title: Cauza C-515/10: Hotărârea Curții (Camera a opta) din 1 decembrie 2011 — Comisia Europeană/Republica Franceză (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Directiva 1999/31/CE — Decizia 2003/33/CE — Reglementare națională — Depozit de deșeuri pentru deșeuri inerte — Admitere a deșeurilor de azbest-ciment)

text:
               4.2.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 32/11

         Hotărârea Curții (Camera a opta) din 1 decembrie 2011 — Comisia Europeană/Republica Franceză
   (Cauza C-515/10) (1)

   (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru - Directiva 1999/31/CE - Decizia 2003/33/CE - Reglementare națională - Depozit de deșeuri pentru deșeuri inerte - Admitere a deșeurilor de azbest-ciment)
   2012/C 32/19
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: G. Rozet și A. Marghelis, agenți)

      Pârâtă: Republica Franceză (reprezentanți: G. de Bergues și S. Menez, agenți)

      Obiectul

   Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Transpunere incorectă a articolului 2 litera (e), a articolului 3 alineatul (1) și a articolului 6 litera (d) din Directiva 1999/31/CE a Consiliului din 26 aprilie 1999 privind depozitele de deșeuri (JO L 182, p. 1, Ediție specială, 15/vol. 5, p. 94) și a dispozițiilor anexei la Decizia 2003/33/CE a Consiliului din 19 decembrie 2002 de stabilire a unor criterii și proceduri de admitere a deșeurilor în depozitele de deșeuri, în conformitate cu articolul 16 și cu anexa II la Directiva 1999/31/CE (JO L 11, p. 27, Ediție specială, 15/vol. 9, p. 142) — Reglementare națională care stabilește o categorie de deșeuri „inerte și periculoase”, neconformă directivei — Depozitare a deșeurilor de azbest-ciment

      Dispozitivul

               1.

               Prin neadoptarea actelor cu putere de lege și a actelor administrative necesare pentru a asigura tratarea deșeurilor de azbest-ciment în depozite de deșeuri corespunzătoare, Republica Franceză nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul dispozițiilor articolului 2 litera (e), ale articolului 3 alineatul (1) și ale articolului 6 litera (d) din Directiva 1999/31/CE a Consiliului din 26 aprilie 1999 privind depozitele de deșeuri și al dispozițiilor anexei la Decizia 2003/33/CE a Consiliului din 19 decembrie 2002 de stabilire a unor criterii și proceduri de admitere a deșeurilor în depozitele de deșeuri, în conformitate cu articolul 16 și cu anexa II la Directiva 1999/31.

               2.

               Obligă Republica Franceză la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 30, 29.1.2011.


title: Cauza C-44/12: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Court of Session (Scotland), Edinburgh (Regatul Unit) la 30 ianuarie 2012 — Andrius Kulikauskas/Macduff Shellfish Limited, Duncan Watt

text:
               14.4.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 109/6

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Court of Session (Scotland), Edinburgh (Regatul Unit) la 30 ianuarie 2012 — Andrius Kulikauskas/Macduff Shellfish Limited, Duncan Watt
   (Cauza C-44/12)
   2012/C 109/10
   Limba de procedură: engleza

      Instanța de trimitere

   Court of Session (Scotland), Edinburgh

      Părțile din acțiunea principală

      Recurent: Andrius Kulikauskas

      Intimați: Macduff Shellfish Limited, Duncan Watt

      Întrebările preliminare

               1.

               În sensul Directivei 2006/54/CE (1), faptul de a trata o persoană („A”) mai puțin favorabil ca urmare a stării de graviditate a unei femei („B”) constituie o discriminare nelegală?

               2.

               În sensul Directivei 2006/54/CE, faptul de a trata o persoană („A”) mai puțin favorabil ca urmare a stării de graviditate a unei femei („B”) care este i) partenera sa sau ii) îi este asociată din alte considerente constituie o discriminare nelegală?

      (1)  Directiva 2006/54/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 5 iulie 2006 privind punerea în aplicare a principiului egalității de șanse și al egalității de tratament între bărbați și femei în materie de încadrare în muncă și de muncă (reformă) (JO L 204, 26.7.2006, Ediție specială, 05 vol. 08, p. 262 — 275).


title: Cauza C-547/13: Cerere de decizie preliminară introdusă de Administratīvā rajona tiesa (Letonia) la 21 octombrie 2013 — SIA „Oliver Medical” /Valsts ieņēmumu dienests

text:
               21.12.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 377/8

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Administratīvā rajona tiesa (Letonia) la 21 octombrie 2013 — SIA „Oliver Medical”/Valsts ieņēmumu dienests
   (Cauza C-547/13)
   2013/C 377/16
   Limba de procedură: letona

      Instanța de trimitere

   Administratīvā rajona tiesa

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: SIA „Oliver Medical”

      Pârâtă: Valsts ieņēmumu dienests

      Întrebările preliminare

               1.

               Pozițiile 9018 și 9019 din Nomenclatura Combinată din anexa I la Regulamentul (CEE) nr. 2658/87 al Consiliului privind Nomenclatura tarifară și statistică și Tariful Vamal Comun (1) trebuie interpretate în sensul că următoarele dispozitive: vârfurile „UltraPulse Encore laser”, „Light Sheer ST”, „IPL Quantum SR” și capetele acestora: „HR upgd for IPL Quantum”, „DL upgd for IPL Quantumsystem”, capetele de tratament „Ultrashape contour I”, dispozitivele „IPL Quantum SR 560”, „Ls-Duet” și accesoriile acestora și aparatul Lumenis M22, utilizate în medicină, pot fi clasificate la aceste poziții?

               2.

               În cazul în care pozițiile 9018 și 9019 nu sunt aplicabile, aceste mărfuri pot fi clasificate la poziția 8543 din Nomenclatura Combinată?

               3.

               În cazul unui răspuns negativ, ce altă poziție este indicată de interpretarea Nomenclaturii Combinate în vederea clasificării?

      (1)  JO L 256, p. 1, Ediție specială, 02/vol. 4, p. 3.


title: Cauza F-54/09: Acțiune introdusă la 20 mai 2009 — Lebedef/Comisia

text:
               18.7.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 167/28

         Acțiune introdusă la 20 mai 2009 — Lebedef/Comisia
   (Cauza F-54/09)
   2009/C 167/56
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: Giorgio Lebedef (Senningerberg, Luxemburg) (reprezentant: F. Frabetti, avocat)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene

      Obiectul și descrierea litigiului

   Anularea mai multor decizii referitoare la deducerea a 39 de zile din drepturile de concediu ale reclamantului pentru anul 2008

      Concluziile reclamantului

               —

               Anularea deciziilor din 12 februarie 2008, 1 aprilie 2008, 10 aprilie 2008, 20 mai 2008 și 14 iulie 2008 referitoare la deducerea a 39 de zile din drepturile de concediu ale reclamantului pentru anul 2008;

               —

               obligarea Comisiei Comunităților Europene la plata cheltuielilor de judecată.


title: Cauza T-309/08: Hotărârea Tribunalului din 21 ianuarie 2010 — G-Star Raw Denim/OAPI — ESGW (G Stor) [ Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare figurative G Stor — Mărci naționale și comunitare verbale și figurative anterioare G-STAR și G-STAR RAW DENIM — Motiv relativ de refuz — Lipsa similitudinii mărcilor — Articolul 8 alineatul (5) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 [devenit articolul 8 alineatul (5) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009] ]

text:
               13.3.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 63/46

         Hotărârea Tribunalului din 21 ianuarie 2010 — G-Star Raw Denim/OAPI — ESGW (G Stor)
   (Cauza T-309/08) (1)

   („Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare figurative G Stor - Mărci naționale și comunitare verbale și figurative anterioare G-STAR și G-STAR RAW DENIM - Motiv relativ de refuz - Lipsa similitudinii mărcilor - Articolul 8 alineatul (5) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 [devenit articolul 8 alineatul (5) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009]”)
   2010/C 63/81
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: G-Star Raw Denim kft (Budapesta, Ungaria) (reprezentant: G. Vos, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentanți: D. Botis și J. Novais Gonçalves, agenți)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI: ESGW Holdings Ltd (Road Town, Insulele Virgine Britanice, Regatul Unit)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei întâi de recurs a OAPI din 14 aprilie 2008 (R 1232/2007-1) privind o procedură de opoziție între G-Star Raw Denim kft și ESGW Holdings Ltd

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Obligă G-Star Raw Denim kft la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 260, 11.10.2008


title: Cauza T-62/08: Hotărârea Tribunalului din 1 iulie 2010 — ThyssenKrupp Acciai Speciali Terni/Comisia ( „Ajutoare de stat — Compensare a unei exproprieri pentru cauză de utilitate publică — Prelungire a aplicării unui tarif preferențial pentru furnizarea de energie electrică — Decizie prin care ajutorul este declarat incompatibil cu piața comună și prin care se dispune recuperarea sa — Noțiunea de avantaj — Principiul protecției încrederii legitime — Punere în aplicare a ajutorului” )

text:
               14.8.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 221/37

         Hotărârea Tribunalului din 1 iulie 2010 — ThyssenKrupp Acciai Speciali Terni/Comisia
   (Cauza T-62/08) (1)

   (Ajutoare de stat - Compensare a unei exproprieri pentru cauză de utilitate publică - Prelungire a aplicării unui tarif preferențial pentru furnizarea de energie electrică - Decizie prin care ajutorul este declarat incompatibil cu piața comună și prin care se dispune recuperarea sa - Noțiunea de avantaj - Principiul protecției încrederii legitime - Punere în aplicare a ajutorului)
   2010/C 221/58
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Reclamantă: ThyssenKrupp Acciai Speciali Terni SpA (Terni, Italia) (reprezentanți: T. Salonico, G. Pellegrino, G. Pellegrino și G. Barone, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: C. Giolito și G. Conte, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare a Deciziei 2008/408/CE a Comisiei din 20 noiembrie 2007 privind ajutorul de stat C 36/A/06 (ex NN 38/06) pus în aplicare de Italia în favoarea ThyssenKrupp, Cementir și Nuova Terni Industrie Chimiche (JO 2008, L 144, p. 37)

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Obligă ThyssenKrupp Acciai Speciali Terni SpA la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 92, 12.4.2008.


title: Cauza C-195/11 P: Recurs introdus la 26 aprilie 2011 de Comisia Europeană împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a șaptea) pronunțate la 17 februarie 2011 în cauza T-122/09, Zhejiang Xinshiji Foods Co. Ltd, Hubei Xinshiji Foods Co. Ltd/Consiliul Uniunii Europene

text:
               18.6.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 179/13

         Recurs introdus la 26 aprilie 2011 de Comisia Europeană împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a șaptea) pronunțate la 17 februarie 2011 în cauza T-122/09, Zhejiang Xinshiji Foods Co. Ltd, Hubei Xinshiji Foods Co. Ltd/Consiliul Uniunii Europene
   (Cauza C-195/11 P)
   2011/C 179/24
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Recurentă: Comisia Europeană (reprezentanți: T. Maxian Rusche, H. van Vliet, agenți)

      Celelalte părți în proces: Zhejiang Xinshiji Foods Co. Ltd, Hubei Xinshiji Foods Co. Ltd, Consiliul Uniunii Europene

      Concluziile recurentei

               —

               Anularea hotărârii;

               —

               Obligarea reclamantelor la plata cheltuielilor de judecată efectuate de Comisie în cadrul procedurii de recurs.

