title: Cauza C-67/16 P: Recurs introdus la 5 februarie 2016 de Comunidad Autónoma de Cataluña și Centre de Telecomunicacions i Tecnologies de la Informació de la Generalitat de Catalunya (CTTI) împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a cincea) din 26 noiembrie 2015 în cauza T-465/13, Comunidad Autónoma de Cataluña și CTTI/Comisia

text:
               4.4.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 118/15

         Recurs introdus la 5 februarie 2016 de Comunidad Autónoma de Cataluña și Centre de Telecomunicacions i Tecnologies de la Informació de la Generalitat de Catalunya (CTTI) împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a cincea) din 26 noiembrie 2015 în cauza T-465/13, Comunidad Autónoma de Cataluña și CTTI/Comisia
   (Cauza C-67/16 P)
   (2016/C 118/18)
   Limba de procedură: spaniola

      Părțile

      Recurente: Comunidad Autónoma de Cataluña și Centre de Telecomunicacions i Tecnologies de la Informació de la Generalitat de Catalunya (CTTI) (reprezentanți: J. L. Buendía Sierra și A. Lamadrid de Pablo, avocați)

      Celelalte părți din procedură: Comisia Europeană și SES Astra

      Concluziile recurentelor

   Recurentele solicită Curții:

               —

               anularea Hotărârii Tribunalului din 26 noiembrie 2015;

               —

               soluționarea definitivă a acțiunii în anulare și anularea Deciziei Comisiei din 19 iunie 2013 (1);

               —

               obligarea Comisiei Europene la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Hotărârea atacată a confirmat o decizie a Comisiei în materie de ajutoare de stat referitoare la diverse măsuri adoptate de autoritățile publice spaniole pentru a se asigura că semnalul de televiziune digitală terestră (TDT) ajunge în zonele îndepărtate ale teritoriului, în care trăiește un procent de numai 2,5 % din populație. Decizia a admis că, din punct de vedere material, piața nu ar oferi serviciul menționat în lipsa unei intervenții publice. În pofida acestui fapt, se contestă că ar fi vorba despre un serviciu de interes economic general (SIEG), susținându-se că, din punct de vedere formal, acesta nu ar fi fost definit „în mod clar” și nu ar fi fost încredințat de autoritățile publice. De asemenea, în decizie s-a afirmat că, în orice caz, autoritățile publice nu ar fi abilitate să opteze pentru o anumită tehnologie la momentul organizării SIEG.

      Primul și unicul motiv de recurs: săvârșirea unor erori de drept în interpretarea articolului 14 TFUE, a articolului 106 alineatul (2) TFUE și a articolului 107 alineatul (1) TFUE, precum și a Protocolului nr. 26 la TFUE privind serviciile de interes general și a Protocolului nr. 29 la TFUE privind sistemul de radiodifuziune publică în statele membre

   În special, în recurs se susține că în hotărârea atacată s-au săvârșit următoarele erori:

               —

               încălcarea evidentă a limitei „erorii vădite” în examinarea diverselor acte de definire și încredințare a SIEG de către autoritățile publice;

               —

               limitarea necorespunzătoare a „marjei largi de apreciere” a statelor membre, care se aplică atât definirii, cât și „organizării” SIEG și care include astfel alegerea modalităților de prestare a SIEG și opțiunea pentru o anumită tehnologie, indiferent dacă figurează în actul prin care este definit SIEG sau într-un act separat;

               —

               analiza dreptului spaniol efectuată;

               —

               neadmiterea faptului că „definirea” SIEG și „încredințarea” SIEG uneia sau mai multor întreprinderi pot fi efectuate prin unul sau mai multe acte;

               —

               neadmiterea faptului că „definirea” SIEG și „încredințarea” SIEG nu necesită utilizarea unei formulări sau a unei exprimări specifice, ci o analiză materială și funcțională;

               —

               negarea aplicabilității Protocolului nr. 29 privind radiodifuziunea la TFUE și la TUE.

      (1)  Decizia 2014/489/UE a Comisiei din 19 iunie 2013 privind ajutorul de stat SA.28599 [C 23/10 (ex NN 36/10, ex CP 163/09)] pus în aplicare de Regatul Spaniei pentru utilizarea televiziunii digitale terestre în regiunile îndepărtate și mai puțin urbanizate (cu excepția comunității autonome Castilla-La Mancha) (JO 2014 L 217, p. 52).


title: Cauza C-626/11 P: Hotărârea Curții (Camera a patra) din 26 septembrie 2013 — Polyelectrolyte Producers Group, SNF SAS/Agenția Europeană pentru Produse Chimice (ECHA), Regatul Țărilor de Jos, Comisia Europeană [Recurs — Agenția Europeană pentru Produse Chimice (ECHA) — Înregistrarea, evaluarea și autorizarea substanțelor chimice — Regulamentul (CE) nr. 1907/2006 (Regulamentul REACH) — Articolele 57 și 59 — Substanțe care fac obiectul autorizării — Identificarea acrilamidei drept substanță care prezintă motive de îngrijorare deosebită — Înscriere pe lista substanțelor candidate — Publicarea listei pe site ul internet al ECHA — Acțiune în anulare introdusă anterior acestei publicări — Admisibilitate]

text:
               23.11.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 344/17

         Hotărârea Curții (Camera a patra) din 26 septembrie 2013 — Polyelectrolyte Producers Group, SNF SAS/Agenția Europeană pentru Produse Chimice (ECHA), Regatul Țărilor de Jos, Comisia Europeană
   (Cauza C-626/11 P) (1)

   (Recurs - Agenția Europeană pentru Produse Chimice (ECHA) - Înregistrarea, evaluarea și autorizarea substanțelor chimice - Regulamentul (CE) nr. 1907/2006 (Regulamentul REACH) - Articolele 57 și 59 - Substanțe care fac obiectul autorizării - Identificarea acrilamidei drept substanță care prezintă motive de îngrijorare deosebită - Înscriere pe lista substanțelor candidate - Publicarea listei pe site ul internet al ECHA - Acțiune în anulare introdusă anterior acestei publicări - Admisibilitate)
   2013/C 344/27
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Recurentă: Polyelectrolyte Producers Group, SNF SAS (reprezentanți: R. Cana și K. Van Maldegem, avocats)

      Celelalte părți din procedură: Agenția Europeană pentru Produse Chimice (ECHA), (reprezentanți: M. Heikkilä și W. Broere, agenți, asistați de J. Stuyck, advocaat), Regatul Țărilor de Jos (reprezentanți: C. Wissels și B. Koopman, agenți), Comisia Europeană (reprezentanți: P. Oliver și E. Manhaeve, agenți)

      Obiectul

   Recurs formulat împotriva Ordonanței Tribunalului (camera a șaptea extinsă) din 21 septembrie 2011, Polyelectrolyte Producers Group și SNF/ECHA (T-1/10), prin care s-a respins ca inadmisibilă acțiunea în anularea Deciziei Agenției Europene pentru Produse Chimice (ECHA) din 7 decembrie 2009 de identificare a acrilamidei (CE no 201-173-7) drept substanță care îndeplinește criteriile vizate la articolul 57 din Regulamentul (CE) nr. 1907/2006 al Parlamentului European și al Consiliului din 18 decembrie 2006 privind privind înregistrarea, evaluarea, autorizarea și restricționarea substanțelor chimice (REACH), de înființare a Agenției Europene pentru Produse Chimice, de modificare a Directivei 1999/45/CE și de abrogare a Regulamentului (CEE) nr. 793/93 al Consiliului și a Regulamentului (CE) nr. 1488/94 al Comisiei, precum și a Directivei 76/769/CEE a Consiliului și a Directivelor 91/155/CEE, 93/67/CEE, 93/105/CE și 2000/21/CE ale Comisiei (JO L 396, p. 1, Ediție specială, 13/vol. 60, p. 3), adoptată în temeiul articolului 59 din acesta — Act supus căilor de atac

      Dispozitivul

               1.

               Anulează Ordonanța Tribunalului Uniunii Europene din 21 septembrie 2011, PPG și SNF/ECHA (T-1/10).

               2.

               Trimite prezenta cauză spre rejudecare Tribunalului Uniunii Europene.

               3.

               Cererea privind cheltuielile de judecată se soluționează odată cu fondul.

      (1)  JO C 39, 11.2.2012.


title: Cauza T-48/08: Acțiune introdusă la 28 ianuarie 2008 — Fusco/OAPI — Fusco International (FUSCOLLECTION)

text:
               12.4.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 92/37

         Acțiune introdusă la 28 ianuarie 2008 — Fusco/OAPI — Fusco International (FUSCOLLECTION)
   (Cauza T-48/08)
   (2008/C 92/74)
   Limba în care a fost formulată acțiunea: italiana
   Părțile

      Reclamant: Vincenzo Fusco (reprezentant: B Saguatti, avvocato)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Antonio Fusco International SA Luxemburg, sucursala din Lugano (Lugano, Elveția)
   Concluziile reclamantului

               —

               Anularea deciziei din 24 octombrie 2007 a Camerei a doua de recurs și reformarea acesteia în sensul că recursul declarat de recurent în fața camerei de recurs este fondat și, în consecință, opoziția trebuie admisă.

               —

               obligarea OAPI și a eventualei interveniente Antonio Fusco International SA la plata cheltuielilor de judecată din prezentul proces, precum și din procedurile desfășurate în fața camerei de recurs și a diviziei de opoziție.

         Motivele și principalele argumente

      Persoana care solicită înregistrarea mărcii comunitare: Antonio Fusco International SA Luxemburg, sucursala din Lugano

      Marca comunitară vizată: marca figurativă FUScollection (cererea de înregistrare nr. 1.503.366) pentru produse din clasele 9, 18 și 25.

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în sprijinul opoziției: reclamantul

      Marca sau semnul invocat în sprijinul opoziției: marca comunitară (nr. 727.375) și italiană (nr. 489.262) „ENZO FUSCO” pentru produse din clasa 25.

      Decizia diviziei de opoziție: respinge opoziția.

      Decizia camerei de recurs: respinge recursul.

      Motivele invocate: încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 privind marca comunitară.


title: Cauza C-689/15: Cerere de decizie preliminară introdusă de Oberlandesgericht Düsseldorf (Germania) la 21 decembrie 2015 – W. F. Gözze Frottierweberei GmbH, Wolfgang Gözze/Verein Bremer Baumwollbörse

text:
               4.4.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 118/8

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Oberlandesgericht Düsseldorf (Germania) la 21 decembrie 2015 – W. F. Gözze Frottierweberei GmbH, Wolfgang Gözze/Verein Bremer Baumwollbörse
   (Cauza C-689/15)
   (2016/C 118/09)
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Oberlandesgericht Düsseldorf

      Părțile din procedura principală

      Reclamanți: W. F. Gözze Frottierweberei GmbH, Wolfgang Gözze

      Pârâtă: Verein Bremer Baumwollbörse

      Întrebările preliminare

               1)

               Utilizarea unei mărci individuale ca certificat de calitate poate fi considerată o utilizare ca marcă, în sensul articolului 9 alineatul (1) și al articolului 15 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 al Consiliului din 26 februarie 2009 privind marca comunitară (1), pentru produsele pentru care este utilizată?

