title: Cauza T-633/19: Acțiune introdusă la 24 septembrie 2019 – Essential Export/EUIPO – Shenzhen Liouyi International Trading (TOTU)

text:
               11.11.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 383/71

      Acțiune introdusă la 24 septembrie 2019 – Essential Export/EUIPO – Shenzhen Liouyi International Trading (TOTU)
      (Cauza T-633/19)
      (2019/C 383/79)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Essential Export SA (San José, Costa Rica) (reprezentant: A. Tarí Lázaro, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Shenzhen Liouyi International Trading Co. Ltd (Shenzhen, China)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Solicitantul mărcii în litigiu: cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

         Marca în litigiu: cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurative TOTU în roșu și negru – cererea de înregistrare nr. 16 736 712

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție

         Decizia atacată: Decizia Camerei a doua de recurs a EUIPO din 22 iulie 2019 în cauza R 362/2019-2

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  reformarea deciziei atacate;

                  —

                  obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivul invocat

                  —

                  încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.


title: Cauza T-635/19: Acțiune introdusă la 25 septembrie 2019 – Fondazione Cassa di Risparmio di Pesaro și alții/Comisia

text:
               11.11.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 383/72

      Acțiune introdusă la 25 septembrie 2019 – Fondazione Cassa di Risparmio di Pesaro și alții/Comisia
      (Cauza T-635/19)
      (2019/C 383/80)
      Limba de procedură: italiana

         Părțile

         Reclamante: Fondazione Cassa di Risparmio di Pesaro și alții (Pesaro, Italia), Montani Antaldi Srl (Pesaro), Fondazione Cassa di Risparmio di Fano (Fano, Italia), Fondazione Cassa di Risparmio di Jesi (Jesi, Italia), Fondazione Cassa di Risparmio della Provincia di Macerata (Macerata, Italia) (reprezentanți: A. Sandulli și B. Cimino, avvocati)

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Concluziile

      Reclamantele solicită Tribunalului:

                  —

                  constatarea și declararea răspunderii extracontractuale a Comisiei Europene pentru faptul că a împiedicat, prin intermediul unor instrucțiuni nelegale adresate autorităților naționale italiene, recapitalizarea Banca delle Marche prin Fondo Interbancario italiano per Tutela dei Depositi;

                  —

                  obligarea Comisiei Europene la repararea prejudiciilor cauzate reclamantelor, evaluate potrivit criteriilor indicate în prezenta cerere sau într-un mod diferit reținut de instanță;

                  —

                  obligarea Comisiei Europene la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamantele invocă patru motive.

                  1.

                  Primul motiv, întemeiat pe admisibilitatea cererii de despăgubire.

                              —

                              În această privință, reclamantele arată că pretinsul prejudiciu este imputabil unei instituții europene, chiar dacă măsurile de rezoluție a Banca Marche au fost adoptate oficial de o autoritate națională. În realitate, Banca d’Italia nu a exercitat nicio putere discreționară pe fond, ci a acționat pe baza unor instrucțiuni punctuale transmise de Comisia Europeană. În plus, din cauza modului în care Comisia și-a exercitat propria putere, reclamantele au fost private de posibilitatea de a sesiza Tribunalul cu o acțiune ordinară în anulare, astfel încât acțiunea în despăgubire constituia singura cale de atac disponibilă.

                  2.

                  Al doilea motiv, întemeiat pe existența unei încălcări grave sau vădite a dreptului Uniunii.

                              —

                              Se arată în această privință că recapitalizarea Banca Marche prin intermediul F.I.T.D. a fost împiedicată de Comisia Europeană pentru motivul că intervenția ar constitui un ajutor de stat. Totuși, Fondo interbancario este o entitate privată, care utilizează resurse private și nu este supusă controlului niciunei autorități publice, astfel cum de altfel a atestat recent Tribunalul în Hotărârea Tercas/Comisia (cauzele conexate T-98/16, T-196/16 și T-198/16). Era vorba, așadar, despre o salvare potrivit regulilor pieței, perfect legală. Încălcarea se arată de altfel gravă și vădită, în lumina cadrului normativ clar în materie, a jurisprudenței constante a instanțelor europene și a lipsei unei puteri discreționare a Comisiei Europene.

                  3.

                  Al treilea motiv, întemeiat pe existența prejudiciului.

                              —

                              Se arată în această privință că respectivul comportament contestat al Comisiei Europene a constituit cauza efectivă și exclusivă a prejudiciului suferit de reclamante. Din actele de procedură reiese astfel cu certitudine: (i) că autoritățile italiene au avut în vedere toate posibilele soluții alternative față de rezoluția Banca delle Marche, iar opoziția Comisiei Europene a făcut acest demers imposibil și (ii) că aceste soluții alternative ar fi limitat enorm efectele prejudiciabile asupra titularilor de acțiunii și de obligațiuni.

                  4.

                  Al patrulea motiv, întemeiat pe aprecierea prejudiciului.

                              —

                              Se arată în această privință că prejudiciul este evaluat în considerarea valorii reziduale pe care obligațiunile subordonate și acțiunile Banca Marche deținute de reclamante ar fi trebuit să o conserve în cazul în care, în locul rezoluției, F.I.T.D. ar fi realizat recapitalizarea băncii.


title: Cauza T-639/19: Acțiune introdusă la 25 septembrie 2019 – Sánchez Romero Carvajal Jabugo/EUIPO – Embutidos Monells (5Ms MMMMM)

text:
               11.11.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 383/73

      Acțiune introdusă la 25 septembrie 2019 – Sánchez Romero Carvajal Jabugo/EUIPO – Embutidos Monells (5Ms MMMMM)
      (Cauza T-639/19)
      (2019/C 383/81)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: spaniola

         Părțile

         Reclamantă: Sánchez Romero Carvajal Jabugo, SAU (El Puerto de Santa María, Spania) (reprezentant: J.M. Iglesias Monravá, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Embutidos Monells, SA (San Miguel de Balenya, Spania)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Solicitantul mărcii în litigiu: cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

         Marca în litigiu: cererea de înregistrare a mărcii figurative a Uniunii Europene 5Ms MMMMM – cererea de înregistrare nr. 16 338 998

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție

         Decizia atacată: Decizia Camerei a patra de recurs a EUIPO din 24 iulie 2019 în cauza R 1728/2018-4

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                  în consecință, refuzul înregistrării mărcii figurative a Uniunii Europene nr. 16338998 5Ms MMMMM pentru clasa 29;

                  —

                  obligarea părții care se opune prezentei acțiuni la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele invocate

      încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) și alineatul (5) din Regulamentul (UE) nr. 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.


title: Cauzele T-129/07 și T-130/07: Hotărârea Tribunalului din 17 septembrie 2019 – Irlanda și Aughinish Alumina/Comisia („Ajutoare de stat – Directiva 2003/96/CE – Accize pentru uleiurile minerale – Uleiuri minerale folosite drept combustibil pentru producția de alumină – Scutire de accize – Caracter selectiv al măsurii – Încadrare comunitară a ajutoarelor de stat pentru protecția mediului din 2001”)

text:
               25.11.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 399/38

      Hotărârea Tribunalului din 17 septembrie 2019 – Irlanda și Aughinish Alumina/Comisia
      (Cauzele T-129/07 și T-130/07) (1)

      („Ajutoare de stat - Directiva 2003/96/CE - Accize pentru uleiurile minerale - Uleiuri minerale folosite drept combustibil pentru producția de alumină - Scutire de accize - Caracter selectiv al măsurii - Încadrare comunitară a ajutoarelor de stat pentru protecția mediului din 2001”)
      (2019/C 399/44)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă în cauza T-129/07: Irlanda (reprezentanți: inițial D. O’Hagan și E. Alkin, ulterior E Alkin, E. Creedon și A. Joyce și în sfârșit E. Alkin, A. Joyce, M. Browne și G. Hodge, agenți, asistați de P. McGarry, SC)

         Reclamantă în cauza T-130/07: Aughinish Alumina Ltd (Askeaton, Irlanda) (reprezentanți: inițial J. Handoll și C. Waterson, ulterior C Waterson și C. Little, solicitors)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: inițial V. Di Bucci, N. Khan, G. Conte și K. Walkerová, ulterior N. Khan și V. Bottka, agenți)

         Obiectul

      Cereri întemeiate pe articolul 263 TFUE având ca obiect anularea totală sau parțială a Deciziei 2007/375/CE a Comisiei din 7 februarie 2007 privind scutirea de la plata accizelor pentru uleiurile minerale folosite drept combustibil în producția de alumină în Gardanne, în regiunea Shannon și în Sardinia, pusă în aplicare de Franța, Irlanda și, respectiv, Italia [C 78/2001 (ex NN 22/01), C 79/2001 (ex NN 23/01), C 80/2001 (ex NN 26/01)] (JO 2007, L 147, p. 29), în măsura în care prin aceasta se constată existența unui ajutor de stat acordat de Irlanda începând de la data de 1 ianuarie 2004, în temeiul scutirii de accize pentru uleiurile minerale folosite drept combustibil pentru producția de alumină în Shannon (Irlanda) și se dispune ca Irlanda să recupereze respectivul ajutor sau să anuleze ori să suspende plata acestuia

         Dispozitivul

                  1)

                     Respinge acțiunile.

                  2)

                     Obligă Irlanta la plata cheltuielilor de judecată în cauza T-129/07.

                  3)

                     Obligă Aughinish Alumina Ltd la plata cheltuielilor de judecată în cauza T-130/07.

         (1)  JO C 140, 23.6.2007.


title: Cauza T-417/16: Hotărârea Tribunalului din 12 septembrie 2019 – Achemos Grupė și Achema/Comisia („Ajutoare de stat – Ajutor în favoarea Klaipėdos Nafta pentru construirea și administrarea unui terminal GNL în portul maritim din Klaipėda – Decizie prin care ajutorul este declarat compatibil cu piața internă – Articolul 106 alineatul (2) TFUE – Articolul 107 alineatul (3) litera (c) TFUE – Decizie de a nu invoca obiecții – Securitatea aprovizionării – Serviciu de interes economic general”)

text:
               25.11.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 399/39

      Hotărârea Tribunalului din 12 septembrie 2019 – Achemos Grupė și Achema/Comisia
      (Cauza T-417/16) (1)

      („Ajutoare de stat - Ajutor în favoarea Klaipėdos Nafta pentru construirea și administrarea unui terminal GNL în portul maritim din Klaipėda - Decizie prin care ajutorul este declarat compatibil cu piața internă - Articolul 106 alineatul (2) TFUE - Articolul 107 alineatul (3) litera (c) TFUE - Decizie de a nu invoca obiecții - Securitatea aprovizionării - Serviciu de interes economic general”)
      (2019/C 399/46)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamante: Achemos Grupė UAB (Vilnius, Lituania) și Achema AB (Jonava, Lituania) (reprezentanți: inițial R. Martens și C. Maczkovics, ulterior R. Martens și V. Ostrovskis, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: É. Gippini Fournier, N. Kuplewatzky și L. Armati, agenți)

         Interveniente în susținerea pârâtei: Republica Lituania (reprezentanți: inițial D. Kriaučiūnas și R. Dzikovič, ulterior R. Dzikovič, agenți), Klaipėdos Nafta AB (Klaipėda, Lituania) (reprezentanți: K. Kačerauskas și V. Vaitkutė Pavan, avocați)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE având ca obiect anularea Deciziei C(2013) 7884 final a Comisiei din 20 noiembrie 2013, prin care ajutorul de stat SA.36740 (2013/NN), acordat de Lituania în favoarea Klaipėdos Nafta, a fost declarat compatibil cu piața internă (JO 2016, C 161, p.1)

         Dispozitivul

                  1)

                     Respinge acțiunea.

