title: Cauza F-48/08: Ordonanța Tribunalului Funcției Publice (Camera a treia) din 30 octombrie 2008 — Ortega Serrano/Comisia (Funcție publică — Inadmisibilitate vădită — Imposibilitate de reprezentare a reclamantei de către un avocat care nu este terț — Asistență judiciară — Cerere de intervenție)

text:
               21.2.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 44/73

         Ordonanța Tribunalului Funcției Publice (Camera a treia) din 30 octombrie 2008 — Ortega Serrano/Comisia
   (Cauza F-48/08) (1)

   (Funcție publică - Inadmisibilitate vădită - Imposibilitate de reprezentare a reclamantei de către un avocat care nu este terț - Asistență judiciară - Cerere de intervenție)
   (2009/C 44/129)
   Limba de procedură: spaniola
   Părțile

      Reclamant: Antonio Ortega Serrano (Cádiz, Spania) (reprezentant: A. Ortega Serrano, avocat)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: K. Herrmann și L. Lozano Palacios, agenți)
   Obiectul
   Anularea deciziei juriului concursului EPSO/AD/26/05, prin care i se refuză reclamantului înscrierea pe lista de rezerve și stabilirea unei noi date pentru proba orală.
   Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea ca vădit inadmisibilă.

               2)

               Respinge cererea în subsidiar a domnului Ortega Serrano prin acesta solicită autorizarea de a-și regulariza cererea.

               3)

               Îl obligă pe domnul Ortega Serrano la plata cheltuielilor de judecată.

               4)

               Nu este necesar să se pronunțe cu privire la fondul cererii de intervenție.

               5)

               Autoritatea Europeană pentru Protecția Datelor suportă propriile cheltuieli de judecată aferente cererii de intervenție.

               6)

               Respinge cererea de asistență judiciară în cauza F-48/08 AJ, Ortega Serrano/Comisia.

      (1)  JO C 171, 5.7.2008, p. 52.


title: Cauza C-156/09: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Bundesfinanzhof (Germania) la 6 mai 2009 — Finanzamt Leverkusen/Verigen Transplantation Service International AG

text:
               1.8.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 180/25

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Bundesfinanzhof (Germania) la 6 mai 2009 — Finanzamt Leverkusen/Verigen Transplantation Service International AG
   (Cauza C-156/09)
   2009/C 180/43
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Bundesfinanzhof

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Finanzamt Leverkusen

      Pârâtă: Verigen Transplantation Service International AG

      Întrebările preliminare

               1)

               Articolul 28b titlul F alineatul (1) din Directiva 77/388/CEE: A șasea directivă a Consiliului din 17 mai 1977 privind armonizarea legislațiilor statelor membre referitoare la impozitele pe cifra de afaceri (1) trebuie interpretat în sensul că:

                           a)

                           țesutul cartilaginos prelevat de la o ființă umană (material prelevat prin biopsie) care este încredințat unei întreprinderi în vederea realizării unei culturi celulare și ulterior remis în calitate de implant pentru pacientul respectiv constituie un „bun mobil corporal” în sensul dispoziției menționate,

                           b)

                           extragerea de celule de cartilaj articular din respectivul țesut cartilaginos și cultura unicelulară ulterioară reprezintă „operațiuni” asupra unor bunuri mobile corporale în sensul dispoziției menționate,

                           c)

                           serviciul a fost deja prestat beneficiarului cu „numărul de identificare în vederea taxei pe valoarea adăugată” în cazul în care acest număr este indicat pe factura emisă de prestator, fără a fi fost încheiată o convenție scrisă expresă în vederea utilizării sale?

               2)

               În cazul unui răspuns negativ la una dintre întrebările precedente: articolul 13 titlul A alineatul (1) litera (c) din Directiva 77/388/CEE: A șasea directivă a Consiliului din 17 mai 1977 privind armonizarea legislațiilor statelor membre referitoare la impozitele pe cifra de afaceri trebuie interpretat în sensul că extragerea de celule de cartilaj articular din țesutul cartilaginos prelevat de la o ființă umană și cultura unicelulară ulterioară reprezintă o „prestare de îngrijirii medicale” în cazul în care celulele rezultate ca urmare a culturii unicelulare sunt reimplantate donatorului?

      (1)  JO L 145, p. 1.


title: Cauzele conexate T-440/07, T-465/07 și T-1/08: Ordonanța Tribunalului din 7 iulie 2010 — Huta Buczek și alții/Comisia

text:
               11.9.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 246/39

         Ordonanța Tribunalului din 7 iulie 2010 — Huta Buczek și alții/Comisia
   (Cauzele conexate T-440/07, T-465/07 și T-1/08) (1)

   ()
   2010/C 246/66
   Limba de procedură: polona
   Președintele Camerei a doua a dispus radierea parțială a cauzelor conexate.

      (1)  JO C 64, 8.3.2008.


title: Cauza T-329/12: Acțiune introdusă la 23 iulie 2012 — Al-Tabbaa/Consiliul

text:
               8.9.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 273/22

         Acțiune introdusă la 23 iulie 2012 — Al-Tabbaa/Consiliul
   (Cauza T-329/12)
   2012/C 273/37
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamant: Mazen Al-Tabbaa (Beirut, Liban) (reprezentanți: M. Lester, Barrister și G. Martin, Solicitor)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene

      Concluziile

   Reclamantul solicită Tribunalului:

               —

               anularea Deciziei de punere în aplicare 2012/256/PESC a Consiliului din 14 mai 2012 privind punerea în aplicare a Deciziei 2011/782/PESC a Consiliului privind măsuri restrictive împotriva Siriei (JO L 126, p. 9), în măsura în care este vizat reclamantul;

               —

               anularea Regulamentului de punere în aplicare (UE) nr. 410/2012 al Consiliului din 14 mai 2012 privind punerea în aplicare a articolului 32 alineatul (1) din Regulamentul (UE) nr. 36/2012 privind măsuri restrictive având în vedere situația din Siria (JO L 126, p. 3), în măsura în care este vizat reclamantul și

               —

               obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamantul invocă patru motive, susținând că, prin includerea numelui reclamantului pe listele anexate la actele atacate, Consiliul

               —

               a săvârșit o eroare vădită de fapt și de apreciere întrucât a decis să aplice măsurile restrictive în discuție în privința reclamantului și a considerat că erau îndeplinite criteriile pentru includerea pe listă;

               —

               nu a motivat includerea reclamantului pe liste;

               —

               a încălcat drepturile fundamentale ale reclamantului la apărare și la o protecție jurisdicțională efectivă și

               —

               a încălcat în mod nejustificat și disproporționat drepturile fundamentale ale reclamantului, în special dreptul său de proprietate, dreptul de a desfășura o activitate economică, dreptul la reputație și dreptul la viață privată și de familie.


title: Cauza T-389/12 R: Ordonanța președintelui Tribunalului din 11 octombrie 2012 — EDF/Comisia ( „Măsuri provizorii — Concurență — Concentrări — Piața de electricitate — Decizie prin care s-a autorizat o operațiune de concentrare sub rezerva respectării anumitor angajamente — Respingerea cererii de prelungire a termenului limită stabilit pentru îndeplinirea angajamentelor — Cerere de măsuri provizorii — Lipsa urgenței” )

text:
               24.11.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 366/35

         Ordonanța președintelui Tribunalului din 11 octombrie 2012 — EDF/Comisia
   (Cauza T-389/12 R)
   (Măsuri provizorii - Concurență - Concentrări - Piața de electricitate - Decizie prin care s-a autorizat o operațiune de concentrare sub rezerva respectării anumitor angajamente - Respingerea cererii de prelungire a termenului limită stabilit pentru îndeplinirea angajamentelor - Cerere de măsuri provizorii - Lipsa urgenței)
   2012/C 366/71
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Électricité de France (EDF) (Paris, Franța) (reprezentanți: A. Creus Carreras și A. Valiente Martin, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: C. Giolito și S. Noë, agenți)

      Obiectul

   Cerere de măsuri provizorii referitoare la Decizia C(2012) 4617 final a Comisiei din 28 iunie 2012, prin care s-a respins cererea reclamantei de prelungire a termenului limită stabilit pentru îndeplinirea anumitor angajamente asumate, prevăzut în Decizia C(2009) 9059 din 12 noiembrie 2009, prin care s-a autorizat operațiunea de concentrare având ca obiect preluarea controlului unic asupra activelor întreprinderii Segebel de către Electricité de France (cazul COMP/M.5549 — EDF/Segebel)

      Dispozitivul

               1.

               Respinge cererea de măsuri provizorii.

               2.

               Cererea privind cheltuielile de judecată se soluționează odată cu fondul.


title: Cauza C-491/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Supreme Court of the United Kingdom (Regatul Unit) la 14 august 2017 – Hoteles Piñero Canarias, S.L./Keefe (prin reprezentantul său Eyton, în calitate de reprezentant al unui major protejat)

text:
               16.10.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 347/18

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Supreme Court of the United Kingdom (Regatul Unit) la 14 august 2017 – Hoteles Piñero Canarias, S.L./Keefe (prin reprezentantul său Eyton, în calitate de reprezentant al unui major protejat)
   (Cauza C-491/17)
   (2017/C 347/24)
   Limba de procedură: engleza

      Instanța de trimitere

   Supreme Court of the United Kingdom

      Părțile din procedura principală

      Recurentă: Hoteles Piñero Canarias, S.L.

      Intimat: Keefe (prin reprezentantul său Eyton, în calitate de reprezentant al unui major protejat)

      Întrebările preliminare

               1)

               Articolul 11 alineatul (3) (1) impune ca acțiunea introdusă de persoana vătămată împotriva deținătorului poliței de asigurare/asiguratului să fie în materie de asigurări în sensul că ridică o problemă referitoare la validitatea sau efectul poliței?

               2)

               Articolul 11 alineatul (3) impune să existe riscul pronunțării unor hotărâri contradictorii dacă nu este permisă introducerea în cauză?

               3)

               Instanța are o putere de apreciere în ceea ce privește decizia de a autoriza sau de a nu autoriza o introducere în cauză în temeiul unei cereri care intră sub incidenţa articolului 11 alineatul (3)?