               2)

               În cazul unui răspuns afirmativ la prima întrebare, o astfel de marcă trebuie declarată nulă în temeiul articolului 52 alineatul (1) litera (a) coroborat cu articolul 7 alineatul (1) litera (g) sau trebuie constatată decăderea din drepturi conform articolului 73 litera (c) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 al Consiliului din 26 februarie 2009 privind marca comunitară, în cazul în care titularul mărcii nu garantează, prin controale de calitate periodice efectuate la licențiații săi, corectitudinea așteptărilor privind calitatea pe care publicul consumator o asociază cu semnul respectiv?

      (1)  JO L 78, p. 1.


title: Cauza F-106/11: Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera a treia) din 26 iunie 2013 — BM/BCE (Funcție publică — Personalul BCE — Procedură disciplinară — Sancțiune disciplinară — Mustrare scrisă)

text:
               31.8.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 252/44

         Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera a treia) din 26 iunie 2013 — BM/BCE
   (Cauza F-106/11) (1)

   (Funcție publică - Personalul BCE - Procedură disciplinară - Sancțiune disciplinară - Mustrare scrisă)
   2013/C 252/74
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamant: BM (Frankfurt am Main) (reprezentanți: M. L. Levi și M. Vandenbussche, avocați)

      Pârâtă: Banca Centrală Europeană (BCE) (reprezentanți: inițial P. Embley, M. López Torres și E. Carlini, agenți, ulterior M. López Torres și E. Carlini, agenți și asistați de B. Wägenbaur, avocat)

      Obiectul

   Cerere de anulare a deciziei directorului general al Direcției generale Resurse umane, Buget și Organizare a BCE de a aplica reclamantului o mustrare

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               BM suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de Banca Centrală Europeană.

      (1)  JO C 25, 28.1.2012 p. 68.


title: Cauza C-285/13 P: Recurs introdus la 24 mai 2013 de Bimbo, SA împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera întâi) din 20 martie 2013 în cauza T-277/12, Bimbo, SA/Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI)

text:
               31.8.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 252/13

         Recurs introdus la 24 mai 2013 de Bimbo, SA împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera întâi) din 20 martie 2013 în cauza T-277/12, Bimbo, SA/Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI)
   (Cauza C-285/13 P)
   2013/C 252/21
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Recurentă: Bimbo, SA (reprezentant: N. Fernández Fernández-Pacheco, avocat)

      Celelalte părți din procedură: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale), Café do Brasil SpA

      Concluziile recurentei

   Recurenta solicită Curții:

               —

               în principal, anularea în parte a Hotărârii din 20 martie 2013 prin care s-a refuzat înregistrarea mărcii comunitare nr. 3.478.311 „Caffé KIMBO & design” pentru următoarele produse din clasa 30: „Cafea, ceai, cacao, zahăr, orez, tapioca, sago, înlocuitori de cafea, făină, [preparate de] cofetărie, înghețată, miere, sirop de melasă, drojdie, praf de copt, sare muștar, oțet, sosuri, condimente, gheață” și confirmarea respectivei hotărâri în măsura în care prin aceasta s-a respins cererea de înregistrare a mărcii comunitare 3.478.311, „Caffé KIMBO & design”, pentru „preparate din cereale, pâine, patiserie”;

               —

               în subsidiar, anularea în parte a Hotărârii Tribunalului din 20 martie 2013 prin care s-a refuzat înregistrarea mărcii comunitare nr. 3.478.311 „Caffé KIMBO & design” pentru următoarele produse din clasa 30: „făină, [preparate de] cofetărie, înghețată, drojdie și praf de copt” și confirmarea respectivei hotărâri în măsura în care prin aceasta s-a respins cererea de înregistrare a mărcii comunitare 3.478.311, „Caffé KIMBO & design”, pentru „preparate din cereale, pâine, patiserie”;

               —

               obligarea pârâților la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Prezentul recurs se bazează pe următoarele motive:

               —

               Norma 19 din Regulamentul (CE) nr. 2868/95 (1)

               În cadrul aprecierii riscului de confuzie dintre marca a cărei înregistrare se solicită, 3.478.311, „Caffé KIMBO & Design”, și marca spaniolă înregistrată anterior cu numărul 291.655, BIMBO, ambele pentru produse din clasa 30, marca anterioară nu a fost privită ca o marcă înregistrată, ci ca o marcă de notorietate.
               Recurentele susțin că au dovedit în mod corespunzător existența înregistrării anterioare, care era și este încă în vigoare, în pofida faptului că nu a fost prezentat niciun document care să demonstreze o reînnoire a cererii.

               —

               Articolul 8 alineatele (1), (2), (4) și (5) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 (2); articolul 6bis din Convenția de la Paris.
               În cadrul aprecierii riscului de confuzie dintre marca a cărei înregistrare se solicită, 3.478.311, „Caffé KIMBO & Design”, și marca spaniolă înregistrată anterior cu numărul 291.655, BIMBO, ambele pentru produse din clasa 30, marca anterioară nu a fost privită ca o marcă de renume, ci ca o marcă de notorietate.
               Recurenta a dovedit că BIMBO este o marcă de renume, făcând referire la Hotărârea Tribunalului din 14 decembrie 2012, T-357/11, care a declarat că BIMBO este o marcă de renume.
               Atât în calitate de marcă de notorietate, cât și în calitate de marcă de renume, compararea produselor face să reiasă un risc de confuzie ridicat care nu a fost luat în considerare, Tribunalul apreciind că cele două mărci sunt suficient de diferite pentru a evita riscul de confuzie între produse care au aceeași natură, aceeași origine, aceeași destinație și aceleași canale de distribuție.
               O comparare mai precisă ar fi trebuit să demonstreze că există un risc de confuzie ridicat și, prin urmare, ar fi trebuit să determine refuzul înregistrării pentru toate produsele din clasa 30, inclusiv, în mod evident, pentru „făină, preparate de cofetărie, înghețată, drojdie și praf de copt”.
               Atât în calitate de marcă de notorietate, cât și în calitate de marcă de renume, compararea semnelor demonstrează un risc de confuzie ridicat. BIMBO a dovedit o notorietate a mărcii de 92 % și o cotă de piață de 60 % și merită o protecție specială. Prin urmare, cererea de înregistrare 3.478.311 „Caffé KIMBO & Design” ar fi trebuit respinsă în totalitate pentru produsele din clasa 30.
               Marca a cărei înregistrare se solicită, 3.478.311 „Caffé KIMBO & Design”, va profita în mod nejustificat de pe urma caracterului distinctiv și a renumelui mărcii și o afectează sau o va afecta în mod negativ.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 2868/95 al Comisiei din 13 decembrie 1995 de punere în aplicare a Regulamentului (CE) nr. 40/94 al Consiliului privind marca comunitară (JO L 303, p. 1, Ediție specială, 17/vol. 1, p. 189).

      (2)  Regulamentul (CE) nr. 207/2009 al Consiliului din 26 februarie 2009 privind marca comunitară (JO L 78, p. 1).


title: Cauza C-448/10 P: Recurs introdus la 15 septembrie 2010 de ThyssenKrupp Acciai Speciali Terni SpA împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a cincea) pronunțate la 1 iulie 2010 în cauza T-62/08, ThyssenKrupp Acciai Speciali Terni SpA/Comisia

text:
               20.11.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 317/20

         Recurs introdus la 15 septembrie 2010 de ThyssenKrupp Acciai Speciali Terni SpA împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a cincea) pronunțate la 1 iulie 2010 în cauza T-62/08, ThyssenKrupp Acciai Speciali Terni SpA/Comisia
   (Cauza C-448/10 P)
   ()
   2010/C 317/36
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Recurentă: ThyssenKrupp Acciai Speciali Terni SpA (reprezentanți: T. Salonico, G. Barone și A. Marega, avocați)

      Cealaltă parte în proces: Comisia Europeană

      Concluziile recurentei

   Recurenta solicită Curții:

               —

               anularea hotărârii atacate (1) și a deciziei (2), în măsura în care neagă caracterul de despăgubire și de compensare al măsurii în litigiu, considerând-o, dimpotrivă, drept ajutor de stat ilicit și incompatibil și/sau

               —

               anularea hotărârii atacate în măsura în care neagă că ordinul de recuperare cuprins în decizie este contrar principiului încrederii legitime și, în consecință, anularea hotărârii în măsura în care ordonă Republicii Italiene să procedeze de îndată la recuperarea ajutorului și a dobânzilor și

               —

               obligarea Comisiei Europene la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Recurenta apreciază că hotărârea atacată este afectată de eroare și că trebuie, prin urmare, să fie anulată pentru următoarele motive:

               —

               încălcarea articolelor 107 și 108 TFUE, motivare contradictorie și eroare vădită din cauza unei denaturări a elementelor de probă furnizate, în măsura în care hotărârea interpretează măsura în litigiu ca fiind un ajutor de stat, iar nu o măsură compensatorie în favoarea recurentei. Tribunalul a săvârșit o eroare interpretând restrictiv legislația și jurisprudența naționale invocate de recurentă în primă instanță, care demonstrează că măsura în litigiu nu constituie un ajutor de stat, dar a menținut finalitatea inițială de despăgubire prevăzută de legiuitorul italian în 1962 și recunoscută de Comisie și de Tribunal;

               —

               încălcarea articolului 14 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 659/1999 (3) , precum și a principiului contradictorialității, motivare insuficientă, în măsura în care Tribunalul a concluzionat că ordinul de recuperare cuprins în decizie nu este contrar principiului încrederii legitime. Hotărârea Tribunalului este afectată de eroare și nu este motivată adecvat, în măsura în care neagă că lipsa de răspuns prelungită a Comisiei față de explicațiile furnizate de autoritățile italiene la sfârșitul anului 1991 privind faptul că prima prelungire a tarifului Terni menține finalitatea inițială de despăgubire constituie o împrejurare de natură să dea naștere încrederii legitime a reclamantei în faptul că prelungirile tarifului Terni, printre care și măsura în litigiu, nu constituie un ajutor de stat.

      (1)  Hotărârea din 1 iulie 2010, ThyssenKrupp Acciai Speciali Terni/Comisia, T-62/08, nepublicată încă în Repertoriu.

      (2)  Decizia 2008/408/CE a Comisiei din 20 noiembrie 2007 privind ajutorul de stat C 36/A/06 (ex NN 38/06) pus în aplicare de Italia în favoarea ThyssenKrupp, Cementir și Nuova Terni Industrie Chimiche (JO L 144, p. 37)

      (3)  Regulamentul (CE) nr. 659/1999 al Consiliului din 22 martie 1999 de stabilire a normelor de aplicare a articolului [88 CE] (JO L 83, p. 1, Ediție specială, 08/vol. 1, p. 41).


title: Cauza F-105/07: Ordonanța Tribunalului Funcției Publice (Camera întâi) din 6 martie 2008 — R bis/Comisia (Funcție publică — Funcționari — Acțiune — Acțiune în despăgubiri — Condiții de derulare a stagiului — Prelungirea stagiului — Titularizare — Inadmisibilitate vădită)

text:
               9.5.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 116/32

         Ordonanța Tribunalului Funcției Publice (Camera întâi) din 6 martie 2008 — R bis/Comisia
   (Cauza F-105/07)
   (Funcție publică - Funcționari - Acțiune - Acțiune în despăgubiri - Condiții de derulare a stagiului - Prelungirea stagiului - Titularizare - Inadmisibilitate vădită)
   (2008/C 116/60)
   Limba de procedură: franceza
   Părțile

      Reclamantă: R bis (Bruxelles, Regatul Belgiei) (reprezentant: O. Martins, avocat)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene
   Obiectul
   Anularea deciziei autorității împuternicite să facă numiri din 13 februarie 2003 prin care se resping reclamația și cererea reclamantei din 8 noiembrie 2006 privind repararea prejudiciului pe care aceasta l-ar fi suferit din cauza comportamentelor ilicite avute de Comisie în special în cadrul stagiului de funcționar al reclamantei — Cerere de daune interese.
   Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea ca vădit inadmisibilă.