                  2)

                     Obligă Achemos Grupė UAB și Achema AB la plata propriilor cheltuieli de judecată, precum și a celor efectuate de Comisia Europeană.

                  3)

                     Republica Lituania și Klaipėdos Nafta AB suportă propriile cheltuieli de judecată.

         (1)  JO C 371, 10.10.2016.


title: Cauza T-153/17: Hotărârea Tribunalului din 19 septembrie 2019 – FV/Consiliul („Funcție publică – Funcționari – Rapoarte de evaluare – Exerciții de evaluare 2014 și 2015 – Interesul de a exercita acțiunea – Obligația de motivare – Eroare vădită de apreciere – Obligația de solicitudine”)

text:
               25.11.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 399/40

      Hotărârea Tribunalului din 19 septembrie 2019 – FV/Consiliul
      (Cauza T-153/17) (1)

      („Funcție publică - Funcționari - Rapoarte de evaluare - Exerciții de evaluare 2014 și 2015 - Interesul de a exercita acțiunea - Obligația de motivare - Eroare vădită de apreciere - Obligația de solicitudine”)
      (2019/C 399/47)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamantă: FV (reprezentant: S. Pappas, avocat)

         Pârât: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: M. Bauer și R. Meyer, agenți)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 270 TFUE prin care se solicită anularea rapoartelor de evaluare ale reclamantei întocmite pentru perioada 1 ianuarie - 31 decembrie 2014 și pentru perioada 1 ianuarie – 31 decembrie 2015, astfel cum au fost adoptate definitiv la 5 decembrie 2016

         Dispozitivul

                  1)

                     Respinge acțiunea.

                  2)

                     O obligă pe FV să suporte, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, pe cele efectuate de Consiliul Uniunii Europene.

         (1)  JO C 382, 13.11.2017.


title: Cauza T-228/17: Hotărârea Tribunalului din 19 septembrie 2019 – Zhejiang Jndia Pipeline Industry/Comisia („Dumping – Importuri de anumite accesorii de țevărie pentru sudat cap la cap, din oțel inoxidabil, chiar finisate, originare din China și Taiwan – Impunere a unor taxe antidumping definitive – Valoare normală – Ajustări – Eroare vădită de apreciere – Obligația de motivare”)

text:
               25.11.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 399/42

      Hotărârea Tribunalului din 19 septembrie 2019 – Zhejiang Jndia Pipeline Industry/Comisia
      (Cauza T-228/17) (1)

      („Dumping - Importuri de anumite accesorii de țevărie pentru sudat cap la cap, din oțel inoxidabil, chiar finisate, originare din China și Taiwan - Impunere a unor taxe antidumping definitive - Valoare normală - Ajustări - Eroare vădită de apreciere - Obligația de motivare”)
      (2019/C 399/49)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Zhejiang Jndia Pipeline Industry Co. Ltd (Wenzhou, China) (reprezentant: S. Hirsbrunner, avocat)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: T. Maxian Rusche, N. Kuplewatzky și E. Schmidt, agenți)

         Intervenient în susținerea pârâtei: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: B. Driessen și H. Marcos Fraile, agenți)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE și având ca obiect anularea Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2017/141 al Comisiei din 26 ianuarie 2017 de instituire a unor taxe antidumping definitive la importurile de anumite accesorii de țevărie pentru sudat cap la cap, din oțel inoxidabil, chiar finisate, originare din Republica Populară Chineză și Taiwan (JO 2017, L 22, p. 14)

         Dispozitivul

                  1)

                     Respinge acțiunea.

                  2)

                     Zhejiang Jndia Pipeline Industry Co. Ltd suportă, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, pe cele efectuate de Comisia Europeană.

                  3)

                     Consiliul Uniunii Europene suportă propriile cheltuieli de judecată.

         (1)  JO C 195, 19.6.2017.


title: Cauza T-476/17: Hotărârea Tribunalului din 19 septembrie 2019 – Arysta LifeScience Netherlands/Comisia („Produse fitosanitare – Substanța activă diflubenzuron – Revizuirea aprobării – Articolul 21 din Regulamentul (CE) nr. 1107/2009 – Dreptul la apărare – Exces de putere – Eroare vădită de apreciere – Procedură de reînnoire a aprobării – Articolul 14 din Regulamentul nr. 1107/2009 – Impunere, în cadrul procedurii de revizuire, a unor restricții suplimentare care limitează utilizarea substanței active în cauză fără a aștepta finalizarea procedurii de reînnoire – Proporționalitate”)

text:
               25.11.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 399/43

      Hotărârea Tribunalului din 19 septembrie 2019 – Arysta LifeScience Netherlands/Comisia
      (Cauza T-476/17) (1)

      („Produse fitosanitare - Substanța activă diflubenzuron - Revizuirea aprobării - Articolul 21 din Regulamentul (CE) nr. 1107/2009 - Dreptul la apărare - Exces de putere - Eroare vădită de apreciere - Procedură de reînnoire a aprobării - Articolul 14 din Regulamentul nr. 1107/2009 - Impunere, în cadrul procedurii de revizuire, a unor restricții suplimentare care limitează utilizarea substanței active în cauză fără a aștepta finalizarea procedurii de reînnoire - Proporționalitate”)
      (2019/C 399/51)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Arysta LifeScience Netherlands BV (Amsterdam, Țările de Jos) (reprezentanți: C. Mereu et M. Grunchard, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: A. Lewis, I. Naglis și G. Koleva, agenți)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE prin care se solicită anularea Regulamentului de punere în aplicare (UE) 2017/855 al Comisiei din 18 mai 2017 de modificare a Regulamentului de punere în aplicare (UE) nr. 540/2011 în ceea ce privește condițiile de aprobare a substanței active diflubenzuron (JO 2017, L 128, p. 10)

         Dispozitivul

                  1)

                     Respinge acțiunea.

                  2)

                     Arysta LifeScience Netherlands BV suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de Comisia Europeană în cadrul prezentei acțiuni și al procedurii privind măsurile provizorii.

         (1)  JO C 357, 23.10.2017.


title: Cauza T-629/17: Hotărârea Tribunalului din 12 septembrie 2019 – Republica Cehă/Comisia („FEDER – FSE – Reducerea unei contribuții financiare – Contracte de achiziții publice – Articolul 99 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 1083/2006 – Articolul 16 litera (b) din Directiva 2004/18/CE – Excludere specială – Contracte de achiziții publice de servicii care au ca obiect achiziția, dezvoltarea, producția sau coproducția de programe destinate difuzării de către organele de radiodifuziune”)

text:
               25.11.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 399/44

      Hotărârea Tribunalului din 12 septembrie 2019 – Republica Cehă/Comisia
      (Cauza T-629/17) (1)

      („FEDER - FSE - Reducerea unei contribuții financiare - Contracte de achiziții publice - Articolul 99 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 1083/2006 - Articolul 16 litera (b) din Directiva 2004/18/CE - Excludere specială - Contracte de achiziții publice de servicii care au ca obiect achiziția, dezvoltarea, producția sau coproducția de programe destinate difuzării de către organele de radiodifuziune”)
      (2019/C 399/52)
      Limba de procedură: ceha

         Părțile

         Reclamantă: Republica Cehă (reprezentanți: M. Smolek, J. Vláčil și T. Müller, agenți)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: P. Arenas și P. Ondrůšek, agenți)

         Intervenientă în susținerea reclamantei: Republica Polonă (reprezentanți: B. Majczyna și K. Rudzińska, agenți)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE prin care se solicită anularea Deciziei de punere în aplicare C(2017) 4682 final a Comisiei din 6 iulie 2017 de anulare a unei părți din ajutorul din Fondul social european pentru programul operațional „Formare în materie de competitivitate” în cadrul obiectivelor „Convergență” și „Competitivitate regională și ocuparea forței de muncă” în Republica Cehă, precum și a unei părți din ajutorul din Fondul european de dezvoltare regională pentru programele operaționale „Cercetare și dezvoltare pentru inovare” în cadrul obiectivului „Convergență” în Republica Cehă și „Ajutor tehnic” în cadrul obiectivelor „Convergență” și „Competitivitate regională și ocuparea forței de muncă” în Republica Cehă

         Dispozitivul

                  1)

                     Respinge acțiunea.

                  2)

                     Obligă Republica Cehă la plata cheltuielilor de judecată.

                  3)

                     Republica Polonă suportă propriile cheltuieli de judecată.

         (1)  JO C 369, 30.10.2017.


title: Cauza T-786/17: Hotărârea Tribunalului din 19 septembrie 2019 – BTC/Comisia („Clauză compromisorie – Acord de grant încheiat în cadrul Programului-cadru eTEN privind rețelele de telecomunicații transeuropene – Proiectul «SafeChemo» – Raport de anchetă al OLAF în care s-a constatat caracterul neeligibil al anumitor cheltuieli efectuate – Rambursare parțială a sumelor plătite – Cerere reconvențională”)

text:
               25.11.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 399/45

      Hotărârea Tribunalului din 19 septembrie 2019 – BTC/Comisia
      (Cauza T-786/17) (1)

      („Clauză compromisorie - Acord de grant încheiat în cadrul Programului-cadru eTEN privind rețelele de telecomunicații transeuropene - Proiectul «SafeChemo» - Raport de anchetă al OLAF în care s-a constatat caracterul neeligibil al anumitor cheltuieli efectuate - Rambursare parțială a sumelor plătite - Cerere reconvențională”)
      (2019/C 399/53)
      Limba de procedură: germana

         Părțile

         Reclamantă: BTC Srl (Bolzano, Italia) (reprezentanți: L. von Lutterotti și A. Frei, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: A. Katsimerou și B.- R. Killmann, agenți)

         Obiectul

      Pe de o parte, cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE prin care se solicită anularea, în primul rând, a Deciziei Ares (2017) 4799558 a Comisiei din 27 septembrie 2017 prin care se solicită rambursarea unei sume plătite reclamantei în executarea acordului C046311 pentru finanțarea proiectului intitulat „ePrescription and Automation for a Safe Management of Cytostatistics”, încheiat în cadrul Programului eTEN privind rețelele de telecomunicații transeuropene, în al doilea rând, a scrisorii Ares(2017) 4790311 a Comisiei din 2 octombrie 2017 prin care a fost transmisă nota de debit nr. 3241712708 și, în al treilea rând, a notei de debit nr. 3241712708 și, pe de altă parte, cerere întemeiată pe articolul 272 TFUE prin care se solicită declararea ca nefondată a cererii de rambursare a Comisiei, precum și cerere reconvențională prin care se solicită obligarea reclamantei la rambursarea unei sume plătite, în executarea acestui acord, fără a fi datorată

         Dispozitivul

                  1)

                     Respinge acțiunea introdusă de BTC Srl.