      Motivele și principalele argumente

   Punctul 1 din dispozitivul hotărârii atacate anulează Regulamentul (CE) nr. 1355/2008 (1) al Consiliului în măsura în care privește societățile Zhejiang Xinshiji Foods Co. Ltd și Hubei Xinshiji Foods Co. Ltd (denumite în continuare „reclamantele”), anulând astfel integral taxa antidumping impusă, determinând aplicarea unei taxe antidumping zero la importurile reclamantelor.
   Comisia susține că Tribunalul a statuat ultra petita anulând integral taxa deși înseși reclamantele admit că ajustarea pe care o urmăreau ar fi determinat numai impunerea unei taxe antidumping inferioare pe produsele lor.
   Prin urmare, în opinia Comisiei, dispozitivul hotărârii atacate încalcă articolul 264 primul paragraf coroborat cu articolul 254 al șaselea paragraf TFUE și principiul proporționalității. Anularea întregului regulament în măsura în care le privește pe reclamante este disproporționată în raport cu unicul motiv de anulare care a fost acceptat de Tribunal. Aceasta reprezintă de asemenea o pronunțare ultra petita.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 1355/2008 al Consiliului din 18 decembrie 2008 de impunere a unei taxe antidumping definitive și de percepere cu titlu definitiv a taxei provizorii impuse la importurile de anumite citrice preparate sau conservate (mandarine etc.) originare din Republica Populară Chineză (JO L 350, p. 35).


title: Cauza T-22/08: Acțiune introdusă la 14 ianuarie 2008 — Quest Diagnostics/OAPI — ALK-Abelló (DIAQUEST)

text:
               12.4.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 92/29

         Acțiune introdusă la 14 ianuarie 2008 — Quest Diagnostics/OAPI — ALK-Abelló (DIAQUEST)
   (Cauza T-22/08)
   (2008/C 92/61)
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza
   Părțile

      Reclamantă: Quest Diagnostics Inc. (Teterboro, Statele Unite ale Americii) (reprezentant: R. Niebel, lawyer)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: ALK-Abelló A/S (Hørsholm, Danemarca)
   Concluziile reclamantei

               —

               Anularea deciziei Camerei a doua de recurs a OAPI din 25 octombrie 2007;

               —

               anularea deciziei diviziei de opoziție a OAPI din 11 octombrie 2006; și

               —

               obligarea intervenientei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      Persoana care solicită înregistrarea mărcii comunitare: ALK-Abelló A/S.

      Marca comunitară vizată: marca comunitară verbală „DIAQUEST” pentru produse din clasele 1, 5 și 42.

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în sprijinul opoziției: reclamanta.

      Marca sau semnul invocat în sprijinul opoziției: marcile comunitare verbale „QUEST DIAGNOSTICS” pentru produse și servicii din clasele 5, 10, 16, 35, 39 și 42 — cererile nr. 2 402 980 și nr. 1 958 589.

      Decizia diviziei de opoziție: respinge opoziția în totalitate.

      Decizia camerei de recurs: respinge recursul.

      Motivele invocate: încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din regulamentul privind marca comunitară.


title: Cauza T-75/07: Acțiune introdusă la 12 martie 2007 — Hamdi/Consiliu

text:
               26.5.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 117/22

         Acțiune introdusă la 12 martie 2007 — Hamdi/Consiliu
   (Cauza T-75/07)
   (2007/C 117/35)
   Limba de procedură: olandeza
   Părțile

      Reclamant: Ahmed Hamdi (Amsterdam, Țările de Jos) (reprezentant: M.J.G. Uiterwaal, advocaat)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene
   Concluziile reclamantului

               —

               constatarea faptului că, în ceea ce îl privește pe reclamant, Poziția comună 2002/402/PESC (JO 2001 L 344, p. 93) a fost utilizată în mod nejustificat drept fundament al Regulamentului (CE) nr. 2580/2001 (JO 2001, L 344, p. 70), astfel încât regulamentul nu este obligatoriu pentru reclamant;

               —

               cu titlu subsidiar, constatarea faptului că acest regulament nu trebuie să fie aplicat reclamantului;

               —

               cu titlu subsidiar, anularea Deciziei 2006/1008/CE din 21 decembrie 2006 (JO L 379, p. 123);

               —

               obligarea Consiliului la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   Reclamantul a fost condamnat la o pedeapsă cu închisoarea, după ce instanța națională a considerat drept dovedit faptul că reclamantul făcea partea dintr-o organizație teroristă, Hofstadgroep. Reclamantul a atacat această hotărâre.
   Prin Decizia 2006/1008/CE (1) Consiliul l-a adăugat pe reclamant pe lista persoanelor și entităților cărora li se aplică Regulamentul nr. 2580/2001 (2).
   În susținerea acțiunii sale, reclamantul precizează că atât decizia cât și regulamentul în litigiu au fost adoptate cu încălcarea unor reguli de formă substanțiale și, în special, că nu au fost suficient motivate. În ceea ce privește regulamentul, reclamantul adaugă faptul că nu a fost motivat de către Consiliu de ce acesta era necesar în cadrul pieței comune. În ceea ce privește decizia, reclamantul susține că nu este motivat de ce Consiliul a estimat că trebuie să aplice Regulamentul nr. 2580/2001 față de reclamant.
   De altfel, reclamantul susține că nu există temei juridic pentru decizia în litigiu. Într-adevăr, regulamentul ar fi contrar Tratatului CE în măsura în care regulamentul este aplicat reclamantului. El adaugă faptul că regulamentul atacat nu servește la executarea obligațiilor care decurg dintr-o rezoluție a Consiliului de Securitate al Națiunilor Unite. Mai mult, nu există nicio legătură între reclamant și țări terțe sau cu alte aspecte ale politicii externe și de securitate comune, astfel încât cel de-al doilea pilon nu este aplicabil cazului reclamantului.
   În această privință, reclamantul adaugă faptul că articolul 308 CE nu constituie un temei juridic pentru că nu există nicio legătură cu realizarea pieței comune. În plus, regulamentul atacat nu permite realizarea niciunuia dintre obiectivele Uniunii, astfel încât nici articolul 60 coroborat cu articolele 301 CE și 308 CE nu constituie un temei juridic suficient.
   În final, reclamantul afirmă că decizia atacată aduce atingere drepturilor sale fundamentale și în special dreptului la folosirea netulburată a proprietății sale și dreptului său la o viață privată netulburată, așa cum rezultă acestea din Convenția Europeană a Drepturilor Omului (CEDO).

      (1)  Decizia 2006/1008/CE a Consiliului din 21 decembrie 2006, de punere în aplicare a articolului 2, alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 2580/2001 privind măsuri restrictive specifice îndreptate împotriva anumitor persoane și entități în vederea combaterii terorismului (JO L 379, p. 123).

      (2)  Regulamentul (CE) nr. 2580/2001 al Consiliului din 27 decembrie 2001 privind măsuri restrictive specifice îndreptate împotriva anumitor persoane și entități în vederea combaterii terorismului (JO L 344, p. 70).


title: Cauza T-438/15: Acțiune introdusă la 30 iulie 2015 – Port Autonome du Centre et de l’Ouest și alții/Comisia

text:
               12.10.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 337/30

         Acțiune introdusă la 30 iulie 2015 – Port Autonome du Centre et de l’Ouest și alții/Comisia
   (Cauza T-438/15)
   (2015/C 337/31)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamante: Port Autonome du Centre et de l’Ouest SCRL (La Louvière, Belgia), Port Autonome de Namur (Namur, Belgia), Port Autonome de Charleroi (Charleroi, Belgia) și Région wallonne (Jambes, Belgia) (reprezentant: J. Vanden Eynde, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamantele solicită Tribunalului:

               —

               declararea admisibilității cererii introductive în privința fiecăruia dintre reclamanți și în consecință anularea Deciziei Comisiei SA.38393(2014/CP) – fiscalitatea porturilor în Belgia;

               —

               declararea admisibilității și temeiniciei prezentei acțiuni;

               —

               în consecință, anularea deciziei Comisiei Europene prin care s-a considerat drept ajutor de stat incompatibil cu piața internă faptul că activitățile economice ale porturilor belgiene, și în special ale celor valone, nu sunt supuse impozitului pe profit;

               —

               obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamantele invocă șase motive.

               1.

               Primul motiv întemeiat, în manieră generală, pe faptul că afirmațiile Comisiei nu ar fi susținute în fapt și nu ar fi justificate în drept.

               2.

               Al doilea motiv întemeiat pe faptul că afirmația că sistemul de impozitare în cauză este impozitul pe profit nu ar fi justificată în drept.

               3.

               Al treilea motiv întemeiat pe faptul că Comisia ar omite să țină cont de prerogativele statelor membre în materie de:

                           —

                           definire a activităților care nu au caracter economic;

                           —

                           definire a fiscalității directe;

                           —

                           obligație de a asigura buna funcționare a serviciilor de interes general necesară coeziunii sociale și economice;

                           —

                           organizare discreționară a serviciilor de interes general.

               4.

               Al patrulea motiv întemeiat pe faptul că activitățile esențiale ale porturilor valone ar fi servicii de interes general care nu sunt guvernate, conform legislației europene [articolul 93 și articolul 106 alineatul (2) TFUE] de normele de concurență de la articolul 107 TFUE.

               5.

               Al cincilea motiv, invocat cu titlu subsidiar, întemeiat pe faptul că deși activitățile esențiale ale porturilor interioare valone ar ține de serviciile de interes economic general, ele ar fi guvernate de normele de la articolele 93 și 106 alineatul (2) TFUE iar normele de concurență nu le-ar fi aplicabile.

               6.

               Al șaselea motiv, invocat cu titlu încă mai subsidiar, întemeiat pe faptul că criteriile europene pentru definirea unui ajutor de stat nu ar fi întrunite.


title: Cauza T-409/12: Acțiune introdusă la 12 septembrie 2012 — Mitsubishi Electric/Comisia

text:
               10.11.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 343/19

         Acțiune introdusă la 12 septembrie 2012 — Mitsubishi Electric/Comisia
   (Cauza T-409/12)
   2012/C 343/33
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Mitsubishi Electric Corp. (Tokyo, Japonia) (reprezentanți: R. Denton, J. Vyavaharkar și R. Browne, Solicitors, și K. Haegeman, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

               —

               Anularea Deciziei C(2012) 4381 final a Comisiei din 27 iunie 2012 de modificare a Deciziei C(2006) 6762 final a Comisiei din 24 ianuarie 2007 privind o procedură în temeiul articolului 81 din Tratatul CE (în prezent articolul 101 din Tratatul privind Funcționarea Uniunii Europene) și al articolului 53 din Acordul privind SEE (cazul COMP/F/38.899 — Instalații de comutație cu izolație în gaz — amenzi), în măsura în care o privește pe reclamantă; sau, cu titlu subsidiar,

               —

               reducerea în mod semnificativ a amenzii aplicate reclamantei prin decizia menționată; și

               —

               obligarea pârâtei la plata propriilor cheltuieli de judecată și a cheltuielilor de judecată ale reclamantei aferente procedurii.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă nouă motive.

