title: Cauza T-600/11: Hotărârea Tribunalului din 28 ianuarie 2014 — Schuhhaus Dielmann/OAPI — Carrera (Carrera panamericana) [ „Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Înregistrare internațională care desemnează Comunitatea Europeană Carrera panamericana — Marca comunitară figurativă anterioară CARRERA — Motiv relativ de refuz — Risc de confuzie — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 — Obligația de motivare — Articolul 75 din Regulamentul nr. 207/2009” ]

text:
               8.3.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 71/17

      Hotărârea Tribunalului din 28 ianuarie 2014 — Schuhhaus Dielmann/OAPI — Carrera (Carrera panamericana)
      (Cauza T-600/11) (1)

      (Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Înregistrare internațională care desemnează Comunitatea Europeană Carrera panamericana - Marca comunitară figurativă anterioară CARRERA - Motiv relativ de refuz - Risc de confuzie - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 - Obligația de motivare - Articolul 75 din Regulamentul nr. 207/2009)
      (2014/C 71/29)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Schuhhaus Dielmann GmbH & Co. KG (Darmstadt, Germania) (reprezentant: W. Göpfert, avocat)

         Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: P. Bullock, agent)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI: Carrera SpA (Caldiero, Italia)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei întâi de recurs a OAPI din 15 septembrie 2011 (cauza R 1989/2010-1) privind o procedură de opoziție între Carrera SpA și Schuhhaus Dielmann GmbH & Co. KG

         Dispozitivul

                  1.

                  Respinge acțiunea.

                  2.

                  Obligă Schuhhaus Dielmann GmbH & Co. KG la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 32, 4.2.2012.


title: Cauzele conexate C-410/08 și C-412/08: Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 17 decembrie 2009 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Finanzgericht Baden Württemberg — Germania) — Swiss Caps AG/Hauptzollamt Singen (Tariful vamal comun — Nomenclatură combinată — Clasificare tarifară — Pozițiile 1515, 1517, 2106 și 3004 — Capsule de gelatină — Uleiuri de pește, de germeni de grâu și de cernușcă — Noțiunea de ambalaj )

text:
               27.2.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 51/9

         Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 17 decembrie 2009 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Finanzgericht Baden Württemberg — Germania) — Swiss Caps AG/Hauptzollamt Singen
   (Cauzele conexate C-410/08 și C-412/08) (1)

   (Tariful vamal comun - Nomenclatură combinată - Clasificare tarifară - Pozițiile 1515, 1517, 2106 și 3004 - Capsule de gelatină - Uleiuri de pește, de germeni de grâu și de cernușcă - Noțiunea de „ambalaj”)
   2010/C 51/14
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Finanzgericht Baden Württemberg

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Swiss Caps AG

      Pârât: Hauptzollamt Singen

      Obiectul

   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Finanzgericht Baden-Württemberg — Interpretarea anexei I la Regulamentul (CEE) nr. 2658/87 al Consiliului privind Nomenclatura tarifară și statistică și Tariful vamal comun (JO L 256, p. 1, Ediție specială, 02/vol. 4, p. 3) — Poziția 1517 (Margarină; amestecuri sau preparate alimentare din grăsimi sau din uleiuri animale sau vegetale sau din fracțiuni ale diferitelor grăsimi sau uleiuri din prezentul capitol, altele decât grăsimile și uleiurile alimentare și fracțiunile acestora de la poziția 1516) și poziția 2106 (Preparate alimentare nedenumite și necuprinse în altă parte) — Punctul A alin. (5) litera (b) din titlul I al părții I din anexa I — Clasificare tarifară a unui preparat din ulei de pește cu adaos de vitamină E, prezentat în capsule compuse din gelatină, glicerină și apă — Noțiunea de ambalaj

      Dispozitivul

   Nomenclatura combinată cuprinsă în anexa I la Regulamentul (CEE) nr. 2658/87 al Consiliului din 23 iulie 1987 privind Nomenclatura tarifară și statistică și Tariful vamal comun, astfel cum a fost modificat ultima dată prin Regulamentul (CE) nr. 2388/2000 al Comisiei din 13 octombrie 2000, trebuie interpretată în sensul că:

               —

               preparatele alimentare prezentate sub formă de capsule conținând 600 mg de ulei de pește concentrat presat la rece și 22,8 mg de vitamina E concentrată într-o capsulă constând dintr-un înveliș conținând 212,18 mg de gelatină, 77,7 mg de glicerină și 159,6 mg de apă purificată și având funcția de supliment alimentar;

               —

               preparatele alimentare prezentate sub formă de capsule conținând 580 mg de ulei de germeni de grâu într-o capsulă constând dintr-un înveliș conținând 250 mg de granule de amidon și având funcția de supliment alimentar;

               —

               preparatele alimentare prezentate sub formă de capsule conținând 500 mg de ulei de cernușcă presat la rece, 38,7 mg de ulei de soia, 18,8 mg de vitamina E, 16 mg de unt concentrat, 10 mg de lecitină, 8,2 mg de ceară, 8 mg de pantetonat de calciu, 0,2 mg de acid folic și 0,11 mg de biotină într-o capsulă constând dintr-un înveliș alcătuit din 313,97 mg de amestec de gelatină (47,3 % gelatină, 17,2 % glicerină, 35,5 % apă), din 4,3 mg de pastă constituită în proporție de 50 % din dioxid de titan și în proporție de 50 % din glicerină și din 1,73 mg de pastă compusă din 25 % galben de chinolină și 75 % glicerină și având funcția de supliment alimentar

         se încadrează la poziția 2106 din Nomenclatura combinată menționată anterior.

      (1)  JO C 313, 6.12.2008.

      JO C 327, 20.12.2008.


title: Cauza T-355/08 P: Recurs introdus la 26 august 2008 de Chantal De Fays împotriva Hotărârii pronunțate la 17 iunie 2008 de Tribunalul Funcției Publice în cauza F-97/07, De Fays/Comisia Comunităților Europene

text:
               8.11.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 285/48

         Recurs introdus la 26 august 2008 de Chantal De Fays împotriva Hotărârii pronunțate la 17 iunie 2008 de Tribunalul Funcției Publice în cauza F-97/07, De Fays/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza T-355/08 P)
   (2008/C 285/87)
   Limba de procedură: franceza
   Părțile

      Recurentă: Chantal De Fays (Bereldange, Luxemburg) (reprezentant: F. Moyse, avocat)

      Cealaltă parte în proces: Comisia Comunităților Europene
   Concluziile recurentei

               —

               Constatarea admisibilității prezentului recurs;

               —

               anularea hotărârii atacate;

               —

               admiterea concluziilor de anulare formulate de recurentă la Tribunalul Funcției Publice;

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   Prin prezentul recurs, recurenta solicită anularea Hotărârii Tribunalului Funcției Publice (denumit în continuare „TFP”) din 17 iunie 2008 în cauza F-97/07, prin care acesta a respins acțiunea introdusă de recurentă împotriva deciziei autorității împuternicite să facă numiri (denumită în continuare „AIPN”) din 21 noiembrie 2006, facându-se astfel aplicare articolului 60 din Statut.
   În susținerea recursului formulat, recurenta invocă două motive de drept:
   În primul rând, recurenta consideră că TFP a comis o eroare de drept în definirea întinderii în timp a deciziei din 21 noiembrie 2006 prin care administrația, pe de o parte, ar fi constatat absența nemotivată a recurentei începând cu 19 octombrie 2006 și, pe de altă parte, ar fi privat-o de salariul pentru toată perioada neacoperită de concediul anual. În fapt, reclamanta subliniază că TFP a considerat că efectele deciziei în litigiu nu s-au întins decât de la 19 octombrie 2006 până la 13 decembrie 2006, și anume până la momentul la care administrația a primit un certificat medical de justificare a absenței recurentei, în timp ce în realitate acestea ar fi continuat să se producă până în prezent. Această eroare de drept ar fi consecința unei aprecieri juridice greșite a faptelor a cărei inexactitate ar rezulta, potrivit recurentei, din înscrisurile de la dosar.
   În al doilea rând, recurenta afirmă că faptul că TFP și-a întemeiat menținerea suspendării plății salariului care ar fi datorat recurentei pe existența unei decizii implicite ar reprezenta o eroare de drept care implică o încălcare a articolului 25 al doilea paragraf, a articolului 59 alineatul (1) și a articolului 60 din Statut, precum și a dispozițiilor interne ale Comisiei privind exercitarea puterilor acordate AIPN și a dreptului la apărare.


title: Cauza C-103/13: Cerere de decizie preliminară introdusă de Administrativen sad Sofia-grad (Bulgaria) la 4 martie 2013 — Snezhana Somova/Glaven direktor na Stolichno upravlenie „Sotsialno osiguryavane”

text:
               4.5.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 129/10

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Administrativen sad Sofia-grad (Bulgaria) la 4 martie 2013 — Snezhana Somova/Glaven direktor na Stolichno upravlenie „Sotsialno osiguryavane”
   (Cauza C-103/13)
   2013/C 129/18
   Limba de procedură: bulgara

      Instanța de trimitere

   Administrativen sad Sofia- grad -

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Snezhana Somova

      Pârât: Glaven director na Stolichno upravlenie „Sotsialno osiguryavane“

      Întrebările preliminare

               1.

               Având în vedere împrejurările din procedura principală, articolul 48 primul paragraf TFUE și articolul 49 primul și al doilea paragraf TFUE trebuie interpretate în sensul că permit aplicarea unei dispoziții naționale a unui stat membru, precum cea în discuție în procedura principală, prevăzută la articolul 94 alineatul (1) din Codul asigurărilor sociale (Kodeks na sotsialno osiguryavane) referitoare la cerința de a rezilia contractul de asigurare drept temei pentru acordarea unei pensii pentru limită de vârstă unui resortisant al unui stat membru care la momentul depunerii cererii de pensie avea statutul de persoană care desfășoară o activitate profesională independentă într-un alt stat membru și care intră în domeniul de aplicare al Regulamentului (CEE) nr. 1408/71 (1) al Consiliului din 14 iunie 1971 privind aplicarea regimurilor de securitate socială în raport cu lucrătorii salariați, cu lucrătorii care desfășoară activități independente și cu membrii familiilor acestora care se deplasează în cadrul Comunității?

               2.

               Articolul 94 alineatul (2) din Regulamentul nr. 1408/71 coroborat cu articolul 48 primul paragraf litera (a) TFUE trebuie interpretat în sensul că admite o excepție de la regula privind cumularea perioadelor de asigurare în privința perioadelor de asigurare care au fost realizate într-un alt stat membru, înainte ca statul membru în care a fost depusă cererea de pensie să fi aplicat regulamentul, întrucât dispoziția menționată acordă persoanei asigurate dreptul de a opta dacă va declara aceste perioade în vederea unei cumulări, precum și dreptul de a aprecia dacă este necesar să se ia în considerare o cumulare, în cazul în care perioada realizată conform dreptului statului membru în care a fost depusă cererea nu este suficientă pentru dobândirea dreptului la pensie și dacă o perioadă suficientă nu poate fi obținută decât prin achitarea unor contribuții la fondul de asigurări?
               În aceste împrejurări, articolul 48 primul paragraf litera (a) TFUE permite persoanei asigurate să decidă dacă se aplică sau nu se aplică articolul 46 alineatul (2) din Regulamentul nr. 1408/71 cu privire la cumularea perioadelor de asigurare după începerea aplicării Regulamentului 1408/71 prin faptul că în cererea de pensionare această persoană nu declară perioadele de asigurare realizate într-un alt stat membru?