                  2)

                     Obligă BTC să plătească Comisiei Europene suma principală de 380 989,49 euro, majorată cu dobânzi de întârziere de 3,50 % începând cu 17 noiembrie 2017 până la plata completă a acestei sume.

                  3)

                     BTC suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de Comisie.

         (1)  JO C 42, 5.2.2018.


title: Cauza T-27/18 RENV: Hotărârea Tribunalului din 19 septembrie 2019 – FV/Consiliul („Funcție publică – Funcționari – Raport de notare – Exercițiu de evaluare 2013 – Interesul de a exercita acțiunea – Obligație de motivare – Eroare vădită de apreciere – Obligație de solicitudine”)

text:
               25.11.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 399/45

      Hotărârea Tribunalului din 19 septembrie 2019 – FV/Consiliul
      (Cauza T-27/18 RENV) (1)

      („Funcție publică - Funcționari - Raport de notare - Exercițiu de evaluare 2013 - Interesul de a exercita acțiunea - Obligație de motivare - Eroare vădită de apreciere - Obligație de solicitudine”)
      (2019/C 399/54)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamant: FV (reprezentanți: inițial L. Levi, ulterior É. Boigelot, avocat)

         Pârât: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: M. Bauer și R. Meyer, agenți)

         Obiectul

      Cerere formulată în temeiul articolului 270 TFUE și prin care se urmărește anularea raportului de notare al reclamantei pentru perioada cuprinsă între 1 ianuarie și 31 decembrie 2013.

         Dispozitivul

                  1)

                     Respinge acțiunea.

                  2)

                     Obligă pe FV la plata cheltuielilor de judecată efectuate în cauza F-40/15 și a cheltuielilor de judecată aferente prezentei proceduri de rejudecare.

                  3)

                     Obligă Consiliul Uniunii Europene la plata cheltuielilor de judecată efectuate în cauza T-639/16 P.

         (1)  JO C 178, 1.6.2015 (cauza înregistrată inițial la Tribunalul Funcției Publice a Uniunii Europene cu numărul F-40/15) și transferată Tribunalului Uniunii Europene la 1.9.2016).


title: Cauza T-65/18: Hotărârea Tribunalului din 20 septembrie 2019 – Venezuela/Consiliul („Acțiune în anulare – Politica externă și de securitate comună – Măsuri restrictive având în vedere situația din Venezuela – Acțiune introdusă de un stat terț – Lipsa afectării directe – Inadmisibilitate”)

text:
               25.11.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 399/46

      Hotărârea Tribunalului din 20 septembrie 2019 – Venezuela/Consiliul
      (Cauza T-65/18) (1)

      („Acțiune în anulare - Politica externă și de securitate comună - Măsuri restrictive având în vedere situația din Venezuela - Acțiune introdusă de un stat terț - Lipsa afectării directe - Inadmisibilitate”)
      (2019/C 399/55)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Republica Bolivariană Venezuela (reprezentanți: F. Di Gianni și L. Giuliano, avocats)

         Pârât: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: inițial P. Mahnič și L. Ozola, ulterior P. Mahnič și A. Antoniadis, agenți)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE prin care se solicită anularea, în primul rând, a Regulamentului (UE) 2017/2063 al Consiliului din 13 noiembrie 2017 privind măsuri restrictive având în vedere situația din Venezuela (JO 2017, L 295, p. 21), în al doilea rând, a Regulamentului de punere în aplicare (UE) 2018/1653 al Consiliului din 6 noiembrie 2018 privind punerea în aplicare a Regulamentului 2017/2063 (JO 2018, L 276, p. 1) și, în al treilea rând, a Deciziei (PESC) 2018/1656 a Consiliului din 6 noiembrie 2018 de modificare a Deciziei (PESC) 2017/2074 privind măsuri restrictive având în vedere situația din Venezuela (JO 2018, L 276, p. 10), în măsura în care dispozițiile acestora privesc Republica Bolivariană Venezuela

         Dispozitivul

                  1)

                     Respinge acțiunea.

                  2)

                     Republica Bolivariană Venezuela suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și cheltuielile de judecată efectuate de Consiliul Uniunii Europene.

         (1)  JO C 134, 16.4.2018.


title: Cauza T-225/18: Hotărârea Tribunalului din 12 septembrie 2019 – Manea/CdT („Funcție publică – Agenți temporari – Contract pe perioadă determinată – Decizie de a nu prelungi contractul reclamantei – Retragerea deciziei și adoptarea unei noi decizii de neprelungire a contractului cu efect de la data primei decizii – Răspundere”)

text:
               25.11.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 399/47

      Hotărârea Tribunalului din 12 septembrie 2019 – Manea/CdT
      (Cauza T-225/18) (1)

      („Funcție publică - Agenți temporari - Contract pe perioadă determinată - Decizie de a nu prelungi contractul reclamantei - Retragerea deciziei și adoptarea unei noi decizii de neprelungire a contractului cu efect de la data primei decizii - Răspundere”)
      (2019/C 399/56)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamantă: Camelia Manea (Echternach, Luxemburg) (reprezentanți: M.-A. Lucas și M. Bertha, avocați)

         Pârât: Centrul de Traduceri pentru Organismele Uniunii Europene (reprezentanți: J. Rikkert și M. Garnier, agenți, asistați de B. Wägenbaur, avocat)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 270 TFUE prin care se solicită, în primul rând, anularea deciziei din 29 mai 2017 a CdT de a nu prelungi contractul de muncă al reclamantei, în al doilea rând, obligarea CdT la reintegrarea reclamantei și, în al treilea rând, repararea prejudiciului material și moral care a rezultat, pe de o parte, din pierderea unui contract de muncă pe perioadă nedeterminată, și pe de altă parte, din decizia CdT din 12 noiembrie 2015 de a nu prelungi contractul de muncă al reclamantei

         Dispozitivul

                  1)

                     Respinge acțiunea.

                  2)

                     O obligă pe doamna Camelia Manea la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 221, 25.6.2018.


title: Cauza T-286/18: Hotărârea Tribunalului din 11 septembrie 2019 – Azarov/Consiliul („Politica externă și de securitate comună – Măsuri restrictive adoptate având în vedere situația din Ucraina – Înghețarea fondurilor – Lista persoanelor, entităților și organismelor cărora li se aplică înghețarea fondurilor și a resurselor economice – Menținerea numelui reclamantului pe listă – Obligația Consiliului să verifice că decizia unei autorități a unui stat terț a fost luată cu respectarea dreptului la apărare și a dreptului la protecție jurisdicțională efectivă”)

text:
               25.11.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 399/48

      Hotărârea Tribunalului din 11 septembrie 2019 – Azarov/Consiliul
      (Cauza T-286/18) (1)

      („Politica externă și de securitate comună - Măsuri restrictive adoptate având în vedere situația din Ucraina - Înghețarea fondurilor - Lista persoanelor, entităților și organismelor cărora li se aplică înghețarea fondurilor și a resurselor economice - Menținerea numelui reclamantului pe listă - Obligația Consiliului să verifice că decizia unei autorități a unui stat terț a fost luată cu respectarea dreptului la apărare și a dreptului la protecție jurisdicțională efectivă”)
      (2019/C 399/57)
      Limba de procedură: germana

         Părțile

         Reclamant: Mykola Yanovych Azarov (Kiev, Ucraina) (reprezentanți: A. Egger și G. Lansky, avocați)

         Pârât: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: J. Bauerschmidt și P. Mahni, agenți)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE având ca obiect anularea Deciziei (PESC) 2018/333 a Consiliului din 5 martie 2018 de modificare a Deciziei 2014/119/PESC privind măsuri restrictive împotriva anumitor persoane, entități și organisme având în vedere situația din Ucraina (JO 2018, L 63, p. 48) și a Regulamentului de punere în aplicare (UE) 2018/326 al Consiliului din 5 martie 2018 privind punerea în aplicare a Regulamentului (UE) nr. 208/2014 privind măsuri restrictive împotriva anumitor persoane, entități și organisme având în vedere situația din Ucraina (JO 2018, L 63, p. 5), în măsura în care numele reclamantului a fost menținut pe lista persoanelor, entităților și organismelor cărora li se aplică aceste măsuri restrictive

         Dispozitivul

                  1)

                     Anulează Decizia (PESC) 2018/333 a Consiliului din 5 martie 2018 de modificare a Deciziei 2014/119/PESC privind măsuri restrictive împotriva anumitor persoane, entități și organisme având în vedere situația din Ucraina și Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2018/326 al Consiliului din 5 martie 2018 privind punerea în aplicare a Regulamentului (UE) nr. 208/2014 privind măsuri restrictive împotriva anumitor persoane, entități și organisme având în vedere situația din Ucraina, în măsura în care numele domnului Mykola Yanovych Azarov a fost menținut pe lista persoanelor, entităților și organismelor cărora li se aplică aceste măsuri restrictive.

                  2)

                     Obligă Consiliul Uniunii Europene la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 240, 9.7.2018.


title: Cauza C-900/19: Cerere de decizie preliminară introdusă de Conseil d’État (Franța) la 6 decembrie 2019 – One Voice, Ligue pour la protection des oiseaux/Ministre de la Transition écologique et solidaire

text:
               17.2.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 54/43

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Conseil d’État (Franța) la 6 decembrie 2019 – One Voice, Ligue pour la protection des oiseaux/Ministre de la Transition écologique et solidaire
      (Cauza C-900/19)
      (2020/C 54/47)
      Limba de procedură: franceza

         Instanța de trimitere

      Conseil d’État

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: One Voice, Ligue pour la protection des oiseaux

         Pârât: Ministre de la Transition écologique et solidaire

         Intervenientă: Fédération nationale des Chasseur

         Întrebările preliminare

                  1)

                  Dispozițiile articolului 9 alineatul (1) litera (c) din Directiva 2009/147/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 30 noiembrie 2009 (1) trebuie interpretate în sensul că se opun ca statele membre să permită recurgerea la mijloace, la instalații, la metode de capturare sau de ucidere care pot conduce, chiar și în mod minim și strict temporar, la capturi accidentale? Dacă este cazul, ce criterii, referitoare în special la proporția sau la amploarea limitată a capturilor accidentale menționate, la caracterul în principiu neletal al metodei de vânătoare autorizate și la obligația de a elibera fără prejudicii grave exemplarele capturate în mod accidental, pot fi reținute pentru a considera îndeplinit criteriul selectivității prevăzut în dispozițiile menționate?

