title: Cauza C-408/19 P: Recurs introdus la 24 mai 2019 de Hochmann Marketing GmbH împotriva Ordonanței Tribunalului (Camera a treia) din 22 martie 2019 în cauza T-657/18, Hochmann Marketing GmbH/Consiliul Uniunii Europene

text:
               13.1.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 10/21

      Recurs introdus la 24 mai 2019 de Hochmann Marketing GmbH împotriva Ordonanței Tribunalului (Camera a treia) din 22 martie 2019 în cauza T-657/18, Hochmann Marketing GmbH/Consiliul Uniunii Europene
      (Cauza C-408/19 P)
      (2020/C 10/27)
      Limba de procedură: germana

         Părțile

         Recurentă: Hochmann Marketing GmbH (reprezentant: J. Jennings, Rechtsanwalt)

         Cealaltă parte din procedură: Consiliul Uniunii Europene
      Prin Ordonanța din 31 octombrie 2019, Curtea de Justiție a Uniunii Europene (Camera a șaptea) a respins recursul și a dispus ca recurenta să suporte propriile cheltuieli de judecată.


title: Cauza C-261/18: Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 12 noiembrie 2019 – Comisia Europeană/Irlanda (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru – Hotărâre a Curții de constatare a unei neîndepliniri a obligațiilor – Neexecutare – Directiva 85/337/CEE – Autorizarea și construcția unui parc eolian – Proiect care poate avea efecte importante asupra mediului – Lipsa unei evaluări prealabile a impactului asupra mediului – Obligație de regularizare – Articolul 260 alineatul (2) TFUE – Cerere de impunere a unei penalități cu titlu cominatoriu și a unei sume forfetare)

text:
               13.1.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 10/10

      Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 12 noiembrie 2019 – Comisia Europeană/Irlanda
      (Cauza C-261/18) (1)

      (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru - Hotărâre a Curții de constatare a unei neîndepliniri a obligațiilor - Neexecutare - Directiva 85/337/CEE - Autorizarea și construcția unui parc eolian - Proiect care poate avea efecte importante asupra mediului - Lipsa unei evaluări prealabile a impactului asupra mediului - Obligație de regularizare - Articolul 260 alineatul (2) TFUE - Cerere de impunere a unei penalități cu titlu cominatoriu și a unei sume forfetare)
      (2020/C 10/11)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: M. Noll-Ehlers și J. Tomkin, agenți)

         Pârâtă: Irlanda (reprezentanți: M. Browne, G. Hodge și A. Joyce, agenți, asistați de G. Gilmore, BL, J. Connolly și G. Simons, SC)

         Dispozitivul

                  1)

                  Prin neadoptarea tuturor măsurilor necesare pentru executarea Hotărârii din 3 iulie 2008, Comisia/Irlanda (C-215/06, EU:C:2008:380), Irlanda nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 260 alineatul (1) TFUE.

                  2)

                  Obligă Irlanda la plata către Comisia Europeană a unei sume forfetare în cuantum de 5 000 000 de euro.

                  3)

                  Obligă Irlanda la plata către Comisia Europeană a unei penalități cu titlu cominatoriu în cuantum de 15 000 de euro pe zi începând de la data pronunțării prezentei hotărâri și până la executarea Hotărârii din 3 iulie 2008, Comisia/Irlanda (C-215/06, EU:C:2008:380).

                  4)

                  Obligă Irlanda la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 240, 9.7.2018.


title: Cauza C-409/19 P: Recurs introdus la 24 mai 2019 de Hochmann Marketing GmbH împotriva Ordonanței Tribunalului (Camera a treia) din 22 martie 2019 în cauza T-673/18, Hochmann Marketing GmbH/Comisia Europeană

text:
               13.1.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 10/22

      Recurs introdus la 24 mai 2019 de Hochmann Marketing GmbH împotriva Ordonanței Tribunalului (Camera a treia) din 22 martie 2019 în cauza T-673/18, Hochmann Marketing GmbH/Comisia Europeană
      (Cauza C-409/19 P)
      (2020/C 10/28)
      Limba de procedură: germana

         Părțile

         Recurentă: Hochmann Marketing GmbH (reprezentant: J. Jennings, avocat)

         Cealaltă parte din procedură: Comisia Europeană
      Prin ordonanța din 31 octombrie 2019, Curtea de Justiție a Uniunii Europene (Camera a șaptea) a respins recursul și a obligat recurenta să suporte propriile cheltuieli de judecată.


title: Cauza C-280/18: Hotărârea Curții (Camera întâi) din 7 noiembrie 2019 (cerere de decizie preliminară formulată de Symvoulio tis Epikrateias - Grecia) – Alain Flausch și alții/Ypourgos Perivallontos kai Energeias și alții (Trimitere preliminară – Mediu – Evaluarea efectelor anumitor proiecte asupra mediului – Participarea publicului la procesul de adoptare a deciziilor și acces la justiție – Punct de pornire a termenelor de exercitare a acțiunii)

text:
               13.1.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 10/11

      Hotărârea Curții (Camera întâi) din 7 noiembrie 2019 (cerere de decizie preliminară formulată de Symvoulio tis Epikrateias - Grecia) – Alain Flausch și alții/Ypourgos Perivallontos kai Energeias și alții
      (Cauza C-280/18) (1)

      (Trimitere preliminară - Mediu - Evaluarea efectelor anumitor proiecte asupra mediului - Participarea publicului la procesul de adoptare a deciziilor și acces la justiție - Punct de pornire a termenelor de exercitare a acțiunii)
      (2020/C 10/12)
      Limba de procedură: greaca

