title: Cauza F-28/11: Acțiune introdusă la 14 martie 2011 — ZZ/Consiliul

text:
               11.6.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 173/16

         Acțiune introdusă la 14 martie 2011 — ZZ/Consiliul
   (Cauza F-28/11)
   2011/C 173/34
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamant: ZZ (reprezentanți: S. Rodrigues, A. Blot și C. Bernard-Glanz, lawyers)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene

      Obiectul și descrierea litigiului

   Anularea deciziei prin care autoritatea împuternicită să facă numiri din cadrul Consiliului a refuzat să îl promoveze pe reclamant la gradul AD 12 în exercițiul de promovare 2010, decizie cuprinsă în Comunicarea către personal 80/10 din 26 aprilie 2010

      Concluziile reclamantului

   Reclamantul solicită Curții:

               —

               Să dispună prezentarea de către Consiliu a rapoartelor privind foștii funcționari A promovați la gradul AD 12 avuți în vedere în cadrul exercițiului de promovare 2010, precum și a statisticilor privind evaluarea analitică medie realizată de primii evaluatori, transmisă Comitetului consultativ pentru promovări AD „administratori”;

               —

               anularea deciziei atacate și, în măsura în care este necesar, anularea deciziei de respingere a reclamației;

               —

               obligarea Consiliului la plata cheltuielilor de judecată.


title: Cauza T-358/04: Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 12 septembrie 2007 — Neumann/OAPI (Forma unui cap de microfon) ( Marcă comunitară — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare tridimensionale având forma unui cap de microfon — Motiv absolut de refuz — Lipsa caracterului distinctiv — Articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 )

text:
               20.10.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 247/27

         Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 12 septembrie 2007 — Neumann/OAPI (Forma unui cap de microfon)
   (Cauza T-358/04) (1)

   („Marcă comunitară - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare tridimensionale având forma unui cap de microfon - Motiv absolut de refuz - Lipsa caracterului distinctiv - Articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 40/94’)
   (2007/C 247/42)
   Limba de procedură: germana
   Părțile

      Reclamant: Georg Neumann GmbH (Berlin, Germania) (reprezentant: R. Böhm, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: G. Schneider, agent)
   Obiectul
   Acțiune formulată împotriva deciziei Camerei a doua de recurs a OAPI din 17 iunie 2004 (cauza R 919/2002-2) de respingere a cererii de înregistrare ca marcă comunitară a unui semn tridimensional care se prezintă sub forma unui cap de microfon.
   Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă societatea Georg Neumann GmbH la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 284, 20.11.2004.


title: Cauza T-722/14: Hotărârea Tribunalului din 4 februarie 2016 – PRIMA/Comisia („Contracte de achiziții publice de servicii — Procedură de cerere de ofertă — Sprijinirea reprezentanței Comisiei Europene în Bulgaria în cadrul organizării de evenimente publice — Respingerea ofertei unui ofertant și atribuirea contractului unui alt ofertant — Criterii de atribuire — Obligația de motivare — Noțiunea de avantaje relative ale ofertei reținute — Transparență”)

text:
               21.3.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 106/33

         Hotărârea Tribunalului din 4 februarie 2016 – PRIMA/Comisia
   (Cauza T-722/14) (1)

   ((„Contracte de achiziții publice de servicii - Procedură de cerere de ofertă - Sprijinirea reprezentanței Comisiei Europene în Bulgaria în cadrul organizării de evenimente publice - Respingerea ofertei unui ofertant și atribuirea contractului unui alt ofertant - Criterii de atribuire - Obligația de motivare - Noțiunea de avantaje relative ale ofertei reținute - Transparență”))
   (2016/C 106/37)
   Limba de procedură: bulgara

      Părțile

      Reclamantă: PRIMA – Produtsentska, reklamna, informatsionna i mediyna agentsia AD (Sofia, Bulgaria) (reprezentant: Y. Ruskov, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: L. Di Paolo, P. Mihaylova și D. Roussanov, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare, în primul rând, a Deciziei Comisiei din 12 august 2014 de respingere a ofertei reclamantei în cadrul cererii de ofertă PO/2013-13/SOF având ca obiect sprijinirea reprezentanței Comisiei în Bulgaria în cadrul organizării de evenimente publice și prin care contractul a fost atribuit altui ofertant și, în al doilea rând, a deciziilor subsecvente, printre care cea din 12 septembrie 2014 de încheiere a contractului pentru executarea achiziției publice.

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă PRIMA – Produtsentska, reklamna, informatsionna i mediyna agentsia AD la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 462, 22.12.2014.


title: Cauza T-8/17: Acțiune introdusă la 5 ianuarie 2017 – Golden Ball/EUIPO – Intra-Presse (GOLDEN BALLS)

text:
               27.2.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 63/39

         Acțiune introdusă la 5 ianuarie 2017 – Golden Ball/EUIPO – Intra-Presse (GOLDEN BALLS)
   (Cauza T-8/17)
   (2017/C 063/51)
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Golden Balls Ltd (Londra, Regatul Unit) (reprezentanți: M. Edenborough QC, M. Hawkins, Solicitor, și T. Dolde, avocat)

      Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Intra-Presse (Boulogne Billancourt, Franța)

      Datele privind procedura în fața EUIPO

      Solicitantul mărcii în litigiu: reclamanta

      Marca în litigiu: marca verbală a Uniunii Europene „GOLDEN BALLS” – Cererea de înregistrare nr. 6 036 503

      Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție

      Decizia atacată: Decizia Camerei întâi de recurs a EUIPO din 30 septembrie 2016 în cauza R 1962/2015-1

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei atacate;

               —

               obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivul invocat

               —

               încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) și alineatul (5) din Regulamentul nr. 207/2009.


title: Cauza C-206/14: Acțiune introdusă la 24 aprilie 2014 – Comisia Europeană/Eesti Vabariik

text:
               7.7.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 212/19

         Acțiune introdusă la 24 aprilie 2014 – Comisia Europeană/Eesti Vabariik
   (Cauza C-206/14)
   2014/C 212/21
   Limba de procedură: estona

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: L. Pignataro-Nolin și E. Randvere)

      Pârâtă: Republica Estonia

      Concluziile reclamantei

               —

               constatarea faptului că, prin netranspunerea articolului 4 alineatul (1) litera (e), a articolului 4 alineatul (1) al doilea paragraf și a articolului 4 alineatul (2) al doilea paragraf a doua teză din Directiva 2003/4/CE (1) a Parlamentului European și a Consiliului din 28 ianuarie 2003 privind accesul publicului la informațiile despre mediu și de abrogare a Directivei 90/313/CEE (2) a Consiliului, Republica Estonia nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul acestei directive;

               —

               obligarea Republicii Estonia la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Republica Estonia nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul Directivei 2003/4/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 28 ianuarie 2003 privind accesul publicului la informațiile despre mediu și de abrogare a Directivei 90/313/CEE a Consiliului, prin faptul că nu a adoptat deloc și/sau nu a adoptat în mod corespunzător dispozițiile necesare pentru transpunerea acestei directive.

      (1)  JO L 41, p. 26, Ediție specială, 15/vol. 9, p. 200.

      (2)  JO L 158, p. 56.


title: Cauza C-657/11: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 11 iulie 2013 (cerere de decizie preliminară formulată de Hof van Cassatie van België — Belgia) — Belgian Electronic Sorting Technology NV/Bert Peelaers, Visys NV (Directivele 84/450/CEE și 2006/114/CE — Publicitate înșelătoare și publicitate comparativă — Noțiunea „publicitate” — Înregistrarea și utilizarea unui nume de domeniu — Utilizarea de metataguri în metadatele unui site internet)

text:
               31.8.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 252/12

         Hotărârea Curții (Camera a treia) din 11 iulie 2013 (cerere de decizie preliminară formulată de Hof van Cassatie van België — Belgia) — Belgian Electronic Sorting Technology NV/Bert Peelaers, Visys NV
   (Cauza C-657/11) (1)

   (Directivele 84/450/CEE și 2006/114/CE - Publicitate înșelătoare și publicitate comparativă - Noțiunea „publicitate” - Înregistrarea și utilizarea unui nume de domeniu - Utilizarea de metataguri în metadatele unui site internet)
   2013/C 252/18
   Limba de procedură: olandeza

      Instanța de trimitere

   Hof van Cassatie van België

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Belgian Electronic Sorting Technology NV

      Pârâți: Bert Peelaers, Visys NV

      Obiectul

   Cerere de decizie preliminară — Hof van Cassatie van België — Interpretarea art. 2 din Directiva 84/450/CEE a Consiliului din 10 septembrie 1984 de apropiere a actelor cu putere de lege și a actelor administrative din statele membre cu privire la publicitatea înșelătoare (JO L 250, p. 17, Ediție specială, 15/vol. 1, p. 153) și a art. 2 din Directiva 2006/114/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 12 decembrie 2006 privind publicitatea înșelătoare și comparativă (JO L 376, p. 21, Ediție specială, 15/vol. 18, p. 229) — Noțiunea de publicitate — Înregistrarea și utilizarea unui nume de domeniu — Utilizarea de metataguri preluate în metadatele unui site internet

      Dispozitivul

   Articolul 2 punctul 1 din Directiva 84/450/CEE a Consiliului din 10 septembrie 1984 privind publicitatea înșelătoare și comparativă, astfel cum a fost modificată prin Directiva 2005/29/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 11 mai 2005, și articolul 2 litera (a) din Directiva 2006/114/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 12 decembrie 2006 privind publicitatea înșelătoare și comparativă trebuie interpretate în sensul că noțiunea „publicitate”, astfel cum este definită de aceste dispoziții, acoperă, într-o situație precum cea în discuție în cauza principală, utilizarea unui nume de domeniu și utilizarea de metataguri în metadatele unui site internet. În schimb, această noțiune nu include înregistrarea, ca atare, a unui nume de domeniu.

