title: Cauza T-239/12: Hotărârea Tribunalului din 1 iulie 2014 – Jyoti Ceramic Industries/OAPI – DeguDent (ZIECON) [ „Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare figurative ZIECON — Marca comunitară verbală anterioară CERCON — Motiv relativ de refuz — Risc de confuzie — Articolul 1 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 — Examinare din oficiu a faptelor — Articolul 76 din Regulamentul nr. 207/2009” ]

text:
               25.8.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 282/28

         Hotărârea Tribunalului din 1 iulie 2014 – Jyoti Ceramic Industries/OAPI – DeguDent (ZIECON)
   (Cauza T-239/12) (1)

   ([„Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare figurative ZIECON - Marca comunitară verbală anterioară CERCON - Motiv relativ de refuz - Risc de confuzie - Articolul 1 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 - Examinare din oficiu a faptelor - Articolul 76 din Regulamentul nr. 207/2009”])
   2014/C 282/36
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Jyoti Ceramic Industries PVT. Ltd (Nashik, India) (reprezentanți: R. Egerer, D. Jochim și A. Kolb, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: G. Schneider, agent)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: DeguDent GmbH (Hanau Wolfgang, Germania) (reprezentanți: W. Blau, T. Hertl și P. Winkler, avocați)

      Obiectul

   Acțiune în anulare împotriva deciziei Camerei întâi de recurs a OAPI din 2 martie 2012 (cauza R 2546/2010-1) privind o procedură de opoziție între DeguDent GmbH și Jyoti Ceramic Industries PVT. Ltd

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Jyoti Ceramic Industries PVT. Ltd suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și cheltuielile de judecată efectuate de Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale).

      (1)  JO C 209, 14.7.2012.


title: Cauza C-49/13: Ordonanța Curții (Camera a treia) din 14 noiembrie 2013 (cerere de decizie preliminară formulată de Úřad průmyslového vlastnictví – Republica Cehă) – MF 7 a.s./MAFRA a.s. (Articolul 267 TFUE — Noțiunea „instanță”  — Procedură destinată să se finalizeze printr-o decizie cu caracter jurisdicțional — Independență — Necompetență vădită a Curții)

text:
               7.4.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 102/8

         Ordonanța Curții (Camera a treia) din 14 noiembrie 2013 (cerere de decizie preliminară formulată de Úřad průmyslového vlastnictví – Republica Cehă) – MF 7 a.s./MAFRA a.s.
   (Cauza C-49/13) (1)

   ((Articolul 267 TFUE - Noțiunea „instanță” - Procedură destinată să se finalizeze printr-o decizie cu caracter jurisdicțional - Independență - Necompetență vădită a Curții))
   2014/C 102/10
   Limba de procedură: ceha

      Instanța de trimitere

   Úřad průmyslového vlastnictv

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: MF 7 a.s.

      Pârâtă: MAFRA a.s.

      Obiectul

   Cerere de decizie preliminară – Úřad průmyslového vlastnictví – Interpretarea articolului 3 alineatul (2) litera (d) din Directiva 2008/95/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 22 octombrie 2008 de apropiere a legislațiilor statelor membre cu privire la mărci (JO 299, p. 25) – Criterii de apreciere a relei-credințe – Influența unor circumstanțe survenite după depunerea cererii de înregistrare asupra aprecierii bunei-credințe a solicitantului – Consimțământul titularului mărcii pentru un comportament care îi poate limita drepturile exclusive – Contracte încheiate între titularul mărcii anterioare și solicitantul mărcii ulterioare care nu reglementează drepturile la proprietatea intelectuală – Tolerarea mărcii atacate de titularul unei mărci anterioare pentru o perioadă îndelungată

      Dispozitivul

   Curtea de Justiție a Uniunii Europene este în mod vădit necompetentă să răspundă la întrebările adresate de Úřad průmyslového vlastnictví (Republica Cehă) prin decizia din 22 ianuarie 2013.

      (1)  JO C 141,18.5.2013.


title: Cauza C-442/16: Cerere de decizie preliminară introdusă de Court of Appeal (Irlanda) la 8 august 2016 – Florea Gusa/Minister for Social Protection, Attorney General

text:
               17.10.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 383/6

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Court of Appeal (Irlanda) la 8 august 2016 – Florea Gusa/Minister for Social Protection, Attorney General
   (Cauza C-442/16)
   (2016/C 383/07)
   Limba de procedură: engleza

      Instanța de trimitere

   Court of Appeal

      Părțile din procedura principală

      Apelant: Florea Gusa

      Intimați: Minister for Social Protection, Attorney General

      Întrebările preliminare

               1)

               Un cetățean al Uniunii (1) care este un resortisant al unui alt stat membru, (2) care a avut reședința legală și a desfășurat o activitate independentă într-un stat membru gazdă timp de aproximativ patru ani, (3) al cărui contract de muncă sau activitate economică a încetat din cauza lipsei cererii pe piață și (4) care s-a înregistrat ca persoană în căutarea unui loc de muncă la oficiul competent al forțelor de muncă își păstrează statutul de persoană care desfășoară o activitate independentă potrivit articolului 7 alineatul (1) litera (a), în temeiul articolului 7 alineatul (3) litera (b) din Directiva 2004/38/CE (1) sau al unei alte dispoziții?

               2)

               În cazul unui răspuns negativ, acesta își păstrează dreptul de ședere în statul membru gazdă fără să fi îndeplinit criteriile prevăzute la articolul 7 alineatul (1) literele (b) sau (c) din Directiva 2004/38/CE sau este doar protejat împotriva expulzării în temeiul articolului 14 alineatul (4) litera (b) din Directiva 2004/38/CE?

               3)

               În caz contrar, refuzul de a acorda unei astfel de persoane indemnizația pentru persoanele care caută un loc de muncă (care reprezintă o prestație specială cu caracter necontributiv în sensul articolului 70 din Regulamentul nr. 883/2004/CE (2)), ca urmare a nedovedirii de către această persoană a dreptului de ședere în statul membru gazdă, este compatibil cu dreptul Uniunii Europene și, în special, cu articolul 4 din Regulamentul nr. 883/2004/CE?

      (1)  Directiva 2004/38/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 29 aprilie 2004 privind dreptul la liberă circulație și ședere pe teritoriul statelor membre pentru cetățenii Uniunii și membrii familiilor acestora, de modificare a Regulamentului (CEE) nr. 1612/68 și de abrogare a Directivelor 64/221/CEE, 68/360/CEE, 72/194/CEE, 73/148/CEE, 75/34/CEE, 75/35/CEE, 90/364/CEE, 90/365/CEE și 93/96/CEE (JO 2004, L 158, p. 77, Ediție specială, 05/vol. 7, p. 56).

      (2)  Regulamentul (CE) nr. 883/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 29 aprilie 2004 privind coordonarea sistemelor de securitate socială (JO 2004, L 166, p. 1, Ediție specială, 05/vol. 7, p. 82).


title: Cauza C-422/12 P: Ordonanța Curții (Camera a treia) din 30 ianuarie 2014 – Industrias Alen SA de CV/The Clorox Company, Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (Recurs — Articolul 181 din regulamentul de procedură — Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale CLORALEX — Marca națională verbală anterioară CLOROX — Risc de confuzie — Regulamentul (CE) nr. 207/2009 — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) — Recurs incident — Articolul 176 din regulamentul de procedură — Cerință de a formula recursul incident prin înscris separat)

text:
               14.4.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 112/16

         Ordonanța Curții (Camera a treia) din 30 ianuarie 2014 – Industrias Alen SA de CV/The Clorox Company, Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)
   (Cauza C-422/12 P) (1)

   ((Recurs - Articolul 181 din regulamentul de procedură - Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale CLORALEX - Marca națională verbală anterioară CLOROX - Risc de confuzie - Regulamentul (CE) nr. 207/2009 - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) - Recurs incident - Articolul 176 din regulamentul de procedură - Cerință de a formula recursul incident prin înscris separat))
   2014/C 112/18
   Limba de procedură: spaniola

      Părțile

      Recurentă: Industrias Alen SA de CV (reprezentant: A. Padial Martinez, abogada)

      Celelalte părţi din procedură: The Clorox Company (reprezentant: S. Malynicz, barrister), Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: J. Crespo Carrillo, agent)

      Obiectul

   Recurs formulat împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a patra) din 10 iulie 2012, Clorox/OAPI – Industrias Alen (CLORALEX) (T-135/11), prin care Tribunalul a anulat Decizia Camerei a patra de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI) din 16 decembrie 2010 (cauza R 521/2009-4)

      Dispozitivul

               1)

               Respinge recursul principal și recursul incident.

               2)

               Obligă Industrias Alen SA de CV să suporte, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, cheltuielile de judecată efectuate de The Clorox Company.

               3)

               Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI) suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 379, 8.12.2012.


title: Cauza T-276/12: Hotărârea Tribunalului din 6 octombrie 2015 – Chyzh şi alţii/Consiliul („Politica externă și de securitate comună — Măsuri restrictive împotriva Belarusului — Înghețare a fondurilor — Acțiune în anulare — Termen de adaptare a concluziilor — Inadmisibilitate în parte — Entitate deținută sau controlată de o persoană sau de o entitate vizată de măsurile restrictive — Obligația de motivare — Eroare de apreciere”)

text:
               30.11.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 398/30

         Hotărârea Tribunalului din 6 octombrie 2015 – Chyzh şi alţii/Consiliul
   (Cauza T-276/12) (1)

   ((„Politica externă și de securitate comună - Măsuri restrictive împotriva Belarusului - Înghețare a fondurilor - Acțiune în anulare - Termen de adaptare a concluziilor - Inadmisibilitate în parte - Entitate deținută sau controlată de o persoană sau de o entitate vizată de măsurile restrictive - Obligația de motivare - Eroare de apreciere”))
   (2015/C 398/40)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamanţi: Yury Aleksandrovich Chyzh (Minsk, Belarus), Triple TAA (Minsk), NefteKhimTrading STAA (Minsk), Askargoterminal ZAT (Minsk), Bereza Silicate Products Plant AAT (Bereza, Belarus), Variant TAA (Berezovsky, Belarus), Triple-Dekor STAA (Minsk), KvartsMelProm SZAT (Khotislav, Belarus), Altersolutions SZAT (Minsk), Prostoremarket SZAT (Minsk), AquaTriple STAA (Minsk), Rakovsky brovar TAA (Minsk), TriplePharm STAA (Logoysk, Belarus) şi Triple-Veles TAA (Molodechno, Belarus) (reprezentanţi: D. O’Keeffe, solicitor, B. Evtimov, avocat şi M. Lester, barrister)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: F. Naert şi E. Finnegan, agenţi)