               2)

               Fiecare parte suportă propriile cheltuieli de judecată.


title: Cauza T-307/08: Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 20 octombrie 2009 — Aldi Einkauf/OAPI — Goya Importaciones y Distribuciones (4 OUT Living) [ Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare figurative 4 OUT Living — Marcă națională figurativă anterioară Living & Co — Motiv relativ de refuz — Risc de confuzie — Articolul 8 alineatul 1 litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 [devenit articolul 8 alineatul 1 litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009] ]

text:
               5.12.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 297/21

         Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 20 octombrie 2009 — Aldi Einkauf/OAPI — Goya Importaciones y Distribuciones (4 OUT Living)
   (Cauza T-307/08) (1)

   („Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare figurative 4 OUT Living - Marcă națională figurativă anterioară Living & Co - Motiv relativ de refuz - Risc de confuzie - Articolul 8 alineatul 1 litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 [devenit articolul 8 alineatul 1 litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009]”)
   2009/C 297/30
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Aldi Einkauf GmbH & Co. OHG (Essen, Germania) (reprezentanți: N. Lützenrath, U. Rademacher, L. Kolks și C. Fürsen, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentanți: R. Manea și G. Schneider, agenți)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: Goya Importaciones y Distribuciones SL (Cuarte de Huerva, Spania)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei întâi de recurs a OAPI din 7 mai 2008 (cauza R 1199/2007-1) privind o procedură de opoziție între Goya Importaciones y Distribuciones, SL și Aldi Einkauf GmbH & Co. OHG

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Obligă Aldi Einkauf GmbH & Co. OHG la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 260, 11.10.2008.


title: Cauza C-475/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Riigikohus (Estonia) la 8 august 2017 – AS Viking Motors, OÜ TKM Beauty Eesti, AS TKM King, Kaubamaja AS, Selver AS/Tallinna linn, Maksu- ja Tolliamet

text:
               16.10.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 347/16

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Riigikohus (Estonia) la 8 august 2017 – AS Viking Motors, OÜ TKM Beauty Eesti, AS TKM King, Kaubamaja AS, Selver AS/Tallinna linn, Maksu- ja Tolliamet
   (Cauza C-475/17)
   (2017/C 347/20)
   Limba de procedură: estona

      Instanța de trimitere

   Riigikohus

      Părțile din procedura principală

      Recurente: AS Viking Motors, OÜ TKM Beauty Eesti, AS TKM King, Kaubamaja AS, Selver AS

      Intimați: Tallinna linn, Maksu- ja Tolliamet

      Întrebarea preliminară

   Articolul 401 din Directiva 2006/112/CE (1) a Consiliului trebuie interpretat în sensul că se opune unei taxe naționale care se aplică în mod general și proporțional cu prețul, dar care, în temeiul dispozițiilor pertinente, se percepe numai în etapa vânzării unui bun sau a unui serviciu către un consumator, astfel încât consumatorul suportă în definitiv sarcina fiscală finală, ceea ce compromite funcționarea sistemului comun al TVA-ului și denaturează concurența?

      (1)  Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată (JO 2006, L 347, p. 1, Ediție specială, 09/vol. 3, p. 7).


title: Cauza C-571/13: Ordonanța președintelui Curții din 14 mai 2014 (cerere de decizie preliminară formulată de Bundesgerichtshof – Germania) – Annegret Weitkämper-Krug/NRW Bank – Anstalt des öffentlichen Rechts

text:
               11.8.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 261/20

         Ordonanța președintelui Curții din 14 mai 2014 (cerere de decizie preliminară formulată de Bundesgerichtshof – Germania) – Annegret Weitkämper-Krug/NRW Bank – Anstalt des öffentlichen Rechts
   (Cauza C-571/13) (1)

   2014/C 261/37
   Limba de procedură: germana
   Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 24, 25.01.2014.


title: Cauza C-196/08: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Tribunale Amministrativo Regionale per la Sicilia (Italia) la 14 mai 2008 — Acoset SpA/Conferenza Sindaci e Presidenza Prov. Reg. ATO Idrico Ragusa și alții

text:
               2.8.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 197/9

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Tribunale Amministrativo Regionale per la Sicilia (Italia) la 14 mai 2008 — Acoset SpA/Conferenza Sindaci e Presidenza Prov. Reg. ATO Idrico Ragusa și alții
   (Cauza C-196/08)
   (2008/C 197/14)
   Limba de procedură: italiana
   Instanța de trimitere
   Tribunale Amministrativo Regionale per la Sicilia
   Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Acoset SpA

      Pârâți: Conferenza Sindaci e Presidenza Prov. Reg. ATO Idrico Ragusa și alții
   Întrebarea preliminară
   Este compatibil cu dreptul comunitar, în special cu obligațiile de transparență și de liberă concurență prevăzute la articolele 43, 49 și 86 din tratat, un model de societate cu capital mixt public și privat, constituită special pentru furnizarea unui anumit serviciu public cu caracter industrial și având un obiect social unic, căreia i se atribuie în mod direct serviciul în cauză, în care asociatul privat cu caracter „industrial” și „operațional” este selectat prin intermediul unei proceduri concurențiale, în urma verificării atât a condițiilor financiare și tehnice, cât și a celor efectiv operaționale și de gestiune referitoare la serviciul care trebuie asigurat și la prestațiile specifice care trebuie furnizate?


title: Cauza C-66/13: Cerere de decizie preliminară introdusă de Consiglio di Stato (Italia) la 8 februarie 2013 — Green Network SpA/Autorità per l’energia elettrica e il gas

text:
               25.5.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 147/6

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Consiglio di Stato (Italia) la 8 februarie 2013 — Green Network SpA/Autorità per l’energia elettrica e il gas
   (Cauza C-66/13)
   2013/C 147/10
   Limba de procedură: italiana

      Instanța de trimitere

   Consiglio di Stato

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Green Network SpA

      Pârâtă: Autorità per l’energia elettrica e il gas

      Întrebările preliminare

               1.

               Articolul 3 alineatul (2) și articolul 216 TFUE, în temeiul cărora Uniunea dispune de o competență exclusivă pentru încheierea unui acord internațional atunci când încheierea unui acord fie este prevăzută de un act legislativ al Uniunii, fie este necesară pentru a-i permite să își exercite competența internă, fie poate afecta normele comune sau le poate modifica domeniul de aplicare, cu consecința că, pe de o parte, competența de a încheia cu un stat terț un acord care afectează normele comune sau care le modifică domeniul de aplicare sau care afectează un domeniu care este integral reglementat de dreptul comunitar și aparține competenței exclusive a Uniunii revine exclusiv Uniunii, iar această competență nu mai aparține statelor membre, nici individual, nici colectiv — precum și articolul 5 din Directiva 2001/77/CE se opun unei dispoziții naționale (articolul 20 alineatul 3 din Decretul legislativ nr. 387/2003) care condiționează recunoașterea garanțiilor de origine emise de țări terțe de încheierea unui acord internațional în acest sens între statul italian și statul terț?

               2.

               Aceleași norme de drept comunitar se opun legislației naționale sus-menționate în cazul în care statul terț este Confederația Elvețiană, care a încheiat cu Uniunea Europeană un acord de liber schimb la 22 iulie 1972, acord care a intrat în vigoare la 1 ianuarie 1973?

               3.

               Normele de drept comunitar vizate la prima întrebare se opun dispoziției naționale prevăzute la articolul 4 alineatul 6 din Decretul ministerial din 11 noiembrie 1999, potrivit căruia, în cazul importului de energie electrică din țări nemembre ale Uniunii Europene, acceptarea cererii [de scutire de obligația de cumpărare a certificatelor verzi] este condiționată de încheierea unei convenții între administratorul rețelei naționale și autoritatea locală omologă care determină modalitățile de realizare a verificărilor necesare?

               4.

               Aceleași norme de drept comunitar se opun în special legislației naționale menționate atunci când acordul vizat la articolul 4 alineatul 6 din Decretul ministerial din 11 noiembrie 1999 este un acord pur tacit, care nu a fost niciodată adoptat sub forma unui act oficial, făcând obiectul unei simple afirmații a reclamantei, care nu a putut preciza referințele acestuia?.


title: Cauza T-385/11: Hotărârea Tribunalului din 16 ianuarie 2014 — BP Products North America/Consiliul [ „Dumping — Subvenții — Importuri de biomotorină originară din Statele Unite — Circumvenție — Articolul 13 din Regulamentul (CE) nr. 1225/2009 — Articolul 23 din Regulamentul (CE) nr. 597/2009 — Produs similar căruia i s-au adus mici modificări — Securitate juridică — Abuz de putere — Erori vădite de apreciere — Obligația de motivare — Egalitate de tratament — Principiul bunei administrări” ]

text:
               22.2.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 52/33

         Hotărârea Tribunalului din 16 ianuarie 2014 — BP Products North America/Consiliul
   (Cauza T-385/11) (1)

   (Dumping - Subvenții - Importuri de biomotorină originară din Statele Unite - Circumvenție - Articolul 13 din Regulamentul (CE) nr. 1225/2009 - Articolul 23 din Regulamentul (CE) nr. 597/2009 - Produs similar căruia i s-au adus mici modificări - Securitate juridică - Abuz de putere - Erori vădite de apreciere - Obligația de motivare - Egalitate de tratament - Principiul bunei administrări)
   2014/C 52/59
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: BP Products North America, Inc. (Naperville, Illinois Statele Unite) (reprezentanți: inițial C. Farrar, solicitor, H.-J. Prieß, B. Sachs și M. Schütte, avocați, ulterior C. Farrar, H.-J. Prieß, M. Schütte și K. Arend, avocați)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: J.-P. Hix, agent, asistat de B. O'Connor, solicitor și S. Gubel, avocat)

      Intervenienți în susținerea pârâtului: Comisia Europeană (reprezentanți: M. França și A. Stobiecka-Kuik, agenți) și European Biodiesel Board (EBB) (reprezentanți: O. Prost și M. S. Dibling, avocați)

      Obiectul

   Cerere de anulare în parte, pe de o parte, a Regulamentului de punere în aplicare (UE) nr. 443/2011 al Consiliului din 5 mai 2011 de extindere a aplicării taxei compensatorii definitive instituite de Regulamentul (CE) nr. 598/2009 asupra importurilor de biomotorină originare din Statele Unite ale Americii la importurile de biomotorină expediate din Canada, indiferent dacă au fost sau nu declarate ca fiind originare din Canada, și de extindere a aplicării taxei compensatorii definitive instituite de Regulamentul (CE) nr. 598/2009 la importurile de biomotorină în amestec cu un conținut în greutate de maximum 20 % de biomotorină originară din Statele Unite ale Americii și de încheiere a anchetei privind importurile expediate din Singapore (JO L 122, p. 1) și, pe de altă parte, a Regulamentului de punere în aplicare (UE) nr. 444/2011 al Consiliului din 5 mai 2011 de extindere a aplicării taxei antidumping definitive instituite de Regulamentul (CE) nr. 599/2009 asupra importurilor de biomotorină originare din Statele Unite ale Americii la importurile de biomotorină expediate din Canada, indiferent dacă au fost sau nu declarate ca fiind originare din Canada, și de extindere a aplicării taxei antidumping definitive instituite de Regulamentul (CE) nr. 599/2009 la importurile de biomotorină în amestec cu un conținut în greutate de maximum 20 % de biomotorină originară din Statele Unite ale Americii și de încheiere a anchetei privind importurile expediate din Singapore (JO L 122, p. 12), în măsura în care aceste regulamente afectează reclamanta.