      (1)  JO C 73, 10.3.2012.


title: Cauza T-276/15: Acțiune introdusă la 26 mai 2015 – Edison/OAPI – Eolus Vind (publ) (e)

text:
               20.7.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 236/48

         Acțiune introdusă la 26 mai 2015 – Edison/OAPI – Eolus Vind (publ) (e)
   (Cauza T-276/15)
   (2015/C 236/64)
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Edison SpA (Milano, Italia) (reprezentanți: D. Martucci, F. Boscariol de Roberto și I. Gatto, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Eolus Vind AB (publ) (Hässleholm, Suedia)

      Datele privind procedura în fața OAPI

      Solicitantul: reclamanta

      Marca în litigiu: marca figurativă care cuprinde litera „e” – cerere de înregistrare nr. 10 420 941

      Procedura care s-a aflat pe rolul OAPI: procedură de opoziție

      Decizia atacată: Decizia Camerei întâi de recurs a OAPI din 24 februarie 2015 în cauza R 2358/2013-1

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei atacate;

               —

               obligarea OAPI la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivul invocat

               —

               încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009.


title: Cauza T-415/10: Hotărârea Tribunalului din 20 martie 2013 — Nexans France/Întreprinderea comună Fusion for Energy ( „Contracte de achiziții publice de bunuri — Euratom — Procedură de cerere de ofertă desfășurată de întreprinderea comună Fusion for Energy — Furnizare de echipament electric — Respingerea unei oferte prezentate de un ofertant — Procedură deschisă — Ofertă care conține rezerve — Securitate juridică — Încredere legitimă — Proporționalitate — Conflict de interese — Decizie de atribuire — Acțiune în anulare — Lipsa afectării directe — Inadmisibilitate — Răspundere extracontractuală” )

text:
               4.5.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 129/16

         Hotărârea Tribunalului din 20 martie 2013 — Nexans France/Întreprinderea comună Fusion for Energy
   (Cauza T-415/10) (1)

   (Contracte de achiziții publice de bunuri - Euratom - Procedură de cerere de ofertă desfășurată de întreprinderea comună Fusion for Energy - Furnizare de echipament electric - Respingerea unei oferte prezentate de un ofertant - Procedură deschisă - Ofertă care conține rezerve - Securitate juridică - Încredere legitimă - Proporționalitate - Conflict de interese - Decizie de atribuire - Acțiune în anulare - Lipsa afectării directe - Inadmisibilitate - Răspundere extracontractuală)
   2013/C 129/30
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: Nexans France (Paris, Franța) (reprezentanți: J. P. Tran Thiet, J. F. Le Corre și M. Pigeat, avocați)

      Pârâtă: Întreprinderea comună europeană pentru ITER și pentru dezvoltarea energiei de fuziune (Barcelona, Spania) (reprezentanți: A. Verpont, agent, asistat de C. Kennedy-Loest, T. Christopher, solicitors, J. Derenne, N. Pourbaix, avocați, și M. Farley, solicitor)

      Obiectul

   Pe de o parte, cerere de anulare a deciziei de respingere a ofertei prezentate de reclamantă și a deciziei de atribuire a contractului unui alt ofertant, precum și, pe de altă parte, cerere de daune interese

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Obligă Nexans France la plata cheltuielilor de judecată, inclusiv a celor aferente procedurii măsurilor provizorii.

      (1)  JO C 301, 6.11.2010.


title: Cauza C-375/14: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 28 ianuarie 2016 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunale di Frosinone – Italia) – Procedură penală împotriva Rosanna Laezza (Trimitere preliminară — Articolele 49 TFUE și 56 TFUE — Libertatea de stabilire — Libera prestare a serviciilor — Jocuri de noroc — Hotărâre a Curții care a declarat incompatibilă cu dreptul Uniunii reglementarea națională privind concesiunile pentru activitatea de colectare de pariuri — Reorganizarea sistemului printr-o nouă procedură de cerere de ofertă — Cesiune cu titlu gratuit a folosinței bunurilor materiale și imateriale deținute în proprietate și care constituie rețeaua de gestionare și de colectare a jocului — Restricție — Motive imperative de interes general — Proporționalitate)

text:
               21.3.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 106/6

         Hotărârea Curții (Camera a treia) din 28 ianuarie 2016 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunale di Frosinone – Italia) – Procedură penală împotriva Rosanna Laezza
   (Cauza C-375/14) (1)

   ((Trimitere preliminară - Articolele 49 TFUE și 56 TFUE - Libertatea de stabilire - Libera prestare a serviciilor - Jocuri de noroc - Hotărâre a Curții care a declarat incompatibilă cu dreptul Uniunii reglementarea națională privind concesiunile pentru activitatea de colectare de pariuri - Reorganizarea sistemului printr-o nouă procedură de cerere de ofertă - Cesiune cu titlu gratuit a folosinței bunurilor materiale și imateriale deținute în proprietate și care constituie rețeaua de gestionare și de colectare a jocului - Restricție - Motive imperative de interes general - Proporționalitate))
   (2016/C 106/06)
   Limba de procedură: italiana

      Instanța de trimitere

   Tribunale di Frosinone

      Partea din procedura penală principală

   Rosanna Laezza

      Dispozitivul

   Articolele 49 TFUE și 56 TFUE trebuie interpretate în sensul că se opun unei dispoziții naționale restrictive precum cea în discuție în litigiul principal, care impune concesionarului obligația de a ceda cu titlu gratuit, la încetarea activității în urma expirării perioadei de concesiune, folosința bunurilor materiale și imateriale deținute în proprietate și care constituie rețeaua de gestionare și de colectare a jocului, în măsura în care această restricție depășește ceea ce este necesar pentru realizarea obiectivului urmărit efectiv de această dispoziție, aspect care trebuie verificat de instanța de trimitere.

      (1)  JO C 372, 20.10.2014.


title: Cauza C-314/16: Acțiune introdusă la 1 iunie 2016 – Comisia Europeană/Republica Cehă

text:
               8.8.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 287/16

         Acțiune introdusă la 1 iunie 2016 – Comisia Europeană/Republica Cehă
   (Cauza C-314/16)
   (2016/C 287/20)
   Limba de procedură: ceha

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: Z. Malůšková și J. Hottiaux, agenți)

      Pârâtă: Republica Cehă

      Concluziile reclamantei

   Reclamanta solicită Curții:

               1.

               declararea faptului că:

                           (a)

                           prin faptul că nu a garantat că definiția categoriilor C1 și C acoperă doar alte vehicule decât vehiculele din categoriile D1 și D, Republica Cehă nu și-a îndeplinit obligațiile în temeiul articolului 4 alineatul (1) și alineatul (4) literele (d) și (f) din Directiva 2006/126/CE;

                           (b)

                           prin limitarea definiției grupului D1 la vehicule concepute și construite pentru mai mult de opt pasageri, Republica Cehă nu și-a îndeplinit obligațiile în temeiul articolului 4 alineatul (1) și alineatul (4) litera (h) din Directiva 2006/126/CE (1);

               2.

               obligarea Republicii Cehe la plata cheltuielilor de judecată.

               3.

               obligarea Republicii Cehe la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Articolul 4 alineatul (1) din Directiva 2006/126/CE prevede că permisul de conducere autorizează conducerea autovehiculelor din categoriile definite la acel articol. Categoriile C1 și C sunt definite la articolul 4 alineatul (4) litera (d) și la alineatul (f) din directivă. Condiția potrivit căreia categoria include autovehicule, „altele decât cele din categoria D1 sau D”, este prevăzută expres în ceea ce privește ambele categorii. Cu toate acestea, legislația cehă care definește categoriile de autovehicule nu include condiția potrivit căreia categoriile C1 și C trebuie să fie limitate la „autovehicule, altele decât cele din categoria D1 sau D”.
   Articolul 4 alineatul (4) litera (h) din Directiva 2006/126/CE definește categoria D1 în sensul că include „autovehicule proiectate și construite pentru transportul a maximum 16 pasageri în afară de conducătorul auto”, fără a prevedea un număr minim de pasageri. Cu toate acestea, legislația cehă include cerința suplimentară ca vehiculele destinate pentru transportul a peste 8 pasageri să fie clasificate în categoria D1.

      (1)  JO L 403, p. 18.


title: Cauza F-125/13: Acțiune introdusă la 20 decembrie 2013 – ZZ/OAPI

text:
               28.4.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 129/37

         Acțiune introdusă la 20 decembrie 2013 – ZZ/OAPI
   (Cauza F-125/13)
   2014/C 129/46
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamant: ZZ (reprezentant: H. Tettenborn, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI)

      Obiectul și descrierea litigiului

   Cerere de anulare a raportului de evaluare privind anul 2012 pentru perioada cuprinsă între 1 octombrie 2011 și 31 decembrie 2012, precum și a obiectivelor stabilite pentru perioada cuprinsă între 1 ianuarie și 31 decembrie 2013 și cerere de despăgubiri

      Concluziile reclamantului

               —

               Anularea raportului de evaluare (Appraisal Report) din 15 martie 2013 întocmit în privința reclamantului pentru perioada cuprinsă între 1 octombrie 2011 și 31 decembrie 2012;

               —

               anularea obiectivelor stabilite de OAPI în privința reclamantului pentru perioada cuprinsă între ianuarie 2013 și decembrie 2013;

               —

               obligarea OAPI la plata către reclamant a unei despăgubiri într-un cuantum corespunzător, lăsat la aprecierea Tribunalului, pentru repararea prejudiciilor morale și materiale pe care le-a suferit;

               —

               obligarea Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) la plata cheltuielilor de judecată.


title: Cauza C-489/11 P: Recurs introdus la 23 septembrie 2011 de Mitsubishi Electric Corp. împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a doua) pronunțate la 12 iulie 2011 în cauza T-133/07, Mitsubishi Electric Corp./Comisia Europeană

text:
               26.11.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 347/15

         Recurs introdus la 23 septembrie 2011 de Mitsubishi Electric Corp. împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a doua) pronunțate la 12 iulie 2011 în cauza T-133/07, Mitsubishi Electric Corp./Comisia Europeană
   (Cauza C-489/11 P)
   2011/C 347/24
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Recurentă: Mitsubishi Electric Corp. (reprezentanți: R. Denton, solicitor, J. J Vyavaharkar, solicitor, K. Haegeman, avocat)

      Cealaltă parte în proces: Comisia Europeană

      Concluziile recurentei

   Recurenta solicită Curții:

               —

               anularea hotărârii, în măsura în care prin aceasta se respinge acțiunea introdusă de Melco la Tribunal;

               —

               anularea articolelor din decizie care nu au fost încă anulate prin hotărâre, în măsura în care acestea se aplică Melco și TMT&D pentru perioada în privința căreia Melco răspunde în solidar cu Toshiba pentru activitățile TMT&D;

               —

               în orice caz, obligarea Comisiei la suportarea propriilor cheltuieli de judecată și la plata cheltuielilor de judecată efectuate de Melco în legătură cu procedura din prezentul recurs și cu procedura în fața Tribunalului.

      Motivele și principalele argumente

   Recurenta susține că Tribunalul a săvârșit erori de drept semnificative în aprecierea probelor referitoare la existența pretinsei „înțelegeri comune”:

               —

               Tribunalul a denaturat informațiile privind existența „înțelegerii comune”;

               —

               Tribunalul nu a aplicat criteriile corecte de apreciere a probelor și a aplicat în mod greșit principiul consacrat de jurisprudență potrivit căruia declarațiile date împotriva intereselor declarantului trebuie considerate, în principiu, ca fiind în mod particular fiabile;

               —

               Tribunalul a aplicat în mod greșit jurisprudența referitoare la criteriile de apreciere a probelor și la evaluarea acestora atunci când a concluzionat că declarația domnului M. era plauzibilă și avea valoare probatorie;

               —

               Tribunalul a aplicat în mod greșit normele referitoare la coroborare, în ceea ce privește răspunsul Fuji la comunicarea privind obiecțiunile;

               —

               Tribunalul nu a luat în considerare efectul global al fiecărei încălcări, de către Comisie, a dreptului la apărare și a dreptului de a fi ascultat ale Melco;

               —

               Tribunalul a încălcat dreptul la apărare al Melco, în special prezumția de nevinovăție, întrucât a solicitat Melco să facă dovada unui fapt negativ pentru a demonstra că nu a săvârșit o încălcare;

               —

               Tribunalul a încălcat prezumția de nevinovăție și a aplicat în mod greșit unele principii de drept, prin faptul că a refuzat să ia în considerare o explicație plauzibilă diferită.