               3.

               Articolul 12 alineatul (1) din Regulamentul nr. 1408/71 trebuie interpretat în sensul că permite recunoașterea perioadelor de asigurare pe baza achitării contribuțiilor de asigurare, astfel cum se prevede în dreptul bulgar la articolul 9 alineatul 3 din [dispozițiile tranzitorii și finale] ale Codul asigurărilor sociale, în cazul în care în împrejurări precum cele din procedura principală perioadele de asigurare astfel recunoscute au fost realizate concomitent cu perioadele de asigurare realizate conform dreptului unui alt stat membru?

               4.

               Articolul 12 alineatul (2) din Regulamentul nr. 1408/71 trebuie interpretat în sensul că permite ca un stat membru să sisteze plata prestațiilor și să solicite rambursarea tuturor plăților efectuate conform dreptului național către resortisantul acestui stat membru cu titlu de prestații de pensie pentru limită de vârstă, în cazul în care condițiile impuse de regulament erau îndeplinite numai la momentul acordării pensiei, iar din considerații întemeiate exclusiv pe dreptul național, conform căruia la momentul acordării pensiei contractul de asigurare încheiat de beneficiarul pensiei într-un alt stat membru nu fusese reziliat, a fost recunoscută o perioadă de asigurare pe baza plății contribuțiilor de asigurare conform dreptului național, fără a lua în considerare perioadele de asigurare care fuseseră realizate la momentul acordării pensiei într-un alt stat membru și fără a analiza dacă cuantumul pensiei ar fi trebuit să fie stabilit la o altă valoare?
               În cazul în care este permisă rambursarea plăților efectuate cu titlu de pensie, din principiile fundamentale ale dreptului Uniunii, și anume din principiul echivalenței și al efectivității, rezultă că sunt datorate și dobânzi, în cazul în care dreptul național al statului membru nu prevede plata de dobânzi în situația în care are loc rambursarea unei pensii acordate în temeiul unui tratat de drept internațional?

      (1)  JO L 149, p. 2, Ediție specială, 05/vol. 1, p. 26.


title: Cauza T-587/08: Hotărârea Tribunalului din 14 martie 2013 — Fresh Del Monte Produce/Comisia ( „Concurență — Înțelegeri — Piața bananelor — Decizie de constatare a unei încălcări a articolului 81 CE — Sistem de schimb de informații — Noțiunea de practică concertată având un obiect anticoncurențial — Legătură de cauzalitate între concertare și comportamentul întreprinderilor pe piață — Încălcare unică — Imputarea încălcării — Dreptul la apărare — Amenzi — Gravitatea încălcării — Cooperare — Circumstanțe atenuante” )

text:
               27.4.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 123/15

         Hotărârea Tribunalului din 14 martie 2013 — Fresh Del Monte Produce/Comisia
   (Cauza T-587/08) (1)

   (Concurență - Înțelegeri - Piața bananelor - Decizie de constatare a unei încălcări a articolului 81 CE - Sistem de schimb de informații - Noțiunea de practică concertată având un obiect anticoncurențial - Legătură de cauzalitate între concertare și comportamentul întreprinderilor pe piață - Încălcare unică - Imputarea încălcării - Dreptul la apărare - Amenzi - Gravitatea încălcării - Cooperare - Circumstanțe atenuante)
   2013/C 123/24
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Fresh Del Monte Produce, Inc. (George Town, Insulele Cayman, Regatul Unit) (reprezentanți: inițial B. Meyring, avocat, și E. Verghese, solicitor, ulterior B. Meyring)

      Pârâtă: Comisia European (reprezentanți: inițial M. Kellerbauer, A. Biolan și X. Lewis, ulterior M. Kellerbauer, A. Biolan, și P. Van Nuffel, agenți)

      Intervenientă în susținerea reclamantei: Internationale Fruchtimport Gesellschaft Weichert GmbH & Co. KG (Hamburg, Germania) (reprezentanți: A. Rinne, avocat, C. Humpe și S. Kon, solicitors, și C. Vajda, QC.)

      Obiectul

   Cerere de anulare a Deciziei C(2008) 5955 a Comisiei din 15 octombrie 2008 privind o procedură în temeiul articolului 81 [CE] (cazul COMP/39.188 — Banane), și, cu titlu subsidiar, cerere de reducere a cuantumului amenzii.

      Dispozitivul

               1.

               Stabilește cuantumul amenzii aplicate conform articolului 2 litera (c) din Decizia C(2008) 5955 a Comisiei din 15 octombrie 2008 privind o procedură în temeiul articolului 81 [CE] (cazul COMP/39.188 — Banane) la 8,82 milioane de euro.

               2.

               Respinge în rest acțiunea.

               3.

               Fresh Del Monte Produce, Inc. suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și trei sferturi din cheltuielile de judecată effectuate de Comisia Europeană. Comisia suportă un sfert din propriile cheltuieli de judecată.

               4.

               Internationale Fruchtimport Gesellschaft Weichert GmbH & Co. KG suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 44, 21.2.2009.


title: Cauza T-101/04: Ordonanța Tribunalului de Primă Instanță din 5 iunie 2008 — Martinez Mongay/Comisia Comunităților Europene

text:
               2.8.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 197/35

         Ordonanța Tribunalului de Primă Instanță din 5 iunie 2008 — Martinez Mongay/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza T-101/04) (1)

   (2008/C 197/63)

      Limba de procedură: franceza

   Președintele Camerei a șaptea a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 106, 30.4.2004.


title: Cauza C-18/09: Hotărârea Curții (Camera a șaptea) din 4 februarie 2010 — Comisia Europeană/Regatul Spaniei [Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Libera prestare a serviciilor — Regulamentul (CEE) nr. 4055/86 — Articolul 1 — Transporturi maritime — Porturi de interes general — Taxe portuare — Facilități și scutiri]

text:
               27.3.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 80/5

         Hotărârea Curții (Camera a șaptea) din 4 februarie 2010 — Comisia Europeană/Regatul Spaniei
   (Cauza C-18/09) (1)

   (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru - Libera prestare a serviciilor - Regulamentul (CEE) nr. 4055/86 - Articolul 1 - Transporturi maritime - Porturi de interes general - Taxe portuare - Facilități și scutiri)
   2010/C 80/08
   Limba de procedură: spaniola

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: K. Simonsson și L. Lozano Palacios, agenți)

      Pârât: Regatul Spaniei (reprezentant: B. Plaza Cruz, agent)

      Obiectul

   Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Încălcarea articolului 1 din Regulamentul (CEE) nr. 4055/86 al Consiliului din 22 decembrie 1986 de aplicare a principiului libertății de a presta servicii în transporturile maritime între state membre și între state membre și țări terțe (JO L 378, p. 1, Ediție specială, 06/vol. 1, p. 173) — Porturi de interes general — Facilități și scutiri de la plata taxelor portuare

      Dispozitivul

               1.

               Prin menținerea în vigoare a articolului 24 alineatul (5) și a articolului 27 alineatele (1), (2) și (4) din Legea 48/2003 din 26 noiembrie 2003 privind regimul economic și prestările de servicii ale porturilor de interes general, articole care stabilesc un sistem de facilități și de scutiri de la plata taxelor portuare, Regatul Spaniei nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 1 din Regulamentul (CEE) nr. 4055/86 al Consiliului din 22 decembrie 1986 de aplicare a principiului libertății de a presta servicii în transporturile maritime între state membre și între state membre și țări terțe.

               2.

               Obligă Regatul Spaniei la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 69, 21.3.2009.


title: Cauza F-2/07: Ordonanța Tribunalului Funcției Publice (Camera a doua) din 15 aprilie 2010 — Matos Martins/Comisia (Funcție publică — Agenți contractuali — Apel pentru manifestarea interesului — Procedură de selecție — Teste de preselecție — Acces la documente)

text:
               5.6.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 148/52

         Ordonanța Tribunalului Funcției Publice (Camera a doua) din 15 aprilie 2010 — Matos Martins/Comisia
   (Cauza F-2/07) (1)

   (Funcție publică - Agenți contractuali - Apel pentru manifestarea interesului - Procedură de selecție - Teste de preselecție - Acces la documente)
   2010/C 148/91
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: José Carlos Matos Martins (Bruxelles, Belgia) (reprezentant: M.-A. Lucas, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: J. Currall și G. Berscheid, agenți)

      Obiectul

   Anularea, în primul rând, a deciziei EPSO din 27 februarie 2006 prin care se adoptă rezultatele testelor de preselecție ale agenților contractuali (UE 25), în al doilea rând, a deciziei de a nu înregistra reclamantul în baza de date a candidaților care au reușit la aceste teste și, în al treilea rând, a procedurilor de selecție care au urmat.

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Domnul Matos Martins suportă propriile cheltuieli de judecată, cu excepția cheltuielilor de ședere și de deplasare efectuate de avocatul său pentru consultarea documentelor la 30 martie, 1 aprilie și 21 iulie 2009, la grefa Tribunalului.

               3.

               Comisia Europeană suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și cheltuielile de judecată efectuate de domnul Matos Martins menționate la punctul 2) de mai sus.

      (1)  JO C 56, 10.3.2007, p. 43.


title: Cauza C-483/12: Cerere de decizie preliminară introdusă de Grondwettelijk Hof (Belgia) la 29 octombrie 2012 — Pelckmans Turnhout NV/Walter Van Gastel Balen NV și alții

text:
               26.1.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 26/22

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Grondwettelijk Hof (Belgia) la 29 octombrie 2012 — Pelckmans Turnhout NV/Walter Van Gastel Balen NV și alții
   (Cauza C-483/12)
   2013/C 26/42
   Limba de procedură: olandeza

      Instanța de trimitere

   Grondwettelijk Hof

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Pelckmans Turnhout NV

      Pârâte: Walter Van Gastel Balen NV, Walter Van Gastel NV, Walter Van Gastel Lifestyle NV, Walter Van Gastel Schoten NV

      Întrebarea preliminară

   Principiul egalității, prevăzut la articolul 6 alineatul (3) din Tratatul privind Uniunea Europeană și la articolele 20 și 21 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, coroborat cu articolele 15 și 16 din această cartă și cu articolele 34-36, 56 și 57 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene trebuie interpretat în sensul că se opune unei reglementări cum este cea cuprinsă la articolele 8, 9, 16 și 17 din Legea din 10 noiembrie 2006 privind programul de lucru din sectorul comercial, meșteșugăresc și al prestărilor de servicii, întrucât obligația de a avea o zi de repaus săptămânal prevăzută de aceste articole:

               (i)

               nu se aplică nici comercianților care au subunități în gările feroviare sau în subunitățile societăților de transport public, nici vânzărilor în aeroporturi sau în zonele portuare deschise traficului internațional de călători, și nici vânzărilor în stațiile de alimentare sau în subunitățile situate pe domeniul autostrăzilor, dar, în schimb, se aplică comercianților care au subunități în alte locații,

               (ii)

               nu se aplică comercianților care sunt activi în vânzarea de produse cum ar fi ziare, magazine, produse din tutun și articole pentru fumători, cartele telefonice și de produse ale Loteriei Naționale, în vânzarea de suporturi de opere audiovizuale și de jocuri video, în vânzarea de înghețată, dar, în schimb, se aplică comercianților care oferă alte produse,