      Obiectul

   Cerere de anulare a Deciziei de punere în aplicare 2012/171/PESC a Consiliului din 23 martie 2012 privind punerea în aplicare a Deciziei 2010/639/PESC privind măsuri restrictive împotriva Belarusului (JO L 87, p. 95), a Regulamentului de punere în aplicare (UE) nr. 265/2012 din 23 martie 2012 privind punerea în aplicare a articolului 8a alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 765/2006 privind măsurile restrictive împotriva Belarus (JO L 87, p. 37), a Deciziei 2012/642/PESC a Consiliului din 15 octombrie 2012 privind măsuri restrictive împotriva Belarus (JO L 285, p. 1), a Regulamentului de punere în aplicare (UE) nr. 1017/2012 al Consiliului din 6 noiembrie 2012 privind punerea în aplicare a articolului 8a alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 765/2006 privind măsurile restrictive împotriva Belarus (JO L 307, p. 7), a Deciziei 2013/534/PESC a Consiliului din 29 octombrie 2013 de modificare a Deciziei 2012/642 (JO L 288, p. 69), a Regulamentului de punere în aplicare (UE) nr. 1054/2013 al Consiliului din 29 octombrie 2013 privind punerea în aplicare a articolului 8a alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 765/2006 privind măsuri restrictive împotriva Belarus (JO L 288, p. 1), a Deciziei 2014/750/PESC a Consiliului din 30 octombrie 2014 de modificare a Deciziei 2012/642 (JO L 311, p. 39) și a Regulamentului de punere în aplicare (UE) nr. 1159/2014 al Consiliului din 30 octombrie 2014 privind punerea în aplicare a articolului 8a alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 765/2006 privind măsuri restrictive împotriva Belarus (JO L 311, p. 2), în măsura în care aceste acte îi vizează pe reclamanți

      Dispozitivul

               1)

               Anulează Decizia de punere în aplicare 2012/171/PESC a Consiliului din 23 martie 2012 privind punerea în aplicare a Deciziei 2010/639/PESC privind măsuri restrictive împotriva Belarusului, Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 265/2012 din 23 martie 2012 privind punerea în aplicare a articolului 8a alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 765/2006 privind măsurile restrictive împotriva Belarus, Decizia 2012/642/PESC a Consiliului din 15 octombrie 2012 privind măsuri restrictive împotriva Belarus și Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 1017/2012 al Consiliului din 6 noiembrie 2012 privind punerea în aplicare a articolului 8a alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 765/2006 privind măsurile restrictive împotriva Belarus, în măsura în care sunt vizați domnul Yury Aleksandrovich Chyzh, Triple TAA, NefteKhimTrading STAA, Askargoterminal ZAT, Bereza Silicate Products Plant AAT, Variant TAA, Triple-Dekor STAA, KvartsMelProm SZAT, Altersolutions SZAT, Prostoremarket SZAT, AquaTriple STAA, Rakovsky brovar TAA, TriplePharm STAA și Triple-Veles TAA.

               2)

               Anulează Decizia 2013/534/PESC a Consiliului din 29 octombrie 2013 de modificare a Deciziei 2012/642 și Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 1054/2013 al Consiliului din 29 octombrie 2013 privind punerea în aplicare a articolului 8a alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 765/2006 privind măsuri restrictive împotriva Belarus, în măsura în care sunt vizate NefteKhimTrading, Askargoterminal, Bereza Silicate Products Plant, Triple-Dekor, KvartsMelProm, Altersolutions, Prostoremarket, AquaTriple, Rakovsky brovar et Triple-Veles.

               3)

               Anulează a Decizia 2014/750/PESC a Consiliului din 30 octombrie 2014 de modificare a Deciziei 2012/642 și Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 1159/2014 al Consiliului din 30 octombrie 2014 privind punerea în aplicare a articolului 8a alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 765/2006 privind măsuri restrictive împotriva Belarus, în măsura în care sunt vizați domnul Chyzh, Triple, Askargoterminal, Bereza Silicate Products Plant, Triple-Dekor, KvartsMelProm, Altersolutions, Prostoremarket, AquaTriple, Variant și Rakovsky brovar.

               4)

               Respinge acțiunea ca inadmisibilă în măsura în care privește anularea Deciziei 2013/534 și a Regulamentului de punere în aplicare 1054/2013, în măsura în care sunt vizați domnul Chyzh, Triple, Variant și TriplePharm.

               5)

               Respinge în rest acțiunea.

               6)

               Consiliul Uniunii Europene suportă pe lângă propriile cheltuieli de judecată pe cele efectuate de domnul Chyzh, Triple, NefteKhimTrading, Askargoterminal, Bereza Silicate Products Plant, Triple-Dekor, KvartsMelProm, Altersolutions, Prostoremarket, AquaTriple, Variant, Rakovsky brovar, TriplePharm și Triple-Veles.

      (1)  JO C 250, 18.8.2012.


title: Cauza C-653/11: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 20 iunie 2013 [cerere de decizie preliminară formulată de Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) — Regatul Unit] — Her Majesty's Commissioners of Revenue and Customs/Paul Newey, acționând sub numele comercial Ocean Finance [Trimitere preliminară — A șasea directivă TVA — Articolul 2 punctul 1 și articolul 6 alineatul (1) — Noțiunea „prestare de servicii” — Servicii de publicitate și de brokeraj de împrumuturi — Scutiri — Realitatea economică și comercială a operațiunilor — Practici abuzive — Operațiuni care au ca unic scop obținerea unui avantaj fiscal]

text:
               3.8.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 225/19

         Hotărârea Curții (Camera a treia) din 20 iunie 2013 [cerere de decizie preliminară formulată de Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) — Regatul Unit] — Her Majesty's Commissioners of Revenue and Customs/Paul Newey, acționând sub numele comercial Ocean Finance
   (Cauza C-653/11) (1)

   (Trimitere preliminară - A șasea directivă TVA - Articolul 2 punctul 1 și articolul 6 alineatul (1) - Noțiunea „prestare de servicii” - Servicii de publicitate și de brokeraj de împrumuturi - Scutiri - Realitatea economică și comercială a operațiunilor - Practici abuzive - Operațiuni care au ca unic scop obținerea unui avantaj fiscal)
   2013/C 225/31
   Limba de procedură: engleza

      Instanța de trimitere

   Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber)

      Părțile din procedura principală

      Reclamanți: Her Majesty's Commissioners of Revenue and Customs

      Pârât: Paul Newey, acționând sub numele comercial Ocean Finance

      Obiectul

   Cerere de decizie preliminară — Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) — Interpretarea articolului 9 alineatul (2) litera (e) și a articolului 13 secțiunea B litera (d) din Directiva 77/388/CEE: A șasea directivă a Consiliului din 17 mai 1977 privind armonizarea legislațiilor statelor membre referitoare la impozitele pe cifra de afaceri — sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată: baza unitară de evaluare (JO L 145, p. 1) — Scutirea prestărilor de servicii de intermediere de credite — Activitate de intermediere de credite direcționată spre Regatul Unit al unei societăți stabilite în Jersey care utilizează serviciile unei persoane stabilite în Regatul Unit — Imputarea activității către societatea stabilită în Jersey sau către persoana stabilită în Regatul Unit

      Dispozitivul

   Prevederile contractuale, chiar dacă constituie un element care trebuie luat în considerare, nu sunt esențiale pentru identificarea prestatorului și a beneficiarului unei „prestări de servicii” în sensul articolului 2 punctul 1 și al articolului 6 alineatul (1) din A șasea directivă 77/388/CEE a Consiliului din 17 mai 1977 privind armonizarea legislațiilor statelor membre referitoare la impozitele pe cifra de afaceri — sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată: baza unitară de evaluare, astfel cum a fost modificată prin Directiva 2000/65/CE a Consiliului din 17 octombrie 2000. Se poate face abstracție de acestea în special în cazul în care se dovedește că nu reflectă realitatea economică și comercială, ci constituie un aranjament pur artificial, lipsit de realitate economică, efectuat cu unicul scop de a obține un avantaj fiscal, aspect a cărui apreciere revine instanței naționale.

      (1)  JO C 65, 3.3.2012


title: Cauzele conexate C-444/16 și C-445/16: Hotărârea Curții (Camera a noua) din 15 iunie 2017 (cereri de decizie preliminară formulate de Cour d'appel de Mons – Belgia) – Immo Chiaradia SPRL (C-444/16), Docteur De Bruyne SPRL (C-445/16)/État belge (Trimitere preliminară — Directiva 78/660/CEE — Conturi anuale ale anumitor forme de societăți comerciale — Principiul imaginii fidele — Principiul prudenței — Societate emitentă a unei opțiuni pe acțiuni care înregistrează în contabilitate prețul cesiunii opțiunii în cursul exercițiului contabil în care opțiunea este exercitată sau la expirarea duratei de valabilitate a acesteia)

text:
               21.8.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 277/19

         Hotărârea Curții (Camera a noua) din 15 iunie 2017 (cereri de decizie preliminară formulate de Cour d'appel de Mons – Belgia) – Immo Chiaradia SPRL (C-444/16), Docteur De Bruyne SPRL (C-445/16)/État belge
   (Cauzele conexate C-444/16 și C-445/16) (1)

   ((Trimitere preliminară - Directiva 78/660/CEE - Conturi anuale ale anumitor forme de societăți comerciale - Principiul imaginii fidele - Principiul prudenței - Societate emitentă a unei opțiuni pe acțiuni care înregistrează în contabilitate prețul cesiunii opțiunii în cursul exercițiului contabil în care opțiunea este exercitată sau la expirarea duratei de valabilitate a acesteia))
   (2017/C 277/25)
   Limba de procedură: franceza

      Instanța de trimitere

   Cour d'appel de Mons

      Părțile din procedura principală

      Apelante-reclamante: Immo Chiaradia SPRL (C-444/16), Docteur De Bruyne SPRL (C-445/16)

      Intimat-pârât: État belge

      Dispozitivul

   Principiile imaginii fidele și prudenței, enunțate la articolul 2 alineatul (3) și, respectiv, la articolul 31 alineatul (1) litera (c) din Directiva 78/660/CEE a Consiliului din 25 iulie 1978 în temeiul articolului [50 alineatul (2) litera (g) TFUE] privind conturile anuale ale anumitor forme de societăți comerciale, astfel cum a fost modificată prin Directiva 2003/51/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 18 iunie 2003, trebuie interpretate în sensul că nu se opun unei metode de înregistrare contabilă potrivit căreia o societate emitentă a unui drept de opțiune pe acțiuni înregistrează în contabilitate ca venit prețul cesiunii acestei opțiuni în cursul exercițiului contabil în care se exercită opțiunea respectivă sau la expirarea duratei de valabilitate a acesteia.