         Recurenta susține de asemenea că Tribunalul a săvârșit erori de drept semnificative în aprecierea presupusei durate a pretinsei încălcări:

               —

               Tribunalul nu a dovedit corespunzător cerințelor legale presupusa durată a pretinsei încălcări.


title: Cauza F-5/12: Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera a doua) din 12 iunie 2013 — Bogusz/Frontex (Funcție publică — Agenți temporari — Personalul Frontex — Modificarea condițiilor de desfășurare a stagiului prevăzute la articolul 14 din RACA — Concediere la sfârșitul perioadei de stagiu — Stabilirea obiectivelor — Motiv invocat pentru prima oară în ședință)

text:
               31.8.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 252/45

         Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera a doua) din 12 iunie 2013 — Bogusz/Frontex
   (Cauza F-5/12) (1)

   (Funcție publică - Agenți temporari - Personalul Frontex - Modificarea condițiilor de desfășurare a stagiului prevăzute la articolul 14 din RACA - Concediere la sfârșitul perioadei de stagiu - Stabilirea obiectivelor - Motiv invocat pentru prima oară în ședință)
   2013/C 252/76
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: Slawomir Bogusz (Dobroszyce, Polonia) (reprezentant(ți): S. Pappas, avocat)

      Pârât: Agenția Europeană pentru Gestionarea Cooperării Operative la Frontierele Externe ale Statelor Membre ale Uniunii Europene (reprezentanți: S. Vuorensola și H. Caniard, agenți, asistați de A. Duron și D. Waelbroeck, avocați)

      Obiectul

   Cererea de anulare a deciziei Frontex prin care reclamantului i s-a aplicat o sancțiune și a deciziei prin care s-a dispus concedierea acestuia.

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Agenția Europeană pentru Gestionarea Cooperării Operative la Frontierele Externe ale Statelor Membre ale Uniunii Europene suportă propriile cheltuieli de judecată și este obligată să suporte un sfert din cheltuielile de judecată efectuate de domnul Bogusz.

               3.

               Domnul Bogusz suportă trei sferturi din propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 133, 5.5.2012, p. 29.


title: Cauzele conexate C-508/15 și C-509/15: Hotărârea Curții (Camera întâi) din 21 decembrie 2016 (cereri de decizie preliminară formulate de Verwaltungsgericht Berlin – Germania) – Sidika Ucar (C-508/15), Recep Kilic (C-509/15)/Land Berlin (Trimitere preliminară — Acordul de asociere CEE-Turcia — Decizia nr. 1/80 — Articolul 7 primul paragraf — Drept de ședere al membrilor familiei unui lucrător turc încadrat pe piața legală a muncii dintr-un stat membru — Condiții — Lipsa necesității ca lucrătorul turc să fie încadrat pe piața legală a muncii în primii trei ani de ședere a membrului de familie)

text:
               20.2.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 53/16

         Hotărârea Curții (Camera întâi) din 21 decembrie 2016 (cereri de decizie preliminară formulate de Verwaltungsgericht Berlin – Germania) – Sidika Ucar (C-508/15), Recep Kilic (C-509/15)/Land Berlin
   (Cauzele conexate C-508/15 și C-509/15) (1)

   ((Trimitere preliminară - Acordul de asociere CEE-Turcia - Decizia nr. 1/80 - Articolul 7 primul paragraf - Drept de ședere al membrilor familiei unui lucrător turc încadrat pe piața legală a muncii dintr-un stat membru - Condiții - Lipsa necesității ca lucrătorul turc să fie încadrat pe piața legală a muncii în primii trei ani de ședere a membrului de familie))
   (2017/C 053/18)
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Verwaltungsgericht Berlin

      Părțile din procedura principală

      Reclamanți: Sidika Ucar (C-508/15), Recep Kilic (C-509/15)

      Pârât: Land Berlin

      Dispozitivul

   Articolul 7 primul paragraf prima liniuță din Decizia nr. 1/80 a Consiliului de asociere din 19 septembrie 1980 privind dezvoltarea asocierii trebuie interpretat în sensul că această dispoziție conferă un drept de ședere în statul membru gazdă membrului de familie al unui lucrător turc, care a fost autorizat să intre în acest stat membru în temeiul reîntregirii familiei și care, de la intrarea sa pe teritoriul statului membru respectiv, a locuit împreună cu acest lucrător turc, chiar dacă perioada de cel puțin trei ani în care acesta din urmă a fost încadrat pe piața legală a muncii nu a urmat imediat sosirii membrului de familie în cauză în statul membru gazdă, ci îi este posterioară.

      (1)  JO C 16, 18.1.2016.


title: Cauza C-210/08 P: Ordonanța Curții (Camera a cincea) din 20 ianuarie 2009 — Sebirán, S.L./Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale), El Coto de Rioja S.A. [Recurs — Marcă comunitară — Regulamentul (CE) nr. 40/94 — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) — Risc de confuzie — Marca figurativă Coto D’Arcis — Opoziție a titularului mărcilor verbale COTO DE IMAZ și EL COTO — Refuz parțial de înregistrare]

text:
               16.5.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 113/18

         Ordonanța Curții (Camera a cincea) din 20 ianuarie 2009 — Sebirán, S.L./Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale), El Coto de Rioja S.A.
   (Cauza C-210/08 P) (1)

   (Recurs - Marcă comunitară - Regulamentul (CE) nr. 40/94 - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) - Risc de confuzie - Marca figurativă Coto D’Arcis - Opoziție a titularului mărcilor verbale COTO DE IMAZ și EL COTO - Refuz parțial de înregistrare)
   2009/C 113/35
   Limba de procedură: spaniola

      Părțile

      Recurentă: Sebirán, S.L. (reprezentant: J.A. Calderón Chavero, abogado)

      Celelalte părți în proces: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: J. Laporta Insa, agent), El Coto de Rioja S.A. (reprezentanți: J. Grimau Muñoz și J. Villamor Muguerza, abogados)

      Obiectul

   Recurs introdus împotriva Hotărârii Tribunalului de Primă Instanță (Camera a patra) din 12 martie 2008, Sebirán/OAPI și El Coto de Rioja (T-332/04) prin care Tribunalul a respins cererea formulată de Sebirán, S.L, prin care se solicita anularea în parte a Deciziei Camerei a doua de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI) din 15 iunie 2004 (cauza R 550/2003-2)

      Dispozitivul

               1)

               Respinge recursul.

               2)

               Obligă Sebirán S.L. la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 183, 19.7.2008.


title: Cauza T-93/14: Acțiune introdusă la 10 februarie 2014 – St’art şi alţii/Comisia

text:
               5.5.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 135/51

         Acțiune introdusă la 10 februarie 2014 – St’art şi alţii/Comisia
   (Cauza T-93/14)
   2014/C 135/65
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamante: St’art – Fonds d’investissement dans les entreprises culturelles (Mons, Belgia), Stichting Cultuur – Ondernemen (Amsterdam, Ţările de Jos) şi Angel Capital Innovations Ltd (Londra, Regatul Unit) (reprezentanţi: L. Dehin şi C. Brüls, avocaţi)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamantele solicită Tribunalului:

               —

               declararea cererii ca fiind admisibilă și întemeiată și, în consecință, anularea actului atacat:

                           —

                           și anume decizia cu data necunoscută formalizată la 29 noiembrie 2013 de Comisia Europeană de a solicita suma de 140 500,01 euro societății EDC în cadrul contractului de achiziții „Factor SI.2.609157-2/G/ENT/CIP/11/C/N03C011”, de a emite o notă de debit în acest scop și de a cere la nevoie în acest scop solidaritatea celorlalți membri ai consorțiului.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamantele invocă două motive.

               1.

               Primul motiv se întemeiază pe o încălcare a dreptului la bună administrare și în special a obligației de motivare, precum și pe o încălcare a principiului legalității, în măsura în care decizia Comisiei de a recupera sumele avansate societății EDC în cadrul proiectului „C-I Factor” și de a invoca răspunderea în solidar a reclamantelor, membre ale consorțiului, în această privință s-ar întemeia pe o decizie nelegală de a pune capăt contractului de subvenționare.

               2.

               Al doilea motiv, întemeiat pe un exces și pe un abuz de putere, precum și pe o încălcare a dreptului la bună administrare, a principiului contradictorialității și a principiului general „patere legem quam ipse fecisti”, întrucât Comisia nu a furnizat elemente care să permită, pe de o parte, să se cunoască dacă a examinat observațiile formulate de consorțiul din care fac parte reclamantele și, pe de altă parte, să se cunoască motivele pentru care ar fi respins aceste observații. Reclamantele reproșează de asemenea Comisiei că nu le-a dat posibilitatea să execute ele însele obligațiile care decurg din contract pentru a remedia eventualele deficiențe imputabile societății EC


title: Cauza T-278/12: Hotărârea Tribunalului din 9 decembrie 2014 – Inter-Union Technohandel GmbH/OAPI – Gumersport Mediterranea de Distribuciones (PROFLEX) [ „Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare figurative PROFLEX — Marca națională verbală anterioară PROFEX — Utilizare serioasă a mărcii anterioare — Articolul 42 alineatele (2) și (3) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009” ]

text:
               2.2.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 34/32

         Hotărârea Tribunalului din 9 decembrie 2014 – Inter-Union Technohandel GmbH/OAPI – Gumersport Mediterranea de Distribuciones (PROFLEX)
   (Cauza T-278/12) (1)

   ([„Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare figurative PROFLEX - Marca națională verbală anterioară PROFEX - Utilizare serioasă a mărcii anterioare - Articolul 42 alineatele (2) și (3) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009”])
   (2015/C 034/36)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Inter-Union Technohandel GmbH (Landau in der Pfalz, Germania) (reprezentanţi: K. Schmidt-Hern și A. Feutlinske, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: P. Bullock, agent)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: Gumersport Mediterranea de Distribuciones, SL (Barcelona, Spania)

      Obiectul

   Acțiune introdusă împotriva deciziei Camerei a doua de recurs a OAPI din 27 martie 2012 (cauza R 413/2011-2), privind o procedură de opoziție între Inter-Union Technohandel GmbH și Gumersport Mediterranea de Distribuciones, SL.

      Dispozitivul

               1)

               Anulează Decizia Camerei a doua de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI) din 27 martie 2012 (cauza R 413/2011-2).

               2)

               Obligă OAPI la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 273, 8.9.2012.


title: Cauza C-552/10 P: Recurs introdus la 24 noiembrie 2010 de Usha Martin Ltd împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a cincea) pronunțate la 9 septembrie 2010 în cauza T-119/06, Usha Martin Ltd/Consiliul Uniunii Europene, Comisia Europeană

text:
               19.2.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 55/18

         Recurs introdus la 24 noiembrie 2010 de Usha Martin Ltd împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a cincea) pronunțate la 9 septembrie 2010 în cauza T-119/06, Usha Martin Ltd/Consiliul Uniunii Europene, Comisia Europeană
   (Cauza C-552/10 P)
   2011/C 55/31
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Recurentă: Usha Martin Ltd (reprezentanți: V. Akritidis, Y. Melin și E. Petritsi, avocați)

      Celelalte părți în proces: Consiliul Uniunii Europene, Comisia Europeană

      Concluziile recurentei

   Recurenta solicită Curții:

               1.

               Anularea în totalitate a Hotărârii Tribunalului (Camera a cincea) din 9 septembrie 2010 menționate anterior, pronunțată în cauza T-119/06;

               2.