               (iii)

               se aplică numai comerțului cu amănuntul, și anume întreprinderile care desfășoară activități de vânzare la consumator, în timp ce aceasta nu se aplică altor comercianți,

               (iv)

               implică, cel puțin pentru comercianții care își exercită activitatea prin intermediul unui punct de vânzare fizic sau care au un contact direct cu consumatorul, o limitare mult mai strictă decât cea aplicabilă comercianților care își exercită activitatea prin intermediul unui magazin on-line sau, eventual, prin alte forme de vânzare la distanță?


title: Rectificare la comunicarea din Jurnalul Oficial în cauza T-86/17 (JO C 104, 3.4.2017)

text:
               17.7.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 231/55

         Rectificare la comunicarea din Jurnalul Oficial în cauza T-86/17
   (
         Jurnalul Oficial al Uniunii Europene C 104din 3 aprilie 2017
      )
   (2017/C 231/73)
   Comunicarea în cauza T-86/17, Le Pen/Parlamentul, se citește astfel:

      „Acțiune introdusă la 10 februarie 2017 – Le Pen/Parlamentul
      (Cauza T-86/17)
      (2017/C 104/85)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamantă: Marion Le Pen (Saint-Cloud, Franța) (reprezentanți: M. Ceccaldi și J.-P. Le Moigne, avocați)

         Pârât: Parlamentul European

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei Secretarului General al Parlamentului European din 5 decembrie 2016, adoptată în aplicarea Deciziei 2009/C 159/01 a Biroului Parlamentului European din 19 mai și din 9 iulie 2008«privind normele de aplicare a Statutului deputaților în Parlamentul European», cu modificările ulterioare, prin care s-a constatat o creanță față de reclamantă în sumă de 298 497,87 euro cu titlu de sume plătite în mod nejustificat în cadrul asistenței parlamentare și prin care se motivează recuperarea acesteia și se însărcinează ordonatorul competent, în colaborare cu contabilul instituției, să procedeze la recuperarea sumei amintite în aplicarea articolului 68 din normele de aplicare a Statutului deputaților în Parlamentul European și a articolelor 66, 78, 79 și 80 din Regulamentul financiar (denumit în continuare «RF»);

                  —

                  anularea notei de debit nr. 2016-1560 din 6 decembrie 2016, prin care se informează reclamanta cu privire la faptul că, prin Decizia Secretarului General din 5 decembrie 2016, s-a constatat în privința sa o creanță de 298 497,87 euro, [și se dispune] recuperarea sumelor plătite în mod nejustificat cu titlu de asistență parlamentară [în aplicarea] articolului 68 din NASD și a articolelor 66, 78, 79 și 80 din RF;

                  —

                  obligarea Parlamentului European la plata tuturor cheltuielilor de judecată;

                  —

                  obligarea Parlamentului European la plata către doamna Le Pen, cu titlu de rambursare a cheltuielilor de judecată recuperabile, a sumei de 50 000 de euro.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamanta invocă douăsprezece motive.

                  1.

                  Primul motiv, întemeiat pe necompetența autorului actului. Reclamanta consideră că decizia Secretarului General al Parlamentului European din 5 decembrie 2016 (denumită în continuare «decizia atacată») ar fi de competența Biroului Parlamentului European și că semnatarul deciziei nu ar justifica nicio delegare de competență.

                  2.

                  Al doilea motiv, întemeiat pe lipsa motivării de care ar fi afectată decizia atacată, în condițiile în care această cerință ar fi prescrisă la articolul 41 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene.

                  3.

                  Al treilea motiv, întemeiat pe încălcarea unor norme fundamentale de procedură, întrucât decizia atacată ar viza raportul de anchetă, efectuată de Oficiul European de Luptă Antifraudă («OLAF») și închisă la 26 iulie 2016, care nu i-ar fi fost comunicat reclamantei. Reclamanta nu ar fi fost astfel ascultată și nu ar fi putut astfel să își expună în mod valabil mijloacele de apărare întrucât Secretarul General ar fi refuzat să îi comunice înscrisurile și mijloacele materiale de probă pe care se întemeiază decizia atacată.

                  4.

                  Al patrulea motiv, întemeiat pe absența unei examinări personale a dosarului de către Secretarul General al Parlamentului European. În opinia reclamantei, acesta din urmă s-ar fi mulțumit să preia conținutul raportului OLAF și nu ar fi procedat niciodată personal la examinarea situației reclamantei.

                  5.

                  Al cincilea motiv, întemeiat pe inexistența faptelor pe care se sprijină decizia atacată și nota de debit aferentă acesteia (denumite în continuare «actele atacate»), întrucât faptele reținute ar fi inexacte.

                  6.

                  Al șaselea motiv, întemeiat pe răsturnarea sarcinii probei. În această privință, reclamanta susține că nu ar avea ea sarcina să facă dovada muncii prestate de asistent sa parlamentară, ci, dimpotrivă, autoritățile competente ar avea sarcina să dovedească contrariul.

                  7.

                  Al șaptelea motiv, întemeiat pe încălcarea principiului proporționalității, întrucât suma solicitată reclamantei nu ar fi motivată nici în detaliu, nici în privința metodei de calcul și ar presupune că asistenta parlamentară nu ar fi lucrat niciodată pentru reclamantă.

                  8.

                  Al optulea motiv, întemeiat pe un abuz de putere, întrucât actele atacate ar fi fost adoptate în scopul de a priva reclamanta, deputat în Parlamentul European, de mijloacele necesare exercitării mandatului său.

                  9.

                  Al nouălea motiv, întemeiat pe un abuz de procedură. Reclamanta consideră că Secretarul General ar fi transmis în mod ilegal, pentru a evita să fie obligat să îi comunice raportul OLAF aflat în posesia sa, cererea de comunicare a acestui raport la OLAF, care nu ar fi procedat la transmiterea lui.

                  10.

                  Al zecelea motiv, întemeiat pe tratamentul discriminatoriu și pe existența unui fumus persecutionis, întrucât situația din jurul prezentului litigiu ar viza exclusiv reclamanta și partidul său.

                  11.

                  Al unsprezecelea motiv, întemeiat pe atingerea independenței unui deputat și pe consecințele absenței unui mandat imperativ. Actele atacate ar avea în mod indubitabil drept obiectiv să aducă atingere libertății exercitării mandatului de parlamentar al reclamantei, privând-o de mijloacele financiare necesare îndeplinirii misiunii sale. Parlamentarul nu ar putea, de altfel, să primească instrucțiuni de la Secretarul General cu privire la modul în care ar trebui să își exercite mandatul sub amenințarea aplicării de sancțiuni financiare.

                  12.

                  Al doisprezecelea motiv, întemeiat pe lipsa independenței OLAF, întrucât acest organism nu ar oferi nicio garanție de imparțialitate și de probitate și ar fi dependent de Comisia Europeană.”


title: Cauza T-378/10: Hotărârea Tribunalului din 29 septembrie 2010 — CNH Global/OAPI (Combinație a culorilor roșu, negru și gri pentru un tractor) [ Marcă comunitară — Cerere de înregistrare a unei mărci comunitare care constă într-o combinație a culorilor roșu, negru și gri aplicate pe suprafețele exterioare ale unui tractor — Motiv absolut de refuz — Lipsa caracterului distinctiv dobândit prin utilizare — Articolul 7 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 [devenit articolul 7 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009] ]

text:
               20.11.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 317/26

         Hotărârea Tribunalului din 29 septembrie 2010 — CNH Global/OAPI (Combinație a culorilor roșu, negru și gri pentru un tractor)
   (Cauza T-378/10) (1)

   (Marcă comunitară - Cerere de înregistrare a unei mărci comunitare care constă într-o combinație a culorilor roșu, negru și gri aplicate pe suprafețele exterioare ale unui tractor - Motiv absolut de refuz - Lipsa caracterului distinctiv dobândit prin utilizare - Articolul 7 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 [devenit articolul 7 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009])
   2010/C 317/45
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: CNH Global NV (Amsterdam, Țările de Jos) (reprezentanți: M. Edenborough, barrister, și R. Harrison, solicitor)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: A. Folliard-Monguiral, agent)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva deciziei Camerei întâi de recurs a OAPI din 5 iulie 2007 (cauza R 1642/2006-1) privind o cerere de înregistrare ca marcă comunitară a semnului reprezentând un tractor în culorile roșu, negru și gri,

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Obligă CNH Global NV la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 297, 8.12.2007.


title: Cauza T-215/11: Ordonanța Tribunalului din 27 noiembrie 2012 — ADEDY și alții/Consiliul ( „Acțiune în anulare — Decizie adresată unui stat membru în vederea remedieriiunei situații de deficit excesiv — Lipsa afectării directe — Inadmisibilitate” )

text:
               26.1.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 26/45

         Ordonanța Tribunalului din 27 noiembrie 2012 — ADEDY și alții/Consiliul
   (Cauza T-215/11) (1)

   (Acțiune în anulare - Decizie adresată unui stat membru în vederea remedieriiunei situații de deficit excesiv - Lipsa afectării directe - Inadmisibilitate)
   2013/C 26/89
   Limba de procedură: greaca

      Părțile

      Reclamanți: Anotati Dioikisi Enoseon Dimosion Ypallilon (ADEDY) (Atena, Grecia); Spyridon Papaspyros (Atena) și Ilias Iliopoulos (Atena) (reprezentant: M.-M. Tsipra, avocat)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: G. Maganza, M. Vitsentzatos și A. de Gregorio Merino, agenți)

      Intervenientă în susținerea pârâtului: Comisia Europeană (reprezentanți: B. Smulders, J. P. Keppenne și M. Konstantinidis, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare a Deciziei 2011/57/UE a Consiliului din 20 decembrie 2010 de modificare a Deciziei 2010/320/UE adresată Greciei în vederea consolidării și a aprofundării supravegherii fiscale și de notificare a Greciei să ia măsuri de reducere a deficitului considerate necesare pentru remedierea situației de deficit excesiv (JO L 26, p. 15)

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Anotati Dioikisi Enoseon Dimosion Ypallilon (ADEDY), domnul Spyridon Papaspyros și domnul Ilias Iliopoulos suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și cheltuielile de judecată efectuate de Consiliul Uniunii Europene.

               3.

               Comisia Europeană suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 186, 25.6.2011.


title: Cauza T-139/17: Acțiune introdusă la 6 martie 2017 – Kibelisa/Consiliul

text:
               24.4.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 129/30

         Acțiune introdusă la 6 martie 2017 – Kibelisa/Consiliul
   (Cauza T-139/17)
   (2017/C 129/45)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: Roger Kibelisa (Kinshasa, Republica Democratică Congo) (reprezentant: O. Okito, avocat)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene

      Concluziile

   Reclamantul solicită Tribunalului să pronunțe:

               —

               anularea Regulamentului (UE) 2016/2230 de punere în aplicare a Deciziei (PESC) 2016/2231 a Consiliului din 12 decembrie 2016 de instituire a anumitor măsuri speciale împotriva persoanelor ale căror acțiuni încalcă embargoul asupra armelor impus Republicii Democratice Congo și de modificare a Deciziei 2010/788/PESC, în măsura în care îl privește pe domnul Roger Kibelisa;

               —

               obligarea Consiliului să suporte, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, pe cele ale reclamantului și ale tuturor intervenienților.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamantul invocă două motive.

               1.