      (1)  JO C 410, 7.6.2016.


title: Cauza C-325/08: Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 16 martie 2010 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Cour de cassation — Franța) — Société Olympique Lyonnais/Olivier Bernard, Société Newcastle UFC (Articolul 39 CE — Libera circulație a lucrătorilor — Restricție — Jucători de fotbal profesioniști — Obligația de a semna primul contract de jucător profesionist cu clubul formator — Obligarea jucﾃtorului la plata de daune interese ca urmare a încălcării acestei obligații — Justificare — Obiectiv care constă în încurajarea recrutării și a formării tinerilor jucători)

text:
               22.5.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 134/4

         Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 16 martie 2010 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Cour de cassation — Franța) — Société Olympique Lyonnais/Olivier Bernard, Société Newcastle UFC
   (Cauza C-325/08) (1)

   (Articolul 39 CE - Libera circulație a lucrătorilor - Restricție - Jucători de fotbal profesioniști - Obligația de a semna primul contract de jucător profesionist cu clubul formator - Obligarea jucătorului la plata de daune interese ca urmare a încălcării acestei obligații - Justificare - Obiectiv care constă în încurajarea recrutării și a formării tinerilor jucători)
   2010/C 134/05
   Limba de procedură: franceza

      Instanța de trimitere

   Cour de cassation

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Société Olympique Lyonnais

      Pârâți: Olivier Bernard, Société Newcastle UFC

      Obiectul

   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Cour de cassation (Franța) — Interpretarea articolului 39 CE — Dispoziție națională care obligă un jucător de fotbal să despăgubească clubul care l-a format în cazul în care, la sfârșitul perioadei sale de formare, acesta semnează un contract de jucător profesionist cu un club din alt stat membru — Obstacol în calea liberei circulații a lucrătorilor — Posibila justificare a unei astfel de restricții prin necesitatea de a încuraja recrutarea și formarea de tineri jucători profesioniști

      Dispozitivul

   Articolul 45 TFUE nu se opune unui sistem care, în scopul realizării obiectivului de a încuraja recrutarea și formarea tinerilor jucători, garantează despăgubirea clubului formator în cazul în care un tânăr jucător semnează, la încheierea perioadei sale de formare, un contract de jucător profesionist cu un club din alt stat membru, cu condiția ca acest sistem să fie apt să garanteze realizarea obiectivului menționat și să nu depășească ceea ce este necesar pentru atingerea acestui obiectiv.
   Nu este necesar, pentru garantarea realizării obiectivului menționat, un sistem, precum cel în cauză în acțiunea principală, potrivit căruia un jucător „speranță”, care semnează, la încheierea perioadei sale de formare, un contract de jucător profesionist cu un club din alt stat membru, poate fi obligat la plata unor daune interese al căror cuantum nu are legătură cu costurile reale de formare.

      (1)  JO C 247, 27.9.2008.


title: Cauza T-378/14: Acțiune introdusă la 30 mai 2014 – Salama/Consiliul

text:
               28.7.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 245/27

         Acțiune introdusă la 30 mai 2014 – Salama/Consiliul
   (Cauza T-378/14)
   2014/C 245/37
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: Abla Mohammed Fawzi Ali Ahmed Salama (Cairo, Egipt) (reprezentanți: J.-F. Bellis, R. Luff, A. Bailleux, Q. Declève, P. Vovan, S. Rowe și A. Yehia, avocați)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               declararea acțiunii ca fiind admisibilă și întemeiată;

               —

               anularea Deciziei 2014/153/PESC în măsura în care prin aceasta sunt prelungite, până la 22 martie 2015, măsurile restrictive îndreptate împotriva reclamantei care figurează în Decizia 2011/172/PESC privind măsuri restrictive îndreptate împotriva anumitor persoane, entități și organisme având în vedere situația din Egipt;

               —

               obligarea Consiliului Uniunii Europene la plata cheltuielilor de judecată;

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă cinci motive, care sunt, în esență, identice sau similare cu cele invocate în cadrul cauzei T-375/14, Al Naggar/Consiliul.


title: Cauza C-446/07: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Tribunale civile di Modena (Italia) la 1 octombrie 2007 — Alberto Severi, Cavazzuti e figli/Regione Emilia-Romagna

text:
               23.2.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 51/31

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Tribunale civile di Modena (Italia) la 1 octombrie 2007 — Alberto Severi, Cavazzuti e figli/Regione Emilia-Romagna
   (Cauza C-446/07)
   (2008/C 51/52)
   Limba de procedură: italiana
   Instanța de trimitere
   Tribunale civile di Modena
   Părțile din acțiunea principală

      Reclamanți: Alberto Severi, Cavazzuti e figli

      Pârâtă: Regione Emilia-Romagna
   Întrebările preliminare

               1)

               Articolul 3 alineatul (1) și articolul 13 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 2081/92 [devenite articolul 3 alineatul (1) și articolul 13 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 510/06 (1)] raportate la articolul 2 din Decretul legislativ 109/92 (articolul 2 din Directiva 2000/13/CE (2)) trebuie interpretate în sensul că denumirea unui produs alimentar care include referințe geografice, pentru care, la nivel național, a fost „respinsă” sau în orice caz blocată formularea în fața Comisiei Europene a unei cereri de înregistrare ca denumire de origine protejată (DOP) sau indicație geografică protejată (IGP), în sensul regulamentelor citate, trebuie considerată a fi generică cel puțin pe parcursul întregii perioade în care produce efecte această „respingere” sau blocare?

               2)

               Articolul 3 alineatul (1) și articolul 13 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 2081/92 [devenite articolul 3 alineatul (1) și articolul 13 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 510/06] raportate la articolul 2 din Decretul legislativ 109/92 (articolul 2 din Directiva 2000/13/CE) trebuie interpretate în sensul că denumirea unui produs alimentar care evocă un anumit loc, neînregistrată ca DOP sau IGP în sensul regulamentelor citate, poate fi utilizată în mod legitim în cadrul pieței europene de către producătorii care au folosit această denumire cu bună-credință și în mod constant pentru o lungă perioadă anterior intrării în vigoare a Regulamentului (CEE) nr. 2081/92 [devenit Regulamentul (CE) nr. 510/06] și în perioada ulterioară acestei intrări în vigoare?

               3)

               Articolul 15 alineatul (2) din Directiva 89/104/CEE (3) de apropiere a legislațiilor statelor membre cu privire la mărci trebuie interpretat în sensul că titularul unei mărci colective pentru un produs alimentar care include o referință geografică nu este îndreptățit să împiedice producătorii unui produs cu aceleași caracteristici să desemneze acest produs cu o denumire similară celei incluse în marca colectivă, în condițiile în care respectivii producători au utilizat această denumire cu bună-credință și în mod constant pentru o perioadă mult anterioară datei înregistrării mărcii colective amintite?

      (1)  JO L 93, p. 12, Ediție specială, 03/vol. 71, p. 114.

      (2)  JO L 109, p. 29, Ediție specială, 15/vol. 6, p. 9.

      (3)  JO L 40, p. 1, Ediție specială, 17/vol.1, p. 92.


title: Cauza C-420/11: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Oberster Gerichtshof (Austria) la 10 august 2011 — Jutta Leth/Republica Austria, Land Niederösterreich

text:
               29.10.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 319/10

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Oberster Gerichtshof (Austria) la 10 august 2011 — Jutta Leth/Republica Austria, Land Niederösterreich
   (Cauza C-420/11)
   2011/C 319/17
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Oberster Gerichtshof

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Jutta Leth

      Pârâți: Republica Austria, Land Niederösterreich

      Întrebarea preliminară

   Articolul 3 din Directiva 85/337/CEE a Consiliului din 27 iunie 1985 (1), astfel cum a fost modificată prin Directiva 97/11/CE a Consiliului din 3 martie 1997 (2) și prin Directiva 2003/35/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 26 mai 2003 (3) (denumită în continuare „Directiva EEM”) trebuie interpretat în sensul că:

               1.

               noțiunea „bunuri materiale” include numai substanța acestor bunuri sau și valoarea lor;

               2.

               evaluarea impactului asupra mediului urmărește, în egală măsură, protecția unui particular împotriva producerii unui prejudiciu material prin reducerea valorii imobilului deținut de acesta?

      (1)  Directiva 85/337/CEE a Consiliului din 27 iunie 1985 privind evaluarea efectelor anumitor proiecte publice și private asupra mediului (JO L 175, p. 40, Ediție specială, 15/vol. 1, p. 174).

      (2)  Directiva 97/11/CE a Consiliului din 3 martie 1997 de modificare a Directivei 85/337/CEE privind evaluarea efectelor anumitor proiecte publice și private asupra mediului (JO L 73, p. 5, Ediție specială, 15/vol. 3, p. 254).

      (3)  Directiva 2003/35/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 26 mai 2003 de instituire a participării publicului la elaborarea anumitor planuri și programe privind mediul și de modificare a Directivelor 85/337/CEE și 96/61/CE ale Consiliului în ceea ce privește participarea publicului și accesul la justiție (JO L 156, p. 17, Ediție specială, 15/vol. 10, p. 8).


title: Cauza T-754/14: Hotărârea Tribunalului din 10 mai 2017 – Efler și alții/Comisia [„Drept instituțional — Inițiativă cetățenească europeană — Parteneriatul transatlantic pentru comerț și investiții — Acordul economic și comercial cuprinzător — Lipsă vădită a atribuțiilor Comisiei — Propunere de act juridic în vederea aplicării tratatelor — Articolul 11 alineatul (4) TUE — Articolul 2 alineatul (1) și articolul 4 alineatul (2) litera (b) din Regulamentul (UE) nr. 211/2011 — Egalitate de tratament”]

text:
               26.6.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 202/15

         Hotărârea Tribunalului din 10 mai 2017 – Efler și alții/Comisia
   (Cauza T-754/14) (1)

   ([„Drept instituțional - Inițiativă cetățenească europeană - Parteneriatul transatlantic pentru comerț și investiții - Acordul economic și comercial cuprinzător - Lipsă vădită a atribuțiilor Comisiei - Propunere de act juridic în vederea aplicării tratatelor - Articolul 11 alineatul (4) TUE - Articolul 2 alineatul (1) și articolul 4 alineatul (2) litera (b) din Regulamentul (UE) nr. 211/2011 - Egalitate de tratament”])
   (2017/C 202/26)
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamanți: Michael Efler (Berlin, Germania) și ceilalți reclamanți ale căror nume figurează în anexa hotărârii (reprezentant: B. Kempen, profesor)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: inițial J. Laitenberger și H. Krämer, ulterior H. Krämer, și în final H. Krämer și F. Erlbacher, agenți)

      Obiectul

   Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE și având ca obiect anularea Deciziei C(2014) 6501 final a Comisiei din 10 septembrie 2014 prin care s-a respins cererea de înregistrare a propunerii inițiativei cetățenești europene intitulate „Stop TTIP”.

      Dispozitivul

               1)

               Anulează Decizia C(2014) 6501 final a Comisiei din 10 septembrie 2014 prin care s-a respins cererea de înregistrare a propunerii inițiativei cetățenești europene intitulate „Stop TTIP”.

               2)

               Comisia Europeană suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de domnul Michael Efler și de ceilalți reclamanți ale căror nume figurează în anexă, inclusiv cheltuielile de judecată aferente procedurii de măsuri provizorii.

