title: Cauza T-766/16: Acțiune introdusă la 7 noiembrie 2016 – Hércules Club de Fútbol/Comisia

text:
               9.1.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 6/48

         Acțiune introdusă la 7 noiembrie 2016 – Hércules Club de Fútbol/Comisia
   (Cauza T-766/16)
   (2017/C 006/60)
   Limba de procedură: spaniola

      Părțile

      Reclamantă: Hércules Club de Fútbol, SAD (Alicante, Spania) (reprezentanți: S. Rating și Y. Martínez Mata, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea Deciziei C (2016) 4060 final a Comisiei Europene și

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Decizia atacată are ca obiect, în măsura în care aceasta se referă la Hércules, un împrumut în cuantum de 18 milioane de euro acordat de o entitate privată în favoarea Fundación de la Comunidad Valenciana Hércules de Alicante, o altă entitate privată care a folosit o parte importantă din suma împrumutată pentru a subscrie acțiuni ale Hércules CF cu ocazia unei majorări de capital. Împrumutul menționat a fost garantat de un organism financiar public, respectiv Institut Valencià de Finances.
   Comisia arată că, în urma acestei operațiuni, Hércules FC a beneficiat de un ajutor de stat care ar consta din diferența dintre costul real al împrumutului garantat și costul pe care aceasta l-ar fi suportat în cadrul unor presupuse condiții de piață, actualizată de la data acordării până la data deciziei atacate.
   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă trei motive.

               1.

               Primul motiv este întemeiat pe aplicarea eronată a Comunicării Comisiei privind aplicarea articolelor 87 și 88 din Tratatul CE ajutoarelor de stat sub formă de garanții.

                           —

                           Se susține în această privință că reclamanta nu era o „întreprindere în dificultate” în sensul Orientărilor din 2004, iar garanția acordată a luat în considerare riscul de neplată și contragaranția împrumutului.

               2.

               Al doilea motiv, invocat cu titlu subsidiar, este întemeiat pe lipsa de efecte asupra concurenței și asupra schimburilor dintre statele membre.

                           —

                           Se susține în această privință că Hércules CF nu putea concura la nivel european și că presupusul ajutor nu i-a conferit niciun avantaj comercial.

               3.

               Al treilea motiv, invocat tot cu titlu subsidiar, este întemeiat pe evaluarea eronată a pretinsului ajutor.


title: Cauza C-633/13: Ordonanța președintelui Curții din 13 martie 2014 (cerere de decizie preliminară formulată de Sąd Najwyższy – Polonia) – Polska Izba Informatyki i Telekomunikacji/Prezes Urzędu Komunikacji Elektronicznej, cu participarea: P4 Sp. z o.o., Krajowa Izba Gospodarcza Elektroniki i Telekomunikacji

text:
               30.6.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 202/16

         Ordonanța președintelui Curții din 13 martie 2014 (cerere de decizie preliminară formulată de Sąd Najwyższy – Polonia) – Polska Izba Informatyki i Telekomunikacji/Prezes Urzędu Komunikacji Elektronicznej, cu participarea: P4 Sp. z o.o., Krajowa Izba Gospodarcza Elektroniki i Telekomunikacji
   (Cauza C-633/13) (1)

   2014/C 202/19
   Limba de procedură: polona
   Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 71, 8.3.2014.


title: Cauza C-124/10: Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 5 iunie 2012 — Comisia Europeană/Électricité de France (EDF), Republica Franceză, Iberdrola, SA (Recurs — Ajutoare de stat — Renunțarea la o creanță fiscală — Scutire de impozitul pe profit — Majorarea capitalului social — Comportament al statului în calitate de investitor privat avizat în economia de piață — Criterii de distincție între statul acționar și statul care își exercită prerogativele de putere publică — Definiția investitorului privat de referință — Principiul egalității de tratament — Sarcina probei)

text:
               21.7.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 217/2

         Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 5 iunie 2012 — Comisia Europeană/Électricité de France (EDF), Republica Franceză, Iberdrola, SA
   (Cauza C-124/10) (1)

   (Recurs - Ajutoare de stat - Renunțarea la o creanță fiscală - Scutire de impozitul pe profit - Majorarea capitalului social - Comportament al statului în calitate de investitor privat avizat în economia de piață - Criterii de distincție între statul acționar și statul care își exercită prerogativele de putere publică - Definiția investitorului privat de referință - Principiul egalității de tratament - Sarcina probei)
   2012/C 217/02
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Recurentă: Comisia Europeană (reprezentanți: E. Gippini Fournier, B. Stromsky și D. Grespan, agenți)

      Celelalte părți în proces: Électricité de France (EDF) (reprezentant: M. Debroux, avocat), Republica Franceză (reprezentanți: G. de Bergues și J. Gstalter, agenți), Iberdrola, SA (reprezentanți: J. Ruiz Calzado și É. Barbier de La Serre, avocați)

      Intervenientă în susținerea recurentei: Autoritatea de Supraveghere AELS (reprezentanți: X. Lewis și B. Alterskjær, agenți)

      Obiectul

   Recurs introdus împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a treia) din 15 decembrie 2009, prin care acesta a anulat articolele 3 și 4 din Decizia Comisiei din 16 decembrie 2003 privind măsuri de ajutor în favoarea EDF și a sectorului industriei energiei electrice și a gazelor (C 68/2002, N 504/2003 și C 25/2003) — Ajutor acordat sub forma unei scutiri fiscale selective legate de o majorare a capitalului social în cadrul unei recapitalizări a întreprinderii — Comportament al statului în calitate de investitor privat avizat în economia de piață — Criterii de distincție între statul acționar și statul care își exercită prerogativele de putere publică — Principiul egalității de tratament fiscal.

      Dispozitivul

               1.

               Respinge recursul.

               2.

               Obligă Comisia Europeană la plata cheltuielilor de judecată.

               3.

               Autoritatea de Supraveghere AELS, Republica Franceză și Iberdrola SA suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 161, 19.6.2010.


title: Cauza T-282/12: Acțiune introdusă la 27 iunie 2012 — El Corte Inglés/OAPI — Sohawon (FREE YOUR STYLE.)

text:
               25.8.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 258/25

         Acțiune introdusă la 27 iunie 2012 — El Corte Inglés/OAPI — Sohawon (FREE YOUR STYLE.)
   (Cauza T-282/12)
   2012/C 258/46
   Limba în care a fost formulată acțiunea: spaniola

      Părțile

      Reclamantă: El Corte Inglés, SA (Madrid, Spania) (reprezentanți: E. Seijo Veiguela, J. Rivas Zurdo și I. Munilla Muñoz, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Nadia Mariam Sohawon (Londra, Regatul Unit)

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea Deciziei Camerei a patra de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 17 aprilie 2012, în cauza R 1825/2010-4, declarând că, în temeiul articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009, calea de atac a persoanei care a formulat opoziția în fața OAPI ar fi trebuit admisă pentru următoarele servicii din clasa 35: servicii de vânzare cu amănuntul, servicii de vânzare en gros, servicii de vânzare prin corespondență și servicii de comerț electronic cu amănuntul toate în legătură cu articole de îmbrăcăminte și încălțăminte, articole pentru acoperirea capului și că decizia diviziei de opoziție prin care se admite în totalitate înregistrarea mărcii comunitare nr. 7 396 468„FREE YOUR STYLE.” (mixtă) ar fi trebuit anulată;

               —

               obligarea părții sau a părților care se opun acțiunii la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

      Solicitantul mărcii comunitare: Nadia Mariam Sohawon.

      Marca comunitară vizată: marca figurativă „FREE YOUR STYLE.” pentru produse și servicii din clasele 25, 35 și 41 — cererea de înregistrare a unei mărci comunitare nr. 7 396 468.

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în procedura opoziției: reclamanta.

      Marca sau semnul invocat: marca verbală comunitară și spaniolă „FREE STYLE” pentru produse din clasele 3, 18 și 25.

      Decizia diviziei de opoziție: respinge opoziția.

      Decizia camerei de recurs: respinge în parte calea de atac.

      Motivele invocate: încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009.


title: Cauza T-455/15: Ordonanța Tribunalului din 26 octombrie 2016 – Vitra Collections/EUIPO – Consorzio Origini (Forma unui scaun) („Marcă a Uniunii Europene — Procedură de declarare a nulității — Retragerea cererii de declarare a nulității — Nepronunțare asupra fondului”)

text:
               16.1.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 14/33

         Ordonanța Tribunalului din 26 octombrie 2016 – Vitra Collections/EUIPO – Consorzio Origini (Forma unui scaun)
   (Cauza T-455/15) (1)

   ((„Marcă a Uniunii Europene - Procedură de declarare a nulității - Retragerea cererii de declarare a nulității - Nepronunțare asupra fondului”))
   (2017/C 014/40)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Vitra Collections AG (Muttenz, Elveția) (reprezentanți: V. von Bomhard și J. Fuhrmann, avocați)

      Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentanți: inițial P. Bullock, ulterior D. Hanf, și în cele din urmă D. Hanf și S. Bonne, agenți)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO, intervenientă în faţa Tribunalului: Consorzio Origini per l’Internazionalizzazione (Florența, Italia) (reprezentant: S. Rizzo, avocat)

      Obiectul

   Acțiune introdusă împotriva Deciziei Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 18 martie 2015 (cauza R 664/2011-5) privind o procedură de declarare a nulității între Consorzio Origini și Vitra Collections AG

      Dispozitivul

               1)

               Constată că nu mai este necesar să se pronunțe asupra fondului cauzei.

               2)

               Vitra Collections AG şi Consorzio Origini per I’Internazionalizzazione suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și, fiecare, jumătate din cheltuielile de judecată efectuate de Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO).

      (1)  JO C 320, 28.9.2015.


title: Cauza C-430/08: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de VAT and Duties Tribunals, Londra (Regatul Unit) la 29 septembrie 2008 — Terex Equipment Ltd/The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

text:
               20.12.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 327/13

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de VAT and Duties Tribunals, Londra (Regatul Unit) la 29 septembrie 2008 — Terex Equipment Ltd/The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs
   (Cauza C-430/08)
   (2008/C 327/22)
   Limba de procedură: engleza
   Instanța de trimitere
   VAT and Duties Tribunals, Londra
   Părțile din acțiunea principală

      Reclamant: Terex Equipment Ltd.

      Pârâți: The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs
   Întrebările preliminare

               1)

               Codul (1), în special articolul 78, permite revizuirea declarației pentru corectarea codului tarifar și, în cazul unui răspuns afirmativ, HMRC sunt obligați să corecteze declarația și să reglementeze situația?

               2)

               Mărfurile în cauză au fost sustrase în mod ilegal de sub supravegherea vamală în sensul articolului 203 alineatul (1) din cod, prin efectul articolului 865 din regulamentul de aplicare (2)?

               3)

               În caz afirmativ, această sustragere a dat naștere unei datorii vamale în conformitate cu articolul 203 din cod?

               4)

               Chiar dacă nu a existat nicio datorie ca efect al articolului 203 din cod, a luat naștere o datorie vamală în temeiul articolului 204 din cod având în vedere:

                           i)

                           constatarea unei „neglijențe vădite” și

                           ii)

                           întrebarea dacă HMRC nu și-au îndeplinit obligațiile care le revin în temeiul articolului 221 alineatul (3) din cod prin faptul că nu au comunicat înainte de expirarea termenului datoria vamală în conformitate cu articolul 204?

