title: Cauza T-92/20: Acțiune introdusă la 14 februarie 2020 – Fryč/Comisia

text:
               11.5.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 161/42

      Acțiune introdusă la 14 februarie 2020 – Fryč/Comisia
      (Cauza T-92/20)
      (2020/C 161/55)
      Limba de procedură: ceha

         Părțile

         Reclamant: Petr Fryč (Pardubice, Republica Cehă) (reprezentant: Š. Oharková, avocat)

         Pârâtă: Comisia

         Concluziile

      Reclamantul solicită Tribunalului:

                  —

                  constatarea faptului că instituțiile Uniunii Europene au săvârșit o încălcare gravă a obligațiilor lor și au cauzat prejudicii reclamantului întrucât:

                              —

                              Comisia Europeană a adoptat Regulamentul (CE) nr. 800/2008 din 6 august 2008 (Regulamentul general de exceptare pe categorii de ajutoare) într-o formă care, inter alia, depășește limitele competenței legale atribuite Comisiei prin tratate, nu asigură respectarea principiilor constituționale potrivit cărora o ingerință în ceea ce privește concurența care afectează piața comună trebuie să aibă caracter excepțional și să fie justificată și a permis în mod nelegal ca ajutoarele de stat să fie puse în aplicare în contextul unui program de subvenții (Operační program Podnikání a inovace [Programul Operațional Înterprinderi și Inovație], denumit în continuare „OPPI”), care a cauzat prejudicii activității comerciale a reclamantului;

                              —

                              prin decizia din 3 decembrie 2007, Comisia Europeană a adoptat un program operațional care încalcă tratatele și carta și nu a publicat această decizie;

                              —

                              Comisia Europeană nu a procedat în mod adecvat la examinarea plângerii formulate de reclamant cu privire la nelegalitatea OPPI întrucât, în primul rând, nu a analizat împrejurările creării și ale punerii în aplicare a OPPI și, în al doilea rând, nu a justificat în mod corespunzător respingerea plângerii reclamantului;

                              —

                              Curtea de Justiție a Uniunii Europene a refuzat să examineze fondul cauzei în cadrul acțiunii în anularea Regulamentului general de exceptare pe categorii de ajutoare și a respins acțiunea ca vădit nefondată, încălcându-și astfel obligația legală de a aplica principiul proporționalității, și, printr-o abordare unilaterală excesiv de formală, a încălcat dreptul constitutional al reclamantului la o cale de atac jurisdicțională efectivă și la un proces echitabil;

                  —

                  stabilirea obligației pârâtei de a plăti reclamantului suma de 4 800 000 de euro cu titlu de reparare a prejudiciului cauzat în modul descris mai sus, în termen de 3 zile de la data la care hotărârea rămâne definitivă;

                  —

                  obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată efectuate de reclamant.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamantul invocă cinci motive.

                  1.

                  Prin intermediul primului motiv, se susține că reclamantului i-a fost cauzat un prejudiciu în temeiul răspunderii extracontractuale a Uniunii prevăzute la articolul 340 al doilea paragraf din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE).
                  Ca urmare a ajutorului public acordat concurenților reclamantului cu încălcarea TFUE, societatea reclamantului a fost prejudiciată din punct de vedere concurențial, ceea ce a determinat inițial o reducere a cifrei sale de afaceri anuale și o reducere a profitului său anual de mai multe milioane de coroane cehe. Având în vedere că durata ajutorului public și, prin urmare, a situației economice nesatisfăcătoare subsecvente a societății a fost de mai mulți ani, instanța competentă din Republica cehă a pronunțat o decizie de declarare a insolvenței.
                  Chiar presupunând că Regulamentul (CE) nr. 800/2008 al Comisiei (Regulamentul general de exceptare pe categorii de ajutoare) este legal, ajutorul care a fost acordat în mod selectiv și discriminatoriu în contextul programului de subvenții OPPI i-a cauzat reclamantului prejudicii specifice și excepționale, care au depășit complet limitele riscului economic asociat cu activitatea economică a societății reclamantului.

                  2.

                  Prin intermediul celui de al doilea motiv, se afirmă că Regulamentul (CE) nr. 800/2008 din 6 august 2008 (Regulamentul general de exceptare pe categorii de ajutoare) a fost adoptat de Comisie într-o formă care nu asigură respectarea articolului 107 TFUE.
                  Potrivit articolului 109 TFUE, Consiliul poate stabili prin regulament domeniile în care nu se aplică procedura standard, prin care Comisia examinează propunerea de ajutor de stat și analizează conformitatea acesteia cu articolul 107 TFUE. Consiliul a adoptat Regulamentul nr. 659/1999 și prin acest regulament [în conformitate cu articolul 108 alineatul (4) TFUE] a autorizat Comisia să adopte regulamente prin care să reglementeze condițiile de acordare a ajutoarelor de stat în afara regimului standard de autorizare ad hoc. Comisia a adoptat Regulamentul nr. 70/2001, ulterior Regulamentul nr. 800/2008 și ulterior Regulamentul nr. 651/2014 (Regulamentul general de exceptare pe categorii de ajutoare).
                  Totuși, nici Consiliul, nici Comisia nu pot depăși, prin regulamentele lor, cadrul articolului 107 TFUE; rolul acestora trebuie să constea în stabilirea condițiilor de acordare a ajutoarelor de stat, astfel încât statele membre care pun în aplicare ajutoare de stat în sectoare „exceptate” să nu poată implementa ajutoare de stat incompatibile cu principiul neingerinței în concurență, chiar dacă ajutorul este exceptat de la procedura standard în fața Comisiei. Acesta este motivul pentru care există monitorizarea schemelor de ajutor de stat realizată de Comisie (instituită și garantată de TFUE) inclusiv în sectoarele exceptate, pentru care (cel puțin teoretic) există proceduri de recuperare a ajutoarelor ilegale și pentru care Uniunea se consideră încă drept o economie de piață, și anume o economie care produce mărfuri și servicii pe care consumatorii le achiziționează în mod liber în încercarea de a optimiza raportul venituri/cheltuieli, iar nu mărfuri și servicii stabilite de politicieni și autorități.

                  3.

                  Prin intermediul celui de al treilea motiv, se pretinde că decizia din 3 decembrie 2007 privind Programul operațional (OPPI) a fost adoptată de Comisie cu încălcarea tratatelor și a cartei și că această decizie nu a fost publicată.
                  Comisia este singura instituție a Uniunii competentă să controleze dacă ajutoarele de stat sunt puse în aplicare în conformitate cu articolul 107 TFUE.
                  Comisia nu a examinat, în ceea ce privește programul operational autorizat, dacă și de ce a existat o disfuncționalitate a pieței, care reprezintă o condiție pentru punerea în aplicare a unui ajutor de stat. În plus, Comisia nu a solicitat Republicii Cehe o analiză a costurilor și a beneficiilor („cost-benefit analysis”, CBA), indicatori stabiliți în mod obiectiv, o analiză a impactului asupra concurenței și a altor cerințe care, în opinia reclamantului, condiționează punerea în aplicare a unui ajutor de stat. Decizia Comisiei a fost, așadar, nelegală și a încălcat misiunea Comisiei.

                  4.

                  Prin intermediul celui de al patrulea motiv, se susține că Comisia a primit din partea reclamantului o serie de plângeri, inclusive analize detaliate, care demonstrează nelegalitatea ajutorului pus în aplicare pe baza OPPI, că aceasta nu a procedat în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 659/1999 al Consiliului și nu a respectat principiul bunei administrări garantat reclamantului în temeiul Cartei drepturilor fundamentale a Uniunii. Fără a întreprinde niciun demers pentru a le verifica sau a solicita documente suplimentare, Comisia a refuzat să examineze plângerile reclamantului pentru motivul că prima facie nu constata nicio neregularitate în punerea în aplicare a programului de subvenții OPPI.

                  5.

                  Prin intermediul celui de al cincilea motiv, se invocă o denegare de justiție săvârșită de Curtea de Justiție a Uniunii Europene (CJUE) ca urmare a unui formalism excesiv.
                  Reclamantul a sesizat CJUE cu o acțiune în anularea a trei regulamente de exceptare pe categorii de ajutoare pentru motivul că acestea încalcă tratatele și carta. CJUE a respins în ambele instanțe cererea reclamantului de anulare a regulamentelor de exceptare pe categorii de ajutoare ca vădit inadmisibilă. Motivul respingerii a fost nerespectarea termenului obiectiv de două luni prevăzut la articolul 263 TFUE. CJUE nu a examinat în niciun mod fondul cauzei și a aplicat în mod pur formal termenul pentru introducerea acțiunii. Cu toate acestea, reclamantul a arătat că faptul că mecanismul de control al Comisiei nu a funcționat în mod adecvat nu s-a revelat decât c urmare a răspunsului Comisiei la plângerea sa. În cererea introductivă, reclamantul a indicat că, în opinia sa, termenul a început să curgă de la răspunsul Comisiei prin care aceasta a refuzat să examineze în detaliu plângerea sa.


title: Cauza T-123/20: Acțiune introdusă la 20 februarie 2020 – Sciessent/Comisia

text:
               11.5.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 161/44

      Acțiune introdusă la 20 februarie 2020 – Sciessent/Comisia
      (Cauza T-123/20)
      (2020/C 161/56)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Sciessent LLC (Beverly, Massachusetts, Statele Unite) (reprezentanți: K. Van Maldegem și P. Sellar, avocaţi, și V. McElwee, Solicitor)

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea Deciziei de punere în aplicare (UE) 2019/1973 a Comisiei din 27 noiembrie 2019 de neaprobare a zeolitului de argint și de cupru ca substanță activă existentă destinată utilizării în produsele biocide aparținând tipurilor de produs 2 și 7 (1);

                  —

                  obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamanta invocă patru motive.

                  1.

                  Primul motiv, întemeiat pe încălcarea unei norme de drept referitoare la aplicarea tratatelor și a articolelor 4 și 19 din Regulamentul (UE) nr. 528/2012 (2).

                              —

                              Pârâta, întemeindu-se pe avizul Comitetului pentru produse biocide privind aprobarea substanței active zeolit de argint și de cupru pentru tipurile de produs 2 și 7, a concluzionat că această substanță nu putea fi aprobată pentru motivul că o eficacitate suficientă nu a fost demonstrată. Totuși, potrivit reclamantei, evaluarea eficacității a fost efectuată în mod eronat prin referire la un articol tratat. Reclamanta afirmă că pârâta, în evaluarea și în concluziile sale privind eficacitatea substanței, a interpretat și a aplicat în mod greșit dreptul aplicabil, atunci când a examinat eficacitatea zeolitului de argint și de cupru.

                  2.

                  Al doilea motiv întemeiat pe o lipsă de competență – încălcarea articolului 290 TFUE și a articolelor 4 și 19 din Regulamentul (UE) nr. 528/2012.

                              —

                              Motivul neaprobării zeolitului de argint și de cupru în temeiul actului atacat este pretinsa eficacitate insuficientă a articolului tratat în care acesta este utilizat. Totuși, reclamanta susține că singurele criterii pe care pârâta le-ar putea lua în considerare în mod legal sunt limitate la cele enumerate la articolele 4 și 19 din Regulamentul (UE) nr. 528/2012. Aceste criterii nu includ eficacitatea articolului tratat, a cărui evaluare face parte din cea de a doua etapă, ulterioară, a autorizării produsului biocid la nivelul statului membru. Ținând seama de faptul că tocmai această evaluare a fost efectuată de pârâtă pentru a justifica neaprobarea zeolitului de argint și de cupru, ceea ce înseamnă că pârâta a depășit ceea ce este abilitată să facă în temeiul Regulamentului (UE) nr. 528/2012, pârâta a încălcat articolul 290 TFUE și articolele 4 și 19 din regulamentul menționat.

