title: Cauza C-206/19: Hotărârea Curții (Camera a șasea) din 11 iunie 2020 (cerere de decizie preliminară formulată de Administratīvā rajona tiesa – Letonia) – „KOB” SIA/Madonas novada pašvaldības Administratīvo aktu strīdu komisija (Trimitere preliminară – Articolele 49 și 63 TFUE – Libertatea de stabilire și libera circulație a capitalurilor – Directiva 2006/123/CE – Achiziții de terenuri agricole în Letonia în vederea exploatării acestora – Regim de autorizare prealabilă pentru persoanele juridice – Condiții specifice care se aplică numai persoanelor juridice controlate sau reprezentate de resortisanți ai unui alt stat membru – Cerințe privind reședința și privind cunoașterea limbii oficiale a Republicii Letonia – Discriminare directă pe motiv de cetățenie sau naționalitate)

text:
               17.8.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 271/15

      Hotărârea Curții (Camera a șasea) din 11 iunie 2020 (cerere de decizie preliminară formulată de Administratīvā rajona tiesa – Letonia) – „KOB” SIA/Madonas novada pašvaldības Administratīvo aktu strīdu komisija
      (Cauza C-206/19) (1)

      (Trimitere preliminară - Articolele 49 și 63 TFUE - Libertatea de stabilire și libera circulație a capitalurilor - Directiva 2006/123/CE - Achiziții de terenuri agricole în Letonia în vederea exploatării acestora - Regim de autorizare prealabilă pentru persoanele juridice - Condiții specifice care se aplică numai persoanelor juridice controlate sau reprezentate de resortisanți ai unui alt stat membru - Cerințe privind reședința și privind cunoașterea limbii oficiale a Republicii Letonia - Discriminare directă pe motiv de cetățenie sau naționalitate)
      (2020/C 271/20)
      Limba de procedură: letona

         Instanța de trimitere

      Administratīvā rajona tiesa

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă:„KOB” SIA

         Pârâtă: Madonas novada pašvaldības Administratīvo aktu strīdu komisija

         Dispozitivul

      Articolele 9, 10 și 14 din Directiva 2006/123/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 12 decembrie 2006 privind serviciile în cadrul pieței interne trebuie interpretate în sensul că se opun reglementării unui stat membru care condiționează dreptul unei persoane juridice, al cărei asociat sau ai cărei asociați care reprezintă împreună mai mult de jumătate din drepturile de vot în cadrul acesteia și ale cărei persoane cu drept de reprezentare sunt resortisanți ai altor state membre, de a dobândi proprietatea unui teren agricol situat pe teritoriul acestui stat membru de depunerea de către acești asociați și reprezentanți, pe de o parte, a unui certificat de înregistrare ca rezidenți ai statului membru menționat și, pe de altă parte, a unui document doveditor al nivelului de cunoaștere de către aceștia a limbii oficiale a aceluiași stat membru cel puțin la nivelul susținerii unei conversații pe teme cotidiene și profesionale.

         (1)  JO C 155, 6.5.2019.


title: Cauza C-219/19: Hotărârea Curții (Camera a zecea) din 11 iunie 2020 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio – Italia) – Parsec Fondazione Parco delle Scienze e della Cultura/Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti, Autorità nazionale anticorruzione (ANAC) [Trimitere preliminară – Contracte de achiziții publice de lucrări, de bunuri și de servicii – Directiva 2014/24/UE – Procedură de atribuire a unui contract de achiziții publice de servicii – Servicii de arhitectură și de inginerie – Articolul 19 alineatul (1) și articolul 80 alineatul (2) – Legislație națională care limitează posibilitatea de a participa numai la operatorii economici constituiți sub anumite forme juridice]

text:
               17.8.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 271/15

      Hotărârea Curții (Camera a zecea) din 11 iunie 2020 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio – Italia) – Parsec Fondazione Parco delle Scienze e della Cultura/Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti, Autorità nazionale anticorruzione (ANAC)
      (Cauza C-219/19) (1)

      (Trimitere preliminară - Contracte de achiziții publice de lucrări, de bunuri și de servicii - Directiva 2014/24/UE - Procedură de atribuire a unui contract de achiziții publice de servicii - Servicii de arhitectură și de inginerie - Articolul 19 alineatul (1) și articolul 80 alineatul (2) - Legislație națională care limitează posibilitatea de a participa numai la operatorii economici constituiți sub anumite forme juridice)
      (2020/C 271/21)
      Limba de procedură: italiana

         Instanța de trimitere

      Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: Parsec Fondazione Parco delle Scienze e della Cultura

         Pârâți: Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti, Autorità nazionale anticorruzione (ANAC)

         Dispozitivul

      Articolul 19 alineatul (1) și articolul 80 alineatul (2) din Directiva 2014/24/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 26 februarie 2014 privind achizițiile publice și de abrogare a Directivei 2004/18/CE, citite în lumina considerentului (14) al acestei directive, trebuie interpretate în sensul că se opun unei reglementări naționale care exclude posibilitatea entităților fără scop lucrativ de a participa la o procedură de atribuire a unui contract de achiziții publice de servicii de inginerie și de arhitectură, chiar dacă aceste entități au dreptul, potrivit legislației naționale, să ofere serviciile care fac obiectul contractului în cauză.

         (1)  JO C 206, 17.6.2019.


title: Cauza C-242/19: Hotărârea Curții (Camera a noua) din 11 iunie 2020 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunalul București – România) – CHEP Equipment Pooling NV/Agenția Națională de Administrare Fiscală – Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice București – Serviciul Soluționare Contestații, Agenția Națională de Administrare Fiscală – Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice București – Administrația Fiscală pentru Contribuabili Nerezidenți [Trimitere preliminară – Taxa pe valoarea adăugată (TVA) – Directiva 2006/112/CE – Articolul 17 alineatul (2) litera (g) – Transfer de bunuri mobile în interiorul Uniunii Europene în vederea unei prestări de servicii – Articolele 170 și 171 – Dreptul la rambursarea TVA ului persoanelor impozabile care nu sunt stabilite în statul membru de rambursare – Directiva 2008/9/CE – Noțiunea de „persoană impozabilă care nu este stabilită în statul membru de rambursare” – Persoană impozabilă neînregistrată în scopuri TVA în statul membru de rambursare]

text:
               17.8.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 271/16

      Hotărârea Curții (Camera a noua) din 11 iunie 2020 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunalul București – România) – CHEP Equipment Pooling NV/Agenția Națională de Administrare Fiscală – Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice București – Serviciul Soluționare Contestații, Agenția Națională de Administrare Fiscală – Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice București – Administrația Fiscală pentru Contribuabili Nerezidenți
      (Cauza C-242/19) (1)

      (Trimitere preliminară - Taxa pe valoarea adăugată (TVA) - Directiva 2006/112/CE - Articolul 17 alineatul (2) litera (g) - Transfer de bunuri mobile în interiorul Uniunii Europene în vederea unei prestări de servicii - Articolele 170 și 171 - Dreptul la rambursarea TVA ului persoanelor impozabile care nu sunt stabilite în statul membru de rambursare - Directiva 2008/9/CE - Noțiunea de „persoană impozabilă care nu este stabilită în statul membru de rambursare” - Persoană impozabilă neînregistrată în scopuri TVA în statul membru de rambursare)
      (2020/C 271/22)
      Limba de procedură: româna

         Instanța de trimitere

      Tribunalul București

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: CHEP Equipment Pooling NV

         Pârâte: Agenţia Naţională de Administrare Fiscală – Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Bucureşti – Serviciul Soluţionare Contestaţii, Agenţia Naţională de Administrare Fiscală – Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Bucureşti – Administraţia Fiscală pentru Contribuabili Nerezidenţi

         Dispozitivul

                  1)

                  Articolul 17 alineatul (2) litera (g) din Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată, astfel cum a fost modificată prin Directiva 2008/8/CE a Consiliului din 12 februarie 2008, trebuie interpretat în sensul că transferul de către o persoană impozabilă de bunuri care provin dintr-un stat membru către statul membru de rambursare, în scopul prestării, de către această persoană impozabilă, de servicii de închiriere a bunurilor respective în acest din urmă stat membru, nu trebuie să fie asimilat unei livrări intracomunitare atunci când utilizarea bunurilor menționate în scopul unei astfel de prestări este temporară, iar acestea au fost expediate sau transportate din statul membru în care este stabilită persoana impozabilă menționată.

                  2)

                  Dispozițiile Directivei 2008/9/CE a Consiliului din 12 februarie 2008 de stabilire a normelor detaliate privind rambursarea taxei pe valoarea adăugată, prevăzută în Directiva 2006/112/CE, către persoane impozabile stabilite în alt stat membru decât statul membru de rambursare trebuie interpretate în sensul că se opun ca un stat membru să refuze dreptul la rambursarea taxei pe valoarea adăugată unei persoane impozabile stabilite pe teritoriul unui alt stat membru pentru simplul motiv că această persoană impozabilă este sau ar fi trebuit să fie înregistrată în scopuri de TVA în statul membru de rambursare.

         (1)  JO C 206, 17.6.2019.


title: Cauza C-328/19: Hotărârea Curții (Camera a patra) din 18 iunie 2020 (cerere de decizie preliminară formulată de Korkein hallinto-oikeus – Finlanda) – procedură inițiată de Porin kaupunki [Trimitere preliminară – Achiziții publice – Directiva 2004/18/CE – Articolul 1 alineatul (2) litera (a) – Contract de achiziții publice în domeniul serviciilor de transport – Acord de cooperare între comune privind organizarea și furnizarea de servicii de asistență socială și medicală bazat pe modelul denumit al „comunei responsabile” în sensul dreptului finlandez – Transfer de competențe de la organizarea serviciilor la o organizare a comunelor în zona de cooperare vizată – Contract „in house” – Atribuire fără lansare a unei cereri de ofertă a serviciilor de transport unei societăți deținute în totalitate de comuna responsabilă]

text:
               17.8.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 271/17

      Hotărârea Curții (Camera a patra) din 18 iunie 2020 (cerere de decizie preliminară formulată de Korkein hallinto-oikeus – Finlanda) – procedură inițiată de Porin kaupunki
      (Cauza C-328/19) (1)

      (Trimitere preliminară - Achiziții publice - Directiva 2004/18/CE - Articolul 1 alineatul (2) litera (a) - Contract de achiziții publice în domeniul serviciilor de transport - Acord de cooperare între comune privind organizarea și furnizarea de servicii de asistență socială și medicală bazat pe modelul denumit al „comunei responsabile” în sensul dreptului finlandez - Transfer de competențe de la organizarea serviciilor la o organizare a comunelor în zona de cooperare vizată - Contract „in house” - Atribuire fără lansare a unei cereri de ofertă a serviciilor de transport unei societăți deținute în totalitate de comuna responsabilă)
      (2020/C 271/23)
      Limba de procedură: finlandeza

         Instanța de trimitere

      Korkein hallinto-oikeus

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: Porin kaupunki

         cu participarea: Porin Linjat Oy, Lyttylän Liikenne Oy

         Dispozitivul

                  1)

                  Articolul 1 alineatul (2) litera (a) din Directiva 2004/18/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 31 martie 2004 privind coordonarea procedurilor de atribuire a contractelor de achiziții publice de lucrări, de bunuri și de servicii trebuie interpretat în sensul că un acord în temeiul căruia comunele părți la acesta acordă uneia dintre ele responsabilitatea organizării unor servicii în favoarea acestor comune este exclus din domeniul de aplicare al acestei directive pentru motivul că reprezintă un transfer de competențe, în sensul articolului 4 alineatul (2) TUE, astfel cum a fost interpretat în Hotărârea din 21 decembrie 2016, Remondis (C-51/15, EU:C:2016:985).