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 44/2001 al Consiliului din 22 decembrie 2000 privind competența judiciară, recunoașterea și executarea hotărârilor în materie civilă și comercială (JO L 12, p. 1, Ediție specială, 19/vol. 3, p. 74).


title: Cauza T-18/10: Acțiune introdusă la 11 ianuarie 2010 — Inuit Tapiriit Kanatami și alții/Parlamentul European și Consiliul

text:
               17.4.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 100/41

         Acțiune introdusă la 11 ianuarie 2010 — Inuit Tapiriit Kanatami și alții/Parlamentul European și Consiliul
   (Cauza T-18/10)
   2010/C 100/64
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamanți: Inuit Tapiriit Kanatami (Ottawa, Canada), Nattivak Hunters & Trappers Association (Qikiqtarjuaq, Canada), Pangnirtung Hunters’ and Trappers’ Organisation (Pangnirtung, Canada), Jaypootie Moesesie (Qikiqtarjuaq, Canada), Allen Kooneeliusie (Qikiqtarjuaq, Canada), Toomasie Newkingnak (Qikiqtarjuaq, Canada), David Kuptana (Ulukhaktok, Canada), Karliin Aariak (Iqaluit, Canada), Efstathios Andreas Agathos (Atena, Grecia), Canadian Seal Marketing Group (Quebec, Canada), Ta Ma Su Seal Products (Cap-aux-Meules, Canada), Fur Institute of Canada (Ottowa, Canada), NuTan Furs, Inc (Catalina, Canada), Inuit Circumpolar Conference Greenland (ICC) (Nuuk, Canada), Johannes Egede (Nuuk, Canada), Kalaallit Nunaanni Aalisartut Piniartullu Kattuffiat (KNAPK) (Nuuk, Canada) (reprezentanți: J. Bouckaert, M. van der Woude și H. Viaene, avocați)

      Pârâți: Parlamentul European și Consiliul Uniunii Europene

      Concluziile reclamanților

               —

               Admiterea cererii;

               —

               anularea Regulamentului nr. 1007/2009 conform articolului 263 TFUE;

               —

               obligarea Parlamentului European și a Consiliului Uniunii Europene la plata cheltuielilor de judecată efectuate de reclamante;

               —

               suportarea de către Parlamentului European și de către Consiliul Uniunii Europene a propriilor cheltuieli de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Prin prezenta acțiune, reclamanții, vânători și trapeuri inuiți de foci, persoane implicate în alte activități referitoare la produse derivate din focă, organizații reprezentând interesele inuiților, precum și alte persoane și societăți care activează în domeniul transformării produselor derivate din focă, solicită anularea Regulamentului (CE) nr. 1007/2009 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 septembrie 2009 privind comerțul cu produse derivate din focă (1) care prevede restricții la comercializarea de produse derivate din focă pe piața Uniunii Europene.
   Reclamanții invocă trei motive în susținerea acțiunii.
   În primul rând, reclamanții susțin că Parlamentul European și Consiliul au săvârșit o eroare de drept utilizând articolul 95 CE (devenit articolul 114 TFUE) drept temei juridic pentru adoptarea regulamentului contestat. În această privință, reclamanții afirmă că jurisprudența constantă a Curții confirmă faptul că măsurile prevăzute la articolul 95 CE trebuie să aibă efectiv ca obiect îmbunătățirea condițiilor de stabilire și de funcționare a pieței interne, iar simplul fapt că au un efect asupra stabilirii acesteia nu este suficient pentru ca articolul 95 CE să devină aplicabil. În opinia reclamanților, regulamentul contestat nu conduce la o astfel de îmbunătățire astfel cum impune jurisprudența Curții, ci, dimpotrivă, va elimina efectiv orice posibilitate de creare a unei piețe interne a produselor derivate din focă cuprinse în domeniul de aplicare al regulamentului.
   În al doilea rând, reclamanții susțin că pârâții au săvârșit o eroare de drept prin încălcarea principiilor subsidiarității și proporționalității, astfel cum sunt consacrate la articolul 5 TUE și detaliate în Protocolul cu privire la aplicarea principiilor subsidiarității și proporționalității. Reclamanții afirmă că pârâții nu demonstrează de ce este necesară o intervenție la nivelul Uniunii Europene și subliniază să numai două state membre au introdus deja o interdicție privind produsele derivate din focă. Mai mult, reclamanții susțin că, chiar dacă o acțiune la nivelul Uniunii Europene ar îndeplini cerința subsidiarității, măsuri mai puțin energice ar fi fost suficiente pentru atingerea obiectivelor urmărite de regulament. Reclamanții contestă faptul că pârâții au optat pentru o interdicție aproape totală privind comerțul cu produse derivate din focă, în loc să adopte soluții alternative mai puțin restrictive, cum ar fi cerințele de etichetare.
   În al treilea rând, reclamanții susțin că regulamentul contestat limitează în mod nejustificat posibilitățile lor de subzistență prin limitarea activităților lor economice la metodele tradiționale de vânătoare și de subzistență. Aceștia arată că, în pofida acestei ingerințe directe în modul lor de viață cotidian, ei nu au fost niciodată ascultați nici de Consiliu, nici de Parlament. Mai mult, reclamanții susțin că pârâții nu apreciat comparativ interesul comunității inuite de a supraviețui în Arctica și convingerile morale ale unor cetățeni ai Uniunii și, în consecință, au încălcat articolul 1 din Protocolul nr. 1 la Convenția europeană a drepturilor omului (CEDO) și articolul 8 din CEDO coroborate cu articolele 9 și 10 din CEDO, astfel cum au fost explicate în jurisprudența Curții, precum și dreptul lor fundamental de a fi ascultați.

      (1)  JO L 286, p. 36.


title: Cauza C-437/12: Hotărârea Curții (Camera a opta) din 19 decembrie 2013 (cerere de decizie preliminară formulată de Gerechtshof te 's-Hertogenbosch — Țările de Jos) — procedură inițiată de X (Impozite interne — Articolul 110 TFUE — Taxă de înmatriculare — Produse naționale similare — Neutralitatea taxei între autovehiculele de ocazie importate și vehiculele similare aflate deja pe piața națională)

text:
               22.2.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 52/18

         Hotărârea Curții (Camera a opta) din 19 decembrie 2013 (cerere de decizie preliminară formulată de Gerechtshof te 's-Hertogenbosch — Țările de Jos) — procedură inițiată de X
   (Cauza C-437/12) (1)

   (Impozite interne - Articolul 110 TFUE - Taxă de înmatriculare - Produse naționale similare - Neutralitatea taxei între autovehiculele de ocazie importate și vehiculele similare aflate deja pe piața națională)
   2014/C 52/29
   Limba de procedură: olandeza

      Instanța de trimitere

   Gerechtshof te 's-Hertogenbosch

      Părțile din procedura principală

   X

      Obiectul

   Cerere de decizie preliminară — Gerechtshof te 's-Hertogenbosch — Țările de Jos — Interpretarea articolului 110 TFUE — Impozite interne — Reglementare națională care impune o taxă de înmatriculare cu ocazia primei utilizări a unui vehicul în rețeaua rutieră națională — Cuantumul taxei depinde începând din anul 2010 de emisiile de CO2 — Vehicule puse în circulație în 2006 în străinătate și înmatriculate în 2010 pe teritoriul național

      Dispozitivul

   În vederea aplicării articolului 110 TFUE, produsele naționale similare, comparabile cu un vehicul de ocazie precum cel în discuție în litigiul principal, a cărui primă utilizare este anterioară datei de 1 februarie 2008 și care a fost importat și înmatriculat în Țările de Jos în anul 2010, sunt vehiculele care se află pe piața olandeză și care prezintă caracteristicile cele mai apropiate de cele ale vehiculului în cauză.
   Articolul 110 TFUE trebuie interpretat în sensul că se opune unei taxe precum taxa pe autoturisme și pe motociclete („belasting personenautos en motorrijwielen”) în vigoare în anul 2010 dacă și în măsura în care cuantumul acestei taxe aplicate vehiculelor de ocazie importate cu ocazia înmatriculării lor în Țările de Jos depășește valoarea reziduală cea mai mică a acesteia încorporată în valoarea vehiculelor de ocazie similare deja înmatriculate în același stat membru.

      (1)  JO C 399, 22.12.2012.


title: Cauza F-39/09: Acțiune introdusă la 2 aprilie 2009 — Visser — Fornt Raya/Europol

text:
               18.7.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 167/27

         Acțiune introdusă la 2 aprilie 2009 — Visser — Fornt Raya/Europol
   (Cauza F-39/09)
   2009/C 167/53
   Limba de procedură: olandeza

      Părțile

      Reclamantă: Jaqueline Goddijn (Breda, Țările de Jos) (reprezentant: P. de Casparis)

      Pârât: Oficiul European de Poliție (Europol)

      Obiectul și descrierea litigiului

   Anularea deciziei din 12 iunie 2008 prin care reclamanta este informată în legătură cu imposibilitatea de a i se oferi un post permanent, precum și a deciziei din 7 ianuarie 2009 prin care se respinge reclamația introdusă împotriva primei decizii.

      Concluziile reclamantei

               —

               Anularea deciziei din 12 iunie 2008 prin care pârâtul i-a indicat reclamantei că nu este posibil să îi ofere un post permanent, precum și a deciziei adoptate în urma reclamației din 7 ianuarie 2009 prin care se arăta netemeinicia obiecțiilor pe care reclamanta le-a formulat împotriva deciziei din 12 iunie 2008;

               —

               obligarea Europol la plata cheltuielilor de judecată.


title: Cauza C-528/12: Hotărârea Curții (Camera a zecea) din 6 februarie 2014 (cerere de decizie preliminară formulată de Landgericht Bonn — Germania) — Mömax Logistik GmbH/Bundesamt für Justiz (Trimitere preliminară — Dreptul societăților comerciale — Directiva 78/660/CEE — Publicitatea conturilor anuale consolidate ale anumitor forme de societăți comerciale — Aplicarea normelor de publicitate a acestor conturi în privința societăților care intră sub incidența legislației unui stat membru și care aparțin unui grup a cărui societate-mamă intră sub incidența legislației unui alt stat membru)

text:
               29.3.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 93/14

         Hotărârea Curții (Camera a zecea) din 6 februarie 2014 (cerere de decizie preliminară formulată de Landgericht Bonn — Germania) — Mömax Logistik GmbH/Bundesamt für Justiz
   (Cauza C-528/12) (1)

   (Trimitere preliminară - Dreptul societăților comerciale - Directiva 78/660/CEE - Publicitatea conturilor anuale consolidate ale anumitor forme de societăți comerciale - Aplicarea normelor de publicitate a acestor conturi în privința societăților care intră sub incidența legislației unui stat membru și care aparțin unui grup a cărui societate-mamă intră sub incidența legislației unui alt stat membru)
   2014/C 93/21
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Landgericht Bonn

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Mömax Logistik GmbH

      Pârât: Bundesamt für Justiz

      Obiectul

   Cerere de decizie preliminară — Landgericht Bonn — Interpretarea articolului 49 TFUE, precum și a articolului 57 alineatul (1) din A Patra Directivă 78/660/CEE a Consiliului din 25 iulie 1978 în temeiul articolului 54 alineatul (3) litera (g) din tratat, privind conturile anuale ale anumitor forme de societăți comerciale (JO L 222, p. 11, Ediție specială, 17/vol. 1, p. 21) — Dreptul statelor membre de a nu aplica societăților care depind de un grup și care intră sub incidența legislației lor naționale dispozițiile Directivei 78/660/CEE privind conținutul, auditarea, precum și publicitatea conturilor anuale, dacă societatea dominantă a grupului intră sub incidența legislației unui stat membru — Reglementare a unui stat care prevede această posibilitate în cazul în care societatea dominantă intră sub incidența legislației sale și care o exclude în cazul în care aceasta intră sub incidența legislației unui alt stat membru

      Dispozitivul

   Articolul 57 din A patra directivă 78/660/CEE a Consiliului din 25 iulie 1978 în temeiul articolului 54 alineatul (3) litera (g) din tratat, privind conturile anuale ale anumitor forme de societăți comerciale, astfel cum a fost modificată prin Directiva 2006/46/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 14 iunie 2006, trebuie interpretat în sensul că se opune reglementării unui stat membru care nu exonerează o întreprindere-filială care intră sub incidența legislației acestui stat de aplicarea dispozițiilor directivei respective care privesc conținutul, auditarea și publicitatea conturilor anuale decât dacă și întreprinderea-mamă intră sub incidența legislației statului menționat.