               5)

               Dat fiind că:

                           i)

                           nu poate avea loc o regularizare în temeiul articolului 78 din cod și

                           ii)

                           a existat o datorie vamală și

                           iii)

                           a existat o situație specială prevăzută la articolul 899 din regulamentul de aplicare,

                     instanța națională putea considera că nu a existat o neglijență vădită, astfel încât datoria vamală trebuia remisă în temeiul articolului 239 din cod?

      (1)  Regulamentul (CEE) nr. 2913/92 al Consiliului din 12 octombrie 1992 de instituire a Codului vamal comunitar, JO L 302, p. 1.

      (2)  Regulamentul (CEE) nr. 2454/93 al Comisiei din 2 iulie 1993 de stabilire a unor dispoziții de aplicare a Regulamentului (CEE) nr. 2913/92 al Consiliului de instituire a Codului vamal comunitar, JO L 253, p. 1, Ediție specială, 02/vol. 7, p. 3.


title: Cauza C-543/12: Cerere de decizie preliminară introdusă de Najvyšší súd Slovenskej republiky (Republica Slovacă) la 28 noiembrie 2012 — Michal Zeman/Krajské riaditeľstvo Policajného zboru v Žiline

text:
               2.3.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 63/8

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Najvyšší súd Slovenskej republiky (Republica Slovacă) la 28 noiembrie 2012 — Michal Zeman/Krajské riaditeľstvo Policajného zboru v Žiline
   (Cauza C-543/12)
   2013/C 63/14
   Limba de procedură: slovaca

      Instanța de trimitere

   Najvyšší súd Slovenskej republiky

      Părțile din procedura principală

      Recurent: Michal Zeman

      Intimat: Krajské riaditeľstvo Policajného zboru v Žiline

      Întrebările preliminare

               1.

               Articolul 1 alineatul (4) [din Directiva 91/477/CEE a Consiliului (1), denumită în continuare „directiva”], coroborat cu articolul 3 din directivă, precum și cu articolul 45 alineatul (1) și cu articolul 52 alineatul (1) din Carta [drepturilor fundamentale a Uniunii Europene] trebuie să fie interpretat în sensul că

                           (a)

                           nu permite unui stat membru să adopte o dispoziție legislativă care împiedică eliberarea unui permis european pentru arme de foc, în sensul articolului 1 alineatul (4) din directivă, titularului unui permis de portarmă (autorizație impusă pentru deținerea unei arme), care a fost eliberat în alte scopuri decât vânătoarea sau tirul sportiv, și care îi permite, de altfel, deținerea (și portul) unei arme de foc pentru care solicită eliberarea acestui permis european pentru arme de foc
                           și aceasta, în pofida faptului că:

                           (b)

                           legislația statului membru menționat (de origine) permite acestui titular, chiar în lipsa permisului european pentru arme de foc, să ducă arma de foc în afara teritoriului său, pe teritoriul unui alt stat membru, cu simpla condiție a îndeplinirii prealabile a obligațiilor de comunicare și, în același timp, poziția titularului nu s-ar schimba cu nimic, în ceea ce privește statul membru de origine, nici chiar în cazul eliberării permisului european pentru arme de foc (și anume, titularul ar trebui să îndeplinească doar obligația de comunicare)?

               2.

               În cazul unui răspuns afirmativ la prima întrebare, dacă o dispoziție legislativă a unui stat membru nu permite să i se elibereze acestui titular permisul european pentru arme de foc, articolul 1 alineatul (4) din directivă are efect direct, în sensul că statul membru, în baza acestei dispoziții, este obligat să îi elibereze acestui titular permisul european pentru arme de foc?

               3.

               În cazul unui răspuns negativ la prima întrebare sau în cazul unui răspuns negativ la a doua întrebare, organul competent este obligat să interpreteze dispoziția legislativă a statului membru care:

                           (a)

                           nu îl împiedică, în mod expres, pe titular să obțină permisul european pentru arme de foc, însă

                           (b)

                           reglementează procedura de eliberare a permisului european pentru arme de foc numai titularului unui permis de portarmă (al unei autorizații corespunzătoare pentru deținerea de arme) eliberat doar pentru scopuri sportive sau de vânătoare,

                     pe cât posibil, astfel încât organul competent să fie obligat să emită permisul european pentru arme de foc și posesorului unui permis de portarmă care nu a fost eliberat pentru scopuri sportive sau de vânătoare, în măsura în care acest lucru este posibil în temeiul efectului indirect al directivei?

      (1)  JO L 256, p. 51, Ediție specială, 13/vol. 10, p. 233.


title: Cauza T-180/07: Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 16 septembrie 2009 — Promomadrid/OAPI (MADRIDEXPORTA) [ Marcă comunitară — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare figurative MADRIDEXPORTA — Motive absolute de refuz — Caracter descriptiv — Articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 [devenit articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009] ]

text:
               7.11.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 267/57

         Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 16 septembrie 2009 — Promomadrid/OAPI (MADRIDEXPORTA)
   (Cauza T-180/07) (1)

   („Marcă comunitară - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare figurative MADRIDEXPORTA - Motive absolute de refuz - Caracter descriptiv - Articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 [devenit articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009]”)
   2009/C 267/99
   Limba de procedură: spaniola

      Părțile

      Reclamantă: Promomadrid Desarrollo Internacional de Madrid, SA (Madrid, Spania) (reprezentant: M. Aznar Alonso, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: S. Palmero Cabezas, agent)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei întâi de recurs a OAPI din 7 martie 2007 (cauza R 1130/2006-1) privind o cerere de înregistrare a mărcii figurative MADRIDEXPORTA drept marcă comunitară

      Dispozitivul

               1.

               Anulează Decizia Camerei întâi de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI) din 7 martie 2007 (cauza R 1130/2006-1).

               2.

               Obligă OAPI la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 155, 7.7.2007.


title: Cauza C-142/07: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 25 iulie 2008 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Juzgado Contencioso-Administrativo de Madrid — Spania) — Ecologistas en Acción-CODA/Ayuntamiento de Madrid (Directivele 85/337/CEE și 97/11/CE — Evaluarea efectelor unor proiecte asupra mediului — Lucrări de transformare și de ameliorare a șoselelor urbane — Supunere la evaluare)

text:
               13.9.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 236/2

         Hotărârea Curții (Camera a treia) din 25 iulie 2008 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Juzgado Contencioso-Administrativo de Madrid — Spania) — Ecologistas en Acción-CODA/Ayuntamiento de Madrid
   (Cauza C-142/07) (1)

   (Directivele 85/337/CEE și 97/11/CE - Evaluarea efectelor unor proiecte asupra mediului - Lucrări de transformare și de ameliorare a șoselelor urbane - Supunere la evaluare)
   (2008/C 236/03)
   Limba de procedură: spaniola
   Instanța de trimitere
   Juzgado Contencioso-Administrativo de Madrid
   Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Ecologistas en Acción-CODA

      Pârâtâ: Ayuntamiento de Madrid
   Obiectul
   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Juzgado Contencioso-Administrativo de Madrid — Interpretarea Directivei 85/337/CEE a Consiliului din 27 iunie 1985 privind evaluarea efectelor anumitor proiecte publice și private asupra mediului (JO L 175, p. 40, Ediție specială, 15/vol. 1, p. 174) — Proiecte de amenajare a drumurilor urbane în zone cu o densitate mare a populației sau care privesc peisaje importante din punct de vedere istoric, cultural și arheologic — Supunerea la o procedură de evaluare, ca urmare a naturii, a dimensiunii și a efectului lor — Aplicabilitatea criteriilor din hotărârea Curții pronunțate în cauza C-332/04, Comisia/Spania
   Dispozitivul
   Directiva 85/337/CEE a Consiliului din 27 iunie 1985 privind evaluarea efectelor anumitor proiecte publice și private asupra mediului, astfel cum a fost modificată prin Directiva 97/11/CE a Consiliului din 3 martie 1997, trebuie interpretată în sensul că prevede evaluarea efectelor asupra mediului ale proiectelor de transformare și de ameliorare a șoselelor urbane fie când este vorba despre proiecte vizate în anexa I punctul 7 literele (b) sau (c) la această directivă, fie când este vorba despre proiecte vizate în anexa II punctul 10 litera (e) sau punctul 13 prima liniuță la directiva menționată, care ar putea avea efecte importante asupra mediului în temeiul naturii, al dimensiunii sau al localizării lor și, dacă este cazul, ținându-se cont de interacțiunea acestora cu alte proiecte.

      (1)  JO C 129, 9.6.2007.


title: Cauza T-250/14: Ordonanța Tribunalului din 30 aprilie 2015 – EEB/Comisia [„Acțiune în anulare — Acces la documente — Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 — Corespondență între Comisie și două state membre referitoare la punerea în aplicare a unui plan național de tranziție (PNT) în temeiul Directivei 2010/75/UE — Respingere implicită a cererii de acces — Nepronunţare asupra fondului — Concluzii noi — Inadmisibilitate”]

text:
               29.6.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 213/36

         Ordonanța Tribunalului din 30 aprilie 2015 – EEB/Comisia
   (Cauza T-250/14) (1)

   ([„Acțiune în anulare - Acces la documente - Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 - Corespondență între Comisie și două state membre referitoare la punerea în aplicare a unui plan național de tranziție (PNT) în temeiul Directivei 2010/75/UE - Respingere implicită a cererii de acces - Nepronunţare asupra fondului - Concluzii noi - Inadmisibilitate”])
   (2015/C 213/60)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamant: European Environmental Bureau (EEB) (Bruxelles, Belgia) (reprezentanţi: C. Stothers, solicitor, M. Van Kerckhove şi C. Simphal, avocaţi)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: J. Baquero Cruz şu F. Clotuche Duvieusart, agenţi)

      Obiectul

   Cerere de anulare a deciziei implicite a Comisiei din 13 februarie 2014 de respingere a cererii de acces la documente provenite de la Republica Bulgaria și de la Republica Cehă

      Dispozitivul

               1)

               Nu mai este necesară pronunţarea asupra concluziilor European Environmental Bureau (EEB) privind anularea deciziei implicite a Comisiei din 13 februarie 2014 de respingere a cererii de acces la documente provenite de la Republica Bulgaria și de la Republica Cehă.

               2)

               Respinge concluziile privind acordarea de despăgubiri formulate de EEB ca vădit inadmisibile.

               3)

               Obligă Comisia să suporte, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, pe cele efectuate de EEB.