                  3.

                  Al treilea motiv, întemeiat pe încălcarea unei norme de drept referitoare la aplicarea tratatelor – principiul nediscriminării.

                              —

                              Substanța reclamantei a fost tratată diferit de alte substanțe utilizate pentru aceleași tipuri de produs 2 și 7, fără ca pârâta să justifice în mod obiectiv motivul pentru care zeolitul de argint și de cupru ar trebui să fie tratat în mod diferit de substanțele respective, care au fost toate supuse acelorași reguli de evaluare în temeiul Regulamentului (UE) nr. 528/2012 (și al Directivei 98/8/CE (3)) pentru produsele de același tip.

                  4.

                  Al patrulea motiv, întemeiat pe încălcarea unei norme de drept referitoare la aplicarea tratatelor – principiul securității juridice.

                              —

                              Pârâta a adresat președintelui Comitetului pentru produse biocide o scrisoare deschisă prin care urmărea să clarifice modul în care trebuia interpretată și aplicată legislația referitoare la evaluarea eficacității și articolelor tratate în temeiul Regulamentului (UE) nr. 528/2012. Reclamanta s-a întemeiat pe conținutul acestei scrisori, care a confirmat claritatea legislației, și a avut așteptări legitime privind aprobarea substanței. În consecință, actul atacat a încălcat principiile încrederii legitime și securității juridice.

         (1)  JO 2019, L 307, p. 58.

         (2)  Regulamentul (UE) nr. 528/2012 al Parlamentului European și al Consiliului din 22 mai 2012 privind punerea la dispoziție pe piață și utilizarea produselor biocide (JO 2012, L 167, p. 1).

         (3)  Directiva 98/8/CE a Parlamentului European Și a Consiliului din 16 februarie 1998 privind comercializarea produselor biodestructive (JO 1998, L 123, p. 1, Ediţie specială, 03/vol.24, p. 67).


title: Cauza T-131/20: Acțiune introdusă la 27 februarie 2020 – IR/Comisia

text:
               11.5.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 161/45

      Acțiune introdusă la 27 februarie 2020 – IR/Comisia
      (Cauza T-131/20)
      (2020/C 161/57)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamant: IR (reprezentanți: S. Pappas și A. Pappas, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Concluziile

      Reclamantul solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei Directorului general pentru ocuparea forței de muncă, afaceri sociale și incluziune conținută în e-mailul din 2 iulie 2019 al corespondentului responsabil cu resursele umane prin care s-a respins cererea Centrului European pentru Dezvoltarea Formării Profesionale (Cedefop) pentru a treia reînnoire a detașării reclamantului;

                  —

                  anularea deciziei din 23 ianuarie 2020 a Autorității împuternicite să facă numiri prin care s-a respins plângerea depusă de reclamant în temeiul articolului 90 alineatul (2) din Statut;

                  —

                  obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamantul invocă patru motive.

                  1.

                  Primul motiv întemeiat pe neregularitatea procedurii prelitigioase, care nu a condus la un control adecvat de către Autoritatea împuternicită să facă numiri a deciziei atacate din 2 iulie 2019.

                  2.

                  Al doilea motiv întemeiat pe o încălcare esențială și procedurală a articolului 38 din Statut.

                  3.

                  Al treilea motiv întemeiat pe încălcarea principiului general al obligației de diligență, ca parte a dreptului la o bună administrare în legătură cu neluarea în considerare a tuturor elementelor de fapt ale cauzei și pe lipsa motivării.

                  4.

                  Al patrulea motiv întemeiat pe încălcarea dreptului la protecția familiei prevăzut la articolul 33 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene.


title: Cauza T-132/20: Acțiune introdusă la 28 februarie 2020 – NEC Oncoimmunity/EASME

text:
               11.5.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 161/46

      Acțiune introdusă la 28 februarie 2020 – NEC Oncoimmunity/EASME
      (Cauza T-132/20)
      (2020/C 161/58)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: NEC Oncoimmunity A/S (Oslo, Norvegia) (reprezentanți: T. Nordby, R. Bråthen și O. Brouwer, avocați)

         Pârâtă: Agenția Executivă pentru Întreprinderi Mici și Mijlocii (EASME)

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  cu titlu principal și în temeiul articolului 263 TFUE:

                              —

                              anularea deciziei atacate [decizia din 16 decembrie 2019 prin care s-a pus capăt participării reclamantei la procedura H2020/EIC/SMEInst-2018-2020-2 privind proiectul MEDIVAC(850078)],

                              —

                              obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată efectuate de reclamantă și de orice intervenient;

                  —

                  cu titlu subsidiare și în temeiul articolului 272 TFUE:

                              —

                              constatarea că decizia atacată este afectată de o încălcare a obligațiilor contractuale de către pârâtă,

                              —

                              obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată efectuate de reclamantă și de orice intervenient.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamanta invocă trei motive în ceea ce privește capetele de cerere întemeiate pe articolul 263 TFUE și un motiv unic privind capetele de cerere întemeiate pe articolul 272 TFUE.

                  1.

                  Primul motiv întemeiat pe articolul 263 TFUE, potrivit căruia pârâta a săvârșit o eroare de drept și a aplicat în mod eronat criteriile de eligibilitate pentru acordarea grantului în temeiul instrumentului pentru IMM-uri prevăzut în Regulamentul nr. 1290/2013 (1).

                  2.

                  Al doilea motiv întemeiat pe articolul 263 TFUE, potrivit căruia pârâta a săvârșit o eroare de drept, întrucât decizia atacată încalcă principiul egalității de tratament.

                  3.

                  Al treilea motiv întemeiat pe articolul 263 TFUE, potrivit căruia decizia atacată încalcă principiile securității juridice și încrederii legitime.

                  4.

                  Motivul unic întemeiat pe articolul 272 TFUE, potrivit căruia decizia atacată are de asemenea ca rezultat, în special din cauza erorii identificate în interpretarea legii aplicabile și a unei practici discriminatorii, o interpretare incorectă și o nerespectare a obligațiilor contractuale față de reclamantă.

         (1)  Regulamentul (UE) nr. 1290/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 11 decembrie 2013 de stabilire a normelor de participare și diseminare pentru „Programul-cadru pentru cercetare și inovare (2014-2020) – „Orizont 2020” și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 1906/2006 (JO 2013 L 347, p. 81)


title: Cauza T-134/20: Acțiune introdusă la 27 februarie 2020 – Huhtamaki/Comisia

text:
               11.5.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 161/47

      Acțiune introdusă la 27 februarie 2020 – Huhtamaki/Comisia
      (Cauza T-134/20)
      (2020/C 161/59)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Huhtamaki Sàrl (Senningerberg, Luxemburg) (reprezentanți: M. Struys și F. Pili, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei Comisiei Europene din 18 decembrie 2019 întemeiate pe articolul 4 din normele de aplicare a Regulamentului (CE) nr. 1049/2001 (1) prin care se respinge cererea de confirmare a reclamantei din 13 noiembrie 2019 privind accesul la documente în conformitate cu acest regulament;

                  —

                  obligarea Comisiei Europene să acorde reclamantei acces la versiunile neconfidențiale ale documentului care enumerează beneficiarii soluțiilor fiscale anticipate prezentate de Luxemburg la 22 decembrie 2014 în răspuns la scrisoarea Comisiei din 19 iunie 2013, la care se face referire la punctul 4 din decizia Comisiei din 7 martie 2019 de deschidere a procedurii oficiale de investigare în materia ajutoarelor de stat în cazul Ajutor de stat SA.50400 (2019/NN-2) – Posibil ajutor de stat, și soluțiile fiscale anticipate emise de administrația fiscală din Luxemburg la care se face referire la punctele 4 și 7 din respectiva decizie a Comisiei din 7 martie 2019;

                  —

                  obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamanta invocă trei motive.

                  1.

                  Primul motiv, potrivit căruia Comisia a săvârșit o eroare de drept atunci când a considerat că prezumția generală de nedivulgare consacrată în jurisprudență este aplicabilă în ceea ce privește cererea reclamantei de acces la documentele solicitate.

                  2.

                  Al doilea motiv, potrivit căruia presupunând că prezumția de nedivulgare ar fi aplicabilă în prezenta cauză (quod non), lipsa oricărei posibile atingeri aduse intereselor protejate de articolul 4 alineatul (2) prima și a treia liniuță din Regulamentul nr. 1049/2001 ar împiedica aplicarea prezumției respective (primul aspect al celui de al doilea motiv).

                  3.

                  Al treilea motiv, potrivit căruia Comisia a încălcat obligația de motivare stabilită la articolul 296 TFUE și dreptul reclamantei la bună administrare prevăzut la articolul 41 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene.

         (1)  Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 al Parlamentului European și al Consiliului din 30 mai 2001 privind accesul public la documentele Parlamentului European, ale Consiliului și ale Comisiei (JO 2001, L 145, p. 43, Ediție specială, 01/vol. 3, p. 76).


title: Cauza T-135/20: Acțiune introdusă la 28 februarie 2020 – Vulkano Research and Development/EUIPO – Ega (EGA Master)

text:
               11.5.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 161/48

      Acțiune introdusă la 28 februarie 2020 – Vulkano Research and Development/EUIPO – Ega (EGA Master)
      (Cauza T-135/20)
      (2020/C 161/60)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Vulkano Research and Development, SL (Vitoria-Gasteiz, Spania) (reprezentanți: V. Wellens și C. Schellekens, avocați)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Ega sp. z o.o. sp.k. (Starogard Gdański, Polonia)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Titularul mărcii în litigiu: reclamanta

         Marca în litigiu: marca Uniunii Europene verbală EGA Master – marca Uniunii Europene nr. 5 835 558

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de declarare a nulității

         Decizia atacată: Decizia Camerei întâi de recurs a EUIPO din 13 decembrie 2019 în cauza R 1038/2018-1

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate, cu excepția concluziei potrivit căreia marca contestată trebuie menținută pentru produsele „Metale comune și aliajele acestora” din clasa 6;

                  —

                  obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele invocate

                  —

                  Încălcarea articolului 8 alineatul (4) coroborat cu articolul 60 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului;

                  —

                  nemotivare vădită a deciziei atacate.


title: Cauza T-136/20: Acțiune introdusă la 2 martie 2020 – Ardex/EUIPO – Chen (ArtiX PAINTS)

text:
               11.5.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 161/49

      Acțiune introdusă la 2 martie 2020 – Ardex/EUIPO – Chen (ArtiX PAINTS)
      (Cauza T-136/20)
      (2020/C 161/61)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: germana

         Părțile

         Reclamantă: Ardex GmbH (Witten, Germania) (reprezentant: C. Becker, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Lian Chen (Seseña Nuevo, Spania)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Solicitantul mărcii în litigiu: cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

         Marca în litigiu: marca Uniunii Europene figurativă care cuprinde elementele verbale „ArtiX PAINTS” – cererea de înregistrare nr. 16 825 614

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție

         Decizia atacată: Decizia Camerei a doua de recurs a EUIPO din 18 noiembrie 2019 în cauza R 2503/2018-2