         Instanța de trimitere

      Symvoulio tis Epikrateias

         Părțile din procedura principală

         Reclamanți: Alain Flausch, Andrea Bosco, Estiene Roger Jean Pierre Albrespy, Somateio „Syndesmos Iiton”, Somateio „Elliniko Diktyo – Filoi tis Fysis”, Somateio „Syllogos Prostasias kai Perithalpsis Agias Zois – SPPAZ”

         Pârâți: Ypourgos Perivallontos kai Energeias, Ypourgos Oikonomikon, Ypourgos Tourismou, Ypourgos Naftilias kai Nisiotikis Politikis

         Dispozitivul

                  1)

                  Articolul 6 din Directiva 2011/92/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 13 decembrie 2011 privind evaluarea efectelor anumitor proiecte publice și private asupra mediului trebuie interpretat în sensul că se opune ca un stat membru să conducă operațiunile de participare a publicului la procesul de adoptare a deciziilor aferente unui proiect la nivelul sediului autorității administrative regionale competente, iar nu la nivelul unității municipale de care depinde locul amplasării acestui proiect, atunci când normele concrete puse în aplicare nu asigură o respectare efectivă a drepturilor publicului interesat, aspect a cărui verificare revine instanței naționale.

                  2)

                  Articolele 9 și 11 din Directiva 2011/92 trebuie interpretate în sensul că se opun unei reglementări precum cea în discuție în litigiul principal, care are ca rezultat să impună unor membri ai publicului interesat un termen pentru depunerea unei acțiuni care începe să curgă de la data anunțului privind autorizarea unui proiect pe internet, atunci când acești membri ai publicului interesat nu au avut în prealabil posibilitatea adecvată de a se informa cu privire la procedura de autorizare în conformitate cu articolul 6 alineatul (2) din această directivă.

         (1)  JO C 231, 2.7.2018.


title: Cauza C-346/18 P: Hotărârea Curții (Camera a șasea) din 7 noiembrie 2019 – Rose Vision, SL/Comisia Europeană (Recurs – Proiecte finanțate de Uniunea Europeană în domeniul cercetării – Al șaptelea program-cadru pentru activități de cercetare, de dezvoltare tehnologică și demonstrative (2007-2013) – Convenții de subvenționare privind proiectele FIRST, FutureNEM, sISI, 4NEM și SFERA – Audituri care constată nereguli în punerea în aplicare a anumitor proiecte – Decizii ale Comisiei Europene de suspendare a plății sumelor de plătit în cadrul altor proiecte – Acțiune în răspundere și în anulare)

text:
               13.1.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 10/11

      Hotărârea Curții (Camera a șasea) din 7 noiembrie 2019 – Rose Vision, SL/Comisia Europeană
      (Cauza C-346/18 P) (1)

      (Recurs - Proiecte finanțate de Uniunea Europeană în domeniul cercetării - Al șaptelea program-cadru pentru activități de cercetare, de dezvoltare tehnologică și demonstrative (2007-2013) - Convenții de subvenționare privind proiectele FIRST, FutureNEM, sISI, 4NEM și SFERA - Audituri care constată nereguli în punerea în aplicare a anumitor proiecte - Decizii ale Comisiei Europene de suspendare a plății sumelor de plătit în cadrul altor proiecte - Acțiune în răspundere și în anulare)
      (2020/C 10/13)
      Limba de procedură: spaniola

         Părțile

         Recurentă: Rose Vision, SL (reprezentant: J. J. Marín López, abogado)

         Cealaltă parte din procedură: Comisia Europeană (reprezentanți: inițial R. Lyal, J. Estrada de Solà, P. Rosa Plaza și M. Siekierzyńska, ulterior R. Lyal, J. Estrada de Solà și M. Siekierzyńska, agenți, asistați de J. Rivas, abogado)

         Dispozitivul

                  1)

                  Anulează Hotărârea Tribunalului Uniunii Europene din 8 martie 2018, Rose Vision/Comisia (T-45/13 RENV și T-587/15, nepublicată, EU:T:2018:124), în măsura în care, prin aceasta, Tribunalul a statuat, la punctul 160 din hotărârea menționată, că nu este necesar să se constate, în temeiul articolului 340 primul paragraf TFUE, un prejudiciu contractual cauzat reclamantei prin încălcarea punctului II.22 alineatul 1 din condițiile generale care fac parte integrantă din convențiile încheiate între Rose Vision SL și Comisia Europeană, în cadrul celui de al șaptelea program-cadru, adoptat prin Decizia nr. 1982/2006/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 18 decembrie 2006 privind al șaptelea program-cadru al Comunității Europene pentru activități de cercetare, de dezvoltare tehnologică și demonstrative (2007-2013).

                  2)

                  Respinge în rest recursul.

                  3)

                  Constată că Comisia Europeană a încălcat convenția de subvenționare privind proiectul FutureNEM în ceea ce privește confidențialitatea auditului 11-INFS-025.

                  4)

                  Obligă Rose Vision SL să suporte, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, jumătate din cele efectuate de Comisia Europeană, aferente atât procedurii în primă instanță, cât și procedurii de recurs.

