Ceramic/Comisia
   (Cauza T-310/16)
   (2016/C 305/55)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Foshan Lihua Ceramic Co. Ltd (Foshan City, China) (reprezentanți: B. Spinoit și D. Philippe, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               Anularea Deciziei de punere în aplicare C(2016)2136 final al Comisiei din 15 aprilie 2016 de respingere a cererii de acordare a tratamentului de nou producător-exportator în cadrul taxei antidumping definitive instituite asupra importurilor de plăci de ceramică originare din Republica Populară Chineză prin Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 917/2011 al Consiliului;

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată efectuate de reclamantă.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă șapte motive.

               1.

               Primul motiv întemeiat pe împrejurarea că excepția referitoare la eșantion aplicată de Comisie încalcă articolul 11 alineatul (5) și articolul 11 alineatul (4) din Regulamentul (CE) nr. 1225/2009 al Consiliului din 30 noiembrie 2009 privind protecţia împotriva importurilor care fac obiectul unui dumping din partea ţărilor care nu sunt membre ale Comunităţii Europene precum și articolul 9.5 din Acordul OMC.

               2.

               Al doilea motiv întemeiat pe încălcarea principiului egalității de tratament, în condițiile în care Comisia a aplicat recent dispozițiile referitoare la reexaminarea unui nou exportator de la articolul 11 alineatul (4) din Regulamentul (CE) nr. 1225/2009 al Consiliului în privința unei cauze în care era implicat un exportator coreean.

               3.

               Al treilea motiv întemeiat pe o vădită eroare de apreciere a faptelor.

               4.

               Al patrulea motiv întemeiat pe încălcarea dreptului fundamental la apărare la reclamantei. Reclamanta susține că Comisia face trimitere la și își întemeiază decizia pe (i) existența unei societăți care nu poate exporta și care nu a exportat pe perioada inițială de anchetă și care nu poate constitui și nu constituie o legătură juridică corporatistă cu alți exportatori; (ii) informații la care reclamanta nu a avut niciodată acces și cu privire la care nu ar putea formula niciodată observații, și (iii) pretinse împrejurări survenite în cadrul unei audieri referitoare la care nu există nici înregistrări nici procese verbale.

               5.

               Al cincilea motiv, întemeiat pe un abuz de putere, în condițiile în care Comisia și-a întemeiat decizia pe o pretinsă discrepanță între, pe de o parte, cifrele de producție auditate după perioada de anchetă inițială date de reclamantă și, pe de altă parte, datele influențate de interese comerciale provenite dintr-un site internet.

               6.

               Al șaselea motiv, întemeiat pe o eroare vădită de apreciere juridică, în condițiile în care Comisia și-a întemeiat decizia pe concepte juridice care nu există nici în legislație nici în practică.

               7.

               Al șaptelea motiv, întemeiat atât pe împrejurarea că motivarea este bazată nu pe fapte, ci pe supoziții cât și pe încălcarea dreptului de a fi ascultat. În primul rând, reclamanta susține că punctele 17-22 din decizia atacată conțin erori vădite de apreciere bazate pe simple supoziții nefondate. În al doilea rând, potrivit reclamantei, împrejurarea că fapte și argumente importante și substanțiale invocate de reclamantă au fost complet ignorate și desconsiderate reprezintă o încălcare a dreptului reclamantei la o audiere „efectivă” din partea Comisiei.


title: Cauza T-538/08: Ordonanța Tribunalului din 3 martie 2010 — REWE-Zentral/OAPI — KODI Diskontläden (inéa) ( Marcă comunitară — Opoziție — Retragerea opoziției — Nepronunțare asupra fondului )

text:
               1.5.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 113/45

         Ordonanța Tribunalului din 3 martie 2010 — REWE-Zentral/OAPI — KODI Diskontläden (inéa)
   (Cauza T-538/08) (1)

   („Marcă comunitară - Opoziție - Retragerea opoziției - Nepronunțare asupra fondului”)
   2010/C 113/73
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: REWE-Zentral AG (Köln, Germania) (reprezentanți: M. Kinkeldey și A. Bognár, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: R. Manea, agent)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă în fațaTribunalului: KODI Diskontläden GmbH (Oberhausen, Germania) (reprezentant: J. Schmidt, avocat)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a patra de recurs a OAPI din 6 octombrie 2008 (cauza R 744/2008 4) privind o procedură de opoziție între KODI Diskontläden GmbH și REWE-Zentral AG.

      Dispozitivul

               1.

               Constată că nu mai este necesar să se pronunțe asupra fondului cauzei.

               2.