      (1)  JO C 194, 24.6.2014.


title: Cauza C-354/14: Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunalul Cluj (România) la data de 22 iulie 2014 – SC Capoda Import-Export SRL/Registrul Auto Român, Benone-Nicolae Bejan

text:
               13.10.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 361/5

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunalul Cluj (România) la data de 22 iulie 2014 – SC Capoda Import-Export SRL/Registrul Auto Român, Benone-Nicolae Bejan
   (Cauza C-354/14)
   2014/C 361/05
   Limba de procedură: română

      Instanţa de trimitere

   Tribunalul Cluj

      Părţile din acţiunea principală

      Reclamantă: SC Capoda Import-Export SRL

      Pârâți: Registrul Auto Român, Benone-Nicolae Bejan

      Întrebările preliminare

               1)

               Dacă dreptul UE, şi anume art. 34 din TFUE, art. 31 alin. (1) din Directiva 2007/46/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 5 septembrie 2007 de stabilire a unui cadru pentru omologarea autovehiculelor și remorcilor acestora, precum şi a sistemelor, componentelor şi unităţilor tehnice separate destinate vehiculelor respective [(Directivă-cadru)] (1), art. 1 lit. (t) și (u) din Regulamentul CE nr. 1400/2002 al Comisiei Europene (2), poate fi interpretat în sensul că se opune unei legislaţii naţionale precum cea din art. 1 alin. (2) din O.G. nr. 80/2000, ca instituind o măsură cu efect echivalent unei restricţii cantitative la import, legislaţie conform căreia, pentru libera circulaţie (vânzare, distribuire) a produselor și materialelor de exploatare noi, din categoria celor care privesc siguranţa circulaţiei rutiere, protecţia mediului, eficienţa energetică și protecţia împotriva furturilor vehiculelor rutiere, este necesară fie prezentarea de către vânzător/distribuitor/comerciant a unui certificat de omologare sau certificare în vederea introducerii pe piaţă și/sau a comercializării emis de către producător, fie, dacă acesta nu a fost obţinut de către vânzător/distribuitor/comerciant sau nu este deţinut de acesta, parcurgerea procedurii de omologare a produselor respective de către Registrul Auto Român și obţinerea unui certificat de omologare în vederea introducerii pe piaţă și/sau a comercializării emis de către RAR, în condiţiile în care, deşi vânzătorul/distribuitorul/comerciantul deţine un certificat de conformitate în vederea introducerii pe piaţă și/sau a comercializării pus la dispoziţie de distribuitorul dintr-un alt stat membru UE al pieselor și care distribuie liber pe teritoriul acelui stat membru UE acele piese, acest certificat este insuficient pentru a permite libera circulaţie/vânzare/distribuire a mărfurilor menţionate?

               2)

               Dacă dreptul UE, şi anume art. 34 din TFUE, respectiv noţiunea „măsuri cu efect echivalent unor restricţii cantitative”, art. 31 alin. (l) din Directiva 2007/46/CE, art. 1 lit. (t) și (u) din Regulamentul CE nr. 1400/2002 al Comisiei Europene, poate fi interpretat în sensul că se opune unei legislaţii naţionale care stabileşte ca insuficient pentru a permite libera comercializare a produselor și materialelor de exploatare noi, din categoria celor care privesc siguranţa circulaţiei rutiere, protecţia mediului, eficienţa energetică şi protecţia împotriva furturilor vehiculelor rutiere, certificatul de conformitate în vederea introducerii pe piaţă și/sau a comercializării pus la dispoziţie de distribuitorul dintr-un alt stat membru UE al produselor și materialelor de exploatare noi, din categoria celor care privesc siguranţa circulaţiei rutiere, protecţia mediului, eficienţa energetică și protecţia împotriva furturilor vehiculelor rutiere, în condiţiile în care acest distribuitor dintr-un alt stat membru UE distribuie liber pe teritoriul acelui stat membru UE acele piese, certificat în conformitate cu care piesele respective pot fi comercializate pe teritoriul Uniunii Europene?

      (1)  JO L 263, p. 1.

      (2)  Regulamentul (CE) nr. 1400/2002 al Comisiei din 31 iulie 2002 privind aplicarea articolului 81 alineatul (3) din tratat categoriilor de acorduri verticale și practici concertate în sectorul autovehiculelor (JO L 203, p. 30, Ediție specială 08/vol. 1, p. 112).


title: Cauza C-342/15: Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 9 martie 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Oberster Gerichtshof – Austria) – Leopoldine Gertraud Piringer (Trimitere preliminară — Libera prestare a serviciilor de către avocați — Posibilitatea statelor membre de a rezerva unor categorii determinate de avocați întocmirea de acte autentice privind constituirea sau transferul de drepturi reale imobiliare — Reglementare a unui stat membru care impune ca autenticitatea semnăturii unei cereri de înscriere în cartea funciară să fie atestată de un notar)

text:
               8.5.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 144/5

         Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 9 martie 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Oberster Gerichtshof – Austria) – Leopoldine Gertraud Piringer
   (Cauza C-342/15) (1)

   ((Trimitere preliminară - Libera prestare a serviciilor de către avocați - Posibilitatea statelor membre de a rezerva unor categorii determinate de avocați întocmirea de acte autentice privind constituirea sau transferul de drepturi reale imobiliare - Reglementare a unui stat membru care impune ca autenticitatea semnăturii unei cereri de înscriere în cartea funciară să fie atestată de un notar))
   (2017/C 144/05)
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Oberster Gerichtshof

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă și recurentă: Leopoldine Gertraud Piringer

      Dispozitivul

               1)

               Articolul 1 alineatul (1) a doua teză din Directiva 77/249/CEE a Consiliului din 22 martie 1977 de facilitare a exercitării efective a libertății de a presta servicii de către avocați trebuie interpretat în sensul că nu se aplică unei reglementări a unui stat membru precum cea în discuție în litigiul principal, care rezervă notarilor autentificarea semnăturilor aplicate pe documentele necesare în vederea constituirii sau a transferului de drepturi reale imobiliare și exclude, ca urmare a acestui fapt, posibilitatea recunoașterii în acest stat membru a unei asemenea autentificări, efectuată de un avocat stabilit în alt stat membru.

               2)

               Articolul 56 TFUE trebuie interpretat în sensul că nu se opune unei reglementări a unui stat membru precum cea în discuție în litigiul principal, care rezervă notarilor autentificarea semnăturilor aplicate pe documentele necesare în vederea constituirii sau a transferului de drepturi reale imobiliare și exclude, ca urmare a acestui fapt, posibilitatea recunoașterii în statul membru menționat a unei asemenea autentificări, efectuată de un avocat în conformitate cu dreptul său național, stabilit în alt stat membru.

      (1)  JO C 354, 26.10.2015.


title: Cauza T-178/13: Acțiune introdusă la 15 martie 2013 — Jaczewski/Comisia

text:
               1.6.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 156/46

         Acțiune introdusă la 15 martie 2013 — Jaczewski/Comisia
   (Cauza T-178/13)
   2013/C 156/86
   Limba de procedură: polona

      Părțile

      Reclamant: Grzegorz Jaczewski (Bielany, Polonia) (reprezentant: M. Goss, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamantul solicită Tribunalului:

               —

               anularea în parte a deciziei de punere în aplicare a Comisiei din 24 iulie 2012 [notificată cu numărul C (2012) 5049 final], privind autorizarea acordării de plăți naționale directe complementare în Polonia pentru anul 2012, în conformitate cu articolul 132 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 73/2009 al Consiliului din 19 ianuarie 2009 de stabilire a unor norme comune pentru sistemele de ajutor direct pentru agricultori în cadrul politicii agricole comune și de instituire a anumitor sisteme de ajutor pentru agricultori, de modificare a Regulamentelor (CE) nr. 1290/2005, (CE) nr. 247/2006, (CE) nr. 378/2007 și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 1782/2003, prin care s-a introdus aplicarea unei modulări pentru plățile naționale directe complementare care depășesc 5 000 de euro.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamantul invocă două motive.

               1.

               Primul motiv întemeiat pe încălcarea de către Comisie a ierarhiei normelor, prin faptul că a adoptat măsuri care contravin articolului 132 din Regulamentul nr. 73/2009, raportat la articolul 7 alineatul (1), coroborat cu articolul 10 din regulament, constând în aplicarea modulării pentru plățile naționale directe complementare, deși mecanismul modulării nu era prevăzut pentru anul 2012 în noile state membre.

               2.

               Al doilea motiv întemeiat pe încălcarea principiului egalității de tratament și a articolului 39 TFUE coroborat cu articolul 40 alineatul (2) al doilea paragraf TFUE, dat fiind faptul că aplicarea modulării în materia plăților naționale directe complementare conduce la reducerea sumelor acordate agricultorii din noile state membre la un nivel inferior în raport cu sumele plătite agricultorilor din alte state decât noile state membre, și că, la adoptarea deciziei atacate, nu au fost luate în considerare disparitățile existente între situațiile din diferitele regiuni ale Uniunii Europene.


title: Cauza T-779/14: Acțiune introdusă la 26 noiembrie 2014 – Slovacia/Comisia

text:
               16.3.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 89/27

         Acțiune introdusă la 26 noiembrie 2014 – Slovacia/Comisia
   (Cauza T-779/14)
   (2015/C 089/33)
   Limba de procedură: slovaca

      Părțile

      Reclamantă: Republica Slovacă (reprezentant: B. Ricziová, agent)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei Comisiei, conținute în scrisoarea din 24 septembrie 2014, prin care Republica Slovacă este somată să pună la dispoziția Comisiei cuantumul corespunzător pierderii resurselor proprii tradiționale;

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor aferente procedurii.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă patru motive.

               1.

               Primul motiv, întemeiat pe necompetența Comisiei.
               Potrivit Republicii Slovace, Comisia nu este competentă să adopte decizia atacată. Astfel, nicio dispoziție a dreptului Uniunii nu îi conferă Comisiei competența de a acționa astfel cum a făcut-o prin adoptarea deciziei atacate, și anume competența de a soma – în urma evaluării cuantumului corespunzător pierderii resurselor proprii tradiționale sub forma taxelor la import nepercepute – un stat membru, care nu este responsabil cu calcularea și perceperea taxelor menționate, să pună la dispoziția Comisiei cuantumul determinat de aceasta, care, potrivit Comisiei, corespunde pretinselor pierderi.

               2.

               Al doilea motiv, întemeiat pe încălcarea principiului securității juridice.
               Chiar dacă s-ar presupune că Comisia ar fi fost competentă să adopte decizia atacată (quod non), aceasta a încălcat, acționând astfel, principiul securității juridice. Republica Slovacă consideră că, anterior adoptării deciziei atacate, nu putea să prevadă în mod rezonabil existența obligației care i-a fost impusă prin această decizie.

               3.

               Al treilea motiv, întemeiat pe exercitarea incorectă a competenței Comisiei.
               Chiar dacă s-ar presupune că Comisia ar fi fost competentă să adopte decizia atacată și că, acționând astfel cum a făcut-o, aceasta nu a încălcat principiul securității juridice (quod non), în speță Comisia nu și-a exercitat competența în mod corect. Pe de o parte, Comisia a comis o eroare vădită de apreciere în măsura în care, pentru o parte din operațiunile de tranzit, aceasta solicită cuantumul în cauză Republicii Slovace, deși nu a exista nicio pierdere de resurse proprii tradiționale, iar, în ceea ce privește celelalte operațiuni, această pierdere nu este consecința directă a evenimentelor pe care Comisia i le impută Republicii Slovace. Pe de altă parte, Comisia a încălcat dreptul la apărare al Republicii Slovace, precum și principiul bunei administrări.

               4.