               Primul motiv, întemeiat pe încălcarea unor norme fundamentale de procedură, comisă de Consiliu și, în special, pe încălcarea dreptului la apărare al reclamantului, pe încălcarea obligației de motivare care revine Consiliului, precum și pe încălcarea dreptului reclamantului la o cale de atac efectivă.

               2.

               Al doilea motiv, întemeiat pe încălcarea principiilor generale ale dreptului Uniunii Europene în măsura în care Consiliul ar fi încălcat dreptul de proprietate al reclamantului.


title: Cauza C-108/11: Hotărârea Curții (Camera a zecea) din 14 martie 2013 — Comisia Europeană/Irlanda (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — TVA — Cotă redusă — Livrări de ogari și de cai care nu sunt destinați preparării sau producerii de alimente pentru consumul uman sau animal, închirierea de cai și servicii de inseminare — Directiva 2006/112/CE — Încălcarea articolului 96, a articolului 98 coroborat cu anexa III și a articolului 110)

text:
               18.5.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 141/3

         Hotărârea Curții (Camera a zecea) din 14 martie 2013 — Comisia Europeană/Irlanda
   (Cauza C-108/11) (1)

   (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru - TVA - Cotă redusă - Livrări de ogari și de cai care nu sunt destinați preparării sau producerii de alimente pentru consumul uman sau animal, închirierea de cai și servicii de inseminare - Directiva 2006/112/CE - Încălcarea articolului 96, a articolului 98 coroborat cu anexa III și a articolului 110)
   2013/C 141/04
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: R. Lyal și C. Soulay, agenți)

      Pârâtă: Irlanda (reprezentanți: E. Creedon, M. Collins, N. Travers și D. O'Hagan, agenți)

      Intervenientă în susținerea pârâtei: Republica Franceză (reprezentanți: G. de Bergues și J.-S. Pilczer, agenți)

      Obiectul

   Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Încălcarea articolului 96, a articolului 98 (coroborat cu anexa III) și a articolului 110 din Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată (JO L 347, p. 1, Ediție specială, 09/vol. 3, p. 7) — Legislație națională care aplică o cotă redusă livrărilor de ogari și de cai care nu sunt destinate preparării sau producției de alimente pentru consumul uman sau animal, închirierii de cai și anumitor servicii de inseminare

      Dispozitivul

               1.

               Prin aplicarea cotei reduse a taxei pe valoarea adăugată de 4,8 % livrărilor de ogari și de cai care nu sunt destinate preparării de alimente, închirierii de cai și anumitor servicii de inseminare, Irlanda nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 96, articolului 98 coroborat cu anexa III și articolului 110 din Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată.

               2.

               Obligă Irlanda la plata cheltuielilor de judecată.

               3.

               Republica Franceză suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 145, 14.5.2011.


title: Cauza T-160/14: Acțiune introdusă la 28 februarie 2014 – Yingli Energy (China) și alții/Consiliul

text:
               12.5.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 142/43

         Acțiune introdusă la 28 februarie 2014 – Yingli Energy (China) și alții/Consiliul
   (Cauza T-160/14)
   2014/C 142/56
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamante: Yingli Energy (China) Co. Ltd (Baoding, China); Baoding Tianwei Yingli New Energy Resources Co. Ltd (Baoding); Hainan Yingli New Energy Resources Co. Ltd (Haikou, China); Hengshui Yingli New Energy Resources Co. Ltd (Hengshui, China); Tianjin Yingli New Energy Resources Co. Ltd (Tianjin, China); Lixian Yingli New Energy Resources Co. Ltd (Baoding); Baoding Jiasheng Photovoltaic Technology Co. Ltd (Baoding); Beijing Tianneng Yingli New Energy Resources Technology Co. Ltd (Beijing, China); Yingli Energy (Beijing) Co. Ltd (Beijing); Yingli Green Energy Europe (Düsseldorf, Germania); Yingli Green Energy South East Europe GmbH (Grünwald, Germania); Yingli Green Energy France SAS (Lyon, Franța); Yingli Green Energy Spain, SL (La Moraleja, Spania); Yingli Green Energy Italia Srl (Rome, Italia); și Yingli Green Energy International AG (Kloten, Elveția) (reprezentanți: A. Willems, S. De Knop și J. Charles, avocați)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene

      Concluziile

   Reclamantele solicită Tribunalului:

               —

               declararea acțiunii ca fiind admisibilă;

               —

               anularea Regulamentului de punere în aplicare (UE) nr. 1238/2013 al Consiliului din 2 decembrie 2013 de instituire a unei taxe antidumping definitive și de percepere definitivă a taxei provizorii impuse pentru importurile de module fotovoltaice pe bază de siliciu cristalin și componentele lor cheie (și anume celule) originare sau expediate din Republica Populară Chineză (JO 2013, L 325, p. 1), în măsura în care se aplică reclamantelor;

               —

               obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamantele invocă șapte motive.

               1.

               Primul motiv, potrivit căruia, întrucât au impus măsuri antidumping pentru modulele fotovoltaice pe bază de siliciu cristalin și componentele lor cheie expediate din Republica Populară Chineză, în timp ce anunțul de inițiere menționa numai modulele fotovoltaice pe bază de siliciu cristalin și componentele lor cheie originare din Republica Populară Chineză, instituțiile au încălcat articolul 5 alineatele (10) și (11) din Regulamentul (CE) nr. 1225/2009 al Consiliului (1).

               2.

               Al doilea motiv, potrivit căruia, întrucât au impus măsuri antidumping pentru modulele fotovoltaice pe bază de siliciu cristalin și componentele lor cheie care nu făceau obiectul unei anchete antidumping, instituțiile au încălcat articolele 1 și 17 din Regulamentul (CE) nr. 1225/2009 al Consiliului.

               3.

               Al treilea motiv, potrivit căruia, întrucât au aplicat o metodologie pentru țări care nu au economie de piață la calcularea marjei de dumping a produselor provenite din țări cu economie de piață, instituțiile au încălcat articolul 2 din Regulamentul (CE) nr. 1225/2009 al Consiliului.

               4.

               Al patrulea motiv, potrivit căruia, întrucât au efectuat o singură anchetă pentru două produse distincte (și anume modulele fotovoltaice pe bază de siliciu cristalin și celule), instituțiile au încălcat articolul 1 alineatul (4) din Regulamentul (CE) nr. 1225/2009 al Consiliului.

               5.

               Al cincilea motiv, potrivit căruia, întrucât au determinat statutul de economie de piață al reclamantelor la mai mult de trei luni de la inițierea anchetei și după primirea tuturor informațiilor necesare pentru calcularea marjelor de dumping, instituțiile au încălcat articolul 2 alineatul (7) litera (c) din Regulamentul (CE) nr. 1225/2009 al Consiliului.

               6.

               Al șaselea motiv, potrivit căruia, întrucât nu au cuantificat în mod distinct prejudiciul suferit de industria Uniunii, cauzat atât de importurile care fac obiectul unui dumping, cât și de alți factori cunoscuți și întrucât, în consecință, au impus un cuantum al taxei care depășește ceea ce era necesar pentru eliminarea prejudiciului produs industriei Uniunii de către importurile care fac obiectul unui dumping, instituțiile au încălcat articolul 3 și articolul 9 alineatul (4) din Regulamentul (CE) nr. 1225/2009 al Consiliului.

               7.

               Al șaptelea motiv, potrivit căruia, întrucât nu au divulgat faptele și considerațiile esențiale pe baza cărora intenționau să impună măsuri antidumping definitive, instituțiile au încălcat articolul 20 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1225/2009 al Consiliului.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 1225/2009 al Consiliului din 30 noiembrie 2009 privind protecţia împotriva importurilor care fac obiectul unui dumping din partea ţărilor care nu sunt membre ale Comunităţii Europene (JO 2009, L 343, p. 51).


title: Cauza C-86/13: Acțiune introdusă la 20 februarie 2013 — Comisia Europeană/Consiliul Uniunii Europene

text:
               27.4.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 123/12

         Acțiune introdusă la 20 februarie 2013 — Comisia Europeană/Consiliul Uniunii Europene
   (Cauza C-86/13)
   2013/C 123/19
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: J. Currall, D. Martin, J.-P. Keppenne, agenți)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene

      Concluziile reclamantei

               —

               Anularea Deciziei din 20 decembrie 2012 a Consiliului prin care acesta a refuzat să adopte Propunerea Comisiei privind un regulament al Consiliului de ajustare, începând cu 1 iulie 2012, a remunerațiilor și a pensiilor funcționarilor și ale celorlalți agenți ai Uniunii Europene, precum și a coeficienților corectori aferenți;

               —

               obligarea Consiliul Uniunii Europene la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Comisia invocă trei motive în susținerea acțiunii sale.
   Primul motiv se întemeiază pe o încălcare a articolului 65 din Statut funcționarilor și a articolelor 1, 3 și 10 din anexa XI la statut, întrucât, nefiind sesizat cu o propunere a Comisiei de aplicare a clauzei de exceptare prevăzute la articolul 10 din anexa XI, Consiliul era obligat să adopte până la 31 decembrie 2012 propunerea de ajustare anuală a remunerațiilor și a pensiilor funcționarilor și ale celorlalți agenți ai Uniunii prezentată de Comisie în temeiul articolului 3 din anexa XI. Consiliul nu ar avea competența să adopte o decizie prin care să aplice, în esență, articolul 10 fără o propunere corespunzătoare a Comisiei și fără a asocia Parlamentul European, care este co-legiuitor potrivit articolului 10.
   Al doilea motiv se întemeiază pe încălcarea articolului 64 din statut și a articolelor 1 și 3 din anexa XI în măsura în care Consiliul nu a adoptat, deși era obligat să o facă, noii coeficienți corectori aferenți remunerațiilor și pensiilor, propuși de Comisie în vederea asigurării egalității de tratament între funcționari și pensionari, oricare ar fi locul de repartizare sau, după caz, reședința acestora.
   Al treilea motiv se întemeiază pe lipsa totală a motivării, întrucât Consiliul nu a făcut decât să constate inexistența unei majorități calificate pentru adoptarea propunerii Comisiei potrivit articolului 3 din anexa XI, fără a explica de ce se depărta de la aceasta. Acest motiv privește atât ajustarea remunerațiilor și a pensiilor, cât și adoptarea unor noi coeficienți corectori.


title: Cauza C-112/07: Acțiune introdusă la 26 februarie 2007 — Comisia Comunităților Europene/Republica Italiană

text:
               26.5.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 117/5

         Acțiune introdusă la 26 februarie 2007 — Comisia Comunităților Europene/Republica Italiană
   (Cauza C-112/07)
   (2007/C 117/07)
   Limba de procedură: italiana
   Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: E. De Persio și M. Condou-Durande, agenți)

      Pârâtă: Republica Italiană
   Concluziile reclamantei

               —

               constatarea faptului că, prin neadoptarea actelor cu putere de lege și a actelor administrative necesare pentru a se conforma Directivei 2004/80/CE a Consiliului din 29 aprilie 2004 privind despăgubirea victimelor infracționalității (1) sau, în orice caz, prin necomunicarea acestor dispoziții Comisiei, Republica Italiană nu și-a îndeplinit obligațiile ce îi revin în temeiul acestei directive;

               —

               obligarea Republicii Italiene la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   Termenul pentru transpunerea Directivei 2004/80/CE a expirat la 1 ianuarie 2006, cu excepția articolului 12 alineatul (2) din aceeași directivă, pentru care acest termen a fost stabilit la 1 iulie 2005. conformarea avea loc până la 1 iulie 2005.