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                  obligarea EUIPO și a celeilalte părți din procedură la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele invocate

                  —

                  încălcarea dispozițiilor de procedură ale articolului 24 din Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2018/626 al Comisiei;

                  —

                  încălcarea dispozițiilor de procedură ale articolului 7 alineatul (1) din Regulamentul delegat (UE) 2018/625 al Comisiei;

                  —

                  încălcarea dreptului de a fi ascultat;

                  —

                  încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.


title: Cauza T-139/20: Acțiune introdusă la 26 februarie 2020 – Applia/Comisia

text:
               11.5.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 161/49

      Acțiune introdusă la 26 februarie 2020 – Applia/Comisia
      (Cauza T-139/20)
      (2020/C 161/62)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Applia – Home Appliance Europe (Woluwe-Saint-Lambert, Belgia) (reprezentanți: Y. Desmedt, L. Salernitano și K. Olsthoorn, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea următoarelor părți ale actului atacat: (i) punctul 1 litera (b) și punctul 2 litera (b) din anexa VI în partea care prevede că „aceste valori sunt considerate ca valori declarate în sensul procedurii de verificare din anexa IX”; (ii) punctul 2 litera (a) din anexa IX în partea în care prevede că „valorile declarate” corespund „valorilor indicate în documentația tehnică”; și (iii) punctul 2 litera (b) din anexa IX;

                  —

                  anularea tabelului 9 privind „Toleranțele de verificare” din anexa IX în partea în care conține parametrii care sunt incluși în anexa VI și nu sunt cuprinși în anexa V, și anume: „EW, full, EW,½, EW,1/4, EWD, full, EWD,½” și „WW, full, WW,½ WW,1/4, WWD, full, WWD,½”; și

                  —

                  obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată aferente prezentei proceduri.

         Motivele și principalele argumente

      Prin acțiunea introdusă, reclamanta solicită anularea Regulamentul delegat (UE) 2019/2014 al Comisiei (1).
      În susținerea acțiunii, reclamanta invocă două motive.

                  1.

                  Primul motiv, prin care se invocă încălcarea de către actul atacat a articolelor 3, 12 și 16 din regulamentul-cadru (2) și depășirea de către Comisie a competențelor sale prin introducerea unor cerințe neconforme în privința documentației tehnice pe care furnizorii trebuie să o încarce în baza de datate și a procedurii de verificare în scopul supravegherii pieței pe care autoritățile competente o pot aplica.

                  2.

                  Al doilea motiv, prin care se susține că actul atacat încalcă principiul securității juridice și al egalității de tratament întrucât nu stabilește clar și univoc cadrul reglementar punând furnizorii în imposibilitatea de a-și cunoaște obligațiile referitoare la datele care trebuie indicate în documentația tehnică și procedura de verificare aplicabilă pentru a analiza acuratețea datelor.

         (1)  Regulamentul delegat (UE) 2019/2014 al Comisiei din 11 martie 2019 de completare a Regulamentului (UE) 2017/1369 al Parlamentului European și al Consiliului în ceea ce privește etichetarea energetică a mașinilor de spălat rufe de uz casnic și a mașinilor de spălat și uscat rufe de uz casnic și de abrogare a Regulamentului delegat (UE) nr. 1061/2010 al Comisiei și a Directivei 96/60/CE a Comisiei (JO 2019, L 315, p. 29).

         (2)  Regulamentul (UE) 2017/1369 al Parlamentului European și al Consiliului din 4 iulie 2017 de stabilire a unui cadru pentru etichetarea energetică și de abrogare a Directivei 2010/30/UE (JO 2017, L 198, p. 1).


title: Cauza T-140/20: Acțiune introdusă la 26 februarie 2020 – Applia – Home Appliance Europe/Comisia

text:
               11.5.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 161/50

      Acțiune introdusă la 26 februarie 2020 – Applia – Home Appliance Europe/Comisia
      (Cauza T-140/20)
      (2020/C 161/63)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Applia – Home Appliance Europe (Woluwe-Saint-Lambert, Belgia) (reprezentanți: Y. Desmedt, L. Salernitano și K. Olsthoorn, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea următoarelor părți ale actului atacat: (i) punctul 42 din anexa I care prevede definiția „valorii declarate”; (ii) al doilea paragraf punctul 2 litera (a) din anexa IX în partea în care prevede că „valorile declarate” corespund „valorilor indicate în documentația tehnică”; și (iii) al doilea paragraf punctul 2 litera (b) din anexa IX;

                  —

                  anularea tabelului 9 privind „Toleranțele de verificare” din anexa IX în partea în care conține parametrii care sunt incluși în anexa VI și nu sunt cuprinși în anexa V, și anume: „Eficacitate totală a rețelei de alimentare ηTM”, Factorul de menținere a fluxului luminos (pentru FL și HID)”, „Factorul de supraviețuire (pentru FL și HID)” și „Puritatea de excitație”;

                  —

                  obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată aferente prezentei proceduri.

         Motivele și principalele argumente

      Prin acțiunea introdusă, reclamanta solicită anularea Regulamentul delegat (UE) 2019/2015 al Comisiei (1).
      În susținerea acțiunii, reclamanta invocă două motive.

                  1.

                  Primul motiv, prin care se invocă încălcarea de către actul atacat a articolelor 3, 12 și 16 din regulamentul-cadru (2) și depășirea de către Comisie a competențelor sale prin introducerea unor cerințe neconforme în privința documentației tehnice pe care furnizorii trebuie să o încarce în baza de datate și a procedurii de verificare în scopul supravegherii pieței pe care autoritățile competente o pot aplica.

                  2.

                  Al doilea motiv, prin care se susține că actul atacat încalcă principiul securității juridice și al egalității de tratament întrucât nu stabilește clar și univoc cadrul reglementar punând furnizorii în imposibilitatea de a-și cunoaște obligațiile referitoare la datele care trebuie indicate în documentația tehnică și procedura de verificare aplicabilă pentru a analiza acuratețea datelor.

         (1)  Regulamentul delegat (UE) 2019/2015 al Comisiei din 11 martie 2019 de completare a Regulamentului (UE) 2017/1369 al Parlamentului European și al Consiliului în ceea ce privește etichetarea energetică a surselor de lumină și de abrogare a Regulamentului delegat (UE) nr. 874/2012 al Comisiei (JO 2019, L 315, p. 68).

         (2)  Regulamentul (UE) 2017/1369 al Parlamentului European și al Consiliului din 4 iulie 2017 de stabilire a unui cadru pentru etichetarea energetică și de abrogare a Directivei 2010/30/UE (JO 2017, L 198, p. 1).


title: Cauza T-141/20: Acțiune introdusă la 26 februarie 2020 – Applia – Home Appliance Europe/Comisia

text:
               11.5.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 161/51

      Acțiune introdusă la 26 februarie 2020 – Applia – Home Appliance Europe/Comisia
      (Cauza T-141/20)
      (2020/C 161/64)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Applia – Home Appliance Europe (Woluwe-Saint-Lambert, Belgia) (reprezentanți: Y. Desmedt, L. Salernitano și K. Olsthoorn, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea următoarelor părți ale actului atacat: (i) al treilea paragraf punctul 2 litera (a) din anexa IX în partea în care prevede că „valorile declarate” corespund „valorilor indicate în documentația tehnică”; și (ii) al treilea paragraf punctul 2 litera (b) din anexa IX;

                  —

                  anularea tabelului 8 privind „Toleranțele de verificare pentru parametrii măsurați” din anexa IX în partea în care conține parametrii care sunt incluși în anexa VI și nu sunt cuprinși în anexa V, și anume: „E16, E32” și „Eaux”;

                  —

                  obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată aferente prezentei proceduri.

         Motivele și principalele argumente

      Prin acțiunea introdusă, reclamanta solicită anularea Regulamentul delegat (UE) 2019/2016 al Comisiei (1).
      În susținerea acțiunii, reclamanta invocă două motive.

                  1.

                  Primul motiv, prin care se invocă încălcarea de către actul atacat a articolelor 3, 12 și 16 din regulamentul-cadru (2) și depășirea de către Comisie a competențelor sale prin introducerea unor cerințe neconforme în privința documentației tehnice pe care furnizorii trebuie să o încarce în baza de datate și a procedurii de verificare în scopul supravegherii pieței pe care autoritățile competente o pot aplica.

                  2.

                  Al doilea motiv, prin care se susține că actul atacat încalcă principiul securității juridice și al egalității de tratament întrucât nu stabilește clar și univoc cadrul reglementar punând furnizorii în imposibilitatea de a-și cunoaște obligațiile referitoare la datele care trebuie indicate în documentația tehnică și procedura de verificare aplicabilă pentru a analiza acuratețea datelor.

         (1)  Regulamentul delegat (UE) 2019/2016 al Comisiei din 11 martie 2019 de completare a Regulamentului (UE) 2017/1369 al Parlamentului European și al Consiliului în ceea ce privește etichetarea energetică a aparatelor frigorifice și de abrogare a Regulamentului delegat (UE) nr. 1060/2010 al Comisiei (JO 2019, L 315, p. 102).

         (2)  Regulamentul (UE) 2017/1369 al Parlamentului European și al Consiliului din 4 iulie 2017 de stabilire a unui cadru pentru etichetarea energetică și de abrogare a Directivei 2010/30/UE (JO 2017, L 198, p. 1).


title: Cauza T-142/20: Acțiune introdusă la 26 februarie 2020 – Applia/Comisia

text:
               11.5.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 161/52

      Acțiune introdusă la 26 februarie 2020 – Applia/Comisia
      (Cauza T-142/20)
      (2020/C 161/65)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Applia – Home Appliance Europe (Woluwe-Saint-Lambert, Belgia) (reprezentanți: Y. Desmedt, L. Salernitano și K. Olsthoorn, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea următoarelor părți ale actului atacat: (i) punctul 1 litera (b) din anexa VI, în partea care prevede că „aceste valori sunt considerate valori declarate în sensul procedurii de verificare din anexa IX”; (ii) al treilea paragraf punctul 2 litera (a) din anexa IX în partea în care prevede că „valorile declarate” corespund „valorilor indicate în documentația tehnică”; și (iii) al treilea paragraf punctul 2 litera (b) din anexa IX;

                  —

                  obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată aferente prezentei proceduri.

         Motivele și principalele argumente

      Prin acțiunea introdusă, reclamanta solicită anularea Regulamentul delegat (UE) 2019/2017 al Comisiei (1).
      În susținerea acțiunii, reclamanta invocă două motive.

                  1.

                  Primul motiv, prin care se invocă încălcarea de către actul atacat a articolelor 3, 12 și 16 din regulamentul-cadru (2) și depășirea de către Comisie a competențelor sale prin introducerea unor cerințe neconforme în privința documentației tehnice pe care furnizorii trebuie să o încarce în baza de datate și a procedurii de verificare în scopul supravegherii pieței pe care autoritățile competente o pot aplica.

                  2.

                  Al doilea motiv, prin care se susține că actul atacat încalcă principiul securității juridice și al egalității de tratament întrucât nu stabilește clar și univoc cadrul reglementar punând furnizorii în imposibilitatea de a-și cunoaște obligațiile referitoare la datele care trebuie indicate în documentația tehnică și procedura de verificare aplicabilă pentru a analiza acuratețea datelor.