               Obligă reclamanta și intervenienta să suporte propriile cheltuieli de judecată, precum și câte o jumătate din cheltuielile de judecată ale pârâtului.

      (1)  JO C 55, 7.3.2009.


title: Cauza C-656/16: Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italia) la 19 decembrie 2016 – Finmeccanica SpA/Commissione Nazionale per le Società e la Borsa (Consob)

text:
               18.4.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 121/10

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italia) la 19 decembrie 2016 – Finmeccanica SpA/Commissione Nazionale per le Società e la Borsa (Consob)
   (Cauza C-656/16)
   (2017/C 121/15)
   Limba de procedură: italiana

      Instanța de trimitere

   Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Finmeccanica SpA

      Pârâtă: Commissione Nazionale per le Società e la Borsa (Consob)

      Întrebarea preliminară

   Se opune corectei aplicări a articolului 5 alineatul (4) al doilea paragraf din Directiva 2004/25/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 21 aprilie 2004 privind ofertele publice de cumpărare (1), în raport cu principiile generale prevăzute la articolul 3 alineatul (1) din aceeași directivă, precum și corectei aplicări a principiilor generale de drept european ale securității juridice, protecției încrederii legitime, proporționalității, caracterului rezonabil, transparenței și nediscriminării o reglementare națională precum cea prevăzută la articolul 106 alineatul 3 litera d) punctul 2) din Decretul legislativ nr. 58 din 24 februarie 1998 (Textul unic al dispozițiilor privind intermedierea financiară, în sensul articolelor 8 și 21 din Legea nr. 52 din 6 februarie 1996), cu modificările ulterioare, și la articolul 47-octies din Decizia Commissione Nazionale per le Società e la Borsa – Consob nr. 11971 din 14 mai 1999 (Regulamentul de punere în aplicare a Decretului legislativ nr. 58 din 24 februarie 1998 privind normele aplicabile emitenților), cu modificările ulterioare, în măsura în care dispozițiile citate autorizează Consob să majoreze oferta publică de cumpărare prevăzută la articolul 106 citat mai sus în cazul în care este îndeplinită condiția să fi „existat o coluziune între ofertant sau persoanele care acționează în mod concertat cu acesta și unul sau mai mulți vânzători”, fără a identifica comportamentele specifice care constituie o astfel de coluziune și, prin urmare, fără a stabili în mod clar condițiile și criteriile în conformitate cu care Consob este autorizată să rectifice prin majorare prețul ofertei publice de cumpărare?

      (1)  JO L 142, p. 12, Ediție specială, 17/vol. 2, p. 44.


title: Cauza C-112/13: Cerere de decizie preliminară introdusă de Obersten Gerichtshof (Austria) la 8 martie 2013 — A/B și alții

text:
               3.8.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 226/2

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Obersten Gerichtshof (Austria) la 8 martie 2013 — A/B și alții
   (Cauza C-112/13)
   (2013/C 226/03)
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Oberster Gerichtshof

      Părțile din procedura principală

      Pârât în primă instanță și recurent: A

      Reclamanți în primă instanță și intimați: B și alții

      Întrebările preliminare

               1.

               La aplicarea dreptului Uniunii Europene la un sistem de procedură în care instanțele ordinare chemate să pronunțe hotărârile pe fond sunt obligate să verifice neconstituționalitatea legilor, însă le este interzisă abrogarea generală a acestor legi, care este rezervată în schimb unei curți constituționale organizate într-un mod special, rezultă din „principiul echivalenței” prevăzut de dreptul european că în cazul în care o lege încalcă articolul 47 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene (denumită în continuare „carta”), instanțele ordinare sunt obligate de asemenea să sesizeze, în cadrul procedurii, Curtea Constituțională în vederea abrogării generale a legii respective și nu se pot limita să înlăture în speță aplicarea legii?

               2.

               Articolul 47 din cartă trebuie interpretat în sensul că se opune unei norme de procedură conform căreia o instanță care nu are competență internațională numește un curator pentru o parte care nu se înfățișează și a cărei reședință nu poate fi stabilită, iar în acest caz din „înfățișarea” curatorului poate rezulta în mod valabil competența internațională a instanței?

               3.

               Articolul 24 din Regulamentul (CE) nr. 44/2001 al Consiliului din 22 decembrie 2000 privind competența judiciară, recunoașterea și executarea hotărârilor în materie civilă și comercială (1) (denumit în continuare „Regulamentul nr. 44/2001”) trebuie interpretat în sensul că „pârâtul se înfățișează” în sensul acestei dispoziții numai dacă respectivul act de procedură a fost efectuat de pârâtul însuși sau de reprezentantul legal mandatat de acesta, ori că nu există limitări în această privință, înfățișarea fiind valabilă și în cazul în care actul de procedură este efectuat prin intermediul unui curator al pârâtului absent, numit în conformitate cu legislația națională a respectivului stat membru?