                  2)

                  Articolul 1 alineatul (2) litera (a) din Directiva 2004/18 trebuie interpretat în sensul că un acord de cooperare în temeiul căruia comunele părțile la acesta transferă uneia dintre ele responsabilitatea organizării unor servicii în favoarea acestor comune permite să se considere respectiva comună, la momentul atribuirilor ulterioare transferului menționat, drept o autoritate contractantă și o abilitează să încredințeze, fără a recurge la o procedură concurențială prealabilă, unei entități „in house” servicii care acoperă nu numai propriile nevoi, ci și pe cele ale celorlalte comune părți la acordul respectiv, deși, în lipsa acestui transfer de competențe, comunele menționate ar fi trebuit să satisfacă ele însele propriile nevoi.

         (1)  JO C 220, 1.7.2019.


title: Cauza C-340/19: Hotărârea Curții (Camera a șasea) din 18 iunie 2020 (cerere de decizie preliminară formulată de Augstākā tiesa (Senāts) – Letonia) – Valsts ieņēmumu dienests/SIA „Hydro Energo” (Trimitere preliminară – Tariful vamal comun – Nomenclatura combinată – Clasificare tarifară – Poziția tarifară 7407 – Bare, tije și profile din cupru – Lingouri din cupru sau din aliaj de cupru de formă dreptunghiulară laminate la cald)

text:
               17.8.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 271/18

      Hotărârea Curții (Camera a șasea) din 18 iunie 2020 (cerere de decizie preliminară formulată de Augstākā tiesa (Senāts) – Letonia) – Valsts ieņēmumu dienests/SIA „Hydro Energo”
      (Cauza C-340/19) (1)

      (Trimitere preliminară - Tariful vamal comun - Nomenclatura combinată - Clasificare tarifară - Poziția tarifară 7407 - Bare, tije și profile din cupru - Lingouri din cupru sau din aliaj de cupru de formă dreptunghiulară laminate la cald)
      (2020/C 271/24)
      Limba de procedură: letona

         Instanța de trimitere

      Augstākā tiesa (Senāts)

         Părțile din procedura principală

         Recurentă: Valsts ieņēmumu dienests

         Intimată: SIA „Hydro Energo”

         Dispozitivul

      Poziția 7407 din Nomenclatura combinată care figurează în anexa I la Regulamentul (CEE) nr. 2658/87 al Consiliului din 23 iulie 1987 privind Nomenclatura tarifară și statistică și Tariful vamal comun, în versiunea care rezultă din Regulamentul (UE) nr. 1006/2011 al Comisiei din 27 septembrie 2011, trebuie interpretată în sensul că lingourile din cupru sau din aliaj de cupru de formă dreptunghiulară, a căror grosime depășește a zecea parte din lățime și care au fost laminate la cald, dar a căror secțiune transversală prezintă pori, goluri și fisuri neregulate, pot fi încadrate la această poziție.

         (1)  JO C 220, 1.7.2019.


title: Cauza C-448/19: Hotărârea Curții (Camera a noua) din 11 iunie 2020 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha – Spania) – WT/Subdelegación del Gobierno en Guadalajara (Trimitere preliminară – Statutul resortisanților țărilor terțe care sunt rezidenți pe termen lung – Directiva 2003/109/CE – Articolul 12 – Adoptarea unei decizii de expulzare a unui rezident pe termen lung – Elemente care trebuie luate în considerare – Jurisprudență națională – Neluarea în considerare a acestor elemente – Compatibilitate – Directiva 2001/40/CE – Recunoaștere reciprocă a deciziilor de expulzare a resortisanților țărilor terțe – Pertinență)

text:
               17.8.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 271/19

      Hotărârea Curții (Camera a noua) din 11 iunie 2020 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha – Spania) – WT/Subdelegación del Gobierno en Guadalajara
      (Cauza C-448/19) (1)

      (Trimitere preliminară - Statutul resortisanților țărilor terțe care sunt rezidenți pe termen lung - Directiva 2003/109/CE - Articolul 12 - Adoptarea unei decizii de expulzare a unui rezident pe termen lung - Elemente care trebuie luate în considerare - Jurisprudență națională - Neluarea în considerare a acestor elemente - Compatibilitate - Directiva 2001/40/CE - Recunoaștere reciprocă a deciziilor de expulzare a resortisanților țărilor terțe - Pertinență)
      (2020/C 271/26)
      Limba de procedură: spaniola

         Instanța de trimitere

      Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha

         Părțile din procedura principală

         Reclamant și apelant: WT

         Pârâtă și intimată: Subdelegación del Gobierno en Guadalajara

         Dispozitivul

      Articolul 12 din Directiva 2003/109/CE a Consiliului din 25 noiembrie 2003 privind statutul resortisanților țărilor terțe care sunt rezidenți pe termen lung trebuie interpretat în sensul că se opune unei reglementări a unui stat membru care, astfel cum a fost interpretată de jurisprudența națională în raport cu Directiva 2001/40/CE a Consiliului din 28 mai 2001 privind recunoașterea reciprocă a deciziilor de îndepărtare a resortisanților țărilor terțe, prevede expulzarea oricărui resortisant al unei țări terțe titular al unui permis de ședere pe termen lung care a săvârșit o infracțiune pasibilă de o pedeapsă privativă de libertate de cel puțin un an, fără să fie necesar să se examineze dacă acest resortisant al unei țări terțe reprezintă o amenințare reală și suficient de gravă pentru ordinea publică sau securitatea publică sau să se ia în considerare durata șederii sale pe teritoriul acestui stat membru, vârsta sa, consecințele pentru el și pentru membrii familiei sale, precum și legăturile cu statul membru de reședință sau absența legăturilor cu țara sa de origine.

         (1)  JO C 328, 30.9.2019.


title: Cauza C-472/19: Hotărârea Curții (Camera a noua) din 11 iunie 2020 (cerere de decizie preliminară formulată de Conseil d'État – Franța) – Vert Marine SAS/Premier ministre, Ministre de l'Économie et des Finances [Trimitere preliminară – Procedură de atribuire a unor contracte de concesiune – Directiva 2014/23/UE – Articolul 38 alineatul (9) – Regimul măsurilor corective destinate să dovedească restabilirea fiabilității unui operator economic vizat de un motiv de excludere – Reglementare națională prin care se interzice operatorilor economici care fac obiectul unui motiv de excludere obligatorie să participe la o procedură de atribuire a unor contracte de concesiune timp de cinci ani – Excluderea oricărei posibilități a unor asemenea operatori de a face dovada măsurilor corective adoptate]

text:
               17.8.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 271/20

      Hotărârea Curții (Camera a noua) din 11 iunie 2020 (cerere de decizie preliminară formulată de Conseil d'État – Franța) – Vert Marine SAS/Premier ministre, Ministre de l'Économie et des Finances
      (Cauza C-472/19) (1)

      (Trimitere preliminară - Procedură de atribuire a unor contracte de concesiune - Directiva 2014/23/UE - Articolul 38 alineatul (9) - Regimul măsurilor corective destinate să dovedească restabilirea fiabilității unui operator economic vizat de un motiv de excludere - Reglementare națională prin care se interzice operatorilor economici care fac obiectul unui motiv de excludere obligatorie să participe la o procedură de atribuire a unor contracte de concesiune timp de cinci ani - Excluderea oricărei posibilități a unor asemenea operatori de a face dovada măsurilor corective adoptate)
      (2020/C 271/27)
      Limba de procedură: franceza

         Instanța de trimitere

      Conseil d'État

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: Vert Marine SAS

         Pârâți: Premier ministre, Ministre de l'Économie et des Finances

         Dispozitivul

                  1)

                  Articolul 38 alineatul (9) din Directiva 2014/23/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 26 februarie 2014 privind atribuirea contractelor de concesiune trebuie să fie interpretat în sensul că se opune unei reglementări naționale care nu acordă unui operator economic condamnat definitiv pentru una dintre infracțiunile prevăzute la articolul 38 alineatul (4) din această directivă și supus, pentru acest motiv, unei interdicții de drept de a participa la procedurile de atribuire a unor contracte de concesiune posibilitatea de a face dovada că a luat măsuri corective care pot demonstra fiabilitatea sa.

                  2)

                  Articolul 38 alineatele (9) și (10) din Directiva 2014/23 trebuie să fie interpretat în sensul că nu se opune ca examinarea caracterului adecvat al măsurilor corective luate de un operator economic să fie încredințată autorităților judiciare, cu condiția ca regimul național instituit în acest scop să respecte toate cerințele prevăzute la articolul 38 alineatul (9) din această directivă și ca procedura aplicabilă să fie compatibilă cu termenele impuse de procedura de atribuire a contractelor de concesiune. Pe de altă parte, articolul 38 alineatul (9) din Directiva 2014/23 trebuie să fie interpretat în sensul că nu se opune unei reglementări naționale care permite autorităților judiciare să ridice, pentru o persoană, o interdicție de drept de a participa la procedurile de atribuire a unor contracte de concesiune ca urmare a unei condamnări penale, să anuleze o asemenea interdicție sau să excludă orice mențiune cu privire la condamnare în cazierul judiciar, cu condiția ca astfel de proceduri judiciare să îndeplinească efectiv condițiile impuse și obiectivul urmărit de acest regim și în special atunci când un operator economic dorește să participe la o procedură de atribuire a unor contracte de concesiune, să permită ridicarea în timp util a interdicției care îl afectează, exclusiv în considerarea caracterului adecvat al măsurilor corective invocate de operatorul respectiv și evaluate de autoritatea judiciară competentă în conformitate cu cerințele prevăzute de această dispoziție, aspect a cărui verificare este de competența instanței de trimitere.

         (1)  JO C 280, 19.8.2019.


title: Cauza C-128/20: Cerere de decizie preliminară introdusă de Landesgericht Klagenfurt (Austria) la 19 februarie 2020 – GSMB Invest GmbH & Co. KG/Auto Krainer Gesellschaft m.b.H.

text:
               17.8.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 271/21

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Landesgericht Klagenfurt (Austria) la 19 februarie 2020 – GSMB Invest GmbH & Co. KG/Auto Krainer Gesellschaft m.b.H.
      (Cauza C-128/20)
      (2020/C 271/28)
      Limba de procedură: germana

         Instanța de trimitere

      Landesgericht Klagenfurt

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: GSMB Invest GmbH & Co. KG

         Pârâtă: Auto Krainer Gesellschaft m.b.H.