         (1)  Regulamentul delegat (UE) 2019/2017 al Comisiei din 11 martie 2019 de completare a Regulamentului (UE) 2017/1369 al Parlamentului European și al Consiliului în ceea ce privește etichetarea energetică a mașinilor de spălat vase de uz casnic și de abrogare a Regulamentului delegat (UE) nr. 1059/2010 al Comisiei (JO 2019, L 315, p. 134).

         (2)  Regulamentul (UE) 2017/1369 al Parlamentului European și al Consiliului din 4 iulie 2017 de stabilire a unui cadru pentru etichetarea energetică și de abrogare a Directivei 2010/30/UE (JO 2017, L 198, p. 1).


title: Cauza T-144/20: Acțiune introdusă la 5 martie 2020 – Guangxi Xin Fu Yuan/Comisia

text:
               11.5.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 161/53

      Acțiune introdusă la 5 martie 2020 – Guangxi Xin Fu Yuan/Comisia
      (Cauza T-144/20)
      (2020/C 161/66)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Guangxi Xin Fu Yuan Co. Ltd (Bobai, China) (reprezentanți: J. Cornelis și T. Zuber, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea Regulamentului de punere în aplicare (UE) 2019/2131 al Comisiei din 28 noiembrie 2019 de modificare a Regulamentului de punere în aplicare (UE) 2019/1198 de instituire a unei taxe antidumping definitive la importurile de articole de masă și articole de bucătărie din ceramică originare din Republica Populară Chineză, în urma unei reexaminări efectuate în perspectiva expirării măsurilor în conformitate cu articolul 11 alineatul (2) din Regulamentul (UE) 2016/1036 al Parlamentului European și al Consiliului;

                  —

                  obligarea Comisiei Europene la plata cheltuielilor de judecată efectuate de reclamantă.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamanta invocă trei motive.

                  1.

                  Primul motiv, potrivit căruia Comisia a încălcat articolul 13 alineatul (3) coroborat cu articolul 5 alineatele (10) și (11) din Regulamentul (UE) 2016/1036 al Parlamentului European și al Consiliului din 8 iunie 2016 privind protecția împotriva importurilor care fac obiectul unui dumping din partea țărilor care nu sunt membre ale Uniunii Europene (denumit în continuare „regulamentul de bază”), precum și articolele 6.1, 6.2 și 12.1 din Acordul antidumping al OMC, principiul nediscriminării și principiul protecției încrederii legitime atunci când nu a inclus-o pe reclamantă în lista exhaustivă de exportatori vizați din regulamentul de deschidere a examinării anticircumvenție, iar ulterior a extins domeniul de aplicare al examinării pentru a o include și pe reclamantă.

                  2.

                  Al doilea motiv, potrivit căruia Comisia nu dispunea de o bază legală pentru includerea reclamantei în regulamentul atacat, întrucât articolul 13 alineatul (3) din regulamentul de bază nu acoperă instituirea de măsuri anticircumvenție în temeiul unui simplu risc de circumvenție și impune de altfel înregistrarea prealabilă a tuturor importurilor vizate. În plus, raționamentul prezentat de Comisie conține erori de logică, este nefondat și face abstracție de probe esențiale, astfel încât este afectat de o eroare vădită de apreciere.

                  3.

                  Al treilea motiv, potrivit căruia Comisia nu a respectat dreptul la apărare al reclamantei și a încălcat principiul nediscriminării prin faptul că și-a întemeiat decizia finală pe două noi elemente de fapt cu privire la care reclamanta nu a avut posibilitatea de a prezenta observații în cadrul anchetei de reexaminare.


title: Cauza T-849/19 R: Ordonanța președintelui Tribunalului din 20 aprilie 2020 – Leonardo/Frontex („Procedură de măsuri provizorii – Contracte de achiziții publice de servicii – Cerere de măsuri provizorii – Lipsa urgenței”)

text:
               15.6.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 201/24

      Ordonanța președintelui Tribunalului din 20 aprilie 2020 – Leonardo/Frontex
      (Cauza T-849/19 R)
      („Procedură de măsuri provizorii - Contracte de achiziții publice de servicii - Cerere de măsuri provizorii - Lipsa urgenței”)
      (2020/C 201/34)
      Limba de procedură: italiana

         Părțile

         Reclamantă: Leonardo SpA (Roma, Italia) (reprezentant: A. Parrella, avocat)

         Pârâtă: Agenția Europeană pentru Poliția de Frontieră și Garda de Coastă (reprezentanți: S. Drew, H. Caniard, C. Georgiadis şi A. Gras, agenţi, asistaţi de M. Vanderstraeten, F. Biebuyck şi V. Ost, avocaţi)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolele 278 și 279 TFUE având ca obiect dispunerea de măsuri provizorii privind suspendarea executării anunțului de participare publicat la 18 octombrie 2019 de către Frontex, intitulat „Testarea sistemului de aeronave pilotate de la distanță (RPAS) pentru supravegherea aeriană de mare anduranță a zonelor maritime”.

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge cererea de măsuri provizorii.

                  2)

                  Cererile privind cheltuielile de judecată se soluționează o dată cu fondul.


title: Cauza T-868/19 R: Ordonanța președintelui Tribunalului din 30 aprilie 2020 – Nouryon Industrial Chemicals şi alţii/Comisia („Măsuri provizorii – REACH – Substanța oxid de dimetil – Control de conformitate – Decizie a Comisiei – Obligația de a furniza anumite informații care necesită testări pe animale – Cerere de suspendare a executării – Lipsa urgenței”)

text:
               15.6.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 201/24

      Ordonanța președintelui Tribunalului din 30 aprilie 2020 – Nouryon Industrial Chemicals şi alţii/Comisia
      (Cauza T-868/19 R)
      („Măsuri provizorii - REACH - Substanța oxid de dimetil - Control de conformitate - Decizie a Comisiei - Obligația de a furniza anumite informații care necesită testări pe animale - Cerere de suspendare a executării - Lipsa urgenței”)
      (2020/C 201/35)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamanți: Nouryon Industrial Chemicals BV (Amsterdam, Ţările de Jos), Knoell NL BV (Maarssen, Ţările de Jos), Grillo-Werke AG (Duisburg, Germania), PCC Trade & Services GmbH (Duisburg) (reprezentanți: R. Cana, G. David, avocaţi, și Z. Romata, solicitor)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: R. Lindenthal şi K. Mifsud-Bonnici, agenţi)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolele 278 și 279 TFUE având ca obiect, pe de o parte, suspendarea executării Deciziei de punere în aplicare C(2019) 7336 final a Comisiei din 16 octombrie 2019 privind verificarea conformității înregistrării oxidului de dimetil, transmisă Comisiei de către Agenția Europeană pentru Produse Chimice, în conformitate cu articolul 51 alineatul (7) din Regulamentul (CE) nr. 1907/2006 al Parlamentului European și al Consiliului din 18 decembrie 2006 privind înregistrarea, evaluarea, autorizarea și restricționarea substanțelor chimice (REACH), de înființare a Agenției Europene pentru Produse Chimice, de modificare a Directivei 1999/45/CE și de abrogare a Regulamentului (CEE) nr. 793/93 al Consiliului și a Regulamentului (CE) nr. 1488/94 al Comisiei, precum și a Directivei 76/769/CEE a Consiliului și a Directivelor 91/155/CEE, 93/67/CEE, 93/105/CE și 2000/21/CE ale Comisiei (JO 2006, L 396, p. 1, rectificare în JO 2007, L 136, p. 3, Ediție specială, 13/vol. 60, p. 3), și, pe de altă parte, dispunerea oricărei alte măsuri provizorii considerate adecvate de către Tribunal

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge cererea de măsuri provizorii.

                  2)

                  Cererea privind cheltuielile de judecată se soluționează odată cu fondul.


title: Cauza C-828/18: Hotărârea Curții (Camera a noua) din 4 iunie 2020 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunal de commerce de Paris – Franța) – Trendsetteuse SARL/DCA SARL [Trimitere preliminară – Agenți comerciali independenți – Directiva 86/653/CEE – Articolul 1 alineatul (2) – Noțiunea de „agent comercial” – Negocierea vânzării sau a cumpărării de mărfuri în numele comitentului – Intermediar care nu are posibilitatea de a modifica condițiile de vânzare și prețurile mărfurilor a căror vânzare o asigură]

text:
               10.8.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 262/5

      Hotărârea Curții (Camera a noua) din 4 iunie 2020 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunal de commerce de Paris – Franța) – Trendsetteuse SARL/DCA SARL
      (Cauza C-828/18) (1)

      (Trimitere preliminară - Agenți comerciali independenți - Directiva 86/653/CEE - Articolul 1 alineatul (2) - Noțiunea de „agent comercial” - Negocierea vânzării sau a cumpărării de mărfuri în numele comitentului - Intermediar care nu are posibilitatea de a modifica condițiile de vânzare și prețurile mărfurilor a căror vânzare o asigură)
      (2020/C 262/06)
      Limba de procedură: franceza

         Instanța de trimitere

      Tribunal de commerce de Paris

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: Trendsetteuse SARL

         Pârâtă: DCA SARL

         Dispozitivul

      Articolul 1 alineatul (2) din Directiva 86/653/CEE a Consiliului din 18 decembrie 1986 privind coordonarea legislației statelor membre referitoare la agenții comerciali independenți trebuie interpretat în sensul că o persoană nu trebuie în mod necesar să dispună de posibilitatea de a modifica prețurile mărfurilor a căror vânzare o asigură în numele comitentului pentru a fi calificată drept agent comercial, în sensul acestei dispoziții.

         (1)  JO C C82, 4.3.2019.


title: Cauza C-41/19: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 4 iunie 2020 (cerere de decizie preliminară formulată de Amtsgericht Köln – Germania) – FX/GZ, reprezentată legal de mama sa [Trimitere preliminară – Competența, recunoașterea și executarea hotărârilor în materie de obligații de întreținere – Regulamentul (CE) nr. 4/2009 – Articolul 41 alineatul (1) – Cooperare judiciară în materie civilă – Regulamentul (UE) nr. 1215/2012 – Articolul 24 punctul 5 – Titlu declarat executoriu prin care se constată o creanță de întreținere – Contestație la executare – Competența instanței din statul membru de executare]

text:
               10.8.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 262/6

      Hotărârea Curții (Camera a treia) din 4 iunie 2020 (cerere de decizie preliminară formulată de Amtsgericht Köln – Germania) – FX/GZ, reprezentată legal de mama sa
      (Cauza C-41/19) (1)

      (Trimitere preliminară - Competența, recunoașterea și executarea hotărârilor în materie de obligații de întreținere - Regulamentul (CE) nr. 4/2009 - Articolul 41 alineatul (1) - Cooperare judiciară în materie civilă - Regulamentul (UE) nr. 1215/2012 - Articolul 24 punctul 5 - Titlu declarat executoriu prin care se constată o creanță de întreținere - Contestație la executare - Competența instanței din statul membru de executare)
      (2020/C 262/08)
      Limba de procedură: germana

         Instanța de trimitere

      Amtsgericht Köln

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: FX

         Pârâtă: GZ, reprezentată legal de mama sa

         Dispozitivul

      Regulamentul (CE) nr. 4/2009 al Consiliului din 18 decembrie 2008 privind competența, legea aplicabilă, recunoașterea și executarea hotărârilor și cooperarea în materie de obligații de întreținere trebuie interpretat în sensul că intră în domeniul său de aplicare, precum și în competența internațională a instanțelor din statul membru de executare o contestație la executare formulată de debitorul unei creanțe de întreținere, care este îndreptată împotriva executării unei hotărâri judecătorești care a fost pronunțată de o instanță din statul membru de origine și prin care s a constatat această creanță, care este strâns legată de procedura de executare.
      În aplicarea articolului 41 alineatul (1) din Regulamentul nr. 4/2009 și a dispozițiilor pertinente din dreptul național, este atribuția instanței de trimitere, ca instanță din statul membru de executare, să se pronunțe asupra admisibilității și a temeiniciei elementelor de probă prezentate de debitorul creanței de întreținere care urmăresc să susțină afirmația potrivit căreia acesta din urmă și a achitat în mare parte datoria.