      (1)  JO C 63, 2.3.2013.


title: Cauza F-9/14: Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Judecător unic) din 18 decembrie 2015 – De Nicola/BEI (Funcție publică — Personalul BEI — Evaluare — Raportul de evaluare 2012 — Nelegalitatea deciziei comitetului de recurs — Lipsa necesității de pronunțare asupra fondului)

text:
               8.2.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 48/91

         Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Judecător unic) din 18 decembrie 2015 – De Nicola/BEI
   (Cauza F-9/14) (1)

   ((Funcție publică - Personalul BEI - Evaluare - Raportul de evaluare 2012 - Nelegalitatea deciziei comitetului de recurs - Lipsa necesității de pronunțare asupra fondului))
   (2016/C 048/102)
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Reclamant: Carlo De Nicola (Strassen, Luxemburg) (reprezentant: L. Isola, avocat)

      Pârâtă: Banca Europeană de Investiții (reprezentanți: G. Nuvoli și F. Martin, agenți, A. Dal Ferro, avocat)

      Obiectul

   Cerere, pe de o parte, de anulare a raportului de apreciere a prestațiilor reclamantului pentru anul 2012, rubricile „apreciere”, „evaluare” și „stabilirea obiectivelor pentru anul 2013”, și, în măsura în care nu este propus pentru promovare în funcția D, anularea sau declararea inaplicabilității notei către personal nr. 722 din 5 decembrie 2012, precum și a ghidului privind procedura de evaluare a personalului 2012, și, pe de altă parte, constatarea existenței unei hărțuiri morale în privința sa. În sfârșit, cerere de obligare a BEI la plata de daune-interese pentru daunele morale și materiale suferite.

      Dispozitivul

               1)

               Anulează decizia comitetului de recurs al Băncii Europene de Investiții din 23 octombrie 2013.

               2)

               Constată că nu mai este necesar să se pronunțe asupra concluziilor având ca obiect anularea raportului de evaluare privind anul 2012 și a tuturor actelor conexe, consecutive și prealabile.

               3)

               Respinge în rest acțiunea.

               4)

               Obligă Banca Europeană de Investiții să suporte propriile cheltuieli de judecată și cheltuielile efectuate de domnul De Nicola.

      (1)  JO C 212, 7.7.2014, p. 44.


title: Cauza T-78/15: Hotărârea Tribunalului din 17 martie 2016 – Mudhook Marketing/OAPI (IPVanish) [„Marcă comunitară — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale IPVanish — Motiv absolut de refuz — Lipsa caracterului distinctiv — Articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009”]

text:
               2.5.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 156/40

         Hotărârea Tribunalului din 17 martie 2016 – Mudhook Marketing/OAPI (IPVanish)
   (Cauza T-78/15) (1)

   ([„Marcă comunitară - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale IPVanish - Motiv absolut de refuz - Lipsa caracterului distinctiv - Articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009”])
   (2016/C 156/52)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Mudhook Marketing, Inc. (Winter Park, Florida, Statele Unite) (reprezentanți: H. Eckermann și A. Dellmeier, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: L. Rampini, agent)

      Obiectul

   Acţiune formulată împotriva deciziei Camerei a doua de recurs a OAPI din 4 decembrie 2014 (cauza R 1417/2014-2) privind o cerere de înregistrare ca marcă comunitară a semnului verbal IPVanish.

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acţiunea.

               2)

               Obligă Mudhook Marketing, Inc. la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 127, 20.4.2015.


title: Cauza C-690/15: Cerere de decizie preliminară introdusă de Cour administrative d'appel de Douai (Franţa) la 21 decembrie 2015 – Wenceslas de Lobkowicz/Ministère des Finances et des Comptes publics

text:
               14.3.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 98/21

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Cour administrative d'appel de Douai (Franţa) la 21 decembrie 2015 – Wenceslas de Lobkowicz/Ministère des Finances et des Comptes publics
   (Cauza C-690/15)
   (2016/C 098/27)
   Limba de procedură: franceza

      Instanța de trimitere

   Cour administrative d'appel de Douai

      Părțile din procedura principală

      Reclamant: Wenceslas de Lobkowicz

      Pârât: Ministère des Finances et des Comptes publics

      Întrebarea preliminară

   Un principiu al dreptului Uniunii se opune ca un funcționar al Comisiei Europene să fie supus la plata contribuției sociale generalizate, a contribuției sociale obligatorii și a contribuțiilor suplimentare la această contribuție, în cote de 0,3 % și de 1,1 % din veniturile funciare încasate într-un stat membru al Uniunii Europene?


title: Cauza T-564/12: Hotărârea Tribunalului din 8 septembrie 2015 – Ministry of Energy of Iran/Consiliul (Politica externă și de securitate comună — Măsuri restrictive luate împotriva Iranului în scopul împiedicării proliferării nucleare — Înghețarea fondurilor — Obligația de motivare — Dreptul la apărare — Dreptul la protecție jurisdicțională efectivă — Eroare de apreciere — Încălcarea drepturilor fundamentale — Proporționalitate)

text:
               19.10.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 346/15

         Hotărârea Tribunalului din 8 septembrie 2015 – Ministry of Energy of Iran/Consiliul
   (Cauza T-564/12) (1)

   ((Politica externă și de securitate comună - Măsuri restrictive luate împotriva Iranului în scopul împiedicării proliferării nucleare - Înghețarea fondurilor - Obligația de motivare - Dreptul la apărare - Dreptul la protecție jurisdicțională efectivă - Eroare de apreciere - Încălcarea drepturilor fundamentale - Proporționalitate))
   (2015/C 346/17)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamant: Ministry of Energy of Iran (Teheran, Iran) (reprezentant: M. Lester, barrister)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanţi: M. Bishop şi A. de Elera, agenţi)

      Obiectul

   Cerere de anulare în parte a Deciziei 2012/635/PESC a Consiliului din 15 octombrie 2012 de modificare a Deciziei 2010/413/PESC a Consiliului privind adoptarea de măsuri restrictive împotriva Iranului (JO L 282, p. 58) și a Regulamentului de punere în aplicare (UE) nr. 945/2012 al Consiliului din 15 octombrie 2012 privind punerea în aplicare a Regulamentului (UE) nr. 267/2012 privind măsuri restrictive împotriva Iranului (JO L 282, p. 16)

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă Ministry of Energy of Iran la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 55, 23.2.2013.


title: Cauza T-126/14: Acțiune introdusă la 21 februarie 2014 – Țările de Jos/Comisia

text:
               14.4.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 112/61

         Acțiune introdusă la 21 februarie 2014 – Țările de Jos/Comisia
   (Cauza T-126/14)
   2014/C 112/78
   Limba de procedură: neerlandeza

      Părțile

      Reclamant: Regatul Țărilor de Jos (reprezentanți: M. Bulterman și J. Langer, agenți)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamantul solicită Tribunalului:

               —

               cu titlu principal, anularea articolului 1 din decizia atacată şi anexa la aceasta în măsura în care această dispoziţie şi această anexă privesc dobânzile pe care Ţările de Jos ar fi omis în mod neîntemeiat să le calculeze pentru un anumit număr de creanţe referitoare la prelevările suplimentare plătite tardiv şi la restituirile la export plătite în mod nedatorat până la concurenţa sumei de 4 703 231,78 euro;

               —

               cu titlu subsidiar, anularea articolului 1 din decizia atacată şi anexa la aceasta în măsura în care această dispoziţie şi această anexă privesc dobânzile pe care Ţările de Jos ar fi omis în mod neîntemeiat să le calculeze pentru un anumit număr de creanţe referitoare la prelevările suplimentare plătite tardiv până la concurenţa sumei de 3 208 935,04 euro,

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Acţiunea are ca obiect anularea în parte a Deciziei de punere în aplicare 2013/763/UE a Comisiei din 12 decembrie 2013 de excludere de la finanțarea de către Uniunea Europeană a anumitor cheltuieli contractate de statele membre în cadrul secțiunii Garantare a Fondului european de orientare și garantare agricolă (FEOGA), în cadrul Fondului european de garantare agricolă (FEGA) și în cadrul Fondului european agricol pentru dezvoltare rurală (FEADR) (JO L 338, p. 81).
   În susținerea acțiunii, reclamantul invocă trei motive

               1.

               Primul motiv, întemeiat pe încălcarea principiului obligativităţii motivării în cazul în care decizia atacată nu cuprinde o justificare coerentă şi inteligibilă.

               2.

               Al doilea motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 13 alineatul (2) TUE prin impunerea unei rectificări referitoare la perceperea de dobânzi fără a indica temeiul pentru aceasta din dreptul Uniunii şi/sau prin aplicarea eronată a principiului echivalenţei, întrucât s-a apreciat că, la momentul situaţiei de fapt în speţă, Ţările de Jos au calculat dobânzi pentru creanţe naţionale similare.

               3.

               Al treilea motiv, întemeiat pe încălcarea principiului diligenţei coroborat cu articolul 8 alineatul (2) din Regulamentul (CEE) nr.o729/70 (1) şi cu articolul 5 alineatul (2) din Regulamentul (CEE) nr.o595/91 (2) prin neadoptarea, înainte de data de 16 octombrie 2006, a deciziei referitoare la creanţele în discuţie.

      (1)  Regulamentul (CEE) nr. 729/70 al Consiliului din 21 aprilie 1970 privind finaţarea politicii agricole comune (JO 1970(I), p. 218).

      (2)  Regulamentul (CEE) nr. 595/91 al Consiliului din 4 martie 1991 privind neregulile și recuperarea sumelor acordate pe nedrept în cadrul finanțării politicii agricole comune și organizarea unui sistem de informare în acest domeniu și de abrogare a Regulamentului (CEE) nr. 283/72 (JO L 67, p. 11).


title: Cauza T-164/16: Acțiune introdusă la 18 aprilie 2016 – Piper Verlag/EUIPO (THE TRAVEL EPISODES)

text:
               6.6.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 200/31

         Acțiune introdusă la 18 aprilie 2016 – Piper Verlag/EUIPO (THE TRAVEL EPISODES)
   (Cauza T-164/16)
   (2016/C 200/44)
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Piper Verlag GmbH (München, Germania) (reprezentant: F. Oster, avocat)

      Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

      Datele privind procedura în fața EUIPO

      Marca în litigiu: marca Uniunii Europene figurativă care cuprinde elementele verbale „THE TRAVEL EPISODES” – cererea de înregistrare nr. 13 687 371

      Decizia atacată: Decizia Camerei a patra de recurs a EUIPO din 15 februarie 2016 în cauza R 1099/2015-4

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               reformarea deciziei atacate în sensul de a se dispune înregistrarea mărcii verbale/figurative „THE TRAVEL EPISODES” ca marcă a Uniunii Europene la Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală.