         (1)  JO C 268, 30.7.2018.


title: Cauza C-843/19: Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunal Superior de Justicia de Cataluña (Spania) la 20 noiembrie 2019 – Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS)/BT

text:
               17.2.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 54/32

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunal Superior de Justicia de Cataluña (Spania) la 20 noiembrie 2019 – Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS)/BT
      (Cauza C-843/19)
      (2020/C 54/34)
      Limba de procedură: spaniola

         Instanța de trimitere

      Tribunal Superior de Justicia de Cataluña

         Părțile din procedura principală

         Recurent: Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS)

         Intimată: BT

         Întrebările preliminare

      Este contrară dreptului comunitar o dispoziție națională precum articolul 208 [alineatul 1] litera c) din Ley General de la Seguridad Social [Legea generală privind securitatea socială] din 2015, care impune tuturor persoanelor afiliate la regimul general, pentru a se putea pensiona anticipat în mod voluntar, condiția ca valoarea pensiei pe care urmează să o încaseze, calculată conform sistemului obișnuit, fără suplimentele pentru pensiile inferioare pensiei minime, să fie cel puțin egală cu cea a pensiei minime, ca urmare a faptului că discriminează în mod indirect femeile afiliate la regimul general, întrucât se aplică unui număr mult mai mare de femei decât de bărbați?


title: Cauza C-884/19 P: Recurs introdus la 3 Decembrie 2019 de Comisia Europeană împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a cincea) din 24 septembrie 2019 în cauza T-586/14 RENV, Xinyi PV Products (Anhui) Holdings/Comisia

text:
               17.2.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 54/38

      Recurs introdus la 3 Decembrie 2019 de Comisia Europeană împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a cincea) din 24 septembrie 2019 în cauza T-586/14 RENV, Xinyi PV Products (Anhui) Holdings/Comisia
      (Cauza C-884/19 P)
      (2020/C 54/42)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Recurentă: Comisia Europeană (reprezentanți: L. Flynn, A. Demeneix, T. Maxian Rusche, agenți)

         Celelalte părți din procedură: Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd, GMB Glasmanufaktur Brandenburg GmbH

         Concluziile recurentei

                  —

                  anularea Hotărârii Tribunalului (Camera a cincea) din 24 septembrie 2019 în cauza T-586/14 RENV Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd Holdings/Comisia;

                  —

                  respingerea primului motiv al acțiunii în primă instanță ca nefondat;

                  —

                  trimiterea cauzei spre rejudecare la Tribunal pentru a se pronunța cu privire la al doilea-al patrulea motiv al cererii introductive în primă instanță;

                  —

                  soluționarea odată cu fondul a cererilor privind cheltuielile de judecată aferente prezentei proceduri și procedurilor anterioare referitoare la aceeași cauză, și anume procedurile care conduc la hotărârea inițială, la hotărârea pronunțată în recurs și la hotărârea atacată.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea recursului, Comisia invocă trei motive.
      În primul rând, aceasta arată că punctele 55-61 din hotărârea atacată sunt afectate de o eroare de drept. La aceste puncte, Tribunalul a efectuat o interpretare eronată a articolului 2 alineatul (7) litera (b) și a articolului 2 alineatul (7) litera (c) a treia liniuță din regulamentul de bază (1). Tribunalul a interpretat aceste dispoziții în sensul că ele implică faptul că SEP (2) poate fi refuzat numai în cazul în care Comisia consideră că aplicarea articolului 2 alineatele (1)-(6) din regulamentul de bază în cazul societății care solicită acordarea SEP ar conduce la rezultate artificiale. În alte cuvinte, aprecierea trebuie să demonstreze efectul precis al denaturării evidențiate în registrele contabile ale societății. Cu toate acestea, potrivit Comisiei, respectiva obligație de a demonstra impactul denaturării asupra prețurilor, costurilor și intrărilor există numai în privința articolului 2 alineatul (7) litera (c) prima liniuță prima teză din regulamentul de bază, care prevede în mod expres cerința menționată. În Hotărârea din 19 iulie 2012, Consiliul/Zhejiang Xinan Chemical Industrial Group (C-337/09 P, EU:C:2012:471), Curtea a întemeiat această cerință pe modul de redactare a dispoziției respective. Raționamentul menționat nu poate fi extins prin analogie pentru a include toate cele cinci criterii de acordare a SEP prevăzute la articolul 2 alineatul (7) litera (c) din regulamentul de bază.
      În al doilea rând, Comisia arată că punctele 62-73 din hotărârea atacată sunt afectate de mai multe erori de drept. Primo, precum costul forței de muncă, costul capitalului constituie un factor de producție. Prin urmare, cele două regimuri de subvenții prezintă o legătură directă cu costul de producție. Secundo, Comisia consideră că Tribunalul omite să ia în considerare analizarea de către Comisie a impactului celor două regimuri de subvenții asupra reclamantei în primă instanță, atât în ceea ce privește identificarea perioadei relevante, cât și privitor la suma totală percepută. În schimb, Tribunalul înlocuiește analiza economică a Comisiei cu propria sa analiză.
      În al treilea rând, Comisia susține că hotărârea atacată este afectată de neregularități procedurale. Reclamanta în primă instanță nu a contestat modul în care Comisia a interpretat articolul 2 alineatul (7) litera (c) a treia liniuță din regulamentul de bază, ci numai modul în care Comisia a aplicat dispoziția menționată cu privire la fapte. Prin urmare, Tribunalul a statuat ultra vires. În plus, Tribunalul nu a acordat nicio posibilitate Comisiei să își prezinte punctul de vedere în ceea ce privește interpretarea inedită a articolului 2 alineatul (7) litera (c) din regulamentul de bază reținută în hotărârea atacată, încălcând astfel dreptul de a fi ascultat în mod echitabil de care beneficiază Comisia.

         (1)  Regulamentul (CE) nr. 1225/2009 al Parlamentului European și al Consiliului din 8 iunie 2016 privind protecția împotriva importurilor care fac obiectul unui dumping din partea țărilor care nu sunt membre ale Comunității Europene (JO 2009, L 343, p. 51, rectificare în JO 2016, L. 44, p. 20).