                  2)

                  Directiva din 30 noiembrie 2009 trebuie interpretată în sensul că obiectivul de a menține recurgerea la modalități și la mijloace de vânătoare de păsări consacrate de uzanțele tradiționale, în scopuri recreative, și în măsura în care toate celelalte condiții impuse în cazul unei astfel de derogări la litera (c) a aceluiași alineat ar fi îndeplinite, poate justifica inexistența unei alte soluții satisfăcătoare în sensul alineatului (1) al articolului 9 din directivă, care să permită astfel să se deroge de la principiul interzicerii modalităților și a mijloacelor de vânătoare prevăzute la articolul 8 din aceasta?

         (1)  Directiva 2009/147/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 30 noiembrie 2009 privind conservarea păsărilor sălbatice (JO 2010, L 20, p. 7).


title: Cauza T-831/19: Acțiune introdusă la 4 decembrie 2019 – Palírna U Zeleného stromu/EUIPO - Bacardi (BLEND 42 FIRST CZECH BLENDED VODKA)

text:
               17.2.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 54/56

      Acțiune introdusă la 4 decembrie 2019 – Palírna U Zeleného stromu/EUIPO - Bacardi (BLEND 42 FIRST CZECH BLENDED VODKA)
      (Cauza T-831/19)
      (2020/C 54/62)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: ceha

         Părțile

         Reclamantă: Palírna U Zeleného stromu a.s. (Ústí nad Labem, Republica Cehă) (reprezentant: T. Chleboun, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Bacardi & Co. Ltd (Meyrin, Elveția)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Solicitantul mărcii în litigiu: reclamanta

         Marca în litigiu: marca Uniunii Europene figurativă „BLEND 42 FIRST CZECH BLENDED VODKA” în culorile alb strălucitor, roșu, gri, albastru deschis, albastru închis și portocaliu – cererea de înregistrare nr. 12 946 182

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție

         Decizia atacată: Decizia Camerei a doua de recurs a EUIPO din 5 septembrie 2019 în cauza R 2533/2018-2

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  conexarea acțiunilor îndreptate împotriva Deciziei pârâtei din 5 septembrie 2019 în cauzele R 2531/2018-2, R 2532/2018-2 și R 2533/2018-2.

                  —

                  anularea deciziei atacate.

                  —

                  obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivul invocat

                  —

                  încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.


title: Cauza T-854/19: Acțiune introdusă la 17 decembrie 2019 – Franz Schröder/EUIPO – RDS Design (MONTANA)

text:
               17.2.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 54/60

      Acțiune introdusă la 17 decembrie 2019 – Franz Schröder/EUIPO – RDS Design (MONTANA)
      (Cauza T-854/19)
      (2020/C 54/65)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Franz Schröder GmbH & Co. KG (Delbrück-Nordhagen, Germania) (reprezentanți: L. Pechan și N. Fangmann, avocați)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: RDS Design ApS (Allerød, Danemarca)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Titularul mărcii în litigiu: cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

         Marca în litigiu: marca Uniunii Europene verbală MONTANA – marca Uniunii Europene nr. 10 708 881

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de declarare a nulității

         Decizia atacată: Decizia Camerei a patra de recurs a EUIPO din 14 octombrie 2019 în cauza R 2393/2018-4

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                  admiterea cererii de declarare a nulității și anularea mărcii Uniunii Europene nr. 10 708 881 pentru produsele și serviciile contestate;

                  —

                  obligarea EUIPO și, după caz, a celeilalte părți din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs la plata cheltuielilor de judecată, inclusiv a celor efectuate în procedura căii de atac.

         Motivele invocate

                  —

                  încălcarea articolului 95 alineatele (1) și (2) din Regulamentul (EU) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului;

                  —

                  încălcarea articolului 94 alineatul (1) din Regulamentul (EU) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului;

                  —

                  încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (EU) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.


title: Cauza T-855/19: Acțiune introdusă la 17 decembrie 2019 – Franz Schröder/EUIPO – RDS Design (MONTANA)

text:
               17.2.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 54/61

      Acțiune introdusă la 17 decembrie 2019 – Franz Schröder/EUIPO – RDS Design (MONTANA)
      (Cauza T-855/19)
      (2020/C 54/66)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Franz Schröder GmbH & Co. KG (Delbrück-Nordhagen, Germania) (reprezentanți: L. Pechan și N. Fangmann, avocați)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: RDS Design ApS (Allerød, Danemarca)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Titularul mărcii în litigiu: cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

         Marca în litigiu: înregistrarea internațională care desemnează Uniunea Europeană a mărcii verbale MONTANA – înregistrarea internațională care desemnează Uniunea Europeană nr. 1 211 278

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de declarare a nulității

         Decizia atacată: Decizia Camerei a patra de recurs a EUIPO din 14 octombrie 2019 în cauza R 1006/2019-4

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                  admiterea cererii de declarare a nulității și anularea, în Uniunea Europeană, a înregistrării internaționale a mărcii nr. 1 211 278 pentru produsele contestate;

                  —

                  obligarea EUIPO și, după caz, a celeilalte părți din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs la plata cheltuielilor de judecată, inclusiv a celor efectuate în procedura căii de atac.

         Motivele invocate

                  —

                  încălcarea articolului 95 alineatele (1) și (2) din Regulamentul (EU) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului;

                  —

                  încălcarea articolului 94 alineatul (1) din Regulamentul (EU) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului;

                  —

                  încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (EU) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.


title: Cauza C-45/20: Cerere de decizie preliminară introdusă de Bundesfinanzhof (Germania) la 29 ianuarie 2020 – E/Finanzamt N

text:
               8.6.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 191/4

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Bundesfinanzhof (Germania) la 29 ianuarie 2020 – E/Finanzamt N
      (Cauza C-45/20)
      (2020/C 191/06)
      Limba de procedură: germana

         Instanța de trimitere

      Bundesfinanzhof

         Părțile din procedura principală

         Reclamant și recurent: E

         Pârâtă și intimată în recurs: Finanzamt N

         Întrebările preliminare

                  1)

                  Articolul 168 litera (a) coroborat cu articolul 167 din Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată (1) se opune unei jurisprudențe naționale potrivit căreia, în cazul în care persoana impozabilă are un drept de alegere a afectării la momentul achiziției unui bun, dreptul de deducere este exclus dacă până la expirarea termenului prevăzut de lege pentru depunerea declarației anuale privind TVA-ul, nu s-a adoptat nicio decizie privind afectarea care să poată fi identificată de autoritatea fiscală?

                  2)

                  Articolul 168 litera (a) din Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată se opune unei jurisprudențe naționale potrivit căreia se consideră sau se prezumă că bunurile sunt afectate patrimoniului privat dacă nu există indicii (suficiente) în sensul că sunt afectate patrimoniului întreprinderii?

         (1)  JO 2006, L 347, p. 1, Ediție specială, 09/vol. 3, p. 7.


title: Cauza C-58/20: Cerere de decizie preliminară introdusă de Bundesfinanzgericht (Austria) la 4 februarie 2020 – K/Finanzamt Linz

text:
               8.6.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 191/8

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Bundesfinanzgericht (Austria) la 4 februarie 2020 – K/Finanzamt Linz
      (Cauza C-58/20)
      (2020/C 191/10)
      Limba de procedură: germana

         Instanța de trimitere

      Bundesfinanzgericht

         Părțile din procedura principală

         Recurentă: K

         Autoritate intimată: Finanzamt Linz

         Întrebarea preliminară

      Articolul 135 alineatul (1) litera (g) din Directiva 2006/112/CE (1) trebuie interpretat în sensul că termenul „gestionarea de fonduri comune de plasament” vizează și obligațiile fiscale transferate de societatea de administrare unui terț, care constau în asigurarea impozitării conform legii a veniturilor deținătorilor de titluri de participare aferente fondului?

         (1)  Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată (JO 2006, L 347, p. 1, Ediție specială, 09/vol. 3, p. 7).


title: Cauza C-103/20: Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) (Portugalia) la 27 februarie 2020 – RC/Autoridade Tributária e Aduaneira

text:
               8.6.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 191/9

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) (Portugalia) la 27 februarie 2020 – RC/Autoridade Tributária e Aduaneira
      (Cauza C-103/20)
      (2020/C 191/13)
      Limba de procedură: portugheza

         Instanța de trimitere

      Tribunal Arbitral Tributário (Centrul de Arbitraj Administrativ – CAAD).

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: RC

         Pârâtă: Autoridade Tributária e Aduaneira

         Întrebările preliminare

                  1)

                  Articolele 12 CE, 18 CE, 39 CE, 43 CE și 56 CE se opun unei reglementări naționale precum cea în cauză în acțiunea principală, care supune în mod automat plus valorii ce rezultă din cesiunea unui bun imobil situat într un stat membru, efectuată de un rezident din alt stat membru, unui tratament fiscal diferit de cel aplicabil, în legătură cu același tip de operațiune, plus valorilor obținute de un rezident din statul în care se află imobilul respectiv, dar care prevede posibilitatea ca persoana impozabilă nerezidentă să fie impozitată, la cererea sa, la fel ca o persoană impozabilă rezidentă?

                  2)

                  În special, dispozițiile de drept al Uniunii menționate se opun coexistenței:

                              i)

                              unei norme care prevede aplicarea unei cote de impozitare de 28 % plus valorilor obținute de nerezidenți din proprietăți imobiliare,

                              ii)

                              unei norme care prevede că se ia în considerare numai 50 % din soldul plus valorilor obținute pe durata unui an referitoare la cesiunile realizate de rezidenți,

                              iii)

                              și a unei norme care prevede că rezidenții din alte state membre ale Uniunii Europene pot opta pentru impozitarea conform cotelor de impozitare generale aplicabile rezidenților (în locul cotei de impozitare speciale aplicabile nerezidenților), cu condiția să se cumuleze toate veniturile acestora, atât cele realizate în statul respectiv, cât și în afara, în aceleași condiții care sunt aplicabile rezidenților?