         (1)  JO C 155, 6.5.2019.


title: Cauza C-429/19: Hotărârea Curții (Camera a noua) din 4 iunie 2020 (cerere de decizie preliminară formulată de Oberlandesgericht Koblenz – Germania) – Remondis GmbH/Abfallzweckverband Rhein-Mosel-Eifel [Trimitere preliminară – Contract de achiziții publice – Directive 2014/24/UE – Articolul 12 alineatul (4) – Domeniu de aplicare – Contracte de achiziții publice încheiate între entități care aparțin sectorului public – Noțiunea de „cooperare” – Inexistență]

text:
               10.8.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 262/8

      Hotărârea Curții (Camera a noua) din 4 iunie 2020 (cerere de decizie preliminară formulată de Oberlandesgericht Koblenz – Germania) – Remondis GmbH/Abfallzweckverband Rhein-Mosel-Eifel
      (Cauza C-429/19) (1)

      (Trimitere preliminară - Contract de achiziții publice - Directive 2014/24/UE - Articolul 12 alineatul (4) - Domeniu de aplicare - Contracte de achiziții publice încheiate între entități care aparțin sectorului public - Noțiunea de „cooperare” - Inexistență)
      (2020/C 262/11)
      Limba de procedură: germana

         Instanța de trimitere

      Oberlandesgericht Koblenz

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă și recurentă: Remondis GmbH

         Pârâtă și intimată: Abfallzweckverband Rhein-Mosel-Eifel

         Dispozitivul

      Articolul 12 alineatul (4) litera (a) din Directiva 2014/24/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 26 februarie 2014 privind achizițiile publice și de abrogare a Directivei 2004/18/CE trebuie interpretat în sensul că nu se poate considera că există o cooperare între autorități contractante în cazul în care o autoritate contractantă, responsabilă pe teritoriul său cu o misiune de interes public, nu îndeplinește ea însăși în întregime această misiune, care îi revine doar în temeiul dreptului național și care necesită îndeplinirea mai multor operațiuni, ci însărcinează o altă autoritate contractantă, care nu depinde de ea și care este de asemenea responsabilă cu această misiune de interes public pe propriul teritoriu, să efectueze una dintre operațiunile necesare în schimbul unei remunerații.

         (1)  JO C 288, 26.8.2019.


title: Cauza C-138/20: Cerere de decizie preliminară introdusă de Landgericht Stuttgart (Germania) la 13 martie 2020 – O./P. AG

text:
               10.8.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 262/10

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Landgericht Stuttgart (Germania) la 13 martie 2020 – O./P. AG
      (Cauza C-138/20)
      (2020/C 262/14)
      Limba de procedură: germana

         Instanța de trimitere

      Landgericht Stuttgart

         Părțile din procedura principală

         Reclamant: O.

         Pârâtă: P. AG

         Întrebările preliminare

      1.   Interpretarea noțiunii de „dispozitiv de manipulare”

                  1-1:

                     Articolul 3 punctul 10 din Regulamentul (CE) nr. 715/2007 (1) trebuie interpretat și aplicat în sensul că noțiunea „element de proiectare” include exclusiv elementele mecanice ale unei entități fizice?
                  În cazul unui răspuns negativ la întrebarea 1-1:

                  1-2:

                     Articolul 3 punctul 10 din Regulamentul nr. 715/2007 trebuie interpretat și aplicat în sensul că sistemul de control al emisiilor include numai instalația de curățare a gazelor de evacuare situată în aval de tracțiunea motorului (de exemplu, sub formă de catalizatori de oxidare diesel, filtre de particule diesel, catalizatori de reducere a oxizilor de azot)?

                  1-3:

                     Articolul 3 punctul 10 din Regulamentul nr. 715/2007 trebuie interpretat și aplicat în sensul că sistemul de control al emisiilor include măsuri de reducere a emisiilor atât interne, cât și externe motorului?

            2.   Interpretarea noțiunii de „condiții de utilizare normală”

                  2-1:

                     Articolul 5 alineatul (1) din Regulamentul nr. 715/2007 trebuie interpretat și aplicat în sensul că noțiunea de „condiții de utilizare normală” descrie exclusiv condițiile de conducere din noul ciclu de conducere european?
                  În cazul unui răspuns negativ la întrebarea 2-1:

                  2-2:

                     Articolul 4 alineatul (1) al doilea paragraf coroborat cu articolul 5 alineatul (1) din Regulamentul nr. 715/2007 trebuie interpretate și aplicate în sensul că producătorii trebuie să se asigure că valorile-limită stabilite în anexa I la acest regulament sunt respectate și în utilizarea cotidiană?
                  În cazul unui răspuns afirmativ la întrebarea 2-2:

                  2-3:

                     Articolul 5 alineatul (1) din Regulamentul nr. 715/2007 trebuie interpretat și aplicat în sensul că noțiunea de „condiții de utilizare normală” descrie condițiile de conducere efective din utilizarea cotidiană?
                  În cazul unui răspuns negativ la întrebarea 2-3:

                  2-4:

                     Articolul 5 alineatul (1) din Regulamentul nr. 715/2007 trebuie interpretat și aplicat în sensul că noțiunea de „condiții de utilizare normală” descrie condițiile de conducere efective din utilizarea cotidiană, ținând seama de o viteză medie de 33,6 km/h și de o viteză maximă de 120 km/h?

            3.   Admisibilitatea unor strategii de reducere a emisiilor bazate pe temperatură

                  3-1:

                     Articolul 5 alineatul (1) din Regulamentul nr. 715/2007 trebuie interpretat și aplicat în sensul că este interzisă echiparea unui vehicul într-un mod în care o componentă care ar putea influența emisiile să fie proiectată în așa fel încât rata de recirculare a gazelor de evacuare să fie reglată pentru a asigura un mod cu emisii scăzute doar între 20o și 30 oC, iar în afara acestui interval de temperatură să fie redusă în mod succesiv?
                  În cazul unui răspuns negativ la întrebarea 3-1:

                  3-2:

                     Articolul 5 alineatul (2) din Regulamentul nr. 715/2007 trebuie interpretat și aplicat în sensul că un dispozitiv de manipulare este de asemenea interzis în cazul în care funcționează în mod continuu în afara intervalului de temperatură cuprins între 20o și 30 oC, pentru a proteja motorul, și, din această cauză, recircularea gazelor de evacuare este redusă în mod semnificativ?

            4.   Interpretarea termenului „necesitate” în sensul excepției

                  4-1:

                     Articolul 5 alineatul (2) a doua teză 2 litera (a) din Regulamentul nr. 715/2007 trebuie interpretat și aplicat în sensul că necesitatea de a utiliza dispozitive de manipulare în sensul normei poate fi afirmată numai în cazul în care, chiar și prin utilizarea tehnologiei de vârf disponibile la momentul obținerii omologării de tip a modelului de vehicul respectiv, nu s-ar fi putut asigura protecția motorului împotriva deteriorărilor sau accidentelor și funcționarea în siguranță a vehiculului?
                  În cazul unui răspuns negativ la întrebarea 4-1:

                  4-2:

                     Articolul 5 alineatul (2) a doua teză litera (a) din Regulamentul nr. 715/2007 trebuie interpretat și aplicat în sensul că nu este necesar să se recurgă la dispozitive de manipulare în sensul normei dacă parametrii înscriși în comanda motorului sunt aleși în așa fel încât instalația de curățare a gazelor de evacuare nu este activată sau este activată doar în mod limitat din cauza dependenței sale specifice de temperatură, ca urmare a temperaturilor previzibile în mod obișnuit în cea mai mare parte a anului?

            5.   Interpretarea noțiunii „deteriorare” în sensul excepției

                  5-1:

                     Articolul 5 alineatul (2) a doua teză litera (a) din Regulamentul nr. 715/2007 trebuie interpretat și aplicat în sensul că numai motorul trebuie protejat împotriva deteriorării?

                  5-2:

                     Articolul 5 alineatul (2) a doua teză litera (a) din Regulamentul nr. 715/2007 trebuie interpretat și aplicat în sensul că noțiunea de deteriorare trebuie exclusă în cazul în care sunt afectate așa-numite piese de schimb (cum este, de exemplu, supapa EGR)?

                  5-3:

                     Articolul 5 alineatul (2) a doua teză litera (a) din Regulamentul nr. 715/2007 trebuie interpretat și aplicat în sensul că și alte componente ale autovehiculului, în special componentele din aval ale sistemului de recirculare a gazelor de evacuare, trebuie protejate împotriva deteriorărilor sau accidentelor?

            6.   Efectele juridice și efectele sancțiunilor prevăzute pentru încălcări ale dreptului Uniunii

                  6-1:

                     Articolul 4 alineatul (1) al doilea paragraf, articolul 4 alineatul (2) al doilea paragraf, articolul 5 alineatul (1) și alineatul (2), precum și articolul 13 din Regulamentul nr. 715/2007 trebuie interpretate și aplicate în sensul că cel puțin protejează patrimoniul persoanei care achiziționează un vehicul care nu respectă cerințele Regulamentului nr. 715/2007?
                  În cazul unui răspuns negativ la întrebarea 6-1:

                  6-2:

                     Articolul 4 alineatul (1) al doilea paragraf, articolul 4 alineatul (2) al doilea paragraf, articolul 5 alineatul (1) și alineatul (2), precum și articolul 13 din Regulamentul nr. 715/2007 trebuie interpretate și aplicate în sensul că statele membre trebuie să prevadă un mecanism de sancționare care, pentru motive legate de efectul util, să acorde cumpărătorilor de vehicule dreptul de a formula o cale de atac în vederea respectării dreptului Uniunii în materie de reglementare a pieței?

                  6-3:

                     Articolul 18 alineatul (1) și [articolul] 26 alineatul (1) din Directiva 2007/46/CE (2) trebuie să fie interpretate și aplicate în sensul că producătorul nu își îndeplinește obligația de a elibera un certificat de conformitate valabil, în conformitate cu articolul 18 alineatul (1) din Directiva 2007/46, în cazul în care a instalat în autovehicul un dispozitiv de manipulare interzis în sensul articolului 5 alineatul (2) din Regulamentul nr. 715/2007, iar introducerea pe piață a unui astfel de autovehicul contravine interdicției de vânzare fără un certificat de conformitate valabil, prevăzută la articolul 26 alineatul (1) din Directiva 2007/46?

                  6-4:

                     Obiectul și finalitatea Regulamentului nr. 715/2007 și ale Directivei 2007/46/CE reprezintă instituirea unor drepturi de protecție a cumpărătorului pe baza valorilor-limită stabilite în anexa I la Regulamentul nr. 715/2007, respectiv a certificatului de conformitate în sensul articolului 18 alineatul (1) din Directiva 2007/46 coroborat cu Regulamentul (CE) nr. 385/2009 (3), astfel încât încălcarea valorilor-limită de calitate prevăzute de regulament sau a dreptului de înmatriculare să interzică, în temeiul dreptului Uniunii, luarea în considerare, cu ocazia restituirii vehiculului pentru vicii către producător, a avantajelor utilizării?