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               BP Products North America Inc. suportă, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, cheltuielile de judecată efectuate de Consiliul Uniunii Europene și de European Biodiesel Board (EBB).

               3.

               Comisia Europeană suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 282, 24.9.2011.


title: Rectificarea comunicării din Jurnalul Oficial privind cauza F-103/07 ( JO C 315, 22.12.2007, p. 45 )

text:
               29.3.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 79/39

         Rectificarea comunicării din Jurnalul Oficial privind cauza F-103/07

      (
            Jurnalul Oficial al Uniunii Europene C 315, 22.12.2007, p. 45
         )

   (2008/C 79/75)
   Comunicarea din JO privind cauza F-103/07, Duta/Curtea de Justiție a Comunităților Europene, se va citi după cum urmează:

         „Acțiune introdusă la 5 octombrie 2007 — Duta/Curtea de Justiție a Comunităților Europene
         (Cauza F-103/07)
         (2006/C 000/01)
         Limba de procedură: franceza
         Părțile

            Reclamant: Radu Duta (Luxemburg, Luxemburg) (reprezentant: F. Krieg, avocat)

            Pârâtă: Curtea de Justiție a Comunităților Europene
         Concluziile reclamantului

                     —

                     Anularea deciziilor atacate;

                     —

                     trimiterea cauzei autorității competente;

                     —

                     obligarea pârâtei la plata sumei de 1 euro cu titlu de daune interese;

                     —

                     obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată.

               Motivele și principalele argumente
         Prin acțiunea sa, reclamantul atacă respingerea candidaturii sale pentru un post de referent juridic pe lângă un judecător al Tribunalului de Primă Instanță al Comunităților Europene. Această respingere ar fi intervenit prin circulara din 24 ianuarie 2007, deși judecătorul în cauză își manifestase anterior un viu interes pentru candidatura reclamantului.
         Reclamantul invocă, în primul rând, nulitatea deciziei de respingere a reclamației sale. Aceasta ar fi fost examinată de «Comisia Tribunalului de Primă Instanță competentă pentru a se pronunța cu privire la reclamații», a cărei componență nu ar corespunde exigențelor unui proces echitabil, astfel cum sunt definite la articolul 6 alineatul (1) din Convenția europeană pentru apărarea drepturilor omului și a libertăților fundamentale. Astfel, membrii Tribunalului care intră în componența acestui organ nu ar putea să se pronunțe în deplină imparțialitate în cauzele privind pe unul dintre colegii lor.
         În al doilea rând, reclamantul invocă faptul că ar fi fost victimă a unei discriminări. Judecătorul în cauză nu și-ar fi exercitat puterea de apreciere în mod rezonabil.
         În sfârșit, reclamantul consideră că, în orice caz, deciziile atacate încalcă principiile generale ale transparenței, bunei-credințe și protecției încrederii legitime.”


title: Cauza F-115/15: Ordonanța Tribunalului Funcției Publice (Camera întâi) din 28 aprilie 2016 - Silva Rodriguez/Comisia (Funcție publică — Funcționari — Pensie — Calculul drepturilor de pensie — Spor de conducere — Articolul 81 din Regulamentul de procedură)

text:
               20.6.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 222/44

         Ordonanța Tribunalului Funcției Publice (Camera întâi) din 28 aprilie 2016 - Silva Rodriguez/Comisia
   (Cauza F-115/15) (1)

   ((Funcție publică - Funcționari - Pensie - Calculul drepturilor de pensie - Spor de conducere - Articolul 81 din Regulamentul de procedură))
   (2016/C 222/57)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: José Manuel Silva Rodriguez (Madrid, Spania) (reprezentanți: N. de Montigny și J.-N. Louis, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: G. Gattinara și F. Simonetti, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare a deciziei Comisiei prin care sunt limitate drepturile de pensie ale reclamantului și declararea inaplicabilității concluziilor șefilor administrației din 16 iunie 2005 în măsura în care acestea limitează bonificarea drepturilor de pensie ale reclamantului, precum și obligarea pârâtei la plata pensiei pentru limită de vârstă la care acesta are dreptul.

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea domnului José Manuel Silva Rodriguez ca fiind în parte vădit inadmisibilă și în parte vădit neîntemeiată.

               2)

               Domnul Silva Rodriguez suportă propriile cheltuieli de judecată și este obligat să suporte cheltuielile de judecată efectuate de Comisia Europeană.

      (1)  JO C 320, 28.9.2015, p. 56.


title: Cauza F-36/13: Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera întâi) din 3 decembrie 2013 — CT/Agenția Executivă pentru Educație, Audiovizual și Cultură (Funcție publică — Agent temporar — Contract pe perioadă nedeterminată — Reziliere — Atingere adusă demnității funcției — Ruperea legăturii de încredere)

text:
               25.1.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 24/39

         Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera întâi) din 3 decembrie 2013 — CT/Agenția Executivă pentru Educație, Audiovizual și Cultură
   (Cauza F-36/13) (1)

   (Funcție publică - Agent temporar - Contract pe perioadă nedeterminată - Reziliere - Atingere adusă demnității funcției - Ruperea legăturii de încredere)
   2014/C 24/71
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: CT (Bruxelles, Belgia) (reprezentanți: S. Pappas, avocat)

      Pârâtă: Agenția Executivă pentru Educație, Audiovizual și Cultură (reprezentanți: H. Monet și B. Wägenbaur, agent și avocat)

      Obiectul

   Cerere de anulare a deciziei de reziliere a contractului de muncă al reclamantului în temeiul articolului 47 literele (c) și (i) din Regimul aplicabil celorlalți agenți (RAA)

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               CT suportă propriile cheltuieli de judecată și cheltuielile de judecată efectuate de Agenția Executivă pentru Educație, Audiovizual și Cultură.

      (1)  JO C 207, 20.7.2013, p. 58.


title: Cauza T-145/10: Acțiune introdusă la 24 martie 2010 — Solae/OAPI — Délitaste (alpha taste)

text:
               5.6.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 148/40

         Acțiune introdusă la 24 martie 2010 — Solae/OAPI — Délitaste (alpha taste)
   (Cauza T-145/10)
   2010/C 148/67
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Solae Holdings LLC (St. Louis, Statele Unite) (reprezentant: E. Armijo Chávarri, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Délitaste S. A. Industrielle et Commerciale d’Aliments (Salonic, Grecia)

      Concluziile reclamantei

               —

               Constatarea faptului că prezenta acțiune a fost legal introdusă și că documentele anexate au fost depuse în mod legal;

               —

               anularea deciziei Camerei a doua de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 16 decembrie 2009 în cauza R 92/2009-2, și

               —

               obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

      Solicitantul mărcii comunitare: cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs.

      Marca comunitară vizată: marca figurativă „alpha taste” pentru produse și servicii din clasele 29, 30, 39 și 43.

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în sprijinul opoziției: reclamanta.

      Marca sau semnul invocat în sprijinul opoziției: marca comunitară „ALPHA” pentru produse din clasa 29.

      Decizia diviziei de opoziție: admite în parte opoziția.

      Decizia camerei de recurs: respinge calea de atac.

      Motivele invocate: încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009 al Consiliului, în măsura în care camera de recurs a statuat în mod greșit că nu există decât un risc limitat de confuzie între mărcile în cauză.


title: Cauza T-518/13: Acțiune introdusă la 23 septembrie 2013 — Future Enterprises/OAPI — McDonald's International Property (MACCOFFEE)

text:
               30.11.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 352/19

         Acțiune introdusă la 23 septembrie 2013 — Future Enterprises/OAPI — McDonald's International Property (MACCOFFEE)
   (Cauza T-518/13)
   2013/C 352/36
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Future Enterprises Pte Ltd (Singapore, Singapore) (reprezentanți: J. Olsen, B. Hitchens, R. Sharma și M. Henshall, solicitors)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: McDonald’s International Property Co. Ltd (Wilmington, Statele Unite)

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea Deciziei Camerei întâi de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 13 iunie 2013 în cauza R 1178/2012-1 și

               —

               obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

      Marca comunitară înregistrată care a făcut obiectul unei cereri de declarare a nulității: marca verbală „MACCOFFEE” pentru produse din clasele 29, 30 și 32 — înregistrarea unei mărci comunitare nr. 7 307 382.

      Titularul mărcii comunitare: reclamanta.

      Partea care solicită declararea nulității mărcii comunitare: cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs.

      Motivarea cererii de declarare a nulității: motivele prevăzute la articolul 53 alineatul (1) litera (a) coroborat cu articolul 8 alineatul (1)literele (a) și (b), alineatul (2) litera (c) și alineatul (5) din Regulamentul privind marca comunitară.

      Decizia diviziei de anulare: admite cererea de declarare a nulității în totalitate.

      Decizia camerei de recurs: respinge calea de atac.

      Motivele invocate: încălarea articolului 8 alineatul (5) din Regulamentul privind marca comunitară.


title: Cauza T-34/13: Acțiune introdusă la 23 ianuarie 2013 — Meta Group/Comisia europeană

text:
               16.3.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 79/27

         Acțiune introdusă la 23 ianuarie 2013 — Meta Group/Comisia europeană
   (Cauza T-34/13)
   2013/C 79/48
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Reclamantă: Meta Group Srl (Roma, Italia) (reprezentanți: A. Bartolini, V. Colcelli, și A. Formica, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului anularea:

               —

               Notei emise de DG Enterprise and Industry Directorate — General din 11.12.2012 Ref. Nr. 1687862;

               —

               a Raportului de audit financiar nr. S12.16817;

         și, dacă este cazul:

               —

               a notei emise de D.G. Budget execution (general budget and EDF) a Comisiei Europene din 12.11.2012, având ca obiect „Plata prin compensare între creanțele Comisiei”, prin care Comisia a comunicat compensarea intervenită între creanța de 69 061,80 euro deținută de META Group față de Comisie în cadrul contractului Take-it-Up (nr. 245637) și datoria corespunzătoare astfel cum rezultă din nota de debit nr. 32412078833;

               —

               a notei emise de D.G. Budget execution (general budget and EDF) a Comisiei Europene din 12.11.2012 ref. nr 1380282, având ca obiect compensarea creanței de 16 772,36 euro deținute de META Group față de Comisie în cadrul contractului BCreative (nr. 245599), cu datoria corespunzătoare astfel cum rezultă din nota de debit nr 32412078833;

               —

               a notei emise de D.G. Budget execution (general budget and EDF) a Comisiei Europene din 12.11.2012 ref. nr 1380323, având ca obiect compensarea creanței de 16 772,36 euro deținute de META Group față de Comisie în cadrul contractului BCreative cu datoria echivalentă corespunzătoare;

               —

               a notei emise de D.G. Budget execution (general budget and EDF) a Comisiei Europene din 12.11.2012 ref. nr. 1387638, având ca obiect compensarea creanței de 220 518,25 euro deținute de Meta Group față de Comisie în cadrul contractelor Take-it-UP (nr. 245637) și Ecolink+ (nr. 256224) cu suma de 209 180,92 euro, astfel cum rezultă din nota de debit nr 32412078833;

               —

               în consecință, obligarea administrației la plata către reclamantă a sumei de 424 787,90 euro, plus dobânzi de întârziere;

               —

               obligarea administrației la repararea prejudiciului subsecvent suferit de reclamantă.