               Al patrulea motiv, întemeiat pe motivarea insuficientă a decizie atacate..
               Prin intermediul celui de al patrulea motiv, Republica Slovacă susține că motivarea deciziei atacate conține mai multe vicii pentru care trebuie considerată insuficientă, ceea ce constituie o încălcare a unor norme fundamentale de procedură și contravine principiului securității juridice. Republica Slovacă apreciază că, în decizia atacată, Comisia nu a indicat temeiul juridic al deciziei sale. Aceasta nu ar fi prezentat nici originea și temeiul unora dintre concluziile sale. În sfârșit, motivarea decizie atacate ar fi, în numite privințe, confuză.


title: Cauza T-478/10: Acțiune introdusă la 4 octombrie 2010 — Département du Gers/Comisia

text:
               18.12.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 346/49

         Acțiune introdusă la 4 octombrie 2010 — Département du Gers/Comisia
   (Cauza T-478/10)
   ()
   2010/C 346/95
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: Département du Gers (Auch, Franța) (reprezentanți: S. Mabile și J.-P. Mignard, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile reclamantului

               —

               Anularea Deciziei 2010/419/UE a Comisiei Europene din 28 iulie 2010 de autorizare a introducerii pe piață a produselor care conțin, constau în sau sunt produse din porumb modificat genetic Bt11 (SYN BTØ11-1) în temeiul Regulamentului (CE) nr. 1829/2003 al Parlamentului European și al Consiliului;

               —

               obligarea Comisiei la plata tuturor cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Reclamantul, un departament francez care dispune de o mare densitate agricolă prin cultivarea cu porumb a unor suprafețe importante, solicită anularea Deciziei 2010/419/UE a Comisiei de autorizare a introducerii pe piață a porumbului modificat genetic sau a produselor care conțin acest porumb.
   În susținerea acțiunii sale, reclamantul invocă două motive întemeiate pe:

               —

               o excepție de nelegalitate cu privire la Regulamentul (CE) nr. 1829/2003 al Parlamentului European și al Consiliului din 22 septembrie 2003 privind produsele alimentare și furajele modificate genetic (1), în temeiul căruia a fost adoptată decizia atacată, întrucât:

                           —

                           Regulamentul nr. 1829/2003 ar încălca principiul echilibrului instituțional, în măsura în care i) Parlamentul European nu ar avea atribuții în cadrul procedurii de autorizare, în timp ce Comisia ar dispune de o competență prea importantă și ii) statele membre ar rămâne fără marjă de apreciere;

                           —

                           Regulamentul nr. 1829/2003 ar încălca principiul precauției, în măsura în care nu ar ține cont suficient de amenințările pentru sănătatea umană, pentru mediu, pentru agricultură și pentru creșterea animalelor pe care le-ar genera produsele alimentare și furajele modificate genetic;

                           —

                           Regulamentul nr. 1829/2003 ar încălca drepturile consumatorilor, pe de o parte prin faptul că nu prevede nicio măsură care să permită consumatorilor să fie informați că animalele pe care le consumă au fost hrănite cu OMG și, pe de altă parte, prin faptul că permite o informare esențial eronată cu privire la lipsa de OMG din produsele care conțin totuși OMG, dar într-o proporție mai mică de 0,9 %;

               —

               nelegalitatea deciziei atacate:

                           —

                           pentru nemotivare care constituie o încălcare a normelor fundamentale de procedură, în măsura în care decizia Comisiei nu ar face decât să trimită la avizul Autorității Europene pentru Siguranța Alimentară (denumită în continuare „EFSA”);

                           —

                           pentru neexercitarea competenței care constituie un abuz de procedură, prin refuzul Comisiei de a-și exercita puterea de apreciere;

                           —

                           pentru încălcarea principiului precauției, metodele de evaluare utilizate de EFSA fiind incomplete, iar evaluarea porumbului Bt11 fiind prea nesigură;

                           —

                           pentru încălcarea drepturilor consumatorilor prin neetichetarea animalelor hrănite cu porumb Bt11, precum și prin lipsa de transparență a produselor care conțin mai puțin de 0,9 % porumb Bt11.

      (1)  JO L 268, p. 1, Ediție specială, 13/vol. 41, p. 3.


title: Cauza T-370/10: Ordonanța Tribunalului din 4 decembrie 2012 — Rubinetterie Flero/Comisia

text:
               2.2.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 32/26

         Ordonanța Tribunalului din 4 decembrie 2012 — Rubinetterie Flero/Comisia
   (Cauza T-370/10) (1)

   2013/C 32/43
   Limba de procedură: italiana
   Președintele Camerei a patra a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 288, 23.10.2010.


title: Cauza C-64/12: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 12 septembrie 2013 (cerere de decizie preliminară formulată de Hoge Raad der Nederlanden — Țările de Jos) — Anton Schlecker, agissant sous le nom commercial „Firma Anton Schlecker” /Melitta Josefa Boedeker [Convenția de la Roma privind legea aplicabilă obligațiilor contractuale — Contract de muncă — Articolul 6 alineatul (2) — Legea aplicabilă în absența unei alegeri — Legea țării în care angajatul „își desfășoară în mod obișnuit munca” — Contract care prezintă legături mai strânse cu un alt stat membru]

text:
               9.11.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 325/6

         Hotărârea Curții (Camera a treia) din 12 septembrie 2013 (cerere de decizie preliminară formulată de Hoge Raad der Nederlanden — Țările de Jos) — Anton Schlecker, agissant sous le nom commercial „Firma Anton Schlecker”/Melitta Josefa Boedeker
   (Cauza C-64/12) (1)

   (Convenția de la Roma privind legea aplicabilă obligațiilor contractuale - Contract de muncă - Articolul 6 alineatul (2) - Legea aplicabilă în absența unei alegeri - Legea țării în care angajatul „își desfășoară în mod obișnuit munca” - Contract care prezintă legături mai strânse cu un alt stat membru)
   2013/C 325/09
   Limba de procedură: neerlandeza

      Instanța de trimitere

   Hoge Raad der Nederlanden

      Părțile din procedura principală

      Reclamant: Anton Schlecker, agissant sous le nom commercial „Firma Anton Schlecker”

      Pârâtă: Melitta Josefa Boedeker

      Obiectul

   Cerere de decizie preliminară — Hoge Raad der Nederlanden — Interpretarea articolului 6 alineatul (2) din Convenția privind legea aplicabilă obligațiilor contractuale, deschisă spre semnare la Roma la 19 iunie 1980 (JO 1980, L 266, p. 1, JO 2007, L 347, p. 3) — Legea aplicabilă în lipsa alegerii — Contract de muncă — Legea țării în care se desfășoară în mod obișnuit munca — Angajat care și a desfășurat munca fără întrerupere și pe o perioadă îndelungată într un stat membru — Contract de muncă ce prezintă, având în vedere toate celelalte circumstanțe ale cazului, legături foarte strânse cu un alt stat membru

      Dispozitivul

   Articolul 6 alineatul (2) din Convenția privind legea aplicabilă obligațiilor contractuale, deschisă spre semnare la Roma la 19 iunie 1980, trebuie interpretat în sensul că, chiar și în ipoteza în care un angajat își desfășoară munca ce face obiectul contractului de muncă în mod obișnuit și pe o perioadă îndelungată și neîntreruptă în una și aceeași țară, instanța națională poate înlătura, în temeiul ultimei teze a acestei dispoziții, legea țării în care angajatul își desfășoară în mod obișnuit munca atunci când din ansamblul împrejurărilor reiese că există o legătură mai strânsă între contractul respectiv și o altă țară.

      (1)  JO C 126, 28.4.2012.


title: Cauza T-424/05: Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 4 martie 2009 – Italia/Comisia ( Ajutoare de stat — Schemă de ajutor pusă în aplicare de autoritățile italiene în favoarea unor organisme de plasament colectiv în valori mobiliare, specializate în deținerea de acțiuni ale societăților cu capitalizare scăzută sau medie — Decizie prin care ajutorul este declarat incompatibil cu piața comună — Obligația de motivare — Caracterul selectiv al măsurii — Afectarea schimburilor comerciale dintre statele membre și denaturarea concurenței — Articolul 87 alineatul (3) litera (c) CE )

text:
               18.4.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 90/24

         Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 4 martie 2009 – Italia/Comisia
   (Cauza T-424/05) (1)

   („Ajutoare de stat - Schemă de ajutor pusă în aplicare de autoritățile italiene în favoarea unor organisme de plasament colectiv în valori mobiliare, specializate în deținerea de acțiuni ale societăților cu capitalizare scăzută sau medie - Decizie prin care ajutorul este declarat incompatibil cu piața comună - Obligația de motivare - Caracterul selectiv al măsurii - Afectarea schimburilor comerciale dintre statele membre și denaturarea concurenței - Articolul 87 alineatul (3) litera (c) CE”)
   2009/C 90/37
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Reclamantă: Republica Italiană (reprezentant: P. Gentili, avvocato dello Stato)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: V. Di Bucci și E. Righini, agenți)

      Obiectul

   Anularea Deciziei 2006/638/CE a Comisiei din 6 septembrie 2005 privind schema de ajutor pe care Italia intenționează să o pună în aplicare în favoarea unor organisme de plasament colectiv în valori mobiliare, specializate în deținerea de acțiuni ale societăților cu capitalizare scăzută sau medie cotate pe piețele reglementate (JO 2006, L 268, p. 1).

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă Republica Italiană la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 22, 28.1.2006.


title: Cauza T-548/08: Acțiune introdusă la 16 decembrie 2008 — Total/Comisia

text:
               21.2.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 44/59

         Acțiune introdusă la 16 decembrie 2008 — Total/Comisia
   (Cauza T-548/08)
   (2009/C 44/102)
   Limba de procedură: franceza
   Părțile

      Reclamantă: Total SA (Courbevoie, Franța) (reprezentanți: E. Morgan de Rivery și A. Noël-Baron, avocați)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene
   Concluziile reclamantei

               —

               În principal, anularea, în temeiul articolului 230 CE, a Deciziei Comisiei Comunităților Europene nr. C(2008) 5476 final din 1 octombrie 2008 în măsura în care privește societatea TOTAL SA;

               —

               în subsidiar, anularea, în temeiul articolului 230 CE, a amenzii de 128 163 000 EUR aplicată în mod solidar societăților TOTAL FRANCE și TOTAL SA prin articolul 2 din Decizia Comisiei Comunităților Europene nr. C(2008) 5476 final din 1 octombrie 2008;

               —

               în subsidiar, reducerea, în temeiul articolului 229 CE, a amenzii de 128 163 000 EUR aplicată în mod solidar societăților TOTAL FRANCE și TOTAL SA prin articolul 2 din Decizia Comisiei Comunităților Europene nr. C(2008) 5476 final din 1 octombrie 2008;

               —

               în orice caz, obligarea Comisiei Comunităților Europene la plata tuturor cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   Prin prezenta acțiune, reclamanta solicită anularea în parte a Deciziei C (2008) 5476 final a Comisiei din 1 octombrie 2008 adoptată în Cazul COMP/39.181 — Ceară de lumânări, prin care Comisia a constatat că anumite întreprinderi, printre care și reclamanta, au încălcat articolul 81 alineatul (1) CE și articolul 53 alineatul (1) din Acordul privind Spațiul Economic European prin stabilirea prețurilor și împărțirea pițelor cerii de parafină în Spațiul Economic European (SEE) și a gaciului de parafină în Germania.
   În susținerea acțiunii formulate, reclamanta invocă nouă motive întemeiate pe sau care urmăresc:

               —

               o încălcare a dreptului la apărare și a prezumției de nevinovăție a reclamantei, în măsura în care prin decizia atacată s-ar încălca domeniul de aplicare ratione personae al acestor drepturi și ca urmare atât a neregularităților procedurale comise în etapa investigației, cât și a unui raționament circular folosit în cadrul acestei decizii;

               —

               o contradicție între motive în ceea ce privește i) necesitatea de a verifica dacă societatea mamă a exercitat în mod efectiv o influență determinantă asupra filialei sale și ii) întinderea controlului pe care o societate mamă trebuie să îl exercite asupra filialei sale pentru a fi posibil ca încălcarea să îi fie imputată societății mamă;

               —

               o încălcare a normelor care guvernează răspunderea pentru încălcarea articolului 81 CE în cadrul grupurilor de societăți în măsura în care i) prin decizia atacată s-ar afirma în mod eronat că Comisia nu ar fi obligată să prezinte elemente care să susțină prezumția și ii) prin decizia atacată s-ar încălca principiul autonomiei juridice și economice a oricărei filiale pe care se întemeiază drepturile naționale privind societățile comerciale;