         (2)  Statutul de societate care funcționează în condițiile unei economii de piață.


title: Cauza T-863/19: Acțiune introdusă la 19 decembrie 2019 – Production Christian Gallimard/EUIPO - Éditions Gallimard (PCG CALLIGRAM CHRISTIAN GALLIMARD)

text:
               24.2.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 61/52

      Acțiune introdusă la 19 decembrie 2019 – Production Christian Gallimard/EUIPO - Éditions Gallimard (PCG CALLIGRAM CHRISTIAN GALLIMARD)
      (Cauza T-863/19)
      (2020/C 61/66)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: franceza

         Părțile

         Reclamantă: Production Christian Gallimard (Luxemburg, Luxemburg) (reprezentant: L. Dreyfuss-Bechmann, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Éditions Gallimard la nouvelle revue française éditions de la nouvelle revue française SA (Paris, Franța)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Solicitantul mărcii în litigiu: reclamanta

         Marca în litigiu: cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene verbale PCG CALLIGRAM CHRISTIAN GALLIMARD – cererea de înregistrare nr. 15 299 589

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție

         Decizia atacată: Decizia Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 1 octombrie 2019 în cauza R 2316/2018-5

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  declararea admisibilității prezentei cereri introductive și a anexelor la aceasta;

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                  obligarea EUIPO și a societății Éditions Gallimard (dacă aceasta din urmă intervine în prezenta procedură) la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivul invocat

      Încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și Consiliului.


title: Cauza T-864/19: Acțiune introdusă la 17 decembrie 2019 – AI și alții/ECDC

text:
               24.2.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 61/53

      Acțiune introdusă la 17 decembrie 2019 – AI și alții/ECDC
      (Cauza T-864/19)
      (2020/C 61/67)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamanți: AI, HV, HW și HY (reprezentanți: L. Levi și A. Champetier, avocați)

         Pârât: Centrul European de Prevenire și Control al Bolilor (ECDC)

         Concluziile

      Reclamanții solicită Tribunalului:

                  —

                  Anularea deciziei ECDC din 11 februarie 2019 de respingere a cererii lor de despăgubire din 11 octombrie 2018;

                  —

                  anularea, dacă este cazul, a deciziei din 10 septembrie 2019 de respingere a plângerii lor din 10 mai 2019;

                  —

                  dispunerea reparării prejudiciul patrimonial și nepatrimonial pretins suferit de reclamanți;

                  —

                  obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamanții, care și-au prezentat situațiile individuale, și-au prezentat apoi susținerile cu privire la fapta ilicită a pârâtului, prejudiciul suferit și legătura dintre fapta ilicită și prejudiciu.


title: Cauza T-879/19: Acțiune introdusă la 30 decembrie 2019 – Sumol + Compal Marcas/EUIPO - Jacob (Dr. Jacob’s essentials)

text:
               24.2.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 61/57

      Acțiune introdusă la 30 decembrie 2019 – Sumol + Compal Marcas/EUIPO - Jacob (Dr. Jacob’s essentials)
      (Cauza T-879/19)
      (2020/C 61/73)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Sumol + Compal Marcas, SA (Carnaxide, Portugalia) (reprezentant: A. de Sampaio, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Ludwig Manfred Jacob (Heidesheim, Germania)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Solicitantul mărcii în litigiu: cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

         Marca în litigiu: înregistrarea mărcii Uniunii Europene figurative Dr. Jacob’s essentials – cererea de înregistrare nr. 13 742 903

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție

         Decizia atacată: Decizia Camerei întâi de recurs a EUIPO din 3 octombrie 2019 în cauza R 1025/2019-1

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                  obligarea EUIPO și a celeilalte părți din procedură la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivul invocat

                  —

                  încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.


title: Cauza T-270/18: Ordonanța Tribunalului din 12 decembrie 2019 – O'Flynn și alții/Comisia

text:
               24.2.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 61/62

      Ordonanța Tribunalului din 12 decembrie 2019 – O'Flynn și alții/Comisia
      (Cauza T-270/18) (1)

      (2020/C 61/78)
      Limba de procedură: engleza
      Președintele Camerei a șasea a dispus radierea cauzei.

         (1)  JO C 240, 9.7.2018.


title: Cauza C-738/18 P: Ordonanța președintelui Curții din 19 septembrie 2019 – Duferco Long Products SA/Comisia Europeană

text:
               2.3.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 68/39

      Ordonanța președintelui Curții din 19 septembrie 2019 – Duferco Long Products SA/Comisia Europeană
      (Cauza C-738/18 P) (1)

      (2020/C 68/45)
      Limba de procedură: franceza
      Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

         (1)  JO C 35, 28.1.2019.


title: Cauza C-240/19: Ordonanța președintelui Curții x din 19 septembrie 2019 (cerere de decizie preliminară formulată de Juzgado Contencioso-Administrativo no2 de Ourense - Spania) – FA/Tesorería General de la Seguridad Social (TGSS)

text:
               2.3.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 68/40

      Ordonanța președintelui Curții x din 19 septembrie 2019 (cerere de decizie preliminară formulată de Juzgado Contencioso-Administrativo no2 de Ourense - Spania) – FA/Tesorería General de la Seguridad Social (TGSS)
      (Cauza C-240/19) (1)

      (2020/C 68/47)
      Limba de procedură: spaniola
      Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

         (1)  JO C 238, 15.7.2019.


title: Cauza T-257/18: Hotărârea Tribunalului din 16 ianuarie 2020 – Iberpotash/Comisia („Ajutoare de stat – Sectorul minier – Măsură care constă, pe de o parte, în reducerea garanțiilor financiare pentru restaurarea siturilor miniere și, pe de altă parte, în investiții de stat pentru restaurarea siturilor miniere, prin care se asigură un nivel mai ridicat de protecție a mediului – Decizie prin care ajutorul este declarat parțial incompatibil cu piața internă și prin care se dispune recuperarea acestuia – Noțiunea de ajutor – Avantaj – Transfer de resurse de stat – Caracter selectiv – Încredere legitimă – Securitate juridică – Calcularea cuantumului ajutorului”)

text:
               2.3.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 68/42