      (1)  JO C 34, 2.2.2015.


title: Cauza T-88/10: Hotărârea Tribunalului din 13 iulie 2011 — Inter IKEA Systems/OAPI — Meteor Controls (GLÄNSA) [ „Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale GLÄNSA — Marcă comunitară verbală anterioară GLANZ — Motiv relativ de refuz — Risc de confuzie — Similitudinea semnelor — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009” ]

text:
               10.9.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 269/48

         Hotărârea Tribunalului din 13 iulie 2011 — Inter IKEA Systems/OAPI — Meteor Controls (GLÄNSA)
   (Cauza T-88/10) (1)

   (Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale GLÄNSA - Marcă comunitară verbală anterioară GLANZ - Motiv relativ de refuz - Risc de confuzie - Similitudinea semnelor - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009)
   2011/C 269/106
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Inter IKEA Systems BV (Delft, Țările de Jos) (reprezentant: Gulliksson, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: R. Pethke, agent)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI: Meteor Controls International Ltd (Cookstown, Regatul Unit)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a doua de recurs a OAPI din 1 decembrie 2009 (cauza R 529/2009-2) privind o procedură de opoziție între Meteor Controls International Ltd și Inter IKEA Systems BV

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Obligă Inter IKEA Systems BV la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 113, 1.5.2010.


title: Cauza C-325/09: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 21 iulie 2011 [cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) — Regatul-Unit] — Secretary of State for the Home Department/Maria Dias (Libera circulație a persoanelor — Directiva 2004/38/CE — Articolul 16 — Drept de ședere permanentă — Perioade care s-au încheiat înainte de data transpunerii acestei directive — Ședere legală — Ședere numai pe baza unui permis de ședere eliberat în temeiul Directivei 68/360/CEE și fără a fi îndeplinite condițiile pentru a beneficia de orice fel de drept de ședere)

text:
               10.9.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 269/5

         Hotărârea Curții (Camera a treia) din 21 iulie 2011 [cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) — Regatul-Unit] — Secretary of State for the Home Department/Maria Dias
   (Cauza C-325/09) (1)

   (Libera circulație a persoanelor - Directiva 2004/38/CE - Articolul 16 - Drept de ședere permanentă - Perioade care s-au încheiat înainte de data transpunerii acestei directive - Ședere legală - Ședere numai pe baza unui permis de ședere eliberat în temeiul Directivei 68/360/CEE și fără a fi îndeplinite condițiile pentru a beneficia de orice fel de drept de ședere)
   2011/C 269/06
   Limba de procedură: engleza

      Instanța de trimitere

   Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Secretary of State for Work and Pensions

      Pârâtă: Maria Dias

      Obiectul

   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) — Interpretarea articolului 16 alineatul (1) din Directiva 2004/38/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 29 aprilie 2004 privind dreptul la liberă circulație și ședere pe teritoriul statelor membre pentru cetățenii Uniunii și membrii familiilor acestora (JO L 158, p. 77, Ediție specială, 05/vol. 7, p. 56) — Interpretarea articolului 18 alineatul (1) din Tratatul CE — Drept de ședere permanent — Noțiunea de ședere legală — Cetățean al Uniunii, titular al unui permis de ședere de cinci ani în Regatul Unit, eliberat în conformitate cu articolul 4 alineatul (2) din Directiva 68/360/CEE, a cărui ședere a fost întreruptă de o perioadă în care nu a avut un loc de muncă — Titlu eliberat înainte de intrarea în vigoare a Directivei 2004/38/CE — Sunt luate în considerare perioadele de ședere împlinite înainte de data intrării în vigoare a directivei?

      Dispozitivul

   Articolul 16 alineatele (1) și (4) din Directiva 2004/38/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 29 aprilie 2004 privind dreptul la liberă circulație și ședere pe teritoriul statelor membre pentru cetățenii Uniunii și membrii familiilor acestora, de modificare a Regulamentului (CEE) nr. 1612/68 și de abrogare a Directivelor 64/221/CEE, 68/360/CEE, 72/194/CEE, 73/148/CEE, 75/34/CEE, 75/35/CEE, 90/364/CEE, 90/365/CEE și 93/96/CEE trebuie interpretat în sensul că:

               —

               perioadele de ședere care s-au încheiat înainte de 30 aprilie 2006 numai pe baza unui permis de ședere eliberat în mod legal în temeiul Directivei 68/360/CEE a Consiliului din 15 octombrie 1968 privind eliminarea restricțiilor de circulație și ședere în cadrul Comunității pentru lucrătorii din statele membre și familiile acestora și fără a fi îndeplinite condițiile pentru a beneficia de orice fel de drept de ședere nu pot fi considerate încheiate în mod legal în scopul dobândirii dreptului de ședere permanentă în temeiul articolului 16 alineatul (1) din Directiva 2004/38 și

               —

               perioadele de ședere mai scurte de doi ani consecutivi, care s-au încheiat numai pe baza unui permis de ședere eliberat în mod valabil în temeiul Directivei 68/360 și fără a fi îndeplinite condițiile pentru a beneficia de un drept de ședere, intervenite înainte de 30 aprilie 2006 și ulterior unei șederi legale neîntrerupte de cinci ani care s-a încheiat înainte de această dată, nu sunt de natură să afecteze dobândirea dreptului de ședere permanentă în temeiul articolului 16 alineatul (1), menționat anterior.

      (1)  JO C 256, 24.10.2009.


title: Cauza T-141/14: Ordonanța Tribunalului din 1 februarie 2016 – SolarWorld și alții/Consiliul [„Acțiune în anulare — Dumping — Importuri de module fotovoltaice pe bază de siliciu cristalin și componentele lor cheie (și anume celule) originare sau expediate din China — Taxă antidumping definitivă — Scutirea importurilor care fac obiectul unui angajament acceptat — Indisociabilitate — Inadmisibilitate”]

text:
               29.3.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 111/23

         Ordonanța Tribunalului din 1 februarie 2016 – SolarWorld și alții/Consiliul
   (Cauza T-141/14) (1)

   ([„Acțiune în anulare - Dumping - Importuri de module fotovoltaice pe bază de siliciu cristalin și componentele lor cheie (și anume celule) originare sau expediate din China - Taxă antidumping definitivă - Scutirea importurilor care fac obiectul unui angajament acceptat - Indisociabilitate - Inadmisibilitate”])
   (2016/C 111/28)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamante: SolarWorld AG (Bonn, Germania), Brandoni solare SpA (Castelfidardo, Italia) și Solaria Energia y Medio Ambiente, SA (Madrid, Spania) (reprezentanți: L. Ruessmann, avocat și J. Beck, solicitor)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene (reprezentant: B. Driessen, agent)

      Interveniente în susținerea pârâtului: Comisia Europeană (reprezentanți: J.-F. Brakeland, T. Maxian Rusche și A. Stobiecka-Kuik, agenți), Canadian Solar Manufacturing (Changshu), Inc. (Changshu, China), Canadian Solar Manufacturing (Luoyang), Inc. (Luoyang, China), Csi Cells Co. Ltd (Suzhou, China), CsiSolar Power (China), Inc. (Suzhou) (reprezentanți: A. Willems și S. De Knop, avocați și K. Daly, solicitor) și China Chamber of Commerce for Import and Export of Machinery and Electronic Products (Beijing, China) (reprezentanţi: J.-F. Bellis, F. Di Gianni și A. Scalini, avocați)

      Obiectul

   Cerere de anulare a articolului 3 din Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 1238/2013 al Consiliului din 2 decembrie 2013 de instituire a unei taxe antidumping definitive și de percepere definitivă a taxei provizorii impuse pentru importurile de module fotovoltaice pe bază de siliciu cristalin și componentele lor cheie (și anume celule) originare sau expediate din Republica Populară Chineză (JO L 325, p. 1)

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea ca inadmisibilă.

               2)

               Radiază Canadian Solar Manufacturing (Changshu), Inc., Canadian Solar Manufacturing (Luoyang), Inc., Csi Cells Co. Ltd și Csi Solar Power (China), Inc., în calitate de interveniente, din cauza T-141/14.

               3)

               SolarWorld AG, Brandoni solare SpA și Solaria Energia y Medio Ambiente, SA suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de Consiliul Uniunii Europene, inclusiv pe cele aferente procedurii măsurilor provizorii.

               4)

               Comisia Europeană, Canadian Solar Manufacturing (Changshu), Inc., Canadian Solar Manufacturing (Luoyang), Inc., Csi Cells Co. Ltd, Csi Solar Power (China), Inc. și China Chamber of Commerce for Import and Export of Machinery and Electronic Products suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 142, 12.5.2014.


title: Cauza T-304/11: Hotărârea Tribunalului din 30 aprilie 2013 — Alumina/Consiliul ( „Dumping — Importuri de pudră de zeolit A originară din Bosnia și Herțegovina — Valoare normală — Caracter reprezentativ al vânzărilor pe piața internă — Marjă de profit — Operațiuni comerciale normale” )

text:
               15.6.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 171/26

         Hotărârea Tribunalului din 30 aprilie 2013 — Alumina/Consiliul
   (Cauza T-304/11) (1)

   (Dumping - Importuri de pudră de zeolit A originară din Bosnia și Herțegovina - Valoare normală - Caracter reprezentativ al vânzărilor pe piața internă - Marjă de profit - Operațiuni comerciale normale)
   2013/C 171/51
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: Alumina d.o.o. (Zvornik, Bosnia și Herțegovina) (reprezentanți: J.-F. Bellis și B. Servais, avocați)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: J.-P. Hix, agent, asistat de G. Berrisch și A. Polcyn, avocați)

      Intervenientă în susținerea pârâtului: Comisia Europeană (reprezentanți: É. Gippini Fournier și H. van Vliet, agenți)

      Obiectul

   Anularea Regulamentului de punere în aplicare (UE) nr. 464/2011 al Consiliului din 11 mai 2011 de impunere a unei taxe antidumping definitive și de percepere definitivă a taxei provizorii aplicate importurilor de pudră de zeolit A originară din Bosnia și Herțegovina (JO L 125, p. 1), în măsura în care o vizează pe reclamantă

      Dispozitivul

               1.

               Anulează Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 464/2011 al Consiliului din 11 mai 2011 de impunere a unei taxe antidumping definitive și de percepere definitivă a taxei provizorii aplicate importurilor de pudră de zeolit A originară din Bosnia și Herțegovina în măsura în care vizează societatea Alumina d.o.o.

               2.

               Consiliul Uniunii Europene suportă, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, cheltuielile de judecată efectuate de Alumina.

               3.

               Comisia Europeană suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 226, 30.7.2011.


title: Cauza C-58/12 P: Recurs introdus la 6 februarie 2012 de Groupe Gascogne SA împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a patra) din 16 noiembrie 2011 în cauza T-72/06, Groupe Gascogne/Comisia

text:
               24.3.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 89/18

         Recurs introdus la 6 februarie 2012 de Groupe Gascogne SA împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a patra) din 16 noiembrie 2011 în cauza T-72/06, Groupe Gascogne/Comisia
   (Cauza C-58/12 P)
   2012/C 89/29
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Recurentă: Groupe Gascogne SA (reprezentanți: P. Hubert și E. Durand, avocați)

      Cealaltă parte în proces: Comisia Europeană

      Concluziile recurentei

               —

               anularea hotărârii în măsura în care a respins acțiunea Groupe Gascogne împotriva Deciziei C(2005) 4634 final a Comisiei din 30 noiembrie 2005 privind o procedură de aplicare a articolului 81 (CE) (Cazul COMP/38.354 — Saci industriali) și a obligat Groupe Gascogne la plata cheltuielilor de judecată;

               —

               anularea hotărârii în măsura în care a confirmat sancțiunea aplicată reclamantei prin decizie;

               —

               trimiterea cauzei spre rejudecare Tribunalului pentru ca acesta să se pronunțe în conformitate cu dispozițiile Curții sau să stabilească direct sancțiunea la un cuantum:

                           —

                           care să nu depășească 10 % din cifra de afaceri cumulată a societăților Sachsa și Groupe Gascogne S. A., singurele întreprinderi aflate în cauză în prezenta procedură;

                           —

                           și/sau care să țină cont de durata vădit excesivă a procedurii în fața Tribunalului;

               —

               obligarea Comisiei Europene, pârâtă, la plata tuturor cheltuielilor de judecată aferente ambelor proceduri.