      (1)  JO L 12, p. 1.


title: Cauza T-222/11: Acțiune introdusă la 20 aprilie 2011 — Rautenbach/Consiliul și Comisia

text:
               25.6.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 186/29

         Acțiune introdusă la 20 aprilie 2011 — Rautenbach/Consiliul și Comisia
   (Cauza T-222/11)
   2011/C 186/55
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamant: Muller Conrad Rautenbach (Harare, Zimbabwe) (reprezentanți: S. Smith QC și M. Lester, Barristers, și W. Osmond, Solicitor)

      Pârâte: Consiliul Uniunii Europene și Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamantul solicită Tribunalului:

               —

               anularea Deciziei 2011/101/PESC a Consiliului din 15 februarie 2011 privind măsuri restrictive împotriva Zimbabwe (JO L 42, p. 6) și a Regulamentului (UE) nr. 174/2011 al Comisiei din 23 februarie 2011 de modificare a Regulamentului (CE) nr. 314/2004 al Consiliului privind anumite măsuri restrictive împotriva Zimbabwe (JO L 49, p. 23), în măsura în care privesc reclamantul și

               —

               obligarea pârâtelor la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamantul invocă cinci motive.

               1.

               Primul motiv, întemeiat pe faptul că nici Regulamentul (UE) nr. 174/2011, nici Decizia 2011/101/PESC a Consiliului nu au temei juridic valabil, întrucât instituțiile în cauză și-au depășit competențele.

               2.

               Al doilea motiv, întemeiat pe lipsa de competență a pârâtelor de a impune aceste măsuri restrictive reclamantului; în subsidiar, includerea sa se bazează pe o eroare vădită de apreciere, întrucât pârâtele au considerat în mod eronat că măsurile restrictive erau justificate față de reclamant.

               3.

               Al treilea motiv, întemeiat pe faptul că măsurile atacate încalcă dreptul reclamantului la apărare și dreptul său la o cale de atac efectivă.

               4.

               Al patrulea motiv, întemeiat pe faptul că pârâtele și-au încălcat obligația de motivare, în măsura în care motivarea oferită nu este conformă obligației care revine instituțiilor UE.

               5.

               Al cincilea motiv, întemeiat pe faptul că măsurile atacate restrâng în mod nejustificat și disproporționat drepturile fundamentale ale reclamantului, în special, dreptul de proprietate, libertatea de desfășurare a activităților economice și dreptul la respectarea reputației și a vieții familiale.


title: Cauza F-51/15: Ordonanța Tribunalului Funcției Publice din 12 mai 2016 - FR/AESA

text:
               27.6.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 232/37

         Ordonanța Tribunalului Funcției Publice din 12 mai 2016 - FR/AESA
   (Cauza F-51/15) (1)

   (2016/C 232/47)
   Limba de procedură: engleza
   Judecătorul unic a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 190, 8.6.2015, p. 37.


title: Cauza T-504/08: Acțiune introdusă la 21 noiembrie 2008 — Mologen/OAPI (dSLIM)

text:
               21.2.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 44/49

         Acțiune introdusă la 21 noiembrie 2008 — Mologen/OAPI (dSLIM)
   (Cauza T-504/08)
   (2009/C 44/86)
   Limba de procedură: germana
   Părțile

      Reclamantă: Mologen AG (Berlin,Germania) (reprezentant: C. Klages, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)
   Concluziile reclamantei

               —

               Anularea Deciziei Camerei a patra de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne din 17 septembrie 2008 în cauza R 1077/2007-4;

               —

               obligarea Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      Marca comunitară vizată: marca verbală„dSLIM” pentru produse și servicii din clasele 1, 5, 10, 42 și 44 (cererea de înregistrare nr. 5 355 136)

      Decizia examinatorului: respingerea cererii de înregistrare

      Decizia camerei de recurs: respingerea recursului

      Motivele invocate: încălcarea articolului 7 alineatul (1) literele (b) și (c) din Regulamentul nr. 40/94 (1), întrucât, în opinia reclamantului, semnul nu este lipsit de caracter distinctiv și nici nu are caracter descriptiv.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 40/94 al Consiliului din 20 decembrie 1993 privind marca comunitară (JO L 11, p. 1, Ediție specială, p. 17/vol. 1, p. 146).


title: Cauza C-68/07: Cerere având ca obiect pronunțarea unei hotărâri preliminare formulată de Högsta domstolen (Suedia) la data de 12 februarie 2007 — Kerstin Sundelind Lopez/Miquel Enrique Lopez Lizazo

text:
               14.4.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 82/23

         Cerere având ca obiect pronunțarea unei hotărâri preliminare formulată de Högsta domstolen (Suedia) la data de 12 februarie 2007 — Kerstin Sundelind Lopez/Miquel Enrique Lopez Lizazo
   (Cauza C-68/07)
   (2007/C 82/40)
   Limba de procedură: suedeza
   Instanța de trimitere
   Högsta domstolen
   Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Kerstin Sundelind Lopez.