      Motivul invocat

               —

               încălcarea articolului 7 alineatul (1) literele (b) și (c) din Regulamentul nr. 207/2009.


title: Cauza T-413/17: Acțiune introdusă la 29 iunie 2017 – Karl Storz/EUIPO (3D)

text:
               21.8.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 277/52

         Acțiune introdusă la 29 iunie 2017 – Karl Storz/EUIPO (3D)
   (Cauza T-413/17)
   (2017/C 277/75)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamant: Karl Storz GmbH & Co. KG (Tuttlingen, Germania) (reprezentant: S. Gruber, avocat)

      Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

      Datele privind procedura în fața EUIPO

      Marca în litigiu: înregistrarea internațională care desemnează Uniunea Europeană a mărcii figurative care cuprinde elementul verbal „3D” – înregistrarea internațională care desemnează Uniunea Europeană nr. 1 272 627

      Decizia atacată: Decizia Camerei a doua de recurs a EUIPO din 11 aprilie 2017 în cauza R 1502/2016-2

      Concluziile

   Reclamantul solicită Tribunalului:

               —

               anularea Deciziei Camerei a doua de recurs a Oficiului Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală din 11 aprilie 2017 în cauza R 1502/2016-2 şi înregistrarea mărcii „3D”, IR 1 272 627, care desemnează Uniunea Europeană pentru toate produsele solicitate, inclusiv produsele care sunt încă afectate de decizia atacată;

               —

               obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele invocate

               —

               încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (b) coroborat cu articolul 7 alineatul (2) din Regulamentul nr. 207/2009;

               —

               încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (c) coroborat cu articolul 7 alineatul (2) din Regulamentul nr. 207/2009.


title: Cauza T-253/00: Ordonanța Tribunalului din 12 decembrie 2012 — Bauer/Comisia ( „Acțiune în anulare — Ajutoare de stat — Reduceri ale contribuțiilor la asigurările sociale în favoarea întreprinderilor stabilite în Veneția și în Chioggia — Decizie prin care se declară schema de ajutoare incompatibilă cu piața comună și prin care se impune recuperarea ajutoarelor plătite — Acțiune în parte vădit inadmisibilă și în parte vădit nefondată” )

text:
               9.2.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 38/22

         Ordonanța Tribunalului din 12 decembrie 2012 — Bauer/Comisia
   (Cauza T-253/00) (1)

   (Acțiune în anulare - Ajutoare de stat - Reduceri ale contribuțiilor la asigurările sociale în favoarea întreprinderilor stabilite în Veneția și în Chioggia - Decizie prin care se declară schema de ajutoare incompatibilă cu piața comună și prin care se impune recuperarea ajutoarelor plătite - Acțiune în parte vădit inadmisibilă și în parte vădit nefondată)
   2013/C 38/38
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Reclamantă: Bauer SpA (Roma, Italia) (reprezentanți: G. M. Roberti, F. Sciaudone și A. Bortoluzzi, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: V. Di Bucci, agent, asistat de A. Dal Ferro, avocat)

      Intervenientă în susținerea reclamantei: Republica Italiană (reprezentanți: inițial U. Leanza, ulterior I. Braguglia, ulterior R. Adam, și în final I. Bruni, agenți, asistați de G. Aiello și P. Gentili, avvocati dello Stato)

      Obiectul

   Cerere de anulare a Deciziei 2000/394/CE a Comisiei din 25 noiembrie 1999 privind măsurile de ajutoare în favoarea întreprinderilor stabilite în Veneția și în Chioggia, prevăzute prin Legile nr. 30/1997 și nr. 206/1995 privind instituirea unor reduceri de contribuții la asigurări sociale (JO 2000, L 150, p. 50).

      Dispozitivul

               1.

               Unește cu fondul excepția de inadmisibilitate ridicată de Comisia Europeană.

               2.

               Respinge acțiunea în parte ca vădit inadmisibilă și în parte ca vădit nefondată.

               3.

               Bauer SpA suportă, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, pe cele efectuate de către Comisie.

               4.

               Republica Italiană suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 355, 9.12.2000.


title: Cauza C-295/08 P: Recurs introdus la 3 iulie 2008 de Cofra Srl împotriva Ordonanței Tribunalului de Primă Instanță (Camera a cincea) pronunțate la 15 aprilie 2008 în cauza T-478/07, Cofra Srl/Comisia Comunităților Europene

text:
               7.11.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 267/24

         Recurs introdus la 3 iulie 2008 de Cofra Srl împotriva Ordonanței Tribunalului de Primă Instanță (Camera a cincea) pronunțate la 15 aprilie 2008 în cauza T-478/07, Cofra Srl/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza C-295/08 P)
   2009/C 267/42
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Recurentă: Cofra Srl (reprezentant: M. A. Calabrese, avocat)

      Cealaltă parte în proces: Comisia Comunităților Europene
   Prin Ordonanța din 29 iunie 2009, Curtea de Justiție (camera a opta) a respins recursul.


title: Cauza C-306/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Tatabányai Törvényszék (Ungaria) la 26 mai 2017 – Éva Nothartová/Sámson József Boldizsár

text:
               14.8.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 269/8

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Tatabányai Törvényszék (Ungaria) la 26 mai 2017 – Éva Nothartová/Sámson József Boldizsár
   (Cauza C-306/17)
   (2017/C 269/11)
   Limba de procedură: maghiara

      Instanța de trimitere

   Tatabányai Törvényszék

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Éva Nothartová

      Pârât: Sámson József Boldizsár

      Întrebarea preliminară

   În cazul unei cereri reconvenționale rezultate în urma unui alt contract sau element de fapt decât cele pe care s-a bazat cererea principală, pentru stabilirea instanței competente să soluționeze cererea reconvențională,

               a)

               este aplicabil doar articolul 8 punctul 3 din Regulamentul (UE) nr. 1215/2012 (denumit în continuarea „Regulamentul Bruxelles Ia”) (1), având în vedere că numai această dispoziție face referire la cererea reconvențională, sau

               b)

               articolul 8 punctul 3 din Regulamentul Bruxelles Ia se referă exclusiv la o cerere reconvențională rezultată în urma aceluiași contract sau element de fapt pe care s-a bazat cererea principală, astfel încât nu este aplicabil unei cereri reconvenționale care nu rezultă în urma aceluiași contract sau element de fapt pe care s-a bazat cererea principală și, din acest motiv, faptul că instanța competentă să soluționeze cererea principală este competentă să soluționeze şi cererea reconvențională trebuie stabilit pe baza altor dispoziții în materia competenței din Regulamentul Bruxelles Ia?

      (1)  Regulamentul (UE) nr. 1215/2012 al Parlamentului European şi al Consiliului din 12 decembrie 2012 privind competența judiciară, recunoașterea și executarea hotărârilor în materie civilă și comercială (JO 2012, L 351, p. 1).


title: Cauza T-14/11: Ordonanța Tribunalului din 14 iunie 2011 — Timab Industries și CFPR/Comisia

text:
               13.8.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 238/36

         Ordonanța Tribunalului din 14 iunie 2011 — Timab Industries și CFPR/Comisia
   (Cauza T-14/11) (1)

   2011/C 238/65
   Limba de procedură: franceza
   Președintele Camerei a șasea a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 80, 12.3.2011.


title: Cauza C-512/08: Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 5 octombrie 2010 — Comisia Europeană/Republica Franceză (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Articolul 49 CE — Securitate socială — Îngrijiri medicale preconizate într un alt stat membru și care implică utilizarea unor echipamente medicale complexe — Cerința unei autorizări prealabile — Îngrijiri medicale programate acordate într un alt stat membru — Diferență între nivelurile de acoperire în vigoare în statul membru de afiliere și, respectiv, în statul membru de ședere — Dreptul persoanei asigurate la o intervenție a instituției competente complementară în raport cu cea a instituției din statul membru de ședere)

text:
               4.12.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 328/3

         Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 5 octombrie 2010 — Comisia Europeană/Republica Franceză
   (Cauza C-512/08) (1)

   (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru - Articolul 49 CE - Securitate socială - Îngrijiri medicale preconizate într un alt stat membru și care implică utilizarea unor echipamente medicale complexe - Cerința unei autorizări prealabile - Îngrijiri medicale programate acordate într un alt stat membru - Diferență între nivelurile de acoperire în vigoare în statul membru de afiliere și, respectiv, în statul membru de ședere - Dreptul persoanei asigurate la o intervenție a instituției competente complementară în raport cu cea a instituției din statul membru de ședere)
   2010/C 328/04
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: N. Yerrell, G. Rozet și E. Traversa, agenți)

      Pârâtă: Republica Franceză (reprezentanți: A. Czubinski și G. de Bergues, agenți)

      Interveniente în susținerea pârâtei: Regatul Spaniei (reprezentant: J.M. Rodríguez Cárcamo, agent), Republica Finlanda (reprezentant: A. Guimaraes-Purokoski, agent), Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord (reprezentanți: I. Rao, S. Ossowski, agenți și M.-E. Demetriou, Barrister)

      Obiectul

   Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Încălcarea articolului 49 CE — Necesitatea unei autorizări prealabile din partea autorităților statului de afiliere pentru a se obține rambursarea anumitor îngrijiri acordate în afara mediului spitalicesc, primite într-un alt stat membru — Nerambursarea diferenței între cuantumul primit de asiguratul care a primit îngrijiri spitalicești într-un alt stat membru decât statul de afiliere și cuantumul la care ar fi avut dreptul în cazul în care aceleași îngrijiri i-ar fi fost acordate în statul de afiliere — Obstacole nejustificate în calea liberei prestări a serviciilor

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Obligă Comisia Europeană la plata cheltuielilor de judecată.

               3.

               Regatul Spaniei, Republica Finlanda, precum și Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 44, 21.2.2009.


title: Cauza C-448/14: Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 9 noiembrie 2016 (cerere de decizie preliminară formulată de Bayerischer Verwaltungsgerichtshof – Germania) – Davitas GmbH/Stadt Aschaffenburg [Trimitere preliminară — Alimente și ingrediente alimentare noi — Regulamentul (CE) nr. 258/97 — Articolul 1 alineatul (2) litera (c) — Noțiunea „alimente și ingrediente alimentare cu o structură moleculară primară nouă”]

text:
               9.1.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 6/3

         Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 9 noiembrie 2016 (cerere de decizie preliminară formulată de Bayerischer Verwaltungsgerichtshof – Germania) – Davitas GmbH/Stadt Aschaffenburg
   (Cauza C-448/14) (1)

   ([Trimitere preliminară - Alimente și ingrediente alimentare noi - Regulamentul (CE) nr. 258/97 - Articolul 1 alineatul (2) litera (c) - Noțiunea „alimente și ingrediente alimentare cu o structură moleculară primară nouă”])
   (2017/C 006/03)
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Bayerischer Verwaltungsgerichtshof

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Davitas GmbH

      Pârât: Stadt Aschaffenburg

      Cu participarea: Landesanwaltschaft Bayern

      Dispozitivul

   Articolul 1 alineatul (2) litera (c) din Regulamentul (CE) nr. 258/97 al Parlamentului European și al Consiliului din 27 ianuarie 1997 privind alimentele și ingredientele alimentare noi, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (CE) nr. 596/2009 al Parlamentului European și al Consiliului din 18 iunie 2009, trebuie interpretat în sensul că expresia „structură moleculară primară nouă” se raportează la alimentele sau la ingredientele alimentare care nu au făcut obiectul consumului uman pe teritoriul Uniunii Europene anterior datei de 15 mai 1997.

      (1)  JO C 448, 15.12.2014.


title: Cauza T-62/13: Acțiune introdusă la 6 februarie 2013 — GOLAM/OAPI- Glaxo Group (METABIOMAX)

text:
               23.3.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 86/27

         Acțiune introdusă la 6 februarie 2013 — GOLAM/OAPI- Glaxo Group (METABIOMAX)
   (Cauza T-62/13)
   2013/C 86/45
   Limba în care a fost formulată acțiunea: greaca

      Părțile

      Reclamantă: Sofia Golam (Atena, Grecia) (reprezentant: N. Trovas, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Glaxo Group Ltd (Greenford, Regatul Unit)

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               admiterea prezentei acțiuni având ca obiect anularea Deciziei Camerei a doua de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 30 octombrie 2012, în cauza R 2089/2011-2;

               —

               respingerea opoziției celeilalte părți din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs și admiterea în tot a cererii reclamantei și

               —

               obligarea celeilalte părți la plata către reclamantă a cheltuielilor de judecată din prezenta procedură.