      Motivele și principalele argumente

   Prin intermediul primului motiv, reclamanta susține că Tribunalul a săvârșit o eroare de drept prin refuzul de a examina impactul modificărilor intervenite în ordinea juridică a Uniunii de la intrarea în vigoare a Tratatului de la Lisabona, la 1 decembrie 2009, în special în ceea ce privește consecințele aplicării la prezenta cauză a dispozițiilor articolului 48 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, care protejează prezumția de vinovăție a Groupe Gascogne.
   Prin intermediul celui de al doilea motiv, reclamanta susține că Tribunalul a încălcat dispozițiile articolului 101 din Tratatul privind Funcționarea Uniunii Europene și articolul 48 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene prin faptul că i a imputat în mod eronat răspunderea comună și solidară pentru practicile Sachsa începând de la 1 ianuarie 1994, exclusiv în temeiul constatării deținerii de către Groupe Gascogne a 100 % din capitalul societății Sachsa, și prin confirmarea deciziei, în măsura în care a fost obligată prin aceasta să răspundă în solidar pentru plata amenzii aplicate Sachsa, în cuantum de 9,90 milioane de euro.
   Prin intermediul celui de al treilea motiv, prezentat cu titlu subsidiar, reclamanta susține că Tribunalul a săvârșit o eroare de drept prin faptul că a interpretat în mod eronat noțiunea „întreprindere” în sensul articolului 101 din Tratatul privind Funcționarea Uniunii Europene, și, în consecință, prin verificarea respectării plafonului de 10 % din cifra de afaceri prevăzut la articolul 23 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1/2003 (1) în raport cu cifra de afaceri consolidată a Groupe Gascogne, deși ar fi trebuit să se întemeieze, în măsura în care Groupe Gascogne poate fi obligată să răspundă în solidar pentru încălcarea reproșată Sachsa, exclusiv pe cifra de afaceri totală cumulată a societăților Groupe Gascogne și Sachsa, întrucât nu a prezentat motivele pentru care celelalte filiale ale Groupe Gascogne trebuiau incluse în „întreprinderea” responsabilă pentru pretinsele practici anticoncurențiale ale Sachsa.
   În sfârșit, prin intermediul celui de al patrulea și ultim motiv, de asemenea prezentat cu titlu subsidiar, reclamanta susține că Tribunalul a încălcat dispozițiile articolului 47 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, întrucât cauza sa nu a fost judecată într un termen rezonabil.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 1/2003 al Consiliului din 16 decembrie 2002 privind punerea în aplicare a normelor de concurență prevăzute la articolele 81 (CE) și 82 (CE) (JO 2003, L 1, p. 1, Ediție specială, 08/vol. 1, p. 167).


title: Cauza C-25/09: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Fővárosi Bíróság (Ungaria) la 19 ianuarie 2009 — Sió-Eckes Kft./Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Hivatal Központi Szerve

text:
               4.4.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 82/13

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Fővárosi Bíróság (Ungaria) la 19 ianuarie 2009 — Sió-Eckes Kft./Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Hivatal Központi Szerve
   (Cauza C-25/09)
   (2009/C 82/25)
   Limba de procedură: maghiara
   Instanța de trimitere
   Fővárosi Bíróság
   Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Sió-Eckes Kft.

      Pârât: Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Hivatal Központi Szerve
   Întrebările preliminare

               1)

               Articolul 2 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 2201/96/CE al Consiliului (1) trebuie interpretat în sensul că, în temeiul anexei I, regimul de ajutor la producție vizează, pe lângă piersicile în sirop și/sau sucul natural de fructe care se încadrează la codul NC ex 2008 70 61, și produsele desemnate prin celelalte coduri NC (ex 2008 70 69 etc.) care figurează în anexă?

               2)

               Transformatorii care fabrică produse care se încadrează la codul NC ex 2008 70 92 îndeplinesc condițiile regulamentului menționat?

               3)

               Articolul 2 punctul 1 din Regulamentul nr. 1535/2003/CE al Comisiei (2) trebuie să fie interpretat în sensul că produsele care se încadrează la codurile NC ex 2008 70 61, ex 2008 70 69, ex 2008 70 71, ex 2008 70 79, ex 2008 70 92, ex 2008 70 94 și 2008 70 99 sunt, și ele, produse finite în sensul regulamentului?

               4)

               În măsura în care, în temeiul răspunsului la întrebările de mai sus, numai piersicile, în sensul articolului 3 din Regulamentul 2320/89/CEE al Comisiei (3), este un produs finit, din ce cauză sunt menționate în dispozițiile de mai sus coduri NC care se referă la alte produse?

               5)

               În temeiul regulamentelor citate anterior, trebuie să fie considerate produse finite fiecare produs — care poate fi comercializat în mod independent — obținut în fiecare etapă a transformării piersicilor (de exemplu, pulpa)?

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 2201/96 al Consiliului din 28 octombrie 1996 privind organizarea comună a piețelor în sectorul produselor transformate pe bază de fructe și legume (JO L 297, p. 29, Ediție specială, 03/vol. 20, p. 58).

      (2)  Regulamentul (CE) nr. 1535/2003 al Comisiei din 29 august 2003 privind normele de aplicare a Regulamentului (CE) nr. 2201/96 al Consiliului în ceea ce privește sistemul de ajutor în sectorul produselor prelucrate pe bază de fructe și legume (JO L 218, p. 14, Ediție specială, 03/vol. 49, p. 7).

      (3)  Regulamentul (CEE) nr. 2320/89 al Comisiei din 28 iulie 1989 privind cerințele minime de calitate cu privire la piersicile în sirop și piersicile în suc natural de fructe pentru aplicarea schemei de ajutor pentru producție (JO L 220, p. 54, Ediție specială, 03/vol. 7, p. 127).


title: Cauza F-101/11: Acțiune introdusă la 10 octombrie 2011 — ZZ/Parlamentul European

text:
               7.1.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 6/25

         Acțiune introdusă la 10 octombrie 2011 — ZZ/Parlamentul European
   (Cauza F-101/11)
   2012/C 6/45
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: ZZ (reprezentant: E. Boigelot, avocat)

      Pârât: Parlamentul European

      Obiectul și descrierea litigiului

   Anularea deciziei comisiei de evaluare din cadrul concursului general EPSO/AD/188/10 — INTERPREȚI pentru LIMBA BULGARĂ (BG) din 30 iunie 2011 de a nu înscrie reclamantul pe lista de rezervă a concursului menționat și acordarea de despăgubiri pentru prejudiciul moral și material

      Concluziile reclamantului

               —

               Anularea deciziei comisiei de evaluare din cadrul concursului general EPSO/AD/188/10 — INTERPREȚI pentru LIMBA BULGARĂ (BG) din 30 iunie 2011 adoptate în urma reexaminării probelor de concurs susținute de reclamant, prin care au fost confirmate rezultatele acestuia la respectivele probe și, în consecință, anularea deciziei de a nu îl înscrie pe lista de rezervă;

               —

               anularea deciziei comisiei de evaluare din cadrul concursului general EPSO/AD/188/10 — INTERPREȚI pentru LIMBA BULGARĂ (BG) din 31 mai 2011 de a înscrie reclamantul pe lista de rezervă a concursului menționat;

               —

               anularea tuturor operațiunilor efectuate de comisia de evaluare începând cu momentul la care au avut loc neregulile invocate;

               —

               obligarea pârâtului la plata unei sume de 15 000 de euro cu titlu de despăgubire pentru prejudiciul moral și material și pentru afectarea carierei reclamantului, sub rezerva majorării sau a scăderii respectivei sume în cursul procedurii, sumă care urmează să fie majorată prin aplicarea unei dobânzi cu rata de 7 % pe an începând de la data prezentei cereri introductive;

               —

               obligarea Parlamentului European la plata cheltuielilor de judecată.


title: Cauza C-202/11: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Arbeidsrechtbank Antwerpen (Belgia) la 28 aprilie 2011 — Anton Las/PSA Antwerp NV, voorheen Hesse Noord Natie NV

text:
               23.7.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 219/3

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Arbeidsrechtbank Antwerpen (Belgia) la 28 aprilie 2011 — Anton Las/PSA Antwerp NV, voorheen Hesse Noord Natie NV
   (Cauza C-202/11)
   2011/C 219/04
   Limba de procedură: olandeza

      Instanța de trimitere

   Arbeidsrechtbank Antwerpen

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamant: Anton Las

      Pârâtă: PSA Antwerp NV, anterior N. V. Hesse Noord Natie

      Întrebările preliminare

   Decretul Comunității flamande privind utilizarea limbilor din 19 iulie 1973 încalcă articolul 39 din Tratatul CE, referitor la libera circulație a lucrătorilor în Uniunea Europeană, în măsura în care impune oricărei întreprinderi al cărei sediu se află în Regiunea flamandă să redacteze în limba olandeză, sub sancțiunea nulității, toate documentele referitoare la raportul de muncă, în cazul angajării unui lucrător într-un post cu caracter internațional?


title: Cauza T-579/14: Acțiune introdusă la 1 august 2014 – Birkenstock Sales/OAPI (reprezentarea unui motiv în relief)

text:
               6.10.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 351/20

         Acțiune introdusă la 1 august 2014 – Birkenstock Sales/OAPI (reprezentarea unui motiv în relief)
   (Cauza T-579/14)
   2014/C 351/25
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Birkenstock Sales GmbH (Vettelschoß, Germania) (reprezentanți: C. Menebröcker și V. Töbelmann, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               Anularea Deciziei Camerei întâi de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 15 mai 2014 în cauza R 1952/2013-1

               —

               obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

      Marca comunitară vizată: înregistrarea internațională a mărcii figurative care reprezintă un motiv în relief, pentru produse din clasele 10, 18 și 25 – înregistrarea internațională nr. 1 1 32  742

      Decizia examinatorului: respinge cererea

      Decizia camerei de recurs: respinge calea de atac

      Motivele invocate: încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009


title: Cauza T-256/14: Hotărârea Tribunalului din 29 octombrie 2015 – Giuntoli/OAPI – Société des produits Nestlé (CREMERIA TOSCANA) [„Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare figurative CREMERIA TOSCANA — Marca internațională figurativă anterioară la Cremeria — Motiv relativ de refuz — Risc de confuzie — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009]

text:
               21.12.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 429/20

         Hotărârea Tribunalului din 29 octombrie 2015 – Giuntoli/OAPI – Société des produits Nestlé (CREMERIA TOSCANA)
   (Cauza T-256/14) (1)

   ([„Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare figurative CREMERIA TOSCANA - Marca internațională figurativă anterioară la Cremeria - Motiv relativ de refuz - Risc de confuzie - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009])
   (2015/C 429/26)
   Limba de procedură: engleza

      Părţile

      Reclamant: Andrea Giuntoli (Barcelona, Spania) (reprezentant: A. Canela Giménez, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieţei Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: S. Palmero Cabezas, agent)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: Société des produits Nestlé SA (Vevey, Elveția) (reprezentanţi: A. Jaeger Lenz și T. Bösling, avocaţi)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a doua de recurs a OAPI din 12 februarie 2014 (cauza R 886/2013-2) privind o procedură de opoziție între Société des produits Nestlé SA și domnul Andrea Giuntoli

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Îl obligă pe domnul Andrea Giuntoli la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 253, 4.8.2014.


title: Cauza F-90/15: Ordonanța Tribunalului Funcției Publice (Camera a treia) din 17 noiembrie 2015 – Ayres de Abreu/CESE (Funcție publică — Inadmisibilitate vădită — Reprezentare de către un avocat — Reclamant care are calitatea de avocat — Imposibilitatea unei reprezentări a reclamantului de către un avocat care nu este un terț)

text:
               11.1.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 7/37

         Ordonanța Tribunalului Funcției Publice (Camera a treia) din 17 noiembrie 2015 – Ayres de Abreu/CESE
   (Cauza F-90/15)
   ((Funcție publică - Inadmisibilitate vădită - Reprezentare de către un avocat - Reclamant care are calitatea de avocat - Imposibilitatea unei reprezentări a reclamantului de către un avocat care nu este un terț))
   (2016/C 007/49)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: Antonio Ayres de Abreu (Cascais, Portugalia)

      Pârât: Comitetul Economic și Social European

      Obiectul

   Cerere de anulare a deciziei de a nu admite pensionarea reclamantului.