               —

               o eroare vădită de apreciere, în măsura în care i) numirea membrilor consiliului de administrare al TOTAL FRANCE de către TOTAL SA nu ar întări prezumția de influență determinantă și ii) seria de indicii prezentată de TOTAL SA ar permite în mod incontestabil să se răstoarne prezumția de influență determinantă;

               —

               o încălcare a principiilor răspunderii pentru fapta proprie și caracterului personal al pedepselor, precum și a principiului legalității în măsura în care Comisia ar fi reținut existența unei entități economice unice formată din TOTAL SA și TOTAL FRANCE;

               —

               o încălcare a principiului securității juridice și a principiului bunei administrări, în măsura în care societății TOTAL SA i se impută încălcarea pe care ar fi comis-o filiala acesteia, TOTAL FRANCE, în temeiul unui criteriu nou și ii) în măsura în care Comisia nu ar fi apreciat situația de la caz la caz, astfel cum indicase că va proceda;

               —

               un abuz de putere, obiectul Regulamentul nr. 1/2003 fiind acela de a sancționa o întreprindere pentru comiterea unei încălcări a normelor care reglementează concurența, iar nu acela de a maximiza sancțiunea aplicată acestei întreprinderi prin implicarea societății mamă;

               —

               o încălcare a principiului proproționalității în măsura în care cuantumul final al amenzii aplicate reclamantei și filialei acesteia nu ar avea nicio legătură cu valoarea vânzărilor produselor aflate în relație cu pretinsa încălcare obiect al deciziei; și

               —

               o reducere a amenzii, întrucât practicile pretinse nu au nici gravitatea și nici durata pe care Comisia înțelege să le-o atribuie, iar dreptul la apărare al reclamantei a fost încălcat în mod grav.


title: Cauza C-68/12: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Najvyšší súd Slovenskej republiky (Slovacia) la 10 februarie 2012 — Slovenská sporiteľňa, a.s./Protimonopolný úrad Slovenskej republiky

text:
               9.6.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 165/7

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Najvyšší súd Slovenskej republiky (Slovacia) la 10 februarie 2012 — Slovenská sporiteľňa, a.s./Protimonopolný úrad Slovenskej republiky
   (Cauza C-68/12)
   2012/C 165/13
   Limba de procedură: slovaca

      Instanța de trimitere

   Najvyšší súd Slovenskej republiky

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Slovenská sporiteľňa, a.s.

      Pârâtă: Protimonopolný úrad Slovenskej republiky

      Întrebările preliminare

               1.

               Articolul 101 alineatul (1) TFUE [fostul articol 81 alineatul (1) CE] poate fi interpretat în sensul că este relevant din punct de vedere juridic faptul că un concurent (întreprinzător) prejudiciat de un acord realizat de alți concurenți (întreprinzători) operează în mod nelegal pe piața relevantă la momentul încheierii acordului?

               2.

               Pentru interpretarea articolului 101 alineatul (1) TFUE [fostul articol 81 alineatul (1) CE] este relevantă din punct de vedere juridic împrejurarea că, la momentul încheierii acordului, legalitatea operațiunilor concurentului (întreprinzător) nu a fost pusă în discuție de organele competente de control pe teritoriul Republicii Slovace?

               3.

               Articolul 101 alineatul (1) TFUE [fostul articol 81 alineatul (1) CE] poate fi interpretat în sensul că, pentru a constata un acord care restrânge concurența, este necesar să se demonstreze comportamentul personal al reprezentatului statutar sau consimțământul personal, sub formă de mandat, al reprezentantului statutar al unei întreprinderi, care a participat (a putut participa) la acordul care restrânge concurența, pentru comportamentul unui angajat al său, în cazul în care întreprinderea nu s-a distanțat de comportamentul angajatului și, în același timp, a pus în aplicare acordul?

               4.

               Articolul 101 alineatul (3) TFUE [fostul articol 81 alineatul (3) CE] poate fi interpretat în sensul că se aplică și unui acord interzis în sensul articolului 101 alineatul (1) TFUE [fostul articol 81 alineatul (1) CE], care prin natura sa are ca efect excluderea de pe piață a unui concurent individual determinat (întreprinzător) cu privire la care s-a constatat ulterior că efectua operațiuni în monedă străină pe piața operațiunilor de plată fără numerar fără a deține licența aferentă prevăzută de lege?


title: Cauza C-124/14: Ordonanța președintelui Curții din 23 ianuarie 2015 – Comisia Europeană/Republica Italiană

text:
               20.4.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 127/16

         Ordonanța președintelui Curții din 23 ianuarie 2015 – Comisia Europeană/Republica Italiană
   (Cauza C-124/14) (1)

   (2015/C 127/22)
   Limba de procedură: italiana
   Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 175, 10.6.2014.


title: Cauza C-222/12: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Tartu Ringkonnakohus (Estonia) la 11 mai 2012 — A. Karuse AS/Politsei- ja Piirivalveamet

text:
               14.7.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 209/5

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Tartu Ringkonnakohus (Estonia) la 11 mai 2012 — A. Karuse AS/Politsei- ja Piirivalveamet
   (Cauza C-222/12)
   2012/C 209/08
   Limba de procedură: estona

      Instanța de trimitere

   Tartu Ringkonnakohus

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: A. Karuse AS

      Pârâtă: Politsei- ja Piirivalveamet

      Întrebarea preliminară

   Termenii „utilizate de serviciile de întreținere a drumurilor”, folosiți în definiția derogării prevăzute la articolul 13 alineatul (1) litera (h) din Regulamentul (CE) nr. 561/2006 al Parlamentului European și al Consiliului (1) trebuie interpretați în sensul că se referă și la autobasculante cu masa maximă de 25,5 tone care transportă pietriș de carieră pe un drum național spre locul în care se desfășoară lucrările de reparație și de întreținere a drumurilor?

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 561/2006 al Parlamentului European și al Consiliului din 15 martie 2006 privind armonizarea anumitor dispoziții ale legislației sociale în domeniul transporturilor rutiere, de modificare a Regulamentelor (CEE) nr. 3821/85 și (CE) nr. 2135/98 ale Consiliului și de abrogare a Regulamentului (CEE) nr. 3820/85 al Consiliului (JO L 102, p. 1, Ediție specială, 05/vol. 8, p. 241)


title: Cauza C-214/15: Cerere de decizie preliminară introdusă de Supremo Tribunal Administrativo (Portugalia) la 11 mai 2015 – Município de Vila Pouca de Aguiar/Sá Machado & Filhos, SA, Norcep Construções e Empreendimentos, Lda

text:
               3.8.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 254/7

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Supremo Tribunal Administrativo (Portugalia) la 11 mai 2015 – Município de Vila Pouca de Aguiar/Sá Machado & Filhos, SA, Norcep Construções e Empreendimentos, Lda
   (Cauza C-214/15)
   (2015/C 254/09)
   Limba de procedură: portugheza

      Instanța de trimitere

   Supremo Tribunal Administrativo

      Părțile din procedura principală

      Recurent: Município de Vila Pouca de Aguiar

      Intimate: Sá Machado & Filhos, SA, Norcep Construções e Empreendimentos, Lda

      Întrebarea preliminară

   Dreptul Uniunii, în special articolul 55 din Directiva 2004/18/CE (1), permite, în cadrul unei proceduri de atribuire a unui contract de lucrări, excluderea imediată a ofertei depuse de un ofertant care, la momentul depunerii, nu este însoțită de un document care să justifice „prețul anormal de scăzut” al acesteia, atunci când specificațiile procedurii stabilesc criteriul necesar respectării acestei noțiuni [punctul 09/C1 din „dosarul contractului de achiziții publice”]?

      (1)  Directiva 2004/18/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 31 martie 2004 privind coordonarea procedurilor de atribuire a contractelor de achiziții publice de lucrări, de bunuri și de servicii (JO L 134, p. 114, Ediţie specială, 06/vol. 8, p. 116).


title: Cauza T-308/06: Hotărârea Tribunalului din 16 noiembrie 2011 — Buffalo Milke Automotive Polishing Products/OAPI — Werner & Mertz (BUFFALO MILKE Automotive Polishing Products) [ „Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare figurative BUFFALO MILKE Automotive Polishing Products — Marca națională figurativă anterioară BÚFALO — Prezentarea dovezilor pentru prima dată în fața camerei de recurs — Putere de apreciere conferită de articolul 74 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 [devenit articolul 76 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009] — Utilizare serioasă a mărcii anterioare — Articolul 43 alineatele (2) și (3) din Regulamentul nr. 40/94 [devenit articolul 42 alineatele (2) și (3) din Regulamentul nr. 207/2009]” ]

text:
               7.1.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 6/12

         Hotărârea Tribunalului din 16 noiembrie 2011 — Buffalo Milke Automotive Polishing Products/OAPI — Werner & Mertz (BUFFALO MILKE Automotive Polishing Products)
   (Cauza T-308/06) (1)

   (Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare figurative BUFFALO MILKE Automotive Polishing Products - Marca națională figurativă anterioară BÚFALO - Prezentarea dovezilor pentru prima dată în fața camerei de recurs - Putere de apreciere conferită de articolul 74 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 [devenit articolul 76 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009] - Utilizare serioasă a mărcii anterioare - Articolul 43 alineatele (2) și (3) din Regulamentul nr. 40/94 [devenit articolul 42 alineatele (2) și (3) din Regulamentul nr. 207/2009])
   2012/C 6/19
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Buffalo Milke Automotive Polishing Products, Inc. (Pleasanton, California, Statele Unite) (reprezentanți: F. de Visscher, E. Cornu și D. Moreau, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: D. Botis, agent)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: Werner & Mertz GmbH (Mayence, Germania) (reprezentanți: M. Thewes, V. Wiot, ulterior M. Thewes și P. Reuter, avocați)

      Obiectul

   Acțiune introdusă împotriva Deciziei Camerei a doua de recurs a OAPI din 8 septembrie 2006 (cauza R 1094/2005-2) privind o procedură de opoziție între Werner & Mertz GmbH și Buffalo Milke Automotive Polishing Products, Inc.

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Obligă Buffalo Milke Automotive Polishing Products, Inc. la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 326, 30.12.2006.


title: Cauza T-353/12: Acțiune introdusă la 6 august 2012 — Aleris/OAPI — Carefusion 303 (ALARIS)

text:
               13.10.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 311/12

         Acțiune introdusă la 6 august 2012 — Aleris/OAPI — Carefusion 303 (ALARIS)
   (Cauza T-353/12)
   2012/C 311/15
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Aleris Holding AB (Stockolm, Suedia) (reprezentanți: A. Kylhammar și K. Westerberg, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Carefusion 303, Inc. (San Diego, Statele Unite)

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea Deciziei din 11 mai 2012 a Camerei a cincea de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) pronunțate în cauza R 334/2011-5 precum și a părții a doua din decizia diviziei de anulare și pronunțarea unei hotărâri în conformitate cu cererea reclamantei și

               —

               obligarea pârâtului, în calitate de parte care a căzut în pretenții, la plata cheltuielilor de judecată efectuate de reclamantă în procedurile care s-au aflat pe rolul diviziei de anulare, al camerei de recurs și al Tribunalului

      Motivele și principalele argumente

      Marca comunitară înregistrată care a făcut obiectul unei cereri de decădere: marca comunitară verbală „ALARIS” înregistrată pentru produse și servicii din clasele 10, 37 și 42 sub nr. 571521.