         Întrebările preliminare

                  1)

                  Articolul 5 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 715/2007 al Parlamentului European și al Consiliului din 20 iunie 2007 privind omologarea de tip a autovehiculelor în ceea ce privește emisiile provenind de la vehiculele ușoare pentru pasageri și de la vehiculele ușoare comerciale (Euro 5 și Euro 6) și privind accesul la informațiile referitoare la repararea și întreținerea vehiculelor (1) trebuie interpretat în sensul că este interzisă echiparea unui vehicul, în sensul articolului 1 alineatul (1) din Regulamentul nr. 715/2007, cu o supapă de recirculare a gazelor de eșapament, așadar cu o componentă care poate influența emisiile, proiectată în așa fel încât rata de recirculare a gazelor de eșapament, mai precis cota de gaze de eșapament recirculate, să fie reglată să asigure un mod de funcționare cu emisii reduse numai la temperaturi situate în intervalul 15-33 de grade Celsius și numai la înălțimi de sub 1 000 de metri, iar în afara acestui interval de temperatură, pe un parcurs de 10 grade Celsius, și la înălțimi de peste 1 000 de metri, pe un parcurs de 250 de metri înălțime, aceasta să fie redusă în mod linear la 0, și, prin urmare, emisiile de oxid de azot să crească și să depășească valorile-limită prevăzute de Regulamentul nr. 715/2007?

                  2)

                  Articolul 5 alineatul (2) din Regulamentul nr. 715/2007, referitor la „protecția motorului împotriva deteriorărilor sau a unui accident”, trebuie interpretat în sensul că o strategie privind emisiile destinată în special menajării componentelor precum supapa EGR, răcitorul EGR și filtrul de particule diesel nu îndeplinește condițiile de derogare?

                  3)

                  Articolul 5 alineatul (1) din Regulamentul nr. 715/2007 trebuie interpretat în sensul că o strategie privind emisiile care asigură funcționarea deplină a dispozitivelor pentru controlul poluării numai într-un interval de temperatură cuprins între 15 și 33 de grade Celsius și la înălțimi de sub 1 000 de metri (așa-numita „fereastră termică”) și care, prin urmare, în Europa, în special în Austria, nu este deplin funcțională în timpul anului, nu îndeplinește cerința impusă la articolul 5 alineatul (1) – funcționarea vehiculului în condiții de utilizare normală – și constituie un dispozitiv de manipulare interzis?

         (1)  JO 2007, L 171, p. 1


title: Cauza C-134/20: Cerere de decizie preliminară introdusă de Landesgericht Eisenstadt (Austria) la 11 martie 2020 – IR/Volkswagen AG

text:
               17.8.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 271/21

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Landesgericht Eisenstadt (Austria) la 11 martie 2020 – IR/Volkswagen AG
      (Cauza C-134/20)
      (2020/C 271/29)
      Limba de procedură: germana

         Instanța de trimitere

      Landesgericht Eisenstadt

         Părțile din procedura principală

         Reclamant: IR

         Pârâtă: Volkswagen AG

         Întrebările preliminare

                  a)

                  Articolul 5 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 715/2007 (1) al Parlamentului European și al Consiliului din 20 iunie 2007 privind omologarea de tip a autovehiculelor în ceea ce privește emisiile provenind de la vehiculele ușoare pentru pasageri și de la vehiculele ușoare comerciale (Euro 5 și Euro 6) și privind accesul la informațiile referitoare la repararea și întreținerea vehiculelor trebuie interpretat în sensul că este interzisă echiparea unui vehicul, în sensul articolului 1 alineatul (1) din Regulamentul nr. 715/2007, cu o supapă de recirculare a gazelor de eșapament, așadar cu o componentă care poate influența emisiile, proiectată în așa fel încât rata de recirculare a gazelor de eșapament, mai precis cota de gaze de eșapament recirculate, să fie reglată să asigure un mod de funcționare cu emisii reduse numai la temperaturi situate în intervalul 15-33 de grade Celsius și numai la înălțimi de sub 1 000 de metri, iar în afara acestui interval de temperatură, pe un parcurs de 10 grade Celsius, și la înălțimi de peste 1 000 de metri, pe un parcurs de 250 de metri înălțime, aceasta să fie redusă în mod linear la 0 și, prin urmare, emisiile de oxid de azot să crească și să depășească valorile-limită prevăzute de Regulamentul nr. 715/2007?

                  b)

                  În cadrul aprecierii întrebării a), prezintă relevanță aspectul dacă echipamentul menționat la întrebarea a) este necesar pentru protecția motorului împotriva deteriorărilor?

                  c)

                  În continuare, în cadrul aprecierii întrebării b), prezintă relevanță aspectul dacă componenta motorului care trebuie protejată împotriva deteriorărilor este supapa de recirculare a gazelor de eșapament?

                  d)

                  În cadrul aprecierii întrebării a), prezintă relevanță aspectul dacă echipamentul menționat la întrebarea a) a fost montat pe vehicul deja din fabrică sau dacă reglarea supapei de recirculare a gazelor de eșapament menționată la întrebarea a) ar fi realizată ca reparație, în sensul articolului 3 alineatul (2) din Directiva 1999/44/CE (2) a Parlamentului European și a Consiliului din 25 mai 1999 privind anumite aspecte ale vânzării de bunuri de consum și garanțiile conexe?

         (1)  JO 2007, L 171, p. 1.

         (2)  JO 1999, L 171, p. 12, Ediție specială, 15/vol. 5, p. 89.


title: Cauza C-167/20 P: Recurs introdus la 22 aprilie 2020 de WD împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a şaptea) din 12 februarie 2020 în cauza T-320/18, WD/EFSA

text:
               17.8.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 271/22

      Recurs introdus la 22 aprilie 2020 de WD împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a şaptea) din 12 februarie 2020 în cauza T-320/18, WD/EFSA
      (Cauza C-167/20 P)
      (2020/C 271/30)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Recurent: WD (reprezentant: L. Levi, avocată)

         Cealaltă parte din procedură: Autoritatea Europeană pentru Siguranța Alimentară

         Concluziile recurentei

                  —

                  anularea Hotărârii Tribunalului din 12 februarie 2020 în cauza T-320/18;

                  —

                  în consecință, admiterea concluziilor din primă instanță ale recurentei și, prin urmare,

                  —

                  anularea deciziei din 14 iulie 2017 adoptate de directorul executiv al EFSA în calitatea sa de AAIC, din care rezultă că reclamanta nu figurează printre agenții promovați în cursul exercițiului de reîncadrare din 2017;

                  —

                  anularea deciziei AAIC din 9 februarie 2018 de respingere a contestației din 10 octombrie 2017 împotriva deciziei din 14 iulie 2017;

                  —

                  anularea deciziei din 9 august 2017, notificată la 10 august 2017, adoptate de directorul executiv al EFSA în calitate de AAIC, referitoare la nereînnoirea contractului de muncă al recurentei;

                  —

                  anularea deciziei AAIC din 12 martie 2018 de respingere a contestației din 10 noiembrie 2017 împotriva deciziei din 9 august 2017;

                  —

                  acordarea de despăgubiri pentru prejudiciile suferite;

                  —

                  obligarea pârâtei la plata tuturor cheltuielilor de judecată efectuate în cadrul celor două acțiuni.

         Motivele și principalele argumente

      În ceea ce privește decizia EFSA din 14 iulie 2017 de a nu reîncadra recurenta în gradul AST 6 în cursul exercițiului de reîncadrare din 2017, primul motiv se întemeiază pe încălcarea normelor de procedură aplicabile și în special a normelor privind admisibilitatea mijloacelor de probă, pe încălcarea obligației de motivare și pe denaturarea dosarului. Al doilea motiv se întemeiază pe încălcarea cadrului de reglementare aplicabil (articolul 54 din RAA, decizia din 22 aprilie 2008 și documentul de orientare din 30 iunie 2010), pe încălcarea normelor privind administrarea probelor, precum și a obligației de motivare.
      În ceea ce privește decizia EFSA din 9 august 2017 referitoare la nereînnoirea contractului recurentei, primul motiv se întemeiază pe încălcarea deciziei din 8 decembrie 2012. Al doilea motiv se întemeiază pe încălcarea obligației de solicitudine și a instrucțiunii din 7 martie 2017, precum și pe denaturarea dosarului. Al treilea motiv se întemeiază pe încălcarea noțiunilor de eroare vădită de apreciere și de abuz de putere, pe denaturarea dosarului și pe nerespectarea normelor privind administrarea probelor.


title: Cauza C-188/20: Cerere de decizie preliminară introdusă de Landgericht Düsseldorf (Germania) la 30 aprilie 2020 – JG, reprezentat legal de MI și de LH, și alții/OP, lichidator al Azurair GmbH

text:
               17.8.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 271/23

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Landgericht Düsseldorf (Germania) la 30 aprilie 2020 – JG, reprezentat legal de MI și de LH, și alții/OP, lichidator al Azurair GmbH
      (Cauza C-188/20)
      (2020/C 271/31)
      Limba de procedură: germana

         Instanța de trimitere

      Landgericht Düsseldorf

         Părțile din procedura principală

         Reclamanți-apelanți: JG, LH, MI și NJ, toți reprezentați legal de MI și de LH

         Pârâtă-intimată: OP, lichidator al Azurair GmbH

         Intervenientă: alltours flugreisen gmbh

         Întrebările preliminare

                  1)

                  Un pasager aerian dispune de o „rezervare confirmată” în sensul articolului 3 alineatul (2) litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 261/2004 (1), în cazul în care a primit, de la un tour operator cu care are o relație contractuală, un „alt document doveditor” în sensul articolului 2 litera (g) din Regulamentul (CE) nr. 261/2004 prin care i s-a promis transportul pe un anumit zbor, individualizat prin locul de plecare și cel de sosire, ora plecării și cea a sosirii și numărul zborului, fără ca tour operatorul să fi efectuat o rezervare a unui loc pe acest zbor la operatorul de transport aerian în cauză și să fi primit de la acesta confirmarea rezervării?

                  2)

                  Un operator de transport aerian trebuie să fie considerat operator efectiv de transport aerian în sensul articolului 2 litera (b) din Regulamentul nr. 261/2004 în raport cu un pasager aerian chiar și atunci când, deși acest pasager aerian are o relație contractuală cu un tour operator care i-a promis transportul pe un anumit zbor, individualizat prin locul de plecare și cel de sosire, ora plecării și cea a sosirii și numărul zborului, tour operatorul nu a rezervat totuși un loc pasagerului și, prin urmare, nu a încheiat un contract cu operatorul de transport aerian cu privire la zborul respectiv?

                  3)

                  În vederea acordării unei compensații ca urmare a anulării sau întârzierii prelungite, „ora de sosire prevăzută” a unui zbor în sensul articolului 2 litera (h), al articolului 5 alineatul (1) litera (c), al articolului 7 alineatul (1) a doua teză și alineatul (2) din Regulamentul nr. 261/2004 poate rezulta dintr-un „alt document doveditor” emis de un tour operator unui pasager sau este necesar, în acest scop, să se țină seama de bilet în sensul articolului 2 litera (f) din Regulamentul (CE) nr. 261/2004?

                  4)

                  Se consideră că un zbor a fost anulat în sensul articolului 2 litera (l) și al articolului 5 alineatul (1) din Regulamentul nr. 261/2004 atunci când operatorul efectiv de transport aerian devansează ora de plecare a unui zbor rezervat în cadrul unui pachet de servicii turistice, în aceeași zi, cu cel puțin două ore și zece minute mai devreme?

                  5)

                  Operatorul efectiv de transport aerian poate reduce în conformitate cu articolul 7 alineatul (2) din Regulamentul nr. 261/2004 compensațiile acordate în temeiul articolului 7 alineatul (1) din Regulamentul nr. 261/2004 atunci când devansarea orei de plecare a zborului este cuprinsă în intervalele prevăzute de această dispoziție?

                  6)

                  Comunicarea devansării unui zbor constituie o ofertă de redirecționare în sensul articolului 5 alineatul (1) litera (a) și al articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 261/2004?