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea ca vădit inadmisibilă.

               2)

               Domnul Ayres de Abreu suportă propriile cheltuieli de judecată


               18.4.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 90/1

         (Text cu relevanță pentru SEE)
   2009/C 90/01
   Ultima publicație a Curții de Justiție în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

         JO C 82, 4.4.2009

      Publicații anterioare

      JO C 69, 21.3.2009

      JO C 55, 7.3.2009

      JO C 44, 21.2.2009

      JO C 32, 7.2.2009

      JO C 19, 24.1.2009

      JO C 6, 10.1.2009

   Aceste texte sunt disponibile pe:
   EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Cauza C-435/06: Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 27 noiembrie 2007 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Korkein hallinto-oikeus — Finlanda) — C (Cooperare judiciară în materie civilă — Competența, recunoașterea și executarea hotărârilor judecătorești în materie matrimonială și în materia răspunderii părintești — Regulamentul (CE) nr. 2201/2003 — Domeniul de aplicare material și temporal — Noțiunea materii civile — Hotărâre judecătorească privind luarea în îngrijire și plasarea unor copii în afara familiei — Măsuri de protecție a copilului care intră în sfera dreptului public)

text:
               26.1.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 22/11

         Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 27 noiembrie 2007 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Korkein hallinto-oikeus — Finlanda) — C
   (Cauza C-435/06) (1)

   (Cooperare judiciară în materie civilă - Competența, recunoașterea și executarea hotărârilor judecătorești în materie matrimonială și în materia răspunderii părintești - Regulamentul (CE) nr. 2201/2003 - Domeniul de aplicare material și temporal - Noțiunea „materii civile’ - Hotărâre judecătorească privind luarea în îngrijire și plasarea unor copii în afara familiei - Măsuri de protecție a copilului care intră în sfera dreptului public)
   (2008/C 22/20)
   Limba de procedură: finlandeza
   Instanța de trimitere
   Korkein hallinto-oikeus
   Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: C
   Obiectul
   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Korkein hallintoo-ikeus — Interpretarea articolului 1 alineatul (1) litera (b) și alineatul (2) litera (d) și a articolului 64 din Regulamentul (CE) nr. 2201/2003 al Consiliului din 27 noiembrie 2003 privind competența, recunoașterea și executarea hotărârilor judecătorești în materie matrimonială și în materia răspunderii părintești, de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 1347/2000 (JO L 338, p. 1, Ediție specială, 19/vol. 6, p. 183) — Domeniul de aplicare material — Recunoașterea și executarea unei decizii administrative, confirmată printr-o hotărâre judecătorească, privind plasarea din oficiu a unor copii în afara familiei — Măsuri de protecție a copilului care intră în sfera dreptului public
   Dispozitivul

               1)

               Articolul 1 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 2201/2003 al Consiliului din 27 noiembrie 2003 privind competența, recunoașterea și executarea hotărârilor judecătorești în materie matrimonială și în materia răspunderii părintești, de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 1347/2000, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (CE) nr. 2116/2004 al Consiliului din 2 decembrie 2004, trebuie interpretat în sensul că este inclusă în noțiunea „materii civile”, în înțelesul acestei dispoziții, o hotărâre judecătorească unică prin care se dispune luarea în îngrijire imediată și plasarea unui copil în afara familiei de origine, într-o familie substitutivă, atunci când această hotărâre a fost pronunțată în conformitate cu normele de drept public privind protecția copilului.

               2)

               Regulamentul nr. 2201/2003, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul nr. 2116/2004, trebuie interpretat în sensul că o reglementare națională armonizată privind recunoașterea și executarea deciziilor administrative de luare în îngrijire și de plasare de persoane, adoptată în cadrul cooperării statelor nordice, nu poate fi aplicată unei hotărâri privind luarea în îngrijire a unui copil care intră în domeniul de aplicare a acestui regulament.

               3)

               Sub rezerva aprecierilor asupra situației de fapt, care sunt numai de competența instanței de trimitere, Regulamentul nr. 2201/2003, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul nr. 2116/2004, trebuie interpretat în sensul că este aplicabil ratione temporis într-un litigiu precum cel din acțiunea principală.

      (1)  JO C 326, 30.12.2006.


title: Cauza C-363/11: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Elegktiko Synedrio (Grecia) la 7 iulie 2011 — Comisarul Curții de Conturi de pe lângă Ministerului Bunurilor Culturale și Turismului/Serviciul de control al Ministerul Bunurilor Culturale și Turismului și Konstantinos Antonopoulos

text:
               10.9.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 269/37

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Elegktiko Synedrio (Grecia) la 7 iulie 2011 — Comisarul Curții de Conturi de pe lângă Ministerului Bunurilor Culturale și Turismului/Serviciul de control al Ministerul Bunurilor Culturale și Turismului și Konstantinos Antonopoulos
   (Cauza C-363/11)
   2011/C 269/77
   Limba de procedură: greaca

      Instanța de trimitere

   Elegktiko Synedrio

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamant: Comisarul Curții de Conturi de pe lângă Ministerului Bunurilor Culturale și Turismului

      Pârâți: Serviciul de control al Ministerul Bunurilor Culturale și Turismului și Konstantinos Antonopoulos

      Întrebările preliminare

               1.

               Acordarea sau neacordarea remunerației lucrătorului pentru perioada în care a absentat de la lucru pe motiv de zile libere pentru activități sindicale constituie o condiție de muncă sau o condiție de încadrare în muncă conform legislației Uniunii? În special, dispozițiile legale care prevăd acordarea de zile libere neremunerate pentru activități sindicale lucrătorilor din sistemul public cu raport de muncă pe durată determinată care nu ocupă un post din schema de personal și sunt membri ai comitetului unei organizații sindicale constituie o „condiție de muncă”, în sensul articolului 137 alineatul (1) litera (b) CE și o „condiție de încadrare în muncă”, în sensul clauzei 4 alineatul (1) din acordul-cadru [Directiva 1999/70/CE a Consiliului din 28 iunie 1999 privind acordul-cadru cu privire la munca pe durată determinată, încheiat între CES, UNICE și CEEP], sau aceste aspecte țin de remunerație și de dreptul de asociere, care nu fac obiectul dreptului Uniunii?

               2.

               În cazul în care răspunsul la întrebarea precedentă este afirmativ, un lucrător cu raport de muncă de drept privat pe durată nedeterminată într-un serviciu public, care ocupă un post din schema de personal și desfășoară aceeași activitate ca și un lucrător cu raport de muncă de drept privat pe durată determinată care nu ocupă un post din schema de personal, poate fi eventual „comparabil” cu un astfel de lucrător în sensul clauzei 3 alineatul (2) și al clauzei 4 alineatul (1) din acordul-cadru, sau faptul că Constituția statului (articolul 103) și legile de aplicare a acesteia prevăd pentru acesta un regim de serviciu special [în ceea ce privește încadrarea în muncă și garanțiile speciale în conformitate cu articolul 103 alineatul (3) din Constituție] este suficient pentru ca acesta să fie considerat ca fiind „necomparabil” și, prin urmare, neasimilabil unui lucrător cu raport de drept privat pe durată determinată care nu ocupă un post din schema de personal?

               3.

               În cazul unui răspuns afirmativ la întrebările de mai sus:

                           (a)

                           în cazul în care reiese din prevederile naționale faptul că sunt acordate (până la 9 zile pe lună) zile libere remunerate pentru activități sindicale lucrătorilor din sistemul public cu raport de muncă pe durată nedeterminată care ocupă un post din schema de personal și sunt membri în comitetul unei organizații sindicale de al doilea nivel, în timp ce lucrători care au aceeași calitate sindicală și care lucrează pentru același serviciu public pe durată determinată fără să ocupe un post din schema de personal primesc același număr de zile libere pentru activități sindicale, însă neremunerate, respectiva diferențiere constituie un tratament mai puțin favorabil pentru cea de-a doua categorie de lucrători, în sensul clauzei 4 alineatul (1) din acordul-cadru; și

                           (b)

                           aceeași durată limitată din punct de vedere temporal a raportului de muncă a celei de-a doua categorii de lucrători, dar și distincția în funcție de regimul de serviciu în general (nivel de încadrare, promovare, încetare a raportului de muncă), pot constitui motive obiective pentru o astfel de inegalitate?

               4.

               Diferențierea contestată dintre sindicaliștii care sunt lucrători pe durată nedeterminată cu post din schema de personal într-un serviciu public și cei care au aceeași calitate sindicală și lucrează pentru același serviciu public pe durată determinată fără să ocupe un post din schema de personal constituie o încălcare a principiului nediscriminării în exercitarea drepturilor sindicale, în sensul articolelor 12, 20, 21 și 28 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene sau respectiva diferențiere poate fi justificată de eterogenitatea regimului serviciului lucrătorilor din cele două categorii?


title: Cauza C-590/13: Cerere de decizie preliminară introdusă de Corte Suprema di Cassazione (Italia) la 20 noiembrie 2013 — Idexx Laboratoires Italia srl/Agenzia delle Entrate

text:
               25.1.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 24/10

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Corte Suprema di Cassazione (Italia) la 20 noiembrie 2013 — Idexx Laboratoires Italia srl/Agenzia delle Entrate
   (Cauza C-590/13)
   2014/C 24/19
   Limba de procedură: italiana

      Instanța de trimitere

   Corte Suprema di Cassazione

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Idexx Laboratoires Italia srl

      Pârâtă: Agenzia delle Entrate

      Întrebările preliminare

               1.

               Principiile stabilite de Curtea de Justiție a Uniunii Europene prin Hotărârea din 8 mai 2008 în cauzele conexate C-95/07 și C-96/07, potrivit cărora articolul 18 alineatul (1) litera (d) și articolul 22 din A șasea directivă 77/388 (1), astfel cum au fost modificate prin Directiva 91/680/CEE (2), privind armonizarea legislațiilor statelor membre referitoare la impozitele pe cifra de afaceri, se opun unei practici de rectificare a declarațiilor și de recuperare a taxei pe valoarea adăugată care sancționează nerespectarea, pe de o parte, a obligațiilor care rezultă din formalitățile introduse de legislația națională prin care a fost transpus articolul 18 alineatul (1) litera (d) și, pe de altă parte, a obligațiilor contabile și de declarare care decurg din articolul 22 alineatul (2) și, respectiv, alineatul (4) cu refuzul dreptului de deducere în situația aplicării regimului de taxare inversă, sunt aplicabile și în cazul unei totale nerespectări a obligațiilor prevăzute de aceeași legislație în cazul în care nu există în orice caz nicio îndoială în ceea ce privește poziția persoanei obligate la plata taxei și dreptul său de deducere?