      Motivele și principalele argumente

      Solicitantul mărcii comunitare: reclamanta.

      Marca comunitară vizată: marca verbală „METABIOMAX” pentru produse și servicii din clasele 5, 16 și 30 — Marca comunitară nr. 8885261.

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în procedura opoziției: cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs.

      Marca sau semnul invocat: marca verbală comunitară „BIOMAX” înregistrată cu nr. 2661858, pentru produse din clasele 5, 30 și 32.

      Decizia diviziei de opoziție: admite în parte opoziția.

      Decizia camerei de recurs: anulează în parte decizia diviziei de opoziție.

      Motivele invocate: încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) și a articolului 5 din Regulamentul nr. 207/2009 al Consiliului.


title: Cauza T-803/14: Hotărârea Tribunalului din 28 aprilie 2016 – Gervais Danone/EUIPO – Mahou (B’lue) [„Marcă a Uniunii Europene – Procedură de opoziție – Cerere de marcă figurativă a Uniunii Europene B’lue – Marcă verbală anterioară a Uniunii Europene BLU DE SAN MIGUEL – Motiv relativ de refuz – Risc de confuzie – Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009”]

text:
               13.6.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 211/47

      Hotărârea Tribunalului din 28 aprilie 2016 – Gervais Danone/EUIPO – Mahou (B’lue)
      (Cauza T-803/14) (1)

      ([„Marcă a Uniunii Europene - Procedură de opoziție - Cerere de marcă figurativă a Uniunii Europene B’lue - Marcă verbală anterioară a Uniunii Europene BLU DE SAN MIGUEL - Motiv relativ de refuz - Risc de confuzie - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009”])
      (2016/C 211/59)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Compagnie Gervais Danone (Paris, Franța) (reprezentant: A. Lakits-Josse, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO) (reprezentant: M. Rajh, agent)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO, intervenientă la Tribunal, succesoare în drepturi a San Miguel, Fabricas de Cerveza y Malta, SA: Mahou, SA (Barcelona, Spania) (reprezentant: A. Gómez-López, avocat)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva deciziei Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 5 septembrie 2014 (cazul R 1382/2013-5), privind o procedură de opoziție între San Miguel, Fabricas de Cerveza y Malta, SA, și Compagnie Gervais Danone

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Obligă Compagnie Gervais Danone la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 34, 2.2.2015


title: Cauza C-487/13: Cerere de decizie preliminară introdusă de Juzgado de Primera Instancia e Instrucción n °2 de Marchena (Spania) la 10 septembrie 2013 — Caixabank SA/Alberto Galán Luna și Domingo Galán Luna

text:
               30.11.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 352/6

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Juzgado de Primera Instancia e Instrucción no 2 de Marchena (Spania) la 10 septembrie 2013 — Caixabank SA/Alberto Galán Luna și Domingo Galán Luna
   (Cauza C-487/13)
   2013/C 352/11
   Limba de procedură: spaniola

      Instanța de trimitere

   Juzgado de Primera Instancia e Instrucción no 2 de Marchena

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Caixabank SA

      Pârâți: Alberto Galán Luna și Domingo Galán Luna

      Întrebările preliminare

               1.

               În conformitate cu Directiva 93/13/CEE a Consiliului (1) din 5 aprilie 1993 privind clauzele abuzive în contractele încheiate cu consumatorii, în special cu articolul 6 alineatul (1) din aceasta, și în scopul garantării protecției consumatorilor și utilizatorilor în conformitate cu principiile echivalenței și efectivității, atunci când o instanță națională apreciază existența unei clauze abuzive privind dobânzile de întârziere în contractele de credit ipotecar, trebuie să constate nulitatea clauzei și lipsa efectului obligatoriu al acesteia sau, dimpotrivă, trebuie să modereze respectiva clauză privind dobânzile, acordând un termen executantului sau creditorului pentru a recalcula dobânda?

               2.

               A doua dispoziție tranzitorie din Legea 1/2013 din 14 mai 2013 presupune o limitare clară a protecției intereselor consumatorului prin faptul că impune implicit instanței obligația de a modera o clauză abuzivă privind dobânzi de întârziere, recalculând dobânzile prevăzute și menținând în vigoare clauza abuzivă, în loc să constate nulitatea clauzei și lipsa efectului obligatoriu al acesteia în privința consumatorului?

               3.

               A doua dispoziție tranzitorie din Legea 1/2013 din 14 mai 2013 încalcă Directiva 93/13/CEE a Consiliului din 5 aprilie 1993 privind clauzele abuzive în contractele încheiate cu consumatorii, în special articolul 6 alineatul (1) din aceasta, prin faptul că nu permite aplicarea principiilor echivalenței și efectivității în domeniul protecției consumatorului și evită aplicarea sancțiunii nulității și a lipsei efectului obligatoriu în privința clauzelor abuzive privind dobânzi de întârziere prevăzute în contractele de credit ipotecar încheiate anterior intrării în vigoare a Legii 1/2013 din 14 mai 2013?

      (1)  JO L 95, p.29, Ediție specială, 15/vol. 2, p. 273.


title: Cauza C-529/08: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Bundesgerichtshof (Germania) la 2 decembrie 2008 — Friedrich Schulze, Jochen Kolenda, Helmar Rendenz/Deutsche Lufthansa AG

text:
               21.2.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 44/32

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Bundesgerichtshof (Germania) la 2 decembrie 2008 — Friedrich Schulze, Jochen Kolenda, Helmar Rendenz/Deutsche Lufthansa AG
   (Cauza C-529/08)
   (2009/C 44/52)
   Limba de procedură: germana
   Instanța de trimitere
   Bundesgerichtshof
   Părțile din acțiunea principală

      Reclamanți: Friedrich Schulze, Jochen Kolenda, Helmar Rendenz

      Pârâtă: Deutsche Lufthansa AG
   Întrebările preliminare

               1)

               O defecțiune tehnică din cauza căreia are loc o anulare, poate constitui o împrejurare excepțională în sensul articolului 5 alineatul (3) (1)?

               2)

               În cazul unui răspuns afirmativ: noțiunea de împrejurare excepțională, care ia forma unei defecțiuni tehnice, cuprinde și deficiențele care au incidență asupra navigabilității aeronavei și a bunei desfășurări a zborului?

               3)

               Operatorul efectiv de transport aerian a adoptat toate măsurile posibile în cazul în care a respectat programul de întreținere și de verificare al constructorului pentru aeronava respectivă, precum și normele de securitate și condițiile stabilite de autoritățile competente și de constructor, sau în cazul în care defecțiunea nu ar fi putut evitată nici dacă transportatorul ar fi urmărit și respectat programul sau instrucțiunile în cauză?

               4)

               În cazul unui răspuns afirmativ la cea de a treia întrebare: aceste condiții sunt suficiente pentru ca operatorul de transport aerian să fie scutit de obligația de a acorda compensări sau trebuie să se ceară, în plus, dovada că anularea, respectiv blocarea la sol a aeronavei respective și suprimarea zborului în lipsa unui avion de înlocuire, nu ar fi putut fi evitate nici în cazul în care ar fi fost adoptate toate măsurile posibile?

      (1)  JO 2004 L 46, p. 1.


title: Cauza F-53/11: Ordonanța Tribunalului Funcției Publice din 25 ianuarie 2012 — Kedzierski/Comisia

text:
               28.4.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 126/28

         Ordonanța Tribunalului Funcției Publice din 25 ianuarie 2012 — Kedzierski/Comisia
   (Cauza F-53/11) (1)

   2012/C 126/54
   Limba de procedură: franceza
   Președintele Camerei întâi a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 186, 25.6.2011, p. 37.


title: Cauza C-451/13: Cerere de decizie preliminară introdusă de Bundesgerichtshof (Germania) la 12 august 2013 — Gigaset AG/SKW Stahl-Metallurgie GmbH, SKW Stahl-Metallurgie Holding AG

text:
               23.11.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 344/41

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Bundesgerichtshof (Germania) la 12 august 2013 — Gigaset AG/SKW Stahl-Metallurgie GmbH, SKW Stahl-Metallurgie Holding AG
   (Cauza C-451/13)
   2013/C 344/71
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Bundesgerichtshof

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Gigaset AG

      Pârâte: SKW Stahl-Metallurgie GmbH, SKW Stahl-Metallurgie Holding AG

      Întrebările preliminare

               1.

               Într-o decizie, prin care Comisia aplică o amendă pentru o încălcare a articolului 101 TFUE împotriva mai multor persoane fizice sau juridice, în calitate debitori solidari, aceasta trebuie să reglementeze în mod definitiv și problema în ce proporție trebuie să se împartă amenda la nivel intern între fiecare dintre debitorii solidari?

               2.

               În cazul unui răspuns afirmativ la întrebarea 1:

                           (a)

                           O decizie a Comisiei care nu cuprinde nicio dispoziție expresă privind repartizarea în raporturile interne trebuie interpretată în sensul că, la nivel intern, amenda trebuie suportată în părți egale de toți debitorii solidari?

                           (b)

                           În cazul unui răspuns negativ la întrebarea 2 a):
                           Lacuna decizională care apare în cazul în care Comisia nu reglementează repartizarea amenzii în raporturile interne, poate fi suplinită de instanțele statelor membre fără a fi necesară o decizie suplimentară din partea Comisiei?

               3.

               În cazul unui răspuns negativ la întrebarea 1 sau al unui răspuns afirmativ la întrebarea 2 b): dreptul Uniunii cuprinde dispoziții privind modul în care trebuie repartizată amenda în raporturile interne între debitorii solidari?

               4.

               În cazul unui răspuns afirmativ la întrebarea 1 sau 3:
               Un debitor solidar, care a plătit amenda integral sau în parte, poate exercita dreptul la compensare financiară împotriva celorlalți debitori solidari chiar înainte de pronunțarea unei decizii definitive cu privire la un recurs introdus împotriva stabilirii amenzii?


title: Cauza C-559/10: Hotărârea Curții (Camera a opta) din 27 octombrie 2011 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen — Belgia) — Deli Ostrich NV/Belgische Staat [Tariful vamal comun — Nomenclatura combinată — Clasificare tarifară — Carne congelată de la cămile care nu provin dintr-o crescătorie — Clasificare la subpoziția 02089040 (altă carne de vânat) sau la subpoziția 02089095 (altele)]

text:
               17.12.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 370/15

         Hotărârea Curții (Camera a opta) din 27 octombrie 2011 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen — Belgia) — Deli Ostrich NV/Belgische Staat
   (Cauza C-559/10) (1)

   (Tariful vamal comun - Nomenclatura combinată - Clasificare tarifară - Carne congelată de la cămile care nu provin dintr-o crescătorie - Clasificare la subpoziția 0208 90 40 (altă carne de vânat) sau la subpoziția 0208 90 95 (altele))
   2011/C 370/24
   Limba de procedură: olandeza

      Instanța de trimitere

   Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Deli Ostrich NV

      Pârât: Belgische Staat

      Obiectul

   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen — Tariful vamal comun — Poziții tarifare — Carne de la cămile care nu sunt crescute — Clasificare în subpoziția 0208 90 40 (vânat) sau 0208 90 95 (altele)?