                  7)

                  Articolul 14 alineatul (2) din Regulamentul nr. 261/2004 impune operatorului efectiv de transport aerian să informeze pasagerul aerian cu privire la denumirea și adresa exactă a întreprinderii căreia îi poate solicita valoarea eșalonată în funcție de distanță și, eventual, documentele pe care ar trebui să le anexeze la cererea sa?

         (1)  Regulamentul (CE) nr. 261/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 11 februarie 2004 de stabilire a unor norme comune în materie de compensare și de asistență a pasagerilor în eventualitatea refuzului la îmbarcare și anulării sau întârzierii prelungite a zborurilor și de abrogare a Regulamentului (CEE) nr. 295/91 (JO 2004, L 46, p. 1, Ediție specială, 07/vol. 12, p. 218).


title: Cauza C-196/20: Cerere de decizie preliminară introdusă de Landgericht Düsseldorf (Germania) la 6 mai 2020 – Eurowings GmbH/Flightright GmbH

text:
               17.8.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 271/24

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Landgericht Düsseldorf (Germania) la 6 mai 2020 – Eurowings GmbH/Flightright GmbH
      (Cauza C-196/20)
      (2020/C 271/32)
      Limba de procedură: germana

         Instanța de trimitere

      Landgericht Düsseldorf

         Părțile din procedura principală

         Pârâtă-apelantă: Eurowings GmbH

         Reclamantă-intimată: Flightright GmbH

         Întrebările preliminare

                  1)

                  Un pasager aerian dispune de o „rezervare confirmată” în sensul articolului 3 alineatul (2) litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 261/2004 (1), în cazul în care a primit, de la un tour operator cu care are o relație contractuală, un „alt document doveditor” în sensul articolului 2 litera (g) din Regulamentul (CE) nr. 261/2004 prin care i s-a promis transportul pe un anumit zbor, individualizat prin locul de plecare și cel de sosire, ora plecării și cea a sosirii și numărul zborului, fără ca tour operatorul să fi efectuat o rezervare a unui loc pe acest zbor la operatorul de transport aerian în cauză și să fi primit de la acesta confirmarea rezervării?

                  2)

                  Un operator de transport aerian trebuie să fie considerat operator efectiv de transport aerian în sensul articolului 2 litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 261/2004 în raport cu un pasager aerian chiar și atunci când, deși acest pasager aerian are o relație contractuală cu un tour operator care i-a promis transportul pe un anumit zbor, individualizat prin locul de plecare și cel de sosire, ora plecării și cea a sosirii și numărul zborului, tour operatorul nu a rezervat totuși un loc pasagerului și, prin urmare, nu a încheiat un contract cu operatorul de transport aerian cu privire la zborul respectiv?

                  3)

                  În vederea acordării unei compensații ca urmare a anulării sau întârzierii prelungite, „ora de sosire prevăzută” a unui zbor în sensul articolului 2 litera (h), al articolului 5 alineatul (1) litera (c), al articolului 7 alineatul (1) a doua teză și alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 261/2004 poate rezulta dintr-un „alt document doveditor” emis de un tour operator unui pasager sau este necesar, în acest scop, să se țină seama de bilet în sensul articolului 2 litera (f) din Regulamentul (CE) nr. 261/2004?

         (1)  Regulamentul (CE) nr. 261/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 11 februarie 2004 de stabilire a unor norme comune în materie de compensare și de asistență a pasagerilor în eventualitatea refuzului la îmbarcare și anulării sau întârzierii prelungite a zborurilor și de abrogare a Regulamentului (CEE) nr. 295/91 (JO 2004, L 46, p. 1, Ediție specială, 07/vol. 12, p. 218).


title: Cauza C-204/20: Cerere de decizie preliminară introdusă de Landgericht Hamburg (Germania) la 13 mai 2020 – Bayer Intellectual Property GmbH/kohlpharma GmbH

text:
               17.8.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 271/25

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Landgericht Hamburg (Germania) la 13 mai 2020 – Bayer Intellectual Property GmbH/kohlpharma GmbH
      (Cauza C-204/20)
      (2020/C 271/33)
      Limba de procedură: germana

         Instanța de trimitere

      Landgericht Hamburg

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: Bayer Intellectual Property GmbH

         Pârâtă: kohlpharma GmbH

         Întrebările preliminare

                  1)

                  Articolul 47a din Directiva 2001/83/CE (1) trebuie interpretat în sensul că, în cazul produselor care fac obiectul unui import paralel, se poate considera că există o echivalență a măsurilor în caz de înlăturare și de reaplicare a elementelor de siguranță menționate la articolul 54 litera (o) din Directiva 2001/83/CE, care sunt efectuate de către importatorul paralel fie prin intermediul unui „relabeling” (utilizarea de etichete autocolante pe ambalajul secundar de origine), fie prin intermediul unui „reboxing” (fabricarea unui nou ambalaj secundar pentru medicamente), atunci când ambele măsuri îndeplinesc de asemenea toate cerințele Directivei 2001/62/UE (2) („Directiva privind medicamentele falsificate”) și ale Regulamentului delegat (UE) 2016/161 (3) (denumit în continuare „Regulamentul delegat”) și permit în același timp verificarea autenticității și identificarea medicamentelor, cu aceeași eficacitate, precum și dovedirea manipulării frauduloase a medicamentelor?

                  2)

                  În cazul unui răspuns afirmativ la prima întrebare: Titularul unei mărci se poate opune reambalării produsului de către un importator paralel într-un nou ambalaj exterior („reboxing”) cu luarea în considerare a normelor referitoare la protecția împotriva falsificării, în cazul în care importatorul paralel are și posibilitatea de a realiza un ambalaj care poate fi comercializat în statul membru de import limitându-se să aplice noi etichete autocolante pe ambalajul secundar de origine („relabeling”)?

                  3)

                  În cazul unui răspuns afirmativ la a doua întrebare: Este lipsit de relevanță faptul că, în cazul relabelingului, publicul vizat poate să observe că un element de siguranță al furnizorului inițial a fost deteriorat, atât timp cât se garantează că importatorul paralel este răspunzător pentru aceasta și că acesta a aplicat un nou element de siguranță pe ambalajul secundar de origine? În această privință, situația este diferită în cazul în care urmele de deschidere sunt vizibile numai atunci când ambalajul secundar al medicamentului este deschis?

                  4)

                  Dacă se răspunde afirmativ la a doua și/sau la a treia întrebare: Este îndeplinită totuși cerința obiectivă a unei reambalări prin „reboxing” în sensul celor cinci condiții de epuizare pentru a proceda la o reambalare (a se vedea Hotărârea din 11 iulie 1996, Bristol-Myers Squibb și alții, C-427/93, C-429/93 și C-436/93, EU:C:1996:282, punctul 79, precum și Hotărârea din 26 aprilie 2007, Boehringer Ingelheim și alții, C-348/04, EU:C:2007:249, punctul 21), atunci când autoritățile naționale indică în liniile directoare în vigoare pentru transpunerea dispozițiilor Directivei privind medicamentele falsificate sau în alte comunicări administrative relevante, că, în mod normal, un sistem de resigilare a ambalajelor deschise nu este acceptat sau este acceptat numai cu titlu de excepție și în condiții stricte?

         (1)  Directiva 2001/83/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 6 noiembrie 2001 de instituire a unui cod comunitar cu privire la medicamentele de uz uman (JO 2001, L 311, p. 67, Ediție specială, 13/vol. 33, p. 3).

         (2)  Directiva 2011/62/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 8 iunie 2011 de modificare a Directivei 2001/83/CE de instituire a unui cod comunitar cu privire la medicamentele de uz uman în ceea ce privește prevenirea pătrunderii medicamentelor falsificate în lanțul legal de aprovizionare (JO 2011, L 174, p. 74).

         (3)  Regulamentul delegat (UE) 2016/161 al Comisiei din 2 octombrie 2015 de completare a Directivei 2001/83/CE a Parlamentului European și a Consiliului prin stabilirea de norme detaliate pentru elementele de siguranță care apar pe ambalajul medicamentelor de uz uman (JO 2016, L 32, p. 1).


title: Cauza C-228/20: Cerere de decizie preliminară introdusă de Niedersächsischen Finanzgericht (Germania) la 2 iunie 2020 – I GmbH/Finanzamt H

text:
               17.8.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 271/26

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Niedersächsischen Finanzgericht (Germania) la 2 iunie 2020 – I GmbH/Finanzamt H
      (Cauza C-228/20)
      (2020/C 271/34)
      Limba de procedură: germana

         Instanța de trimitere

      Niedersächsisches Finanzgericht

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: I GmbH

         Pârâtă: Finanzamt H

         Întrebările preliminare

                  1)

                  Articolul 4 punctul 14 litera (b) din Umsatzsteuergesetz (Legea privind impozitul pe cifra de afaceri, denumită în continuare „UStG”) este compatibil cu articolul 132 alineatul (1) litera (b) din Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată (1), în măsura în care scutirea de impozit a spitalelor care nu sunt organisme de drept public este condiționată de autorizarea spitalelor în temeiul articolului 108 din Sozialgesetzbuch V (Codul securității sociale, cartea a V-a, denumit în continuare „SGB V”)?

                  2)

                  În cazul unui răspuns negativ la prima întrebare, care sunt cerințele pentru ca spitalizarea asigurată de spitalele de drept privat să aibă loc „în condiții sociale comparabile”, în sensul articolului 132 alineatul (1) litera (b) din Directiva 2006/112, celor aplicabile spitalizării asigurate de organisme de drept public?

         (1)  JO 2006, L 347, p. 1, Ediție specială, 09/vol. 3, p. 7.


title: Cauza C-243/20: Cerere de decizie preliminară introdusă de Polymeles Protodikeio Athinon (Grecia) la 5 iunie 2020 – DP și SG/Trapeza Peiraios AE

text:
               17.8.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 271/29

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Polymeles Protodikeio Athinon (Grecia) la 5 iunie 2020 – DP și SG/Trapeza Peiraios AE
      (Cauza C-243/20)
      (2020/C 271/37)
      Limba de procedură: greaca

         Instanța de trimitere

      Polymeles Protodikeio Athinon

         Părțile din procedura principală

         Reclamanţi: DP și SG

         Pârâtă: Trapeza Peiraios AE

         Întrebările preliminare

                  1)

                  Articolul 8 din Directiva 93/13/CEE (1), care prevede posibilitatea statelor membre de a adopta dispoziții mai stricte pentru a asigura consumatorului un nivel de protecție mai ridicat, trebuie interpretat în sensul că un stat membru poate să nu transpună în dreptul său național articolul 1 alineatul (2) din Directiva 93/13/CEE și să autorizeze controlul jurisdicțional al clauzelor care reflectă acte cu putere de lege sau norme administrative cu caracter imperativ sau supletiv?

                  2)

                  Se poate considera că articolul 1 alineatul (2) primul și al doilea paragraf [al doilea paragraf nu există în versiunea în limba română a Directivei 93/13, n.t.] din Directiva 93/13/CEE, deși nu a fost transpus în mod explicit în dreptul elen, a fost adoptat în mod indirect, în conformitate cu conținutul articolului 3 alineatul (1) și al articolului 4 alineatul (1) din directiva menționată, astfel cum a fost acesta transpus în dispoziția prevăzută la articolul [2] alineatul [6] din Legea nr. 225[1]/1994?