               Admiterea, prin pronunțarea unei hotărâri definitive, a cererii de:

                           a)

                           anulare a Deciziei Comisiei din 22 decembrie 2005 de modificare a Deciziei 1999/572/CE privind acceptarea angajamentelor oferite în cadrul procedurilor antidumping privind importurile de cabluri din oțel originare, inter alia, din India (1) (denumită în continuare „decizia atacată”), în măsura în care se referă la recurentă și în măsura în care retrage un angajament referitor la prețurile minime, aflat în vigoare anterior, și

                           b)

                           anulare a Regulamentului (CE) nr. 121/2006 al Consiliului din 23 ianuarie 2006 de modificare a Regulamentului (CE) nr. 1858/2005 de instituire a unui drept antidumping la importurile de cabluri din oțel originare, printre altele, din India (2) (denumit în continuare „regulamentul atacat”), în măsura în care se referă la recurentă și pune în aplicare decizia atacată de retragere a unui angajament referitor la prețurile minime asumat anterior de recurentă;

         sau, cu titlu subsidiar, trimiterea cauzei spre rejudecare Tribunalului.

               3.

               obligarea Consiliului și a Comisiei să suporte propriile cheltuieli de judecată și cheltuielile de judecată efectuate de recurentă în cadrul prezentei proceduri și în cadrul procedurii în fața Tribunalului.

      Motivele și principalele argumente

   Recurenta susține că Tribunalul a săvârșit erori de drept, la punctele 44-56 din hotărârea atacată, în special atunci când a constatat că legalitatea deciziei Comisiei de retragere a acceptării unui angajament nu poate, prin natura sa, fi pusă în discuție în raport cu principiul proporționalității, susținând în mod eronat că: (i) principiul proporționalității nu se aplică deciziei de retragere a unui angajament pentru că o astfel de decizie echivalează cu aplicarea propriu-zisă a taxelor antidumping și (ii) orice încălcare este suficientă în sine pentru a determina retragerea, fără ca această retragere să facă obiectul unui test privind respectarea principiului proporționalității.
   Recurenta susține și că Tribunalul a apreciat în mod eronat faptele din litigiu și le-a denaturat grav când a susținut că „nu se contestă faptul că recurenta nu a respectat angajamentul în cauză”, în măsura în care afirmația menționată implică în mod greșit că recurenta a recunoscut o încălcare a angajamentului în sensul articolului 8 din Regulamentul de bază antidumping, fapt pe care aceasta îl contestă.
   Recurenta afirmă că Tribunalul a concluzionat în mod eronat că legalitatea retragerii angajamentului nu poate fi pusă în discuție în raport cu principiul proporționalității fie pentru motivul că orice încălcare este suficientă pentru a determina retragerea, fie prin asocierea măsurii de retragere cu o măsură de impunere a unor taxe antidumping. Astfel, Tribunalul consideră în mod eronat că principiul proporționalității nu se aplică niciodată în ceea ce privește retragerea unui angajament și nu aplică testul „inadecvării vădite” a unei măsuri, în mod contrar jurisprudenței constante a instanțelor judecătorești europene și contrar considerentelor introductive din hotărârea atacată, în special, punctele 44-47. Tribunalul a concluzionat în mod greșit că retragerea unui angajament în sine nu poate fi pusă în discuție în ceea ce privește legalitatea acesteia prin prisma principiului general al proporționalității. În plus, prin susținerea greșită că părțile nu au contestat faptul că nu s-a respectat angajamentul, ceea ce presupune că a existat o încălcare a unui angajament în înțelesul articolului 8 alineatul (9) din Regulamentul de bază antidumping, Tribunalul a denaturat grav faptele din litigiu, astfel cum a susținut recurenta și, prin urmare, a comis o eroare de drept prin faptul că a apreciat în mod eronat argumentele recurentei.

      (1)  JO L 22, p. 54, Ediție specială, 11/vol. 44, p. 164.

      (2)  JO L 22, p. 1, Ediție specială, 11/vol. 44, p. 136.


title: Cauza T-100/08 P: Recurs introdus la 12 ianuarie 2009 de Georgi Kerelov împotriva Ordonanței pronunțate la 12 decembrie 2007 de Tribunalul Funcției Publice în cauza F-110/07, Kerelov/Comisia

text:
               21.3.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 69/40

         Recurs introdus la 12 ianuarie 2009 de Georgi Kerelov împotriva Ordonanței pronunțate la 12 decembrie 2007 de Tribunalul Funcției Publice în cauza F-110/07, Kerelov/Comisia
   (Cauza T-100/08 P)
   (2009/C 69/92)
   Limba de procedură: franceza
   Părțile

      Recurent: Georgi Kerelov (Pazardzhik, Bulgaria) (reprezentant: A. Kerelov, avocat)

      Cealaltă parte în proces: Comisia Comunităților Europene
   Concluziile recurentului

               —

               Anularea Ordonanței Tribunalului Funcției Publice a Uniunii Europene din 12 decembrie 2007 pronunțate în cauza F-110/07, Kerelov/Comisia;

               —

               admiterea concluziilor prezentate de recurent în primă instanță;

               —

               obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   Prin prezentul recurs, recurentul solicită anularea Ordonanței Tribunalului Funcției Publice (TFP) din 12 decembrie 2007, pronunțată în cauza Kerelov/Comisia, F-110/07, prin care a fost respinsă ca vădit inadmisibilă acțiunea prin care recurentul solicitase anularea deciziei directorului Oficiului Comunităților Europene pentru Selecția Personalului (EPSO) de a nu îi comunica informațiile și documentele referitoare la concursul general EPSO/AD/46/06.
   În susținerea recursului formulat, recurentul invocă o serie de motive întemeiate pe, sau având ca obiect:

               —

               încălcarea unuia dintre principiile care guvernează procedura administrativă, întrucât TFP a considerat că cererea de sesizare a instanței nu cuprindea motive de drept, fără a efectua însă o verificare din oficiu a legalității deciziei atacate în primă instanță care să nu se limiteze la motivele formulate de recurent;

               —

               încălcarea dreptului de „acces la instanță” și a principiului imparțialității Tribunalului, întrucât TFP a respins acțiunea recurentului ca vădit inadmisibilă fără a-i da posibilitatea să îndrepte neregularitatea acțiunii sale, într-un moment în care recurentul nu mai putea introduce o nouă acțiune care să respecte cerințele legale, întrucât termenul de exercitare a acțiunii expirase;

               —

               încălcarea principiului privind dreptul de a-și susține cauza în fața unei instanțe și a principiului caracterului public al procedurii, întrucât nu a avut loc o ședință de judecată;

               —

               încălcarea principiului echității procedurii, întrucât TFP nu a audiat recurentul cu privire la cauza de inadmisibilitate a acțiunii sale;

               —

               încălcarea articolului 21 primul paragraf din Statutul Curții de Justiție și a articolului 44 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul de procedură al Tribunalului de Primă Instanță, întrucât TFP a aplicat în realitate o „regulă a cristalizării dezbaterii contencioase” considerând că cererea nu cuprindea motive de drept;

               —

               verificarea din oficiu a oricărei alte încălcări a normelor de drept aplicabile care ar fi putut fi comisă de TFP.


title: Cauza C-239/11 P: Recurs introdus la 19 mai 2011 de Siemens AG împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a doua) pronunțate la 3 martie 2011 în cauza T-110/07, Siemens AG/Comisia Europeană

text:
               30.7.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 226/13

         Recurs introdus la 19 mai 2011 de Siemens AG împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a doua) pronunțate la 3 martie 2011 în cauza T-110/07, Siemens AG/Comisia Europeană
   (Cauza C-239/11 P)
   2011/C 226/26
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Recurentă: Siemens AG (reprezentanți: I. Brinker, C. Steinle, M. Hörster, avocați)

      Cealaltă parte în proces: Comisia Europeană

      Concluziile recurentei

               1.

               Anularea Hotărârii Tribunalului (Camera a doua) din 3 martie 2011 (cauza T-110/07), în măsura în care hotărârea este cauzatoare de prejudicii pentru recurentă;

               2.

               anularea în parte a Deciziei Comisiei din 24 ianuarie 2007 (COMP/F/38.899 — Instalații de comutație cu izolație în gaz), în măsura în care o privește pe recurentă,
               iar cu titlu subsidiar, anularea sau reducerea amenzii aplicate prin această decizie;

               3.

               cu titlu subsidiar în raport cu punctul 2, trimiterea cauzei spre rejudecare la Tribunal, pentru ca acesta să se pronunțe în conformitate cu dezlegarea dată în hotărârea Curții problemelor de drept;

               4.

               în orice caz, obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată efectuate în procedurile desfășurate la Tribunal și la Curte.

      Motivele și principalele argumente

   Prezentul recurs este formulat împotriva hotărârii Tribunalului prin care acesta a respins acțiunea introdusă de recurentă împotriva Deciziei C(2006) 6762 final a Comisiei din 24 ianuarie 2007 privind o procedură în temeiul articolului 81 CE și al articolului 53 din Acordul privind SEE (cazul COMP/F/38.899 — Instalații de comutație cu izolație în gaz).
   În susținerea recursului, recurenta invocă în total șapte motive.
   În primul rând, Tribunalul a încălcat dreptul fundamental la un proces echitabil [articolul 6 din Convenția pentru apărarea drepturilor omului și a libertăților fundamentale coroborat cu articolul 6 alineatul (3) TUE și cu articolul 47 alineatul (2) din Carta drepturilor fundamentale] și dreptul la apărare [articolul 48 alineatul (2) din Carta drepturilor fundamentale] prin faptul că, pentru a constata că recurenta a participat la înțelegere în intervalul 22 aprilie-1 septembrie 1999, s-a întemeiat, în esență, pe depoziția unui martor, fără a da posibilitatea recurentei de a recurge la interogatoriul acestui martor.
   În al doilea rând, pentru a constata că recurenta a participat la înțelegere în intervalul 22 aprilie-1 septembrie 1999, Tribunalul a denaturat elemente de probă și a încălcat regulile unei analize empirice. În acest fel, Tribunalul a considerat în mod neîntemeiat că recurenta a participat la înțelegere în intervalul 22 aprilie-1 septembrie 1999 și a stabilit în mod eronat durata încălcării.
   În al treilea rând, în mod neîntemeiat, Tribunalul nu a recunoscut împlinirea termenului de prescripție a aplicării sancțiunii pentru perioada care se încheiase la 22 aprilie 1999 și a considerat că încălcarea a fost unică și continuă.
   În al patrulea rând, Tribunalul a încălcat principiul egalității de tratament prin faptul că a admis ca, în scopul stabilirii ponderii fiecărei întreprinderi participante la încălcare, Comisia să ia în considerare ani de referință diferiți, clasificând astfel recurenta într-o categorie incorectă, potrivit punctului 1 A din Liniile directoare privind calcularea amenzilor.
   În al cincilea rând, Tribunalul a încălcat principiul egalității de tratament prin faptul că, având în vedere dimensiunea diferită a recurentei față de ABB, nu a redus în mod corespunzător majorarea cuantumului de plecare al amenzii, prezumat a asigura un caracter suficient de descurajator.
   În al șaselea rând, Tribunalul a încălcat articolul 6 din Convenția pentru apărarea drepturilor omului și a libertăților fundamentale și articolul 47 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene prin faptul că nu și-a exercitat competența de fond cu privire la deciziile Comisiei de aplicare a amenzilor.
   În al șaptelea rând, Tribunalul nu a respectat conținutul obligației de motivare care rezultă din articolul 296 TFUE (ex-articolul 253 CE) prin faptul că nu examinat în mod suficient îndeplinirea condițiilor de motivare necesare pentru calcularea coeficienților multiplicatori de descurajare.


title: Cauza T-148/10: Acțiune introdusă la 25 martie 2010 — Hynix Semiconductor/Comisia

text:
               5.6.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 148/41

         Acțiune introdusă la 25 martie 2010 — Hynix Semiconductor/Comisia
   (Cauza T-148/10)
   2010/C 148/69
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Hynix Semiconductor, Inc. (Icheon-si, Coreea) (reprezentanți: A. Woodgate și O. Heinisch, Solicitors)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile reclamantei

               —

               Anularea Deciziei Comisiei din 9 decembrie 2009 adoptate în cazul COMP/38.636 — Rambus,

               —

               obligarea Comisiei Europene la plata cheltuielilor de judecată,

               —

               luarea oricăror alte măsuri apreciate de Curte ca fiind necesare.