                  3)

                  Cu alte cuvinte, dispozițiile de drept al Uniunii se opun obligativității ca un nerezident să opteze între

                              i)

                              impozitarea cu 100 % a veniturilor, conform cotei de impozitare speciale, sau

                              ii)

                              impozitarea cu 50 %, la fel ca rezidenții, conform cotelor de impozitare aplicabile rezidenților, cu condiția să se cumuleze toate veniturile sale în aceleași condiții care sunt aplicabile rezidenților?


title: Cauza T-505/19: Ordonanța Tribunalului din 31 martie 2020 – Merly/Parlamentul („Acțiune în anulare – Funcție publică – Asistent parlamentar acreditat – Concediu special pentru nașterea unor copii prin maternitatea de substituție – Răspuns la o solicitare de informații – Lipsa unui act cauzator de prejudicii – Inadmisibilitate”)

text:
               8.6.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 191/17

      Ordonanța Tribunalului din 31 martie 2020 – Merly/Parlamentul
      (Cauza T-505/19) (1)

      („Acțiune în anulare - Funcție publică - Asistent parlamentar acreditat - Concediu special pentru nașterea unor copii prin maternitatea de substituție - Răspuns la o solicitare de informații - Lipsa unui act cauzator de prejudicii - Inadmisibilitate”)
      (2020/C 191/22)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamant: Grégory Merly (Bruxelles, Belgia) (reprezentant: T. Oeyen, avocat)

         Pârât: Parlamentul European (reprezentanți: M. Windisch şi C. González Argüelles, agenţi)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 270 TFUE și având ca obiect anularea pretinsei decizii a Parlamentului din 30 octombrie 2018 prin care reclamantului i s-a refuzat acordarea unui concediu special, echivalând cu concediul de maternitate sau cu concediul special la care au dreptul părinții adoptivi.

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea ca inadmisibilă.

                  2)

                  Îl obligă pe domnul Grégory Merly la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 305, 9.9.2019.


title: Cauza T-499/19: Ordonanța Tribunalului din 31 martie 2020 – ZU/SEAE („Acțiune în anulare – Funcție publică – Funcționari – Concediu medical – Aviz negativ al serviciului medical – Modificări în sistemul informatic de gestionare a personalului – Acte care nu sunt supuse căilor de atac – Acte care nu lezează – Neregularitatea procedurii precontencioase – Cale de atac prematură – Inadmisibilitate”)

text:
               8.6.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 191/16

      Ordonanța Tribunalului din 31 martie 2020 – ZU/SEAE
      (Cauza T-499/19) (1)

      („Acțiune în anulare - Funcție publică - Funcționari - Concediu medical - Aviz negativ al serviciului medical - Modificări în sistemul informatic de gestionare a personalului - Acte care nu sunt supuse căilor de atac - Acte care nu lezează - Neregularitatea procedurii precontencioase - Cale de atac prematură - Inadmisibilitate”)
      (2020/C 191/21)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamant: ZU (reprezentant: C. Bernard-Glanz, avocat)

         Pârât: Serviciul European de Acţiune Externă (reprezentanți: R. Spac şi S. Marquardt, agenţi)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 270 TFUE, având ca obiect anularea pretinselor decizii din 31 august 2018 și din 10 ianuarie 2019 ale SEAE, precum și a notei Comisiei Europene din 30 august 2018, care prevede o reducere a concediului medical al reclamantului, și dacă va fi nevoie, a deciziei Comisiei din 1 aprilie 2019 de respingere a plângerii acestuia din 30 noiembrie 2018 îndreptate împotriva notei respective și împotriva eventualei decizii subsecvente de deducere din concediul său anual a absenței sale din 28 până în 31 august 2018.

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea ca inadmisibilă.

                  2)

                  Obligă pe ZU la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 348, 14.10.2019.


title: Cauza T-96/20: Acțiune introdusă la 20 februarie 2020 – Gruppe Nymphenburg Consult/EUIPO (Limbic® Types)

text:
               8.6.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 191/18

      Acțiune introdusă la 20 februarie 2020 – Gruppe Nymphenburg Consult/EUIPO (Limbic® Types)
      (Cauza T-96/20)
      (2020/C 191/25)
      Limba de procedură: germana

         Părțile

         Reclamantă: Gruppe Nymphenburg Consult AG (München, Germania) (reprezentanți: R. Kunze și G. Würtenberger, avocați)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Marca în litigiu: marca Uniunii Europene verbală „Limbic® Types” – cererea de înregistrare nr. 12 316 469

         Decizia atacată: Decizia Marii Camere de recurs a EUIPO din 2 decembrie 2019 în cauza R 1276/2017-G

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                  obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele invocate

                  —

                  încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului;

                  —

                  încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului;

                  —

                  încălcarea articolului 72 alineatul (6) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului;

                  —

                  încălcarea articolului 94 alineatul (1) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului;

                  —

                  încălcarea articolului 95 din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului;

                  —

                  încălcarea articolului 96 din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.


title: Cauza T-152/20: Acțiune introdusă la 19 martie 2020 – BSH Hausgeräte GmbH/EUIPO (Home Connect)

text:
               8.6.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 191/21

      Acțiune introdusă la 19 martie 2020 – BSH Hausgeräte GmbH/EUIPO (Home Connect)
      (Cauza T-152/20)
      (2020/C 191/28)
      Limba de procedură: germana

         Părțile

         Reclamantă: BSH Hausgeräte GmbH (Munchen, Germania) (reprezentant: S. Biagosch, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Marca în litigiu: Marca Uniunii Europene figurativă care cuprinde elementele verbale „Home Connect – cererea de înregistrare nr. 18 077 851

         Decizia atacată: Decizia Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 10 ianuarie 2020 în cauza R 1751/2019-5

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                  obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele invocate

                  —

                  încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (UE) nr. 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului;

                  —

                  încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) nr. 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.


title: Cauza T-153/20: Acțiune introdusă la 19 martie 2020 – Bachmann/EUIPO (LIGHTYOGA)

text:
               8.6.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 191/22

      Acțiune introdusă la 19 martie 2020 – Bachmann/EUIPO (LIGHTYOGA)
      (Cauza T-153/20)
      (2020/C 191/29)
      Limba de procedură: germana

         Părțile

         Reclamantă: Gabriele Bachmann (Bad Grönenbach, Germania) (reprezentant: C. Weil, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Marca în litigiu: marca Uniunii Europene verbală LIGHTYOGA – cererea de înregistrare nr. 18 054 218

         Decizia atacată: Decizia Camerei a doua de recurs a EUIPO din 16 decembrie 2019 în cauza R 2346/2019-2

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                  admiterea acțiunii;

                  —

                  obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele invocate

                  —

                  încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului;

                  —

                  încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.


title: Cauza T-181/20: Acțiune introdusă la 31 martie 2020 – Griba/CPVO (Stark Gugger)

text:
               8.6.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 191/31

      Acțiune introdusă la 31 martie 2020 – Griba/CPVO (Stark Gugger)
      (Cauza T-181/20)
      (2020/C 191/42)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Griba Baumschulgenossenschaft landwirtschaftliche Gesellschaft (Terlano, Italia) (reprezentant: G. Würtenberger, avocat)

         Pârât: Oficiul Comunitar pentru Soiuri de Plante (OCSP)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Protecția comunitară a soiului de plante în litigiu: soiul Stark Gugger – protecția comunitară a unui soi de plante nr. 2011/1918.

         Decizia atacată: Decizia Camerei de recurs a OCSP din 24 ianuarie 2020 în cauza A 008/2018.

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                  obligarea OCSP la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele invocate

                  —

                  încălcarea articolului 76 din Regulamentul (EU) 2100/94 al Consiliului;

                  —

                  încălcarea articolului 8 din Regulamentul (EU) 2100/94 al Consiliului;

                  —

                  încălcarea articolului 57 alineatul (3) din Regulamentul (EU) 2100/94 al Consiliului;

                  —

                  încălcarea articolului 75 din Regulamentul (EU) 2100/94 al Consiliului;

                  —

                  încălcarea principiului egalității de tratament.


title: Cauza T-803/19: Ordonanța Tribunalului din 16 iunie 2020 – etc-gaming și Casino Equipment/Comisia („Acțiune în despăgubire – Neinstituirea de către Uniune a unei căi de atac efective, de natură să repare o omisiune a instanțelor naționale de a adresa Curții o întrebare preliminară – Încălcare suficient de gravă a unei norme de drept care conferă drepturi particularilor – Acțiune vădit nefondată”)

text:
               10.8.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 262/26

      Ordonanța Tribunalului din 16 iunie 2020 – etc-gaming și Casino Equipment/Comisia
      (Cauza T-803/19) (1)

      („Acțiune în despăgubire - Neinstituirea de către Uniune a unei căi de atac efective, de natură să repare o omisiune a instanțelor naționale de a adresa Curții o întrebare preliminară - Încălcare suficient de gravă a unei norme de drept care conferă drepturi particularilor - Acțiune vădit nefondată”)
      (2020/C 262/35)
      Limba de procedură: germana

         Părțile

         Reclamante: etc-gaming GmbH (Viena, Austria) și Casino-Equipment Vermietungs GmbH (Viena) (reprezentant: A. Schuster, avocat)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: L. Armati, G. Braun și L. Malferrari, agenți)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 268 TFUE prin care se solicită repararea prejudiciului pe care reclamantele pretind că l-ar fi suferit ca urmare a neinstituirii de către Uniunea Europeană a unei căi de atac efective, de natură să repare o omisiune a instanțelor naționale de a adresa Curții o întrebare preliminară.

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Obligă etc-gaming GmbH și Casino-Equipment Vermietungs GmbH la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 45, 10.2.2020.


title: Cauza C-160/19 P: Hotărârea Curții (Camera a doua) din 10 decembrie 2020 – Comune di Milano/Comisia Europeană [Recurs – Ajutoare de stat – Sectorul transportului aerian – Servicii de handling la sol pentru aeroporturile Milano-Linate (Italia) și Milano-Malpensa (Italia) – Injecții de capital efectuate de gestionarul acestor aeroporturi în filiala sa deținută 100 % care furnizează serviciile respective – Acționariat public al gestionarului – Decizie prin care aceste măsuri de ajutor de stat sunt declarate nelegale și incompatibile cu piața internă – Articolul 107 alineatul (1) TFUE – Noțiunile de „resurse de stat”, de „măsură imputabilă statului” și de „avantaj economic” – Principiul operatorului privat – Criteriul investitorului privat – Sarcina probei – Aprecieri economice complexe – Intensitatea controlului jurisdicțional – Denaturarea unor elemente de probă]

text:
               8.2.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 44/6

      Hotărârea Curții (Camera a doua) din 10 decembrie 2020 – Comune di Milano/Comisia Europeană
      (Cauza C-160/19 P) (1)

      (Recurs - Ajutoare de stat - Sectorul transportului aerian - Servicii de handling la sol pentru aeroporturile Milano-Linate (Italia) și Milano-Malpensa (Italia) - Injecții de capital efectuate de gestionarul acestor aeroporturi în filiala sa deținută 100 % care furnizează serviciile respective - Acționariat public al gestionarului - Decizie prin care aceste măsuri de ajutor de stat sunt declarate nelegale și incompatibile cu piața internă - Articolul 107 alineatul (1) TFUE - Noțiunile de „resurse de stat”, de „măsură imputabilă statului” și de „avantaj economic” - Principiul operatorului privat - Criteriul investitorului privat - Sarcina probei - Aprecieri economice complexe - Intensitatea controlului jurisdicțional - Denaturarea unor elemente de probă)
      (2021/C 44/06)
      Limba de procedură: italiana

         Părțile

         Recurentă: Comune di Milano (reprezentanți: A. Mandarano, E. Barbagiovanni, S. Grassani și L. Picciano, avocați)

         Cealaltă parte din procedură: Comisia Europeană (reprezentanți: D. Recchia, G. Conte și D. Grespan, agenți)

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge recursul.