               2.

               Expresiile „oblighi sostanziali”, „substantive requirements” și „exigences de fond” utilizate de Curtea de Justiție în diversele versiuni lingvistice ale hotărârii pronunțate la 8 mai 2008 în cauzele conexate C-95/07 și C-96/07 se referă, în ceea ce privește ipotezele așa-numitei taxări inverse prevăzute în materie de TVA, la necesitatea plății TVA-ului sau la atribuirea debitului aferent taxei ori la existența condițiilor de fond care justifică supunerea persoanei impozabile aceleiași taxe și care guvernează dreptul de deducere menit să protejeze principiul neutralității taxei respective, unitar la nivel european — de exemplu, condițiile referitoare la caracterul intrinsec, la taxabilitate și la deductibilitatea deplină?

      (1)  A șasea directivă a Consiliului din 17 mai 1977 privind armonizarea legislațiilor statelor membre referitoare la impozitele pe cifra de afaceri — sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată: baza unitară de evaluare, JO L 145, p. 1.

      (2)  Directiva 91/680/CEE a Consiliului din 16 decembrie 1991 de completare a sistemului comun privind taxa pe valoarea adăugată și de modificare a Directivei 77/388/CEE în vederea eliminării frontierelor fiscale, JO L 376, p. 1, Ediție specială, 09/vol. 1, p. 110.


title: Cauza T-93/11: Acțiune introdusă la 15 februarie 2011 — Stichting Corporate Europe Observatory/Comisia

text:
               9.4.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 113/19

         Acțiune introdusă la 15 februarie 2011 — Stichting Corporate Europe Observatory/Comisia
   (Cauza T-93/11)
   2011/C 113/37
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Stichting Corporate Europe Observatory (Amsterdam, Țările de Jos) (reprezentanți: S. Crosby, solicitor și S. Santoro, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile reclamantei

               —

               Constatarea faptului că Decizia Comisiei din 6 decembrie 2010 în procedura GESTDEM 2009/2508 încalcă Regulamentul nr. 1049/2001 (1) și, în consecință, anularea acesteia;

               —

               obligarea Comisiei Europene la plata cheltuielilor de judecată în temeiul articolului 87 din Regulamentul de procedură al Tribunalului.

      Motivele și principalele argumente

   Prin acțiunea formulată, reclamanta solicită, în temeiul articolului 263 TFEU, anularea Deciziei Comisiei din 6 decembrie 2010 în procedura GESTDEM 2009/2508 prin care i s-a refuzat accesul deplin la o serie de documente privind negocierile comerciale între UE și India, în conformitate cu Regulamentul nr. 1049/2001.
   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă un singur motiv în drept, pretinsa încălcare a articolului 4 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul nr. 1049/2001, întrucât excepția privind relațiile internaționale nu este aplicabilă în prezentul litigiu deoarece toate documentele solicitate sunt de domeniu public.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 al Parlamentului European și al Consiliului din 30 mai 2001 privind accesul public la documentele Parlamentului European, ale Consiliului și ale Comisiei (JO L 145, p. 43, Ediție specială, 01/vol. 3, p. 76).


title: Cauza T-503/12: Acțiune introdusă la 16 noiembrie 2012 — Regatul Unit/Comisia

text:
               26.1.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 26/62

         Acțiune introdusă la 16 noiembrie 2012 — Regatul Unit/Comisia
   (Cauza T-503/12)
   2013/C 26/123
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamant: Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord (reprezentanți: D. Wyatt, QC, V. Wakefield, Barrister, și C. Murrell, agent)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamantul solicită Tribunalului:

               —

               anularea Deciziei 2012/500/UE a Comisiei din 6 septembrie 2012 de excludere de la finanțarea de către Uniunea Europeană a anumitor cheltuieli contractate de statele membre, în măsura în care vizează patru poziții din anexă privind o corecție forfetară de 5 % din cheltuielile efectuate în Irlanda de Nord în cursul exercițiului financiar 2008 (în cuantum de 277 231,60 euro și de 13 671,90 euro) și al exercițiului financiar 2009 (în cuantum de 270 398,26 euro și de 15 844 193,29 euro) (JO L 244, p. 11) și

               —

               obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamantul invocă două motive.

               1.

               Primul motiv întemeiat pe săvârșirea de către Comisie a unor erori de drept și de fapt și pe aspectul că nu a ținut seama de considerații privind întinderea pierderilor eventuale pentru Fondurile Uniunii Europene, având în vedere riscul prezentat pentru aceste Fonduri de cheltuielile efectuate în cursul anilor de cerere 2007 și 2008, rezultând în special din erori săvârșite în anul 2005 cu ocazia stabilirii numărului de hectare eligibile pentru ajutor care afectează alocarea inițială a drepturilor.

               2.

               Al doilea motiv întemeiat pe săvârșirea de către Comisie a unor erori de drept și de fapt, întrucât a concluzionat în mod eronat că Northern Ireland Department of Agriculture and Rural Development (denumit în continuare „DARD”) nu aplicase în mod corect, sau nu aplicase deloc, dispozițiile referitoare la sancțiuni, recuperarea plăților excedentare și neconformitatea intenționată și că Comisia, în consecință, a supraestimat și/sau nu a ținut seama de considerații privind întinderea pierderilor eventuale pentru Fondurile Uniunii Europene. În particular, Comisia:

                           —

                           a criticat în mod eronat o recalculare pretins „sistematică” a drepturilor la plată de către DARD;

                           —

                           a susținut în mod greșit că erorile săvârșite în 2005 puteau avea efecte materiale asupra elementului istoric al valorii drepturilor;

                           —

                           a adoptat o metodă eronată de calcul al plăților excedentare;

                           —

                           a adoptat o abordare eronată a sancțiunilor, în particular:

                                       —

                                       prin adoptarea unei metode eronate de calcul al sancțiunilor și

                                       —

                                       prin susținerea în mod eronat că trebuia să fie impusă o sancțiune pentru fiecare an în cazurile în care o sancțiune era aplicabilă în 2005, dar nu și pentru exercițiile următoare, în speță 2007 și 2008, în cazul în care plățile excedentare rezultau din aceeași eroare ca și cea sancționată în 2005;

                           —

                           a adoptat o abordare eronată a neconformității intenționate.


title: Cauza T-623/15: Hotărârea Tribunalului din 11 iulie 2017 – Lidl Stiftung/EUIPO (JEDE FLASCHE ZÄHLT!) [„Marcă a Uniunii Europene — Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurative JEDE FLASCHE ZÄHLT! — Marcă constituită dintr-un slogan publicitar — Motiv absolut de refuz — Lipsa caracterului distinctiv — Articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009”]

text:
               21.8.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 277/36

         Hotărârea Tribunalului din 11 iulie 2017 – Lidl Stiftung/EUIPO (JEDE FLASCHE ZÄHLT!)
   (Cauza T-623/15) (1)

   ([„Marcă a Uniunii Europene - Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurative JEDE FLASCHE ZÄHLT! - Marcă constituită dintr-un slogan publicitar - Motiv absolut de refuz - Lipsa caracterului distinctiv - Articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009”])
   (2017/C 277/53)
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Lidl Stiftung & Co. KG (Neckarsulm, Germania) (reprezentanți: M. Wolter, A. Marx și A. Berger, avocați)

      Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentanți: M. Eberl și A. Schifko, agenți)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a patra de recurs a EUIPO din 7 septembrie 2015 (cauza R 479/2015-4) privind o cerere de înregistrare a semnului figurativ JEDE FLASCHE ZÄHLT! ca marcă a Uniunii Europene

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acţiunea.

               2)

               Obligă Lidl Stiftung & Co. KG la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 16, 18.1.2016.


title: Cauza T-168/13: Ordonanța Tribunalului din 21 ianuarie 2014 — EPAW/Comisia [ „Acțiune în anulare — Persoană juridică de drept privat — Lipsa unei dovezi privind existența juridică — Articolul 44 alineatul (5) litera (a) din Regulamentul de procedură al Tribunalului — Inadmisibilitate vădită” ]

text:
               15.3.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 78/12

         Ordonanța Tribunalului din 21 ianuarie 2014 — EPAW/Comisia
   (Cauza T-168/13) (1)

   (Acțiune în anulare - Persoană juridică de drept privat - Lipsa unei dovezi privind existența juridică - Articolul 44 alineatul (5) litera (a) din Regulamentul de procedură al Tribunalului - Inadmisibilitate vădită)
   2014/C 78/24
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: European Platform Against Windfarms (EPAW) (reprezentant: C. Kiss, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: inițial K. Herrmann și P. Oliver, ulterior L. Pignataro Nolin, K. Herrmann și J. Tomkin, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare a Comunicării Comisiei către Parlamentul European, Consiliu, Comitetul Economic și Social și Comitetul Regiunilor, intitulată „Energia din surse regenerabile: o prezență majoră pe piața energetică europeană”, din 6 iunie 2012, precum și a deciziei Comisiei din 21 ianuarie 2013 de respingere ca inadmisibilă a cererii reclamantei având ca obiect reexaminarea comunicării menționate

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               European Platform Against Windfarms (EPAW) suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și cheltuielile de judecată efectuate de Comisia Europeană.

      (1)  JO C 207, 20.7.2013.


title: Cauza T-704/13: Acțiune introdusă la 30 decembrie 2013 — Banco de Sabadell și Banco Gallego/Comisia

text:
               22.2.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 52/47

         Acțiune introdusă la 30 decembrie 2013 — Banco de Sabadell și Banco Gallego/Comisia
   (Cauza T-704/13)
   2014/C 52/91
   Limba de procedură: spaniola

      Părțile

      Reclamante: Banco de Sabadell, SA (Sabadell, Spania) și Banco Gallego, SA (Santiago de Compostela, Spania) (reprezentanți: J. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro, R. Calvo Salinero și A. Lamadrid de Pablo, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamantele solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei atacate în măsura în care în cadrul acesteia se califică ansamblul de măsuri care, potrivit deciziei, constituie așa-numitul sistem spaniol în materie de leasing fiscal drept ajutor de stat nou și incompatibil cu piața internă;

               —

               în subsidiar, anularea articolelor 1 și 4 din decizia atacată, care identifică investitorii grupurilor de interes economic (GIE) ca fiind beneficiarii pretinselor ajutoare și singurii destinatari ai ordinelor de recuperare;

               —

               în subsidiar, anularea articolului 4 din decizia atacată, în măsura în care prin acesta se dispune recuperarea pretinselor ajutoare;

               —

               anularea articolului 4 din decizia atacată, în măsura în care se pronunță cu privire la legalitatea unor contracte private încheiate între investitori și alte entități și

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Motivele și principalele argumente sunt cele invocate în cauza T-700/13, Bankia/Comisia.


title: Cauza T-703/15: Hotărârea Tribunalului din 6 decembrie 2016 – Groupe Go Sport/EUIPO – Design Go (GO SPORT) [„Marca Uniunii Europene — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene verbale GO SPORT — Mărci naționale verbale anterioare GO — Refuz parțial de înregistrare de către divizia de opoziție — Tardivitatea depunerii memoriului prin care se expun motivele acțiunii — Inadmisibilitatea acțiunii formulate în fața camerei de recurs — Articolul 60 din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 — Norma 49 alineatul (1)din Regulamentul (CE) nr. 2868/95”]

text:
               23.1.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 22/30

         Hotărârea Tribunalului din 6 decembrie 2016 – Groupe Go Sport/EUIPO – Design Go (GO SPORT)
   (Cauza T-703/15) (1)

   ([„Marca Uniunii Europene - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene verbale GO SPORT - Mărci naționale verbale anterioare GO - Refuz parțial de înregistrare de către divizia de opoziție - Tardivitatea depunerii memoriului prin care se expun motivele acțiunii - Inadmisibilitatea acțiunii formulate în fața camerei de recurs - Articolul 60 din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 - Norma 49 alineatul (1)din Regulamentul (CE) nr. 2868/95”])
   (2017/C 022/40)
   Limba de procedură: engleza

      Părţile

      Reclamantă: Groupe Go Sport (Sassenage, Franța) (reprezentanţi: G. Arbant și E. Henry Mayer, avocați)

      Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentant: D. Gája, agent)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO: Design Go Ltd (Londra, Regatul Unit)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a doua de recurs a EUIPO din 22 septembrie 2015 (cauza R 569/2015-2) referitoare la o procedură de opoziție între Design Go și Groupe Go Sport.