         (1)  Regulamentul (CE) nr. 715/2007 al Parlamentului European și al Consiliului din 20 iunie 2007 privind omologarea de tip a autovehiculelor în ceea ce privește emisiile provenind de la vehiculele ușoare pentru pasageri și de la vehiculele ușoare comerciale (Euro 5 și Euro 6) și privind accesul la informațiile referitoare la repararea și întreținerea vehiculelor (JO 2007, L 171, p. 1).

         (2)  Directiva 2007/46/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 5 septembrie 2007 de stabilire a unui cadru pentru omologarea autovehiculelor și remorcilor acestora, precum și a sistemelor, componentelor și unităților tehnice separate destinate vehiculelor respective (Directivă-cadru) (JO 2007, L 263, p. 1).

         (3)  Regulamentul (CE) nr. 385/2009 al Comisiei din 7 mai 2009 de înlocuire a anexei IX la Directiva 2007/46/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 5 septembrie 2007 de stabilire a unui cadru pentru omologarea autovehiculelor și remorcilor acestora, precum și a sistemelor, componentelor și unităților tehnice separate destinate vehiculelor respective (Directivă-cadru) (JO 2009, L 118, p. 13).


title: Cauza C-168/20: Cerere de decizie preliminară introdusă de High Court of Justice, Business and Property Courts of England and Wales (Regatul Unit) la 22 aprilie 2020 – Joint Trustee (1) in Bankruptcy of Mr M. şi Joint Trustee (2) in Bankruptcy of Mr M./Doamna M, MH, ILA şi domnul M

text:
               10.8.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 262/12

      Cerere de decizie preliminară introdusă de High Court of Justice, Business and Property Courts of England and Wales (Regatul Unit) la 22 aprilie 2020 – Joint Trustee (1) in Bankruptcy of Mr M. şi Joint Trustee (2) in Bankruptcy of Mr M./Doamna M, MH, ILA şi domnul M
      (Cauza C-168/20)
      (2020/C 262/15)
      Limba de procedură: engleza

         Instanța de trimitere

      High Court of Justice, Business and Property Courts of England and Wales [Înalta Curte de Justiție (Anglia și Țara Galilor), Tribunalele Comercial și al Proprietății (Regatul Unit)]

         Părțile din procedura principală

         Reclamanți: Joint Trustee (1) in Bankruptcy of Mr M. şi Joint Trustee (2) in Bankruptcy of Mr M.

         Pârâţi: Doamna M, MH, ILA şi domnul M

         Întrebările preliminare

                  1)

                  În cazul în care un resortisant al unui stat membru și-a exercitat drepturile conferite de articolele 21 TFUE și 49 TFUE și de Directiva privind drepturile cetățenilor (Directiva 2004/38/CE a Parlamentului European și a Consiliului (1)) deplasându-se sau stabilindu-se în Regatul Unit, este compatibil cu aceste dispoziții ca articolul 11 din WRPA 1999 [Welfare Reform and Pensions Act 1999 (Legea privind reforma sistemului de asigurări sociale și de pensii din 1999)] să subordoneze excluderea din masa credală a drepturilor la pensie în cadrul unui sistem de pensii, inclusiv a celor stabilite și autorizate din punct de vedere fiscal în alt stat membru, condiției ca, la momentul declarării insolvenței, sistemul de pensii să fie înregistrat în conformitate cu articolul 153 din FA 2004 [Finance Act 2004 (Legea finanțelor din 2004)] sau să fie recunoscut prin articolul 2 din 2002 Regulations [Occupational and Personal Pension Schemes (Bankruptcy) (no 2) [Regimuri de pensii profesionale și individuale (procedura insolvenței) (nr. 2) (Norme) din 2002)]] și, prin urmare, să fie autorizat din punct de vedere fiscal în Regatului Unit?

                  2)

                  Pentru a răspunde la întrebarea (1), este pertinent sau necesar:

                              a)

                              să se stabilească dacă particularul s-a mutat în Regatul Unit, în principal, pentru a-și declara insolvența pe teritoriul Regatului Unit?

                              b)

                              să se ia în considerare (i) măsurile de protecție de care poate beneficia persoana în stare de insolvență în privința sistemelor de pensii neautorizate în temeiul articolului 12 din WRPA 1999 și (ii) posibilitatea pe care o au administratorii în procedura insolvenței de a recupera creanțe în ceea ce privește fondurile autorizate de pensii?

                              c)

                              să se ia în considerare cerințele la care sunt supuse sistemele de pensii înregistrate și autorizate din punct de vedere fiscal în Regatul Unit?

         (1)  Directiva 2004/38/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 29 aprilie 2004 privind dreptul la liberă circulație și ședere pe teritoriul statelor membre pentru cetățenii Uniunii și membrii familiilor acestora, de modificare a Regulamentului (CEE) nr. 1612/68 și de abrogare a Directivelor 64/221/CEE, 68/360/CEE, 72/194/CEE, 73/148/CEE, 75/34/CEE, 75/35/CEE, 90/364/CEE, 90/365/CEE și 93/96/CEE (JO 2004, L 158, p. 77, Ediție specială, 05/vol. 7, p. 56).


title: Cauza C-185/20 P: Recurs introdus la 28 aprilie 2020 de Ungaria împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a noua) din 12 februarie 2020 în cauza T-505/18, Ungaria/Comisia Europeană

text:
               10.8.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 262/13

      Recurs introdus la 28 aprilie 2020 de Ungaria împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a noua) din 12 februarie 2020 în cauza T-505/18, Ungaria/Comisia Europeană
      (Cauza C-185/20 P)
      (2020/C 262/16)
      Limba de procedură: maghiara

         Părțile

         Recurentă: Ungaria (reprezentanți: M. Z. Fehér și G. Koós, agenți)

         Cealaltă parte din procedură: Comisia Europeană

         Concluziile recurentei

                  —

                  anularea Hotărârii Tribunalului din 12 februarie 2020, Ungaria/Comisia, T-505/18,

                  —

                  anularea în parte a Deciziei de punere în aplicare (UE) 2018/873 a Comisiei din 13 iunie 2018 de excludere de la finanțarea de către Uniunea Europeană a anumitor cheltuieli efectuate de statele membre în cadrul Fondului european de garantare agricolă (FEGA) și al Fondului european agricol pentru dezvoltare rurală (FEADR), în măsura în care această decizie exclude de la finanțarea de către Uniune a ajutoarelor acordate grupurilor de producători care beneficiază de o recunoaștere calificată, și

                  —

                  obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      Guvernul maghiar invocă, în susținerea recursului său, două motive fundamentale care țin seama de considerații desprinse din jurisprudența Curții.
      În ceea ce privește, mai întâi, primul motiv, guvernul maghiar susține că Tribunalul nu a ținut seama în mod corespunzător de argumentele invocate de Ungaria și nu a interpretat în mod corect argumentele invocate în cererea introductivă și în ședință. Tribunalul a simplificat întrucâtva și nu a răspuns la argumentul Ungariei potrivit căruia transformarea în grup de producători calificat presupune transformarea în profunzime a grupului de producători și, dacă este cazul, o modificare a componenței acestor membri. Atunci când ajutorul este acordat care a luat forma unui grup de producători calificat, ajutorul nu este acordat grupului de producători inițial, ci unei noi entități care corespunde și obiectivelor regulamentului (ajutor pentru crearea și funcționarea administrativă a grupurilor de producători). Tribunalul nu răspunde pe fond la acest argument și nu examinează relația dintre grupurile calificate de producători și grupurile de producători.
      Pe de altă parte, în ceea ce privește cel de al doilea motiv invocat de guvernul maghiar în cererea sa introductivă, Tribunalul a săvârșit o eroare de drept care a condus la o încălcare importantă a drepturilor sale procedurale. Motivarea hotărârii atacate este anormal de insuficientă în privința securității juridice care intră sub incidența celui de al doilea motiv și a argumentului care, potrivit Tribunalului, n-ar fi fost invocat decât a posteriori, în ședință, iar Tribunalul se limitează în esență să își exprime poziția într-un mod pur declarativ, fără niciun fel de motivare.
      Tribunalul ar fi trebuit să examineze perioada acoperită de excludere și să interpreteze în acest scop articolul 52 alineatul (4) litera (c) și/sau (b) din Regulamentul (UE) nr. 1306/2013 (1), chiar dacă a considerat că guvernul maghiar nu a justificat în mod adecvat legătura dintre această chestiune și al doilea motiv, iar în cadrul celui de al doilea motiv, principiul securității. Cu privire la acest aspect, Tribunalul a făcut însă o interpretare eronată a dreptului Uniunii, și mai concret a articolului 52 alineatul (4) din Regulamentul (UE) nr. 1306/2013, neconsiderând că această dispoziție este o chestiune care trebuie examinată din oficiu.
      În sfârșit, guvernul maghiar își încheie argumentele privind cel de al doilea motiv cu un anumit număr de observații suplimentare întemeiate pe încălcarea principiului proporționalității.

         (1)  Regulamentul (UE) nr. 1306/2013 al Parlamentului European Și al Consiliului din 17 decembrie 2013 privind finanțarea, gestionarea și monitorizarea politicii agricole comune și de abrogare a Regulamentelor (CEE) nr. 352/78, (CE) nr. 165/94, (CE) nr. 2799/98, (CE) nr. 814/2000, (CE) nr. 1290/2005 și (CE) nr. 485/2008 ale Consiliului (JO 2013 L 347, p. 549).


title: Cauza C-206/20: Cerere de decizie preliminară introdusă de High Court of Justice, Queen's Bench Division (Administrative Court) (Regatul Unit) la 15 mai 2020 – VA/Procurorul din cadrul Parchetului Regional din Ruse, Bulgaria

text:
               10.8.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 262/14

      Cerere de decizie preliminară introdusă de High Court of Justice, Queen's Bench Division (Administrative Court) (Regatul Unit) la 15 mai 2020 – VA/Procurorul din cadrul Parchetului Regional din Ruse, Bulgaria
      (Cauza C-206/20)
      (2020/C 262/18)
      Limba de procedură: engleza

         Instanța de trimitere

      High Court of Justice, Queen's Bench Division (Administrative Court)

         Părțile din procedura principală

         Apelant: VA

         Intimat: Procurorul din cadrul Parchetului Regional din Ruse, Bulgaria

         Întrebarea preliminară

      În cazul în care predarea este solicitată în vederea efectuării urmăririi penale împotriva unei persoane căutate, iar atât decizia de emitere a unui mandat de arestare național, cât și decizia de emitere a unui mandat european de arestare sunt luate de un procuror, fără intervenția unei instanțe înainte de predare, persoana căutată beneficiază de protecția pe două niveluri avută în vedere de Curte în Hotărârea Bob-Dogi, C-241/15, dacă:

                  a)

                  efectul mandatului de arestare național se limitează la reținerea persoanei pentru o durată de maximum 72 de ore în vederea prezentării sale în fața unei instanțe; și

                  b)

                  cu ocazia predării, este numai de competența instanței să dispună punerea în libertate sau menținerea măsurii arestului, ținând seama de toate împrejurările cauzei?


title: Cauza C-209/20: Cerere de decizie preliminară introdusă de Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) (Regatul Unit) la 22 mai 2020 – Renesola UK Ltd/The Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

text:
               10.8.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 262/15

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) (Regatul Unit) la 22 mai 2020 – Renesola UK Ltd/The Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs
      (Cauza C-209/20)
      (2020/C 262/19)
      Limba de procedură: engleza

         Instanța de trimitere

      Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber)

         Părțile din procedura principală

         Apelantă: Renesola UK Ltd

         Intimaţi: The Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

         Întrebările preliminare

                  1)

                  Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 1357/2013 (1) al Comisiei, în măsura în care are ca obiect să determine țara de origine a modulelor solare fabricate din materiale care provin din mai multe jurisdicții conferind originea țării în care au fost fabricate celulele solare, se opune cerinței cuprinse în articolul 24 din Regulamentul (CEE) nr. 2913/92 (2) al Consiliului (Codul vamal comunitar), și anume că mărfurile în producerea cărora intervin două sau mai multe țări sunt considerate originare din țara în care a avut loc ultima transformare sau prelucrare substanțială, justificată din punct de vedere economic, efectuată într-o întreprindere echipată în acest scop și din care a rezultat un produs nou sau care reprezintă un stadiu de fabricație important, și este, prin urmare, lipsit de validitate?