                  2)

                  Obligă Comune di Milano la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 131, 8.4.2019.


title: Cauza C-718/20 P: Recurs introdus la 28 decembrie 2020 de Zhejiang Jiuli Hi-Tech Metals Co. Ltd împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a șasea) din 15 octombrie 2020 în cauza T-307/18, Zhejiang Jiuli Hi-Tech Metals/Comisia

text:
               22.3.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 98/7

      Recurs introdus la 28 decembrie 2020 de Zhejiang Jiuli Hi-Tech Metals Co. Ltd împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a șasea) din 15 octombrie 2020 în cauza T-307/18, Zhejiang Jiuli Hi-Tech Metals/Comisia
      (Cauza C-718/20 P)
      (2021/C 98/09)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Recurentă: Zhejiang Jiuli Hi-Tech Metals Co. Ltd (reprezentanți: K. Adamantopoulos, avocat, P. Billiet, avocat)

         Cealaltă parte din procedură: Comisia Europeană

         Concluziile

      Recurenta solicită Curții:

                  —

                  anularea în întregime a hotărârii atacate;

                  —

                  admiterea concluziilor prezentate de recurent în acțiunea aflată pe rolul Tribunalului și anularea Regulamentului de punere în aplicare (UE) 2018/330 al Comisiei (1) în măsura în care o privește pe recurentă, în conformitate cu articolul 61 din Statutul Curții de Justiție;

                  —

                  obligarea celeilalte părți din procedură la plata cheltuielilor de judecată efectuate de recurentă în prezentul recurs și în procedura care s-a aflat pe rolul Tribunalului în cauza T-307/18.

            În subsidiar, recurenta solicită Curții:

                  —

                  trimiterea cauzei la Tribunal pentru ca acesta să se pronunțe cu privire la oricare dintre motivele invocate de recurentă, dacă stadiul procedurii justifică acest lucru și

                  —

                  soluționarea odată cu fondul a capătului de cerere privind cheltuielile de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      Potrivit primului motiv, Tribunalul a săvârșit o eroare de drept atunci când a reținut că Comisia comunicase la timp recurentelor toate faptele și considerațiile în prezenta cauză. În cazul în care Comisia și-ar fi respectat obligațiile în temeiul articolului 20, alineatele (2) și (4) din Regulamentul (UE) 2016/1036 (2) (Regulamentul de bază), recurenta ar fi prezentat Comisiei observații întemeiate, iar determinarea dumpingului care a rezultat ar fi fost favorabilă recurentei. De asemenea, Tribunalul a denaturat faptele atunci când a declarat că valoarea normală a SSSPT-urilor recurentei pentru tubaj și foraj (țevi și tuburi fără sudură din oțel inoxidabil) s-a determinat prin raportare la numerele de control ale produselor, declarate de producătorul indian.
      Potrivit celui de al doilea motiv, hotărârea atacată este viciată de o eroare de drept prin faptul că s-a considerat că legalitatea actelor Uniunii adoptate în temeiul articolului 2 alineatul (7) din Regulamentul de bază nu poate face obiectul unei revizuiri în lumina Protocolului privind aderarea Republicii Populare Chineze la OMC. Cu subsidiar, hotărârea atacată este afectată de o eroare de drept în condițiile în care nu recunoaște că articolul 2 alineatul (7) din Regulamentul de bază constituie o excepție de la articolul 2 alineatele (1)-(6) din regulamentul menționat care nu poate fi aplicată decât la importurile chineze în Uniunea Europeană în temeiul dispozițiilor articolului 15 alineatul (1) litera (d) din Protocolul privind aderarea Republicii Populare Chineze la OMC și atât timp cât dispozițiile respective sunt în vigoare. Faptul că Comisia a utilizat India ca o țară analogă în cazul recurentei este eronat atât din perspectiva dreptului Uniunii, cât și a OMC. Această abordare a condus la adoptarea de către Comisie a unei marje de dumping foarte ridicate pentru recurentă în condițiile în care nu ar fi trebuit să existe niciuna în cazul în care Comisia ar fi aplicat recurentei, în locul dispozițiilor aplicate, pe cele ale articolului 2 alineatele (1)-(6) din Regulamentul de bază. În plus, la punctul 154 din hotărârea atacată, Tribunalul nu a abordat nicidecum chestiunea informațiilor inadecvate furnizate Comisiei de producătorul indian și, în consecință, nici la punctele următoare, în pofida faptului că a abordat în mod corespunzător argumentul respectiv la punctul 150 din hotărârea atacată.
      Potrivit celui de al treilea motiv, concluziile Tribunalului sunt afectate de diverse erori în aplicarea articolului 2 alineatele (10) și (11) și a articolului 11 alineatul (9) din Regulamentul de bază, care prevăd obligația instituțiilor Uniunii să garanteze, în cazul recurentei, o comparație echitabilă între valoarea normală și prețul la export al recurentei.
      Potrivit celui de al patrulea motiv, concluziile Tribunalului sunt afectate de erori de drept și denaturează faptele. Metodologia adoptată de Comisie pentru a determina coeficienții aplicați la valoarea normală a SSSPT-urilor de tip „C” ale recurentei, precum și determinarea valorilor normale ale SSSPT-urilor recurentei „pentru tubaj și foraj” a fost eronată și nu a garantat o valoare normală în conformitate cu articolul 2 din Regulamentul de bază, rezultând astfel rate de dumping supraevaluate în mod semnificativ în cazul recurentei. Aceste concluzii ale Tribunalului încalcă de asemenea în mod flagrant jurisprudența organului de apel al OMC în cauza EC Fasteners.
      Potrivit celui de al cincilea motiv, Tribunalul a săvârșit o eroare de drept prin faptul că a inclus în concluziile sale cu privire la impactul reducerii prețurilor la SSSPT-urile recurentei în Uniune, prețurile la SSSTP-urile recurentei utilizate în regim vamal de perfecționare activă.

         (1)  Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2018/330 al Comisiei din 5 martie 2018 de instituire a unei taxe antidumping definitive la importurile de anumite țevi și tuburi fără sudură, din oțel inoxidabil, originare din Republica Populară Chineză, în urma unei reexaminări efectuate în perspectiva expirării măsurilor în temeiul articolului 11 alineatul (2) din Regulamentul (UE) 2016/1036 al Parlamentului European și al Consiliului (JO 2018, L 63, p. 15).

         (2)  Regulamentul (UE) 2016/1036 al Parlamentului European și al Consiliului din 8 iunie din 2016 privind protecția împotriva importurilor care fac obiectul unui dumping din partea țărilor care nu sunt membre ale Uniunii Europene (JO 2016, L 176, p. 21).


title: Cauza T-121/19: Hotărârea Tribunalului din 3 februarie 2021 – Ruhorimbere/Consiliul („Politica externă și de securitate comună – Măsuri restrictive adoptate având în vedere situația din Republica Democratică Congo – Înghețarea fondurilor – Menținerea numelui reclamantului pe listele persoanelor vizate – Obligația de motivare – Dreptul de a fi ascultat – Proba temeiniciei includerii în liste și a menținerii pe liste – Eroare vădită de apreciere – Continuarea existenței împrejurărilor de fapt și de drept care au determinat adoptarea măsurilor restrictive – Dreptul la respectarea vieții private și de familie – Prezumția de nevinovăție – Proporționalitate – Excepție de nelegalitate”)

text:
               22.3.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 98/24

      Hotărârea Tribunalului din 3 februarie 2021 – Ruhorimbere/Consiliul
      (Cauza T-121/19) (1)

      („Politica externă și de securitate comună - Măsuri restrictive adoptate având în vedere situația din Republica Democratică Congo - Înghețarea fondurilor - Menținerea numelui reclamantului pe listele persoanelor vizate - Obligația de motivare - Dreptul de a fi ascultat - Proba temeiniciei includerii în liste și a menținerii pe liste - Eroare vădită de apreciere - Continuarea existenței împrejurărilor de fapt și de drept care au determinat adoptarea măsurilor restrictive - Dreptul la respectarea vieții private și de familie - Prezumția de nevinovăție - Proporționalitate - Excepție de nelegalitate”)
      (2021/C 98/26)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamant: Éric Ruhorimbere (Mbuji-Mayi, Republica Democratică Congo) (reprezentanți: T. Bontinck, P. De Wolf, A. Guillerme și T. Payan, avocați)

         Pârât: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: J.-P. Hix, H. Marcos Fraile, S. Van Overmeire și M.-C. Cadilhac, agenți)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE prin care se solicită anularea, pe de o parte, a Deciziei (PESC) 2018/1940 a Consiliului din 10 decembrie 2018 de modificare a Deciziei 2010/788/PESC privind adoptarea de măsuri restrictive împotriva Republicii Democratice Congo (JO 2018, L 314, p. 47) și, pe de altă parte, a Regulamentului de punere în aplicare (UE) 2018/1931 al Consiliului din 10 decembrie 2018 privind punerea în aplicare a articolului 9 din Regulamentul (CE) nr. 1183/2005 de instituire a anumitor măsuri speciale împotriva persoanelor ale căror acțiuni încalcă embargoul asupra armelor impus Republicii Democratice Congo (JO 2018, L 314, p. 1), în măsura în care aceste acte îl privesc pe reclamant.