      (1)  JO L 261, p. 15.


title: Cauza C-461/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de High Court (Irlanda) la 28 iulie 2017 – Brian Holohan, Richard Guilfoyle, Noric Guilfoyle, Liam Donegan/An Bord Pleanála

text:
               9.10.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 338/11

         Cerere de decizie preliminară introdusă de High Court (Irlanda) la 28 iulie 2017 – Brian Holohan, Richard Guilfoyle, Noric Guilfoyle, Liam Donegan/An Bord Pleanála
   (Cauza C-461/17)
   (2017/C 338/11)
   Limba de procedură: engleza

      Instanța de trimitere

   High Court (Irlande)

      Părțile din procedura principală

      Reclamanți: Brian Holohan, Richard Guilfoyle, Noric Guilfoyle și Liam Donegan

      Pârât: An Bord Pleanála

      Întrebările preliminare

               (a)

               Dacă Directiva 92/43/CEE (1) a Consiliului din 21 mai 1992 privind conservarea habitatelor naturale și a speciilor de faună și floră sălbatică, cu modificările ulterioare, are ca efect faptul că o declarație privind impactul asupra mediului trebuie să identifice sfera completă a habitatelor și a speciilor pentru care situl este clasificat;

               (b)

               dacă Directiva 92/43/CEE a Consiliului din 21 mai 1992 privind conservarea habitatelor naturale și a speciilor de faună și floră sălbatică, cu modificările ulterioare, are ca efect faptul că impactul potențial asupra tuturor speciilor (spre deosebire de speciile protejate exclusiv) care contribuie sau fac parte dintr-un habitat protejat trebuie identificat și discutat în cadrul unei declarații privind impactul asupra mediului;

               (c)

               dacă Directiva 92/43/CEE a Consiliului din 21 mai 1992 privind conservarea habitatelor naturale și a speciilor de faună și floră sălbatică, cu modificările ulterioare, are ca efect faptul că o declarație privind impactul asupra mediului trebuie să abordeze în mod expres impactul construcției propuse asupra speciilor și habitatelor protejate situate atât în situl ASC, cât și în afara sitului respectiv;

               (d)

               dacă Directiva 2011/92/UE (2) a Parlamentului European și a Consiliului din 13 decembrie 2011 privind evaluarea efectelor anumitor proiecte publice și private asupra mediului, cu modificările ulterioare, are ca efect faptul că o declarație privind impactul asupra mediului trebuie să examineze în mod expres dacă construcția propusă va avea un impact semnificativ asupra speciilor identificate în declarație;

               (e)

               dacă o opțiune pe care inițiatorul proiectului a examinat-o și a discutat-o în evaluarea impactului asupra mediului și/sau a fost susținută de unele părți interesate și/sau a fost examinată de autoritățile competente este echivalentă cu o „principală alternativă” în sensul articolului 5 alineatul (3) litera (d) din Directiva 2011/92/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 13 decembrie 2011 privind evaluarea efectelor anumitor proiecte publice și private asupra mediului, cu modificările ulterioare, chiar dacă a fost respinsă de inițiatorul proiectului într-o etapă timpurie;

               (f)

               dacă Directiva 2011/92/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 13 decembrie 2011 privind evaluarea efectelor anumitor proiecte publice și private asupra mediului, cu modificările ulterioare, are ca efect faptul că o evaluare a impactului asupra mediului ar trebui să conțină suficiente informații cu privire la impactul asupra mediului al fiecărei alternative pentru a permite efectuarea unei comparații între avantajele pentru mediu ale diferitelor alternative și/sau trebuie să se explice în declarația privind impactul asupra mediului modul în care efectele asupra mediului ale alternativelor respective au fost luate în considerare;

               (g)

               dacă cerința prevăzută la articolul 5 alineatul (3) litera (d) din Directiva 2011/92/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 13 decembrie 2011 privind evaluarea efectelor anumitor proiecte publice și private asupra mediului, cu modificările ulterioare, potrivit căreia motivele care stau la baza alegerii inițiatorului proiectului trebuie stabilite „ținând seama de efectele asupra mediului”, se aplică doar opțiunii alese sau și principalelor alternative studiate, astfel încât să fie necesar ca analiza opțiunilor respective să examineze efectele lor asupra mediului;

               (h)

               dacă este compatibil cu atingerea obiectivelor Directivei 92/43/CEE a Consiliului din 21 mai 1992 privind conservarea habitatelor naturale și a speciilor de faună și floră sălbatică, cu modificările ulterioare, faptul că detaliile etapei de construcție (precum ansamblul locației și rutele de transport) pot fi decise ulterior autorizării și, în cazul unui răspuns afirmativ, dacă o autoritate competentă are posibilitatea de a permite ca asemenea chestiuni să fie stabilite prin decizie unilaterală de către inițiatorul proiectului, în contextul oricărei autorizației de construcție acordate, care urmează să fie mai degrabă notificată autorității competente decât aprobată de aceasta;

               (i)

               dacă Directiva 92/43/CEE a Consiliului din 21 mai 1992 privind conservarea habitatelor naturale și a speciilor de faună și floră sălbatică, cu modificările ulterioare, are ca efect faptul că o autoritate competentă are obligația să noteze cu suficiente detalii și claritate, în scopul de a înlătura orice îndoială cu privire la înțelesul și efectul unei asemenea opinii, măsura în care opinia științifică prezentată acesteia pledează în favoarea obținerii unor informații suplimentare anterior acordării autorizației de construcție;

               (j)

               dacă Directiva 92/43/CEE a Consiliului din 21 mai 1992 privind conservarea habitatelor naturale și a speciilor de faună și floră sălbatică, cu modificările ulterioare, are ca efect faptul că se impune autorității competente să furnizeze motive sau motive detaliate pentru respingerea unei concluzii de către inspectorul său potrivit căreia sunt necesare informații suplimentare sau un studiu științific anterior acordării autorizației de construcție și

               (k)

               dacă Directiva 92/43/CEE a Consiliului din 21 mai 1992 privind conservarea habitatelor naturale și a speciilor de faună și floră sălbatică, cu modificările ulterioare, are ca efect faptul că o autoritate competentă, atunci când efectuează o evaluare corespunzătoare, trebuie să furnizeze motive detaliate și exprese pentru fiecare element al deciziei sale.

      (1)  JO 206, p. 7 Ediție specială, 15/vol. 2, p. 109.

      (2)  JO L 26, p. 1.


title: Cauza T-119/08 R: Ordonanța președintelui Tribunalului de Primă Instanță din 11 aprilie 2008 — Republica Cipru/Comisia Comunităților Europene ( Măsuri provizorii — Anunț de participare pentru un contract prin care se urmărește încurajarea dezvoltării economice în partea de nord a Ciprului — Cerere de suspendare a executării — Lipsa urgenței )

text:
               5.7.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 171/38

         Ordonanța președintelui Tribunalului de Primă Instanță din 11 aprilie 2008 — Republica Cipru/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza T-119/08 R)
   („Măsuri provizorii - Anunț de participare pentru un contract prin care se urmărește încurajarea dezvoltării economice în partea de nord a Ciprului - Cerere de suspendare a executării - Lipsa urgenței’)
   (2008/C 171/72)
   Limba de procedură: greaca
   Părțile

      Reclamantă: Republica Cipru (reprezentant: P. Kliridis, agent)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: P. van Nuffel și I. Zervas, agenți)
   Obiectul
   Cerere de suspendare a executării unui anunț de participare adoptat de Comisia Comunităților Europene și prin care se urmărește încurajarea dezvoltării economice în partea de nord a Ciprului în sectorul creșterii animalelor.
   Dispozitivul

               1)

               Respinge cererea de măsuri provizorii.

               2)

               Cererea privind cheltuielile de judecată se soluționează odată cu fondul.


title: Cauza C-412/14: Cerere de decizie preliminară introdusă de Amtsgericht Rüsselsheim (Germania) la 29 august 2014 – Dagmar Wedel, Rudi Wedel/Condor Flugdienst GmbH

text:
               15.12.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 448/3

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Amtsgericht Rüsselsheim (Germania) la 29 august 2014 – Dagmar Wedel, Rudi Wedel/Condor Flugdienst GmbH
   (Cauza C-412/14)
   (2014/C 448/03)
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Amtsgericht Rüsselsheim

      Părțile din procedura principală

      Reclamanţi: Dagmar Wedel, Rudi Wedel

      Pârâtă: Condor Flugdienst GmbH

      Întrebările preliminare

               1)

               Împrejurările excepționale în sensul articolului 5 alineatul (3) din Regulamentul nr. 261/2004 (1) trebuie să privească în mod direct zborul rezervat?

               2)

               În cazul unui răspuns negativ la prima întrebare: câte zboruri anterioare efectuate de aeronava utilizată pentru zborul programat sunt relevante pentru existența unor împrejurări excepționale? Există o limită în timp pentru luarea în considerare a unor împrejurări excepționale care au intervenit cu ocazia zborurilor anterioare? În caz afirmativ, cum se calculează această limită în timp?

               3)

               În cazul în care împrejurări excepționale care au intervenit cu ocazia zborurilor anterioare sunt relevante în privința unui zbor efectuat ulterior, măsurile rezonabile pe care operatorul de transport aerian trebuie să le adopte în conformitate cu articolul 5 alineatul (3) din regulament trebuie să vizeze numai prevenirea apariției împrejurărilor excepționale sau și prevenirea unei întârzieri mai mari?

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 261/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 11 februarie 2004 de stabilire a unor norme comune în materie de compensare și de asistență a pasagerilor în eventualitatea refuzului la îmbarcare și anulării sau întârzierii prelungite a zborurilor și de abrogare a Regulamentului (CEE) nr. 295/91 (JO L 46, p. 1, Ediție specială, 07/vol. 12, p. 218).


title: Cauza T-73/10 P: Ordonanța Tribunalului din 2 decembrie 2010 — Apostolov/Comisia ( „Recurs — Funcție publică — Recrutare — Concurs — Respingere a candidaturii — Termen de introducere a acțiunii — Tardivitate — Recurs în parte în mod vădit inadmisibil și în parte în mod vădit nefondat” )

text:
               12.2.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 46/13

         Ordonanța Tribunalului din 2 decembrie 2010 — Apostolov/Comisia
   (Cauza T-73/10 P) (1)

   (Recurs - Funcție publică - Recrutare - Concurs - Respingere a candidaturii - Termen de introducere a acțiunii - Tardivitate - Recurs în parte în mod vădit inadmisibil și în parte în mod vădit nefondat)
   2011/C 46/26
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Recurent: Svetoslav Apostolov (Saarwellingen, Germania) (reprezentant: D. Schneider-Addae-Mensah, avocat)

      Cealaltă parte în proces: Comisia Europeană (reprezentanți: J. Currall și B. Eggers)

      Obiectul

   Recurs introdus împotriva Ordonanței Tribunalului Funcției Publice a Uniunii Europene (Camera întâi) din 15 decembrie 2009, Apostolov/Comisia (F-8/09, nepublicată încă în Repertoriu), prin care se urmărește în special anularea acestei ordonanțe

      Dispozitivul

               1.

               Respinge recursul.

               2.

               Domnul Svetoslav Apostolov suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și cheltuielile de judecată efectuate de Comisia Europeană în cadrul prezentei proceduri.