                  2)

                  În ipoteza în care Regulamentul nr. 1357/2013 este lipsit de validitate, articolul 24 din Codul vamal comunitar trebuie interpretat în sensul că asamblarea modulelor solare din celule solare și alte componente constituie o transformare sau o prelucrare substanțială?

         (1)  Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 1357/2013 al Comisiei din 17 decembrie 2013 de modificare a Regulamentului (CEE) nr. 2454/93 de stabilire a unor dispoziții de aplicare a Regulamentului (CEE) nr. 2913/92 al Consiliului de instituire a Codului vamal comunitar (JO 2013, L 341, p. 47).

         (2)  Regulamentul (CEE) nr. 2913/92 al Consiliului din 12 octombrie 1992 de instituire a Codului Vamal Comunitar (JO 1992, L 302, p. 1, Ediție specială, 02/vol. 5, p. 58).


title: Cauza C-214/20: Cerere de decizie preliminară introdusă de The Labour Court, (Irlanda) la 20 mai 2020 – MG/Dublin City Council

text:
               10.8.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 262/16

      Cerere de decizie preliminară introdusă de The Labour Court, (Irlanda) la 20 mai 2020 – MG/Dublin City Council
      (Cauza C-214/20)
      (2020/C 262/21)
      Limba de procedură: engleza

         Instanța de trimitere

      The Labour Court, Ireland

         Părțile din procedura principală

         Reclamant: MG

         Pârât: Dublin City Council

         Întrebările preliminare

                  1)

                  Articolul 2 din [Directiva 2003/88/CE] (1) trebuie interpretat în sensul că un lucrător, atunci când este „de gardă” în unul (sau mai multe) locuri alese de el, nefiind supus, în niciun moment, pe durata gărzii, cerinței de a comunica angajatorului locul în care se află, fiind supus însă cerinței unice de a răspunde la un „apel” într-un termen de prezentare dorit de 5 minute și într-un termen de prezentare maxim de 10 minute, desfășoară timp de lucru pe durata gărzii?

                  2)

                  În cazul unui răspuns afirmativ la prima întrebare, se poate considera că un lucrător, care este restricționat numai prin cerința de a răspunde la un apel într-un termen de prezentare dorit de 5 minute și într-un termen de prezentare maxim de 10 minute, și care poate, fără restricții, să fie angajat concomitent de un alt angajator sau să desfășoare activități în calitate de lucrător independent în timp ce este „de gardă”, desfășoară „timp de lucru” în beneficiul angajatorului în serviciul căruia este „de gardă”?

                  3)

                  În cazul unui răspuns afirmativ la a doua întrebare, faptul că lucrătorul este efectiv angajat de un al doilea angajator în timp ce este „de gardă”, fiind supus numai condiției ca al doilea angajator să îi permită lucrătorului să plece atunci când este solicitat de primul angajator, înseamnă că timpul petrecut de lucrător „de gardă” și lucrând pentru cel de al doilea angajator trebuie să fie privit ca timp de lucru desfășurat în cadrul raportului de muncă cu primul angajator?

                  4)

                  În cazul unui răspuns afirmativ la a treia întrebare, un lucrător care lucrează pentru un al doilea angajator în timp ce este de gardă pentru primul angajator acumulează timp de lucru în raport cu primul și cu cel de al doilea angajator în mod concomitent?

         (1)  Directiva 2003/88/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 4 noiembrie 2003 privind anumite aspecte ale organizării timpului de lucru (JO 2003, L 299, p. 9, Ediție specială, 05/vol. 7, p. 3).


title: Cauza C-234/20: Cerere de decizie preliminară introdusă de Augstākā tiesa (Senāts) (Letonia) la 4 iunie 2020 – SIA „Sātiņi-S”/Lauku atbalsta dienests

text:
               10.8.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 262/18

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Augstākā tiesa (Senāts) (Letonia) la 4 iunie 2020 – SIA „Sātiņi-S”/Lauku atbalsta dienests
      (Cauza C-234/20)
      (2020/C 262/24)
      Limba de procedură: letona

         Instanța de trimitere

      Augstākā tiesa (Senāts)

         Părțile din procedura principală

         Recurentă: SIA „Sātiņi-S”

         Cealaltă parte din procedura de recurs: Lauku atbalsta dienests

         Întrebările preliminare

                  1)

                  Articolul 30 alineatul (6) litera (a) din Regulamentul (UE) nr. 1305/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 17 decembrie 2013 privind sprijinul pentru dezvoltare rurală acordat din Fondul european agricol pentru dezvoltare rurală (FEADR) și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 1698/2005 al Consiliului (1) trebuie interpretat în sensul că terenurile de turbă sunt excluse în totalitate de la plățile Natura 2000?

                  2)

                  În cazul unui răspuns negativ la prima întrebare, terenurile de turbă sunt incluse în zonele agricole sau forestiere?

                  3)

                  În cazul unui răspuns negativ la prima întrebare, articolul 30 din Regulamentul nr. 1305/2013 trebuie interpretat în sensul că un stat membru poate exclude în totalitate terenurile de turbă de la plățile Natura 2000 și că aceste dispoziții naționale sunt compatibile cu obiectivul de compensare a acestor plăți prevăzut de Regulamentul nr. 1305/2013?

                  4)

                  Articolul 30 din Regulamentul nr. 1305/2013 trebuie interpretat în sensul că un stat membru poate limita acordarea de sprijin pentru zonele Natura 2000 stabilind acordarea de sprijin exclusiv pentru o limitare impusă unui tip specific de activitate economică, cum este cazul, în zonele forestiere, doar a activităților de exploatare forestieră?

                  5)

                  Articolul 30 alineatul (1) din Regulamentul nr. 1305/2013, coroborat cu articolul 17 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, trebuie interpretat în sensul că o persoană are dreptul, invocând planurile sale privind o nouă activitate economică, la o plată Natura 2000 dacă, la momentul dobândirii proprietății, avea cunoștință de limitările care îi erau impuse?

         (1)  JO 2005, L 277, p. 1.


title: Cauza C-238/20: Cerere de decizie preliminară introdusă de Augstākā tiesa (Senāts) (Letonia) la 5 iunie 2020 – SIA „Sātiņi-S”/Dabas aizsardzības pārvalde

text:
               10.8.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 262/19

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Augstākā tiesa (Senāts) (Letonia) la 5 iunie 2020 – SIA „Sātiņi-S”/Dabas aizsardzības pārvalde
      (Cauza C-238/20)
      (2020/C 262/25)
      Limba de procedură: letona

         Instanța de trimitere

      Augstākā tiesa (Senāts)

         Părțile din procedura principală

         Recurentă: SIA „Sātiņi-S”

         Cealaltă parte din procedură: Dabas aizsardzības pārvalde

         Întrebările preliminare

                  1)

                  Dreptul la o despăgubire justă pentru limitarea dreptului de proprietate consacrat la articolul 17 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene permite ca o compensație acordată de un stat pentru pierderile cauzate acvaculturii într-o arie a rețelei Natura 2000 de către păsări protejate în temeiul Directivei 2009/147/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 30 noiembrie 2019 privind conservarea păsărilor sălbatice (1) să fie în mod semnificativ mai mică decât pierderile efectiv suferite?

                  2)

                  Compensația acordată de un stat pentru pierderile cauzate acvaculturii într-o arie a rețelei Natura 2000 de către păsări protejate în temeiul Directivei 2009/147/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 30 noiembrie 2019 privind conservarea păsărilor sălbatice reprezintă un ajutor de stat în sensul articolelor 107 și 108 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene?

                  3)

                  În cazul unui răspuns afirmativ la a doua întrebare, se poate aplica în privința unei compensații precum cea în discuție în litigiul principal limita de 30 000 de euro a ajutorului de minimis prevăzută la articolul 3 alineatul (2) din Regulamentul (UE) nr. 717/2014 al Comisiei din 27 iunie 2014 privind aplicarea articolelor 107 și 108 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene ajutoarelor de minimis în sectorul pescuitului și acvaculturii (2)?

         (1)  JO 2010, L 20, p. 7.

         (2)  JO 2014, L 190, p. 45.


title: Cauza C-242/20: Cerere de decizie preliminară introdusă de Visoki trgovački sud Republike Hrvatske (Croația) la 8 iunie 2020 – HRVATSKE ŠUME d.o.o., Zagreb, în calitate de succesor legal al HRVATSKE ŠUME javno poduzeće za gospodarenje šumama i šumskim zemljištima u Republici Hrvatskoj, p.o., Zagreb/BP EUROPA SE, în calitate de succesor legal al DEUTSCHE BP AG, la rândul său în calitate de succesor legal al THE BURMAH OIL (Deutschland), GmbH

text:
               10.8.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 262/20

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Visoki trgovački sud Republike Hrvatske (Croația) la 8 iunie 2020 – HRVATSKE ŠUME d.o.o., Zagreb, în calitate de succesor legal al HRVATSKE ŠUME javno poduzeće za gospodarenje šumama i šumskim zemljištima u Republici Hrvatskoj, p.o., Zagreb/BP EUROPA SE, în calitate de succesor legal al DEUTSCHE BP AG, la rândul său în calitate de succesor legal al THE BURMAH OIL (Deutschland), GmbH
      (Cauza C-242/20)
      (2020/C 262/26)
      Limba de procedură: croata

         Instanța de trimitere

      Visoki trgovački sud Republike Hrvatske

         Părțile din procedura principală

         Apelantă: HRVATSKE ŠUME d.o.o., Zagreb, în calitate de succesor legal al HRVATSKE ŠUME javno poduzeće za gospodarenje šumama i šumskim zemljištima u Republici Hrvatskoj, p.o., Zagreb

         Intimată: BP EUROPA SE, în calitate de succesor legal al DEUTSCHE BP AG, la rândul său în calitate de succesor legal al THE BURMAH OIL (Deutschland), GmbH

         Întrebările preliminare

                  1.

                  Acțiunile în restituirea plății nedatorate întemeiată pe îmbogățirea fără justă cauză intră sub incidența competenței prevăzute de Regulamentul (CE) nr. 44/2001 (1) […] în materie „cvasidelictuală”, având în vedere că articolul 5 alineatul (3) din acest regulament prevede printre altele că „[o] persoană care are domiciliul pe teritoriul unui stat membru poate fi acționată în justiție într-un alt stat membru în materie delictuală și cvasidelictuală, în fața instanțelor de la locul unde s-a produs sau riscă să se producă fapta prejudiciabilă”?