      Hotărârea Tribunalului din 16 ianuarie 2020 – Iberpotash/Comisia
      (Cauza T-257/18) (1)

      („Ajutoare de stat - Sectorul minier - Măsură care constă, pe de o parte, în reducerea garanțiilor financiare pentru restaurarea siturilor miniere și, pe de altă parte, în investiții de stat pentru restaurarea siturilor miniere, prin care se asigură un nivel mai ridicat de protecție a mediului - Decizie prin care ajutorul este declarat parțial incompatibil cu piața internă și prin care se dispune recuperarea acestuia - Noțiunea de ajutor - Avantaj - Transfer de resurse de stat - Caracter selectiv - Încredere legitimă - Securitate juridică - Calcularea cuantumului ajutorului”)
      (2020/C 68/50)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Iberpotash, SA (Súria, Spania) (reprezentanți: N. Niejahr și B. Hoorelbeke, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: G. Luengo și D. Recchia, agenți)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE prin care se urmărește anularea Deciziei (UE) 2018/118 a Comisiei din 31 august 2017 privind ajutorul de stat SA.35818 (2016/C) (ex 2015/NN) (ex 2012/CP) pus în aplicare de Spania în favoarea Iberpotash (JO 2018, L 28, p. 25)

         Dispozitivul

                  1)

                     Respinge acțiunea.

                  2)

                     Obligă Iberpotash, SA la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 221, 25.6.2018.


title: Cauza C-34/19: Hotărârea Curții (Camera întâi) din 4 martie 2020 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio – Italia) – Telecom Italia SpA/Ministero dello Sviluppo Economico, Ministero dell'Economia e delle Finanze (Trimitere preliminară – Apropierea legislațiilor – Servicii de telecomunicații – Punerea în aplicare a operării de rețele deschise de telecomunicații – Directiva 97/13/CE – Taxe și redevențe aplicabile licențelor individuale – Regim tranzitoriu care instituie o redevență pe lângă cele autorizate de Directiva 97/13/CE – Autoritatea de lucru judecat a unei hotărâri a unei instanțe superioare considerate contrare dreptului Uniunii)

text:
               11.5.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 161/9

      Hotărârea Curții (Camera întâi) din 4 martie 2020 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio – Italia) – Telecom Italia SpA/Ministero dello Sviluppo Economico, Ministero dell'Economia e delle Finanze
      (Cauza C-34/19) (1)

      (Trimitere preliminară - Apropierea legislațiilor - Servicii de telecomunicații - Punerea în aplicare a operării de rețele deschise de telecomunicații - Directiva 97/13/CE - Taxe și redevențe aplicabile licențelor individuale - Regim tranzitoriu care instituie o redevență pe lângă cele autorizate de Directiva 97/13/CE - Autoritatea de lucru judecat a unei hotărâri a unei instanțe superioare considerate contrare dreptului Uniunii)
      (2020/C 161/13)
      Limba de procedură: italiana

         Instanța de trimitere

      Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: Telecom Italia SpA

         Pârâți: Ministero dello Sviluppo Economico, Ministero dell'Economia e delle Finanze

         Dispozitivul

                  1)

                  Articolul 22 alineatul (3) din Directiva 97/13/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 10 aprilie 1997 privind un cadru comun pentru autorizațiile generale și licențele individuale în domeniul serviciilor de telecomunicații trebuie interpretat în sensul că se opune unei reglementări naționale care prelungește, pentru anul 1998, obligația impusă unei întreprinderi de telecomunicații titulare a unei autorizații existente la data intrării în vigoare a acestei directive de a plăti o redevență calculată în funcție de cifra de afaceri, și nu doar în funcție de cheltuielile administrative de eliberare, de gestionare, de control și de punere în aplicare a regimului de autorizare generală și de licențe individuale.

                  2)

                  Dreptul Uniunii trebuie interpretat în sensul că nu impune unei instanțe naționale să înlăture aplicarea normelor interne de procedură care conferă autoritate de lucru judecat unei hotărâri judecătorești, chiar dacă aceasta ar permite remedierea unei încălcări a unei dispoziții de drept al Uniunii, ceea ce nu exclude posibilitatea persoanelor interesate de a angaja răspunderea statului pentru a obține pe această cale o protecție juridică a drepturilor lor recunoscute de dreptul Uniunii.

         (1)  JO C 182, 27.5.2019.


title: Cauza C-135/19: Hotărârea Curții (Camera a opta) din 5 martie 2020 (cerere de decizie preliminară formulată de Oberster Gerichtshof – Austria) – Pensionsversicherungsanstalt/CW [Trimitere preliminară – Securitatea socială a lucrătorilor migranți – Coordonarea sistemelor de securitate socială – Regulamentul (CE) nr. 883/2004 – Articolele 3 și 11 – Domeniu de aplicare material – Prestații care intră în domeniul de aplicare al acestui regulament – Calificare – Prestație de boală – Indemnizație de invaliditate – Ajutor de șomaj – Persoană care nu mai este afiliată la sistemul de securitate socială dintr-un stat membru după ce și-a încetat acolo activitatea profesională și și-a mutat reședința în alt stat membru – Cerere prin care se solicită beneficiul unei alocații de reabilitare în fostul stat membru de reședință și de muncă – Refuz – Stabilirea legislației aplicabile]

text:
               11.5.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 161/12

      Hotărârea Curții (Camera a opta) din 5 martie 2020 (cerere de decizie preliminară formulată de Oberster Gerichtshof – Austria) – Pensionsversicherungsanstalt/CW
      (Cauza C-135/19) (1)