      Pârât: Miquel Enrique Lopez Lizazo
   Întrebarea preliminară
   Pârâtul într-o acțiune de divorț nici nu are domiciliul într-un stat membru, nici nu este cetățean al unui stat membru. Poate o instanță judecătorească dintr-un stat membru, care nu este competentă în temeiul articolului 3 (1), să soluționeze această cauză, chiar dacă o instanță judecătorească din alt stat membru poate fi competentă prin aplicarea uneia dintre regulile de competență stabilite de articolul 3?

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 2201/2003 al Consiliului din 27 noiembrie 2003, JO L 338, p. 1.


title: Cauzele conexate C-256/13 și C-264/13: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 4 septembrie 2014 (cerere de decizie preliminară formulată de Hof van beroep te Antwerpen – Belgia) – Provincie Antwerpen/Belgacom NV van publiek recht (C-256/13), Mobistar NV (C-264/13) (Trimitere preliminară – Reţele și servicii de comunicaţii electronice – Directiva 2002/20/CE – Articolul 6 – Condiții aferente autorizației generale și drepturilor de utilizare a frecvențelor radio și a numerelor și obligațiile specifice – Articolul 13 – Taxă pentru drepturile de utilizare şi drepturile de instalare a infrastructurii – Reglementare regională care supune întreprinderile la plata unei taxe pentru unitățile lor)

text:
               10.11.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 395/16

      Hotărârea Curții (Camera a treia) din 4 septembrie 2014 (cerere de decizie preliminară formulată de Hof van beroep te Antwerpen – Belgia) – Provincie Antwerpen/Belgacom NV van publiek recht (C-256/13), Mobistar NV (C-264/13)
      (Cauzele conexate C-256/13 și C-264/13) (1)

      ((Trimitere preliminară - Reţele și servicii de comunicaţii electronice - Directiva 2002/20/CE - Articolul 6 - Condiții aferente autorizației generale și drepturilor de utilizare a frecvențelor radio și a numerelor și obligațiile specifice - Articolul 13 - Taxă pentru drepturile de utilizare şi drepturile de instalare a infrastructurii - Reglementare regională care supune întreprinderile la plata unei taxe pentru unitățile lor))
      (2014/C 395/19)
      Limba de procedură: neerlandeza

         Instanța de trimitere

      Hof van beroep te Antwerpen

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: Provincie Antwerpen

         Pârâte: Belgacom NV van publiek recht (C-256/13), Mobistar NV (C-264/13)

         Dispozitivul

      Articolele 6 și 13 din Directiva 2002/20/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 7 martie 2002 privind autorizarea rețelelor și serviciilor de comunicații electronice (Directiva privind autorizarea) trebuie interpretate în sensul că nu se opun ca operatorii care furnizează rețele sau servicii de comunicații electronice să fie supuși unei taxe generale pentru unitățile lor în considerarea prezenței pe domeniul public sau privat a unor stâlpi, piloni sau antene de radiotelefonie mobilă necesare activității lor.

         (1)  JO C 207, 20.7.2013.


title: Cauza C-532/11: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 15 noiembrie 2012 (cerere de decizie preliminară formulată de Oberlandesgericht Köln — Germania) — Susanne Leichenich/Ansbert Peffekoven, Ingo Horeis [Directiva 77/388/CEE — TVA — Scutiri — Articolul 13 secțiunea B litera (b) — Leasingul și închirierea de bunuri imobile — Penișă care nu are sistem de propulsie, imobilizată permanent de a lungul malului unui fluviu — Închirierea penișei, inclusiv a pontonului, a terenului și a luciului de apă adiacente acesteia — Afectare exclusivă pentru exploatarea permanentă a unui restaurant discotecă — Prestație unică]

text:
               12.1.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 9/21

         Hotărârea Curții (Camera a treia) din 15 noiembrie 2012 (cerere de decizie preliminară formulată de Oberlandesgericht Köln — Germania) — Susanne Leichenich/Ansbert Peffekoven, Ingo Horeis
   (Cauza C-532/11) (1)