      Dispozitivul

   Nomenclatura combinată, care constituie anexa I la Regulamentul (CEE) nr. 2658/87 al Consiliului din 23 iulie 1987 privind Nomenclatura tarifară și statistică și Tariful vamal comun, astfel cum a fost modificată prin Regulamentul (CE) nr. 1549/2006 al Comisiei din 17 octombrie 2006, trebuie interpretată în sensul că carnea de cămilă trebuie clasificată la subpoziția 0208 90 40 drept „altă carne de vânat” atunci când cămilele de la care provine această carne trăiau în stare sălbatică și au fost vânate.

      (1)  JO C 55, 19.2.2011.


title: Cauza C-370/09: Acțiune introdusă la 15 septembrie 2009 — Comisia Comunităților Europene/Republica Elenă

text:
               7.11.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 267/50

         Acțiune introdusă la 15 septembrie 2009 — Comisia Comunităților Europene/Republica Elenă
   (Cauza C-370/09)
   2009/C 267/83
   Limba de procedură: elena

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: A. Margeli și M. Karanasou Apostolopoulou)

      Pârâtă: Republica Elenă

      Concluziile reclamantei

               —

               Constatarea faptului că prin neadoptarea sau, în orice caz, prin necomunicarea către Comisie a actelor cu putere de lege și a actelor administrative necesare pentru a se conforma Directivei 2006/21/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 15 martie 2006 privind gestionarea deșeurilor din industriile extractive și de modificare a Directivei 2004/35/CE (1), Republica Elenă nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul acestei directive;

               —

               obligarea Republicii Elene la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Termenul acordat pentru transpunerea Directivei 2006/21/CE în dreptul intern a expirat la 1 mai 2008.

      (1)  JO L 102, p. 15, Ediție specială, 15/vol. 16, p. 3.


title: Cauza C-668/13: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Curtea de Apel Suceava (România) la data de 16 decembrie 2013 — Casa Județeană de Pensii Botoșani/Evangeli Paraskevopoulou

text:
               22.3.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 85/13

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Curtea de Apel Suceava (România) la data de 16 decembrie 2013 — Casa Județeană de Pensii Botoșani/Evangeli Paraskevopoulou
   (Cauza C-668/13)
   2014/C 85/23
   Limba de procedură: româna

      Instanța de trimitere

   Curtea de Apel Suceava

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Casa Județeană de Pensii Botoșani

      Pârâtă: Evangeli Paraskevopoulou

      Întrebarea preliminară

   Prevederile art. 7 alin. (2) lit. (c) din Regulamentul (CEE) nr. 1408/71 (1) trebuie interpretate în sensul în care intră în sfera lor de aplicare un acord bilateral încheiat între două state membre, anterior datei de la care se aplică regulamentul, în temeiul căruia acestea au convenit încetarea obligației privind drepturile de asigurări sociale datorate de către un stat către resortisanții celuilalt stat, care au avut calitatea de refugiați politici pe teritoriul primului stat și au fost repatriați pe teritoriul celui de-al doilea stat, în schimbul plății de către primul stat a unei sume forfetare pentru plata pensiilor și acoperirea perioadei pentru care în primul stat membru s-au plătit contribuțiile de asigurări sociale?

      (1)  Regulamentul (CEE) al Consiliului din 14 iunie 1971 privind aplicarea regimurilor de securitate socială în raport cu lucrătorii salariați, cu lucrătorii care desfășoară activități independente și cu membrii familiilor acestora care se deplasează în cadrul Comunității (JO L 149, p. 2, Ediție specială, 05/vol. 1, p. 26).


title: Cauza C-332/08: Ordonanța președintelui Curții din 19 februarie 2009 — Comisia Comunităților Europene/Republica Franceză

text:
               16.5.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 113/29

         Ordonanța președintelui Curții din 19 februarie 2009 — Comisia Comunităților Europene/Republica Franceză
   (Cauza C-332/08) (1)

   2009/C 113/58

      Limba de procedură: franceza

   Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 272, 25.10.2008.


title: Cauza F-24/10: Acțiune introdusă la 21 aprilie 2010 — Kaskarelis/Comisia

text:
               19.6.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 161/58

      Acțiune introdusă la 21 aprilie 2010 — Kaskarelis/Comisia
      (Cauza F-24/10)
      (2010/C 161/94)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamant: Loukas Kaskarelis (Auderghem, Belgia) (reprezentant: S. Pappas, avocat)

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Obiectul și descrierea litigiului

      Anularea deciziei pârâtei prin care s-a refuzat acordarea către reclamant a indemnizației de expatriere și a indemnizației de instalare, precum și rambursarea cheltuielilor de călătorie

         Concluziile reclamantului

                  —

                  Anularea deciziei Oficiului pentru Administrarea si Plata Drepturilor Individuale (PMO) prin care s-a refuzat acordarea indemnizației de expatriere și a indemnizației de instalare și rambursarea cheltuielilor de călătorie, precum și a deciziei autorității abilitate să încheie contractele de muncă (AAIC) prin care a fost respinsă reclamația formulată de reclamant;

                  —

                  obligarea Comisiei Europene la plata cheltuielilor de judecată.


title: Cauza T-312/08: Acțiune introdusă la 13 august 2008 — Ellinikos Niognomon/Comisia Comunităților Europene

text:
               25.10.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 272/33

         Acțiune introdusă la 13 august 2008 — Ellinikos Niognomon/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza T-312/08)
   (2008/C 272/60)
   Limba de procedură: engleza
   Părțile

      Reclamantă: Ellinikos Niognomon AE (Pireu, Grecia) (reprezentant: S. Pappas)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene
   Concluziile reclamantei

               —

               Anularea deciziei contestate;

               —

               obligarea Comisiei Comunităților Europene la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   Prin acțiunea introdusă în temeiul articolului 230 CE, reclamanta solicită anularea Deciziei Comisiei din 24 iulie 2008, prin care aceasta a decis să nu prelungească recunoașterea limitată care a fost acordată reclamantei în temeiul Directivei 94/57/CE (1) prin Decizia 2001/890/CE (2) a Comisiei și care a fost prelungită ulterior prin Decizia 2005/623/CE (3) a Comisiei din 3 august 2005.
   Reclamanta susține, în primul rând, că decizia contestată încalcă o normă fundamentală de procedură întrucât nu a fost urmată procedura de comitologie prevăzută la articolele 4 și 9 din Directiva 94/57/CE.
   În al doilea rând, reclamanta arată că refuzul de a prelungi recunoașterea limitată se întemeiază pe aprecieri efectuate exclusiv de către Comisie și nu împreună cu statele membre respective, conform articolelor 4, 9 și 11 din Directiva 94/57/CE.
   În al treilea rând, reclamanta susține că decizia contestată nu îi respectă dreptul la apărare și este contrară încrederii sale legitime.
   În al patrulea rând, reclamanta arată că decizia contestată încalcă directiva prin interpretarea greșită a acesteia în ceea ce privește criteriile aplicabile (documentația privind performanța în materie de siguranță și de prevenire), prin omiterea etapelor graduale pe care Comisia ar fi trebuit să le parcurgă înainte de a adopta o decizie negativă și prin faptul că nu au fost luate în considerare inspecțiile și rapoartele prezentate de către statele membre interesate, dându-se astfel o motivare ilegală.
   În sfârșit, reclamanta susține că decizia contestată încalcă principiul proporționalității, precum și principiul bunei administrări.

      (1)  Directiva 94/57/CE a Consiliului din 22 noiembrie 1994 privind normele și standardele comune pentru organismele cu rol de inspecție și control al navelor, precum și pentru activitățile în domeniu ale administrațiilor maritime (JO L 319, p. 20, Ediție specială, 07/vol. 3, p. 142).

      (2)  Decizia Comisiei din 13 decembrie 2001 privind recunoașterea „Hellenic Register of Shipping” conform articolului 4 alineatul (3) din Directiva 94/57/CE a Consiliului [notificată cu numărul C(2001) 4218] (JO L 329, p. 72).

      (3)  Decizia Comisiei din 3 august 2005 privind prelungirea recunoașterii limitate a Hellenic Register of Shipping [notificată cu numărul C(2005) 2940] (JO L 219, p. 43).


title: Cauza C-321/07: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 19 februarie 2009 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Landgericht – Germania) – Procedură penală împotriva lui Karl Schwarz (Directiva 91/439/CEE — Deținerea de permise de conducere din diferite state membre — Valabilitatea unui permis de conducere emis înainte de aderarea unui stat — Retragerea unui al doilea permis de conducere emis de statul membru de reședință — Recunoașterea permisului de conducere emis înainte de emiterea celui de al doilea permis retras ulterior din cauza inaptitudinii posesorului său — Expirarea perioadei de interdicție temporară de a solicita un nou permis de conducere însoțită de o măsură de retragere a unui permis de conducere)

text:
               18.4.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 90/3

         Hotărârea Curții (Camera a treia) din 19 februarie 2009 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Landgericht – Germania) – Procedură penală împotriva lui Karl Schwarz
   (Cauza C-321/07) (1)

   (Directiva 91/439/CEE - Deținerea de permise de conducere din diferite state membre - Valabilitatea unui permis de conducere emis înainte de aderarea unui stat - Retragerea unui al doilea permis de conducere emis de statul membru de reședință - Recunoașterea permisului de conducere emis înainte de emiterea celui de al doilea permis retras ulterior din cauza inaptitudinii posesorului său - Expirarea perioadei de interdicție temporară de a solicita un nou permis de conducere însoțită de o măsură de retragere a unui permis de conducere)
   2009/C 90/04
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Landgericht Mannheim

      Partea din acțiunea principală

   Karl Schwarz

      Obiectul

   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare – Landgericht Mannheim – Interpretarea articolului 7 alineatul (5) și a articolului 8 alineatele (2) și (4) din Directiva 91/439/CEE a Consiliului din 29 iulie 1991 privind permisele de conducere (JO L 237, p. 1, Ediție specială 07/vol. 2, p. 62) – Titularul mai multor permise de conducere – Valabilitatea unui permis de conducere emis înaintea aderării de către statul membru al resortisantului – Nerecunoașterea pe teritoriul acestuia, de către statul membru de reședință, ulterior perioadei de interdicție temporară de a solicita un nou permis, a unui permis de conducere obținut înaintea aderării într-un alt stat membru înaintea expirării perioadei de interdicție temporară de a solicita un nou permis

      Dispozitivul

               1)

               Articolul 7 alineatul (5) din Directiva 91/439/CEE a Consiliului din 29 iulie 1991 privind permisele de conducere, astfel cum a fost modificată prin Regulamentul (CE) nr. 1882/2003 al Parlamentului European și al Consiliului din 29 septembrie 2003, trebuie interpretat în sensul că nu se opune ca un resortisant al unui stat membru să se afle simultan în posesia a două permise de conducere valabile, dintre care unul este un permis comunitar, iar celălalt un permis de conducere emis de un alt stat membru, în cazul în care ambele au fost obținute înainte de aderarea acestui din urmă stat la Uniunea Europeană.

               2)

               Articolul 1 și articolul 8 alineatele (2) și (4) din Directiva 91/439, astfel cum a fost modificată prin Regulamentul nr. 1882/2003, nu se opun ca un stat membru să refuze recunoașterea dreptului de a conduce care rezultă dintr-un permis de conducere emis de un alt stat înainte de aderarea acestuia la Uniunea Europeană în cazul în care acest permis a fost emis anterior unui permis de conducere emis de primul stat membru în care acest al doilea permis a făcut obiectul unei retrageri din cauza inaptitudinii de a conduce a posesorului său. Faptul că acest refuz intervine după perioada de interdicție de a solicita un nou permis de conducere care însoțește retragerea menționată este lipsit de relevanță în această privință.