      Motivele și principalele argumente

   În prezenta cauză, reclamanta solicită anularea Deciziei Comisiei adoptate în cazul COMP/38.636 — Rambus privind o procedură în temeiul articolelor 102 TFUE și 54 SEE referitoare la redevențe potențial abuzive de utilizare a anumitor brevete privind „Dynamic Random Access Memory” (DRAM). Prin decizia contestată, Comisia a impus Rambus anumite angajamente în temeiul articolului 9 din Regulamentul (CE) nr. 1/2003 al Consiliului (1) și a decis că nu se mai impunea continuarea procedurii. Reclamanta a formulat o plângere în scopul inițierii unei proceduri împotriva Rambus a cărei concurentă este.
   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă trei motive de drept.
   În primul rând, reclamanta invocă încălcarea de către Comisie a articolului 9 din Regulamentul nr. 1/2003 prin faptul că a recurs la procedura prevăzută la acest articol, deși plângerea sa viza o încălcare gravă a articolului 102 TFUE având ca scop aplicarea unei amenzi. În plus, aceasta susține că alegerea privind aplicarea articolului 9 nu a condus la o eficientizare a procedurii. În opinia reclamantei, angajamentele obligatorii impuse de Comisie au fost în mod evident necorespunzătoare dată fiind încălcarea în discuție și că, prin urmare, Comisia a încălcat articolul 9 din Regulamentul nr. 1/2003, articolul 102 TFUE și principiul unei bune (și imparțiale) administrări prin acceptarea angajamentelor asumate de Rambus. Reclamanta mai precizează că, întrucât a aplicat în mod incorect a criteriului proporționalității fără să aplice condițiile prevăzute chiar la articolul 9, a enunțat în mod inexact anumite preocupări și a tras concluzii greșite privind aspectul dacă angajamentele răspundeau preocupărilor sale, Comisia a săvârșit o eroare concluzionând că nu se mai impunea continuarea procedurii. Mai mult, reclamanta susține că, în speță, Comisia nu a motivat caracterul corespunzător și adecvat al angajamentelor și că, în acest fel, a săvârșit o eroare gravă de apreciere.
   În al doilea rând, reclamanta susține că astfel Comisia a săvârșit un abuz de puterea conferită prin articolul 9 din Regulamentul nr. 1/2003.
   În al treilea rând, reclamanta invocă faptul că, în această situație, Comisia a săvârșit erori procedurale atunci când a adoptat decizia atacată fără să uzeze de puterile conferite prin Regulamentul nr. 1/2003 și fără să caute în continuare o soluție adecvată.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 1/2003 al Consiliului din 16 decembrie 2002 privind punerea în aplicare a normelor de concurență prevăzute la articolele 81 și 82 din tratat (JO L 1, p. 1, Ediție specială, 08/vol. 1, p. 167).


title: Cauza T-171/08: Acțiune introdusă la 7 mai 2008 — Berliner Institut für Vergleichende Sozialforschung/Comisia Comunităților Europene

text:
               5.7.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 171/43

         Acțiune introdusă la 7 mai 2008 — Berliner Institut für Vergleichende Sozialforschung/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza T-171/08)
   (2008/C 171/82)
   Limba de procedură: germana
   Părțile

      Reclamant: Berliner Institut für Vergleichende Sozialforschung e.V. (Berlin, Germania) (reprezentant: U. Claus, Rechtsanwalt)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene
   Concluziile reclamantei

               —

               Anularea Deciziei Comisiei din 30 octombrie 2007 sub forma scrisorii din 7 martie 2008 privind aprobarea finală a plății sumei de 9 215,20 euro în cadrul proiectului „Refugiați traumatizați în UE” în temeiul „Grant Agreement JAI/2004/ERF/073”, în măsura în care s-a refuzat reclamantului plata a peste 9 215,20 euro;

               —

               obligarea Comisiei Comunităților Europene la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   În mai 2005, reclamantul și Comisia au semnat un acord privind susținerea unui proiect în cadrul Fondului european pentru refugiați. Prin scrisoarea din 30 octombrie 2007, confirmată prin scrisoarea din 7 martie 2008, pârâta a transmis reclamantului un calcul revizuit al sumei care mai trebuia plătită reclamantului, în care se considera că o parte din cheltuielile reclamantului nu erau eligibile. Reclamantul a introdus prezenta acțiune împotriva scrisorii Comisiei din 7 martie 2008.
   În susținerea acțiunii, reclamantul afirmă că decizia atacată încalcă obligația de motivare întrucât pârâta a modificat temeiurile deciziei sale în mod repetat. În plus, a fost încălcat principiul dreptului la un proces echitabil. În sfârșit, situația de fapt a fost analizată cu încălcarea dispozițiilor privind Grant Agreement și a protecției încrederii legitime.


title: Cauza T-551/13: Acțiune introdusă la 15 octombrie 2013 — Radecki/OAPI — Vamed (AKTIVAMED)

text:
               14.12.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 367/36

         Acțiune introdusă la 15 octombrie 2013 — Radecki/OAPI — Vamed (AKTIVAMED)
   (Cauza T-551/13)
   2013/C 367/64
   Limba în care a fost formulată acțiunea: germana

      Părțile

      Reclamant: Michael Radecki (Köln, Germania) (reprezentanți: C. Menebröcker și V. Töbelmann, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Vamed AG (Viena, Austria)

      Concluziile

   Reclamantul solicită Tribunalului:

               —

               anularea Deciziei Camerei întâi a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI) din 18 iulie 2013 (cauza R 365/2012-1);

               —

               obligarea OAPI la plata cheltuielilor de judecată efectuate de reclamant și la suportarea propriilor cheltuieli.

      Motivele și principalele argumente

      Solicitantul mărcii comunitare: reclamantul

      Marca comunitară vizată: marca verbală „AKTIVAMED” pentru produse și servicii din clasele 5, 11 și 44 — cererea de înregistrare a mărcii comunitare nr. 8 958 886

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în procedura opoziției: Vamed AG

      Marca sau semnul invocat: marca figurativă austriacă și marca internațională „VAMED”, pentru produse și servicii din clasele 8, 9, 10, 11, 12, 16, 20, 21, 28, 35, 36, 37, 39, 41, 42, 43, 44 și 45

      Decizia diviziei de opoziție: respinge opoziția

      Decizia camerei de recurs: anulează decizia diviziei de opoziție

      Motivele invocate: încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009


title: Cauze conexate C-22/13, C-61/13-C-63/13 și C-418/13: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 26 noiembrie 2014 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunale di Napoli, Corte costituzionale – Italia) – Raffaella Mascolo (C-22/13), Alba Forni (C-61/13), Immacolata Racca (C-62/13)/Ministero dell'Istruzione, dell'Università e della Ricerca, Fortuna Russo/Comune di Napoli (C-63/13), Carla Napolitano, Salvatore Perrella, Gaetano Romano, Donatella Cittadino, Gemma Zangari/Ministero dell’Istruzione, dell’Università e della Ricerca (C-418/13) (Trimitere preliminară — Politica socială — Acordul-cadru cu privire la munca pe durată determinată, încheiat între CES, UNICE și CEEP — Contracte de muncă pe durată determinată succesive — Învățământ — Sectorul public — Supliniri pe posturi vacante și libere, în așteptarea finalizării unor proceduri de concurs — Clauza 5 punctul (1) — Măsuri prin care se urmărește să se prevină recurgerea abuzivă la contractele pe durată determinată — Noțiunea „motive obiective” care justifică astfel de contracte — Sancțiuni — Interzicerea transformării în raport de muncă pe durată nedeterminată — Inexistența dreptului la repararea prejudiciului)

text:
               26.1.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 26/3

         Hotărârea Curții (Camera a treia) din 26 noiembrie 2014 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunale di Napoli, Corte costituzionale – Italia) – Raffaella Mascolo (C-22/13), Alba Forni (C-61/13), Immacolata Racca (C-62/13)/Ministero dell'Istruzione, dell'Università e della Ricerca, Fortuna Russo/Comune di Napoli (C-63/13), Carla Napolitano, Salvatore Perrella, Gaetano Romano, Donatella Cittadino, Gemma Zangari/Ministero dell’Istruzione, dell’Università e della Ricerca (C-418/13)
   (Cauze conexate C-22/13, C-61/13-C-63/13 și C-418/13) (1)

   ((Trimitere preliminară - Politica socială - Acordul-cadru cu privire la munca pe durată determinată, încheiat între CES, UNICE și CEEP - Contracte de muncă pe durată determinată succesive - Învățământ - Sectorul public - Supliniri pe posturi vacante și libere, în așteptarea finalizării unor proceduri de concurs - Clauza 5 punctul (1) - Măsuri prin care se urmărește să se prevină recurgerea abuzivă la contractele pe durată determinată - Noțiunea „motive obiective” care justifică astfel de contracte - Sancțiuni - Interzicerea transformării în raport de muncă pe durată nedeterminată - Inexistența dreptului la repararea prejudiciului))
   (2015/C 026/03)
   Limba de procedură: italiana

      Instanța de trimitere

   Tribunale di Napoli, Corte costituzionale

      Părțile din procedura principală

      Reclamanți: Raffaella Mascolo (C-22/13), Alba Forni (C-61/13), Immacolata Racca (C-62/13), Fortuna Russo (C-63/13), Carla Napolitano, Salvatore Perrella, Gaetano Romano, Donatella Cittadino, Gemma Zangari (C-418/13)

      Pârâți: Ministero dell'Istruzione, dell'Università e della Ricerca (C-22/13, C-61/13, C-62/13), Comune di Napoli (C-63/13), Ministero dell’Istruzione, dell’Università e della Ricerca (C-418/13)

      cu participarea: Federazione Gilda-Unams, Federazione Lavoratori della Conoscenza (FLC CGIL), Confederazione Generale Italiana del Lavoro (CGIL), C-22/13, C-61/13-C-62/13

      Dispozitivul

   Clauza 5 punctul (1) din Acordul-cadru privind munca pe durată determinată, încheiat la 18 martie 1999, care figurează în anexa la Directiva 1999/70/CE a Consiliului din 28 iunie 1999 privind acordul-cadru cu privire la munca pe durată determinată, încheiat între CES, UNICE și CEEP, trebuie interpretată în sensul că se opune unei reglementări naționale precum cea în discuție în litigiul principal, care permite, în așteptarea finalizării procedurilor de concurs pentru recrutarea de personal titular în școlile publice, reînnoirea contractelor de muncă pe durată determinată pentru ocuparea unor posturi vacante și libere de personal didactic, precum și de personal tehnic, economic și socio-administrativ, fără să indice niciun termen precis pentru finalizarea acestor proceduri de concurs și cu excluderea oricărei posibilități a acestor cadre didactice și a personalului menționat de a obține repararea prejudiciului suferit eventual ca urmare a unei asemenea reînnoiri. Rezultă astfel că această reglementare, sub rezerva verificărilor care trebuie efectuate de instanțele de trimitere, pe de o parte, nu permite deducerea unor criterii obiective și transparente în scopul de a verifica dacă reînnoirea contractelor respective răspunde efectiv unei nevoi reale, este de natură să atingă obiectivul urmărit și este necesară în acest scop și, pe de altă parte, nu cuprinde nicio măsură prin care se urmăresc prevenirea și sancționarea recurgerii abuzive la contracte de muncă pe durată determinată succesive.