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Îl obligă pe domnul Éric Ruhorimbere la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 139, 15.4.2019.


title: Cauza T-40/21: Acțiune introdusă la 25 ianuarie 2021 – Slovacia/Comisia

text:
               22.3.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 98/30

      Acțiune introdusă la 25 ianuarie 2021 – Slovacia/Comisia
      (Cauza T-40/21)
      (2021/C 98/34)
      Limba de procedură: slovaca

         Părțile

         Reclamantă: Republica Slovacă (reprezentant: B. Ricziová, agent)

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea Deciziei de punere în aplicare (UE) 2020/1734 a Comisiei din 18 noiembrie 2020 de excludere de la finanțarea de către Uniunea Europeană a anumitor cheltuieli efectuate de statele membre în cadrul Fondului european de garantare agricolă (FEGA) și al Fondului european agricol pentru dezvoltare rurală (FEADR) (1) în ceea ce privește aplicarea Republicii Slovace a unei corecții financiare referitoare la măsura „Ajutoare directe decuplate” pentru exercițiul financiar 2016 (care corespunde anilor de cerere 2013 și 2014) pentru o sumă totală de 19 656 905,11 euro;

                  —

                  obligarea Comisiei Europene la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamanta invocă un motiv unic, întemeiat pe încălcarea articolului 52 alineatul (4) litera (a) din Regulamentul (UE) nr. 1306/2013 (2) coroborat cu articolul 34 alineatul (2) din Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 908/2014 (3), în sensul că, în ceea ce privește Republica Slovacă, s-au încălcat garanțiile procedurale conferite prin această dispoziție.
      În cadrul motivului invocat, reclamanta susține că, prin intermediul Deciziei de punere în aplicare (UE) 2020/1734, Comisia exclude suma de 19 656 905,11 euro suportată de Republica Slovacă în cadrul FEGA de la finanțarea de către Uniunea Europeană, ceea ce corespunde unei părți din corecția financiară referitoare la măsura „Ajutoare directe decuplate” pentru exercițiul financiar 2016 [schema de plată unică pe suprafață — deficiențe în ceea ce privește calitatea actualizării LPIS, calitatea controalelor la fața locului și inițierea recuperărilor pentru anul de cerere 2015]. În opinia reclamantei, suma respectivă corespunde anilor de cerere 2013 și 2014, care nu au făcut obiectul anchetei.

         (1)  JO 2020, L 390, p. 10.

         (2)  Regulamentul (UE) nr. 1306/2013 al Parlamentului European Și al Consiliului din 17 decembrie 2013 privind finanțarea, gestionarea și monitorizarea politicii agricole comune și de abrogare a Regulamentelor (CEE) nr. 352/78, (CE) nr. 165/94, (CE) nr. 2799/98, (CE) nr. 814/2000, (CE) nr. 1290/2005 și (CE) nr. 485/2008 ale Consiliului (JO 2013, L 347, p. 549).

         (3)  Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 908/2014 al Comisiei din 6 august 2014 de stabilire a normelor de aplicare a Regulamentului (UE) nr. 1306/2013 al Parlamentului European și al Consiliului în ceea ce privește agențiile de plăți și alte organisme, gestiunea financiară, verificarea conturilor, normele referitoare la controale, valorile mobiliare și transparența (JO 2014, L 255, p. 59).


title: Cauza C-649/20 P: Recurs introdus la 1 decembrie 2020 de către Regatul Spaniei împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a opta extinsă) din 23 septembrie 2020 în cauzele conexateT-515/13 RENV și T-719/13 RENV, Regatul Spaniei și alții/Comisia Europeană

text:
               29.3.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 110/13

      Recurs introdus la 1 decembrie 2020 de către Regatul Spaniei împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a opta extinsă) din 23 septembrie 2020 în cauzele conexateT-515/13 RENV și T-719/13 RENV, Regatul Spaniei și alții/Comisia Europeană
      (Cauza C-649/20 P)
      (2021/C 110/13)
      Limba de procedură: spaniola

         Părțile

         Recurent: Regatul Spaniei (reprezentanți: S. Centeno Huerta și S. Jiménez García, agenți)

         Cealaltă parte din procedură: Comisia Europeană

         Concluziile recurentului

                  —

                  Anularea Hotărârii Tribunalului din 23 septembrie 2020, Regatul Spaniei și alții/Comisia, pronunțată în cauzele conexate T-515/13 RENV și T-719/13 RENV, EU:T:2020:434.

                  —

                  anularea Deciziei 2014/200/UE a Comisiei din 17 iulie 2013 privind schema de ajutoare SA.21233 C/11 (ex NN/11, ex CP 137/06) pusă în aplicare de Spania – Regim fiscal aplicabil anumitor acorduri de leasing financiar, cunoscut și sub denumirea de sistem fiscal spaniol în materie de leasing (1).

                  —

                  obligarea Comisiei Europene la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

                  1.

                  Tribunalul a încălcat articolul 47 din cartă, coroborat cu articolul 256 TFUE, prin nemotivare în ceea ce privește analiza caracterului selectiv potrivit articolului 107 alineatul (1) TFUE și principiile recuperării.

                  2.

                  Tribunalul a săvârșit o eroare de drept în interpretarea articolului 107 alineatul (1) TFUE în ceea ce privește caracterul selectiv al măsurii.

                  3.

                  Tribunalul a săvârșit o eroare de drept în interpretarea și aplicarea principiilor încrederii legitime și securității juridice, în cadrul controlului ajutoarelor potrivit articolului 108 TFUE, prin metoda sa de analiză și prin lipsirea de conținut a ambelor principii.

                  4.

                  Tribunalul a săvârșit o eroare de drept în interpretarea și aplicarea principiilor aplicabile recuperării.

         (1)  JO 2014, L 144, p.1.


title: Cauza C-33/21: Cerere de decizie preliminară introdusă de Corte suprema di cassazione (Italia) la 18 ianuarie 2021 – Istituto nazionale per l’assicurazione contro gli infortuni sul lavoro (INAIL), Istituto nazionale della previdenza sociale (INPS)/Ryanair DAC

text:
               29.3.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 110/24

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Corte suprema di cassazione (Italia) la 18 ianuarie 2021 – Istituto nazionale per l’assicurazione contro gli infortuni sul lavoro (INAIL), Istituto nazionale della previdenza sociale (INPS)/Ryanair DAC
      (Cauza C-33/21)
      (2021/C 110/26)
      Limba de procedură: italiana

         Instanța de trimitere

      Corte suprema di cassazione

         Părțile din procedura principală

         Recurenți: Istituto nazionale per l’assicurazione contro gli infortuni sul lavoro (INAIL), Istituto nazionale della previdenza sociale (INPS)

         Intimată: Ryanair DAC

         Întrebarea preliminară

      Noțiunea de „persoană […] angajată în principal pe teritoriul statului membru unde are reședința”, care figurează la articolul 14 punctul 2 litera (a) subpunctul (ii) [din Regulamentul nr. 1408/71 (1), cu modificările ulterioare] poate fi interpretată în mod analog cu cea pe care (în domeniul cooperării judiciare în materie civilă, al competenței judiciare și în materia contractelor individuale de muncă) [Regulamentul (CE) nr. 44/2001 (2)], articolul 19 punctul 2 litera (a) [din acest din urmă regulament] o definește ca desemnând „locul în care angajatul își desfășoară în mod obișnuit activitatea”, tot în sectorul aerian și în ceea ce privește personalul navigant [Regulamentul (CEE) nr. 3922/91 (3)], potrivit celor enunțate în jurisprudența Curții menționată în motivare?

         (1)  Regulamentul (CEE) nr. 1408/71 al Consiliului din 14 iunie 1971 privind aplicarea regimurilor de securitate socială în raport cu lucrătorii salariați, cu lucrătorii care desfășoară activități independente și cu membrii familiilor acestora care se deplasează în cadrul Comunității (JO 1971, L 149, p. 2, Ediție specială, 05/vol. 1, p. 26).

         (2)  Regulamentul (CE) nr. 44/2001 al Consiliului din 22 decembrie 2000 privind competența judiciară, recunoașterea și executarea hotărârilor în materie civilă și comercială (JO 2001, L 12, p. 1, Ediție specială, 19/vol. 03, p. 74).

         (3)  Regulamentul (CEE) nr. 3922/91 al Consiliului din 16 decembrie 1991 privind armonizarea cerințelor tehnice și a procedurilor administrative în domeniul aviației civile (JO 1991, L 373, p. 4, Ediție specială, 07/vol. 2, p. 93).


title: Cauza C-723/20: Cerere de decizie preliminară introdusă de Bundesgerichtshof (Germania) la 29 decembrie 2020 – Procedura de insolvență deschisă împotriva patrimoniului Galapagos BidCo. S.a.r.l., cu participarea DE, în calitate de administrator judiciar al Galapagos S. A., Hauck Aufhäuser Fund Services S. A. și Prime Capital S. A.

text:
               12.4.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 128/12

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Bundesgerichtshof (Germania) la 29 decembrie 2020 – Procedura de insolvență deschisă împotriva patrimoniului Galapagos BidCo. S.a.r.l., cu participarea DE, în calitate de administrator judiciar al Galapagos S. A., Hauck Aufhäuser Fund Services S. A. și Prime Capital S. A.
      (Cauza C-723/20)
      (2021/C 128/17)
      Limba de procedură: germana

         Instanța de trimitere

      Bundesgerichtshof

         Părțile din procedura principală

         Recurentă: Galapagos BidCo. S.a.r.l.

         Intimați: DE, în calitate de administrator judiciar al Galapagos S. A., Hauck Aufhäuser Fund Services S. A. și Prime Capital S. A.

         Întrebările preliminare

                  1)

                  Articolul 3 alineatul (1) din Regulamentul (UE) 2015/848 (1) trebuie interpretat în sensul că o societate debitoare al cărei sediu social este situat într-un stat membru nu are centrul intereselor sale principale într-un al doilea stat membru în care se află locul administrației sale centrale, astfel cum poate fi determinat prin elemente obiective și verificabile de către terți, în cazul în care, în împrejurări precum cele din procedura principală, societatea debitoare a mutat acest loc al administrației centrale dintr-un al treilea stat membru în cel de al doilea stat membru în timp ce în al treilea stat membru era depusă o cerere de deschidere a unei proceduri principale de insolvență, care nu fusese încă soluționată, cu privire la patrimoniul său?

                  2)

                  În cazul unui răspuns negativ la prima întrebare: articolul 3 alineatul (1) din Regulamentul (UE) 2015/848 trebuie să fie interpretat în sensul că:

                              a)

                              instanțele judecătorești din statul membru pe teritoriul căruia debitorul are centrul intereselor principale la momentul depunerii cererii de deschidere a procedurii de insolvență rămân competente internațional pentru a hotărî cu privire la deschiderea acestei proceduri atunci când debitorul mută centrul intereselor sale principale pe teritoriul unui alt stat membru după depunerea cererii, dar înainte de pronunțarea hotărârii de deschidere a procedurii de insolvență, și

                              b)

                              că această prorogare a competenței internaționale a instanțelor judecătorești dintr-un stat membru exclude competența instanțelor judecătorești dintr-un alt stat membru de a se pronunța cu privire la alte cereri de deschidere a procedurii principale de insolvență care, după mutarea centrului intereselor principale ale debitorului în alt stat membru, vor fi depuse la o instanță judecătorească din acest alt stat membru?