               1.

               Primul motiv prin care susține că

                           —

                           Comisia nu și-a îndeplinit obligația de motivare cu privire la calcularea amenzii și a încălcat principiul bunei administrări.

               2.

               Al doilea motiv prin care susține că

                           —

                           Comisia și-a încălcat obligația de motivare la calcularea coeficientului de multiplicare aplicabil reclamantei și a încălcat principiile egalității de tratament și proporționalității la calcularea coeficientului.

               3.

               Al treilea motiv prin care susține că

                           —

                           Comisia a încălcat principiul proporționalității, întrucât a stabilit amenda aplicată reclamantei în același mod în care a stabilit amenda care trebuia aplicată producătorilor europeni.

               4.

               Al patrulea motiv prin care susține că

                           —

                           Comisia a săvârșit o eroare prin faptul că nu a luat în considerare dovezile economice și tehnice atunci când a apreciat impactul comportamentului reclamantei și când a calculat amenda aplicată reclamantei.

               5.

               Al cincilea motiv prin care susține că

                           —

                           Comisia a săvârșit o eroare atunci când a stabilit durata pretinsei înțelegeri.

               6.

               Al șaselea motiv prin care susține că

                           —

                           Comisia a săvârșit o eroare atunci când a apreciat procentele cuantumului de plecare al TM T&D care urmau să fie împărțite între reclamantă și o altă societate, încălcând astfel principiile egalității de tratament și proporționalității.

               7.

               Al șaptelea motiv prin care susține că

                           —

                           Comisia și-a încălcat obligația de motivare cu privire la stabilirea procentelor cuantumului de plecare al TM T&D care urmau să fie împărțite între reclamantă și o altă societate.

               8.

               Al optulea motiv prin care susține că

                           —

                           Comisia a săvârșit o eroare în ceea ce privește metodologia sa pentru aplicarea unui cuantum de plecare reclamantei pentru perioada anterioară constituirii TM T&D, încălcând astfel principiile egalității de tratament și proporționalității.

               9.

               Al nouălea motiv prin care susține că

                           —

                           Comisia și-a încălcat obligația de motivare cu privire la metodologia sa pentru aplicarea unui cuantum de plecare reclamantei pentru perioada anterioară constituirii TM T&D.


title: Cauza T-198/11 P: Recurs introdus la 30 martie 2011 de Guido Strack împotriva Hotărârii pronunțate la 20 ianuarie 2011 de Tribunalul Funcției Publice în cauza F-121/07, Strack/Comisia

text:
               16.7.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 211/25

         Recurs introdus la 30 martie 2011 de Guido Strack împotriva Hotărârii pronunțate la 20 ianuarie 2011 de Tribunalul Funcției Publice în cauza F-121/07, Strack/Comisia
   (Cauza T-198/11 P)
   2011/C 211/55
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Recurent: Guido Strack (Köln, Germania) (reprezentant: H. Tettenborn, avocat)

      Cealaltă parte în proces: Comisia Europeană

      Concluziile

   Recurentul solicită Tribunalului:

               —

               Anularea în întregime a Hotărârii Tribunalului Funcției Publice a Uniunii Europene (Camera a doua) din 20 ianuarie 2011, F-121/07;

               —

               anularea Ordonanței Tribunalului Funcției Publice a Uniunii Europene (Camera a doua) din 17 septembrie 2009, F-121/07, în măsura în care respinge cererea recurentului de judecare a cauzei în lipsă;

               —

               anularea deciziilor Tribunalului Funcției Publice a Uniunii Europene prin care cauza F-121/07 a fost atribuită inițial Camerei întâi, iar ulterior a fost atribuită Camerei a doua;

               —

               anularea deciziei Tribunalului Funcției Publice a Uniunii Europene în cauza F-121/07, prin care nu au fost luate în considerare sau, respectiv, admise memoriul recurentului din 2 aprilie 2009 și solicitarea cuprinsă în aceasta de a extinde obiectul recursului;

               —

               să se pronunțe pe baza pretențiilor formulate de recurent în cadrul recursului în cauza F-121/07 și în memoriul său din aceeași procedură din 2 aprilie 2009, în sensul condamnării pârâtei, ținând cont de fiecare dintre cererile sale și de cererile ulterioare pe care le-a formulat în cauza F-121/07;

               —

               obligarea Comisiei la plata tuturor cheltuielilor de judecată;

               —

               recurentul solicită în plus, făcând trimitere la jurisprudența constantă în materie a Curții Europene a Drepturilor Omului, o despăgubire de cel puțin 2 500 de euro, a cărei valoare precisă rămâne la latitudinea Tribunalului, datorată din cauza duratei excesive a procedurii.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea recursului, recurentul invocă 22 de motive.
   Prin aceste motive, recurentul invocă în special: incompetența organului colegial care a pronunțat deciziile atacate, refuzul ilegal de judecare a cauzei în lipsă, caracterul ilicit al prelungirii termenelor acordate Comisiei, neacordarea extinderii obiectului recursului, refuzul de a conexa cauza cu alte cauze aflate pe rol între aceleași părți, reprezentarea greșită a situației de fapt din cauză în raportul pregătitor de ședință și în hotărârea atacată, parțialitatea instanței, încălcarea regimului lingvistic al Tribunalului și discriminarea recurentului pe motive de limbă, precum și prin faptul că documentele utilizate nu au fost traduse.
   În plus, recurentul susține că Tribunalul Funcției Publice ar fi săvârșit erori de drept și nu ar fi motivat în mod suficient propria hotărâre, în special în ceea ce privește interpretarea și aplicarea articolelor 11, 25, 26, 26a și 90 din Statutul funcționarilor Uniunii Europene și a articolelor 6, 8 și 13 din Convenția pentru apărarea drepturilor omului și a libertăților fundamentale, a articolelor 8, 41, 42, 47 și 52 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, a articolelor 6 și următoarele din Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 (1) și a articolelor 11 și următoarele din Regulamentul nr. 45/2001 (2).

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 al Parlamentului European și al Consiliului din 30 mai 2001 privind accesul public la documentele Parlamentului European, ale Consiliului și ale Comisiei (JO L 145, p. 43, Ediție specială, 01/vol. 3, p. 76).

      (2)  Regulamentul (CE) nr. 45/2001 al Parlamentului European și al Consiliului din 18 decembrie 2000 privind privind protecția persoanelor fizice cu privire la prelucrarea datelor cu caracter personal de către instituțiile și organele comunitare și privind libera circulație a acestor date (JO L 8, p. 1, Ediție specială, 13/vol. 30, p. 142.


title: Cauza C-102/10: Ordonanța Curții (Camera a opta) din 28 octombrie 2010 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Judecătoria Focșani — România) — Frăsina Bejan/Tudorel Mușat [Regulamentul de procedură — Articolul 92 alineatul (1), articolul 103 alineatul (1) și articolul 104 alineatul (3) primul și al doilea paragraf — Apropierea legislațiilor — Regim de asigurare obligatorie de răspundere civilă auto — Contract de asigurare facultativă — Inaplicabilitate]

text:
               26.2.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 63/15

         Ordonanța Curții (Camera a opta) din 28 octombrie 2010 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Judecătoria Focșani — România) — Frăsina Bejan/Tudorel Mușat
   (Cauza C-102/10) (1)

   (Regulamentul de procedură - Articolul 92 alineatul (1), articolul 103 alineatul (1) și articolul 104 alineatul (3) primul și al doilea paragraf - Apropierea legislațiilor - Regim de asigurare obligatorie de răspundere civilă auto - Contract de asigurare facultativă - Inaplicabilitate)
   2011/C 63/28
   Limba de procedură: româna

      Instanța de trimitere

   Judecătoria Focșani

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Frăsina Bejan

      Pârât: Tudorel Mușat

      Obiectul

   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Judecătoria Focșani — Interpretarea articolelor 49 TFUE, 56 TFUE, 57 TFUE, a articolului 59 primul paragraf TFUE, a articolului 169 TFUE și a Directivelor 84/5/CEE privind apropierea legislațiilor statelor membre privind asigurarea de răspundere civilă pentru pagubele produse de autovehicule, din 30 decembrie 1983 (JO L 8, p. 17, Ediție specială, 06/vol. 1, p. 104), 92/49/CEE de coordonare a actelor cu putere de lege și actelor administrative privind asigurarea generală directă, alta decât asigurarea de viață, din 18 iunie 1992 (JO L 228, p. 1, Ediție specială, 06/vol. 2, p. 53), 93/13/CEE privind clauzele abuzive în contractele încheiate cu consumatorii, din 5 aprilie 1993 (JO L 95, p. 29, Ediție specială, 15/vol. 2, p. 273), 2005/14/CE privind asigurarea de răspundere civilă auto, din 11 mai 2005 (JO L 149, 11.6.2005, p. 14, Ediție specială 06/vol. 7, p. 212) și 2009/103/CE privind asigurarea de răspundere civilă auto și controlul obligației de asigurare a acestei răspunderi, din 16 septembrie 2009 (JO L 263, p. 11) — Asigurare de răspundere civilă auto — Prejudicii provocate de vehicule asigurate — Legislație națională care stabilește clauze de excludere defavorabile consumatorilor — Condiții de excludere care depășesc condițiile prevăzute de directive — Posibilitatea instanței naționale de a invoca nulitatea clauzei de excludere a riscului asigurat

      Dispozitivul

               1.

               Regimul de asigurare obligatorie a răspunderii civile auto instituit prin

                           —

                           Directiva 72/166/CEE a Consiliului din 24 aprilie 1972 privind apropierea legislațiilor statelor membre cu privire la asigurarea de răspundere civilă auto și introducerea obligației de asigurare a acestei răspunderi;

                           —

                           A doua Directivă 84/5/CEE a Consiliului din 30 decembrie 1983 privind apropierea legislațiilor statelor membre privind asigurarea de răspundere civilă pentru pagubele produse de autovehicule;

                           —

                           A treia Directivă 90/232/CEE a Consiliului din 14 mai 1990 privind armonizarea legislației statelor membre referitoare la asigurarea de răspundere civilă pentru pagubele produse de autovehicule;

                           —

                           Directiva 2000/26/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 16 mai 2000 privind apropierea legislațiilor statelor membre referitoare la asigurarea de răspundere civilă auto și de modificare a Directivelor 73/239/CEE și 88/357/CEE ale Consiliului (a patra directivă privind asigurarea auto) și prin

                           —

                           Directiva 2005/14/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 11 mai 2005 de modificare a Directivelor 72/166/CEE, 84/5/CEE, 88/357/CEE și 90/232/CEE [ale Consiliului] și a Directivei 2000/26/CE a Parlamentului European și a Consiliului privind asigurarea de răspundere civilă auto,

                     nu se opune unei legislații naționale care prevede că asigurătorul exclude de la acoperirea oferită printr-un contract de asigurare facultativă a unui autovehicul daunele produse în cazul în care vehiculul este condus de o persoană care se află sub influența alcoolului.