      (1)  JO C 86, 23.3.2013.

      JO C 141, 18.5.2013.

      JO C 313, 26.10.2013.


title: Cauza C-323/11: Acțiune introdusă la 22 iunie 2011 — Comisia Europeană/Regatul Danemarcei

text:
               24.9.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 282/3

         Acțiune introdusă la 22 iunie 2011 — Comisia Europeană/Regatul Danemarcei
   (Cauza C-323/11)
   2011/C 282/05
   Limba de procedură: daneza

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: I. Hadjiyiannis și U. Nielsen, agenți)

      Pârât: Regatul Danemarcei

      Concluziile reclamantei

               —

               constatarea faptului că, prin nepublicarea planurilor de gestionare a districtelor hidrografice definitive până la 22 decembrie 2009 și prin omisiunea de a comunica o copie a acestora Comisiei până la 22 martie 2010 și, în orice caz, prin omisiunea de a informa Comisia despre acestea, Regatul Danemarcei nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul Directivei 2000/60/CE (1) a Parlamentului European și a Consiliului din 23 octombrie 2000 de stabilire a unui cadru de politică comunitară în domeniul apei, precum și

               —

               obligarea Regatului Danemarcei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Articolul 13 alineatele (1), (2) și (6) din directivă prevede că statele membre adoptă actele cu putere de lege și actele administrative necesare pentru a se conforma directivei până la 22 decembrie 2009 și trebuie să comunice o copie a acestora Comisiei până la 22 martie 2010.
   Întrucât Comisia nu dispune de nicio informație care să îi permită să constate că măsurile necesare au fost adoptate, aceasta trebuie să deducă faptul că Danemarca nu a adoptat încă aceste dispoziții și și-a încălcat așadar obligațiile stabilite de directivă.

      (1)  JO L 327, p. 1, Ediție specială, 15/vol. 6, p. 193.


title: Cauza T-62/15: Acțiune introdusă la 4 februarie 2015 – Market Watch/OAPI – El Corte Inglés (MITOCHRON)

text:
               30.3.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 107/37

      Acțiune introdusă la 4 februarie 2015 – Market Watch/OAPI – El Corte Inglés (MITOCHRON)
      (Cauza T-62/15)
      (2015/C 107/48)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Market Watch Franchise & Consulting, Inc. (Freeport, Bahamas) (reprezentant: J. Korab, avocat)

         Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: El Corte Inglés, SA (Madrid, Spania)

         Datele privind procedura în fața OAPI

         Solicitantul: reclamanta

         Marca în litigiu: marca comunitară verbală „MITOCHRON” – cererea de înregistrare nr. 11 200 078

         Procedura care s-a aflat pe rolul OAPI: procedură de opoziție

         Decizia atacată: Decizia Camerei a doua de recurs a OAPI din 19 noiembrie 2014 în cauza R 508/2014-2

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  admiterea acțiunii;

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                  obligarea OAPI la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivul invocat

                  —

                  Lipsa unui risc de confuzie între mărcile în litigiu.


title: Cauza T-450/09: Acțiune introdusă la 6 noiembrie 2009 — Simba Toys/OAPI — Seven Towns (Reprezentare tridimensională a unei jucării cubice)

text:
               16.1.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 11/34

         Acțiune introdusă la 6 noiembrie 2009 — Simba Toys/OAPI — Seven Towns (Reprezentare tridimensională a unei jucării cubice)
   (Cauza T-450/09)
   2010/C 11/64
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Simba Toys GmbH & Co. KG (Fürth, Germania) (reprezentant: O. Ruhl, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Seven Towns Ltd (Londra, Regatul Unit)

      Concluziile reclamantei

               —

               Anularea Deciziei Camerei a doua de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 1 septembrie 2009 din cauza R 1526/2008-2 și

               —

               obligarea pârâtului și a celeilalte părți în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs la plata cheltuielilor de judecată ocazionate de procedura de recurs și a celor efectuate în procedura în fața Tribunalului.

      Motivele și principalele argumente

      Marca comunitară înregistrată care a făcut obiectul unei cereri de declarare a nulității: o reprezentare tridimensională a unei jucării cubice pentru produse din clasa 28.

      Titularul mărcii comunitare: cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs.

      Partea care solicită declararea nulității mărcii comunitare:reclamanta.

      Decizia diviziei de anulare: respinge cererea de declarare a nulității.

      Decizia camerei de recurs: respinge recursul.

      Motivele invocate: încălcarea articolului 7 alineatul (1) literele (b), (c) și (e) din Regulamentul nr. 207/2009 al Consiliului, întrucât camera de recurs a apreciat în mod greșit motivele absolute de refuz prezentate de reclamantă; încălcarea articolului 75 din Regulamentul nr. 207/2009 al Consiliului, întrucât camera de recurs nu a motivat de ce nu a admis existența cauzei de decădere potrivit articolului 7 alineatul (1) litera (c) din regulamentul menționat; încălcarea articolului 76 alineatul (1) din Regulamentul nr. 207/2009 al Consiliului, întrucât camera de recurs nu a identificat pe deplin caracteristicile mărcii care face obiectul cererii de declarare a nulității și nu a luat în considerare anumite caracteristici ale respectivei mărci.


title: Cauza C-340/16: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 20 iulie 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Oberster Gerichtshof – Austria) – Landeskrankenanstalten-Betriebsgesellschaft – KABEG/Mutuelles du Mans assurances – MMA IARD SA [Trimitere preliminară — Cooperare judiciară în materie civilă — Regulamentul (CE) nr. 44/2001 — Articolul 9 alineatul (1) — Articolul 11 alineatul (2) — Competență judiciară în materie de asigurări — Acțiune directă a persoanei vătămate împotriva asigurătorului — Acțiune a angajatorului persoanei vătămate, o instituție de drept public, cesionar legal al drepturilor angajatului său, împotriva asigurătorului autovehiculului implicat — Subrogare]

text:
               11.9.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 300/6

         Hotărârea Curții (Camera a treia) din 20 iulie 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Oberster Gerichtshof – Austria) – Landeskrankenanstalten-Betriebsgesellschaft – KABEG/Mutuelles du Mans assurances – MMA IARD SA
   (Cauza C-340/16) (1)

   ([Trimitere preliminară - Cooperare judiciară în materie civilă - Regulamentul (CE) nr. 44/2001 - Articolul 9 alineatul (1) - Articolul 11 alineatul (2) - Competență judiciară în materie de asigurări - Acțiune directă a persoanei vătămate împotriva asigurătorului - Acțiune a angajatorului persoanei vătămate, o instituție de drept public, cesionar legal al drepturilor angajatului său, împotriva asigurătorului autovehiculului implicat - Subrogare])
   (2017/C 300/07)
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Oberster Gerichtshof

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Landeskrankenanstalten-Betriebsgesellschaft – KABEG

      Pârâtă: Mutuelles du Mans assurances – MMA IARD SA

      Dispozitivul

   Articolul 9 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 44/2001 al Consiliului din 22 decembrie 2000 privind competența judiciară, recunoașterea și executarea hotărârilor în materie civilă și comercială coroborat cu articolul 11 alineatul (2) din acest regulament trebuie interpretat în sensul că un angajator cu sediul într-un prim stat membru care a continuat să plătească remunerația angajatului său absent în urma unui accident de circulație și care s-a subrogat în drepturile acestuia în raport cu societatea care a încheiat asigurarea de răspundere civilă pentru pagubele produse de vehiculul implicat în acest accident și care are sediul într-un al doilea stat membru poate, în calitate de „persoană vătămată” în sensul acestei din urmă dispoziții, să acționeze în justiție această societate de asigurări în fața instanțelor din primul stat membru atunci când este posibilă o acțiune directă.

      (1)  JO C 305, 22.8.2016.


title: Cauza F-82/09: Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera a treia) din 1 decembrie 2010 — Nolin/Comisia (Funcție publică — Funcționari — Promovare — Anularea punctelor de merit și de prioritate)

text:
               29.1.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 30/61

         Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera a treia) din 1 decembrie 2010 — Nolin/Comisia
   (Cauza F-82/09) (1)

   (Funcție publică - Funcționari - Promovare - Anularea punctelor de merit și de prioritate)
   2011/C 30/118
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: Michel Nolin (Bruxelles, Belgia) (reprezentanți S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis și É. Marchal, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: domnul J. Baquero Cruz, agent, asistat de D. Waelbroeck, avocat)

      Obiectul

   Cerere de anulare a deciziei AIPN din 19 decembrie 2008 privind anularea punctelor de promovare și de prioritate ale reclamantului.

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Domnul Nolin suportă ansamblul cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 297, 5.12.2009, p. 37.


title: Cauza T-159/09: Acțiune introdusă la 27 aprilie 2009 — Biofrescos — Comércio de Produtos Alimentares, Lda/Comisia Comunităților Europene

text:
               4.7.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 153/44

         Acțiune introdusă la 27 aprilie 2009 — Biofrescos — Comércio de Produtos Alimentares, Lda/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza T-159/09)
   2009/C 153/86
   Limba de procedură: portugheza

      Părțile

      Reclamantă: Biofrescos — Comércio de Produtos Alimentares, Lda (Linda-a-Velha, Portugalia) (reprezentanți: A. Magalhães e Menezes, avocat)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene

      Concluziile reclamantei

               —

               Anularea Deciziei Comisiei din 16 ianuarie 2009 de respingere a cererii reclamantei de remitere a unor taxe la import în cuantum de 41 271,09 EUR și de obligare la recuperarea ulterioară a acestora.

      Motivele și principalele argumente

   Reclamantul a importat, între septembrie 2003 și februarie 2005, mai multe loturi de creveți congelați din Indonezia, pentru care a solicitat remiterea taxelor la import în conformitate cu articolul 220 alineatul (2) litera (b), cu articolul 236 și cu articolul 239 alineatul (1) din Regulamentul (CEE) nr. 2913/92 al Consiliului din 12 octombrie 1992 de instituire a Codului Vamal Comunitar (1).
   În opinia reclamantei, Comisia a încălcat, cel puțin, aceste dispoziții în măsura în care: în primul rând, nu s-a pronunțat cu privire la toate argumentele invocate de către reclamantă în cererea sa de remitere a taxelor la import; în al doilea rând, a prezentat o motivare deficientă, contradictorie și lipită de înțeles; în al treilea rând, a interpretat în mod incorect eroarea autorităților indoneziene; și, în al patrulea și ultimul rând, a considerat drept dovedite elemente de fapt care nu au fost în mod efectiv dovedite și în privința cărora sarcina probei revenea, în mod succesiv, autorităților care au intervenit de-a lungul procesului și în nici un caz reclamantei.

      (1)  JO L 97, p. 38, Ediție specială, 02/vol. 5, p. 58.


title: Cauza T-89/13: Acțiune introdusă la 18 februarie 2013 — Calestep/ECHA

text:
               13.4.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 108/33

         Acțiune introdusă la 18 februarie 2013 — Calestep/ECHA
   (Cauza T-89/13)
   2013/C 108/82
   Limba de procedură: spaniola

      Părțile

      Reclamantă: Calestep, SL (Estepa, Spania) (reprezentant: E. Cabezas Mateos, avocat)

      Pârâtă: Agenția Europeană pentru Produse Chimice (ECHA)

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului ca, în urma desfășurării procedurii, să anuleze prin hotărâre decizia atacată a Agenției Europene pentru Produse Chimice (ECHA).