   (Directiva 77/388/CEE - TVA - Scutiri - Articolul 13 secțiunea B litera (b) - Leasingul și închirierea de bunuri imobile - Penișă care nu are sistem de propulsie, imobilizată permanent de a lungul malului unui fluviu - Închirierea penișei, inclusiv a pontonului, a terenului și a luciului de apă adiacente acesteia - Afectare exclusivă pentru exploatarea permanentă a unui restaurant discotecă - Prestație unică)
   2013/C 9/33
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Oberlandesgericht Köln

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Susanne Leichenich

      Pârâți: Ansbert Peffekoven, Ingo Horeis

      Cu participarea: Dr. Leyh, Dr. Kossow & Dr. Ott KG, Wirtschaftsprüfungsgesellschaft, Steuerberatungsgesellschaft

      Obiectul

   Cerere de decizie preliminară — Oberlandesgericht Köln — Interpretarea articolului 13 secțiunea B litera (b) din Directiva 77/388/CEE: A șasea directivă a Consiliului din 17 mai 1977 privind armonizarea legislațiilor statelor membre referitoare la impozitele pe cifra de afaceri — sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată: baza unitară de evaluare (JO L 145, p. 1) — Întinderea scutirii de TVA prevăzute de această dispoziție pentru leasingul și închirierea bunurilor imobile — Închiriere a unui luciu de apă și a unui vapor destinat utilizării comerciale ca restaurant și discotecă

      Dispozitivul

               1.

               Articolul 13 secțiunea B litera (b) din A șasea directivă 77/388/CEE a Consiliului din 17 mai 1977 privind armonizarea legislațiilor statelor membre referitoare la impozitele pe cifra de afaceri — sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată: baza unitară de evaluare trebuie interpretat în sensul că noțiunea de leasing și de închiriere a bunurilor imobile cuprinde închirierea unei penișe, inclusiv a spațiului și a pontonului adiacente acesteia, care este imobilizată prin legături care nu pot fi desfăcute cu ușurință prinse de malul și în bazinul unui fluviu, care se află într-un amplasament delimitat și identificabil în apele fluviale și, în conformitate cu termenii contractului de închiriere, este destinată exclusiv exploatării permanente a unui restaurant discotecă pe amplasamentul respectiv. Această închiriere constituie o prestație unică scutită, fără să fie necesar să se distingă închirierea penișei de cea a pontonului.

               2.

               O asemenea penișă nu constituie un vehicul în sensul articolului 13 secțiunea B litera (b) punctul 2 din A șasea directivă 77/388.

      (1)  JO C 25, 28.1.2012.


title: Cauza T-467/13: Acțiune introdusă la 28 august 2013 — Arrow Group și Arrow Generics/Comisia

text:
               26.10.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 313/32

         Acțiune introdusă la 28 august 2013 — Arrow Group și Arrow Generics/Comisia
   (Cauza T-467/13)
   2013/C 313/62
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamante: Arrow Group ApS (Roskilde, Danemarca) și Arrow Generics Ltd (Londra, Regatul Unit) (reprezentanți: S. Kon, C. Firth și C. Humpe, Solicitor)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamantele solicită Tribunalului:

               —

               anularea articolelor 1, 2 și 3 din Decizia C(2013) 3803 final a Comisiei din 19 iunie 2013 în cazul COMP/39226 — Lundbeck, în măsura în care acestea privesc Arrow sau

               —

               cu titlu subsidiar, anularea articolului 2 din Decizia C(2013) 3803 final a Comisiei din 19 iunie 2013 în cazul COMP/39226 — Lundbeck, în măsura în care impune în sarcina Arrow o amendă în legătură cu acordurile din Regatul Unit și din Danemarca sau

               —

               cu titlu încă mai subsidiar, anularea articolului 2 din Decizia C(2013) 3803 final a Comisiei din 19 iunie 2013 în cazul COMP/39226 — Lundbeck, în măsura în care impune în sarcina Arrow o amendă în legătură cu acordul din Danemarca, și reducerea corespunzătoare a amenzii sau

               —

               ca ultim subsidiar, anularea amenzii impuse la articolul 2 din Decizia C(2013) 3803 final a Comisiei din 19 iunie 2013 în cazul COMP/39226 — Lundbeck și

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată efectuate de Arrow.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamantele invocă șase motive.

               1.

               Primul motiv este întemeiat pe încălcarea de către Comisie a normelor fundamentale în procedura care a determinat adoptarea deciziei, întrucât (i) nu a inițiat procedura și nu a desfășurat investigația în termen rezonabil, (ii) nu a acordat accesul la dosar în timp util și în mod adecvat și (iii) nu a adoptat o comunicare privind obiecțiunile suplimentară.

               2.