      (1)  JO C 100, 17.4.2010.


title: Cauza T-161/14: Acțiune introdusă la 28 februarie 2014 – Yingli Energy (China) și alții/Consiliul

text:
               12.5.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 142/44

         Acțiune introdusă la 28 februarie 2014 – Yingli Energy (China) și alții/Consiliul
   (Cauza T-161/14)
   2014/C 142/57
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamante: Yingli Energy (China) Co. Ltd (Baoding, China); Baoding Tianwei Yingli New Energy Resources Co. Ltd (Baoding); Hainan Yingli New Energy Resources Co. Ltd (Haikou, China); Hengshui Yingli New Energy Resources Co. Ltd (Hengshui, China); Tianjin Yingli New Energy Resources Co. Ltd (Tianjin, China); Lixian Yingli New Energy Resources Co. Ltd (Baoding); Baoding Jiasheng Photovoltaic Technology Co. Ltd (Baoding); Beijing Tianneng Yingli New Energy Resources Technology Co. Ltd (Beijing, China); Yingli Energy (Beijing) Co. Ltd (Beijing); Yingli Green Energy Europe (Düsseldorf, Germania); Yingli Green Energy South East Europe GmbH (Grünwald, Germania); Yingli Green Energy France SAS (Lyon, Franța); Yingli Green Energy Spain, SL (La Moraleja, Spania); Yingli Green Energy Italia Srl (Roma, Italia) și Yingli Green Energy International AG (Kloten, Elveția) (reprezentanți: A. Willems, S. De Knop și J. Charles, avocați)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene

      Concluziile

   Reclamantele solicită Tribunalului:

               —

               declararea admisibilității acțiunii;

               —

               anularea Regulamentului de punere în aplicare (UE) nr. 1239/2013 al Consiliului de instituire a unei taxe compensatorii definitive la importurile de module fotovoltaice pe bază de siliciu cristalin și componentele lor cheie (și anume celule) originare sau expediate din Republica Populară Chineză (JO L 325, p. 66), în măsura în care se aplică reclamantelor;

               —

               obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamantele invocă trei motive.

               1.

               Primul motiv: prin adoptarea de măsuri compensatorii în privința modulelor fotovoltaice pe bază de siliciu cristalin și a componentelor lor cheie expediate din Republica Populară Chineză, deși în avizul de inițiere se menționau doar modulele fotovoltaice pe bază de siliciu cristalin și componentele lor cheie originare din Republica Populară Chineză, instituțiile au încălcat articolul 10 alineatele (12) și (13) din Regulamentul (CE) nr. 597/2009 al Consiliului (1).

               2.

               Al doilea motiv: prin adoptarea de măsuri compensatorii în privința modulelor fotovoltaice pe bază de siliciu cristalin și a componentelor lor cheie care nu au făcut obiectul unei anchete antisubvenții instituțiile au încălcat articolele 1 și 27 din Regulamentul (CE) nr. 597/2009 al Consiliului.

               3.

               Al treilea motiv: prin faptul că nu au efectuat decât o singură anchetă pentru două produse distincte (și anume modulele fotovoltaice pe bază de siliciu cristalin și celulele), instituțiile au încălcat articolul 2 litera (c) din Regulamentul (CE) nr. 597/2009 al Consiliului.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 597/2009 al Consiliului din 11 iunie 2009 privind protecția împotriva importurilor care fac obiectul unor subvenții din partea țărilor care nu sunt membre ale Comunității Europene (JO L 188, p. 93).


title: Cauza T-61/12: Acțiune introdusă la 6 februarie 2012 — ABC-One/OAPI (SLIM BELLY)

text:
               31.3.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 98/26

         Acțiune introdusă la 6 februarie 2012 — ABC-One/OAPI (SLIM BELLY)
   (Cauza T-61/12)
   2012/C 98/43
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: ABC-One Produktions- und Vertriebs GmbH (Villach St. Magdalen, Austria) (reprezentant: S. Merz, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea Deciziei Camerei întâi de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 17 noiembrie 2011 din procedura R 1077/2011-1 având ca obiect cererea de înregistrare ca marcă comunitară a mărcii verbale „SLIM BELLY”;

               —

               obligarea OAPI la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

      Marca comunitară vizată: marca verbală „SLIM BELLY” (cererea de înregistrare nr. 8 576 811) pentru produse și servicii din clasele 28, 41 și 44.

      Decizia examinatorului: Respinge cererea de înregistrare.

      Decizia camerei de recurs: Respinge calea de atac.

      Motivele invocate: încălcarea articolului 7 alineatul (1) literele (b) și (c) din Regulamentul nr. 207/2009, marca în cauză având caracter într-adevăr distinctiv și nefiind descriptivă pentru produsele și serviciile în cauză.


title: Cauza C-594/10: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Hoge Raad der Nederlanden la 17 decembrie 2010 — T.G. van Laarhoven/Staatssecretaris van Financiën

text:
               12.3.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 80/10

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Hoge Raad der Nederlanden la 17 decembrie 2010 — T.G. van Laarhoven/Staatssecretaris van Financiën
   (Cauza C-594/10)
   2011/C 80/20
   Limba de procedură: olandeza

      Instanța de trimitere

   Hoge Raad der Nederlanden

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamant: T.G. van Laarhoven

      Pârât: Staatssecretaris van Financiën

      Întrebările preliminare

               1.

               Articolul 17 alineatul (6) al doilea paragraf din A șasea directivă (1) se opune modificărilor aduse reglementării prin care se limitează posibilitatea de deducere, precum cea din speță, prin intermediul cărora un stat membru urmărește să facă uz de posibilitatea de a exclude deducerea (sau de a menține exluderea deducerii) pentru anumite mărfuri și servicii, în cazul în care, ca urmare a modificărilor, suma a cărei deducere este exclusă a fost majorată în cele mai multe cazuri, însă logica și economia reglementărilor care limitează posibilitatea de deducere au rămas neschimbate?

               2.

               În cazul unui răspuns afirmativ la prima întrebare, instanța națională trebuie să înlăture în totalitate aplicarea reglementării prin care se limitează posibilitatea de deducere sau este suficient ca instanța să înlăture aplicarea reglementării respective în măsura în care prin aceasta s-a extins domeniul de aplicare al excluderii sau al limitării existent la data intrării în vigoare a Celei de a șasea directive?

      (1)  A șasea directivă 77/388/CEE a Consiliului din 17 mai 1977 privind armonizarea legislațiilor statelor membre referitoare la impozitele pe cifra de afaceri — sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată: baza unitară de evaluare (JO L 145, p. 1).


title: Cauza T-246/15: Acțiune introdusă la 15 mai 2015 – Ivanyushchenko/Consiliul

text:
               20.7.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 236/46

         Acțiune introdusă la 15 mai 2015 – Ivanyushchenko/Consiliul
   (Cauza T-246/15)
   (2015/C 236/62)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamant: Yuriy Volodymyrovych Ivanyushchenko (Ienakiieve, Ucraina) (reprezentanți: B. Kennelly și J. Pobjoy, barristers, și R. Gherson, solicitor)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene

      Concluziile

   Reclamantul solicită Tribunalului:

               —

               anularea Deciziei (PESC) 2015/364 a Consiliului din 5 martie 2015 de modificare a Deciziei 2014/119/PESC privind măsuri restrictive împotriva anumitor persoane, entități și organisme având în vedere situația din Ucraina (JO L 62, p. 25) și a Regulamentului de punere în aplicare (UE) 2015/357 al Consiliului din 5 martie 2015 privind punerea în aplicare a Regulamentului (UE) nr. 208/2014 privind măsuri restrictive împotriva anumitor persoane, entități și organisme având în vedere situația din Ucraina (JO L 62, p. 1), în măsura în care se aplică reclamantului;

               —

               cu titlu subsidiar, constatarea inaplicabilității articolului 1 alineatul (1) din Decizia 2014/119/PESC a Consiliului din 5 martie 2014 (astfel cum a fost modificat) și a articolului 3 alineatul (1) din Regulamentul (UE) 208/2014 al Consiliului din 5 martie 2014 (astfel cum a fost modificat), în măsura în care se aplică reclamantului, pentru motiv de nelegalitate;

               —

               obligarea Consiliului la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamantul invocă șase motive.

               1.

               Primul motiv întemeiat pe neidentificarea de către Consiliu a unui temei juridic adecvat pentru Decizia (PESC) 2015/364 a Consiliului (denumită în continuare „decizia”) și pentru Regulamentul (UE) 2015/357 (denumit în continuare „regulamentul”) (denumite, împreună, în continuare „măsurile contestate”). Articolul 29 din Tratatul UE nu constituie un temei juridic adecvat pentru decizie, deoarece critica reținută în privința reclamantului nu îl identifică ca fiind o persoană care a adus atingere democrației în Ucraina sau care a lipsit poporul ucrainean de avantajele dezvoltării durabile în țara sa [în sensul articolului 23 TUE și al dispozițiilor generale ale articolului 21 alineatul (2) UE]. Întrucât decizia este nelegală, Consiliul nu se putea întemeia pe articolul 215 alineatul (2) TFUE pentru a adopta regulamentul.

               2.

               Al doilea motiv întemeiat pe eroarea vădită de apreciere comisă de Consiliu, atunci când a reținut că era îndeplinit criteriul care permitea înscrierea reclamantului în lista definită la articolul 1 alineatul (1) din Decizia 2014/119/PESC a Consiliului din 5 martie 2014 (astfel cum a fost modificat) și la articolul 3 alineatul (1) din Regulamentul (UE) 208/214 al Consiliului din 5 martie 2014 (astfel cum a fost modificat). Reclamantul nu face obiectul unei proceduri penale „pentru deturnare de fonduri sau bunuri publice”.

               3.

               Al treilea motiv întemeiat pe încălcarea de către Consiliu a dreptului la apărare al reclamantului și a dreptului la buna administrare și la un control jurisdicțional efectiv. Mai precis, Consiliul nu a examinat cu rigurozitate și imparțialitate dacă motivele care trebuiau să justifice noua desemnare a reclamantului erau într-adevăr fondate în raport cu argumentația prezentată de reclamant anterior noii sale desemnări.

               4.

               Al patrulea motiv întemeiat pe neîndeplinirea de către Consiliu a obligației sale de a furniza motive adecvate care justifică noua desemnare a reclamantului.

               5.

               Al cincilea motiv întemeiat pe încălcarea de către Consiliu, fără justificare și în mod disproporționat, a drepturilor fundamentale ale reclamantului, inclusiv a dreptului la protecția proprietății și a reputației. Impactul măsurilor contestate asupra reclamantului este amplu, întrucât privește proprietatea și reputația sa la nivel mondial. Consiliul nu a demonstrat că înghețarea fondurilor și a resurselor economice ale reclamantului are legătură cu vreun scop legitim sau se justifică printr-un astfel de scop și cu atât mai puțin că este proporțională cu scopul.

               6.