         (1)  JO 2015, L 141 p. 19.


title: Cauza C-18/21: Cerere de decizie preliminară introdusă de Oberster Gerichtshof (Austria) la 12 ianuarie 2021 – Uniqa Versicherungen AG/VU

text:
               12.4.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 128/13

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Oberster Gerichtshof (Austria) la 12 ianuarie 2021 – Uniqa Versicherungen AG/VU
      (Cauza C-18/21)
      (2021/C 128/19)
      Limba de procedură: germana

         Instanța de trimitere

      Oberster Gerichtshof

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: Uniqa Versicherungen AG

         Pârât: VU

         Întrebarea preliminară

      Dispozițiile articolelor 20 și 26 din Regulamentul (CE) nr. 1896/2006 al Parlamentului European și al Consiliului din 12 decembrie 2006 de instituire a unei proceduri europene de somație de plată (1) trebuie interpretate în sensul că se opun întreruperii termenului de 30 de zile prevăzut pentru a formula opoziție la o somație europeană de plată, prevăzut la articolul 16 alineatul (2) din acest regulament, prin articolul 1 alineatul (1) din Bundesgesetz betreffend Begleitmaßnahmen zu COVID-19 in der Justiz (Legea federală austriacă privind măsurile de însoțire referitoare la COVID-19 în domeniul justiției), în temeiul căruia, în cauzele civile, toate termenele procedurale al căror fapt generator a intervenit după 21 martie 2020 sau care nu au expirat încă până la această dată se întrerup până la 30 aprilie 2020 și încep să curgă din nou de la 1 mai 2020?

         (1)  JO 2006, L 399, p. 1, Ediție specială, 19/vol. 9, p. 108.


title: Cauza C-52/21: Cerere de decizie preliminară introdusă de Cour d'appel de Liège (Belgia) la 28 ianuarie 2021 – Pharmacie populaire – La Sauvegarde SCRL/État belge – SPF Finances

text:
               12.4.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 128/22

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Cour d'appel de Liège (Belgia) la 28 ianuarie 2021 – Pharmacie populaire – La Sauvegarde SCRL/État belge – SPF Finances
      (Cauza C-52/21)
      (2021/C 128/27)
      Limba de procedură: franceza

         Instanța de trimitere

      Cour d'appel de Liège

         Părțile din procedura principală

         Apelantă: Pharmacie populaire – La Sauvegarde SCRL

         Intimat: État belge – SPF Finances

         Întrebarea preliminară

      Articolul 56 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene trebuie interpretat în sensul că se opune unei reglementări sau unei practici naționale potrivit căreia societățile stabilite într-un prim stat membru care utilizează serviciile societăților stabilite într-un al doilea stat membru sunt obligate, pentru a evita instituirea unei contribuții de impozit pe profit egale cu 100 % sau cu 50 % din sumele facturate de acestea din urmă, să stabilească și să transmită administrației fiscale fișe și extrase recapitulative referitoare la aceste cheltuieli, în timp ce, dacă utilizează serviciile societăților rezidente, ele nu sunt supuse unei astfel de obligații pentru a evita instituirea cotizației menționate?


title: Cauza C-65/21 P: Recurs introdus la 2 februarie 2021 de SGL Carbon SE împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a opta extinsă) din 16 decembrie 2020 în cauza T-639/18, SGL Carbon SE/Comisia

text:
               12.4.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 128/25

      Recurs introdus la 2 februarie 2021 de SGL Carbon SE împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a opta extinsă) din 16 decembrie 2020 în cauza T-639/18, SGL Carbon SE/Comisia
      (Cauza C-65/21 P)
      (2021/C 128/32)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Recurentă: SGL Carbon SE (reprezentanți: P. Sellar, avocat, K. Van Maldegem, avocat, M. Grunchard, avocată)

         Celelalte părți din procedură: Comisia Europeană, Regatul Spaniei și Agenția Europeană pentru Produse Chimice

         Concluziile recurentei

      Recurenta solicită Curții:

                  —

                  anularea hotărârii atacate;

                  —

                  trimiterea cauzei spre rejudecare Tribunalului și

                  —

                  soluționarea odată cu fondul a cererii privind cheltuielile de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      Primul motiv, întemeiat pe faptul că este eronată în drept constatarea Tribunalului că argumentul recurentei potrivit căruia Comisia a săvârșit o eroare vădită nu a implicat în mod necesar și argumentul potrivit căruia Comisia a încălcat obligația de diligență.
      Al doilea motiv, întemeiat pe faptul că Tribunalul a săvârșit o eroare de drept atunci când a utilizat o presupusă lipsă de claritate juridică a punctului 4.1.3.5.5 din anexa I la Regulamentul nr. 1272/2008 (1) ca motiv de respingere a argumentului juridic care fusese formulat efectiv de recurentă.
      Al treilea motiv, întemeiat pe faptul că Tribunalul nu se putea baza pe constatarea complexității cadrului juridic pentru a justifica ignorarea de către Comisie a lipsei solubilității CTPHT (smoală, gudron de huilă, temperatură înaltă). Tribunalul susținuse de fapt contrariul în proceduri anterioare conexe (cauza T-689/13 DEP, Bilbaina de Alquitranes SA și alții/Comisia Europeană). Fără o explicație pentru punctul de vedere contrar, raționamentul Tribunalului este insuficient și contradictoriu.
      Al patrulea motiv, întemeiat pe faptul că Tribunalul a aplicat în mod eronat criteriul obligației normale de diligență. Atunci când a constatat că Comisia a acționat ca oricare altă autoritate administrativă care exercită o diligență necesară normală, acesta a utilizat un termen de comparație incorect și inadecvat pentru a evalua diligența necesară și caracterul normal al acțiunilor Comisiei.
      Al cincilea motiv, întemeiat pe faptul că motivarea Tribunalului este insuficientă și contradictorie în măsura în care această instanță a reținut, fără să indice vreun element de probă și doar pe baza concluziilor avocatului general, că Comisia ar fi putut avea dificultăți în a-și corecta eroarea vădită de apreciere, sugerând astfel că abordarea Comisiei putea fi justificată.
      Al șaselea motiv, întemeiat pe faptul că Tribunalul a săvârșit o eroare de drept atunci când a concluzionat că eroarea Comisiei putea fi justificată prin trimitere la principiul precauției, întrucât, potrivit unei jurisprudențe constante, acest principiu nu poate fi invocat în cursul clasificării unei substanțe.

         (1)  Regulamentul (CE) nr. 1272/2008 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 decembrie 2008 privind clasificarea, etichetarea și ambalarea substanțelor și a amestecurilor, de modificare și de abrogare a Directivelor 67/548/CEE și 1999/45/CE, precum și de modificare a Regulamentului (CE) nr. 1907/2006 (JO 2008, L 353, p. 1).


title: Cauza T-75/21: Acțiune introdusă la 5 februarie 2021 – Mendes de Almeida/Consiliul

text:
               12.4.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 128/42

      Acțiune introdusă la 5 februarie 2021 – Mendes de Almeida/Consiliul
      (Cauza T-75/21)
      (2021/C 128/50)
      Limba de procedură: portugheza

         Părțile

         Reclamantă: Ana Carla Mendes de Almeida (Sobreda, Portugalia) (reprezentanți: R. Leandro Vasconcelos și M. Marques de Carvalho, avocați)

         Pârât: Consiliul Uniunii Europene

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea Deciziei de punere în aplicare 2020/1117 a Consiliului din 27 iulie 2020 de numire a procurorilor europeni ai Parchetului European, în ceea ce privește numirea lui José Eduardo Moreira Alves d’Oliveira Guerra, candidat desemnat de Portugalia pe postul de procuror european la Parchetul European ca agent temporar de grad AD 13, pentru o perioadă de trei ani care nu poate fi reînnoită începând de la data de 29 iulie 2020,

                  —

                  obligarea Consiliului Uniunii Europene la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamanta invocă trei motive.

                  1.

                  Primul motiv întemeiat pe încălcarea normelor aplicabile numirii procurorilor europeni, care garantează principiul independenței Parchetului european. Reclamanta susține că contestarea de către guvernul portughez, printr-o scrisoare adresată Consiliului Uniunii Europene la 29 noiembrie 2019, a clasificării realizate de comitetul de selecție la care face referire articolul 14 alineatul (3) din Regulamentul (UE) 2017/1939 a candidaților prezentați de propriul guvern, cu indicarea unui alt candidat preferat și aprobarea ei de către Consiliu pun sub semnul întrebării structura procedurii de numire procurorilor europeni, care are ca obiect asigurarea independenței Parchetului European și a procurorilor europeni. Legitimitatea procurorilor europeni rezultă din instituțiile Uniunii care participă la procesul de numire, în special Consiliul Uniunii Europene, dar și Parlamentul European, iar nu din participarea guvernelor naționale. Scrisoarea adresată de guvernul portughez și aprobarea sa de către Consiliu pun serios la îndoială independența și implicit credibilitatea Parchetului European și a procurorilor europeni.

                  2.

                  Al doilea motiv întemeiat pe o eroare vădită în ceea ce privește motivele deciziei. Reclamanta susține în particular că scrisoarea din 29 noiembrie 2019, trimisă de guvernul portughez Consiliului, era viciată de erori grave, recunoscute chiar de guvern. Erorile respective constau în menționarea candidatului preferat de guvernul portughez în șase ocazii drept „Procurorul-General Adjunct José Guerra” și în afirmația că acest procuror exercita funcții investigative și de urmărire într-un proces important în materie de delicte împotriva intereselor financiare ale Uniunii Europene. Apoi, acest procuror desemnat prin actul contestat nu era sau nu este Procuror-General Adjunct și nici nu a participat la respectivul proces în faza de urmărire. Deși este adevărat că Consiliul neagă că aceste două erori au fost relevante în adoptarea deciziei sale, nu este mai puțin adevărat că nu a făcut niciodată referire la ele, dar nici nu le-a corectat în pofida faptului că a acceptat susținerile invocate în continuare de guvernul portughez în scrisoare. În realitate, Consiliul a abordat doar problema erorilor din momentul în care au devenit publice faptele luate în considerare, ceea ce a stat în plus la originea unui oprobriu public considerabil, atât în Portugalia, cât și în Europa.

                  3.

                  Al treilea motiv întemeiat pe abuzul de putere. Reclamanta susține că obiectivele avute în vedere pe baza cărora au fost atribuite competențe Consiliului Uniunii Europene în sfera procesului de selecție și al numirii procurorilor europeni, sunt garantarea independenței organului și numirea celor mai calificați candidați și oferirea tuturor garanțiilor de independență pentru exercitarea funcției de procuror european. Intervenția guvernului portughez și modul în care a acționat Consiliul au vizat sau cel puțin au avut ca rezultat obiective diferite de cele invocate. Selecția și numirea ulterioară, prin actul atacat, a procurorului portughez nu contribuie neapărat la numirea candidaților naționali celor mai calificați și nu oferă toate garanțiile de independență pentru exercitarea funcției de procuror european, cu încălcarea obiectivelor derivate din regulamentele și deciziile menționate și aduc atingere legitimității procurorilor numiți și credibilității organului însuși.