               Al doilea motiv este întemeiat pe faptul că Comisia nu a dovedit corespunzător cerințelor legale că Arrow și Lundbeck erau concurenți potențiali în momentul în care fiecare dintre aceste întreprinderi au încheiat acorduri.

               3.

               Al treilea motiv este întemeiat pe faptul că Comisia nu a dovedit corespunzător cerințelor legale că toate acordurile au avut ca obiect restrângerea concurenței, contrară articolului 101 TFUE.

               4.

               Al patrulea motiv este întemeiat pe încălcarea de către Comisie, prin impunerea unei amenzi în sarcina Arrow, a principiilor proporționalității, nullum crimen nulla poena sine lege și securității juridice.

               5.

               Al cincilea motiv, invocat cu titlu subsidiar, este întemeiat pe eroarea săvârșită de Comisie, în sensul caracterizării acordului din Regatul Unit și al acordului din Danemarca drept o încălcare unică și continuă a articolului 101 TFUE, și pe încălcarea de către Comisie a articolului 25 din Regulamentul nr. 1/2003 (1), întrucât a impus în sarcina Arrow o amendă în legătură cu acordul din Danemarca după expirarea termenului de prescripție pentru aplicarea amenzilor.

               6.

               Al șaselea motiv, invocat cu titlu încă mai subsidiar, este întemeiat pe săvârșirea de către Comisie a unor erori în calcularea cuantumului amenzii, determinată de impunerea unei amenzi disproporționate în raport cu gravitatea pretinselor încălcări ale articolului 101 TFUE.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 1/2003 al Consiliului din 16 decembrie 2002 privind punerea în aplicare a normelor de concurență prevăzute la articolele 81 și 82 din tratat (JO L 1, p. 1, Ediție specială, 08/vol. 1, p. 167, rectificare în Ediție specială, 08/vol. 4, p. 269).


title: Cauza T-47/13: Acțiune introdusă la 30 ianuarie 2013 — Goldsteig Käsereien Bayerwald/OAPI — Vieweg (goldstück)

text:
               23.3.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 86/25

         Acțiune introdusă la 30 ianuarie 2013 — Goldsteig Käsereien Bayerwald/OAPI — Vieweg (goldstück)
   (Cauza T-47/13)
   2013/C 86/41
   Limba în care a fost formulată acțiunea: germana

      Părțile

      Reclamantă: Goldsteig Käsereien Bayerwald GmbH (Cham, Germania) (reprezentant: S. Biagosch, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Christin Vieweg (Sonneberg, Germania)

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea Deciziei Camerei întâi de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 14 noiembrie 2012 în cauza R 2589/2011-1;

               —

               obligarea OAPI la suportarea propriilor cheltuieli de judecată și la plata cheltuielilor de judecată efectuate de reclamantă.

      Motivele și principalele argumente

      Solicitantul mărcii comunitare: Christin Vieweg

      Marca comunitară vizată: marca figurativă care conține elementul verbal „goldstück”, pentru produse din clasele 29 și 30 — cererea de înregistrare nr. 9 153 677

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în procedura opoziției: reclamanta

      Marca sau semnul invocat: marca verbală „GOLDSTEIG” pentru produse și servicii din clasele 29 și 43

      Decizia diviziei de opoziție: admite opoziția

      Decizia camerei de recurs: anulează decizia diviziei de opoziție și respinge opoziția formulată de reclamantă

      Motivele invocate: încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009


title: Cauza C-242/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Consiglio di Stato (Italia) la 8 mai 2017 – Legatoria Editoriale Giovanni Olivotto (LEGO) SpA/Gestore dei servizi energetici (GSE) SpA și alții

text:
               28.8.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 283/15

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Consiglio di Stato (Italia) la 8 mai 2017 – Legatoria Editoriale Giovanni Olivotto (LEGO) SpA/Gestore dei servizi energetici (GSE) SpA și alții
   (Cauza C-242/17)
   (2017/C 283/21)
   Limba de procedură: italiana

      Instanța de trimitere

   Consiglio di Stato

      Părțile din procedura principală

      Apelantă: Legatoria Editoriale Giovanni Olivotto (LEGO) SpA

      Intimate: Gestore dei servizi energetici (GSE) SpA, Ministero dell'Ambiente e della Tutela del Territorio e del Mare, Ministero dello Sviluppo Economico, Ministero delle Politiche Agricole e Forestali

      Întrebările preliminare

               1)

               Dreptul Uniunii Europene, în special articolul 18 alineatul (7) din Directiva 2009/28/CE (1), coroborat cu Decizia de punere în aplicare 2011/438/UE a Comisiei din 19 iulie 2011 (2), se opune unei reglementări naționale precum Decretul ministerial din 23 ianuarie 2012, în special articolele 8 și 12 din acesta, care impune obligații specifice diferite și mai ample decât cele care rezultă din aderarea la un sistem voluntar care face obiectul unei decizii a Comisiei Europene adoptate în temeiul alineatului (4) al articolului 18 menționat?