               Al șaselea motiv, invocat în susținerea declarării nelegalității, întemeiat pe faptul că, contrar argumentelor avansate în cadrul celui de al doilea motiv, articolul 1 alineatul (1) din Decizia 2014/119/PESC a Consiliului din 5 martie 2014 (astfel cum a fost modificat) și articolul 3 alineatul (1) din Regulamentul (UE) 208/2014 al Consiliului din 5 martie 2014 (astfel cum a fost modificat) trebuie interpretate în sensul că includ și anchetele unei autorități ucrainene, indiferent dacă există o decizie sau o procedură judiciară care să o justifice, să o controleze sau să o supervizeze, criteriul de desemnare ar fi, dată fiind întinderea și domeniul de aplicare arbitrar care rezultă dintr-o astfel de interpretare largă, lipsit de un temei juridic adecvat și/sau ar fi disproporționat în raport cu obiectivele deciziei și ale regulamentului. Prin urmare, dispoziția ar fi nelegală.


title: Cauza T-578/13: Hotărârea Tribunalului din 3 iunie 2015 – Luxembourg Pamol (Cipru) şi Luxembourg Industries/Comisia („Acțiune în anulare — Produse fitosanitare — Publicarea de documente privind includerea unei substanțe active — Respingerea cererii de aplicare a regimului de confidențialitate în privința anumitor informații — Neimputabilitatea actului atacat pârâtei — Inadmisibilitate”)

text:
               20.7.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 236/37

         Hotărârea Tribunalului din 3 iunie 2015 – Luxembourg Pamol (Cipru) şi Luxembourg Industries/Comisia
   (Cauza T-578/13) (1)

   ((„Acțiune în anulare - Produse fitosanitare - Publicarea de documente privind includerea unei substanțe active - Respingerea cererii de aplicare a regimului de confidențialitate în privința anumitor informații - Neimputabilitatea actului atacat pârâtei - Inadmisibilitate”))
   (2015/C 236/49)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamante: Luxembourg Pamol (Cyprus) Ltd (Nicosia, Cipru) şi Luxembourg Industries Ltd (Tel-Aviv, Israël) (reprezentanţi: C. Mereu şi K. van Maldegem, avocaţi)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: G. von Rintelen şi P. Ondrůšek, agenţi)

      Obiectul

   Cerere de anulare a deciziei, comunicate prin scrisoarea Autorității Europene pentru Siguranţa Alimentară (EFSA) din 8 octombrie 2013, de a publica anumite părți ale documentelor cu privire la care reclamantele solicitaseră aplicarea regimului de confidențialitate

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea ca inadmisibilă.

               2)

               Obligă Luxembourg Pamol (Cyprus) Ltd și Luxembourg Industries Ltd la plata cheltuielilor de judecată, inclusiv a celor aferente procedurii referitoare la măsurile provizorii.

      (1)  JO C 45, 15.2.2014.


title: Cauza T-288/04: Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 9 ianuarie 2007 — Van Neyghem/Comitetul Regiunilor ( Funcționari — Numire — Încadrare în grad și treaptă — Fișe de salarizare — Reclamație tardivă — Admisibilitate )

text:
               10.3.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 56/26

         Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 9 ianuarie 2007 — Van Neyghem/Comitetul Regiunilor
   (Cauza T-288/04) (1)

   („Funcționari - Numire - Încadrare în grad și treaptă - Fișe de salarizare - Reclamație tardivă - Admisibilitate“)
   (2007/C 56/52)
   Limba de procedură: olandeza
   Părțile

      Reclamant: Kris Van Neyghem (Tirlemont, Belgia) (reprezentant: D. Janssens, avocat)

      Pârât: Comitetul Regiunilor Uniunii Europene (reprezentanți: P. Cervilla, agent, asistat de B. Wägenbaur și R. Van der Hout, avocați)
   Obiect
   Acțiune în anulare împotriva Deciziei nr. 87/03 a Comitetului Regiunilor din 26 martie 2003, prin care reclamantul este încadrat definitiv la gradul B5 treapta a 4-a.
   Dispozitiv

               1)

               Acțiunea este respinsă ca inadmisibilă.

               2)

               Comitetul Regiunilor Uniunii Europene va suporta toate cheltuielile de judecată.

      (1)  JO C 251, 9.10.2004.


title: Cauzele conexate T-8/95 și T-9/95: Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 27 septembrie 2007 — Pelle și Konrad/Consiliul și Comisia ( Răspundere extracontractuală — Lapte — Prelevare suplimentară — Cantitate de referință — Regulamentul (CEE) nr. 2187/93 — Despăgubirea producătorilor — Suspendarea prescripției )

text:
               10.11.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 269/42

         Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 27 septembrie 2007 — Pelle și Konrad/Consiliul și Comisia
   (Cauzele conexate T-8/95 și T-9/95) (1)

   („Răspundere extracontractuală - Lapte - Prelevare suplimentară - Cantitate de referință - Regulamentul (CEE) nr. 2187/93 - Despăgubirea producătorilor - Suspendarea prescripției’)
   (2007/C 269/76)
   Limba de procedură: germana
   Părțile

      Reclamanți: Wilhelm Pelle (Kluse-Ahlen, Germania) și Ernst-Reinhard Konrad (Löllbach, Germania) (reprezentanți: B. Meisterernst, M. Düsing, D. Manstetten, F. Schulze și W. Haneklaus, avocats)

      Pârâți: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: inițial A. Brautigam și A.-M. Colaert, ulterior A.-M. Colaert, agents) și Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: B. Booß și M. Niejahr, agents, ulterior T. van Rijn și M. Niejahr, asistați inițial de H.-J. Rabe, G. Berrisch și M. Núñez-Müller, avocats)
   Obiectul
   Cereri de despăgubire în temeiul articolului 178 CE (devenit articolul 235 CE) și al articolului 215 al doilea paragraf CE (devenit articolul 288 al doilea paragraf CE) pentru prejudiciul pretins suferit de reclamanți ca urmare a aplicării Regulamentului (CEE) nr. 857/84 al Consiliului din 31 martie 1984 privind normele generale de punere în aplicare a prelevării menționate de articolul 5c din Regulamentul (CEE) nr. 804/68 din sectorul laptelui și produselor lactate (JO L 90, p. 13), astfel cum a fost completat prin Regulamentul (CEE) nr. 1371/84 al Comisiei din 16 mai 1984 de stabilire a modalităților de aplicare a prelevării suplimentare vizate de articolul 5c din Regulamentul nr. 804/68 (JO L 132, p. 11).
   Dispozitivul

               1)

               Obligă Consiliul și Comisia la repararea prejudiciului suferit de domnul Wilhelm Pelle și de domnul Ernst-Reinhard Konrad ca urmare a aplicării Regulamentului (CEE) nr. 857/84 al Consiliului din 31 martie 1984 privind normele generale de punere în aplicare a prelevării menționate de articolul 5c din Regulamentul (CEE) nr. 804/68 din sectorul laptelui și produselor lactate, așa cum a fost completat prin Regulamentul (CEE) nr. 1371/84 al Comisiei din 16 mai 1984 de stabilire a modalităților de aplicare a prelevării suplimentare vizate de articolul 5c din Regulamentul nr. 804/68, în măsura în care aceste regulamente nu au prevăzut atribuirea unei cantități de referință producătorilor care nu au livrat lapte în timpul anului de referință reținut de statul membru vizat, în executarea unui angajament asumat în temeiul Regulamentului (CEE) nr. 1078/77 al Consiliului din 17 mai 1977 de instituire a unui regim de prime de necomercializare a laptelui și produselor lactate și de reconversie a șeptelurilor de vaci de lapte.

               2)

               Domnul Pelle, reclamant în cauza T-8/95, trebuie despăgubit pentru prejudiciile suferite ca urmare a aplicării Regulamentului nr. 857/84 în perioada 5 decembrie 1987-28 martie 1989.

               3)

               Domnul Konrad, reclamant în cauza T-9/95, trebuie despăgubit pentru prejudiciile suferite ca urmare a aplicării Regulamentului nr. 857/84 în perioada 27 noiembrie 1986-28 martie 1989.

               4)

               Obligă părțile să transmită către Tribunal, într-un termen de șase luni de la prezenta hotărâre, cuantumul sumelor care urmează a fi plătite, stabilit de comun acord.

               5)

               Obligă părțile ca, în lipsa unui acord, să transmită Tribunalului, în același termen, pretențiile lor, indicând cuantumul acestora.

               6)

               Amână pronunțarea cu privire la cheltuielile de judecată.

      (1)  JO C 132, 28.5.2005.


title: Cauza T-343/07: Acțiune introdusă la 12 septembrie 2007 — allsafe Jungfalk/OAPI (ALLSAFE)

text:
               10.11.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 269/59

         Acțiune introdusă la 12 septembrie 2007 — allsafe Jungfalk/OAPI (ALLSAFE)
   (Cauza T-343/07)
   (2007/C 269/107)
   Limba de procedură: germana
   Părțile

      Reclamantă: allsafe Jungfalk GmbH & Co. KG (Engen, Germania) (reprezentanți: D. Jestaedt și J. Bühling, Rechtsanwälte)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)
   Concluziile reclamantei

               —

               Anularea deciziei Camerei a patra de recurs a Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 11 iulie 2007 (R 454/2006-4);

               —

               obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      Marca comunitară vizată: marca verbală „ALLSAFE” pentru produse și servicii din clasele 6, 12, 22, 35, 39 și 42 (cererea nr. 2 940 534).

      Decizia examinatorului: respinge cererea.

      Decizia camerei de recurs: respinge recursul.

      Motivele invocate: încălcarea articolului 7 alineatul (1) literele (b) și (c) din Regulamentul nr. 40/94 (1), întrucât marca solicitată ar avea caracter distinctiv și nu ar fi descriptivă.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 40/94 al Consiliului din 20 decembrie 1993 privind marca comunitară (JO L 11, p. 1, Ediție specială 17/vol. 1, p. 146).


title: Cauza T-525/11: Acțiune introdusă la 29 septembrie 2011 — Volvo Trademark/OAPI — Hebei Aulion Heavy Industries (LOVOL)

text:
               3.12.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 355/25

         Acțiune introdusă la 29 septembrie 2011 — Volvo Trademark/OAPI — Hebei Aulion Heavy Industries (LOVOL)
   (Cauza T-525/11)
   2011/C 355/46
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Volvo Trademark Holding AB (Göteborg, Suedia) (reprezentant: M. Treis, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Hebei Aulion Heavy Industries Co., Ltd (Xuanhua, China)

      Concluziile

               —

               Anularea Deciziei Camerei întâi de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) pronunțate la 23 iunie 2011 în cauza R 1868/2010-1;

               —

               respingerea cererii de înregistrare a unei mărci comunitare nr. 5029814 și

               —

               obligarea celeilalte părți în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs la plata cheltuielilor de judecată efectuate în prezenta cauză, precum și a celor efectuate în cauzele de la camera de recurs și de la divizia de opoziție.

      Motivele și principalele argumente

      Solicitantul mărcii comunitare: cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs.

      Marca comunitară vizată: marca figurativă „LOVOL” pentru produse din clasele 7 și 12 — cererea de înregistrare a mărcii comunitare nr. 5029814.

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în procedura opoziției: reclamanta.

      Marca sau semnul invocat: marca verbală comunitară „VOLVO” înregistrată sub nr. 2361087 pentru produse și servicii din clasele 1-9, 11, 12, 14, 16-18, 20-22, 24-28 și 33-42; cererea de înregistrare comunitară a mărcii figurative „VOLVO” înregistrată sub nr. 4804522 pentru produse și servicii din clasele 1-4, 6, 7, 9, 11, 12, 14, 16, 18, 25, 28, 35-39 și 41; marca figurativă „VOLVO” înregistrată în Marea Britanie sub nr. 747361 pentru produse din clasa 12; marca verbală „VOLVO” înregistrată în Marea Britanie sub nr. 747362 pentru produse din clasa 12; marca verbală „VOLVO” înregistrată în Marea Britanie sub nr. 1051579 pentru produse din clasa 7; marca figurativă „VOLVO” înregistrată în Marea Britanie sub nr. 1408143 pentru produse din clasa 7.