         Și obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Prezenta acțiune privește acordurile de grant încheiate între reclamantă și Comisie în cadrul „Programului-cadru pentru inovație și competitivitate (CIP) (2007-2013)”.
   În susținerea acțiunii formulate, reclamanta invocă șase motive.

               1.

               Primul motiv este întemeiat pe eroarea vădită de apreciere a faptelor, încălcarea dispoziției prevăzute în modificarea nr. 1 la contractul ECOLINK+ din 14.10.2011, încălcarea principiului încrederii legittime, precum și încălcarea principiilor protecției drepturilor dobândite, securității juridice și obligației de diligență.

                           —

                           Cu privire la acest aspect, se afirmă că Comisia și-a încălcat obligațiile asumate prin contract față de META, în special în ceea ce privește acceptarea metodologiei de calcul propuse de reclamantă.

               2.

               Al doilea motiv este întemeiat pe încălcarea articolului 11 din Acordurile de grant referitoare la Programul CIP (BCreative, Take-IT-Up, Ecolink+), încălcarea principiului principiului termenului rezonabil, și pe eroarea vădită în aprecierea faptelor.

                           —

                           Cu privire la acest aspect, se afirmă că societatea reclamantă a făcut dovada că remunerațiile propriilor asociați cu prestații în muncă sunt pe deplin coerente cu valorile de piață, precum și cu remunerațiile lucrătorilor care desfășoară activități independente parasubordonați („in house consultants”) și ale angajaților care desfășoară activități similare. În temeiul dreptului național, astfel de valori minime pot fi mărite inclusiv cu 100 % în caz de „importanță excepțională, complexitate sau dificultate” a prestației solicitate (a se vedea articolul 6 alineatul 1 din Decretul ministerial nr. 169 din 2 septembrie 2010). Încadrarea de către META Group a experților internaționali implicați în activitățile referitoare la proiectele în discuție, prin contract de colaborare „coordonată și continuă”, ar fi de altfel pe deplin legitimă.

               3.

               Al treilea motiv este întemeiat pe încălcarea principiului proporționalității acțiunii administrative și încălcarea principiilor bunei administrări, transparenței și prestabilirii criteriilor.

                           —

                           Cu privire la acest aspect, se afirmă că existența mai multor criterii care pot fi utilizate în vederea stabilirii modalităților de calcul al remunerațiilor ar fi trebuit să determine administrația să îl adopte pe cel mai favorabil pentru privat. Odată constatată prezența pe piața italiană și europeană a unor tarife destul de diferite unele de altele pentru aceleași servicii, ar fi fost oportun să se acorde prevalență soluției care ar fi adus cel mai mic prejudiciu posibil poziției reclamantei.

               4.

               Al patrulea motiv este întemeiat pe eroarea vădită în aprecierea faptelor, încălcarea prevederilor din modificarea nr. 1 la contractul ECOLINK+ din 14.10.2011 și pe încălcarea principiilor încrederii legitime, bunei credințe, protecției drepturilor dobândite, securității juridice și obligației de diligență.

                           —

                           Cu privire la acest aspect, se afirmă că actele de compensare sunt ilegale întrucât sumele indicate drept creanțe ce revin META în raport cu contractele sus-menționate sunt semnificativ mai mici decât ceea ce se datorează. În special, Comisia, pe baza concluziilor din final audit report atacat în prezent, ar fi aplicat în mod arbitrar, pentru determinarea costurilor eligibile referitoare la asociații cu prestații în muncă, un cost pe oră semnificativ mai redus decât cel propus de META.

               5.

               Al cincilea motiv este întemeiat pe încălcarea principiului bunei administrații, precum și pe caracterul insuficient al motivării.

                           —

                           Cu privire la acest aspect, se afirmă că actele de compensare sunt complet nemotivate, inclusiv în ceea ce privește criteriile și parametrii utilizați la calcul. Prin urmare, Comisia ar fi trebuit, având în vedere că la momentul notificării măsurilor de compensare examinate, META nu cunoștea încă rezultatele finale ale raportului de audit, să detalieze aprecierile aflate la baza deciziei de a utiliza o metodologie de calcul al costurilor eligibile diferită de cea stabilită prin contract.

               6.

               Al șaselea motiv este întemeiat pe eroarea vădită în efectuarea calculelor pentru stabilirea sumei ce revin reclamantei.

                           —

                           Cu privire la acest aspect, se afirmă că calculele efectuate de Comisie în vederea compensării sunt de altfel eronate. În fapt, chiar aplicând flate rate referitoare la Programul „Marie Curie” calculele nu rezultă a fi coerente.


title: Cauza T-625/14: Ordonanța Tribunalului din 24 iunie 2015 – Wm. Wrigley Jr./OAPI (Reprezentarea unei sfere) [„Marcă comunitară — Cerere de înregistrare a unei mărci comunitare figurative reprezentând o sferă — Motiv absolut de refuz — Lipsa caracterului distinctiv — Articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 — Acţiune vădit nefondată”]

text:
               21.9.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 311/47

         Ordonanța Tribunalului din 24 iunie 2015 – Wm. Wrigley Jr./OAPI (Reprezentarea unei sfere)
   (Cauza T-625/14) (1)

   ([„Marcă comunitară - Cerere de înregistrare a unei mărci comunitare figurative reprezentând o sferă - Motiv absolut de refuz - Lipsa caracterului distinctiv - Articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 - Acţiune vădit nefondată”])
   (2015/C 311/51)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Wm. Wrigley Jr. Company (Wilmington, Delaware, Statele Unite) (reprezentanți: M. Kinkeldey, S. Brandstätter și C. Schmitt, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: J. Crespo Carrillo, agent)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a cincea de recurs a OAPI din 17 iunie 2014 (cauza R 168/2014-5) privind o cerere de înregistrare a unui semn figurativ reprezentând o sferă ca marcă comunitară

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă Wm. Wrigley Jr. Company la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 351, 6.10.2014.


title: Cauza C-406/08: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de High Court of Justice (England and Wales) (Queen's Bench Division), Leeds District Registry la 18 septembrie 2008 — Uniplex (UK) Ltd/NHS Business Services Authority

text:
               22.11.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 301/23

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de High Court of Justice (England and Wales) (Queen's Bench Division), Leeds District Registry la 18 septembrie 2008 — Uniplex (UK) Ltd/NHS Business Services Authority
   (Cauza C-406/08)
   (2008/C 301/36)
   Limba de procedură: engleza
   Instanța de trimitere
   High Court of Justice (Queen's Bench Division)
   Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Uniplex (UK) Ltd

      Pârâtă: NHS Business Services Authority
   Întrebările preliminare
   În ipoteza în care un operator economic introduce o cale de atac la nivel național împotriva atribuirii unui contract-cadru de către o autoritate contractantă ca urmare a unei proceduri de achiziții publice în cadrul căreia respectivul operator a fost ofertant și care trebuia să se desfășoare în conformitate cu Directiva 2004/18/EC (1) (și cu dispozițiile naționale de punere în aplicare relevante), și prin respectiva cale de atac urmărește obținerea unor despăgubiri pentru încălcarea prevederilor privind achizițiile publice în ceea ce privește respectiva procedură și atribuire:

               (a)

               o prevedere națională precum articolul 47(7)(b) din Regulamentul privind contractele publice 2006 [Public Contracts Regulations 2006] care prevede că respectiva cale de atac trebuie introdusă prompt și în orice caz în termen de trei luni de la data la care au survenit motivele de introducere a căii de atac, cu excepția situației în care Curtea consideră că există un motiv întemeiat pentru prelungirea termenului, trebuie interpretată prin prisma Directivei 89/665/CEE (2), articolele 1 și 2 și a principiului comunitar al echivalenței, precum și a cerinței de drept comunitar privind protecția juridică efectivă și/sau a principiului efectivității, și ținând seama de orice alt principiu juridic de drept comunitar relevant, în sensul că acordă ofertantului un drept individual și necondițional față de autoritatea contractantă, astfel încât termenul pentru introducerea căii de atac împotriva procedurii și atribuirii unei asemenea achiziții începe să curgă de la data la care ofertantul a cunoscut sau ar fi trebuit să cunoască faptul că procedura de achiziții publice a încălcat legislația comunitară privind achizițiile publice, sau de la data la care aceasta a încălcat prevederile relevante privind achizițiile publice; și

               (b)

               în orice caz, cum trebuie să aplice o instanță națională (i) orice condiție privind promptitudinea introducerii căii de atac și (ii) orice discreție în legătură cu prelungirea termenului național pentru introducerea unei astfel de căi de atac?

      (1)  Directiva 2004/18/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 31 martie 2004 privind coordonarea procedurilor de atribuire a contractelor de achiziții publice de lucrări, de bunuri și de servicii (JO L 134, p. 114, Ediție specială, 06/vol. 8, p. 116).

      (2)  Directiva 89/665/CEE a Consiliului din 21 decembrie 1989 privind coordonarea actelor cu putere de lege și a actelor administrative privind aplicarea procedurilor care vizează căile de atac față de atribuirea contractelor de achiziții publice de produse și a contractelor publice de lucrări (JO L 395, p. 33, Ediție specială, 06/vol. 1, p. 237).


title: Cauza T-217/14 R: Acțiune introdusă la 9 aprilie 2014 – Gmina Kosakowo/Comisia

text:
               30.6.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 202/26

         Acțiune introdusă la 9 aprilie 2014 – Gmina Kosakowo/Comisia
   (Cauza T-217/14 R)
   2014/C 202/33
   Limba de procedură: polona

      Părțile

      Reclamantă: Gmina Kosakowo (Kosakowo, Polonia) (reprezentant: M. Leśny, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea Deciziei Comisiei Europene din 11 februarie 2014 referitoare la măsura S.A. 35388 prin care s-a dispus ca Polonia să recupereze de la aeroportul din Gdynia Kosakowo un ajutor de stat plătit în mod nelegal,

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă trei motive.

               1.

               Primul motiv

                           —

                           Stabilirea în mod eronat a situaţiei de fapt care a stat la baza deciziei în litigiu.

               2.

               Al doilea motiv

                           —

                           Încălcarea articolului 107 alineatul (1) TFUE deoarece Comisia a considerat în mod nefondat că oraşul Gmina Kosakowo acordase un ajutor public cu încălcarea acestei dispoziţii atunci când acceptarea de către această entitate de participaţii la societatea Port Lotniczy Gdynia-Kosakowo sp. z o.o. constituia acordul definitiv pentru încheierea unui contract de închiriere a unui teren şi din cauza unei aplicări greşite a criteriului investitorului privat de către Comisia Europeană.

               3.