               2.

               Regimul de asigurare obligatorie de răspundere civilă auto instituit prin Directivele 72/166, 84/5, 90/232, 2000/26 și 2005/14 nu se opune unei legislații naționale care nu impune unui asigurător obligația de a despăgubi imediat, în temeiul unui contract de asigurare facultativă a unui autovehicul, asiguratul care a fost păgubit ca urmare a producerii unui accident și de a recupera de la persoana care poartă răspunderea pentru producerea accidentului valoarea despăgubirilor acordate asiguratului, în cazurile în care asigurarea nu acoperă riscul, ca efect al unei clauze de excludere.

               3.

               O legislație națională care prevede că asigurătorul exclude de la acoperirea oferită printr-un contract de asigurare facultativă a unui autovehicul daunele produse în cazul în care acest vehicul este condus de o persoană aflată sub influența alcoolului constituie o restricție atât privind libertatea de stabilire, cât și privind libera prestare a serviciilor. Revine instanței de trimitere sarcina de a examina în ce măsură această restricție poate fi totuși admisă în temeiul măsurilor derogatorii prevăzute în mod expres în Tratatul FUE sau poate fi justificată, potrivit jurisprudenței Curții, de motive imperative de interes general.

      (1)  JO C 113, 1.5.2010.


title: Cauza T-161/04: Hotărârea Tribunalului din 7 iulie 2011 — Valero Jordana/Comisia [ „Acces la documente — Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 — Listă de rezervă a unui concurs general și decizii individuale referitoare la numirea funcționarilor — Respingerea cererii de acces — Excepție privind protecția vieții private și a integrității individului — Protecția datelor cu caracter personal — Regulamentul (CE) nr. 45/2001” ]

text:
               13.8.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 238/14

         Hotărârea Tribunalului din 7 iulie 2011 — Valero Jordana/Comisia
   (Cauza T-161/04) (1)

   (Acces la documente - Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 - Listă de rezervă a unui concurs general și decizii individuale referitoare la numirea funcționarilor - Respingerea cererii de acces - Excepție privind protecția vieții private și a integrității individului - Protecția datelor cu caracter personal - Regulamentul (CE) nr. 45/2001)
   2011/C 238/19
   Limba de procedură: spaniola

      Părțile

      Reclamant: Gregorio Valero Jordana (Bruxelles, Belgia) (reprezentant: M. Merola, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: inițial P. Aalto și E. Adserá Ribera, ulterior E. Adserá Ribera și P. Costa de Oliveira, agenți)

      Interveniente în susținerea reclamantului: Regatul Danemarcei (reprezentanți: B. Weis Fogh și J. Jørgensen Søren, agenți), Regatul Suediei (reprezentanți: inițial A. Kruse și K. Norman, ulterior A. Falk, S. Johannesson, K. Petkovska și C. Meyer-Seitz, agenți) și Autoritatea Europeană pentru Protecția Datelor (AEPD) (reprezentanți: H. Hijmans, H. Kranenborg și R. Barceló, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare a Deciziei Comisiei din 10 februarie 2004, prin care s-a respins cererea reclamantului de acces la lista de rezervă a concursului general A 7/A 6 COM/A/637 și la deciziile individuale privind numirea funcționarilor în gradul A 6 începând cu 5 octombrie 1995

      Dispozitivul

               1.

               Anulează Decizia Comisiei Comunităților Europene din 10 februarie 2004, prin care s-a respins cererea domnului Gregorio Valero Jordana de acces la lista de rezervă a concursului general A 7/A 6 COM/A/637 și la deciziile individuale privind numirea funcționarilor în gradul A 6 începând cu 5 octombrie 1995.

               2.

               Comisia suportă, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, cheltuielile de judecată efectuate de domnul Valero Jordana.

               3.

               Regatul Suediei suportă propriile cheltuieli de judecată.

               4.

               Autoritatea Europeană pentru Protecția Datelor (AEPD) suportă propriile cheltuieli de judecată.

               5.

               Radiază Regatul Danemarcei ca intervenient, din cauza T-161/04.

               6.

               Regatul Danemarcei suportă propriile cheltuieli de judecată.

               7.

               Domnul Valero Jordana, Comisia, Regatul Suediei și AEPD suportă fiecare propriile cheltuieli de judecată legate de intervenția Regatului Danemarcei.

      (1)  JO C 168, 26.6.2004.


title: Cauza C-514/07 P: Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 21 septembrie 2010 — Regatul Suediei/Association de la presse internationale ASBL (API), Comisia Europeană (C-514/07), Association de la presse internationale ASBL (API)/Comisia Europeană (C-528/07), Comisia Europeană/Association de la presse internationale ASBL (API) (C-532/07) [Recurs — Dreptul de acces la documentele instituțiilor — Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 — Articolul 4 alineatul (2) a doua și a treia liniuță — Memorii depuse de către Comisie în cadrul unor proceduri judiciare în fața Curții și a Tribunalului — Decizia Comisiei prin care se refuză accesul]

text:
               20.11.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 317/6

         Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 21 septembrie 2010 — Regatul Suediei/Association de la presse internationale ASBL (API), Comisia Europeană (C-514/07), Association de la presse internationale ASBL (API)/Comisia Europeană (C-528/07), Comisia Europeană/Association de la presse internationale ASBL (API) (C-532/07)
   (Cauza C-514/07 P) (1)

   (Recurs - Dreptul de acces la documentele instituțiilor - Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 - Articolul 4 alineatul (2) a doua și a treia liniuță - Memorii depuse de către Comisie în cadrul unor proceduri judiciare în fața Curții și a Tribunalului - Decizia Comisiei prin care se refuză accesul)
   2010/C 317/12
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      (C-514/07)

      Recurent: Regatul Suediei (reprezentanți: S. Johannesson, A. Falk, K. Wistrand și K. Petkovska, agenți)

      Celelalte părți în proces: Association de la presse internationale ASBL (API) (reprezentanți: S. Völcker et Heithecker, Rechtsanwälte, F. Louis, avocat, C. O'Daly Solicitor), Comisia Europeană (reprezentanți: C. Docksey, V. Kreuschitz și P. Aalto, agenți)

      Interveniente în susținerea recurentului: Regatul Danemarcei (reprezentant: B. Weis Fogh, agent), Republica Finlanda (reprezentant: J. Heliskoski, agent)

      (C-528/07)

      Recurentă: Association de la presse internationale ASBL (API) (reprezentanți: S. Völcker, Rechtsanwalt, F. Louis, avocat, C. O'Daly Solicitor)

      Cealaltă parte în proces: Comisia Europeană (reprezentanți: C. Docksey, V. Kreuschitz și P. Aalto, agenți)

      Intervenient în susținerea celeilaltei părți în proces: Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord (reprezentanți: E. Jenkinson și S. Behzadi-Spencer, agenți și J. Coppel, barrister)

      (C-532/07)

      Recurentă: Comisia Europeană (reprezentanți: C. Docksey, V. Kreuschitz și P. Aalto, agenți)

      Cealaltă parte în proces: Association de la presse internationale ASBL (API) (reprezentanți: S. Völcker, Rechtsanwalt, F. Louis, avocat, C. O'Daly Solicitor)

      Interveniente în susținerea recurentului: Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord (reprezentanți: E. Jenkinson și S. Behzadi-Spencer, agenți și J. Coppel, barrister)

      Obiectul

   Recurs introdus împotriva hotărârii Tribunalului de Primă Instanță (Marea Cameră) din 12 septembrie 2007, Association de la presse internationale ASBL (API)/Comisia Comunităților Europene (T-36/04) prin care Tribunalul a anulat în parte decizia Comisiei din 20 noiembrie 2003 de respingere a unei cereri introduse de reclamantă pentru a obține accesul la memoriile depuse de Comisie în cadrul anumitor cauze pendinte în fața Curții și a Tribunalului

      Dispozitivul

               1.

               Respinge recursurile.

               2.

               Regatul Suediei suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și cheltuielile de judecată efectuate de Comisia Europeană, aferente recursului în cauza C-514/07 P.

               3.

               Association de la presse internationale ASBL (API) suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și cheltuielile de judecată efectuate de Comisia Europeană, aferente recursului în cauza C-528/07 P.

               4.

               Comisia Europeană suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și cheltuielile de judecată efectuate de Association de la presse internationale ASBL (API), aferente recursului în cauza C-532/07 P.

               5.

               Regatul Danemarcei, Republica Finlanda, precum și Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord suportă propriile cheltuieli de judecată aferente recursurilor.

      (1)  JO C 51, 23.02.2008

      JO C 22, 26.01.2008

      JO C 32, 07.02.2009.


title: Cauza T-662/15: Acțiune introdusă la 13 noiembrie 2015 – Delić/Parlamentul

text:
               8.2.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 48/75

         Acțiune introdusă la 13 noiembrie 2015 – Delić/Parlamentul
   (Cauza T-662/15)
   (2016/C 048/83)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Anuška Delić (Ljubljana, Slovenia) (reprezentant: N. Pirc Musar, avocat)

      Pârât: Parlamentul European

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea Deciziei A(2015)8344 C a Parlamentului European din 14 septembrie 2015 prin care s-a respins cererea de confirmare formulată de reclamantă pentru accesul la anumite documente referitoare la informații cu privire la cheltuielile de deplasare ale unor membri ai Parlamentului European, la indemnizațiile de ședere, la cele pentru cheltuieli generale și la cheltuielile cu angajarea colaboratorilor;

               —

               obligarea Parlamentului European la plata cheltuielilor de judecată efectuate de reclamantă, în temeiul articolelor 134 și 140 din Regulamentul de procedură al Tribunalului, inclusiv cele efectuate de eventualii intervenienți.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă cinci motive.

               —

               Primul motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 4 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 1049/2001 (1) coroborat cu articolul 8 litera (b) din Regulamentul nr. 45/2001 (2), întrucât datele cu caracter personal solicitate nu sunt protejate potrivit legislației Uniunii.

               —

               Al doilea motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 4 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 1049/2001 coroborat cu articolul 8 litera (b) din Regulamentul nr. 45/2001, întrucât accesul la informațiile solicitate a fost refuzat în pofida îndeplinirii condițiilor necesare pentru divulgare.

               —

               Al treilea motiv, întemeiat pe încălcarea obligației generale, potrivit articolelor 2 și 4 din Regulamentul nr. 1049/2001 coroborate cu articolul 6 alineatul (3) din Regulamentul nr. 1049/2001, de efectuare a unei examinări pentru fiecare document în parte.