      (1)  JO C 283, 24.11.2007.


title: Cauza C-480/06: Hotărârea Curții (Camera a doua) din 9 iunie 2009 — Comisia Comunităților Europene/Republica Federală Germania (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Directiva 92/50/CEE — Lipsa unei proceduri formale europene de atribuire a unui contract de achiziții de servicii de tratare a deșeurilor — Cooperare între colectivitățile locale)

text:
               1.8.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 180/2

         Hotărârea Curții (Camera a doua) din 9 iunie 2009 — Comisia Comunităților Europene/Republica Federală Germania
   (Cauza C-480/06) (1)

   (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru - Directiva 92/50/CEE - Lipsa unei proceduri formale europene de atribuire a unui contract de achiziții de servicii de tratare a deșeurilor - Cooperare între colectivitățile locale)
   2009/C 180/03
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: X. Lewis și B. Schima, agenți)

      Pârâtă: Republica Federală Germania (reprezentanți: M. Lumma și C. Schulze-Bahr, agenți, C. von Donat, avocat)

      Obiectul

   Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat — Încălcarea articolului 8 raportat la titlurile III, IV, V și VI din Directiva 92/50/CEE a Consiliului din 18 iunie 1992 privind coordonarea procedurilor de atribuire a contractelor de achiziții publice de servicii (JO L 209, p.1) — Lipsa organizării unei proceduri formale europene pentru atribuirea de către patru unități teritoriale (Landkreis) către un organism public a unui contract de servicii de eliminare a deșeurilor

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă Comisia Comunităților Europene la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 20, 27.1.2007.


title: Cauza T-434/09: Hotărârea Tribunalului din 15 septembrie 2011 — Centrotherm Systemtechnik/OAPI — centrotherm Clean Solutions (CENTROTHERM) [ Marcă comunitară — Procedură de decădere — Marca comunitară verbală CENTROTHERM — Utilizare serioasă a mărcii — Articolul 51 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 — Examinare din oficiu a faptelor — Articolul 76 alineatul (1) din Regulamentul nr. 207/2009 — Admisibilitatea elementelor de probă noi — Articolul 76 alineatul (2) din Regulamentul nr. 207/2009 — Excepție de nelegalitate — Norma 40 alineatul (5) din Regulamentul (CE) nr. 2868/95 ]

text:
               22.10.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 311/43

         Hotărârea Tribunalului din 15 septembrie 2011 — Centrotherm Systemtechnik/OAPI — centrotherm Clean Solutions (CENTROTHERM)
   (Cauza T-434/09) (1)

   (Marcă comunitară - Procedură de decădere - Marca comunitară verbală CENTROTHERM - Utilizare serioasă a mărcii - Articolul 51 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 - Examinare din oficiu a faptelor - Articolul 76 alineatul (1) din Regulamentul nr. 207/2009 - Admisibilitatea elementelor de probă noi - Articolul 76 alineatul (2) din Regulamentul nr. 207/2009 - Excepție de nelegalitate - Norma 40 alineatul (5) din Regulamentul (CE) nr. 2868/95)
   2011/C 311/78
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Centrotherm Systemtechnik GmbH (Brilon, Germania) (reprezentanți: J. Albrecht și U. Vormbrock, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentanți: G. Schneider și R. Manea, agenți)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: centrotherm Clean Solutions GmbH & Co. KG (Blaubeuren, Germania) (reprezentant: O. Löffel, avocat)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a patra de recurs a OAPI din 25 august 2009 (cauza R 6/2008-4) privind o procedură de decădere între centrotherm Clean Solutions GmbH & Co. KG și Centrotherm Systemtechnik GmbH

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Obligă Centrotherm Systemtechnik GmbH la plata cheltuielilor de judecată.

               3.

               centrotherm Clean Solutions GmbH & Co. KG suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 312, 19.12.2009


title: Cauza T-285/09: Acțiune introdusă la 17 iulie 2009 — CEVA/Comisia

text:
               12.9.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 220/40

         Acțiune introdusă la 17 iulie 2009 — CEVA/Comisia
   (Cauza T-285/09)
   2009/C 220/85
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: Centre d’Étude et de Valorisation des Algues SA (CEVA) (Pleubian, Franța) (reprezentant: J.-M. Peyrical, avocat)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene

      Concluziile reclamantului

               —

               Pe de o parte, constatarea lipsei motivării titlurilor executorii adoptate pentru cele patru note de debit nr. 3230901933, nr. 3230901935, nr. 323090136 și nr. 3230901937 din 11 mai 2009 ale Comisiei Europene din 11 mai 2009;

               —

               pe de altă parte, constatarea riscului de îmbogățire fără justă cauză a Comisiei în cazul rambursării de către CEVA a sumei de 173 435 de euro și a dobânzilor cominatorii;

               —

               în consecință, anularea titlurilor executorii adoptate pentru cele patru note de debit nr. 3230901933, nr. 3230901935, nr. 323090136 și nr. 3230901937 din 11 mai 2009;

               —

               în sfârșit, constatarea nerespectării de către Comisie a dispozițiilor contractuale din contractul nr. Q5RS-2000-31334 numit SEAPURA;

               —

               în special, nerespectarea dispozițiilor articolului 22 5° alineatul (3) din anexa II, ale articolului 3.5 din anexa II la contractul Q5RS-2000-31334;

               —

               în consecință, anularea titlurilor executorii adoptate pentru cele patru note de debit nr. 3230901933, nr. 3230901935, nr. 323090136 și nr. 3230901937 din 11 mai 2009.

      Motivele și principalele argumente

   Prin acțiunea formulată, reclamantul solicită anularea titlurilor executorii prin care Comisia a solicitat rambursarea în integralitate a sumelor plătite anticipat reclamantului în cadrul contractului SEAPURA nr. Q5RS-2000-31334 referitor la un proiect de cercetare și de dezvoltare tehnologică.
   În susținerea acțiunii, reclamantul invocă trei motive întemeiate pe:

               —

               lipsa unei motivări suficiente, în măsura în care Comisia s-ar fi întemeiat pe o pretinsă încălcare a obligațiilor contractuale de către reclamant fără a prezenta motivele de drept și de fapt în susținerea acestei pretenții;

               —

               încălcarea principiului neîmbogățirii fără justă cauză, rambursarea integrală a sumei solicitate de Comisie având drept consecință faptul că aceasta s-ar îmbogăți fără justă cauză, în măsura în care ar dispune de lucrările și de studiile realizate de reclamant fără a fi plătit pentru realizarea acestora;

               —

               nerespectarea de către Comisie a competenței sale de control în cursul executării contractului.


title: Cauza C-455/06: Cerere având ca obiect pronunțarea unei hotărâri preliminare formulată de către College van Beroep voor het bedrijfsleven (Țările de Jos) la data de 14 noiembrie 2006 — Heemskerk BV și BV v/h Firma Schaap/Productschap Vee en Vlees

text:
               27.1.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 20/1

         Cerere având ca obiect pronunțarea unei hotărâri preliminare formulată de către College van Beroep voor het bedrijfsleven (Țările de Jos) la data de 14 noiembrie 2006 — Heemskerk BV și BV v/h Firma Schaap/Productschap Vee en Vlees
   (Cauza C-455/06)
   (2007/C 20/01)
   Limba de procedură: olandeza
   Instanța de trimitere
   College van Beroep voor het bedrijfsleven
   Părțile din acțiunea principală

      Reclamante: Heemskerk BV și BV v/h Firma Schaap

      Pârât: Productschap Vee en Vlees
   Întrebările preliminare

               1a.

               Este o autoritate administrativă îndreptățită să decidă, în contradicție cu declarația medicului veterinar oficial, în sensul articolului 2 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 615/98 (1), că transportul animalelor la care se referă această declarație nu respectă condițiile impuse prin Directiva 91/628/CEE (2)?

               1b.

               În cazul în care răspunsul la întrebarea 1a este afirmativ:
               Exercitarea acestei atribuții de către autoritatea administrativă este supusă anumitor limitări în temeiul dreptului comunitar și, dacă da, care sunt acestea?

               2.

               În cazul în care răspunsul la întrebarea 1 este afirmativ:
               Autoritatea administrativă a unui stat membru trebuie, în cadrul aprecierii sale asupra existenței unui temei pentru acțiunea în restituire, de exemplu în sensul Regulamentului (CE) nr.800/1999 (3), să răspundă întrebării dacă transportul animalelor vii este conform dispozițiilor comunitare în materia bunăstării animalelor, pornind de la condițiile impuse de respectivul stat membru sau de cele impuse de statul pavilionului pe care îl arborează nava care transportă animalele vii și care a emis o autorizație pentru acea navă?

               3.

               Instituie dreptul comunitar obligația examinării din oficiu a motivelor prevăzute de Regulamentul (CE) nr. 1254/1999 (4) și de Regulamentul (CE) nr. 800/1999, adică a motivelor care depășesc obiectul fundamental al litigiului?

               4.

               Expresia „în conformitate cu dispozițiile stabilite de legislația comunitară cu privire la bunăstarea animalelor“ din articolul 33 alineatul (9) din Regulamentul (CE) nr. 1254/1999 trebuie înțeleasă în sensul că, în cazul constatării că nava care transporta animale vii era atât de încărcată încât depășea încărcătura permisă în baza prevederilor relevante privind bunăstarea animalelor, încălcarea dispozițiilor comunitare referitoare la bunăstarea animalelor privește numai numărul de animale care depășește încărcătura permisă sau încălcarea acestor dispoziții se referă la toate animalele vii transportate?

               5.

               Aplicarea efectivă a dreptului comunitar conduce la aceea că, prin examinarea din oficiu a conformității cu prevederile dreptului comunitar, este încălcat principiul — consacrat în dreptul procesual administrativ olandez — potrivit căruia introducerea unei acțiuni împotriva unei decizii nu îl poate aduce pe reclamant într-o poziție mai dezavantajoasă decât aceea în care s-ar fi aflat dacă nu ar fi introdus acțiunea?

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 615/1998 al Comisiei din 18 martie 1998 de stabilire a normelor specifice de aplicare a sistemului de restituiri la export în privinţa bunăstării animalelor vii din specia bovină în cursul transportului (JO L 82, p.19).

      (2)  Directiva 91/628/CEE a Consiliului din 19 noiembrie 1991 privind protecţia animalelor în cursul transportului şi de modificare a Directivelor 90/425/CEE şi 91/496/CEE (JO L 340, p. 17).

      (3)  Regulamentul (CE) nr. 800/1999 al Comisiei din 15 aprilie 1999 de stabilire a normelor comune de aplicare a sistemului de restituiri la export pentru produsele agricole (JO L 102, p.11).