      Titularul mărcii comunitare: cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs.

      Partea care solicită decăderea din drepturi a titularului mărcii comunitare: reclamanta.

      Decizia diviziei de anulare: admite în parte cererea de decădere cu privire la marca comunitară.

      Decizia camerei de recurs: respinge calea de atac.

      Motivele invocate: încălcarea principiilor fundamentale aplicabile în procedura de decădere întemeiată pe neutilizare; încălcarea articolului 15 și a articolului 9 din Regulamentul nr. 207/2009 al Consiliului.


title: Cauza T-554/08: Acțiune introdusă la 8 decembrie 2008 — Evropaïki Dynamiki/Comisia

text:
               7.3.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 55/34

         Acțiune introdusă la 8 decembrie 2008 — Evropaïki Dynamiki/Comisia
   (Cauza T-554/08)
   (2009/C 55/62)
   Limba de procedură: engleza
   Părțile

      Reclamantă: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Atena, Grecia) (reprezentanți: K. Korogiannakis, P.Katsimani și M. Dermitzakis, avocați)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene
   Concluziile reclamantei

               —

               Anularea deciziei DG TAXUD de respingere a ofertei reclamantei, depusă ca urmare a cererii de ofertă deschise TAXUD/2007/AO-005 (TIMEA) pentru „Servicii de consiliere tehnică, de afaceri și cu privire la proiecte în cadrul aplicațiilor informatice comunitare în domeniul vamelor, accizelor și fiscalității” (JO 2008/S 203-268728), decizie care a fost comunicată reclamantei prin scrisoarea din 26 septembrie 2008, precum și a tuturor deciziilor ulterioare în materie ale Comisiei, inclusiv a celei prin care contractul se atribuie ofertantului reținut;

               —

               obligarea DG TAXUD la repararea prejudiciului cauzat reclamantei prin procedura de atribuire în cauză, în cuantum de 7 638 125 de euro;

               —

               obligarea DG TAXUD la plata cheltuielilor de judecată efectuate de reclamantă cu ocazia prezentei acțiuni, chiar și în cazul respingerii acesteia.

         Motivele și principalele argumente
   Prin prezenta acțiune, reclamanta urmărește anularea, în temeiul articolului 230 CE, a deciziei Comisiei Europene (DG TAXUD) care i-a fost notificată prin scrisoarea din 26 septembrie 2008, prin care a fost respinsă oferta prezentată de reclamantă ca urmare a cererii de oferte deschise TAXUD/2007/AO-005 (TIMEA) pentru „Servicii de consiliere tehnică, de afaceri și cu privire la proiecte în cadrul aplicațiilor informatice comunitare în domeniul vamelor, accizelor și fiscalității” (JO 2008/S 203-268728), precum și obținerea de daune interese în temeiul articolului 235 CE.
   Potrivit reclamantei, comitetul de evaluare a săvârșit diverse erori vădite de apreciere cu privire la evaluarea ofertei. Potrivit acesteia, comitetul de evaluare s-a îndepărtat de la politica obișnuită a Comisiei și nu a ținut seama de dispozițiile care figurează în specificațiile cererii de ofertă TIMEA, care recomandă autorităților contractante să contacteze ofertantul în cadrul etapei de selecție a unei cereri de ofertă, în scopul de a obține informații suplimentare sau precizări. De asemenea, reclamanta subliniază că autoritatea contractantă a încălcat articolul 100 din Regulamentul financiar, precum și principiile bunei administrări și încrederii legitime. În plus, reclamanta arată că autoritatea contractantă a abuzat de atribuțiile sale și a încălcat principiile transparenței și egalității de tratament enunțate la articolul 93 alineatul (1) din Regulamentul financiar.
   Reclamanta pretinde că pârâta nu i-a furnizat o analiză adecvată cu privire la rezultatul controalelor efectuate ca urmare a observațiilor reclamantei asupra raportului de evaluare.
   Reclamanta arată că pârâta a aplicat criteriile de selecție în mod abuziv în scopul de a înlătura oferta reclamantei. Prin urmare, pârâta a încălcat articolul 134 alineatul (2) și articolul 148 alineatul (3) din Regulamentul (CE, Euratom) nr. 2342/2002 (1) al Comisiei, precum și articolul 32 alineatul (2) din Directiva 92/50 (2).

      (1)  Regulamentul (CE, Euratom) nr. 2342/2002 al Comisiei din 23 decembrie 2002 de stabilire a normelor de aplicare a Regulamentului (CE, Euratom) nr. 1605/2002 al Consiliului privind regulamentul financiar aplicabil bugetului general al Comunităților Europene (JO 2002, L 357, p. 1, Ediție specială, 01/vol. 4, p. 3).

      (2)  Directiva 92/50/CEE a Consiliului din 18 iunie 1992 privind coordonarea procedurilor de atribuire a contractelor de achiziții publice de servicii (JO 1992, L 209, p. 1, Ediție specială, 06/vol. 2).


title: Cauza F-48/13: Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera a doua) din 10 iulie 2014 – CW/Parlamentul (Funcție publică — Funcționari — Raport de evaluare — Aprecieri și comentarii care figurează în raportul de evaluare — Erori vădite de apreciere — Abuz de putere — Inexistență)

text:
               24.11.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 421/51

         Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera a doua) din 10 iulie 2014 – CW/Parlamentul
   (Cauza F-48/13) (1)

   ((Funcție publică - Funcționari - Raport de evaluare - Aprecieri și comentarii care figurează în raportul de evaluare - Erori vădite de apreciere - Abuz de putere - Inexistență))
   2014/C 421/71
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: CW (reprezentant: C. Bernard-Glanz, avocat)

      Pârât: Parlamentul European (reprezentanți: M. Dean și S. Alves, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare a raportului de evaluare a reclamantei pentru exercițiul de evaluare 2011

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               CW suportă propriile cheltuieli de judecată și este obligată să suporte și cheltuielile efectuate de Parlamentul European.

      (1)  JO C 207, 20.7.2013, p. 63.


title: Cauza C-99/15: Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 17 martie 2016 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunal Supremo – Spania) – Christian Liffers/Producciones Mandarina SL, Mediaset España Comunicación SA, fostă Gestevisión Telecinco SA [Trimitere preliminară — Proprietate intelectuală — Directiva 2004/48/CE — Articolul 13 alineatul (1) — Operă audiovizuală — Încălcare — Daune interese — Modalități de calcul — Valoare forfetară — Prejudiciu moral — Includere]

text:
               2.5.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 156/15

         Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 17 martie 2016 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunal Supremo – Spania) – Christian Liffers/Producciones Mandarina SL, Mediaset España Comunicación SA, fostă Gestevisión Telecinco SA
   (Cauza C-99/15) (1)

   ([Trimitere preliminară - Proprietate intelectuală - Directiva 2004/48/CE - Articolul 13 alineatul (1) - Operă audiovizuală - Încălcare - Daune interese - Modalități de calcul - Valoare forfetară - Prejudiciu moral - Includere])
   (2016/C 156/20)
   Limba de procedură: spaniola

      Instanța de trimitere

   Tribunal Supremo

      Părțile din procedura principală

      Reclamant: Christian Liffers

      Pârâte: Producciones Mandarina SL, Mediaset España Comunicación SA, fostă Gestevisión Telecinco SA

      Dispozitivul

   Articolul 13 alineatul (1) din Directiva 2004/48/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 29 aprilie 2004 privind respectarea drepturilor de proprietate intelectuală trebuie să fie interpretat în sensul că permite persoanei prejudiciate printr-o încălcare a dreptului său de proprietate intelectuală care solicită o despăgubire pentru prejudiciul material calculată, în conformitate cu al doilea paragraf litera (b) al alineatului (1) al acestui articol, pe baza valorii redevențelor sau a drepturilor care i-ar fi fost datorate în cazul în care contravenientul ar fi cerut autorizația de a face uz de dreptul de proprietate intelectuală respectiv să solicite, în plus, despăgubiri pentru prejudiciul moral care i-a fost cauzat, astfel cum sunt prevăzute la alineatul (1) al doilea paragraf litera (a) al articolului menționat.

      (1)  JO C 171, 26.5.2015.


title: Cauzele conexate C-197/11 și C-203/11: Hotărârea Curții (Camera întâi) din 8 mai 2013 (cerere de decizie preliminară formulată de Cour constitutionnelle — Belgia) — Eric Libert, Christian Van Eycken, Max Bleeckx, Syndicat national des propriétaires et copropriétaires (ASBL), Olivier de Clippele/Gouvernement flamand (C-197/11), All Projects & Developments NVși alții/Vlaamse Regering (C-203/11) (Libertăți fundamentale — Restricție — Justificare — Ajutoare de stat — Noțiunea „contract de achiziții publice de lucrări” — Terenuri și construcții situate în anumite comune — Reglementare regională care condiționează cesionarea acestora de existența unei „legături suficiente” a potențialului cumpărător sau chiriaș cu comuna țintă — Obligație socială impusă beneficiarilor construcțiilor și persoanelor care efectuează parcelări — Stimulente fiscale și mecanisme de subvenționare)

text:
               3.8.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 225/4

         Hotărârea Curții (Camera întâi) din 8 mai 2013 (cerere de decizie preliminară formulată de Cour constitutionnelle — Belgia) — Eric Libert, Christian Van Eycken, Max Bleeckx, Syndicat national des propriétaires et copropriétaires (ASBL), Olivier de Clippele/Gouvernement flamand (C-197/11), All Projects & Developments NVși alții/Vlaamse Regering (C-203/11)
   (Cauzele conexate C-197/11 și C-203/11) (1)

   (Libertăți fundamentale - Restricție - Justificare - Ajutoare de stat - Noțiunea „contract de achiziții publice de lucrări” - Terenuri și construcții situate în anumite comune - Reglementare regională care condiționează cesionarea acestora de existența unei „legături suficiente” a potențialului cumpărător sau chiriaș cu comuna țintă - Obligație socială impusă beneficiarilor construcțiilor și persoanelor care efectuează parcelări - Stimulente fiscale și mecanisme de subvenționare)
   2013/C 225/06
   Limba de procedură: franceza și olandeza

      Instanța de trimitere

   Cour constitutionnelle

      Părțile din procedura principală

   (Cauza C-197/11)

      Reclamanți: Eric Libert, Christian Van Eycken, Max Bleeckx, Syndicat national des propriétaires et copropriétaires (ASBL), Olivier de Clippele

      Pârât: Gouvernement flamand

      Cu participarea: Collège de la Commission communautaire française, Gouvernement de la Communauté française, Conseil des ministres
   (Cauza C-203/11)

      Reclamanți: All Projects & Developments NV și alții

      Pârât: Vlaamse Regering

      Cu participarea: College van de Franse Gemeenschapscommissie, Franse Gemeenschapsregering, Ministerraad, Immo Vilvo NV, PSR Brownfield Developers NV