      Motivele și principalele argumente

   Reclamanta din prezenta procedură, în calitate de întreprindere mică, plătea taxa redusă vizată la articolul 74 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 1907/2006 al Parlamentului European și al Consiliului din 18 decembrie 2006 privind înregistrarea, evaluarea, autorizarea și restricționarea substanțelor chimice (REACH), de înființare a Agenției Europene pentru Produse Chimice, de modificare a Directivei 1999/45/CE și de abrogare a Regulamentului (CEE) nr. 793/93 al Consiliului și a Regulamentului (CE) nr. 1488/94 al Comisiei, precum și a Directivei 76/769/CEE a Consiliului și a Directivelor 91/155/CEE, 93/67/CEE, 93/105/CE și 2000/21/CE ale Comisiei (JO L 396, p.1, Ediție specială, 13/vol. 60, p. 3) și de Regulamentul (CE) nr. 340/2008 al Comisiei din 16 aprilie 2008 privind redevențele și drepturile plătite Agenției Europene pentru Produse Chimice (JO L 107, p. 6), care trimit la rândul lor la Recomandarea 2003/361/CE a Comisiei din 6 mai 2003 privind definiția microîntreprinderilor și a întreprinderilor mici și mijlocii (JO L 124, p.36).
   În urma unei verificări efectuate de ECHA, aceasta a considerat că reclamanta nu poate fi considerată întreprindere mică, întrucât face parte dintr-un grup. Apreciind că această întreprindere nu îndeplinește condițiile necesare, ECHA a solicitat reclamantei să plătească restul din valoarea totală a taxei pentru întreprinderi mijlocii plus o taxă administrativă.
   În susținerea acțiunii formulate, reclamanta invocă un singur motiv, întemeiat pe nerespectarea a două condiții de la articolul 2 alineatul (2) din anexa la recomandarea citată anterior.
   În această privință, reclamanta afirmă că, pentru a exclude o societate din categoria întreprinderilor mici, nu este suficient ca aceasta să aibă mai mult de cincizeci de salariați, ci este necesar de asemenea să îndeplinească una dintre celelalte condiții prevăzute în această dispoziție, întrucât în aceasta se folosește conjuncția „și”; această a doua condiție nu este îndeplinită în speță.


title: Cauza F-121/07: Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera a doua) din 20 ianuarie 2011 — Strack/Comisia [Funcție publică — Funcționari — Acces la documente — Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 — Competența Tribunalului — Admisibilitate — Act cauzator de prejudiciu]

text:
               5.3.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 72/34

         Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera a doua) din 20 ianuarie 2011 — Strack/Comisia
   (Cauza F-121/07) (1)

   (Funcție publică - Funcționari - Acces la documente - Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 - Competența Tribunalului - Admisibilitate - Act cauzator de prejudiciu)
   2011/C 72/53
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamant: Guido Strack (Köln, Germania) (reprezentant: H. Tettenborn, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: J. Currall și B. Eggers, agenți, asistați de de B. Wägenbaur, avocat)

      Obiectul

   Funcție publică — Anularea mai multor decizii ale Comisiei prin care se refuză accesul imediat și complet la diferite informații și documente care îl privesc pe reclamant. Cerere de daune interese

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Fiecare parte suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 315, 22.12.2007, p. 50.


title: Cauza T-417/04 R: Ordonanța Tribunalului de Primă Instanță din data de 12 martie 2007 — Regione Autonoma Friuli-Venezia Giulia/Comisie ( Acțiune în anulare — Regulamentul (CE) nr. 1429/2004 — Agricultură — Organizarea comună a pieței vitivinicole — Regimul de utilizare a numelor de soiuri de viță-de-vie sau a sinonimelor acestora — Limitarea în timp a utilizării — Acțiune introdusă de o entitate substatală — Persoane vizate individual — Inadmisibilitate )

text:
               28.4.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 96/35

         Ordonanța Tribunalului de Primă Instanță din data de 12 martie 2007 — Regione Autonoma Friuli-Venezia Giulia/Comisie
   (Cauza T-417/04 R) (1)

   („Acțiune în anulare - Regulamentul (CE) nr. 1429/2004 - Agricultură - Organizarea comună a pieței vitivinicole - Regimul de utilizare a numelor de soiuri de viță-de-vie sau a sinonimelor acestora - Limitarea în timp a utilizării - Acțiune introdusă de o entitate substatală - Persoane vizate individual - Inadmisibilitate’)
   (2007/C 96/72)
   Limba de procedură: italiana
   Părțile

      Reclamantă: Regione Autonoma Friuli-Venezia Giulia (reprezentante: E. Bevilacqua și F. Capelli, avvocate)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: L. Visaggio și E. Righini, agenți)

      Intervenientă în sprijinul pârâtei: Republica Ungară (reprezentant: P. Gottfried, agent)
   Obiectul cauzei
   Cerere de anulare a dispoziției de limitare la 31 martie 2007 a dreptului de a utiliza numele „Tocai friulano ”care apare, sub forma unei note explicative, la punctul 103 din anexa I la Regulamentul (CE) nr. 1429/2004 al Comisiei din 9 august 2004, de modificare a Regulamentului (CE) nr. 753/2002 de stabilire a anumitor norme de aplicare a Regulamentului (CE) nr. 1493/1999 al Consiliului în ceea ce privește desemnarea, denumirea, prezentarea și protejarea anumitor produse vitivinicole (JO L 263, p. 11).
   Dispozitivul ordonanței

               1)

               Respinge acțiunea ca inadmisibilă.

               2)

               Reclamanta va suporta propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele ale Comisiei.

               3)

               Republica Ungară va suporta propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 300, 4.12.2004.


title: Cauza T-163/09: Acțiune introdusă la 16 aprilie 2009 — Martinet/Comisia

text:
               20.6.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 141/56

         Acțiune introdusă la 16 aprilie 2009 — Martinet/Comisia
   (Cauza T-163/09)
   2009/C 141/113
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: Yvon Martinet (Paris, Franța) (reprezentant: J.-L. Fourgoux, avocat)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene

      Concluziile reclamantului

               —

               anularea deciziei de respingere a candidaturii domnului Martinet pentru postul de membru supleant al Camerei de recurs a Agenției Europene pentru Produse Chimice;

               —

               obligarea Comisiei Europene, Direcția Generală Întreprinderi și Industrie, Comitetul de preselecție din cadrul Camerei de recurs a Agenției Europene pentru Produse Chimice, să efectueze o examinare reală și pe fond a dosarului de candidatură a domnului Martinet, drept reparație în natură a prejudiciului suferit prin pierderea unei șanse;

               —

               în orice caz, obligarea Comisiei Europene, Direcția Generală Întreprinderi și Industrie, Comitetul de preselecție din cadrul Camerei de recurs a Agenției Europene pentru Produse Chimice la plata tuturor cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Reclamantul solicită anularea deciziei Comisiei de a-i respinge candidatura pentru un post de supleant la Camera de recurs a Agenției Europene pentru Produse Chimice (ECHA) pentru motivul că nu a fost luată în considerare candidatura sa, în măsura în care aceasta nu fost primită de serviciul însărcinat cu procedura de selecționare întrucât a fost trimisă vicepreședintelui Comisiei, domnul G. Verheugen, la o adresă diferită de adresa exactă indicată în cererea de exprimare a interesului, publicată în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene, C 41 A, p. 8.
   În susținerea acțiunii, reclamantul invocă următoarele motive privind cererea de anulare:

               —

               decizia atacată ar încălca obligația de motivare care constituie o formalitate esențială ce trebuie respectată;

               —

               decizia atacată ar fi întemeiată pe o inexactitate materială privind faptele, candidatura fiind trimisă la adresa indicată în cererea de exprimare a interesului;

               —

               principiile bunei administrări și a egalității de șanse a candidaților ar fi fost încălcate în măsura în care candidatura reclamantului nu a fost examinată.


title: Cauza F-3/15: Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera a treia) din 2 martie 2016 – Frieberger și Vallin/Comisia (Funcție publică — Funcționari — Pensii — Reforma statutului — Regulamentul nr. 1023/2013 — Articolul 22 din anexa XIII la statut — Creșterea vârstei de pensionare — Rambursarea contribuțiilor la sistemul de pensii al Uniunii — Articolul 26 din anexa XIII la statut — Revalorizarea sporurilor aferente drepturilor la pensie)

text:
               18.4.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 136/46

         Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera a treia) din 2 martie 2016 – Frieberger și Vallin/Comisia
   (Cauza F-3/15) (1)

   ((Funcție publică - Funcționari - Pensii - Reforma statutului - Regulamentul nr. 1023/2013 - Articolul 22 din anexa XIII la statut - Creșterea vârstei de pensionare - Rambursarea contribuțiilor la sistemul de pensii al Uniunii - Articolul 26 din anexa XIII la statut - Revalorizarea sporurilor aferente drepturilor la pensie))
   (2016/C 136/65)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamanți: Jürgen Frieberger (Woluwe-Satint-Lambert, Belgia) și Benjamin Vallin (Saint-Gilles, Belgia) (reprezentanți: J.-N. Louis și N. de Montigny, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: inițial J. Currall și G. Gattinara, agenți, ulterior G. Gattinara, agent)

      Intervenient în susținerea pârâtei: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: M. Bauer și M. Veiga, agenți)

      Intervenient în susținerea pârâtei: Parlamentul European (reprezentanți: M. Ecker și E. Taneva, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare a deciziilor Comisiei de respingere a cererilor reclamanților prin care se solicita rambursarea unei părți din contribuțiile la sistemul de pensii al Uniunii Europene care au fost prelevate din remunerația lor, precum și cerere de reevaluare a sporurilor referitoare la transferul către sistemul UE a drepturilor la pensie dobândite înainte de intrarea lor în serviciu

      Dispozitivul

               1)

               Anulează decizia Comisiei Europene din 26 martie 2014 de respingere a cererii domnului Frieberger din 17 decembrie 2013 prin care solicita obținerea unui nou calcul al sporului la drepturile sale la pensie transferate în sistemul de pensii al Uniunii Europene.

               2)

               Constată că nu mai este necesară pronunțarea asupra acțiunii introduse de domnul Vallin împotriva deciziei Comisiei Europene din 13 martie 2014 în măsura în care prin acesta s-ar fi respins o cerere prin care se solicita efectuarea unui nou calcul al sporului aferent drepturilor la pensie transferate în sistemul de pensii al Uniunii Europene.

               3)

               Respinge în rest acțiunea.