      (4)  Regulamentul (CE) nr. 1254/1999 al Consiliului din 17 mai 1999 privind organizarea comună a pieţei în sectorul cărnii de vită şi mânzat (JO L 160, p.21).


title: Cauza F-121/11: Ordonanța Tribunalului Funcției Publice din 31 martie 2014 – BO/Comisia

text:
               24.11.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 421/64

         Ordonanța Tribunalului Funcției Publice din 31 martie 2014 – BO/Comisia
   (Cauza F-121/11) (1)

   2014/C 421/94
   Limba de procedură: franceza
   Președintele Camerei întâi a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 25, 28.1.2012, p 72.


title: Cauza F-148/06: Acțiune introdusă la data de 28 decembrie 2006 — Collée/Parlamentul European

text:
               24.2.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 42/48

         Acțiune introdusă la data de 28 decembrie 2006 — Collée/Parlamentul European
   (Cauza F-148/06)
   (2007/C 42/85)
   Limba de procedură: franceza
   Părțile

      Reclamant: Laurent Collée (Luxemburg, Luxemburg) (reprezentanți: S. Orlandi, J.-N. Louis, A. Coolen și E. Marchal, avocats)

      Pârât: Parlamentul European
   Concluziile reclamantului

               —

               declararea nelegalității punctului I.3 din „Instrucțiunile referitoare la procedura de atribuire a punctelor de promovare“ ale Parlamentului European din 13 iunie 2002;

               —

               anularea deciziei din 9 ianuarie 2006 a autorității învestite cu puterea de numire (AIPN) de a acorda reclamantului două puncte de merit în cadrul exercițiului de promovare 2004;

               —

               obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   Reclamantul, funcționar la Parlamentul European cu gradul AST 8, reproșează AIPN faptul că nu a efectuat un examen comparativ al meritelor la nivelul tuturor funcționarilor instituției promovabili și clasificați în același grad ca și reclamantul. Acesta invocă, în special, încălcarea articolelor 5 și 45 din Statut precum și încălcarea principiului egalității de tratament și al nediscriminării. În plus, decizia atacată ar fi afectată de o eroare manifestă de apreciere și de o lipsă de motivare.
   Reclamantul invocă, în sfârșit, nelegalitatea punctului I.3 din Instrucțiunile menționate mai sus, care privesc atribuirea excepțională de puncte de promovare de către Secretarul general. In particular, limitele pe care această dispoziție le impune Secretarului general nu respectă articolul 45 din Statut și principiul egalității de tratament.


title: Cauza C-603/12: Ordonanța președintelui Camerei a treia a Curții din 18 martie 2014 (cerere de decizie preliminară formulată de Verwaltungsgericht Hannover – Germania) – Pia Braun/Region Hannover

text:
               16.6.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 184/23

         Ordonanța președintelui Camerei a treia a Curții din 18 martie 2014 (cerere de decizie preliminară formulată de Verwaltungsgericht Hannover – Germania) – Pia Braun/Region Hannover
   (Cauza C-603/12) (1)

   2014/C 184/33
   Limba de procedură: germana
   Președintele Camerei a treia a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 101, 6.4.2013.


title: Cauza C-535/14 P: Recurs introdus la 24 noiembrie 2014 de Vadzim Ipatau împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera întâi) din 23 septembrie 2014 în cauza T-646/11, Ipatau/Consiliul

text:
               26.1.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 26/20

         Recurs introdus la 24 noiembrie 2014 de Vadzim Ipatau împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera întâi) din 23 septembrie 2014 în cauza T-646/11, Ipatau/Consiliul
   (Cauza C-535/14 P)
   (2015/C 026/24)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Recurent: Vadzim Ipatau (reprezentant: M. Michalauskas, avocat)

      Cealaltă parte din procedură: Consiliul Uniunii Europene

      Concluziile recurentului

               —

               Anularea Hotărârii Tribunalului din 23 septembrie 2014 (cauza T-646/11);

               —

               pronunțarea definitivă asupra litigiului sau trimiterea cauzei spre rejudecare la Tribunal;

               —

               obligarea Consiliului la plata cheltuielilor de judecată, inclusiv a cheltuielilor efectuate la Tribunal.

      Motivele și principalele argumente

   Recurentul invocă patru motive în susținerea recursului formulat.
   În primul rând, recurentul consideră că Tribunalul a încălcat dreptul la protecție jurisdicțională efectivă prin faptul că nu a recunoscut efectul suspensiv al formulării unei cereri de ajutor judiciar în privința termenului prevăzut pentru introducerea unei acțiuni în anulare împotriva actului atacat.
   În al doilea rând, aceasta reproșează Tribunalului că a încălcat dreptul la apărare. Astfel, Tribunalul ar fi statuat că Consiliul nu avea obligația să comunice recurentului elementele reținute împotriva sa și nici să îi acorde posibilitatea să fie ascultat înainte de adoptarea Deciziei 2012/642/PESC (1) și al Regulamentului de punere în aplicare nr. 1017/2012 (2).
   În al treilea rând, Tribunalul ar fi comis o eroare de drept considerând că motivele prevăzute în actele în litigiu prezintă un caracter suficient.
   În ultimul rând, Tribunalul ar fi săvârșit o eroare de drept considerând că actele în litigiu nu erau disproporționate.

      (1)  Decizia 2012/642/PESC a Consiliului din 15 octombrie 2012 privind măsuri restrictive împotriva Belarus (JO L 285, p. 1).

      (2)  Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 1017/2012 al Consiliului din 6 noiembrie 2012 privind punerea în aplicare a articolului 8a alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 765/2006 privind măsurile restrictive împotriva Belarus (JO L 307, p. 7).


title: Cauza C-528/09: Acțiune introdusă la 17 decembrie 2009 — Comisia Europeană/Republica Estonia

text:
               13.3.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 63/26

         Acțiune introdusă la 17 decembrie 2009 — Comisia Europeană/Republica Estonia
   (Cauza C-528/09)
   2010/C 63/44
   Limba de procedură: estoniana

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: A. Marghelis și K. Saaremäel-Stoilov)

      Pârâtă: Republica Estonia

      Concluziile reclamantei

               —

               constatarea faptului că Republica Estonia nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul Directivei 2002/96/CE (1) a Parlamentului European și a Consiliului din 27 ianuarie 2003 privind deșeurile de echipamente electrice și electronice, în condițiile în care nu a transpus corect în dreptul național articolul 3 litera (i) punctul (iii), articolul 8 alineatul (2) al treilea paragraf și articolul 8 alineatul (3) al doilea paragraf din directiva menționată;

               —

               obligarea Republicii Estonia la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Directiva 2001/96/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 27 ianuarie 2003 reglementează regimul deșeurilor de echipamente electrice și electronice. După analizarea măsurilor prin care a fost transpusă această directivă în dreptul estonian, Comisia consideră că Republica Estonia nu a transpus corect articolul 3 litera (i) punctul (iii), articolul 8 alineatul (2) al treilea paragraf și articolul 8 alineatul (3) al doilea paragraf.
   Articolul 3 litera (i) punctul (iii) din directivă definește producătorul de echipamente electrice și electronice. Prevederile legislației estoniene privind deșeurile de echipamente electrice și electronice conțin două definiții diferite ale producătorului și îngreunează astfel înțelegerea și aplicarea dispozițiilor privind tratarea acestor deșeuri.
   Articolul 8 alineatul (2) al treilea paragraf din directivă prevede că în momentul vânzării de noi produse, nu se comunică separat cumpărătorilor costurile generate de colectare, tratare și eliminare nepoluantă. Republica Estonia nu a transpus această obligație în legislația sa.
   Articolul 8 alineatul (3) al doilea paragraf din directivă prevede obligația statelor membre de a asigura ca, pe o perioadă tranzitorie de 8 ani de la intrarea în vigoare a directivei, producătorii să aibă posibilitatea de a informa cumpărătorii, la vânzarea de noi produse, în legătură cu costurile de colectare, tratare și eliminare nepoluantă, costurile astfel menționate nedepășind costurile reale suportate. Estonia nu a transpus această obligație în legislația sa.
   Republica Estonia a acceptat criticile menționate și a promis în răspunsul dat la avizul motivat al Comisiei că va îndrepta încălcarea articolului 3 litera (i) punctul (iii), a articolului 8 alineatul (2) al treilea paragraf și a articolului 8 alineatul (3) al doilea paragraf din directivă printr-o lege de modificarea a dispozițiilor legii privind deșeurile. Întrucât, conform informațiilor pe care le deține Comisia, Republica Estonia nu a adoptat legea amintită de modificare a legii privind deșeurile, sau cel puțin Comisia nu a fost informată asupra acestui fapt, Estonia nu a transpus în mod corect în legislația internă până în momentul respectiv articolul 3 litera (i) punctul (iii), articolul 8 alineatul (2) al treilea paragraf și articolul 8 alineatul (3) al doilea paragraf și a încălcat astfel obligațiile prevăzute de directivă.

      (1)  JO L 37, p. 24, Ediție specială, 15/vol. 9, p. 184.


title: Cauza T-197/12: Hotărârea Tribunalului din 11 iulie 2013 — Metropolis Inmobiliarias y Restauraciones/OAPI — MIP Metro (METRO) [ „Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare figurative METRO — Marcă comunitară figurativă anterioară GRUPOMETROPOLIS — Motiv relativ de refuz — Lipsa riscului de confuzie — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 — Dreptul la un proces echitabil — Articolul 6 din Convenția pentru apărarea drepturilor omului și a libertăților fundamentale — Articolele 75 și 76 din Regulamentul nr. 207/2009” ]

text:
               31.8.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 252/30

         Hotărârea Tribunalului din 11 iulie 2013 — Metropolis Inmobiliarias y Restauraciones/OAPI — MIP Metro (METRO)
   (Cauza T-197/12) (1)

   (Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare figurative METRO - Marcă comunitară figurativă anterioară GRUPOMETROPOLIS - Motiv relativ de refuz - Lipsa riscului de confuzie - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 - Dreptul la un proces echitabil - Articolul 6 din Convenția pentru apărarea drepturilor omului și a libertăților fundamentale - Articolele 75 și 76 din Regulamentul nr. 207/2009)
   2013/C 252/48
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Metropolis Inmobiliarias y Restauraciones, SL (Barcelona, Spania) (reprezentant: J. Carbonell Callicó, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: A. Poch, agent)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: MIP Metro Group Intellectual Property GmbH & Co. KG (Düsseldorf, Germania) (reprezentanți: J.-C. Plate și R. Kaase, avocați)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei întâi de recurs a OAPI din 1 martie 2012 (cauza R 2440/2010-1) privind o procedură de opoziție între Metropolis Inmobiliarias y Restauraciones, SL și MIP Metro Group Intellectual Property GmbH & Co. KG

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Obligă Metropolis Inmobiliarias y Restauraciones, SL la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 209, 14.7.2012.


title: Cauza T-720/15: Acțiune introdusă la 4 decembrie 2015 – Comisia/CINAR

text:
               15.2.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 59/38

         Acțiune introdusă la 4 decembrie 2015 – Comisia/CINAR
   (Cauza T-720/15)
   (2016/C 059/44)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: D. Waelbroeck, avocat, A. Duron, avocat, S. Delaude, agent, L. Di Paolo, agent, și J. Estrada de Solà, agent)

      Pârâtă: CINAR Ltd (Londra, Regatul Unit)

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               obligarea pârâtei să ramburseze reclamantei 25 616 GBP;

               —

               obligarea pârâtei la plata dobânzii aferente sumei principale de 25 616 GBP la rata aplicată de Banca Centrală Europeană principalelor sale operațiuni de refinanțare la data de 1 decembrie 2005 (2,09 %), majorată cu un punct și jumătate, pentru perioada cuprinsă între data de 6 decembrie 2005 și data primirii sumelor care trebuie rambursate și

               —

               obligarea pârâtei la plata tuturor cheltuielilor de judecată aferente prezentei proceduri.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă un motiv întemeiat pe faptul că pârâta și-a încălcat obligațiile contractuale privind justificarea cheltuielilor solicitate. Întrucât contribuția financiară datorată pârâtei este mai mică decât suma totală plătită de reclamantă prin intermediul unei plăți în avans, reclamanta susține că, potrivit contractului, pârâta are obligația de a plăti suma datorată.