                  3)

                  Noțiunea de clauze abuzive și domeniul de aplicare al acestora, astfel cum sunt definite de dispozițiile articolului 3 alineatul (1) și ale articolului 4 alineatul (1) din Directiva 93/13/CEE, intră sub incidența excepției prevăzute la articolul 1 alineatul (2) primul și al doilea paragraf [al doilea paragraf nu există în versiunea în limba română a Directivei 93/13, n.t.] din directiva menționată?

                  4)

                  O clauză dintr-un contract de credit încheiat între consumator și instituția de credit, care reflectă conținutul unei norme supletive a statului membru, poate fi supusă controlului caracterului abuziv al condițiilor contractuale generale în conformitate cu dispozițiile Directivei 93/13/CEE în cazul în care o astfel de clauză nu a fost negociată în mod individual?

         (1)  Directiva 93/13/CEE a Consiliului din 5 aprilie 1993 privind clauzele abuzive în contractele încheiate cu consumatorii (JO 1993, L 95, p. 29, Ediție specială, 15/vol. 2, p. 273).


title: Cauza C-256/20: Cerere de decizie preliminară introdusă de Toplofikatsia Sofia (Bulgaria) la 10 iunie 2020 – „Toplofikatsia Sofia” EAD

text:
               17.8.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 271/29

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Toplofikatsia Sofia (Bulgaria) la 10 iunie 2020 – „Toplofikatsia Sofia” EAD
      (Cauza C-256/20)
      (2020/C 271/38)
      Limba de procedură: bulgara

         Instanța de trimitere

      Toplofikatsia Sofia

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă:„Toplofikatsia Sofia” EAD

         Întrebările preliminare

                  1)

                  Articolul 5 alineatul (1) din Regulamentul (UE) nr. 1215/2012 (1) din 12 decembrie 2012 privind competența judiciară, recunoașterea și executarea hotărârilor în materie civilă și comercială coroborat cu principiul potrivit căruia instanța națională trebuie să garanteze drepturi procedurale pentru o protecție efectivă a drepturilor care decurg din dreptul Uniunii trebuie interpretat în sensul că, la stabilirea reședinței obișnuite a unui debitor, instanța națională este obligată, ca o condiție impusă de dreptul național pentru punerea în aplicare a unei proceduri formale unilaterale fără obținerea de probe, astfel cum este procedura de somație de plată, să interpreteze orice îndoială rezonabilă potrivit căreia debitorul își are reședința obișnuită într-un alt stat din Uniunea Europeană ca lipsă a unui temei juridic pentru emiterea unei somații de plată, respectiv ca temei pentru ca somația de plată să nu dobândească efect obligatoriu?

                  2)

                  Articolul 5 alineatul (1) din Regulamentul (UE) nr. 1215/2012 din 12 decembrie 2012 privind competența judiciară, recunoașterea și executarea hotărârilor în materie civilă și comercială coroborat cu principiul potrivit căruia instanța națională trebuie să garanteze drepturi procedurale pentru o protecție efectivă a drepturilor care decurg din dreptul Uniunii trebuie interpretat în sensul că obligă o instanță națională care, după emiterea unei somații de plată împotriva unui debitor determinat, a constatat că acest debitor nu are probabil reședința obișnuită în statul acestei instanței și cu condiția ca, în temeiul dreptului intern, acest lucru să reprezinte un obstacol în ceea ce privește emiterea unei somații de plată împotriva unui asemenea debitor, să anuleze din oficiu somația de plată emisă, deși nu există nicio dispoziție legală expresă în acest sens?

                  3)

                  În cazul unui răspuns negativ la a [doua] întrebare, dispozițiile menționate în cadrul acesteia trebuie interpretate în sensul că obligă instanța națională să anuleze somația de plată emisă în cazul în care a efectuat o verificare și a stabilit cu certitudine că debitorul nu are reședința obișnuită în statul instanței sesizate?

         (1)  JO 2012, L 351, p. 1.


title: Cauza C-278/20: Acțiune introdusă la 24 iunie 2020 – Comisia Europeană/Regatul Spaniei

text:
               17.8.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 271/31

      Acțiune introdusă la 24 iunie 2020 – Comisia Europeană/Regatul Spaniei
      (Cauza C-278/20)
      (2020/C 271/40)
      Limba de procedură: spaniola

         Părțile

         Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: I. Martínez del Peral, J. Baquero Cruz și P.J.O. Van Nuffel, agenți)

         Pârât: Regatul Spaniei

         Concluzii

                  —

                  să se declare că, prin adoptarea și menținerea în vigoare a articolului 32 alineatele 3 și 6 și a articolului 34 alineatul 1 al doilea paragraf din Ley 40/2015, precum și a articolului 67 alineatul 1 al treilea paragraf din Ley 39/2015, Regatul Spaniei nu a respectat obligațiile care îi revin în temeiul principiilor efectivității și echivalenței, ca limite ale autonomiei de care se bucură statele membre în stabilirea condițiilor de fond și de formă ce guvernează răspunderea acestora pentru prejudiciile cauzate particularilor cu încălcarea dreptului Uniunii;

                  —

                  obligarea Regatului Spaniei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      Prezenta acțiune în constatarea neîndeplinirii obligațiilor, formulată în temeiul articolului 258 TFUE, se referă la articolul 32 alineatele 3-6, la articolul 34 alineatul 1 al doilea paragraf din Ley 40/2015 din 1 octombrie 2015 privind regimul juridic al sectorului public, precum și la articolul 67 alineatul 1 al treilea paragraf din Ley 39/2015 din 1 octombrie 2015 privind procedura administrativă comună a administrațiilor publice.
      Dispozițiile în discuție au aliniat regimul răspunderii statului legiuitor pentru încălcările aduse dreptului Uniunii la regimul stabilit pentru încălcările aduse Constituției spaniole prin acte ale legiuitorului, adăugând anumite condiții de fond.
      Asimilarea celor două regimuri și cerințele procedurale pe care acestea le prevăd fac ca obținerea unei despăgubiri pentru încălcările aduse dreptului Uniunii de legiuitorul spaniol să fie imposibilă sau excesiv de dificilă, încălcându-se principiul efectivității.
      Pe de altă parte, condițiile de fond adăugate pentru încălcările aduse dreptului Uniunii constituie o încălcare a principiului echivalenței, supunând repararea prejudiciilor cauzate de legiuitorul spaniol cu încălcarea acestui drept unor condiții mai puțin favorabile decât cele aplicabile în cazul unor prejudicii cauzate prin încălcarea Constituției spaniole.


title: Cauza T-40/16: Hotărârea Tribunalului din 25 iunie 2020 – MU/Parlamentul („Acțiune în anulare – Articolul 263 TFUE – Normele interne privind stagiile și vizitele de studiu la Secretariatul General al Parlamentului – Stagiar cu handicap – Prestație suplimentară de invaliditate – Refuz – Condiții de acordare a cuantumului suplimentar prevăzut pentru stagiarii cu handicap – Eroare de drept”)

text:
               17.8.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 271/33

      Hotărârea Tribunalului din 25 iunie 2020 – MU/Parlamentul
      (Cauza T-40/16) (1)

      („Acțiune în anulare - Articolul 263 TFUE - Normele interne privind stagiile și vizitele de studiu la Secretariatul General al Parlamentului - Stagiar cu handicap - Prestație suplimentară de invaliditate - Refuz - Condiții de acordare a cuantumului suplimentar prevăzut pentru stagiarii cu handicap - Eroare de drept”)
      (2020/C 271/41)
      Limba de procedură: italiana

         Părțile

         Reclamant: MU (reprezentant: A. Bruno, avocat)

         Pârât: Parlamentul European (reprezentanți: J. Van Pottelberge, J. Steele și E. Paladini, agenți)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE prin care se urmărește anularea deciziei Parlamentului din 11 decembrie 2015 de refuz al plății cuantumului suplimentar pentru stagiarii cu handicap prevăzut la articolul 24 alineatul (9) din Normele interne privind stagiile și vizitele de studiu la Secretariatul General al Parlamentului.

         Dispozitivul

                  1)

                  Anulează decizia Parlamentului European din 11 decembrie 2015 de refuz al plății către MU a cuantumului suplimentar pentru stagiarii cu handicap prevăzut la articolul 24 alineatul (9) din Normele interne privind stagiile și vizitele de studiu la Secretariatul General al Parlamentului.

                  2)

                  Respinge în rest acțiunea.

                  3)

                  Obligă Parlamentul la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 312, 16.9.2019.


title: Cauza T-114/19: Hotărârea Tribunalului din 25 iunie 2020 – Pavel/EUIPO – bugatti (B) [„Marcă a Uniunii Europene – Procedură de declarare a nulității – Marca Uniunii Europene figurativă B – Marca internațională figurativă anterioară b – Motiv relativ de refuz – Risc de confuzie – Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001 – Articolul 60 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul 2017/1001 – Abuz de putere – Anulare parțială”]

text:
               17.8.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 271/35

      Hotărârea Tribunalului din 25 iunie 2020 – Pavel/EUIPO – bugatti (B)
      (Cauza T-114/19) (1)

      („Marcă a Uniunii Europene - Procedură de declarare a nulității - Marca Uniunii Europene figurativă B - Marca internațională figurativă anterioară b - Motiv relativ de refuz - Risc de confuzie - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001 - Articolul 60 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul 2017/1001 - Abuz de putere - Anulare parțială”)
      (2020/C 271/44)
      Limba de procedură: engleza

         Părţile

         Reclamant: Dan-Gabriel Pavel (Oradea, România) (reprezentant: E.-D. Nedelcu, avocată)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentant: M. Capostagno, agent)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO, intervenientă la Tribunal: bugatti GmbH (Herford, Germania) (reprezentant: U. Ulrich, avocată)

         Obiectul

      Acţiune formulată împotriva Deciziei Camerei întâi de recurs a EUIPO din 14 decembrie 2018 (cauzele conexate R 49/2018-1 și R 85/2018-1) privind o procedură de declarare a nulității între bugatti și domnul Pavel

         Dispozitivul

                  1)

                  Anulează Decizia Camerei întâi de recurs a Oficiului Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO) din 14 decembrie 2018 (cauzele conexate R 49/2018-1 și R 85/2018-1), în măsura în care privește produsele „piele și imitație de piele; piei de animale” din clasa 18, în sensul Aranjamentului de la Nisa privind clasificarea internațională a produselor și serviciilor în vederea înregistrării mărcilor din 15 iunie 1957, cu revizuirile și modificările ulterioare.

                  2)

                  Respinge în rest acțiunea.

                  3)

                  Fiecare parte suportă propriile cheltuieli de judecată.