               —

               Al patrulea motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 4 alineatul (6) din Regulamentul nr. 1049/2001, întrucât refuzul de acordare a unui acces parțial la documentele solicitate nu a fost justificat.

               —

               Al cincilea motiv, întemeiat pe încălcarea obligației de motivare, astfel cum impun articolul 7 alineatul (1) și articolul 8 alineatul (1) din Regulamentul nr. 1049/2001, întrucât Parlamentul nu a analizat toate argumentele reclamantei.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 al Parlamentului European și al Consiliului din 30 mai 2001 privind accesul public la documentele Parlamentului European, ale Consiliului și ale Comisiei (JO L 145, p. 43, Ediție specială, 01/vol. 3, p. 76).

      (2)  Regulamentul (CE) nr. 45/2001 al Parlamentului European și al Consiliului din 18 decembrie 2000 privind protecția persoanelor fizice cu privire la prelucrarea datelor cu caracter personal de către instituțiile și organele comunitare și privind libera circulație a acestor date (JO L 8, p. 1, Ediție specială, 13/vol. 30, p. 142).


title: Cauza T-488/14: Acțiune introdusă la 26 iunie 2014 – Mdr Inversiones/Comisia

text:
               25.8.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 282/50

         Acțiune introdusă la 26 iunie 2014 – Mdr Inversiones/Comisia
   (Cauza T-488/14)
   2014/C 282/65
   Limba de procedură: spaniola

      Părțile

      Reclamantă: Mdr Inversiones, SL (Madrid, Spania) (reprezentant: M. Linares Gil, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei atacate în măsura în care în cadrul acesteia se califică ansamblul de măsuri cu privire la care se pretinde că ar constitui sistemul spaniol în materie de leasing fiscal („SEAF”) drept ajutor de stat nou și incompatibil cu piața internă;

               —

               în subsidiar, anularea articolelor 1 și 4 din decizia atacată, care identifică investitorii grupurilor de interes economic (GIE) ca fiind beneficiarii pretinselor ajutoare și singurii beneficiari ai ordinelor de recuperare;

               —

               în subsidiar, anularea articolului 4 din decizia atacată, în măsura în care prin acesta se dispune recuperarea pretinselor ajutoare cu încălcarea flagrantă a principiului securității juridice;

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Motivele și principalele argumente sunt similare cu cele invocate în cauza T-700/13, Bankia/Comisia.
   Se invocă, în special, existența unei erori de calificare a respectivului sistem spaniol în materie de leasing fiscal („SEAF”) în ansamblul său, precum și a măsurilor individuale, drept ajutor de stat, existența unei erori în ceea ce privește identificarea beneficiarului măsurilor și încălcarea principiului securității juridice.


title: Cauza T-270/07: Acțiune introdusă la 19 iulie 2007 — Devisa/Consiliul Uniunii Europene și Comisia Comunităților Europene

text:
               22.9.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 223/14

         Acțiune introdusă la 19 iulie 2007 — Devisa/Consiliul Uniunii Europene și Comisia Comunităților Europene
   (Cauza T-270/07)
   (2007/C 223/21)
   Limba de procedură: spaniola
   Părțile

      Reclamantă: Nueva Desmotadora Sevillana, SA (Devisa) (Sevilla, Spania) (reprezentant: L. Ortiz Blanco, abogado)

      Pârâte: Consiliul Uniunii Europene și Comisia Comunităților Europene
   Concluziile reclamantei

               —

               pronunțarea unei hotărâri prin care, în aprecierea prezentei acțiuni în despăgubiri, în temeiul prevederilor articolului 288 CE, să se declare dreptul reclamantei de a fi despăgubită financiar de către Consiliu și Comisie, în solidar, cu suma totală de două milioane trei sute optzeci și cinci de mii cinci sute șaptezeci și unu euro (2 385 571 EUR) și

               —

               obligarea instituțiilor pârâte la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   Motivele și principalele argumente sunt cele invocate deja în cauza T-217/07, Las Palmeras/Consiliul și Comisia.


title: Cauza C-200/12: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Raad van State (Țările de Jos) la 27 aprilie 2012 — Minister voor Immigratie en Asiel/Y

text:
               21.7.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 217/8

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Raad van State (Țările de Jos) la 27 aprilie 2012 — Minister voor Immigratie en Asiel/Y
   (Cauza C-200/12)
   2012/C 217/15
   Limba de procedură: olandeza

      Instanța de trimitere

   Raad van State

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamant: Minister voor Immigratie en Asiel

      Pârât: Y

      Întrebările preliminare

               1.

               Străinii cu o orientare homosexuală formează un anumit grup social în sensul articolului 10 alineatul (1) litera (d) din Directiva 2004/83/CE a Consiliului din 29 aprilie 2004 privind standardele minime referitoare la condițiile pe care trebuie să le îndeplinească resortisanții țărilor terțe sau apatrizii pentru a putea beneficia de statutul de refugiat sau persoanele care, din alte motive, au nevoie de protecție internațională și referitoare la conținutul protecției acordate (JO L 304, p. 12, denumită în continuare „directiva”)?

               2.

               În cazul unui răspuns afirmativ la prima întrebare, care sunt activitățile homosexuale care intră în domeniul de aplicare al directivei, iar, în cazul unor acte de persecuție în legătură cu aceste activități și dacă celelalte condiții sunt îndeplinite, această situație poate determina recunoașterea statutului de refugiat? Această întrebare cuprinde următoarele întrebări subsecvente:

                           (a)

                           Se poate pretinde străinului homosexual să își păstreze secretă orientarea sexuală față de toate persoanele din țara sa de origine, pentru a evita o persecuție?

                           (b)

                           În cazul unui răspuns negativ, se poate impune unui străin homosexual să dea dovadă de discreție atunci când își manifestă orientarea sexuală în țara sa de origine, pentru a evita o persecuție, iar în caz afirmativ, în ce măsură? În această privință, se poate pretinde homosexualilor să fie mai rezervați decât heterosexualii?

                           (c)

                           În cazul în care, în această privință, se poate face o distincție între manifestări care privesc componenta esențială a orientării sexuale și cele care nu țin de aceasta, ce trebuie să se înțeleagă prin componenta esențială a orientării sexuale și cum poate fi determinată aceasta?

               3.

               Simpla împrejurare că actele de homosexualitate sunt incriminate și sunt pasibile de o pedeapsă privativă de libertate, astfel cum se prevede în codul penal ugandez constituie un act de persecuție în sensul articolului 9 alineatul (1) litera (a) coroborat cu articolul 9 alineatul (2) litera (c) din directivă? În cazul unui răspuns negativ, în ce împrejurări se regăsește această situație?


               22.12.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 480/6

         Cerere pentru un aviz consultativ al Curții de Justiție a AELS, înaintată de Oslo tingrett la data de 9 noiembrie 2015 în cauza Yankuba Jabbi/Statul norvegian
   (Cauza E-28/15)
   (2016/C 480/07)
   Prin scrisoarea din 9 noiembrie 2015, Oslo tingrett (tribunalul districtual Oslo) a înaintat o cerere Curții de Justiție a AELS, primită la grefa Tribunalului la 18 noiembrie 2015, vizând emiterea unui aviz consultativ în cauza Yankuba Jabbi/Statul norvegian, cu privire la următoarea întrebare:
   Articolul 7 alineatul (2) din Directiva 2004/38/CE coroborat cu articolul 7 alineatul (l) litera (b) conferă drepturi de ședere derivate unui resortisant al unei țări terțe care este membru al familiei unui resortisant al SEE care, la întoarcerea din alt stat din SEE, are reședința în statul din SEE a cărui naționalitate o deține resortisantul SEE?


title: Cauza T-542/10: Hotărârea Tribunalului din 13 iunie 2012 — XXXLutz Marken/OAPI — Meyer Manufacturing (CIRCON) [ „Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale CIRCON — Marcă comunitară verbală anterioară CIRCULON — Motiv relativ de refuz — Risc de confuzie — Similitudinea semnelor — Caracter distinctiv ridicat — Renume — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 — Procedură care s-a aflat pe rolul camerei de recurs — Dreptul la apărare — Articolele 75 și 76 din Regulamentul nr. 207/2009” ]

text:
               21.7.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 217/20

         Hotărârea Tribunalului din 13 iunie 2012 — XXXLutz Marken/OAPI — Meyer Manufacturing (CIRCON)
   (Cauza T-542/10) (1)

   (Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale CIRCON - Marcă comunitară verbală anterioară CIRCULON - Motiv relativ de refuz - Risc de confuzie - Similitudinea semnelor - Caracter distinctiv ridicat - Renume - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 - Procedură care s-a aflat pe rolul camerei de recurs - Dreptul la apărare - Articolele 75 și 76 din Regulamentul nr. 207/2009)
   2012/C 217/43
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: XXXLutz Marken GmbH (Wels, Austria) (reprezentant: H. Pannen, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentanți: inițial R. Manea, ulterior K. Klüpfel, agenți)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: Meyer Manufacturing Co. Ltd (Kowloon, Hong-Kong) (reprezentant: M. Fiedler, avocat)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva deciziei Camerei întâi de recurs a OAPI din 3 septembrie 2010 (cazul R 40/2010-1), privind o procedură de opoziție între Meyer Manufacturing Co. Ltd și XXXLutz Marken GmbH.

      Dispozitivul

               1.

               Anulează decizia Camerei întâi de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI) din 3 septembrie 2010 (cazul R 40/2010-1).

               2.

               OAPI suportă propriile cheltuieli de judecată precum și cheltuielile de judecată efectuate de XXXLutz Marken GmbH.

               3.

               Meyer Manufacturing Co. Ltd suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 30, 29.1.2011.


title: Cauza T-34/10: Hotărârea Tribunalului din 13 decembrie 2012 — Hairdreams/OAPI — Bartmann (MAGIC LIGHT) [ „Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale MAGIC LIGHT — Marca națională verbală anterioară MAGIC LIFE — Motiv relativ de refuz — Risc de confuzie — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009” ]

text:
               9.2.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 38/18

         Hotărârea Tribunalului din 13 decembrie 2012 — Hairdreams/OAPI — Bartmann (MAGIC LIGHT)
   (Cauza T-34/10) (1)

   (Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale MAGIC LIGHT - Marca națională verbală anterioară MAGIC LIFE - Motiv relativ de refuz - Risc de confuzie - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009)
   2013/C 38/29
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Hairdreams HaarhandelsgmbH (Graz, Austria) (reprezentanți: G. Kresbach, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: S. Schäffner, agent)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: Rüdiger Bartmann (Gladbeck, Germania)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a patra de recurs a OAPI din 18 noiembrie 2009 (cauza R 656/2008-4) privind o procedură de opoziție între domnul Rüdiger Bartmann și Hairdreams HaarhandelsgmbH.