                  2.

                  Procedurile civile inițiate ca urmare a existenței unui termen în care restituirea plăților nedatorate în cadrul unei proceduri de executare silită poate fi solicitată în cadrul aceleiași proceduri judiciare de executare se încadrează în domeniul de competență exclusivă în conformitate cu articolul 22 punctul 5 din Regulamentul (CE) nr. 44/2001 […], care prevede că au competență exclusivă, în ceea ce privește executarea hotărârilor, instanțele din statul membru pe teritoriul căruia a fost sau urmează să fie executată hotărârea?

         (1)  Regulamentul (CE) nr. 44/2001 al Consiliului din 22 decembrie 2000 privind competența judiciară, recunoașterea și executarea hotărârilor în materie civilă și comercială (JO 2001, L 12, p. 1, Ediție specială, 19/vol. 3, p. 74).


title: Cauza T-379/19: Hotărârea Tribunalului din 25 iunie 2020 – Serviceplan Gruppe für innovative Kommunikation/EUIPO (Serviceplan) [„Marcă a Uniunii Europene – Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene verbale Serviceplan – Motiv absolut de refuz – Lipsa caracterului distinctiv – Articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001 – Obligația de motivare – Articolul 94 alineatul (1) prima teză din Regulamentul 2017/1001”]

text:
               10.8.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 262/22

      Hotărârea Tribunalului din 25 iunie 2020 – Serviceplan Gruppe für innovative Kommunikation/EUIPO (Serviceplan)
      (Cauza T-379/19) (1)

      („Marcă a Uniunii Europene - Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene verbale Serviceplan - Motiv absolut de refuz - Lipsa caracterului distinctiv - Articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001 - Obligația de motivare - Articolul 94 alineatul (1) prima teză din Regulamentul 2017/1001”)
      (2020/C 262/29)
      Limba de procedură: germana

         Părțile

         Reclamantă: Serviceplan Gruppe für innovative Kommunikation GmbH & Co. KG (München, Germania) (reprezentanți: B. Koch şi P. Schmitz, avocaţi)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentant: E. Markakis, agent)

         Obiectul

      Acţiune formulată împotriva Deciziei Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 18 martie 2019 (cauza R 1424/2018-5) privind o cerere de înregistrare a semnului verbal Serviceplan ca marcă a Uniunii Europene

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Obligă Serviceplan Gruppe für innovative Kommunikation GmbH & Co. KG la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 270, 12.8.2019.


title: Cauza T-516/19: Ordonanța Tribunalului din 11 iunie 2020 – VDV eTicket Service/Comisia și INEA [„Clauză compromisorie – Programul-cadru pentru cercetare și inovare «Orizont 2020» (2014-2020) – Proiectul «European Travellers Club: Account-Based Travelling across the European Union – ETC» – Acord de grant – Decizie a INEA prin care sunt declarate neeligibile anumite costuri angajate în cadrul unor contracte de subcontractare – Identificare eronată a pârâtei – Act care se înscrie într-un cadru pur contractual de care este indisociabil – Încredere legitimă – Acțiune în parte inadmisibilă și în parte vădit nefondată”]

text:
               10.8.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 262/25

      Ordonanța Tribunalului din 11 iunie 2020 – VDV eTicket Service/Comisia și INEA
      (Cauza T-516/19) (1)

      („Clauză compromisorie - Programul-cadru pentru cercetare și inovare «Orizont 2020» (2014-2020) - Proiectul «European Travellers Club: Account-Based Travelling across the European Union – ETC» - Acord de grant - Decizie a INEA prin care sunt declarate neeligibile anumite costuri angajate în cadrul unor contracte de subcontractare - Identificare eronată a pârâtei - Act care se înscrie într-un cadru pur contractual de care este indisociabil - Încredere legitimă - Acțiune în parte inadmisibilă și în parte vădit nefondată”)
      (2020/C 262/33)
      Limba de procedură: germana

         Părțile

         Reclamantă: VDV eTicket Service GmbH & Co. KG (Köln, Germania) (reprezentant: A. Bartosch, avocat)

         Pârâte: Comisia Europeană (reprezentanți: R. Pethke și M. Siekierzyńska, agenți), Agenția Executivă pentru Inovare și Rețele (reprezentanți: I. Ramallo și P. Rosa Plaza, agenți, asistați de R. van der Hout și C. Wagner, avocați)

         Obiectul

      Pe de o parte, cerere întemeiată pe articolul 272 TFUE prin care se urmărește să se constate nelegalitatea nerecunoașterii, prin scrisoarea Ares(2019)3151305 a INEA din 13 mai 2019, a costurilor care se ridică la 407 443,04 euro în cadrul programului „Orizont 2020” și, pe de altă parte și cu titlu subsidiar, cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE prin care se urmărește anularea aceleiași scrisori în măsura în care prin aceasta au fost declarate neeligibile costurile menționate în cuantumul menționat

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea în parte ca inadmisibilă și în parte ca vădit nefondată.

                  2)

                  Obligă VDV eTicket Service GmbH & Co. KG la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 319, 23.9.2019.


title: Cauza T-563/19: Ordonanța Tribunalului din 11 iunie 2020 – Perfect Bar/EUIPO (PERFECT Bar) [„Acțiune în anulare – Marcă a Uniunii Europene – Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurative PERFECT Bar – Motive absolute de refuz – Lipsa caracterului distinctiv – Caracter descriptiv – Articolul 7 alineatul (1) literele (b) și (c) din Regulamentul (UE) 2017/1001 – Decizie adoptată în urma anulării de către Tribunal a unei decizii anterioare – Articolul 72 alineatul (6) din Regulamentul 2017/1001 – Acțiune vădit nefondată”]

text:
               10.8.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 262/25

      Ordonanța Tribunalului din 11 iunie 2020 – Perfect Bar/EUIPO (PERFECT Bar)
      (Cauza T-563/19) (1)

      („Acțiune în anulare - Marcă a Uniunii Europene - Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurative PERFECT Bar - Motive absolute de refuz - Lipsa caracterului distinctiv - Caracter descriptiv - Articolul 7 alineatul (1) literele (b) și (c) din Regulamentul (UE) 2017/1001 - Decizie adoptată în urma anulării de către Tribunal a unei decizii anterioare - Articolul 72 alineatul (6) din Regulamentul 2017/1001 - Acțiune vădit nefondată”)
      (2020/C 262/34)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Perfect Bar LLC (San Diego, California, Statele Unite) (reprezentanți: F. Miazzetto, J. L. Gracia Albero, R. Seoane Lacayo și E. Cebollero González, avocați)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentant: M. Capostagno, agent)

         Obiectul

      Acţiune formulată împotriva Deciziei Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 6 iunie 2019 (cauza R 372/2019-5) privind o cerere de înregistrare a semnului figurativ PERFECT Bar ca marcă a Uniunii Europene

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acţiunea ca vădit nefondată.

                  2)

                  Obligă Perfect Bar LLC la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 337, 7.10.2019.


title: Cauza T-91/20: Acțiune introdusă la 15 mai 2020 – WT/Comisia

text:
               10.8.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 262/26

      Acțiune introdusă la 15 mai 2020 – WT/Comisia
      (Cauza T-91/20)
      (2020/C 262/36)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

         Părțile

         Reclamantă: WT (reprezentanți: G. Pandey și V. Villante, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei din 7 noiembrie 2019 a autorității împuternicite să facă numiri (AIPN), notificată reclamantei prin intermediul sistemului ARES la data menționată, prin care a fost respinsă reclamația acesteia în temeiul articolului 90 alineatul (2) din Statutul funcționarilor Uniunii Europene, formulată la 17 iulie 2019, care include respingerea cererii sale pentru acordarea unei despăgubiri în valoare de 30 000 de euro;

                  —

                  anularea deciziei din 17 aprilie 2019 a AIPN prin care i s-a aplicat mustrarea, în temeiul articolului 9 alineatul (1) litera (b) din Anexa IX la Statutul funcționarilor;

                  —

                  obligarea pârâtei să îi plătească reclamantei o despăgubire în valoare de 30 000 de euro pentru repararea prejudiciului suferit ca urmare a deciziilor nelegale contestate menționate mai sus;

                  —

                  dispunerea măsurilor de cercetare solicitate, astfel cum s-a invocat în prezenta cerere;

                  —

                  obligarea Comisiei Europene la suportarea propriilor cheltuieli de judecată, precum și a cheltuielilor de judecată efectuate de reclamantă în prezenta acțiune.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamanta invocă două motive.

                  1.

                  Primul motiv, întemeiat pe încălcarea obligației de diligență și a principiului bunei administrări consacrat la articolul 41 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene.

                  2.

                  Al doilea motiv, întemeiat pe încălcarea termenului rezonabil consacrat la articolul 41 din Carta drepturilor fundamentale și a principiului securității juridice, precum și pe încălcarea articolului 12 a din Statutul funcționarilor (interzicerea hărțuirii) și pe o eroare vădită de apreciere.


title: Cauza T-188/20: Acțiune introdusă la 26 martie 2020 – Close și Cegelec/Parlamentul

text:
               10.8.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 262/27

      Acțiune introdusă la 26 martie 2020 – Close și Cegelec/Parlamentul
      (Cauza T-188/20)
      (2020/C 262/37)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamante: SA Close (Harzé-Aywaille, Belgia) și Cegelec (Bruxelles, Belgia) (reprezentanți: J. Rikkers și J. Teheux, avocați)

         Pârât: Parlamentul European

         Concluziile

      Reclamantele solicită Tribunalului:

                  —

                  obligarea cu titlu previzional a Uniunii Europene, reprezentată de Parlamentul European, la plata unei despăgubiri evaluate la 3 906 043 de euro, care va fi majorată cu dobânda stabilită la nivelul ratei legale de la data apariției prejudiciului, și anume, 27 martie 2015;

                  —

                  înainte de pronunțare, părțile solicită suspendarea judecății până la pronunțarea hotărârii Curții de Justiție în cadrul procedurii în prezent pendinte în cauza C-447/19 și, dacă este necesar, până la pronunțarea hotărârii Tribunalului, în caz de trimitere spre rejudecare;

                  —

                  soluționarea o dată cu fondul a cererii privind cheltuielile de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamantele arată că, dacă recursul care urmărește anularea Hotărârii din 9 aprilie 2019 (cauza C-447/19, Close și Cegelec/Parlamentul) ar fi admis, acesta ar conduce la anularea deciziei adoptate de Parlament la 19 martie 2015 referitoare la atribuirea contractului de achiziții publice de lucrări privind „proiectul de extindere și de modernizare a clădirii Konrad Adenauer din Luxemburg” lotul 73 (centrala electrică), cu referința INLO-D-UPIL-T-14-AO4, către Association Momentanée ENERGIE-KAD (compusă din societățile MERSCH și SCHMITZ PRODUCTION SARL și ENERGOLUX S.A) și, în mod corelativ, la nealegerea ofertei reclamantelor, și ar rezulta că, pe de o parte, Association Momentanée ENERGIE-KAD nu ar putea fi selectată și că, pe de altă parte, reclamantele, care au depus oferta cu prețul cel mai mic, ar fi trebuit să primească contractul, întrucât atribuirea contractului se bazează doar pe criteriul prețului. Prejudiciul suferit este evaluat, în mod provizoriu, la 10 % din valoarea ofertei lor.