               Al treilea motiv

                           —

                           Încălcarea următoarelor norme de procedură: articolul 107 alineatul (1) TFUE coroborat cu articolul 5 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 659/1999 al Consiliului prin faptul că Comisia a aplicat eronat criteriul investitorului privat, articolul 7 alineatul (5) coroborat cu articolul 13 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr.o659/1999 al Consiliului prin faptul că Comisia a stabilit în mod greşit cuantumul ajutorului care face obiectul recuperării, fiind incluse şi cheltuielile privind securizarea şi infrastructura, şi articolul 296 al doilea paragraf TFUE, din cauza lipsei unei motivări adecvate a deciziei în litigiu prin faptul că nu se indică elementele esenţiale care să permită stabilirea motivelor acesteia.


title: Cauza T-318/13: Hotărârea Tribunalului din 12 februarie 2015 – Vita Phone/OAPI (LIFEDATA) [„Marcă comunitară – Cerere de înregistrate a mărcii comunitare verbale LIFEDATA – Motiv absolut de refuz – Lipsa caracterului distinctiv – Articolul 7 alineatul (1) litera (b) și articolul 75 din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 – Lipsa unei aprecieri concrete – Obligația de motivare”]

text:
               30.3.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 107/26

      Hotărârea Tribunalului din 12 februarie 2015 – Vita Phone/OAPI (LIFEDATA)
      (Cauza T-318/13) (1)

      ([„Marcă comunitară - Cerere de înregistrate a mărcii comunitare verbale LIFEDATA - Motiv absolut de refuz - Lipsa caracterului distinctiv - Articolul 7 alineatul (1) litera (b) și articolul 75 din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 - Lipsa unei aprecieri concrete - Obligația de motivare”])
      (2015/C 107/34)
      Limba de procedură: germana

         Părțile

         Reclamantă: Vita Phone GmbH (Mannheim, Germania) (reprezentanți: P. Ruess și A. Doepner-Thiele, avocați)

         Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentanți: G. Marten și G. Schneider, agenți)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva deciziei Camerei întâi de recurs a OAPI din 26 martie 2013 (cauza R 1072/2012-1) privind o cerere de înregistrare a mărcii verbale LIFEDATA ca marcă comunitară.

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Obligă Vita Phone GmbH la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 226, 3.8.2013.


title: Cauzele conexate T-4/94, T-73/94, T-372/94, T-52/97, T-60/97, T-64/97 și T-144/97: Ordonanța Tribunalului de Primă Instanță din 23 iulie 2009 — Wilman și alții/Consiliul și Comisia

text:
               26.9.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 233/21

         Ordonanța Tribunalului de Primă Instanță din 23 iulie 2009 — Wilman și alții/Consiliul și Comisia
   (Cauzele conexate T-4/94, T-73/94, T-372/94, T-52/97, T-60/97, T-64/97 și T-144/97) (1)

   2009/C 233/40

      Limba de procedură: olandeza

   Președintele Camerei a opta a dispus radierea cauzelor conexate.

      (1)  JO C 43, 12.2.1994.


title: Cauza C-189/14: Cerere de decizie preliminară introdusă de Eparchiako Dikastirio Lefkosias (Cipru) la 16 aprilie 2014 – Bogdan Chain/Atlanco LTD

text:
               30.6.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 202/12

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Eparchiako Dikastirio Lefkosias (Cipru) la 16 aprilie 2014 – Bogdan Chain/Atlanco LTD
   (Cauza C-189/14)
   2014/C 202/14
   Limba de procedură: greaca

      Instanța de trimitere

   Eparchiako Dikastirio Lefkosias (Tribunalul districtual Nicosia)

      Părțile din procedura principală

      Reclamant: Bogdan Chain

      Pârâtă: Atlanco LTD

      Întrebările preliminare

               1)

               Faptul că articolul 13 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 883/2004 (1) și articolul 14 alineatul (5) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 987/2009 (2) de punere în aplicare se aplică unei „[p]ersoan[e] care desfășoară în mod obișnuit o activitate salariată în două sau mai multe state membre” trebuie interpretat în sensul că sunt aplicabile și în situația [OR 2] unei persoane care este angajată în temeiul unui contract încheiat cu un singur angajator stabilit într-un stat membru al Uniunii Europene, în două alte state membre ale Uniunii Europene, deși:

                           a)

                           al doilea stat membru în care persoana va lucra nu a fost încă stabilit și nici nu ar putea fi prevăzut la momentul depunerii cererii de emitere a formularului Α1 din cauza naturii specifice a muncii – activitate temporară a lucrătorilor, pe perioade scurte, în mai multe state membre ale Uniunii Europene
                           sau

                           b)

                           durata activității desfășurate în primul și/sau în al doilea stat membru nu poate fi încă determinată sau nu este previzibilă din cauza naturii specifice a muncii – activitate temporară a lucrătorilor, pe perioade scurte, în mai multe state membre ale Uniunii Europene?

               2)

               În cazul unui răspuns afirmativ la întrebările de la punctul 1 de mai sus, articolul 14 alineatul (5) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 987/2009 de punere în aplicare poate fi interpretat în sensul că, în scopul aplicării articolului 13 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 883/2004, expresia „persoană care desfășoară în mod obișnuit o activitate salariată în două sau mai multe state membre” se referă și la ipoteza în care există perioade de inactivitate între două angajări ale lucrătorului în state membre diferite, pe durata cărora acesta continuă să fie încadrat prin același contract de muncă?

               3)

               În cazul unui răspuns afirmativ la întrebările de la punctul 1 de mai sus, faptul că statul membru competent nu emite formularul A1 se opune aplicării articolului 13 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 883/2004?

               4)

               Articolul 16 alineatul (5) și/sau articolul 20 alineatul (1) sau orice alt articol din Regulamentul (CE) nr. 987/2009 de punere în aplicare impun obligația, în sarcina statului membru, în temeiul unei decizii provizorii a statului membru de reședință cu privire la legislația aplicabilă, de a emite formularul A1 din oficiu, fără ca angajatorul în cauză să trebuiască să depună o cerere în acest sens în statul membru competent?

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 883/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 29 aprilie 2004 privind coordonarea sistemelor de securitate socială (JO L 166, p. 1, Ediție specială, 05/vol. 7, p. 82).

      (2)  Regulamentul (CE) nr. 987/2009 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 septembrie 2009 de stabilire a procedurii de punere în aplicare a Regulamentului (CE) nr. 883/2004 privind coordonarea sistemelor de securitate socială (JO L 284, p. 1).


title: Cauza T-637/16: Acțiune introdusă la 6 septembrie 2016 – Wabco Europe/Comisia

text:
               14.11.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 419/48

         Acțiune introdusă la 6 septembrie 2016 – Wabco Europe/Comisia
   (Cauza T-637/16)
   (2016/C 419/64)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Wabco Europe (Bruxelles, Belgia) (reprezentanți: E. Righini și S. Völcker, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               declararea admisibilității acțiunii;

               —

               anularea în tot sau în parte a deciziei (1) și

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă șase motive.

               1.

               Primul motiv, prin intermediul căruia se susține că decizia trebuie să fie anulată deoarece este viciată de erori de drept și de fapt săvârșite în cadrul identificării pretinsei măsuri de ajutor de stat și al calificării acesteia ca fiind o schemă de ajutoare.

               2.

               Al doilea motiv, prin intermediul căruia se susține că decizia trebuie să fie anulată deoarece Comisia a săvârșit erori de drept și de fapt întrucât a considerat că măsura este selectivă, în sensul articolului 107 TFUE.

               3.

               Al treilea motiv, prin intermediul căruia se susține că decizia trebuie să fie anulată deoarece Comisia a săvârșit erori de drept și de fapt întrucât a considerat că măsura acordă reclamantei un avantaj, în sensul articolului 107 TFUE.

               4.

               Al patrulea motiv, prin intermediul căruia se susține că decizia trebuie să fie anulată deoarece motivarea inadecvată și contradictorie formulată de Comisie încalcă articolul 296 TFUE.

               5.

               Al cincilea motiv, prin intermediul căruia se susține că decizia trebuie să fie anulată deoarece Comisia a încălcat principiul bunei administrări întrucât nu a examinat cu diligență și imparțialitate toate elementele cauzei.

               6.

               Al șaselea motiv, prin intermediul căruia se susține că decizia trebuie să fie anulată deoarece Comisia a săvârșit un abuz de putere întrucât a stabilit propriul principiu al concurenței depline într-o decizie privind un ajutor de stat.

      (1)  Decizia C(2015) 9837 final a Comisiei din 11 ianuarie 2016 în cauza privind ajutorul de stat SA.37667 – Scutirea aplicabilă profitului excedentar pusă în aplicare de Belgia (denumită în continuare „decizia”).


title: Cauza C-349/14: Cerere de decizie preliminară introdusă de Conseil d'État (Franţa) la 21 iulie 2014 – Ministre délégué, chargé du budget/Marlène Pazdziej

text:
               29.9.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 339/11

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Conseil d'État (Franţa) la 21 iulie 2014 – Ministre délégué, chargé du budget/Marlène Pazdziej
   (Cauza C-349/14)
   2014/C 339/12
   Limba de procedură: franceza

      Instanța de trimitere

   Conseil d'État

      Părțile din procedura principală

      Recurent: Ministre délégué, chargé du budget

      Intimată: Marlène Pazdziej

      Întrebarea preliminară

   Dispozițiile celui de al doilea paragraf al articolului [13] din Protocolul privind privilegiile și imunitățile Uniunii Europene se opun oricărei luări în considerare, pentru calculul venitului teoretic în scopuri fiscale al unei familii, a remunerației percepute de un funcționar sau de un agent al Uniunii Europene membru al acestei familii, din moment ce această luare în considerare este susceptibilă să exercite o influență asupra valorii impozitului datorat de această familie, sau trebuie să se continue să se acționeze conform Hotărârii Curții din 14 octombrie 1999 (cauza C-229/98) (1) în cazurile în care luarea în considerare a unei asemenea remunerații nu are ca obiect, în vederea eventualei aplicări a unei măsuri sociale care urmărește scutirea de la plata unei taxe, acordarea unei reduceri pentru baza sa de calcul sau, mai general, o degrevare fiscală, decât verificarea aspectului dacă venitul teoretic în scopuri fiscale al familiei este sau nu este inferior limitei stabilite de dreptul fiscal național pentru acordarea beneficiului – eventual modulat în funcție de venitul teoretic – acestei măsuri sociale?

      (1)  EU:C:1999:501.


title: Cauza T-3/12: Hotărârea Tribunalului din 10 iulie 2013 — Kreyenberg/OAPI — Comisia (MEMBER OF €e euro experts) [ „Marcă comunitară — Procedură de declarare a nulității — Marcă comunitară figurativă MEMBER OF €e euro experts — Motiv absolut de refuz — Emblemele Uniunii și ale domeniilor sale de acțiune — Simbolul euro — Articolul 7 alineatul (1) litera (i) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009” ]

text:
               24.8.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 245/9

         Hotărârea Tribunalului din 10 iulie 2013 — Kreyenberg/OAPI — Comisia (MEMBER OF €e euro experts)
   (Cauza T-3/12) (1)

   (Marcă comunitară - Procedură de declarare a nulității - Marcă comunitară figurativă MEMBER OF €e euro experts - Motiv absolut de refuz - Emblemele Uniunii și ale domeniilor sale de acțiune - Simbolul euro - Articolul 7 alineatul (1) litera (i) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009)
   2013/C 245/12
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamant: Heinrich Kreyenberg (Ratingen, Germania) (reprezentant: J. Krenzel, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: A. Poch, agent)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: Comisia Europeană

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a doua de recurs a OAPI din 5 octombrie 2011 (cauza R 1804/2010-2), privind o procedură de declarare a nulității între Comisia Europeană și domnul Heinrich Kreyenberg

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Domnul Heinrich Kreyenberg suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI).