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Obligă Hairdreams HaarhandelsgmbH la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 100, 17.4.2010.


title: Cauza F-5/08: Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera a treia) din 29 septembrie 2010 — Brune/Comisia (Funcție publică — Concurs general — Neînscriere pe lista de rezervă — Desfășurarea probei orale — Stabilitatea comisiei de evaluare)

text:
               29.1.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 30/58

         Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera a treia) din 29 septembrie 2010 — Brune/Comisia
   (Cauza F-5/08) (1)

   (Funcție publică - Concurs general - Neînscriere pe lista de rezervă - Desfășurarea probei orale - Stabilitatea comisiei de evaluare)
   2011/C 30/107
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: Markus Brune (Bruxelles, Belgia) (reprezentant: H. Mannes, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: J. Currall și B. Eggers, agenți)

      Obiectul

   Anularea deciziei Comisiei de a nu îl înscrie pe reclamant pe lista de rezervă a concursului AD/26/05 ca urmare a rezultatului insuficient obținut de acesta la proba orală

      Dispozitivul

               1.

               Anulează decizia Comisiei Europene din 10 mai 2007 de a nu îl înscrie pe domnul Brune pe lista de rezervă a concursului EPSO/AD/26/05.

               2.

               Obligă Comisia Europeană la plata tuturor cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 64, 8.3.2008, p. 69.


title: Cauza C-207/15 P: Recurs introdus la 4 mai 2015 de Nissan Jidosha KK împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a treia) din 4 martie 2015 în cauza T-572/12 , Nissan Jidosha KK/Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

text:
               10.8.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 262/3

         Recurs introdus la 4 mai 2015 de Nissan Jidosha KK împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a treia) din 4 martie 2015 în cauza T-572/12 , Nissan Jidosha KK/Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)
   (Cauza C-207/15 P)
   (2015/C 262/04)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Recurentă: Nissan Jidosha KK (reprezentanți: B. Brandreth, barrister, D. Cañadas Arcas, avocat)

      Cealaltă parte din procedură: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Concluziile recurentei

   Recurenta solicită Curții:

               —

               anularea Hotărârii Tribunalului din 4 martie 2015 în cauza T-572/12;

               —

               anularea Deciziei Camerei întâi de recurs a OAPI din 6 septembrie 2012, în cauza R 2469/2011-1;

               —

               obligarea OAPI la plata cheltuielilor de judecată efectuate de recurentă.

      Motivele și principalele argumente

   Recurenta susține că Tribunalul a săvârșit o eroare de drept în interpretarea articolului 47 din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 (1). Acesta a reținut în mod eronat că articolul 47 nu autorizează cererile de reînnoire succesive. Pe lângă interpretarea eronată a articolului 47 din Regulamentul nr. 207/2009, Tribunalul a săvârșit o eroare de drept în interpretarea articolului 48 din Regulamentul nr. 207/2009 considerând că această dispoziție privește doar semnul vizat de marca comunitară.

               a)

               Interpretarea reținută de Tribunal a articolului 47 alineatul (3) este contradictorie.

               b)

               Interpretarea reținută de Tribunal a articolului 47 alineatul (3) implică o renunțare parțială de facto la marcă în condiții contrare celor prevăzute la articolul 50 din Regulamentul nr. 207/2009.

               c)

               Cerința de securitate juridică invocată de Tribunal nu este menționată decât în temeiul măsurilor luate de OAPI. Această cerință nu decurge din interpretarea reținută de Tribunal a articolului 47 alineatul (3) și securitatea juridică este deopotrivă garantată de interpretarea propusă de recurentă. În speță, măsurile adoptate de OAPI s-au bazat pe ipoteza că marca a făcut obiectul unei renunțări, calificată de către Tribunal ca eroare de drept.

               d)

               Interpretarea articolului 47 alineatul (3) propusă de recurentă nu contravine modului de redactare a acestui articol.

               e)

               În interpretarea articolului 48 se concluzionează în mod eronat că această dispoziție privește doar semnul din care este compusă marca comunitară.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 207/2009 al Consiliului, din 26 februarie 2009 privind marca comunitară (JO L 78, p. 1).


title: Cauza T-303/09: Ordonanța Tribunalului din 2 aprilie 2014 – CIVR și alții/Comisia ( „Ajutoare de stat — Regim-cadru de acţiuni întreprinse de organizaţii interprofesionale agricole recunoscute în Franţa în favoarea membrilor filierelor agricole reprezentate — Finanţare prin cotizaţii voluntare devenite obligatorii — Decizie prin care schema de ajutor este declarată compatibilă cu piaţa comună — Retragerea deciziei — Nepronunțare asupra fondului” )

text:
               24.6.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 194/24

         Ordonanța Tribunalului din 2 aprilie 2014 – CIVR și alții/Comisia
   (Cauza T-303/09) (1)

   ((„Ajutoare de stat - Regim-cadru de acţiuni întreprinse de organizaţii interprofesionale agricole recunoscute în Franţa în favoarea membrilor filierelor agricole reprezentate - Finanţare prin cotizaţii voluntare devenite obligatorii - Decizie prin care schema de ajutor este declarată compatibilă cu piaţa comună - Retragerea deciziei - Nepronunțare asupra fondului”))
   2014/C 194/31
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamante: Conseil interprofessionnel des vins du Roussillon à appellation d’origine contrôlée (CIVR) (Perpignan, Franța), Comité national des interprofessions des vins à appellation d’origine et à indication géographique (CNIV) (Paris, Franța) și Interprofession nationale porcine (Inaporc) (Paris) (reprezentanți: H. Calvet, O. Billard și Y. Trifounovitch, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: inițial B. Stromsky și C. Urraca Caviedes, ulterior B. Stromsky și S. Thomas și în final B. Stromsky, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anularea a Deciziei C (2008) 7846 final a Comisiei din 10 decembrie 2008, privind ajutorul de stat nr. 561/2008, referitoare la regimul-cadru de acţiuni întreprinse de organizaţiile interprofesionale agricole recunoscute în Franţa în favoarea membrilor filierelor agricole reprezentate.

      Dispozitivul

               1)

               Constată că nu mai este necesar să se pronunțe asupra fondului cauzei.

               2)

               Obligă Comisia Europeană la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 244, 10.10.2009.


title: Cauza C-126/07: Cerere având ca obiect pronunțarea unei hotărâri preliminare introdusă de Tribunalul arbitral din cadrul Camerei Economice a Republicii Cehe și al Camerei Agrare a Republicii Cehe la data de 26 februarie 2007 — Reisebüro Bühler GmbH/Dom.info e.K., Sebastian Dieterle

text:
               26.5.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 117/8

         Cerere având ca obiect pronunțarea unei hotărâri preliminare introdusă de Tribunalul arbitral din cadrul Camerei Economice a Republicii Cehe și al Camerei Agrare a Republicii Cehe la data de 26 februarie 2007 — Reisebüro Bühler GmbH/Dom.info e.K., Sebastian Dieterle
   (Cauza C-126/07)
   (2007/C 117/11)
   Limba de procedură: germana
   Instanța de trimitere
   Tribunalul arbitral din cadrul Camerei Economice a Republicii Cehe și al Camerei Agrare a Republicii Cehe
   Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Reisebüro Bühler GmbH

      Pârât: Dom.info e.K., Sebastian Dieterle
   Întrebările preliminare

               1)

               În temeiul Regulamentului (CE) nr. 874/2004 (1), Tribunalul arbitral constituit în cadrul Camerei Economice a Republicii Cehe și al Camerei Agrare a Republicii Cehe pentru litigiile referitoare la domeniile .eu (tribunalul arbitral ceh) are competența să introducă cereri în conformitate cu articolul 234 alineatul (2) CE?

               2)

               În cazul în care Curtea răspunde afirmativ la prima întrebare:
               în baza autorizării prevăzute în articolul 22 alineatul (5) din Regulamentul (CE) nr. 874/2004, pot fi elaborate reguli de soluționare alternativă a litigiilor (Regulile ADR) în temeiul cărora partea adversă poate să solicite nu numai respingerea reclamației, ci și constatarea faptului că o reclamație a fost introdusă cu rea-credință și constituie un abuz de procedură [Secțiunea B12 litera (h) din Regulile ADR]?

               3)

               În cazul în care Curtea răspunde negativ la a doua întrebare:
               o comisie de soluționare alternativă a litigiilor din cadrul tribunalului arbitral are competența să se pronunțe asupra cererii în constatare în temeiul dreptului comunitar, respectiv în temeiul principiilor generale de drept comunitar rezultând din tradițiile constituționale ale statelor membre?

      (1)  JO L 162, p. 40.


title: Cauza C-499/07: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Rechtbank van eerste aanleg te Brugge (Belgia) la 16 noiembrie 2007 — NV Beleggen, Risicokapitaal, Beheer/Belgische Staat

text:
               26.1.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 22/29

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Rechtbank van eerste aanleg te Brugge (Belgia) la 16 noiembrie 2007 — NV Beleggen, Risicokapitaal, Beheer/Belgische Staat
   (Cauza C-499/07)
   (2008/C 22/54)
   Limba de procedură: olandeza
   Instanța de trimitere
   Rechtbank van eerste aanleg te Brugge
   Părțile din acțiunea principală

      Reclamant: NV Beleggen, Risicokapitaal, Beheer

      Pârât: Belgische Staat
   Întrebările preliminare

               1)

               Directiva 90/435/CEE a Consiliului din 23 iulie 1990 privind regimul fiscal comun care se aplică societăților-mamă și filialelor acestora din diferite state membre (1), în special articolul 4 alineatul (1) din aceasta, trebuie interpretată în sensul că nu permite unui stat membru să aplice scutirea impozitării profitului distribuit, primit de o societate din acest stat membru de la o filială din alt stat membru, altfel decât cu ocazia lichidării filialei, prin aceea că include mai întâi în întregime profitul distribuit în baza impozabilă, iar apoi îl deduce până la pragul de 95 %, însă limitează această deducere la profitul aferent perioadei impozabile de distribuire a profitului (după deducerea cuantumurilor parțiale prevăzute de lege) [articolul 205 alineatul 2 din Codul privind impozitul pe venit din 1992 (Code des impôts sur les revenus de 1992) — coroborat cu articolul 77 din Decretul regal de punere în aplicare a Codului privind impozitul pe venit din 1992], astfel încât nu este admisă reportarea niciunei pierderi, atunci când profitul aferent perioadei impozabile respective este inferior valorii profitului distribuit?

               2)

               Dacă la prima întrebare se răspunde în mod afirmativ, Directiva 90/435/CEE a Consiliului din 23 iulie 1990 privind regimul fiscal comun care se aplică societăților-mamă și filialelor acestora din diferite state membre, în special articolul 4 alineatul (1) din aceasta, trebuie interpretată în sensul că obligă acest stat membru să permită ca profitul distribuit primit de o societate din acest stat membru de la o filială din alt stat membru să fie integral deductibil din profitul aferent perioadei impozabile respective și să permită ca pierderea rezultată să poată fi reportată în următoarea perioadă impozabilă?