         (1)  JO C 213, 24.6.2019.


title: Cauza T-295/19: Hotărârea Tribunalului din 25 iunie 2020 – Klymenko/Consiliul („Politica externă și de securitate comună – Măsuri restrictive adoptate având în vedere situația din Ucraina – Înghețarea fondurilor – Lista persoanelor, a entităților și a organismelor cărora li se aplică înghețarea fondurilor și a resurselor economice – Menținerea numelui reclamantului pe listă – Obligația Consiliului să verifice că decizia unei autorități a unui stat terț a fost luată cu respectarea dreptului la apărare și a dreptului la protecție jurisdicțională efectivă”)

text:
               17.8.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 271/36

      Hotărârea Tribunalului din 25 iunie 2020 – Klymenko/Consiliul
      (Cauza T-295/19) (1)

      („Politica externă și de securitate comună - Măsuri restrictive adoptate având în vedere situația din Ucraina - Înghețarea fondurilor - Lista persoanelor, a entităților și a organismelor cărora li se aplică înghețarea fondurilor și a resurselor economice - Menținerea numelui reclamantului pe listă - Obligația Consiliului să verifice că decizia unei autorități a unui stat terț a fost luată cu respectarea dreptului la apărare și a dreptului la protecție jurisdicțională efectivă”)
      (2020/C 271/45)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamant: Oleksandr Viktorovych Klymenko (Moscova, Rusia) (reprezentant: M. Phelippeau, avocat)

         Pârât: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: A. Vitro și P. Mahnič, agenți)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE prin care se solicită anularea Deciziei (PESC) 2019/354 a Consiliului din 4 martie 2019 de modificare a Deciziei 2014/119/PESC privind măsuri restrictive împotriva anumitor persoane, entități și organisme având în vedere situația din Ucraina (JO 2019, L 64, p. 7) și a Regulamentului de punere în aplicare (UE) 2019/352 al Consiliului din 4 martie 2019 privind punerea în aplicare a Regulamentului (UE) nr. 208/2014 privind măsuri restrictive împotriva anumitor persoane, entități și organisme având în vedere situația din Ucraina (JO 2019, L 64, p. 1), în măsura în care aceste acte mențin numele reclamantului pe lista persoanelor, a entităților și a organismelor cărora li se aplică măsurile restrictive menționate

         Dispozitivul

                  1)

                  Anulează Decizia (PESC) 2019/354 a Consiliului din 4 martie 2019 de modificare a Deciziei 2014/119/PESC privind măsuri restrictive împotriva anumitor persoane, entități și organisme având în vedere situația din Ucraina și Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2019/352 al Consiliului din 4 martie 2019 privind punerea în aplicare a Regulamentului (UE) nr. 208/2014 privind măsuri restrictive împotriva anumitor persoane, entități și organisme având în vedere situația din Ucraina, în măsura în care numele domnului Oleksandr Viktorovych Klymenko a fost menținut pe lista persoanelor, entităților și organismelor cărora li se aplică aceste măsuri restrictive.

                  2)

                  Obligă Consiliul Uniunii Europene la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 213, 24.6.2019.


title: Cauza T-550/19: Hotărârea Tribunalului din 25 iunie 2020 – Nitto Pharmaceutical Industries/EUIPO – Chiesi Farmaceutici (NOSTER) [„Marcă a Uniunii Europene – Procedură de opoziție – Înregistrare internațională care desemnează Uniunea Europeană – Marca verbală NOSTER – Marca Uniunii Europene verbală anterioară FOSTER – Motiv relativ de refuz – Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001”]

text:
               17.8.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 271/36

      Hotărârea Tribunalului din 25 iunie 2020 – Nitto Pharmaceutical Industries/EUIPO – Chiesi Farmaceutici (NOSTER)
      (Cauza T-550/19) (1)

      („Marcă a Uniunii Europene - Procedură de opoziție - Înregistrare internațională care desemnează Uniunea Europeană - Marca verbală NOSTER - Marca Uniunii Europene verbală anterioară FOSTER - Motiv relativ de refuz - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001”)
      (2020/C 271/46)
      Limba de procedură: engleza

         Părţile

         Reclamantă: Nitto Pharmaceutical Industries Ltd (Kyoto, Japonia) (reprezentant: P. Voutilainen, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentant: L. Rampini, agent)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO, intervenientă la Tribunal: Chiesi Farmaceutici SpA (Parma, Italia) (reprezentanţi: C. de Callataÿ și T. de Haan, avocați)

         Obiectul

      Acţiune formulată împotriva Deciziei Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 13 mai 2019 (cauza R 2279/2018-5) privind o procedură de opoziție între Chiesi Farmaceutici și Nitto Pharmaceutical Industries

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Obligă Nitto Pharmaceutical Industries Ltd la plata propriilor cheltuieli de judecată, precum și a cheltuielilor de judecată efectuate de Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO) și de Chiesi Farmaceutici SpA.

         (1)  JO C 337, 7.10.2019.


title: Cauza T-651/19: Hotărârea Tribunalului din 25 iunie 2020 – Brands Up/EUIPO (Credit24) [„Marcă a Uniunii Europene – Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurative Credit24 – Motiv absolut de refuz – Caracter descriptiv – Articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (UE) 2017/1001”]

text:
               17.8.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 271/37

      Hotărârea Tribunalului din 25 iunie 2020 – Brands Up/EUIPO (Credit24)
      (Cauza T-651/19) (1)

      („Marcă a Uniunii Europene - Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurative Credit24 - Motiv absolut de refuz - Caracter descriptiv - Articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (UE) 2017/1001”)
      (2020/C 271/47)
      Limba de procedură: finlandeza

         Părțile

         Reclamantă: Brands Up OÜ (Tallinn, Estonia) (reprezentant: M. Welin, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentant: V. Ruzek, agent)

         Obiectul

      Acţiune formulată împotriva Deciziei Camerei a doua de recurs a EUIPO din 16 iulie 2019 (cauza R 465/2019-2) privind o cerere de înregistrare a semnului figurativ Credit24 ca marcă a Uniunii Europene

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Obligă Brands UP OÜ la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 399, 25.11.2019.


title: Cauza T-383/19: Ordonanța Tribunalului din 16 iunie 2020 – Walker și alții /Parlamentul și Consiliul [„Acțiune în anulare – Spațiul de libertate, securitate și justiție – Retragerea Regatului Unii din Uniune – Regulamentul (UE) 2019/592 de modificare a Regulamentului (UE) 2018/1806 – Exonerare de obligația deținerii vizelor de scurtă ședere sub rezerva reciprocității – Pierderea invocată a cetățeniei Uniunii – Lipsa afectării individuale – Inadmisibilitate”]

text:
               17.8.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 271/38

      Ordonanța Tribunalului din 16 iunie 2020 – Walker și alții /Parlamentul și Consiliul
      (Cauza T-383/19) (1)

      („Acțiune în anulare - Spațiul de libertate, securitate și justiție - Retragerea Regatului Unii din Uniune - Regulamentul (UE) 2019/592 de modificare a Regulamentului (UE) 2018/1806 - Exonerare de obligația deținerii vizelor de scurtă ședere sub rezerva reciprocității - Pierderea invocată a cetățeniei Uniunii - Lipsa afectării individuale - Inadmisibilitate”)
      (2020/C 271/48)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamanți: Hilary Elizabeth Walker (Cadix, Spania) Jennifer Ann Cording (Valdagno, Italia), Douglas Edward Watson (Beaumont, Franța), Christopher David Randolph (Ballinlassa Belcarra Castlebar, Irlanda), Michael Charles Strawson (Serralongue, Franța) (reprezentant: J. Fouchet, avocat)

         Pârâți: Parlamentul European (reprezentanți: D. Warin și R. van de Westelaken, agenți), Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: S. Cholakova și R. Meyer, agenți)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE prin care se urmărește anularea Regulamentului (UE) 2019/592 al Parlamentului European și al Consiliului din 10 aprilie 2019 de modificare a Regulamentului (UE) 2018/1806 de stabilire a listei țărilor terțe ai căror resortisanți trebuie să dețină viză pentru trecerea frontierelor externe și a listei țărilor terțe ai căror resortisanți sunt exonerați de această obligație, în ceea ce privește retragerea Regatului Unit din Uniune (JO 2019, L 103 I, p.1).

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea ca inadmisibilă.

                  2)

                  Constată că nu este necesar să se pronunțe cu privire la cererile de intervenție ale Regatului Spaniei și Comisiei Europene.

                  3)

                  Doamnele Hilary Elizabeth Walker, Jennifer Ann Cording, domnii Douglas Edward Watson, Christopher David Randolph și Michael Charles Strawson suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de Parlamentul European și de Consiliul Uniunii Europene, inclusiv cheltuielile de judecată aferente procedurii măsurilor provizorii în fața Tribunalului, cu excepția celor aferente cererilor de intervenție.

                  4)

                  Doamnele Walker, Cording, domnii Watson, Randolph și Strawson, Parlamentul, Consiliul, Regatul Spaniei și Comisia suportă fiecare propriile cheltuieli de judecată aferente cererilor de intervenție.

         (1)  JO C 270, 12.8.2019.


title: Cauza T-558/19: Ordonanța Tribunalului din 16 iunie 2020 – Luz Saúde/EUIPO – Clínica La Luz (HOSPITAL DA LUZ LEARNING HEALTH) [„Marcă a Uniunii Europene – Procedură de opoziție – Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurative HOSPITAL DA LUZ LEARNING HEALTH – Marca națională figurativă anterioară clínica LALUZ – Motiv relativ de refuz – Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001 – Acțiune vădit nefondată”]

text:
               17.8.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 271/38

      Ordonanța Tribunalului din 16 iunie 2020 – Luz Saúde/EUIPO – Clínica La Luz (HOSPITAL DA LUZ LEARNING HEALTH)
      (Cauza T-558/19) (1)

      („Marcă a Uniunii Europene - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurative HOSPITAL DA LUZ LEARNING HEALTH - Marca națională figurativă anterioară clínica LALUZ - Motiv relativ de refuz - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001 - Acțiune vădit nefondată”)
      (2020/C 271/49)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Luz Saúde, SA (Lisabona, Portugalia) (reprezentant: G. Moreira Rato, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentant: J. Ivanauskas, agent)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO, intervenientă la Tribunal: Clínica La Luz, SL (Madrid, Spania) (reprezentant: I. Temiño Ceniceros, avocat)

         Obiectul

      Acţiune formulată împotriva Deciziei Camerei a patra de recurs a EUIPO din 1 iulie 2019 (cauza R 2239/2018-4) privind o procedură de opoziție între Clínica La Luz și Luz Saúde

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Obligă Luz Saúde, SA la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 319, 23.9.2019.


title: Cauza T-848/19: Acțiune introdusă la 4 iunie 2020 – HS/Comisia

text:
               17.8.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 271/39

      Acțiune introdusă la 4 iunie 2020 – HS/Comisia
      (Cauza T-848/19)
      (2020/C 271/50)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

         Părțile

         Reclamant: HS (reprezentanți: L. Levi și A. Champetier, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Concluziile

      Reclamantul solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei din 12 martie 2019 de concediere a reclamantului la sfârșitul perioadei de probă;

                  —

                  în măsura în care este necesar, anularea deciziei din 10 octombrie 2019 de respingere a plângerii reclamantului;

                  —

                  repararea prejudiciului moral suferit de reclamant, care poate fi evaluat, ex aequo et bono, la 15 000 de euro;

                  —

                  obligarea pârâtei la plata tuturor cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamantul invocă următoarele motive.

                  1.

                  Primul motiv, întemeiat pe încălcarea principiului nediscriminării pe motive de handicap și a obligației de a prevedea aranjamente rezonabile, pe încălcarea articolului 21 din cartă, a Convenției Organizației Națiunilor Unite privind drepturile persoanelor cu handicap și a articolului 1 d din Statutul funcționarilor, precum și pe încălcarea obligației de diligență.

                  2.

                  Al doilea motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 34 din Statutul funcționarilor: încălcarea condițiilor legale ale perioadei de probă, lipsa instrucțiunilor și lipsa și incertitudinea obiectivelor, încălcarea dreptului de a fi ascultat și erori evidente de apreciere.