      (1)  JO C 65, 3.3.2012.


title: Cauza T-453/10: Acțiune introdusă la 24 septembrie 2010 — Northern Ireland Department of Agriculture and Rural Development/Comisia

text:
               4.12.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 328/38

         Acțiune introdusă la 24 septembrie 2010 — Northern Ireland Department of Agriculture and Rural Development/Comisia
   (Cauza T-453/10)
   ()
   2010/C 328/65
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamant: Ireland Department of Agriculture and Rural Development (Belfast, Regatul Unit) (reprezentanți: K. Brown, solicitor și D. Wyatt QC, barrister)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile reclamantului

               —

               Anularea Deciziei nr. 2010/399/UE a Comisiei (1) [notificată cu numărul C(2010) 4894] din 15 iulie 2010, în măsura în care se referă la o înregistrare privind o corecție forfetară de 5 % pentru anumite cheltuieli în valoare de 18 600 258,71 de euro efectuate de Irlanda de Nord în cadrul exercițiului fiscal 2007 și

               —

               obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Prin intermediul prezentei acțiuni, reclamantul solicită, în temeiul articolului 263 TFUE, anularea în parte a Deciziei nr. 2010/399/UE a Comisiei [notificată cu numărul C(2010) 4894] din 15 iulie 2010, în măsura în care aceasta a exclus de la finanțarea din fondurile Uniunii Europene o înregistrare referitoare la o corecție forfetară de 5 % pentru anumite cheltuieli în valoare de 18 600 258,71 de euro efectuate de Irlanda de Nord în cadrul exercițiului fiscal 2007.
   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă următoarele motive:

               În primul rand, Comisia a adoptat această decizie în ceea ce privește înregistrarea contestată întemeindu-se pe erori de fapt și de drept, în măsura în care deficiențele din cadrul controalelor esențiale identificate de aceasta și posibilele lor consecințe asupra declarației privind hectarele eligibile în cursul anului de solicitări 2006 nu ar fi putut justifica posibilitatea unei de 5 % pentru totalitatea cheltuielilor relevante din anul respectiv ale Irlandei de Nord. Astfel de supradeclarări nu ar fi putut determina majorarea valorilor de referință care decurg din plățile efectuate în favoarea fermierilor în cursul anilor 2002-2002 și, în consecință, nu ar fi putut decât să conducă la creșterea numărului, iar nu a valorii, drepturilor de plată stabilite în 2005. Aproximativ 78 % din valoarea drepturilor de plată care trebuie acordate și împărțite între hectarele eligibile declarate de fermieri în 2005 au fost determinate cu ajutorul plăților acordate fermierilor interesați în cursul anilor 2000-2002, iar acest procent nu ar fi afectat de erorile de calcul referitoare la numărul de hectare eligibile în 2005, care au fost repetate în 2006. În plus, dispozițiile privind reducerile și scutirile sau sancțiunile se aplică sub rezerva principiului modificării retroactive a drepturilor de plată și a principiului potrivit căruia dacă un fermier face o supradeclarare privind hectarele eligibile și drepturile de plată, însă suprafața agricolă considerată eligibilă este suficientă pentru a activa toate drepturile de plată la care acesta este îndreptățit în mod efectiv, nu se aplică nicio sancțiune. Comisia a interpretat eronat dispozițiile care prevăd aceste principii și, prin urmare, a supraestimat în mod semnificativ sumele care se pot recupera de la fermieri în Irlanda de Nord, având în vedere supradeclararea din cursul anului de solicitări 2006.

               În plus, Comisia a încălcat principiul proporționalității în măsura în care a apreciat pierderea probabilă la 5 % din totalitatea cheltuielilor ocazionate, deși principiul fundamental care trebuie aplicat în situațiile în care nu se pot aprecia cu exactitate pierderile aduse respectivelor fonduri de finanțare ale Uniunii Europene este acela că nivelul corecției trebuie să fie în mod precis corelat cu pierderea probabilă. Această apreciere efectuată de Comisie a fost întemeiată pe două premise eronate. Prima dintre ele se referă la faptul că nu este relevant dacă erorile privind supraevaluarea terenului eligibil în 2005 și în 2006 nu ar fi putut avea niciun efect advers privind aproximativ 78 % din drepturile de plată totale care trebuie acordate fermierilor și, în consecință, nu ar fi putut supune unui risc finanțarea. În plus, a doua premisă eronată este aceea că sumele care se pot recupera de la fermieri în Irlanda de Nord în eventualitatea unor supradeclarări în 2006 au fost supraestimate în mod semnificativ de către Comisie. În sfârșit, în măsura în care Comisia a aplicat o corecție forfetară de 5 % în temeiul unei supraestimări importante a pierderii probabile efective aduse fondurilor de finanțare ale Uniunii Europene, rezultă că, în împrejurările din speță, o corecție forfetară de 5 % a fost excesivă și, așadar, disproporționată.

      (1)  Decizia Comisiei din 15 iulie 2010 de excludere de la finanțarea din fondurile Uniunii Europene a anumitor cheltuieli efectuate de statele membre în cadrul secțiunii Garantare a Fondului european de orientare și garantare agricolă (FEOGA), în cadrul Fondului european de garantare agricolă (FEGA) și în cadrul Fondului european agricol pentru dezvoltare rurală (FEADR) [notificată cu numărul C(2010) 4894] (JO L 2010 L 184, p. 6).


title: Cauza T-435/09: Hotărârea Tribunalului din 16 septembrie 2013 — GL2006 Europe/Comisia ( „Clauză compromisorie — Contracte de sprijin financiar încheiate în cadrul celui de Al cincilea și al celui de Al șaselea program cadru pentru acțiuni comunitare de cercetare și de dezvoltare tehnologică și în cadrul Programului eTEN — Proiectele Highway, J WeB, Care Paths, Cocoon, Secure Justice, Qualeg, Lensis, E Pharm Up, Liric, Grace, Clinic și E2SP — Rezilierea contractelor — Rambursarea sumelor plătite — Note de debit — Cerere reconvențională — Reprezentarea reclamantei” )

text:
               9.11.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 325/21

         Hotărârea Tribunalului din 16 septembrie 2013 — GL2006 Europe/Comisia
   (Cauza T-435/09) (1)

   (Clauză compromisorie - Contracte de sprijin financiar încheiate în cadrul celui de Al cincilea și al celui de Al șaselea program cadru pentru acțiuni comunitare de cercetare și de dezvoltare tehnologică și în cadrul Programului eTEN - Proiectele Highway, J WeB, Care Paths, Cocoon, Secure Justice, Qualeg, Lensis, E Pharm Up, Liric, Grace, Clinic și E2SP - Rezilierea contractelor - Rambursarea sumelor plătite - Note de debit - Cerere reconvențională - Reprezentarea reclamantei)
   2013/C 325/34
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: GL2006 Europe Ltd (Birmingham, Regatul Unit) (reprezentanți: M. Gardenal și E. Belinguier-Raiz, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: inițial S. Delaude și N. Bambara, ulterior S. Delaude, agenți, asistați de R. Van der Hout, avocat)

      Obiectul

   Pe de o parte, acțiunea introdusă de societatea GL2006 Europe, în conformitate cu articolul 238 CE, întemeiată pe clauze compromisorii, prin care reclamanta contestă verificările efectuate de OLAF la incinta sa în luna decembrie 2008, decizia cuprinsă în scrisoarea din 10 iulie 2009 prin care Comisia a pus capăt participării sale la două proiecte de cercetare și de dezvoltare tehnologică, precum și 12 note de debit emise de Comisie la 7 august 2009 privind rambursarea sumelor pe care aceasta le plătise în cadrul participării sale la 12 proiecte de cercetare și de dezvoltare tehnologică și, pe de altă parte, cererea reconvențională de rambursare a respectivelor sume

      Dispozitivul

               1.

               Nu mai este necesară pronunțarea asupra fondului acțiunii introduse de GL2006 Europe Ltd.

               2.

               Obligă GL2006 Europe să plătească Comisiei Europene suma de 2 258 456,31 euro, majorată cu dobânzi de la data scadențelor prevăzute în notele de debit datate 7 august 2009.

               3.

               Obligă GL2006 Europe la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 11, 16.1.2010.


title: Cauza T-370/16: Acțiune introdusă la 12 iulie 2016 – Anheuser-Busch Inbev și Ampar/Comisia

text:
               10.10.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 371/9

         Acțiune introdusă la 12 iulie 2016 – Anheuser-Busch Inbev și Ampar/Comisia
   (Cauza T-370/16)
   (2016/C 371/11)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamante: Anheuser-Busch Inbev (Bruxelles, Belgia) și Ampar (Louvain, Belgia) (reprezentanți: A. von Bonin, O. Brouwer și A. Haelterman, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamantele solicită Tribunalului:

               —

               anularea Deciziei Comisiei din 11 ianuarie 2016 privind schema de ajutoare de stat referitoare la scutirea aplicabilă profitului excedentar SA.37667 (2015/C) (ex 2015/NN);

               —

               în temeiul articolului 134 din Regulamentul de procedură al Tribunalului, obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată efectuate de reclamante, inclusiv a cheltuielilor de judecată efectuate de eventuali intervenienți.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamantele invocă patru motive.

               1.

               Primul motiv, prin intermediul căruia se invocă săvârșirea unei erori de drept și a unei erori vădite de apreciere în identificarea pretinsei măsuri de ajutor de stat și în calificarea sa drept schemă de ajutor, în sensul articolului 1 litera (d) din Regulamentul nr. 2015/1589 al Consiliului din 13 iulie 2015 de stabilire a normelor de aplicare a articolului 108 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene și al articolului 107 TFUE.

               2.

               Al doilea motiv, prin intermediul căruia se invocă săvârșirea unei erori de drept și a unei aplicări eronate a articolului 107 alineatul (1) TFUE, prin faptul că s-a reținut că sistemul de ajustare a profitului excedentar constituie ajutor de stat.

               3.

               Al treilea motiv, prin intermediul căruia se invocă săvârșirea unei erori vădite de aprecierea în identificarea grupurilor de beneficiari ai pretinsului ajutor și încălcarea principiului legalității și a articolului 16 alineatul (1) din Regulamentul nr. 2015/1589 al Consiliului din 13 iulie 2015 de stabilire a normelor de aplicare a articolului 108 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene.

               4.