               2)

               În cazul unui răspuns negativ la întrebarea precedentă, trebuie să se considere că sunt supuși reglementării europene menționate la litera a) operatorii economici care intervin în lanțul de livrare a produsului, inclusiv atunci când este vorba despre operatori care îndeplinesc doar funcții de trader, adică de simplă intermediere în cadrul căreia nu dispun material de produs?

      (1)  Directiva 2009/28/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 23 aprilie 2009 privind promovarea utilizării energiei din surse regenerabile, de modificare și ulterior de abrogare a Directivelor 2001/77/CE și 2003/30/CE (JO 2009, L 140, p. 16, iar rectificarea la versiunea italiană în JO 2009, L 295, p. 20).

      (2)  Decizia de punere în aplicare 2011/438/UE a Comisiei din 19 iulie 2011 privind recunoașterea schemei ISCC (International Sustainability and Carbon Certification) în vederea demonstrării conformității cu criteriile de durabilitate în temeiul Directivelor 2009/28/CE și 2009/30/CE ale Parlamentului European și Consiliului (JO 2011, L 190, p. 79).


title: Cauza C-287/09: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Corte d'appello di Roma (Italia) la 24 iulie 2009 — Aduo Pisaneschi/Istituto nazionale della previdenza sociale (INPS)

text:
               26.9.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 233/9

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Corte d'appello di Roma (Italia) la 24 iulie 2009 — Aduo Pisaneschi/Istituto nazionale della previdenza sociale (INPS)
   (Cauza C-287/09)
   2009/C 233/15
   Limba de procedură: italiana

      Instanța de trimitere

   Corte d'appello di Roma

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Aduo Pisaneschi

      Pârât: Istituto nazionale della previdenza sociale (INPS)

      Întrebarea preliminară

   Articolele 17 CE, 39 CE și 42 CE trebuie interpretate în sensul că principiul totalizării tuturor perioadelor de afiliere pentru nașterea, dobândirea și menținerea dreptului la prestații — principiu introdus prin adoptarea, de către Consiliu, a Regulamentului nr. 1408/71 — trebuie să se aplice în toate cazurile în care este necesar să se recurgă la sistemul totalizării și al calculării pro ratei pentru a fi recunoscut dreptul la o prestație dată, ceea ce presupune că trebuie luate în considerare în acest scop atât perioadele de asigurare realizate în temeiul legislației fiecărui stat membru, cât și perioadele de asigurare realizate în cadrul sistemului de asigurări aplicabil funcționarilor instituțiilor comunitare?


title: Cauza T-428/03: Ordonanța Tribunalului de Primă Instanță din 12 septembrie 2008 — Keinhorst/Comisia ( Funcție publică — Funcționari — Hotărâre interlocutorie — Lipsa necesității de a se pronunța )

text:
               22.11.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 301/34

         Ordonanța Tribunalului de Primă Instanță din 12 septembrie 2008 — Keinhorst/Comisia
   (Cauza T-428/03) (1)

   („Funcție publică - Funcționari - Hotărâre interlocutorie - Lipsa necesității de a se pronunța’)
   (2008/C 301/55)
   Limba de procedură: franceza
   Părțile

      Reclamant: Gerhard Keinhorst (Overijse, Belgia) (reprezentant: N. Lhoëst, avocat)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: inițial C. Berardis-Kayser și L. Lozano Palacios, ulterior C. Berardis-Kayser și H. Krämer, agents)
   Obiectul
   Pe de o parte, cererea de anulare a Deciziilor Comisiei din 23 decembrie 2002 și din 14 aprilie 2003 privind modificarea încadrării în grad a reclamantului, în măsura în care acestea stabilesc încadrarea sa în treaptă, la data numirii sale, la gradul A6, prima treaptă, în măsura în care stabilesc data de 5 octombrie 1995 ca dată de la care deciziile încep să își producă efectele financiare și în măsura în care acestea nu au reconstituit cariera în grad a reclamantului, precum și cererea de anulare a deciziilor Comisiei din 4 septembrie și din 24 noiembrie 2003 de respingere a reclamațiilor reclamantului și, pe de altă parte, cererea privind repararea pretinsului prejudiciu
   Dispozitivul

               1)

               Constată că nu este necesar să se pronunțe asupra fondului cauzei.

               2)

               Comisia suportă toate cheltuielile de judecată.