      Obiectul

   (Cauza C-197/11)
   Cerere de decizie preliminară — Cour constitutionnelle — Interpretarea articolelor 21, 45, 49, 56 și 63 TFUE și articolele 22 și 24 din Directiva 2004/38/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 29 aprilie 2004 privind dreptul la liberă circulație și ședere pe teritoriul statelor membre pentru cetățenii Uniunii și membrii familiilor acestora, de modificare a Regulamentului (CEE) nr. 1612/68 și de abrogare a Directivelor 64/221/CEE, 68/360/CEE, 72/194/CEE, 73/148/CEE, 75/34/CEE, 75/35/CEE, 90/364/CEE, 90/365/CEE și 93/96/CEE (JO L 158, p. 77, Ediție specială, 05/vol. 7, p. 56) — Compatibilitatea cu aceste dispoziții a unei reglementări naționale care condiționează cesionarea terenurilor și a construcțiilor situate în anumite comune de existența unei legături suficiente a candidatului cumpărător sau chiriaș cu comuna țintă — Încălcarea dreptului de liberă circulație și de ședere pe teritoriul statelor membre — Obiectiv de interes general — Principiul proporționalității
   (Cauza C-203/11)
   Cerere de decizie preliminară — Grondwettelijk Hof — Interpretarea articolelor 21 TFUE, 45 TFUE, 49 TFUE, 56 TFUE, 63 TFUE, 107 TFUE și 108 TFUE, precum și a articolului 86 alineatul (2) CE — Interpretarea articolului 1 alineatul (2) litera (b) din Directiva 2004/18/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 31 martie 2004 privind coordonarea procedurilor de atribuire a contractelor de achiziții publice de lucrări, de bunuri și de servicii (JO L 134, p. 114, Ediție specială, 06/vol. 8, p. 116), a articolelor 22 și 24 din Directiva 2004/38/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 29 aprilie 2004 privind dreptul la liberă circulație și ședere pe teritoriul statelor membre pentru cetățenii Uniunii și membrii familiilor acestora, de modificare a Regulamentului (CEE) nr. 1612/68 și de abrogare a Directivelor 64/221/CEE, 68/360/CEE, 72/194/CEE, 73/148/CEE, 75/34/CEE, 75/35/CEE, 90/364/CEE, 90/365/CEE și 93/96/CEE (JO L 158, p. 77, Ediție specială, 05/vol. 7, p. 56), a articolului 2 alineatul (2) literele (a) și (j), a articolului 4 punctul 6 și a articolelor 9, 14 și 15 din Directiva 2006/123/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 12 decembrie 2006 privind serviciile în cadrul pieței interne (JO L 376, p. 36, Ediție specială, 13/vol. 58, p. 50) — Ajutoare acordate de state — Reglementare regională în materia politicii funciare și imobiliare — Locuințe sociale — Achiziții publice de lucrări — Libertatea de stabilire — Libera prestare a serviciilor — Restricții

      Dispozitivul

               1.

               Articolele 21 TFUE, 45 TFUE, 49 TFUE, 56 TFUE și 63 TFUE, precum și articolele 22 și 24 din Directiva 2004/38/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 29 aprilie 2004 privind dreptul la liberă circulație și ședere pe teritoriul statelor membre pentru cetățenii Uniunii și membrii familiilor acestora, de modificare a Regulamentului (CEE) nr. 1612/68 și de abrogare a Directivelor 64/221/CEE, 68/360/CEE, 72/194/CEE, 73/148/CEE, 75/34/CEE, 75/35/CEE, 90/364/CEE, 90/365/CEE și 93/96/CEE se opun unei reglementări precum cea prevăzută de cartea 5 din Decretul Regiunii Flamande din 27 martie 2009 privind politica în domeniul funciar și imobiliar, care condiționează cesionarea unor bunuri imobile situate în comunele țintă desemnate de Vlaamse Regering de verificarea de către o comisie provincială de evaluare a existenței unei „legături suficiente” între potențialul cumpărător sau chiriaș și aceste comune.

               2.

               Articolul 63 TFUE trebuie interpretat în sensul că nu se opune unei reglementări precum cea prevăzută de cartea 4 din decretul menționat al Regiunii Flamande, conform căreia este impusă o „obligație socială” anumitor operatori economici cu ocazia acordării unei autorizații de construcție sau de parcelare acestora din urmă, în măsura în care instanța de trimitere constată că reglementarea în cauză este necesară și adecvată pentru realizarea obiectivului care urmărește garantarea unei oferte suficiente de locuințe persoanelor care dispun de un venit redus sau altor categorii defavorizate din cadrul populației locale.

               3.

               Stimulentele fiscale și mecanismele de subvenționare prevăzute de același decret al Regiunii Flamande pot fi calificate drept ajutoare de stat în sensul articolului 107 alineatul (1) TFUE. Este de competența instanței de trimitere să aprecieze dacă sunt îndeplinite condițiile privind existența unui ajutor de stat și, în cazul unui răspuns afirmativ, în ceea ce privește măsurile prevăzute de cartea 4 din acest decret care urmăresc compensarea obligației sociale căreia îi sunt supuși beneficiarii construcțiilor și persoanele care efectuează parcelări, să verifice dacă Decizia 2005/842/CE a Comisiei din 28 noiembrie 2005 privind aplicarea articolului 86 alineatul (2) [CE] la ajutorul de stat, sub forma compensației pentru obligația de serviciu public, acordat anumitor întreprinderi cărora le a fost încredințată prestarea unui serviciu de interes economic general se aplică totuși în privința unor astfel de măsuri.

               4.

               Realizarea de locuințe sociale care ulterior trebuie să fie vândute la prețuri plafonate unui organism public de gestionare a locuințelor sociale sau, prin subrogarea acestuia, prestatorului de servicii care a realizat aceste locuințe intră sub incidența noțiunii „contract de achiziții publice de lucrări” definite la articolul 1 alineatul (2) litera (b) din Directiva 2004/18/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 31 martie 2004 privind coordonarea procedurilor de atribuire a contractelor de achiziții publice de lucrări, de bunuri și de servicii, în versiunea care rezultă din Regulamentul (CE) nr. 596/2009 al Parlamentului European și al Consiliului din 18 iunie 2009, în cazul în care sunt îndeplinite criteriile prevăzute de această dispoziție, aspect care trebuie să fie verificat de instanța de trimitere.

      (1)  JO C 211, 16.7.2011.

      JO C 219, 23.7.2011.


title: Cauza C-218/15: Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunale ordinario di Campobasso (Italia) la 11 mai 2015 – Procedură penală împotriva Gianpaolo Paoletti și alții

text:
               10.8.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 262/5

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunale ordinario di Campobasso (Italia) la 11 mai 2015 – Procedură penală împotriva Gianpaolo Paoletti și alții
   (Cauza C-218/15)
   (2015/C 262/06)
   Limba de procedură: italiana

      Instanța de trimitere

   Tribunale ordinario di Campobasso

      Părțile din procedura principală

   Gianpaolo Paoletti, Umberto Castaldi, Domenico Faricelli, Antonio Angelucci, Mauro Angelucci, Antonio D’Ovidio, Camillo Volpe, Alfredo Viali, Giampaolo Canzano, Raffaele Di Giovanni, Antonio Della Valle

      Întrebările preliminare

               1)

               Articolul 7 din CEDO, articolul 49 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, proclamată la 7 decembrie 2000 la Nisa, și articolul 6 din [TUE] trebuie interpretate în sensul că aderarea României la Uniunea Europeană, care a avut loc la 1 ianuarie 2007, a determinat dezincriminarea faptei penale prevăzute și pedepsite la articolul 12 din Decretul legislativ nr. 286/1998 (Legea consolidată [privind imigrația]) referitoare la facilitarea imigrației și a șederii cetățenilor români pe teritoriul statului italian?

               2)

               Articolele menționate trebuie interpretate în sensul că statului membru îi este interzis să aplice principiul retroactivității legii penale mai favorabile (in mitius) în privința persoanelor care, înainte de 1 ianuarie 2007 (sau înainte de o altă dată ulterioară care indică deplina aplicabilitate a tratatului), data intrării în vigoare a aderării României la Uniunea Europeană, s-au făcut vinovate de încălcarea articolului 12 din Decretul legislativ nr. 286/1998 (Legea consolidată privind imigrația) prin facilitarea imigrației unor cetățeni români, faptă care nu mai este prevăzută ca infracțiune începând de la 1 ianuarie 2007?


title: Cauza F-70/11: Ordonanța Tribunalului Funcției Publice (Camera a treia) din 12 decembrie 2012 — Lebedef/Comisia (Funcție publică — Funcționari — Exercițiu de evaluare pentru anul 2008 — Reducerea la jumătate a programului de lucru în scopul reprezentării sindicale — Raport de evaluare care cuprinde atribuțiile exercitate în serviciul în care este repartizat — Consultarea grupului ad hoc — Desemnare statutară — Desemnare sindicală — Acțiune vădit nefondată)

text:
               9.2.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 38/32

         Ordonanța Tribunalului Funcției Publice (Camera a treia) din 12 decembrie 2012 — Lebedef/Comisia
   (Cauza F-70/11) (1)

   (Funcție publică - Funcționari - Exercițiu de evaluare pentru anul 2008 - Reducerea la jumătate a programului de lucru în scopul reprezentării sindicale - Raport de evaluare care cuprinde atribuțiile exercitate în serviciul în care este repartizat - Consultarea grupului ad hoc - Desemnare statutară - Desemnare sindicală - Acțiune vădit nefondată)
   2013/C 38/62
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: Giorgio Lebedef (Seninngerberg, Luxemburg) (reprezentant: F. Frabetti, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: C. Berardis-Kayser și G. Berscheid, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare a raportului de evaluare întocmit în privința reclamantului pentru perioada cuprinsă între 1 ianuarie 2008 și 31 decembrie 2008.

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea ca vădit nefondată.

               2.

               Domnul Lebedef suportă propriile cheltuieli de judecată și este obligat să suporte cheltuielile de judecată efectuate de Comisia Europeană.

      (1)  JO C 282, 24.9.2011, p. 52.


title: Cauza F-66/11: Acțiune introdusă la 12 iulie 2011 — ZZ/Comisia

text:
               24.9.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 282/51

         Acțiune introdusă la 12 iulie 2011 — ZZ/Comisia
   (Cauza F-66/11)
   2011/C 282/97
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: ZZ (reprezentanți: S. Rodrigues, A. Blot și C. Bernard-Glanz, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Obiectul și descrierea litigiului

   Anularea deciziei adoptate de președintele juriului concursului „EPSO/AST/111/10 (AST 1)” prin care reclamanta nu a fost admisă la probele de evaluare

      Concluziile reclamantului

               —

               Cu titlu principal:

                           —

                           anularea deciziei adoptate la 7 aprilie 2011 prin care se refuză reclamantei dreptul de a participa de probele de evaluare în cadrul concursului EPSO/AST/111/10 — Secretar cu gradul AST 1;

                           —

                           în consecință, să declare că reclamanta trebuie reintegrată în procedura de recrutare instituită de concursul menționat, dacă este cazul prin organizarea unor noi probe de evaluare;

               —

               cu titlu subsidiar, în cazul în care nu se admite cererea principală, quod non, obligarea pârâtei la plata unei sume stabilite provizoriu și ex aequo et bono la 20 000 de euro, ca reparație a prejudiciului material, majorată cu dobânzi de întârziere la rata legală de la data hotărârii care urmează a fi pronunțată;

               —

               în orice caz, obligarea pârâtei la plata unei sume stabilite provizoriu și ex aequo et bono la 20 000 de euro, ca reparație a prejudiciului moral, majorată cu dobânzi de întârziere la rata legală de la data hotărârii care urmează a fi pronunțată;

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.


title: Cauza C-405/14: Cerere de decizie preliminară introdusă de Nejvyšším správním soudem (Republica Cehă) la 25 august 2014 – PST CLC a.s./Generální ředitelství cel

text:
               1.12.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 431/11

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Nejvyšším správním soudem (Republica Cehă) la 25 august 2014 – PST CLC a.s./Generální ředitelství cel
   (Cauza C-405/14)
   (2014/C 431/17)
   Limba de procedură: ceha

      Instanța de trimitere

   Nejvyšším správním soud

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: PST CLC a.s.