      Decizia diviziei de opoziție: respinge opoziția.

      Decizia camerei de recurs: respinge calea de atac.

      Motivele invocate: încălcarea articolului 8 alineatul (5) din Regulamentul nr. 207/2009 al Consiliului întrucât la compararea mărcilor camera de recurs nu a luat în considerare toate elementele relevante și a constatat astfel în mod greșit inexistența unei similitudini între mărci. Încălcarea unei norme de drept privind aplicarea regulamentului și, în special, a principiilor instituite de Curtea de Justiție a Uniunii Europene în Hotărârea din 12 ianuarie 2006, Ruiz-Picasso și alții/OAPI, (C-361/04 P, Rec., p. I-643) și în Hotărârea din 27 noiembrie 2008, Intel Corporation, (C-252/07, Rep., p. I-8823), prin aplicarea lor într-un mod excesiv de formalist fără a examina în consecință temeinicia opoziției potrivit articolului 8 alineatul (5) din Regulamentul nr. 207/2009 al Consiliului.


title: Cauza C-118/15: Ordonanța președintelui Curții din 22 februarie 2016 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Autónoma del País Vasco – Spania) – Confederación Sindical ELA, Juan Manuel Martínez Sánchez/Aquarbe S.A.U., Consorcio de Aguas de Busturialdea

text:
               6.6.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 200/15

         Ordonanța președintelui Curții din 22 februarie 2016 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Autónoma del País Vasco – Spania) – Confederación Sindical ELA, Juan Manuel Martínez Sánchez/Aquarbe S.A.U., Consorcio de Aguas de Busturialdea
   (Cauza C-118/15) (1)

   (2016/C 200/21)
   Limba de procedură: spaniola
   Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 171, 26.5.2015.


title: Cauza T-40/10: Hotărârea Tribunalului din 6 februarie 2014 — Elf Aquitaine/Comisia ( „Concurență — Înțelegeri — Piețele europene ale stabilizatorilor termici de staniu și ale stabilizatorilor termici ESBO/ester — Decizie prin care se constată două încălcări ale articolului 81 CE și ale articolului 53 din Acordul privind SEE — Amenzi — Cerere de anulare — Dreptul la apărare — Informare tardivă asupra anchetei Comisiei — Durata procedurii administrative — Răspunderea societății-mamă pentru încălcarea normelor de concurență de către filialele sale — Prezumarea exercitării efective a unei influențe determinante — Durata încălcărilor — Prescripție — Interesul legitim de a constata o încălcare anterioară — Amenzi aplicate societății-mamă într-un cuantum diferit în raport cu de cele aplicate filialei — Atribuții de fond” )

text:
               15.3.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 78/7

         Hotărârea Tribunalului din 6 februarie 2014 — Elf Aquitaine/Comisia
   (Cauza T-40/10) (1)

   (Concurență - Înțelegeri - Piețele europene ale stabilizatorilor termici de staniu și ale stabilizatorilor termici ESBO/ester - Decizie prin care se constată două încălcări ale articolului 81 CE și ale articolului 53 din Acordul privind SEE - Amenzi - Cerere de anulare - Dreptul la apărare - Informare tardivă asupra anchetei Comisiei - Durata procedurii administrative - Răspunderea societății-mamă pentru încălcarea normelor de concurență de către filialele sale - Prezumarea exercitării efective a unei influențe determinante - Durata încălcărilor - Prescripție - Interesul legitim de a constata o încălcare anterioară - Amenzi aplicate societății-mamă într-un cuantum diferit în raport cu de cele aplicate filialei - Atribuții de fond)
   2014/C 78/13
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: Elf Aquitaine SA (Courbevoie, Franța) (reprezentanți: É. Morgan de Rivery, S. Thibault-Liger, A. Noël-Baron, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: P. Van Nuffel, J. Bourke și A. Biolan, agenți)

      Obiectul

   Cererea de anulare a Deciziei C(2009) 8682 final a Comisiei din 11 noiembrie 2009 privind o procedură de aplicare a articolului 81 [CE] și a articolului 53 din Acordul privind SEE (cazul COMP/C.38.589 — Stabilizatori termici), sau, cu titlu subsidiar, cererea de reducere a cuantumului amenzilor aplicate

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Obligă Elf Aquitaine SA la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 100, 17.4.2010.


title: Cauza C-466/09 P: Recurs introdus la 26 noiembrie 2009 de Territorio Histórico de Álava — Diputación Foral de Álava împotriva Hotărârii Tribunalului de Primă Instanță (Camera a cincea extinsă) pronunțate la 9 septembrie 2009 în cauzele conexate T-30/01 — T-32/01 și T-86/02 — T-88/02, Territorio Histórico de Álava — Diputación Foral de Álava și alții/Comisia Comunităților Europene

text:
               13.2.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 37/5

         Recurs introdus la 26 noiembrie 2009 de Territorio Histórico de Álava — Diputación Foral de Álava împotriva Hotărârii Tribunalului de Primă Instanță (Camera a cincea extinsă) pronunțate la 9 septembrie 2009 în cauzele conexate T-30/01 — T-32/01 și T-86/02 — T-88/02, Territorio Histórico de Álava — Diputación Foral de Álava și alții/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza C-466/09 P)
   2010/C 37/08
   Limba de procedură: spaniola

      Părțile

      Recurent: Territorio Histórico de Álava — Diputación Foral de Álava (reprezentanți: I. Sáenz-Cortabarría Fernández și M. Morales Isasi, avocați)

      Celelalte părți în proces: Territorio Histórico de Vizcaya — Diputación Foral de Vizcaya, Territorio Histórico de Guipúzcoa — Diputación Foral de Guipúzcoa, Comunidad Autónoma del País Vasco — Gobierno Vasco, Confederación Empresarial Vasca (Confebask), Comisia Comunităților Europene și Comunidad Autónoma de la Rioja

      Concluziile recurentului

               —

               Declararea admisibilității și temeiniciei recursului;

               —

               anularea hotărârii atacate;

               —

               admiterea acțiunii prezentate în primă instanță;

               —

               în subsidiar, trimiterea cauzei la Tribunalul de Primă Instanță și, în acest caz, obligarea acestuia la administrarea probei respinse;

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată efectuate în primă instanță și în recurs.

      Motivele și principalele argumente

               1.

               Eroare de drept în motivarea hotărârii recurate, întrucât Tribunalul a declarat că acțiunea a rămas fără obiect în cauza T-30/01.

               2.

               Eroare de drept prin faptul că TPI a considerat că finalizarea unei proceduri preliminare de investigare privind dispoziția fiscală în litigiu, anterior intrării în vigoare a Regulamentului (CE) nr. 659/1999 (1), impunea existența unei decizii explicite a Comisiei în acest sens (adresată statului membru).

               3.

               Denaturarea Deciziei din 28 noiembrie 2000 prin faptul că TPI a considerat că această decizie a încheiat o procedură preliminară de investigare a dispoziției fiscale în litigiu care și-ar avea originea într-o plângere înregistrată în aprilie 1994. Eroare de drept întrucât TPI nu a considerat că reexaminarea dispoziției fiscale în litigiu în anul 2000 trebuia să fie realizată în cadrul procedurii prevăzute pentru ajutoarele existente.

               4.

               Eroare de drept prin faptul că TPI nu a respectat normele de procedură privind sarcina probei și aprecierea acesteia, în particular în ceea ce privește proba cu înscrisuri pe care o constituie Decizia din 28 noiembrie 2000 (credibilitatea și forța sa probatorie). Încălcarea dreptului la un proces echitabil.

               5.

               Eroare de drept prin faptul că TPI a încălcat normele de procedură privind sarcina probei și aprecierea acesteia în legătură cu indicii obiective, pertinente, concordante și concludente care au fost depuse la dosar și care atestă faptul că, anterior Deciziei din 28 noiembrie 2000, Comisia examinase cu titlu preliminar dispoziția fiscală în litigiu și închisese această examinare. Eroare de drept, întrucât TPI nu a considerat că reexaminarea dispoziției fiscale în litigiu, în anul 2000, trebuia să se realizeze în cadrul procedurii prevăzute pentru ajutoarele existente.

               6.

               Eroare de drept prin faptul că TPI nu a respectat normele de procedură în materia administrării probelor și a decis să nu administreze proba propusă de reclamant privind prezentarea unor documente determinate ale Comisiei care, în lumina argumentelor utilizate de TPI pentru a respinge acțiunea reclamantului, se dovedesc esențiale pentru apărarea intereselor sale. Încălcarea dreptului la un proces echitabil, a principiului egalității armelor și a dreptului la apărare.

      (1)  al Consiliului din 22 martie 1999 de stabilire a normelor de aplicare a articolului 93 din Tratatul CE (JO L 83, p. 1, Ediție specială, 08/vol. 1, p. 41).


title: Cauza T-196/07: Ordonanța Tribunalului de Primă Instanță din 23 septembrie 2008 — Dyckerhoff Polska/Comisia ( Acțiune în anulare — Directiva 2003/87/CE — Sistemul de comercializare a cotelor de emisie de gaze cu efect de seră — Planul național de alocare a cotelor de emisie pentru Polonia pentru perioada 2008-2012 — Decizie a Comisiei de a nu ridica obiecții dacă sunt îndeplinite anumite condiții — Competența statelor membre în ceea ce privește alocarea individuală a cotelor de emisie — Lipsă a interesului direct — Inadmisibilitate )

text:
               22.11.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 301/37

         Ordonanța Tribunalului de Primă Instanță din 23 septembrie 2008 — Dyckerhoff Polska/Comisia
   (Cauza T-196/07) (1)

   („Acțiune în anulare - Directiva 2003/87/CE - Sistemul de comercializare a cotelor de emisie de gaze cu efect de seră - Planul național de alocare a cotelor de emisie pentru Polonia pentru perioada 2008-2012 - Decizie a Comisiei de a nu ridica obiecții dacă sunt îndeplinite anumite condiții - Competența statelor membre în ceea ce privește alocarea individuală a cotelor de emisie - Lipsă a interesului direct - Inadmisibilitate’)
   (2008/C 301/62)
   Limba de procedură: polona
   Părțile

      Reclamantă: Dyckerhoff Polska sp. z o.o. (Sitkówka-Nowiny, Polonia) (reprezentanți: P. K. Rosiak și F. Puel, avocați)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: U. Wölker și K. Herrmann, agenți)
   Obiectul
   Cerere de anulare a Deciziei C(2007) 1295 final a Comisiei din 26 martie 2007 privind planul național de alocare a cotelor de emisie de gaze cu efect de seră notificat de Republica Polonă pentru perioada 2008-2012, în conformitate cu Directiva 2003/87/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 13 octombrie 2003 de stabilire a unui sistem de comercializare a cotelor de emisie de gaze cu efect de seră în cadrul Comunității și de modificare a Directivei 96/61/CE a Consiliului (JO L 275, p. 32, Ediție specială, 15/vol. 10, p. 78)
   Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea ca inadmisibilă.

               2)

               Dyckerhoff Polska sp. z o.o. suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și cheltuielile de judecată efectuate de Comisie.

      (1)  JO C 170, 21.7.2007.