                  3.

                  În ceea ce privește cererea de despăgubire, reclamantul arată fapta ilicită comisă de pârâtă, prejudiciul suferit și legătura dintre fapta ilicită și prejudiciu.


title: Cauza T-347/20: Acțiune introdusă la 29 mai 2020 – Sogia Ellas/Comisia

text:
               17.8.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 271/40

      Acțiune introdusă la 29 mai 2020 – Sogia Ellas/Comisia
      (Cauza T-347/20)
      (2020/C 271/51)
      Limba de procedură: greaca

         Părțile

         Reclamantă: Sogia Ellas AE (Atena, Grecia) (reprezentanți: P. Bernitsas, M. Androulakaki, A. Patsalia și E. Kalogiannis, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  Declararea admisibilității acțiunii pe care a formulat-o;

                  —

                  anularea în întregime a deciziei sau, în subsidiar, în partea care o privește pe reclamantă (1)

                  —

                  în subsidiar, anularea articolului 2 din decizie, în partea în care impune recuperarea cuantumurilor care corespund ajutoarelor în litigiu sau, în subsidiar, în partea care o privește pe reclamantă; și

                  —

                  obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamanta invocă cinci motive.

                  1.

                  Primul motiv întemeiat pe interpretarea eronată și pe nemotivarea de către Comisie a existenței unui ajutor de stat: nu sunt îndeplinite criteriile avantajului economic, selectivității și denaturării concurenței.

                  2.

                  Al doilea motiv întemeiat pe faptul că măsurile în litigiu constituie ajutoare compatibile în sensul articolului 107 alineatul (2) litera (b) TFUE.

                  3.

                  Al treilea motiv întemeiat pe încălcarea principiilor bunei administrări, audierii prealabile și motivării deciziei, precum și pe încălcarea articolului 41 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene.

                  4.

                  Al patrulea motiv întemeiat pe încălcarea articolului 14 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 659/1999 (2) și a articolului 16 alineatul (1) din Regulamentul (UE) 2015/1589 (3), precum și pe faptul că decizia a fost adoptată cu încălcarea principiilor securității juridice și încrederii legitime.

                  5.

                  Al cincilea motiv întemeiat pe faptul că decizia a fost adoptată cu încălcarea principiului proporționalității.

         (1)  Decizia (UE) 2020/394 a Comisiei din 7 octombrie 2019 privind măsurile SA.39119 (2016/C) (ex 2015/NN) (ex 2014/CP) puse în aplicare de Republica Elenă sub formă de subvenții pentru dobânzi și garanții legate de incendiile din 2007 (prezenta decizie vizează numai sectorul agricol) [notificată cu numărul C(2019) 7094] (JO L 76, p. 4).

         (2)  Regulamentul (CE) nr. 659/1999 al Consiliului din 22 martie 1999 de stabilire a normelor de aplicare a articolului 93 din Tratatul CE (JO 1999, L 83, p. 1, Ediție specială 08/vol.1, p. 41).

         (3)  Regulamentul (UE) 2015/1589 al Consiliului din 13 iulie 2015 de stabilire a normelor de aplicare a articolului 108 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (JO 2015, L 248, p. 9).


title: Cauza T-350/20: Acțiune introdusă la 9 iunie 2020 – Wagenknecht/Comisia

text:
               17.8.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 271/41

      Acțiune introdusă la 9 iunie 2020 – Wagenknecht/Comisia
      (Cauza T-350/20)
      (2020/C 271/52)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

         Părțile

         Reclamant: Lukáš Wagenknecht (Pardubice, Republica Cehă) (reprezentant: A. Dolejská, avocat)

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Concluziile

      Reclamantul solicită Tribunalului:

                  —

                  să constate că Comisia Europeană nu a adoptat, în conformitate cu articolul 325 alineatul (1) și cu articolul 319 alineatul (3) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE), precum și cu articolul 61 alineatul (1) din Regulamentul (UE, Euratom) 2018/1046 al Parlamentului European și al Consiliului (1), măsuri obligatorii și disuasive cu scopul de a preveni sau de a soluționa conflictul de interese al prim-ministrului Republicii Cehe, domnul Andrej Babiš, și nu a adoptat nicio măsură obligatorie care:

                              —

                              să împiedice membrii Colegiului comisarilor, în special pe președintele acestuia, să se întâlnească și să discute cu prim-ministrul Republicii Cehe, domnul Andrej Babiš, aspecte legate de cadrul financiar multianual al UE pentru perioada 2021-2027 și de bugetul UE în general;

                              —

                              să pună capăt plăților de ajutoare agricole directe din bugetul UE în favoarea anumitor societăți asupra cărora prim-ministrul Republicii Cehe, domnul Andrej Babiš, exercită controlul și al căror proprietar efectiv este.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamantul invocă cinci motive.

                  1.

                  Primul motiv, prin care se invocă faptul că reclamantul a trimis Comisiei Europene, printr-o scrisoare din 30 ianuarie 2020, o solicitare de a acționa în temeiul articolului 265 TFUE, însă în răspunsul său, Comisia Europeană nu a soluționat conținutul solicitării reclamantului și i-a furnizat un răspuns cu privire la un subiect total diferit.

                              —

                              Comisia a primit solicitarea de a acționa din partea reclamantului și, deși a răspuns la respectiva solicitare, nu a adoptat în răspunsul său nicio poziție cu privire la invitația reclamantului de a evita întâlnirile și discuțiile cu prim-ministrul ceh despre cadrul financiar multianual al UE pentru perioada 2021-2027 și de a pune capăt plăților de ajutoare agricole directe din bugetul UE în favoarea societăților dintr-un anumit grup asupra cărora prim-ministrul ceh exercită controlul și al căror proprietar efectiv este. În loc să dea un răspuns cu privire la plățile ilegale de ajutoare agricole directe în favoarea acestor societăți, Comisia a furnizat informații cu privire la încetarea plăților din fondurile structurale și de investiții agricole europene în favoarea uneia dintre aceste societăți, ceea ce este un subiect diferit de cel vizat de solicitarea de a acționa a reclamantului. Comisia nu a făcut nicio precizare cu privire la a doua parte a solicitării de a acționa a reclamantului, referitoare la abținerea funcționarilor Comisiei Europene de a se întâlni și discuta cu domnul Andrej Babiš despre cadrul financiar multianual al UE pentru perioada 2021-2027.

                  2.

                  Al doilea motiv, prin care se invocă faptul că reclamantul este direct interesat de abținerea de a acționa a Comisiei Europene întrucât: (i) nu este necesar niciun alt act intermediar pentru a împiedica un membru al Colegiului comisarilor, în special pe președintele acestuia, să se întâlnească și să discute cu prim-ministrul ceh despre cadrul financiar multianual al UE pentru perioada 2021-2027; și (ii) situația juridică a reclamantului este afectată de faptul că acesta este un reprezentant ales în Senatul Parlamentului Republicii Cehe, însărcinat cu investigarea conflictului de interese al prim-ministrului ceh, în calitate de membru al unei comisii senatoriale speciale instituite în acest scop, față de care Comisia reține în mod ilegal documente pentru a-i împiedica misiunea de investigare.

                  3.

                  Al treilea motiv, prin care se invocă faptul că interesul individual al reclamantului, rezultând din abținerea de a acționa a Comisiei față de conflictul de interese al prim-ministrului ceh, domnul Andrej Babiš, și interesul său de a acționa decurg: (i) din datoria constituțională a reclamantului de a controla adoptarea corectă a actelor juridice ale UE, inclusiv a bugetului UE (cadrul financiar multianual al UE pentru perioada 2021-2027); (ii) din datoria constituțională a reclamantului care implică dreptul de a controla prim-ministrul ceh atunci când acesta se întțlnește cu membrii Colegiului comisarilor, inclusiv din datoria de a exercita cu responsabilitate funcția de membru al comisiei senatoriale speciale precitate; (iii) din alegerea reclamantului, în cursul alegerilor din 2018, în Senatul Republicii Cehe și din intrarea sa în compețiție cu candidați ai partidului „ANO”, controlat de prim-ministrul ceh; (iv) din faptul că reclamantul a primit aceleași amenințări cu moartea precum membrii Comisiei de control bugetar (CONT) a Parlamentului European în februarie 2020, întrucât și aceștia încercau să acționeze împotriva conflictului de interese al domnului Andrej Babiš.

                  4.

                  Al patrulea motiv, prin care se invocă faptul că s-ar comite o denegare de dreptate dacă unui membru al parlamentului național al unui stat membru i s-ar refuza recunoașterea calității procesuale active în prezenta cauză, întrucât aceasta l-ar împiedica să exercite chiar și un control indirect prin intermediul Curții de Justiție a Uniunii Europene asupra Comisiei Europene, latura executivă a sistemului instituțional al UE.

                  5.

                  Al cincilea motiv, prin care se afirmă că Comisia și-a încălcat obligația de a acționa împotriva conflictului de interese al prim-ministrului ceh, domnul Andrej Babiš, în temeiul articolului 325 alineatul (1) TFUE și al articolului 319 alineatul (3) TFUE, coroborate cu Rezoluția Parlamentului European din 13 decembrie2018 (2) și cu articolul 61 alineatul (1) din Regulamentul (UE, Euratom) 2018/1046 al Parlamentului European și al Consiliului. Toate condițiile fiind îndeplinite pentru ca Comisia să acționeze, și anume: (i) existența unui conflict de interese al domnului Andrej Babiš; (ii) participarea domnului Andrej Babiš la acte pregătitoare execuției bugetului UE; (iii) faptul că conflictul de interese al domnului Andrej Babiš constituie o „orice altă activitate ilegală care aduce atingere intereselor financiare ale Uniunii”, în sensul articolului 325 alineatul (1) TFUE. Prin urmare, Comisia avea obligația de a acționa, însă nu a acționat, întrucât nu a adoptat măsuri disuasive pentru a neutraliza conflictul de interese al prim-ministrului ceh în temeiul obligației sale prevăzute la articolul 319 alineatul (3) și la articolul 325 alineatul (1) TFUE, precum și la articolul 61 alineatul (1) a doua teză din Regulamentul (UE, Euratom) 2018/1046 al Parlamentului European și al Consiliului. În schimb, începând din 2 august 2018, membri ai Colegiului comisarilor, în special președintele acestuia, au continuat să se întâlnească și să discute cu prim-ministrul ceh despre cadrul financiar multianual al UE pentru perioada 2021-2027, iar Comisia a continuat să plătească ajutoare agricole directe, cu încălcarea interdicției conflictului de interese, unor societăți din anumite grupuri asupra cărora domnul Andrej Babiš exercită controlul și al căror proprietar efectiv este.

         (1)  Regulamentul (UE, Euratom) 2018/1046 al Parlamentului European și al Consiliului din 18 iulie 2018 privind normele financiare aplicabile bugetului general al Uniunii, de modificare a Regulamentelor (UE) nr. 1296/2013, (UE) nr. 1301/2013, (UE) nr. 1303/2013, (UE) nr. 1304/2013, (UE) nr. 1309/2013, (UE) nr. 1316/2013, (UE) nr. 223/2014, (UE) nr. 283/2014 și a Deciziei nr. 541/2014/UE și de abrogare a Regulamentului (UE, Euratom) nr. 966/2012.