      (Trimitere preliminară - Securitatea socială a lucrătorilor migranți - Coordonarea sistemelor de securitate socială - Regulamentul (CE) nr. 883/2004 - Articolele 3 și 11 - Domeniu de aplicare material - Prestații care intră în domeniul de aplicare al acestui regulament - Calificare - Prestație de boală - Indemnizație de invaliditate - Ajutor de șomaj - Persoană care nu mai este afiliată la sistemul de securitate socială dintr-un stat membru după ce și-a încetat acolo activitatea profesională și și-a mutat reședința în alt stat membru - Cerere prin care se solicită beneficiul unei alocații de reabilitare în fostul stat membru de reședință și de muncă - Refuz - Stabilirea legislației aplicabile)
      (2020/C 161/16)
      Limba de procedură: germana

         Instanța de trimitere

      Oberster Gerichtshof

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: Pensionsversicherungsanstalt

         Pârâtă: CW

         Dispozitivul

                  1)

                  O prestație precum alocația de reabilitare în discuție în litigiul principal constituie o prestație de boală în sensul articolului 3 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 883/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 29 aprilie 2004 privind coordonarea sistemelor de securitate socială, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (UE) nr. 465/2012 al Parlamentului European și al Consiliului din 22 mai 2012.

                  2)

                  Regulamentul nr. 883/2004, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul nr. 465/2012, trebuie interpretat în sensul că nu se opune unei situații în care unei persoane care nu mai este afiliată la sistemul de securitate socială din statul său membru de origine după ce și-a încetat acolo activitatea profesională și și-a mutat reședința în alt stat membru, în care a lucrat și a dobândit cea mai mare parte a perioadelor sale de asigurare, i se refuză de către organismul competent din statul său membru de origine beneficiul unei prestații precum alocația de reabilitare în discuție în litigiul principal, din moment ce această persoană nu intră sub incidența legislației statului de origine menționat, ci sub cea a statului membru în care se situează reședința sa.

         (1)  JO C 172, 20.5.2019.


title: Cauza C-298/19: Hotărârea Curții (Camera a noua) din 27 februarie 2020 – Comisia Europeană/Republica Elenă (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru – Directiva 91/676/CEE – Protecția apelor împotriva poluării cu nitrați proveniți din surse agricole – Hotărâre a Curții prin care se constată o neîndeplinire a obligațiilor – Nepunere în aplicare – Articolul 260 alineatul (2) TFUE – Sancțiuni pecuniare – Sumă forfetară)

text:
               11.5.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 161/12

      Hotărârea Curții (Camera a noua) din 27 februarie 2020 – Comisia Europeană/Republica Elenă
      (Cauza C-298/19) (1)

      (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru - Directiva 91/676/CEE - Protecția apelor împotriva poluării cu nitrați proveniți din surse agricole - Hotărâre a Curții prin care se constată o neîndeplinire a obligațiilor - Nepunere în aplicare - Articolul 260 alineatul (2) TFUE - Sancțiuni pecuniare - Sumă forfetară)
      (2020/C 161/17)
      Limba de procedură: greaca

         Părțile

         Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: M. Konstantinidis și E. Manhaeve, agenți)

         Pârâtă:Republica Elenă (reprezentant: E. Skandalou, agent)

         Dispozitivul

                  1)

                  Întrucât nu a adoptat, la data la care a expirat termenul acordat în scrisoarea de punere în întârziere adresată de Comisia Europeană, și anume 5 decembrie 2017, măsurile necesare pe care le presupunea punerea în aplicare a Hotărârii din 23 aprilie 2015, Comisia/Grecia (C-149/14, nepublicată, EU:C:2015:264), Republica Elenă nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 260 alineatul (1) TFUE.

                  2)

                  Obligă Republica Elenă să plătească Comisiei Europene o sumă forfetară de 3 500 000 de euro, într-un cont care va fi indicat de aceasta.

                  3)

                  Obligă Republica Elenă la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 213, 24.6.2019.


title: Cauza C-30/20: Cerere de decizie preliminară introdusă de Juzgado de lo Mercantil n° 2 de Madrid (Spania) la 22 ianuarie 2020 – RH/AB Volvo și alții

text:
               11.5.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 161/25

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Juzgado de lo Mercantil no 2 de Madrid (Spania) la 22 ianuarie 2020 – RH/AB Volvo și alții
      (Cauza C-30/20)
      (2020/C 161/33)
      Limba de procedură: spaniola

         Instanța de trimitere

      Juzgado de lo Mercantil no 2 de Madrid

         Părțile din procedura principală

         Reclamant: RH

         Pârâte: AB Volvo, Volvo Group Trucks Central Europ GmbH, Volvo Lastvagnar AB și Volvo Group España S.A.

         Întrebarea preliminară

      Articolul 7 punctul 2 din Regulamentul (UE) nr. 1215/2012 al Parlamentului European și al Consiliului (1) din 12 decembrie 2012 privind competența judiciară, recunoașterea și executarea hotărârilor în materie civilă și comercială, atunci când prevede că o persoană care are domiciliul pe teritoriul unui stat membru poate fi acționată în justiție într-un alt stat membru „[…] în materie delictuală și cvasidelictuală, în fața instanțelor de la locul unde s a produs sau riscă să se producă fapta prejudiciabilă”, trebuie interpretat în sensul că stabilește numai competența internațională a instanțelor din statul membru în care se află acel loc, astfel încât, pentru a stabili instanța națională competentă din punct de vedere teritorial din statul respectiv, se face trimitere la normele procedurale interne, sau trebuie interpretat ca fiind o normă mixtă care, prin urmare, stabilește în mod direct atât competența internațională, cât și competența teritorială națională, fără a fi necesar să se facă trimitere la reglementarea internă?