      (1)  JO C 47, 21.2.2004.


title: Cauza F-42/12: Ordonanța Tribunalului Funcției Publice (Camera a treia) din 4 mai 2016 - Bouvret/Comisia [Funcție publică — Funcționari — Agenți contractuali — Pensii — Articolul 11 alineatul (2) din anexa VIII la statut — Drepturi de pensie dobândite înainte de intrarea în serviciul Uniunii în temeiul unui sistem național de pensii — Transfer în sistemul de pensii al Uniunii — Propunere de aplicare a unui spor la anii de plată a contribuțiilor, întemeiată pe noi dispoziții generale de punere în aplicare — Excepția inadmisibilității — Noțiunea de act cauzator de prejudicii — Articolul 83 din Regulamentul de procedură]

text:
               20.6.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 222/42

         Ordonanța Tribunalului Funcției Publice (Camera a treia) din 4 mai 2016 - Bouvret/Comisia
   (Cauza F-42/12) (1)

   ([Funcție publică - Funcționari - Agenți contractuali - Pensii - Articolul 11 alineatul (2) din anexa VIII la statut - Drepturi de pensie dobândite înainte de intrarea în serviciul Uniunii în temeiul unui sistem național de pensii - Transfer în sistemul de pensii al Uniunii - Propunere de aplicare a unui spor la anii de plată a contribuțiilor, întemeiată pe noi dispoziții generale de punere în aplicare - Excepția inadmisibilității - Noțiunea de act cauzator de prejudicii - Articolul 83 din Regulamentul de procedură])
   (2016/C 222/54)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: Florence Bouvret (Bruxelles, Belgia) (reprezentanți: inițial D. de Abreu Caldas, A. Coolen, J.-N. Louis, E. Marchal și S. Orlandi, avocați, ulterior D. de Abreu Caldas, J.-N. Louis și S. Orlandi, avocați, și, în cele din urmă, J.-N. Louis, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: inițial D. Martin și J. Baquero Cruz, agenți, ulterior J. Currall și G. Gattinara, agenți, ulterior G. Gattinara, agent, și, în cele din urmă, G. Gattinara și F. Simonetti, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare a propunerilor de transfer al drepturilor de pensie dobândite înainte de intrarea în serviciul Comisiei pe baza calculului care ia în considerare noile DGA care au intrat în vigoare după cererea de transfer formulată de reclamantă

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea ca inadmisibilă.

               2)

               Doamna Florence Bouvret suportă propriile cheltuieli de judecată și este obligată să suporte cheltuielile de judecată efectuate de Comisia Europeană.

      (1)  JO C 184, 23.6.2012, p. 25.


title: Cauza T-660/11: Hotărârea Tribunalului din 16 iunie 2015 – Polytetra/OAPI – EI du Pont de Nemours (POLYTETRAFLON) [Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale POLYTETRAFLON — Marca comunitară verbală anterioară TEFLON — Lipsa unei utilizări serioase a mărcii anterioare — Articolul 42 alineatele (2) și (3) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 — Produs final în care este integrat un element component — Utilizarea mărcii anterioare în raport cu produsele finale ale unor terţi — Obligația de motivare]

text:
               10.8.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 262/15

         Hotărârea Tribunalului din 16 iunie 2015 – Polytetra/OAPI – EI du Pont de Nemours (POLYTETRAFLON)
   (Cauza T-660/11) (1)

   ([Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale POLYTETRAFLON - Marca comunitară verbală anterioară TEFLON - Lipsa unei utilizări serioase a mărcii anterioare - Articolul 42 alineatele (2) și (3) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 - Produs final în care este integrat un element component - Utilizarea mărcii anterioare în raport cu produsele finale ale unor terţi - Obligația de motivare])
   (2015/C 262/19)
   Limba de procedură: engleza

      Părţile

      Reclamantă: Polytetra GmbH (Mönchengladbach, Germania) (reprezentant: R. Schiffer, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieţei Interne (mărci, desene şi modele industriale) (reprezentant: P. Bullock, agent)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: EI du Pont de Nemours and Company (Wilmington, Statele Unite) (reprezentant: E. Armijo Chávarri, avocat)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei întâi de recurs a OAPI din 29 septembrie 2011 (cauza R 2005/2010 1), privind o procedură de opoziție între EI du Pont de Nemours and Company și Polytetra GmbH

      Dispozitivul

               1)

               Anulează Decizia Camerei întâi de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI) din 29 septembrie 2011 (cauza R 2005/2010 1).

               2)

               OAPI suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de Polytetra GmbH.

               3)

               EI du Pont de Nemours and Company suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 65, 3.3.2012.