         (2)  „Conflict de interese și protecția bugetului UE în Republica Cehă”, Rezoluția Parlamentului European P8_TA (2018) 0530 din 13 decembrie 2018 (2018/2975(RSP)).


title: Cauza T-357/20: Acțiune introdusă la 7 iunie 2020 – Kozhuvchanka uvoz-izvoz Kavadarci/EUIPO (NASHE MAKEDONSKO PILSNER BEER MACEDONIAN PREMIUM BEER)

text:
               17.8.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 271/42

      Acțiune introdusă la 7 iunie 2020 – Kozhuvchanka uvoz-izvoz Kavadarci/EUIPO (NASHE MAKEDONSKO PILSNER BEER MACEDONIAN PREMIUM BEER)
      (Cauza T-357/20)
      (2020/C 271/53)
      Limba de procedură: bulgara

         Părțile

         Reclamantă: Drushtvo za proizvodvsto, trgovija I uslugi Kozhuvchanka d.o.o. uvoz-izvoz Kavadarci (Kavadarci, Republica Macedonia de Nord) (reprezentant: A. Ivanova, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Marca în litigiu: înregistrarea internațională care desemnează Uniunea Europeană a mărcii/marca figurativă a Uniunii Europene care cuprinde elementul verbal „NASHE – cererea de înregistrare nr. 17 967 530

         Decizia atacată: Decizia Camerei întâi de recurs a EUIPO din 2 aprilie 2020 în cauza R 1729/2019-1

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  Admiterea cererii şi să se dispună admisibilitatea cererii de înregistrare a mărcii solicitate.

         Motivul invocat

      Încălcarea art. 7 alin. (1) lit. (b) și (c) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.


title: Cauza T-373/20: Acțiune introdusă la 15 iunie 2020 – Framery/EUIPO – Smartblock (Transportable building)

text:
               17.8.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 271/43

      Acțiune introdusă la 15 iunie 2020 – Framery/EUIPO – Smartblock (Transportable building)
      (Cauza T-373/20)
      (2020/C 271/54)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Framery Oy (Tampere, Finlanda) (reprezentant: P. Voutilainen, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Smartblock Oy (Helsinki, Finlanda)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Titularul desenului sau modelului industrial în litigiu: reclamanta în fața Tribunalului

         Desenul sau modelul industrial în litigiu: desenul sau modelul industrial al Uniunii Europene nr. 3 303 994-00001

         Decizia atacată: Decizia Camerei a treia de recurs a EUIPO din 8 aprilie 2020 în cauza R 616/2019-3

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate și respingerea în întregime a cererii de declarare a nulității;

                  —

                  obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele invocate

                  —

                  încălcarea articolului 6 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 6/2002 al Consiliului coroborat cu articolul 25 alineatul (1) litera (b) din regulamentul menționat, întrucât decizia atacată are caracter individual iar camera de recurs a comis o eroare în evaluarea caracterului individual al desenului sau modelului industrial contestat;

                  —

                  încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 6/2002 al Consiliului întrucât camera de recurs a acceptat în mod eronat divulgarea unui desen sau model industrial anterior;

                  —

                  încălcarea articolului 62 din Regulamentul (CE) nr. 6/2002 al Consiliului întrucât camera de recurs nu a motivat acceptarea divulgării desenului sau modelului industrial anterior;

                  —

                  încălcarea articolului 63 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 6/2002 al Consiliului întrucât camera de recurs și-a întemeiat decizia pe fapte, mijloace de probă și argumente care nu au fost furnizate de niciuna dintre părți, în special în ceea ce privește pretinsele caracteristici și divulgarea desenului sau modelului industrial anterior.


title: Cauza T-380/20: Acțiune introdusă la 17 iunie 2020 – Tubes Radiatori/EUIPO – Antrax It (radiator pentru încălzire)

text:
               17.8.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 271/44

      Acțiune introdusă la 17 iunie 2020 – Tubes Radiatori/EUIPO – Antrax It (radiator pentru încălzire)
      (Cauza T-380/20)
      (2020/C 271/55)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: italiana

         Părțile

         Reclamantă: Tubes Radiatori Srl (Resana, Italia) (reprezentanți: S. Verea, K. Muraro, M. Balestriero și P. Menapace, avocați)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Antrax It Srl (Resana, Italia)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Titularul desenului sau modelului industrial în litigiu: reclamanta

         Desenul sau modelul industrial în litigiu: desen sau model industrial comunitar – desenul sau modelul industrial comunitar nr. 169 370 - 0002 (radiator pentru încălzire)

         Decizia atacată: Decizia Camerei a treia de recurs a EUIPO din 25 martie 2020 în cauza R 1275/2017-3

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                  constatarea și declararea validității desenului sau modelului industrial comunitar nr. 169 370 - 0002 care aparține societății TUBES RADIATORI Srl, în măsura în care are caracter individual și de noutate;

                  —

                  obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivul invocat

                  —

                  încălcarea articolului 6 din Regulamentul (CE) nr. 6/2002 al Consiliului.


title: Cauza T-382/20: Acțiune introdusă la 17 iunie 2020 – Lee/EUIPO (Cuțite, furculițe și linguri de masă)

text:
               17.8.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 271/44

      Acțiune introdusă la 17 iunie 2020 – Lee/EUIPO (Cuțite, furculițe și linguri de masă)
      (Cauza T-382/20)
      (2020/C 271/56)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

         Părțile

         Reclamant: Keun Jig Lee (Paju-si, Republica Coreea) (reprezentanți: F. Jacobacci și B. La Tella, avocați)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Desenul sau modelul industrial în litigiu: desenul sau modelul industrial al Uniunii Europene nr. 5 866 514-0001

         Decizia atacată: Decizia Camerei a treia de recurs a EUIPO din 8 aprilie 2020 în cauza R 2559/2019-3

         Concluziile

      Reclamantul solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea în întregime a deciziei atacate;

                  —

                  declararea ca admisibilă a cererii de restitutio in integrum și acordarea sa;

                  —

                  obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele invocate

                  —

                  încălcarea articolului 67 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 6/2002 al Consiliului;

                  —

                  încălcarea articolului 67 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 6/2002 al Consiliului.


title: Cauza T-386/20: Acțiune introdusă la 16 iunie 2020 – Micron Technology/EUIPO (INTELLIGENCE, ACCELERATED)

text:
               17.8.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 271/45

      Acțiune introdusă la 16 iunie 2020 – Micron Technology/EUIPO (INTELLIGENCE, ACCELERATED)
      (Cauza T-386/20)
      (2020/C 271/57)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Micron Technology, Inc. (Boise, Idaho, Statele Unite) (reprezentant: M. Edenborough, QC)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Marca în litigiu: cererea de înregistrare a mărcii Uniunii Europene verbale „INTELLIGENCE, ACCELERATED” – cererea de înregistrare nr. 17 959 758

         Decizia atacată: Decizia Camerei întâi de recurs a EUIPO din 6 aprilie 2020 în cauza R 2873/2019-1

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                  în subsidiar, reformarea deciziei atacate astfel încât să dispună că cererea de înregistrare a mărcii Uniunii Europene nu încalcă articolul 7 alineatul (1) litera (b) sau litera (c) sau ambele dispoziții;

                  —

                  obligarea EUIPO la plata tuturor cheltuielilor de judecată efectuate de reclamantă, inclusiv a cheltuielilor de judecată aferente prezentei acțiuni.

         Motivele invocate

                  —

                  încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și a Consiliului;

                  —

                  încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și a Consiliului;

                  —

                  încălcarea articolului 72 alineatul (2) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și a Consiliului.


title: Cauza T-394/20: Acțiune introdusă la 29 iunie 2020 – Hypo Vorarlberg Bank/SRB

text:
               17.8.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 271/46

      Acțiune introdusă la 29 iunie 2020 – Hypo Vorarlberg Bank/SRB
      (Cauza T-394/20)
      (2020/C 271/58)
      Limba de procedură: germana

         Părțile

         Reclamantă: Hypo Vorarlberg Bank AG (Bregenz, Austria) (reprezentanți: G. Eisenberger și A. Brenneis, avocați)

         Pârât: Comitetul unic de rezoluție (SRB)

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei Comitetului Unic de Rezoluție din 15 aprilie 2020 privind calcularea contribuțiilor ex-ante pentru anul 2020 la Fondul unic de rezoluție (SRB/ES/SRF/2020/24) („Decision of the Single Resolution Board of 15 April 2020 on the calculation of the 2020 ex-ante contributions to the Single Resolution Fund [SRB/ES/2020/24]”), inclusiv a anexei la aceasta, și, în orice caz, în măsura în care această decizie, inclusiv anexa la aceasta, vizează contribuția care trebuie plătită de reclamantă, precum și

                  —

                  obligarea Comitetului unic de rezoluție la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamanta invocă patru motive care, în esență, sunt identice sau similare cu motivele invocate în cauza T-479/19, Hypo Vorarlberg Bank/SRB (1).

         (1)  JO 2019, C 305, p. 58.


title: Cauza T-396/20: Acțiune introdusă la 26 iunie 2020 – Riviera-Airport/EUIPO – Aéroports de la Côte d’Azur (RIVIERA AIRPORTS)

text:
               17.8.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 271/46

      Acțiune introdusă la 26 iunie 2020 – Riviera-Airport/EUIPO – Aéroports de la Côte d’Azur (RIVIERA AIRPORTS)
      (Cauza T-396/20)
      (2020/C 271/59)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Aeroporto di Villanova d’Albenga SpA (Riviera-Airport) (Villanova d’Albenga, Italia) (reprezentant: G. Casucci, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Aéroports de la Côte d’Azur (Nisa, Franța)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Titularul mărcii în litigiu: cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

         Marca în litigiu: marca Uniunii Europene figurativă „RIVIERA AIRPORTS” în culori – marca Uniunii Europene nr. 16 397 309

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de declarare a nulității

         Decizia atacată: Decizia Camerei a patra de recurs a EUIPO din 24 aprilie 2020 în cauza R 2172/2019-4

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                  reformarea deciziei atacate în sensul:

                              —

                              admiterii acțiunii reclamantei,

                              —

                              admiterii în întregime a cererii nr. 20 825 C a reclamantei de declarare a nulității pentru anularea mărcii în discuție,

                              —

                              obligării titularului mărcii Uniunii Europene la plata cheltuielilor de judecată efectuate de reclamantă în fața camerei de recurs și a diviziei de anulare,

                              —

                              în subsidiar, trimiterii cauzei la divizia de anulare pentru examinarea articolului 59 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului;

                  —

                  obligarea la plata cheltuielilor de judecată efectuate de reclamantă.

         Motivele invocate

                  —

                  Interpretarea neconformă cu jurisprudența corespunzătoare privind cererile efectuate cu rea credință;

                  —

                  Analiza și evaluarea greșite și parțiale ale indiciilor relevante necesare pentru evaluarea globală și de la caz la caz a cererii efectuate cu rea credință;

                  —

                  Neluarea în considerare a tuturor celorlalte indicii relevante și a mijloacelor de probă disponibile ale relei credințe, conform cerinței evaluării globale și de la caz la caz a cererii efectuate cu rea credință;

                  —

                  Interpretarea și aplicarea greșite în prezenta speță a articolului 12 alineatul (2) din Regulamentul delegat (UE) 2018/625 al Comisiei;

                  —

                  Nerealizarea de către camera de recurs a unei analize corecte.