      Pârâtă: Generální ředitelství cel

      Întrebarea preliminară

   Regulamentul (CE) nr. 384/2004 (1) al Comisiei din 1 martie 2004 privind clasificarea anumitor mărfuri în Nomenclatura Combinată era valid în perioada în care era în vigoare, între 22 martie 2004 și 22 decembrie 2009, în ceea ce privește punctul 2 din anexa la acesta, care prevedea că produsele alcătuite dintr-un difuzor de căldură și un ventilator se încadrează la subpoziția 8414 59 30 NC și, prin urmare, era aplicabil prezentei cauze?

      (1)  JO L 64, p. 21, Ediție specială, 02/vol. 16, p. 203.


title: Cauza T-511/16: Ordonanța Tribunalului din 2 mai 2017 – Bermejo Garde/CESE

text:
               26.6.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 202/28

         Ordonanța Tribunalului din 2 mai 2017 – Bermejo Garde/CESE
   (Cauza T-511/16) (1)

   (2017/C 202/45)
   Limba de procedură: franceza
   Președintele Camerei a treia a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 184, 16.6.2014 (cauză înregistrată inițial la Tribunalul Funcției Publice a Uniunii Europene sub numărul F-23/14 și transferată la Tribunalul Uniunii Europene la 1.9.2016).


title: Cauza C-387/08 P: Ordonanța Curții din 3 aprilie 2009 — VDH Projektentwicklung GmbH, Edeka Handelsgesellschaft Rhein-Ruhr mbH/Comisia Comunităților Europene [Recurs — Acțiune în constatarea abținerii de a acționa — Directiva 89/665/CEE — Lipsa punerii în aplicare de către Comisie a mecanismului de corectare prevăzut la articolul 3 alineatul (2) — Persoane fizice și juridice — Afectare directă — Inadmisibilitate]

text:
               29.8.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 205/17

         Ordonanța Curții din 3 aprilie 2009 — VDH Projektentwicklung GmbH, Edeka Handelsgesellschaft Rhein-Ruhr mbH/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza C-387/08 P) (1)

   (Recurs - Acțiune în constatarea abținerii de a acționa - Directiva 89/665/CEE - Lipsa punerii în aplicare de către Comisie a mecanismului de corectare prevăzut la articolul 3 alineatul (2) - Persoane fizice și juridice - Afectare directă - Inadmisibilitate)
   2009/C 205/30
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Recurente: VDH Projektentwicklung GmbH, Edeka Handelsgesellschaft Rhein-Ruhr mbH (reprezentant: C. Antweiler, avocat)

      Cealaltă parte în proces: Comisia Comunităților Europene

      Obiectul

   Recurs declarat împotriva Ordonanței Tribunalului de Primă Instanță (Camera a doua) din 25 iunie 2008, VDH Projektentwicklung și Edeka Rhein-Ruhr/Comisia (T-185/08), prin care Tribunalul a respins ca vădit inadmisibilă acțiunea având ca obiect constatarea abținerii Comisiei de a acționa, pentru motivul că, în ceea ce privește încheierea unei concesiuni de lucrări publice, precum și atribuirea unui contract comercial general, aceasta a omis să pună în aplicare fără întârziere mecanismul de corectare prevăzut la articolul 3 din Directiva 89/665/CEE și să adreseze Republicii Federale Germania o notificare în temeiul articolului 3 alineatul (2) din directiva menționată — Acțiune în constatarea abținerii de a acționa formulată de persoane fizice și juridice — Necesitatea ca reclamantul să fie vizat în mod direct prin actul în legătură cu care este reproșată abținerea de a acționa a instituției în cauză

      Dispozitivul

               1)

               Respinge recursul.

               2)

               VDH Projektentwicklung și Edeka Rhein-Ruhr mbH suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 141, 20.6.2009.


title: Cauza T-159/17: Acțiune introdusă la 10 martie 2017 – Claro Sol Cleaning/EUIPO – Solemo (Claro Sol Facility Services desde 1972)

text:
               19.6.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 195/30

         Acțiune introdusă la 10 martie 2017 – Claro Sol Cleaning/EUIPO – Solemo (Claro Sol Facility Services desde 1972)
   (Cauza T-159/17)
   (2017/C 195/43)
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Claro Sol Cleaning, SLU (Madrid, Spania) (reprezentant: N. Fernández Fernández-Pacheco, avocat)

      Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Solemo Oy (Helsinki, Finlanda)

      Datele privind procedura în fața EUIPO

      Solicitantul mărcii în litigiu: reclamanta

      Marca în litigiu: marca Uniunii Europene figurativă „Claro Sol Facility Services desde 1972” – cererea de înregistrare nr. 13 318 993

      Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție

      Decizia atacată: Decizia Camerei întâi de recurs a EUIPO din 9 ianuarie 2017 în cauza R 478/2016-1

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea Deciziei Camerei întâi de recurs a Oficiului Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală din 9 ianuarie 2017 în cauza R 478/2016-1, prin care a fost admisă în parte calea de atac introdusă de Solemo Oy și prin care a fost anulată în parte decizia pronunțată în procedura de opoziție nr. B 2472267, împotriva cererii de înregistrare a mărcii Uniunii Europene nr. 13.318.993 „Claro Sol Facility Services desde 1972” aparținând reclamantei, procedură în temeiul căreia marca menționată a fost respinsă în tot pentru clasele 37 și 39 și respinsă în parte pentru clasa 35;

               —

               admiterea cererii de înregistrare a mărcii Uniunii Europene nr. 13.318.993 „Claro sol Facility Services desde 1972” pentru toate serviciile acoperite de clasele 35, 37 și 39, din cauza lipsei riscului de confuzie pentru publicul de pe teritoriul în care este protejată marca națională anterioară, înregistrată în Finlanda sub nr. 250.356 „SOL”, aparținând intervenientei;

               —

               obligarea intervenientei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivul invocat

               —

               încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009.


title: Cauza F-26/13: Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera a treia) din 8 iulie 2014 – Morgan/OAPI (Funcție publică — Funcționari — Evaluare — Raport de evaluare — Cerere de anulare a raportului de evaluare)

text:
               15.9.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 315/73

         Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera a treia) din 8 iulie 2014 – Morgan/OAPI
   (Cauza F-26/13) (1)

   ((Funcție publică - Funcționari - Evaluare - Raport de evaluare - Cerere de anulare a raportului de evaluare))
   2014/C 315/123
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamant: Rhys Morgan (Alicante, Spania) (reprezentant: H. Tettenborn, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentanți: inițial G. Faedo, agent, ulterior M. Paolacci, agent)

      Obiectul

   Cerere de anulare a raportului de evaluare a reclamantului pentru perioada cuprinsă între 1 octombrie 2010 și 30 septembrie 2011 și cerere de acordare a unor despăgubiri

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Domnul Morgan suportă propriile cheltuieli de judecată și este obligat la suportarea cheltuielilor de judecată efectuate de Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale).

      (1)  JO C 207, 20.7.2013, p. 56.


title: Cauza T-238/14: Ordonanța Tribunalului din 26 aprilie 2016 – EGBA și RGA/Comisia („Acțiune în anulare — Ajutoare de stat — Pariuri și jocuri de noroc — Ajutor preconizat de Franța în favoarea societăților de curse — Taxă parafiscală pe pariurile hipice online — Decizie prin care ajutorul este declarat compatibil cu piața internă — Asociere — Lipsa afectării individuale — Act normativ care presupune măsuri de executare — Inadmisibilitate”)

text:
               20.6.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 222/19

         Ordonanța Tribunalului din 26 aprilie 2016 – EGBA și RGA/Comisia
   (Cauza T-238/14) (1)

   ((„Acțiune în anulare - Ajutoare de stat - Pariuri și jocuri de noroc - Ajutor preconizat de Franța în favoarea societăților de curse - Taxă parafiscală pe pariurile hipice online - Decizie prin care ajutorul este declarat compatibil cu piața internă - Asociere - Lipsa afectării individuale - Act normativ care presupune măsuri de executare - Inadmisibilitate”))
   (2016/C 222/23)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamante: European Gaming and Betting Association (EGBA) (Bruxelles, Belgia) și The Remote Gambling Association (RGA) (Londra, Regatul Unit) (reprezentanți: S. P. Brankin, solicitor, T. De Meese, E. Wijckmans și M. Mudrony, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: A. Bouchagiar și P. J. Loewenthal, agenți)

      Intervenientă în susținerea pârâtei: Republica Franceză (reprezentați: D. Colas și J. Bousin, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare a Deciziei 2014/19/UE a Comisiei din 19 iunie 2013 privind ajutorul de stat nr. SA.30753 (C 34/10) (ex N 140/10) pe care Franța intenționează să îl pună în aplicare în favoarea societăților de curse (JO 2014, L 14, p. 17)

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               European Gaming and Betting Association (EGBA) și The Remote Gambling Association (RGA) suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de Comisia Europeană.

               3)

               Republica Franceză suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 212, 7.7.2014.


title: Cauza T-373/09: Acțiune introdusă la 25 septembrie 2009 — El Corte Inglés/OAPI — Pucci International (Emidio Tucci)

text:
               21.11.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 282/56

         Acțiune introdusă la 25 septembrie 2009 — El Corte Inglés/OAPI — Pucci International (Emidio Tucci)
   (Cauza T-373/09)
   2009/C 282/105
   Limba în care a fost formulată acțiunea: spaniola

      Părțile

      Reclamantă: El Corte Inglés, SA (Madrid, Spania) (reprezentant: J. Rivas Zurdo, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Emilio Pucci International BV (Amsterdam, Țările de Jos)

      Concluziile reclamantei

               —

               anularea Deciziei Camerei a doua de recurs a OAPI din 18 iunie 2009 adoptată în cauzele conexate R 770/2008-2 și R 826/2008-2 în măsura în care, prin admiterea în parte a recursurilor solicitantei și al persoanei care a formulat opoziția, a respins înregistrarea mărcii comunitare nr. 3 679 591 pentru clasele 3, 18, 24 și 25 și pentru „materiale de curãțare; lânã metalicã” din clasa 21;

               —

               admiterea în totalitate a cererii de înregistrare a mărcii comunitare nr. 3 679 591„EMIDIO TUCCI”;

               —

               obligarea OAPI sau a părților adverse la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

      Solicitantul mărcii comunitare: El Corte Inglés, SA

      Marca comunitară vizată: marca figurativă „EMIDIO TUCCI” (cererea de înregistrare nr. 3 679 594) cu caractere manuscrise, pentru produse și servicii din clasele 1-45.

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în sprijinul opoziției:: EMILIO PUCCI INTERNATIONAL BV.

      Marca sau semnul invocat în sprijinul opoziției: marca comunitară figurativă „EMILIO PUCCI” nr. 203 570 (clasele 18 și 24); mărcile verbale italiene nr. 769 250 (clasele 3, 14, 18, 21, 24, 25 și 33) și nr. 274 991 (clasele 9, 12, 18, 20, 26, 27 și 34) și marca figurativă italiană nr. 275 894 (clasele 14, 18, 24 și 25).

      Decizia diviziei de opoziție: admite opoziția în parte.

      Decizia camerei de recurs: admite în parte recursurile introduse de solicitantă și de persoana care a formulat opoziția.

      Motivele invocate: interpretarea incorectă a articolului 8 alineatul (1) litera (b) și a articolului 8 alineatul (5) din Regulamentul nr. 207/2009.