               3)

               În cazul în care Directiva 90/435/CEE trebuie interpretată în sensul că reglementarea belgiană este contrară articolului 4 alineatul (1) în privința profiturilor distribuite pe care societatea-mamă din Belgia le primește de la o filială stabilită în Uniunea Europeană, această dispoziție a directivei se opune și aplicării reglementării belgiene în privința profiturilor distribuite pe care o societate-mamă din Belgia le-a primit de la o filială din Belgia, atunci când, precum în speță, prin transpunerea directivei în dreptul belgian, legiuitorul belgian a decis că situații pur interne trebuie tratate în același mod ca situațiile reglementate de directivă și că, prin urmare, dreptul belgian s-a conformat directivei și în cazul situațiilor pur interne?

               4)

               Articolul 43 din Tratatul CE se opune legislației unui stat membru potrivit căreia, pentru avizele de impunere la impozitul pe profit, scutirea profiturilor distribuite care au fost primite de o societate în cursul unei perioade impozabile de la filiala acesteia stabilită în alt stat membru este limitată în primul stat membru la cuantumul profitului aferent perioadei impozabile în care a fost realizată distribuirea profitului (după deducerea cuantumurilor parțiale prevăzute de lege), în timp ce o scutire totală a profitului distribuit ar fi posibilă dacă această societate ar fi înființat un sediu permanent într-un alt stat membru?

      (1)  JO L 225, p. 6, Ediție specială 09/vol. 1, p. 97.


title: Cauza C-145/07: Ordonanța președintelui Curții din 8 noiembrie 2007 — Comisia Comunităților Europene/Regatul Suediei

text:
               26.1.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 22/39

         Ordonanța președintelui Curții din 8 noiembrie 2007 — Comisia Comunităților Europene/Regatul Suediei
   (Cauza C-145/07) (1)

   (2008/C 22/70)

      Limba de procedură: suedeza

   Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 95, 28.4.2007.


title: Cauza C-638/16: Cerere de decizie preliminară introdusă de Conseil du Contentieux des Étrangers (Belgia) la 12 decembrie 2016 – X, X/État belge

text:
               6.2.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 38/18

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Conseil du Contentieux des Étrangers (Belgia) la 12 decembrie 2016 – X, X/État belge
   (Cauza C-638/16)
   (2017/C 038/24)
   Limba de procedură: franceza

      Instanța de trimitere

   Conseil du Contentieux des Étrangers

      Părțile din procedura principală

      Reclamanți: X, X

      Pârât: État belge

      Întrebările preliminare

               1)

               „Obligațiile internaționale” prevăzute la articolul 25 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul nr. 810/2009 din 13 iulie 2009 privind instituirea unui Cod comunitar de vize (1) se referă la toate drepturile garantate de Carta drepturilor fundamentale a Uniunii, printre care, în special, cele garantate de articolele 4 și 18, și acoperă de asemenea obligațiile de care sunt ținute statele membre în raport cu Convenția pentru apărarea drepturilor omului și a libertăților fundamentale și cu articolul 33 din Convenția de la Geneva privind statutul refugiaților?

               2)

                           A.

                           Ținând seama de răspunsul dat la prima întrebare, articolul 25 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul nr. 810/2009 din 13 iulie 2009 privind instituirea unui Cod comunitar de vize trebuie interpretat în sensul că, sub rezerva marjei de apreciere de care dispune în privința circumstanțelor cauzei, statul membru sesizat cu o cerere de viză cu valabilitate teritorială limitată este obligat să elibereze viza solicitată atunci când este dovedită existența unui risc de încălcare a articolului 4 și/sau a articolului 18 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii sau a unei alte obligații internaționale de care este ținut?

                           B.

                           Existența unor legături între solicitant și statul membru sesizat cu cererea de viză (de exemplu, legături de familie, familii adoptive, garanți și sponsori etc.) are o incidență asupra răspunsului la această întrebare?

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 810/2009 al Parlamentului European și al Consiliului din 13 iulie 2009 privind instituirea unui Cod comunitar de vize (Codul de vize) (JO L 243, p. 1).


title: Cauza F-97/10: Acțiune introdusă la 4 octombrie 2010 — Kerstens/Comisia

text:
               15.1.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 13/41

         Acțiune introdusă la 4 octombrie 2010 — Kerstens/Comisia
   (Cauza F-97/10)
   ()
   2011/C 13/82
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: Petrus Kerstens (Overijse, Belgia) (reprezentanți: L. Levi și S. Rodrigues, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Obiectul și descrierea litigiului

   Cerere de menținere a efectelor fișelor de salariu contestate până la adoptarea unui regulament care să înlocuiască, cu efect retroactiv, Regulamentul (UE, Euratom) nr. 1296/2009 al Consiliului din 23 decembrie 2009 și de reparare a prejudiciului financiar și moral suferit de reclamant

      Concluziile reclamantului

               —

               Menținerea efectelor fișelor de salariu contestate până la adoptarea unui regulament care să înlocuiască, cu efect retroactiv, Regulamentul nr. 1296/2009;

               —

               obligarea Comisiei la repararea prejudiciului financiar suferit de reclamant prin plata unei sume corespunzătoare pierderii de salariu ce rezultă din aplicarea Regulamentului nr. 1296/2009 care este vădit nelegal, sumă la care trebuie să se adauge rambursarea părții din prelevarea specială lunară operată începând cu luna ianuarie 2010 în temeiul articolului 66a din statut și al cărei nivel a fost stabilit eronat având în vedere regulamentul menționat; această sumă este evaluată, sub rezerva interpretării Tribunalului, între 40 000 de euro și 50 000 de euro, în care nu sunt incluse dobânzile de întârziere pe care, pe de altă parte, le solicită reclamantul;

               —

               obligarea Comisiei la repararea prejudiciului moral suferit de reclamant prin plata sumei simbolice de un euro;

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.


title: Cauza C-211/08: Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 15 iunie 2010 — Comisia Europeană/Regatul Spaniei (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Articolul 49 CE — Asigurări sociale — Îngrijiri spitalicești necesare pe parcursul unei șederi temporare într un alt stat membru — Lipsa dreptului la o intervenție a instituției competente complementară în raport cu cea a instituției statului membru de ședere)

text:
               14.8.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 221/2

         Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 15 iunie 2010 — Comisia Europeană/Regatul Spaniei
   (Cauza C-211/08) (1)

   (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru - Articolul 49 CE - Asigurări sociale - Îngrijiri spitalicești necesare pe parcursul unei șederi temporare într un alt stat membru - Lipsa dreptului la o intervenție a instituției competente complementară în raport cu cea a instituției statului membru de ședere)
   2010/C 221/03
   Limba de procedură: spaniola

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: R. Vidal Puig și E. Traversa, agenți)

      Pârât: Regatul Spaniei (reprezentant: J.M. Rodríguez Cárcamo, agent)

      Interveniente în susținerea pârâtului: Regatul Belgiei (reprezentanți: M. Jacobs și L. Van den Broeck, agenți), Regatul Danemarcei (reprezentanți: J. Bering Liisberg și R. Holdgaard, agenți), Republica Finlanda (reprezentant: A. Guimaraes-Purokoski, agent), Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord (reprezentanți: H. Walker, agent, M. Hoskins, barrister)

      Obiectul

   Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Încălcarea articolului 49 CE și a articolului 22 alineatul (1) litera (a) punctul (i) din Regulamentul (CEE) nr. 1408/71 al Consiliului din 14 iunie 1971 privind aplicarea regimurilor de securitate socială în raport cu lucrătorii salariați și cu familiile acestora care se deplasează în cadrul Comunității (JO L 149, p. 2, Ediție specială, 05/vol. 1, p. 26) — Lipsa rambursării cheltuielilor aferente tratamentului în spital suportate în străinătate — Împrejurări excepționale

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Obligă Comisia Europeană la plata cheltuielilor de judecată.

               3.

               Regatul Belgiei, Regatul Danemarcei, Republica Finlanda, precum și Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 197, 2.8.2008.


title: Cauza T-380/12: Hotărârea Tribunalului din 13 februarie 2014 — Demon International/OAPI — Big Line (DEMON) [ „Marcă comunitară — Procedură de declarare a nulității — Marca comunitară figurativă DEMON — Marca internațională verbală DEMON — Motiv relativ de refuz — Risc de confuzie — Similitudinea produselor — Similitudinea semnelor — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) și articolul 53 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009” ]

text:
               29.3.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 93/22

         Hotărârea Tribunalului din 13 februarie 2014 — Demon International/OAPI — Big Line (DEMON)
   (Cauza T-380/12) (1)

   (Marcă comunitară - Procedură de declarare a nulității - Marca comunitară figurativă DEMON - Marca internațională verbală DEMON - Motiv relativ de refuz - Risc de confuzie - Similitudinea produselor - Similitudinea semnelor - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) și articolul 53 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009)
   2014/C 93/38
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Reclamantă: Demon International, LC (Orem, Utah, Statele Unite) (reprezentant: T. Krüger, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentanți: inițial F. Mattina, ulterior L. Rampini, agenți)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: Big Line Sas di Graziani Lorenzo (Thiene, Italia) (reprezentant: B. Osti, avocat)

      Obiectul

   Acțiune introdusă împotriva deciziei Camerei a patra de recurs a OAPI din 20 iunie 2012 (cazul R 1845/2011-4), referitoare la o procedură de declarare a nulității între Demon International LC și Big Line Sas di Graziani Lorenzo

      Dispozitivul

               1.

               Anulează decizia Camerei a patra de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI) din din 20 iunie 2012 (cazul R 1845/2011-4), în măsura în care această decizie a anulat în parte decizia camerei de anulare și a respins cererea de declarare a nulității a mărcii comunitare nr. 6 375 398 privind „măștile de schi” și „măștile de snow-board”.

               2.

               Respinge în rest acțiunea.

               3.

               Demon International LC și Big Line Sas di Graziani Lorenzo suportă propriile cheltuieli de judecată, inclusiv pe cele efectuate în fața camerei de recurs.

               4.

               OAPI suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 331, 27.10.2012.


title: Cauza T-598/15: Acțiune introdusă la 21 octombrie 2015 – Stichting Accolade/Comisia

text:
               7.12.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 406/42

         Acțiune introdusă la 21 octombrie 2015 – Stichting Accolade/Comisia
   (Cauza T-598/15)
   (2015/C 406/44)
   Limba de procedură: neerlandeza

      Părțile

      Reclamantă: Stichting Accolade (Drachten, Țările de Jos) (reprezentanți: H. de Boer și J. Abma, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea Deciziei Comisiei Europene din 30 iunie 2015, C(2015)4411 final privind ajutorul de stat 34676 (2015/NN) – Țările de Jos (vânzarea de terenuri de către Municipalitatea Harlingen la prețuri pretins mai mici decât prețul pieței);

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă șase motive.

               1.

               Primul motiv, întemeiat pe împrejurarea că Comisia a redus în mod eronat plângerea reclamantei la o mică parte din tranzacția funciară totală care a fost încheiată între Municipalitatea Harlingen și Ludinga VG.

               2.