               4)

               Fiecare parte suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 96, 23.3.2015, p. 25.


title: Cauza C-263/07: Acțiune introdusă la 1 iunie 2007 — Comisia Comunităților Europene/Marele Ducat al Luxemburgului

text:
               8.9.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 211/12

         Acțiune introdusă la 1 iunie 2007 — Comisia Comunităților Europene/Marele Ducat al Luxemburgului
   (Cauza C-263/07)
   (2007/C 211/22)
   Limba de procedură: franceza
   Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: A. Alcover San Pedro și J.-B. Laignelot, agenți)

      Pârât: Marele Ducat al Luxemburgului
   Concluziile

               —

               constatarea că, prin netranspunerea corectă a articolului 9 alineatul (4) și a articolului 13 alineatul (1), precum și a anexei I la Directiva 96/61/CE a Consiliului din 24 septembrie 1996 privind prevenirea și controlul integrat al poluării (1), Marele Ducat al Luxemburgului nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul acestei directive;

               —

               obligarea Marelui Ducat al Luxemburgului la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   Comisia a formulat trei motive în susținerea cererii.
   Prin primul motiv, aceasta îi reproșează pârâtului transpunerea incorectă a articolului 9 alineatul (4) din Directiva 96/61 în măsura în care aceasta a completat definiția — corectă — a „celor mai performante tehnici disponibile” cu o mențiune la „costurile excesive” ale acestor tehnici, mențiune care nu există în directivă. Deși directiva precizează, într-adevăr, că prin cele mai performante tehnici disponibile se înțeleg tehnicile realizate la o scară care permite aplicarea acestora în cadrul sectorului industrial respectiv în condiții viabile din punct de vedere economic și tehnic, aceasta nu permite excluderea sistematică a tehnicilor a căror aplicabilitate și disponibilitate ar conduce la costuri excesive în raport cu întreprinderi din același sector sau dintr-un sector similar, de dimensiuni medii și sănătoase din punct de vedere economic. Aceste precizări depășesc prevederile directivei în această privință.
   Prin al doilea motiv, Comisia îi reproșează pârâtului reducerea domeniului de aplicare a obligației de revizuire sau de actualizare a condițiilor de autorizare, prevăzută la articolul 13 alineatul (1) din directivă, deoarece, conform dispozițiilor naționale de transpunere, această revizuire nu poate avea loc decât în trei cazuri precise sau în caz de necesitate „temeinic motivată”. Acești termeni sunt, din nou, mai restrictivi decât cei ai directivei, care face referire numai la o revizuire „periodică” și la o actualizare, „dacă este necesar”, a condițiilor de autorizare.
   Prin al treilea motiv, Comisia îi reproșează în cele din urmă pârâtului transpunerea incorectă a anexei I la directivă, în măsura în care măsurile naționale de transpunere a directivei se referă la „săli ale cazanelor cu o putere calorifică de peste 50 MW” iar nu, precum în categoria 1.1. din anexa citată anterior, la „instalații de ardere cu o putere calorifică de peste 50 MW”. Or, această din urmă categorie este mai largă decât cea privind numai sălile cazanelor.

      (1)  JO L 257, p. 26.


title: Cauza T-141/16: Acțiune introdusă la 4 aprilie 2016 – Comisia/IEM

text:
               30.5.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 191/39

         Acțiune introdusă la 4 aprilie 2016 – Comisia/IEM
   (Cauza T-141/16)
   (2016/C 191/51)
   Limba de procedură: greaca

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentant: S. Lejeune, agent)

      Pârâtă: IEM – Erga – Erevnes – Meletes perivallontos kai chorotaxias AE (Atena, Grecia)

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               obligarea pârâtei la plata sumei de 105 416,47 euro, majorată cu dobânzi calculate la rata dobânzii aplicată de Banca Centrală Europeană pentru operațiunile de refinanțare principale la 1 iulie 2010 (2,0 %) plus un procent (1,0 %), și anume la o rată de trei procente (3 %), de la 6 iulie 2010 până la data plății integrale a acestei sume, diminuată cu 30 208 euro (plătiți prin compensare la 4 septembrie 2010), și

               —

               obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată aferente prezentei proceduri.

      Motivele și principalele argumente

   Prin prezenta acțiune, formulată în temeiul articolului 272 TFUE la Tribunal, se solicită publicarea deciziei prin care se dispune ca pârâta să plătească Comisiei Europene suma de 75 208,47 euro, majorată cu dobânzi, aferentă contractului FAIR-CT98-9544 privind acțiunea intitulată „Dezvoltarea unei noi metode de spălare și curățare a fructelor”.
   Comisia Europeană invocă, drept principal temei juridic, încălcarea obligațiilor contractuale de către pârâtă arătând, în special, că suma plătită pârâtei pe baza contractului în discuție nu a fost utilizată pentru îndeplinirea vreunei acțiuni aferente contractului și că pârâta nu a prezentat niciun înscris probatoriu în acest sens. Cu titlu subsidiar, Comisia Europeană invocă îmbogățirea fără justă cauză a pârâtei, potrivit prevederilor articolelor 904 și 908 din Codul Civil.


title: Cauza T-23/12: Ordonanța Tribunalului din 27 noiembrie 2013 — MAF/EIOPA ( „Acțiune în anulare — Regim lingvistic — Publicarea de către EIOPA a unor documente informative pe site-ul său internet exclusiv în engleză — Acte care nu sunt supuse căilor de atac — Inadmisibilitate” )

text:
               15.2.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 45/31

         Ordonanța Tribunalului din 27 noiembrie 2013 — MAF/EIOPA
   (Cauza T-23/12) (1)

   (Acțiune în anulare - Regim lingvistic - Publicarea de către EIOPA a unor documente informative pe site-ul său internet exclusiv în engleză - Acte care nu sunt supuse căilor de atac - Inadmisibilitate)
   2014/C 45/50
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: Mutuelle des architectes français assurances (MAF) (Paris, Franța) (reprezentanți: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis, É. Marchal și D. Abreu Caldas, avocați)

      Pârâtă: Autorité européenne des assurances et des pensions professionnelles (EIOPA) (reprezentanți: J. Stuyck și A.-M. Vandromme, avocați)

      Obiectul

   Cerere de anulare, pe de o parte, a unei pretinse decizii a EIOPA de publicare pe site-ul său internet a unor informații și, în special, de lansare a unor consultări publice exclusiv în engleză și, pe de altă parte, a pretinsei decizii a directorului executiv al EIOPA din 16 ianuarie 2012 de respingere a cererii MAF de retragere a primei pretinse decizii și de publicare a consultațiilor sus-menționate, precum și a oricărei informații de pe site-ul internet al EIOPA în toate limbile oficiale ale Uniunii Europene.

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea ca inadmisibilă.

               2.

               Obligă Mutuelle des architectes français assurances (MAF) la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 98, 31.3.2012.


title: Cauza T-205/06: Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 22 mai 2008 — NewSoft Technology/OAPI — Soft (Presto! BizCard Reader) ( Marcă comunitară — Procedură de declarare a nulității — Marcă comunitară verbală Presto! BizCard Reader — Mărci naționale figurative anterioare Presto — Motiv relativ de refuz — Risc de confuzie — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) și articolul 52 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 )

text:
               5.7.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 171/31

         Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 22 mai 2008 — NewSoft Technology/OAPI — Soft (Presto! BizCard Reader)
   (Cauza T-205/06) (1)

   („Marcă comunitară - Procedură de declarare a nulității - Marcă comunitară verbală Presto! BizCard Reader - Mărci naționale figurative anterioare Presto - Motiv relativ de refuz - Risc de confuzie - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) și articolul 52 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 40/94’)
   (2008/C 171/56)
   Limba de procedură: germana
   Părțile

      Reclamantă: NewSoft Technology Corp. (Taipei, Taiwan) (reprezentanți: M. Dirksen-Schwanenland, U. von Sothen și M. Di Stefano, avocats)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: G. Schneider, agent)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: Soft, SA (Madrid, Spania) (reprezentanți: A. Velázquez Ibáñez și P. Merino Baylos, avocats)
   Obiectul
   Acțiune formulată împotriva deciziei Camerei a doua de recurs a OAPI din 19 mai 2006 (cauza R 601/2005-2) privind o procedură de declarare a nulității între Soft, SA și NewSoft Technology Corp.
   Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă NewSoft Technology Corp. la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 237, 30.9.2006.


title: Cauza T-258/09: Hotărârea Tribunalului din 6 iulie 2011 — i-content/OAPI (BETWIN) [Marcă comunitară — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale BETWIN — Motive absolute de refuz — Caracter descriptiv — Articolul 7 alineatul (1) literele (b) și (c) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 — Obligația de motivare — Egalitatea de tratament — Articolul 49 CE]

text:
               13.8.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 238/15

         Hotărârea Tribunalului din 6 iulie 2011 — i-content/OAPI (BETWIN)
   (Cauza T-258/09) (1)

   (Marcă comunitară - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale BETWIN - Motive absolute de refuz - Caracter descriptiv - Articolul 7 alineatul (1) literele (b) și (c) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 - Obligația de motivare - Egalitatea de tratament - Articolul 49 CE)
   2011/C 238/22
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: i-content Ltd Zweigniederlassung Deutschland (Berlin, Germania) (reprezentanți: inițial A. Nordemann, ulterior A. Nordemann și T. Boddien, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: S. Schäffner, agent)

      Obiectul

   Acțiune de anulare a Deciziei Camerei a patra de recurs a OAPI din 4 mai 2009 (cauza R 1528/2008-4) privind o cerere de înregistrare a semnului verbal BETWIN ca marcă comunitară.

      Dispozitivul

               1.

               Anulează Decizia Camerei a patra de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI) din 4 mai 2009 (cauza R 1528/2008-4) în ceea ce privește serviciile altele decât serviciile de „concepere și dezvoltare de spectacole, de jocuri, de loterii, de competiții, de baluri, de trageri la sorți, de concursuri; producerea, organizarea și inițierea de jocuri, loterii, competiții, baluri, trageri la sorți, concursuri de toate genurile; săli de jocuri; exploatarea de cazinouri; servicii de unități sportive, de jocuri, de pariuri și de loterie, inclusiv pe și prin internet; exploatarea de săli de jocuri; punerea la dispoziție de jocuri interactive pe calculator; inițierea și organizarea de cazinouri, de jocuri de noroc, de jocuri de cărți, de pariuri, de pariuri sportive, de jocuri de perspicacitate; mașini de joc; exploatarea de cazinouri, exploatarea de săli de jocuri; exploatarea de centre de pariuri și de loterii de toate genurile”, care aparțin clasei 41 din Aranjamentul de la Nisa privind clasificarea internațională a produselor și serviciilor în vederea înregistrării mărcilor din 15 iunie 1957, cu revizuirile și modificările ulterioare, și serviciile „conceperea și dezvoltarea de spectacole, de jocuri, de loterii, de competiții, de baluri, de trageri la sorți, de concursuri în domeniul afacerilor, al organizării și al publicității”, care aparțin clasei 35 din aranjamentul menționat.

               2.

               Fiecare parte suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 205, 29.8.2009.


title: Cauza T-540/14: Ordonanța Tribunalului din 19 ianuarie 2016 – Klass/OAPI – F. Smit (PLAYSEAT și PLAYSEATS)

text:
               21.3.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 106/46

         Ordonanța Tribunalului din 19 ianuarie 2016 – Klass/OAPI – F. Smit (PLAYSEAT și PLAYSEATS)
   (Cauza T-540/14) (1)

   (2016/C 106/55)
   Limba de procedură: neerlandeza
   Președintele Camerei a doua a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 329, 22.9.2014.


title: Cauza C-606/15: Ordonanța președintelui Camerei a noua a Curții din 19 iunie 2017 – Comisia Europeană/Republica Cehă

text:
               11.9.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 300/27

         Ordonanța președintelui Camerei a noua a Curții din 19 iunie 2017 – Comisia Europeană/Republica Cehă
   (Cauza C-606/15) (1)

   (2017/C 300/31)
   Limba de procedură: ceha
   Președintele Camerei a noua a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 27, 25.1.2016.