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă Groupe Go Sport la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 48, 8.2.2016.


title: Cauza T-440/11: Acțiune introdusă la 12 august 2011 — BT Telecommunications/Consiliul

text:
               1.10.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 290/16

         Acțiune introdusă la 12 august 2011 — BT Telecommunications/Consiliul
   (Cauza T-440/11)
   2011/C 290/23
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: BT Telecommunications PUE (Minsk, Belarus) (reprezentanți: V. Vaitkute Pavan, A. Smaliukas și E. Matulionyte, avocați)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               Anularea Regulamentului (UE) nr. 588/2011 al Consiliului din 20 iunie 2011 de modificare a Regulamentului (CE) nr. 765/2006 al Consiliului privind măsurile restrictive împotriva președintelui Lukașenko și anumitor funcționari din Belarus (JO L 161, p. 1), în măsura în care o privește pe reclamantă;

               —

               anularea Deciziei 2011/357/PESC a Consiliului din 20 iunie 2011 de modificare a Deciziei 2010/639/PESC privind măsurile restrictive împotriva anumitor funcționari din Belarus (JO L 161, p. 25), în măsura în care o privește pe reclamantă;

               —

               obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă cinci motive.

               1.

               Primul motiv, întemeiat pe încălcarea de către pârât a obligației de a prezenta o motivare adecvată pentru includerea reclamantei pe listele cu persoane și entități cărora li se aplică măsurile restrictive.

               2.

               Al doilea motiv, întemeiat pe încălcarea de către pârât a dreptului la apărare și a dreptului la un proces echitabil prevăzute la articolul 47 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene și la articolele 6 și 13 din Convenția Europeană pentru apărarea drepturilor omului și a libertăților fundamentale, întrucât pârâtul:

                           —

                           nu a comunicat în nicio etapă a procedurii motivele detaliate pentru includerea reclamantei pe listele cu persoane și entități care fac obiectul măsurilor restrictive;

                           —

                           nu a dat reclamantei posibilitatea de a-și exercita efectiv dreptul la apărare, în special dreptul de a fi audiată și dreptul de a beneficia de o procedură care să îi permită să solicite în mod efectiv retragerea sa de pe listele cu persoane și entități care fac obiectul măsurilor restrictive.

               3.

               Al treilea motiv, întemeiat pe erori vădite de apreciere săvârșite de pârât, în măsura în care acesta a considerat, în cadrul măsurilor contestate, că reclamanta este în vreun fel asociată cu regimul Lukașenko și îl sponsorizează sau că participă în vreun fel la încălcările normelor electorale internaționale sau la represiunea împotriva societății civile și a opoziției democratice sau la importul în Belarus de echipamente care ar putea fi utilizate pentru represiune internă.

               4.

               Al patrulea motiv, întemeiat pe încălcarea de către pârât a dreptului fundamental la proprietate prevăzut la articolul 17 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene și la articolul 1 din Protocolul nr. 1 la Convenția Europeană pentru apărarea drepturilor omului și a libertăților fundamentale, în mod nejustificat și disproporționat, fără probe decisive.

               5.

               Al cincilea motiv, întemeiat pe încălcarea de către pârât a principiului proporționalității, în măsura în care acesta a impus o limitare disproporționată a drepturilor fundamentale ale reclamantei, fără a prezenta garanții procedurale adecvate și probe decisive.


title: Cauza T-531/11: Acțiune introdusă la 28 septembrie 2011 — Hamas/Consiliul

text:
               28.4.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 126/18

         Acțiune introdusă la 28 septembrie 2011 — Hamas/Consiliul
   (Cauza T-531/11)
   2012/C 126/37
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: Hamas (reprezentant: L. Glock, avocat)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea Deciziei 2011/430/PESC a Consiliului din 18 iulie 2011 de actualizare a listei persoanelor, grupurilor și entităților care fac obiectul articolelor 2, 3 și 4 din Poziția comună 2001/931/PESC privind aplicarea de măsuri specifice pentru combaterea terorismului, în măsura în care privește Hamas (inclusiv Hamas-Izz-al-Din-al-Quassem);

               —

               anularea Regulamentului de punere în aplicare (UE) nr. 687/2011 al Consiliului din 18 iulie 2011 privind punerea în aplicare a articolului 2 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 2580/2001 privind măsuri restrictive specifice îndreptate împotriva anumitor persoane și entități în vederea combaterii terorismului și de abrogare a Regulamentelor de punere în aplicare (UE) nr. 610/2010 și (UE) nr. 83/2011, în măsura în care privește Hamas (inclusiv Hamas-Izz-al-Din-al-Quassem);

               —

               obligarea Consiliului la plata tuturor cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă opt motive.

               1.

               Primul motiv întemeiat pe o încălcare a articolului 1 alineatul (4) din Poziția comună 2001/931/PESC (1), privind luarea unei decizii de către o autoritate competentă, în măsura în care această autoritate:

                           —

                           ar trebui să fie o autoritate judiciară, iar nu o autoritate administrativă;

                           —

                           ar trebui să se poată prevala de principiul cooperării loiale;

                           —

                           nu ar putea să fie guvernul Statelor Unite din cauza particularităților normelor care reglementează operațiunea de înscriere pe listă în Statele Unite;

                           —

                           nu ar putea să fie o autoritate care nu respectă drepturile procedurale ale persoanelor în cauză.

                     Reclamanta invocă în plus faptul că Consiliul nu prezintă niciun element care să demonstreze că, în cazul din speță, deciziile naționale respective se întemeiază pe probe sau pe indicii serioase.

               2.

               Al doilea motiv întemeiat pe o eroare cu privire la materialitatea faptelor, Consiliul nedovedind faptele pe care le invocă în mod autonom. Reclamanta arată că aproximările evidențiate în cererea sa introductivă confirmă eroarea cu privire la materialitatea faptelor.

               3.

               Al treilea motiv întemeiat pe o eroare de apreciere cu privire la caracterul terorist al reclamantei, calificarea propusă de Consiliu nefiind conformă cu criteriile stabilite în Poziția comună 2001/931/PESC. Reclamanta invocă faptul că criteriile utilizate de Consiliu se bazează pe o interpretare eronată a termenului „terorism”, incompatibilă cu dreptul internațional pozitiv.

               4.

               Al patrulea motiv întemeiat pe o insuficientă luare în considerare a evoluției situației ca urmare a scurgerii timpului, Consiliul neprocedând în mod real la revizuirea prevăzută la articolul 1 alineatul (6) din Poziția comună 2001/931/PESC.

               5.

               Al cincilea motiv întemeiat pe o încălcare a principiului neingerinței.

               6.

               Al șaselea motiv întemeiat pe încălcarea obligației de motivare, expunerea de motive transmisă reclamantei necuprinzând nicio precizare cu privire la probele și la indiciile serioase și credibile reținute împotriva reclamantei.

               7.

               Al șaptelea motiv întemeiat pe o încălcare a dreptului la apărare și a dreptului la o protecție juridicțională efectivă. Reclamanta susține că aceste principii au fost încălcate:

                           —

                           în cursul fazei naționale a procedurii, în condițiile în care Consiliul trebuia să exercite un control cu privire la acest subiect, și

                           —

                           în cursul fazei europene, din cauza insuficienței elementelor transmise de Consiliu reclamantei.

               8.

               Al optulea motiv întemeiat pe o încălcare a dreptului de proprietate, o măsură de înghețare a fondurilor nelegală neputând fi considerată o atingere justificată adusă dreptului de proprietate.

      (1)  Poziția comună 2001/931/PESC a Consiliului din 27 decembrie 2001 privind aplicarea de măsuri specifice pentru combaterea terorismului (JO L 344, p. 93, Ediție specială, 18/vol. 01, p. 179).


title: Cauza T-501/08: Acțiune introdusă la 18 noiembrie 2008 — NEC Display Solutions Europe/OAPI — C More Entertainment (see more)

text:
               24.1.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 19/34

         Acțiune introdusă la 18 noiembrie 2008 — NEC Display Solutions Europe/OAPI — C More Entertainment (see more)
   (Cauza T-501/08)
   (2009/C 19/63)
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza
   Părțile

      Reclamantă: NEC Display Solutions Europe GmbH (München, Germania) (reprezentant: P. Munzinger, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: C More Entertainment AB (Stockholm, Suedia)
   Concluziile reclamantei

               —

               Anularea Deciziei Camerei a patra de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 28 august 2008 în cauza R 1388/2007-4 și respingerea opoziției;

               —

               obligarea OAPI la plata cheltuielilor de judecată; și

               —

               obligarea celeilalte părți în procedură care s-a aflat pe rolul camerei de recurs la plata cheltuielilor de judecată în cazul în care ar fi admisă să intervină în această cauză.

         Motivele și principalele argumente

      Persoana care solicită înregistrarea mărcii comunitare: Reclamanta

      Marca comunitară vizată: Marca figurativă „see more” pentru bunuri din clasa 9 — cererea de înregistrare nr. 4 034 741
   Titularul mărcii sau al semnului invocat în sprijinul opoziției: Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

      Marca sau semnul invocat în sprijinul opoziției: Marca verbală daneză „CMORE” nr. VR 2004 01590 pentru bunuri și servicii din clasele 9, 16, 35, 38 și 41; marca verbală finlandeză „CMORE” nr. 231 366 pentru bunuri și servicii din clasele 9, 16, 35, 38 și 41

      Decizia diviziei de opoziție: Admite opoziția în întregime

      Decizia camerei de recurs: Respinge recursul

      Motivele invocate: Încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 40/94 al Consiliului în măsura în care camera de recurs a comis o eroare considerând că exista o posibilitate de confuzie între mărcile avute în vedere.