               Al doilea motiv, întemeiat pe neaplicarea, sau cel puțin pe aplicarea eronată, a criteriului investitorului privat. Comisia ar fi analizat tranzacția utilizând în mod eronat un interval de valori cuprins între 14 și 24 de euro.

               3.

               Al treilea motiv, întemeiat pe faptul că datele și temeiurile care au servit drept bază prețurilor care alcătuiesc acest interval de valori al Comisiei ar fi inconciliabile. Astfel, tranzacțiile de referință nu ar fi comparabile cu tranzacția în litigiu.

               4.

               Al patrulea motiv, întemeiat pe modalitatea de verificare a prețului eronat în privința acestui interval de valori.

               5.

               Al cincilea motiv, întemeiat pe o eroare vădită de apreciere a faptelor susținute în ceea ce privește avantajele indirecte.

               6.

               Al șaselea motiv, întemeiat pe o concluzie eronată a Comisiei în ceea ce privește măsura contestată de reclamantă.


title: Cauza C-446/12: Cerere de decizie preliminară introdusă de Raad van State (Țările de Jos) la 3 octombrie 2012 — W. P. Willems/Burgemeester van Nuth

text:
               26.1.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 26/16

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Raad van State (Țările de Jos) la 3 octombrie 2012 — W. P. Willems/Burgemeester van Nuth
   (Cauza C-446/12)
   2013/C 26/28
   Limba de procedură: olandeza

      Instanța de trimitere

   Raad van State

      Părțile din procedura principală

      Reclamant: W. P. Willems

      Pârât: Burgemeester van Nuth

      Întrebările preliminare

               1.

               Articolul 1 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 2252/2004 al Consiliului din 13 decembrie 2004 privind standardele pentru elementele de securitate și elementele biometrice integrate în pașapoarte și în documente de călătorie emise de statele membre (JO L 385, p. 1, Ediție specială, 01/vol. 5, p. 155), astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (CE) nr. 444/2009 al Parlamentului European și al Consiliului din 28 mai 2009 de modificare a Regulamentului (CE) nr. 2252/2004 (JO L 142, p. 1), este valid în lumina articolelor 7 și 8 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene și a articolului 8 din Convenția pentru apărarea drepturilor omului și a libertăților fundamentale?

               2.

               În cazul în care răspunsul la prima întrebare este în sensul validității articolului 1 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 2252/2004 al Consiliului din 13 decembrie 2004 privind standardele pentru elementele de securitate și elementele biometrice integrate în pașapoarte și în documente de călătorie emise de statele membre (JO L 385, p. 1, Ediție specială, 01/vol. 5, p. 155), astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (CE) nr. 444/2009 al Parlamentului European și al Consiliului din 28 mai 2009 de modificare a Regulamentului (CE) nr. 2252/2004 (JO L 142, p. 1), articolul 4 alineatul (3) din regulament, în lumina articolelor 7 și 8 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, a articolului 8 alineatul (2) din Convenția pentru apărarea drepturilor omului și a libertăților fundamentale și a articolului 7 litera (f) din Directiva 95/46 (1) coroborat cu articolul 6 alineatul (1) litera (b) din această directivă, trebuie interpretat în sensul că, atunci când pun în aplicare acest regulament, statele membre trebuie să garanteze prin lege că datele biometrice colectate și stocate în temeiul regulamentului menționat nu pot fi colectate, prelucrate și utilizate în alte scopuri decât în vederea eliberării documentului în cauză?

      (1)  Directiva 95/46/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 24 octombrie 1995 privind protecția persoanelor fizice în ceea ce privește prelucrarea datelor cu caracter personal și libera circulație a acestor date (JO L 281, p. 31, Ediție specială, 13/vol. 17, p. 10).


title: Cauza C-370/13: Cerere de decizie preliminară introdusă de Naczelny Sąd Administracyjny (Polonia) la 2 iulie 2013 — Henryk Teisseyre și Jan Teisseyre/Minister Skarbu Państwa

text:
               5.10.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 291/2

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Naczelny Sąd Administracyjny (Polonia) la 2 iulie 2013 — Henryk Teisseyre și Jan Teisseyre/Minister Skarbu Państwa
   (Cauza C-370/13)
   2013/C 291/02
   Limba de procedură: polona

      Instanța de trimitere

   Naczelny Sąd Administracyjny

      Părțile din procedura principală

      Recurenți: Henryk Teisseyre și Jan Teisseyre

      Intimat: Minister Skarbu Państwa

      Întrebarea preliminară

   Articolul 18 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, conform căruia este interzisă orice discriminare exercitată pe motiv de cetățenie sau naționalitate, trebuie interpretat în sensul că este interzisă excluderea — astfel cum prevede articolul 3 alineatul 2 coroborat cu articolul 2 alineatul 2 din Legea din 8 iulie 2005 privind dreptul la compensație pentru bunurile imobile abandonate pe teritoriul aflat în afara frontierelor actuale ale Republicii Polone (Dz. U. nr. 169, poziția 1418; Dz. U. din anul 2006 nr. 195, poziția 1437; din anul 2008 nr. 197, poziția 1223, precum și din anul 2010 nr. 257, poziția 1726) — unui moștenitor al proprietarului unor bunuri imobile abandonate pe teritoriul aflat în afara frontierelor actuale ale Republicii Polone din categoria persoanelor care au dreptul la compensație, în cazul în care acest moștenitor nu este cetățean polonez?


title: Cauza C-134/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Curtea de Apel Cluj (România) la data de 14 martie 2017 – Costel Nicușor Mucea/SC Industria Sârmei SA Câmpia Turzii prin administrator judiciar SMDA Mureș Insolvency SRL

text:
               26.6.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 202/9

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Curtea de Apel Cluj (România) la data de 14 martie 2017 – Costel Nicușor Mucea/SC Industria Sârmei SA Câmpia Turzii prin administrator judiciar SMDA Mureș Insolvency SRL
   (Cauza C-134/17)
   (2017/C 202/15)
   Limba de procedură: română

      Instanţa de trimitere

   Curtea de Apel Cluj

      Părţile din acţiunea principală

      Apelant: Costel Nicușor Mucea

      Intimată: SC Industria Sârmei SA Câmpia Turzii prin administrator judiciar SMDA Mureș Insolvency SRL

      Întrebarea preliminară

   Dacă articolele 114 alineatul (3), 151 și 153 TFUE, precum și prevederile Directivei-cadru 89/391/CEE (1) și ale directivelor individuale subsecvente trebuie interpretate ca opunându-se instituirii de către un stat membru UE a unor termene și proceduri ce limitează accesul la justiție pentru încadrarea locurilor de muncă în condiții deosebite sau speciale, cu consecința împiedicării lucrătorilor de a le fi recunoscute drepturile la securitate și sănătate în muncă ce derivă din stabilirea acestor condiții, conform reglementărilor interne enumerate în cuprinsul sesizării.

      (1)  Directiva Consiliului din 12 iunie 1989 privind punerea în aplicare de măsuri pentru promovarea îmbunătățirii securității și sănătății lucrătorilor la locul de muncă (JO 1989 L 183, p. 1, Ediție specială 05/vol. 2, p. 88)


title: Cauza T-57/15: Hotărârea Tribunalului din 14 septembrie 2016 – Trajektna luka Split/Comisia („Ajutoare de stat — Servicii portuare — Ajutor prezumat în favoarea operatorului public de feriboturi Jadrolinija — Stabilirea de către autoritățile croate a unor tarife pentru serviciile portuare în portul Split în ceea ce privește traficul intern la un nivel pretins inferior celui al tarifelor practicate atât în alte porturi din Croația, cât și pentru traficul internațional — Operator privat care deține o concesiune pretins exclusivă pentru exploatarea terminalului de pasageri din portul Split — Decizie prin care se constată inexistența unui ajutor de stat — Noțiunea de ajutor — Resurse de stat”)

text:
               24.10.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 392/32

         Hotărârea Tribunalului din 14 septembrie 2016 – Trajektna luka Split/Comisia
   (Cauza T-57/15) (1)

   ((„Ajutoare de stat - Servicii portuare - Ajutor prezumat în favoarea operatorului public de feriboturi Jadrolinija - Stabilirea de către autoritățile croate a unor tarife pentru serviciile portuare în portul Split în ceea ce privește traficul intern la un nivel pretins inferior celui al tarifelor practicate atât în alte porturi din Croația, cât și pentru traficul internațional - Operator privat care deține o concesiune pretins exclusivă pentru exploatarea terminalului de pasageri din portul Split - Decizie prin care se constată inexistența unui ajutor de stat - Noțiunea de ajutor - Resurse de stat”))
   (2016/C 392/40)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Trajektna luka Split d.d. (Split, Croația) (reprezentanți: M. Bauer, H.-J. Freund și S. Hankiewicz, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: A. Bouchagiar și P. J. Loewenthal, agenți)

      Obiectul

   Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE, prin care se solicită anularea Deciziei C(2013) 7285 final a Comisiei din 15 octombrie 2014 privind ajutorul de stat SA.37265 (2014/NN) – Croația – Ajutor de stat prezumat în favoarea Jadrolinija

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă Trajektna luka Split d.d. la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 118, 13.4.2015.


title: Cauza C-318/05: Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 11 septembrie 2007 — Comisia Comunităților Europene/Republica Federală Germania (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Articolele 18 CE, 39 CE, 43 CE și 49 CE — Legislație în materie de impozit pe venit — Taxe de școlarizare — Drept de deducere limitat la taxele de școlarizare plătite unor instituții private naționale)

text:
               10.11.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 269/8

         Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 11 septembrie 2007 — Comisia Comunităților Europene/Republica Federală Germania
   (Cauza C-318/05) (1)

   (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru - Articolele 18 CE, 39 CE, 43 CE și 49 CE - Legislație în materie de impozit pe venit - Taxe de școlarizare - Drept de deducere limitat la taxele de școlarizare plătite unor instituții private naționale)
   (2007/C 269/15)
   Limba de procedură: germana
   Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: K. Gross și R. Lyal, agenți)

      Pârâtă: Republica Federală Germania (reprezentanți: M. Lumma și U. Forsthoff, agenți)
   Obiectul
   Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Încălcarea articolelor 18 CE, 39 CE, 43 CE și 49 CE — Legislație națională în materie de impozit pe venit care exclude fără excepție posibilitatea unei reduceri a impozitului în privința taxelor de școlarizare a copiilor în cazul unei școlarizări în străinătate
   Dispozitivul

               1)

               Prin excluderea, în general, a taxelor de școlarizare legate de frecventarea unei școli situate într-un alt stat membru de la deducerea fiscală a cheltuielilor speciale prevăzute de articolul 10 alineatul 1 punctul 9 din Legea privind impozitul pe venit (Einkommensteuergesetz), în versiunea publicată la 19 octombrie 2002, Republica Federală Germania nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolelor 18 CE, 39 CE, 43 CE și 49 CE.

               2)

               Respinge acțiunea pentru restul motivelor.

               3)

               Obligă Republica Federală Germania la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 257, 15.10.2005.