               Al patrulea motiv, prin intermediul căruia se invocă încălcarea principiilor securității juridice, protecției încrederii legitime și bunei administrări.


title: Cauza C-482/06: Ordonanța președintelui Camerei a șasea a Curții din 20 noiembrie 2007 — Comisia Comunităților Europene/Republica Portugheză

text:
               23.2.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 51/38

         Ordonanța președintelui Camerei a șasea a Curții din 20 noiembrie 2007 — Comisia Comunităților Europene/Republica Portugheză
   (Cauza C-482/06) (1)

   (2008/C 51/64)

      Limba de procedură: portugheza

   Președintele Camerei a șasea a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 326, 30.12.2006.


title: Cauza T-258/14: Ordonanța Tribunalului din 12 ianuarie 2015 – Luxemburg/Comisia

text:
               9.3.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 81/29

         Ordonanța Tribunalului din 12 ianuarie 2015 – Luxemburg/Comisia
   (Cauza T-258/14) (1)

   (2015/C 081/37)
   Limba de procedură: franceza
   Președintele Camerei a cincea a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 223, 14.7.2014.


title: Cauza T-670/14: Acțiune introdusă la 19 septembrie 2014 – Milchindustrie-Verband și Deutscher Raiffeisenverband/Comisia

text:
               1.12.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 431/30

         Acțiune introdusă la 19 septembrie 2014 – Milchindustrie-Verband și Deutscher Raiffeisenverband/Comisia
   (Cauza T-670/14)
   (2014/C 431/53)
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamante: Milchindustrie-Verband e.V. (Berlin, Germania), Deutscher Raiffeisenverband e.V. (Berlin) (reprezentanți: I. Zenke și T. Heymann, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamantele solicită Tribunalului:

               —

               anularea Comunicării 2014/C 200/01 a Comisiei Europene din 28 iunie 2014 privind orientări privind ajutoarele de stat pentru protecția mediului și energie pentru perioada 2014-2020 în măsura în care industria lactatelor (NACE 10.51) nu este citată în anexa 3, deși îndeplinește criteriile prevăzute în secțiunea 3.7.2 a acestor orientări;

               —

               obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamantele invocă trei motive.

               1.

               Primul motiv, întemeiat pe un abuz de putere ca urmare a unei erori vădite de apreciere în alegerea perioadei de referință

                           —

                           reclamantele susțin că pârâta, prin adoptarea Orientărilor privind ajutoarele de stat pentru protecția mediului și energie pentru perioada 2014-2020 (1), a încălcat principiile fundamentale ale exercitării puterii de apreciere, întrucât s-ar fi întemeiat pe date vechi pentru calcularea intensității schimburilor comerciale, deși erau disponibile date noi.

               2.

               Al doilea motiv, întemeiat pe un abuz de putere ca urmare a unei examinări insuficiente a faptelor

                           —

                           reclamantele susțin că pârâta ar fi săvârșit în plus un abuz de putere întrucât pentru calcularea intensității schimburilor comerciale nu ar fi identificat și nu ar fi luat în considerare toate produsele efectiv fabricate de industria lactatelor. Acest lucru ar conduce la o denaturare în prezentarea situației concurențiale.

               3.

               Al treilea motiv, întemeiat pe încălcarea unor norme fundamentale de procedură

                           —

                           reclamantele arată în plus că pârâta, prin clasificarea ramurilor economice în anexa 3 sau în anexa 5 la Orientările privind ajutoarele de stat ar încălca articolul 296 TFUE, întrucât nu ar indica în ce mod și pe baza căror date va fi calculat și determinat criteriul intensității schimburilor comerciale. Reclamantele ar fi lipsite astfel de posibilitatea de a-și exercita în mod efectiv drepturile.

      (1)  Comunicarea Comisiei – Orientări privind ajutoarele de stat pentru protecția mediului și energie pentru perioada 2014-2020 (JO C 200, p. 1).


title: Cauza T-513/09: Hotărârea Tribunalului din 16 decembrie 2010 — Baena Grupo/OAPI — Neuman și Galdeano del Sel (Personnage assis) [ „Desen sau model comunitar — Procedură de declarare a nulității — Desen sau model comunitar înregistrat ce reprezintă un personaj așezat — Marcă comunitară figurativă anterioară — Motiv de nulitate — Caracter individual — Impresie globală diferită — Articolul 6 și articolul 25 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 6/2002” ]

text:
               12.2.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 46/13

         Hotărârea Tribunalului din 16 decembrie 2010 — Baena Grupo/OAPI — Neuman și Galdeano del Sel (Personnage assis)
   (Cauza T-513/09) (1)

   (Desen sau model comunitar - Procedură de declarare a nulității - Desen sau model comunitar înregistrat ce reprezintă un personaj așezat - Marcă comunitară figurativă anterioară - Motiv de nulitate - Caracter individual - Impresie globală diferită - Articolul 6 și articolul 25 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 6/2002)
   2011/C 46/25
   Limba de procedură: spaniola

      Părțile

      Reclamantă: José Manuel Baena Grupo, SA (Santa Perpètua de Mogoda, Spania) (reprezentant: A. Canela Giménez, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentanți: J. Crespo Carrillo și A. Folliard-Monguiral, agenți)

      Celelalte părți în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, interveniente la Tribunal: Herbert Neuman (Tarifa, Spania) și Andoni Galdeano del Sel (Spania)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a treia de recurs a OAPI din 14 octombrie 2009 (cauza R 1323/2008-3) privind o procedură de declarare a nulității între domnii Herbert Neuman și Andoni Galdeano del Sel, pe de o parte, și José Manuel Baena Grupo, SA, pe de altă parte

      Dispozitivul

               1.

               Anulează Decizia Camerei a treia de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI) din 14 octombrie 2009 (cauza R 1323/2008-3).

               2.

               Obligă OAPI la suportarea propriilor cheltuieli de judecată, precum și la plata cheltuielilor de judecată efectuate de José Manuel Baena Grupo, SA. Domnii Herbert Neuman și Andoni Galdeano del Sel suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 51, 27.2.2010


title: Cauza C-114/09: Ordonanța președintelui Curții din 29 iunie 2009 — Comisia Comunităților Europene/Regatul Spaniei

text:
               21.11.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 282/33

         Ordonanța președintelui Curții din 29 iunie 2009 — Comisia Comunităților Europene/Regatul Spaniei
   (Cauza C-114/09) (1)

   2009/C 282/62

      Limba de procedură: spaniola

   Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 113, 16.5.2009.


title: Cauza C-443/15: Cerere de decizie preliminară introdusă de The Labour Court, Ireland (Irlanda) la 13 august 2015 – Dr David L. Parris/Trinity College Dublin, Higher Education Authority, Department of Public Expenditure and Reform, Department of Education and Skills

text:
               26.10.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 354/24

         Cerere de decizie preliminară introdusă de The Labour Court, Ireland (Irlanda) la 13 august 2015 – Dr David L. Parris/Trinity College Dublin, Higher Education Authority, Department of Public Expenditure and Reform, Department of Education and Skills
   (Cauza C-443/15)
   (2015/C 354/26)
   Limba de procedură: engleza

      Instanța de trimitere

   The Labour Court, Irlanda

      Părțile din procedura principală

      Reclamant: Dr David L. Parris

      Pârâți: Trinity College Dublin, Higher Education Authority, Department of Public Expenditure and Reform, Department of Education and Skills

      Întrebările preliminare

               1)

               Constituie discriminare pe motive de orientare sexuală, contrară articolului 2 din Directiva 2000/78/CE (1), aplicarea unei reguli prevăzute de un sistem de pensii ocupaționale, potrivit căreia plata pensiei de urmaș către partenerul civil supraviețuitor al unei persoane afiliate la sistemul respectiv, după decesul acesteia din urmă, este condiționată de cerința ca persoana afiliată și partenerul său civil să își înregistreze parteneriatul civil înainte ca persoana afiliată să împlinească vârsta de 60 de ani, în contextul în care dreptul național nu le-a permis să înregistreze un parteneriat civil decât după ce persoana afiliată a împlinit vârsta de 60 de ani și în care persoana afiliată și partenerul său civil se angajaseră într-o uniune consensuală înaintea acestei date?

         În cazul unui răspuns negativ la prima întrebare,

               2)

               Constituie discriminare pe motive de vârstă, contrară articolului 2 coroborat cu articolul 6 alineatul (2) din Directiva 2000/78/CE, faptul că un asigurător din cadrul unui sistem de pensii ocupaționale condiționează dreptul la pensie de urmaș al unui partener civil supraviețuitor al unei persoane afiliate la sistemul respectiv, după decesul acesteia din urmă, de cerința ca persoana afiliată și partenerul său civil să încheie un parteneriat civil înainte ca persoana afiliată să împlinească vârsta de 60 de ani, în condițiile în care:

                           (a)

                           prevederea referitoare la vârsta la care o persoană afiliată trebuie să fi încheiat un parteneriat civil nu constituie un criteriu folosit la calculele actuariale și în care

                           (b)

                           dreptul național nu le-a permis persoanei afiliate și partenerului său civil să încheie un parteneriat civil înainte ca persoana afiliată să împlinească vârsta de 60 de ani, precum și în condițiile în care persoana afiliată și partenerul său se angajaseră într-o uniune consensuală înaintea acestei date?

         În cazul unui răspuns negativ la a doua întrebare,

               3)

               Ar exista o discriminare contrară articolului 2 coroborat cu articolul 6 alineatul (2) din Directiva 2000/78/CE dacă limitarea dreptului la prestații în cadrul unui sistem de pensii ocupaționale, descrisă fie la prima, fie la a doua întrebare, ar decurge din efectul combinat al criteriilor vârstei și orientării sexuale ale unei persoane afiliate la sistemul de pensii?

      (1)  Directiva 2000/78/CE a Consiliului din 27 noiembrie 2000 de stabilire


title: Cauza C-354/10: Acțiune introdusă la 13 iulie 2010 — Comisia Europeană/Republica Elenă

text:
               11.9.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 246/34

         Acțiune introdusă la 13 iulie 2010 — Comisia Europeană/Republica Elenă
   (Cauza C-354/10)
   ()
   2010/C 246/57
   Limba de procedură: greaca

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: D. Triantafyllou și B. Stromsky, agenți)

      Pârâtă: Republica Elenă

      Concluziile reclamantei

               —

               Constatarea faptului că, prin neadoptarea în termenul prevăzut a tuturor dispozițiilor necesare pentru recuperarea ajutoarelor de stat declarate ilegale și incompatibile cu piața internă prin articolul 1 alineatul (1) [cu excepția celor vizate la alineatul (2) și la articolele 2 și 3] din Decizia Comisiei din 18 iulie 2007 (C(2007) 3251) privind fondul de rezervă scutit de impozit (ajutor de stat C-37/05), și, în orice caz, prin necomunicarea acestora Comisiei, Republica Elenă nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin potrivit articolelor 4, 5 și 6 din decizia menționată și potrivit Tratatului privind Funcționarea Uniunii Europene;

               —

               obligarea Republicii Elene la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Autoritățile elene nu au invocat nicio imposibilitate absolută de punere în aplicare a deciziei Comisiei și, la trei ani de la adoptarea acesteia, nu au indicat ce anume au verificat, în ce cazuri a fost solicitată restituirea și dacă aceasta a avut loc. În special, respectivele autorități:

               —

               nu au precizat, pentru fiecare beneficiar, ce tipuri de cheltuieli au fost efectuate pentru a dobândi dreptul de a beneficia de ajutor în temeiul unui regulament de scutire cu aplicabilitate generală;

               —

               nu au calculat cuantumul ajutorului acordat fiecărui beneficiar;

               —

               au extins scutirea de la obligația de restituire și la anumite cazuri nespecificate în decizie;

               —

               au calculat în mod greșit valoarea ajutoarelor „de minimis”, exceptate de la obligația de restituire;

               —

               nu au făcut cunoscută o eventuală cumulare cu alte ajutoare;

               —

               pornind de la un temei juridic greșit, nu au calculat corect sumele ce trebuie recuperate;

               —

               nu au prezentat documente doveditoare în privința restituirilor efectuate.