         (1)  JO 2012, L 351, p. 1.


title: Cauza C-31/20: Cerere de decizie preliminară introdusă de Audiencia Provincial de Alicante (Spania) la 22 ianuarie 2020 – Bankia S.A./SI

text:
               11.5.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 161/25

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Audiencia Provincial de Alicante (Spania) la 22 ianuarie 2020 – Bankia S.A./SI
      (Cauza C-31/20)
      (2020/C 161/34)
      Limba de procedură: spaniola

         Instanța de trimitere

      Audiencia Provincial de Alicante

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: Bankia S.A.

         Pârât: SI

         Întrebările preliminare

                  1)

                  Este compatibilă cu principiul potrivit căruia clauzele abuzive nu sunt obligatorii, consacrat la articolul 6 alineatul (1) din Directiva [93/13] (1), o interpretare judiciară (conform căreia rambursarea sumelor plătite în mod nedatorat în temeiul clauzei privind repartizarea costurilor, inclusă într-un contract de împrumut ipotecar încheiat cu un consumator, nu reprezintă un efect al declarării nulității, ci este o acțiune independentă, supusă termenului de prescripție) care permite ca o clauză privind repartizarea costurilor să creeze în mod definitiv obligații pentru consumator, având în vedere că acesta nu va putea obține rambursarea lor dacă acțiunea respectivă s-a prescris?

                  2)

                  Este compatibilă cu principiul respectiv prescripția acțiunii în restituire a sumei plătite în mod nedatorat în temeiul aplicării unei clauze declarate abuzive, având în vedere că poate conduce la pierderea dreptului la restituire, în pofida declarării nulității clauzei?

                  3)

                  În cazul unui răspuns afirmativ, noțiunea de „termen rezonabil de prescripție”, la care Curtea a făcut referire, trebuie interpretată într-un context exclusiv național sau, dimpotrivă, trebuie impuse anumite cerințe în ceea ce privește caracterul rezonabil al termenului de prescripție, cu scopul de a oferi un nivel minim de protecție consumatorilor împrumutați pe tot teritoriul Uniunii Europene și de a nu afecta substanța dreptului de a nu fi obligat în temeiul unei clauze declarate abuzive?

                  4)

                  În cazul în care se consideră că trebuie prevăzute anumite cerințe minime în ceea ce privește caracterul rezonabil al termenului de prescripție, acest caracter rezonabil poate depinde de momentul în care o legislație națională stabilește că acțiunea poate fi exercitată? Este rezonabil ca termenul de prescripție să fie calculat de la data încheierii contractului sau, dimpotrivă, principiul potrivit căruia clauzele abuzive nu sunt obligatorii presupune declararea prealabilă sau simultană a nulității clauzelor privind repartizarea costurilor, astfel încât împrumutatul să beneficieze de un termen rezonabil pentru a solicita rambursarea sumei plătite în mod nedatorat?

         (1)  Directiva 93/13/CEE a Consiliului din 5 aprilie 1993 privind clauzele abuzive în contractele încheiate cu consumatorii (JO 1993, L 95, p. 29, Ediție specială, 15/vol. 2, p. 273).


title: Cauza C-47/20: Cerere de decizie preliminară introdusă de Bundesverwaltungsgericht (Germania) la 28 ianuarie 2020 – F./Stadt Karlsruhe

text:
               11.5.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 161/30

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Bundesverwaltungsgericht (Germania) la 28 ianuarie 2020 – F./Stadt Karlsruhe
      (Cauza C-47/20)
      (2020/C 161/39)
      Limba de procedură: germana

         Instanța de trimitere

      Bundesverwaltungsgericht

         Părțile din procedura principală

         Reclamant, apelant și recurent: F.

         Pârât, intimat în apel și intimat în recurs: Stadt Karlsruhe

         Întrebarea preliminară

      Articolul 2 alineatul (1) și articolul 11 alineatul (4) al doilea paragraf din Directiva 2006/126/CE (1) se opun ca un stat membru pe teritoriul căruia titularului unui permis de conducere valabil în Uniunea Europeană din categoriile A și B eliberat de un alt stat membru i-a fost refuzat dreptul de a conduce autovehicule, ca urmare a conducerii în stare de ebrietate, să refuze recunoașterea unui permis de conducere pentru aceste categorii care i-a fost eliberat persoanei interesate în cel de al doilea stat membru menționat prin intermediul reînnoirii în temeiul articolului 7 alineatul (3) al doilea paragraf din Directiva 2006/126/CE, ulterior refuzului recunoașterii?

         (1)  Directiva 2006/126/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 20 decembrie 2006 privind permisele de conducere (JO 2006, L 403, p. 18, Ediție specială, /vol.17, p. 216).


title: Cauza C-88/20: Cerere de decizie preliminară introdusă de tribunal correctionnel de Bordeaux (Franța) la 20 februarie 2020 – Procureur de la République/ENR Grenelle Habitat SARL, EP, FQ

text:
               11.5.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 161/36

      Cerere de decizie preliminară introdusă de tribunal correctionnel de Bordeaux (Franța) la 20 februarie 2020 – Procureur de la République/ENR Grenelle Habitat SARL, EP, FQ
      (Cauza C-88/20)
      (2020/C 161/47)
      Limba de procedură: franceza

         Instanța de trimitere

      Tribunal correctionnel de Bordeaux

         Părțile din procedura principală

         Reclamant: Procureur de la République

         Inculpați: ENR Grenelle Habitat SARL, EP, FQ

         Întrebările preliminare

                  1)

                  Articolul 50 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, interpretat în lumina articolului 4 din Protocolul nr. 7 la Convenția europeană pentru apărarea drepturilor omului și a libertăților fundamentale și a jurisprudenței Curții Europene a Drepturilor Omului aferente acestuia, se opune unui cumul de proceduri penale și administrative cu caracter penal, care au ca obiect o faptă materială unică (de telemarketing) urmărită sub două calificări diferite?

                  2)

                  În cazul unul răspuns afirmativ, ceea ce implică o procedură unică de urmărire pentru aceeași faptă, articolul 49 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, care consacră principiile legalității și proporționalității infracțiunilor și pedepselor, interpretat în lumina drepturilor și libertăților din Convenția europeană pentru apărarea drepturilor omului și a libertăților fundamentale și a jurisprudenței Curții Europene a Drepturilor Omului aferente acestora, nu impune ca condițiile și criteriile de urmărire printr-o procedură unică să fie definite în prealabil, ținând seama în special de gravitatea încălcării?

                  3)

                  În cazul unul răspuns negativ, ceea ce implică un cumul de proceduri, articolul 49 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, care consacră principiile legalității și proporționalității infracțiunilor și pedepselor, interpretat în lumina drepturilor și libertăților din Convenția europeană pentru apărarea drepturilor omului și a libertăților fundamentale și a jurisprudenței Curții Europene a Drepturilor Omului aferente acestora, nu impune ca acest cumul de proceduri penale și administrative cu caracter penal pentru o faptă materială unică (de telemarketing) să fie limitat la cazurile cele mai grave și ca, în această situație, criteriile de gravitate să fie definite în prealabil?


title: Cauza C-107/20 P: Recurs introdus la 26 februarie 2020 de Republica Elenă împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a doua) din 19 decembrie 2019 în cauza T-295/18, Republica Elenă/Comisia Europeană

text:
               11.5.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 161/39

      Recurs introdus la 26 februarie 2020 de Republica Elenă împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a doua) din 19 decembrie 2019 în cauza T-295/18, Republica Elenă/Comisia Europeană
      (Cauza C-107/20 P)
      (2020/C 161/51)
      Limba de procedură: greaca

         Părțile

         Recurentă: Republica Elenă (reprezentanți: E. Tsaousi, A. Vasilopoulou, I.E. Krompa, agenți)

         Cealaltă parte din procedură: Comisia Europeană

         Concluziile recurentei

                  —

                  Recurenta solicită admiterea recursului său și anularea hotărârii atacate a Tribunalului din 19 decembrie 2019, în cauza T-295/18, prin care a fost respinsă acțiunea Republicii Elene din 7 mai 2018 împotriva Deciziei de punere în aplicare (UE) 2018/304 a Comisiei din 27 februarie 2018 în scopul admiterii acțiunii menționate mai sus și al anulării deciziei Comisiei în măsura în care au fost excluse de la finanțarea de către Uniunea Europeană anumite cheltuieli ale Republicii Elene în cuantum (brut) total de 17 869 131,75 euro (consecințe financiare de 14 857 076,98 euro) efectuate și declarate în cadrul FEADR în legătură cu măsurile 125A, 321 și 322 (cuantum brut de 15 631 043,52 euro și consecințe financiare de 12 618 988,75 euro) și cu măsura 123A (cuantum de 2 238 088,23 euro), precum și suma de 588 103,59 euro [pentru cheltuieli] efectuate în cadrul FEGA ca urmare a măsurii de control al operațiunilor în exercițiile financiare 2011–2014.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea recursului, recurenta invocă șase motive. Primele cinci motive de recurs privesc respingerea motivelor de anulare a rectificărilor aplicate cheltuielilor FEADR.
      Primul motiv de recurs se întemeiază pe interpretarea și aplicarea eronată a articolului 52 alineatul (4) din Regulamentul (UE) nr. 1306/2013, pe denaturarea conținutului acțiunii și a anexei A23 la aceasta și pe motivarea insuficientă și neadecvată a hotărârii atacate.
      Prin intermediul celui de al doilea motiv de recurs se susține că hotărârea atacată trebuie anulată pentru lipsă de motivare, interpretarea și aplicarea eronată a principiului ne bis in idem și nepronunțarea Tribunalului asupra criticilor Republicii Elene privind o încălcare de către Comisie a principiilor securității juridice, bunei administrări, protecției încrederii legitime și proporționalității, cu încălcarea articolului 76 din Regulamentul de procedură.
      Prin intermediul celui de al treilea motiv de recurs se susține că hotărârea atacată este viciată de aplicarea și interpretarea eronată a articolului 71 alineatele (2) și (3) și a articolului 75 din Regulamentul (CE) n. 1698/2005, a articolului 43 din Regulamentul (CE) nr. 1974/2006, precum și a articolului 24 alineatul (2) litera (b) din Regulamentul (UE) nr. 65/2011 și că respingerea celui de al treilea motiv al acțiunii conține o motivare insuficientă și neadecvată.
      Cel de al patrulea motiv de recurs privește interpretarea și aplicarea eronată a articolului 296 TFUE coroborat cu articolele 36 și 40 din Regulamentul de punere în aplicare nr. 908/2014, precum și o motivare insuficientă, neadecvată și contradictorie a hotărârii atacate în ceea ce privește respingerea încălcării principiului proporționalității și bunei-administrări de către Comisie.
      Prin intermediul celui de al cincilea motiv de recurs se invocă nepronunțarea Tribunalului asupra criticilor Republicii Elene în ceea ce privește încălcarea de către Comisie a principiului proporționalității în ceea ce privește aplicarea rectificării financiare măsurilor 321, 322 și 123A, cu încălcarea articolului 76 din Regulamentul de procedură.
      În ceea ce privește respingerea motivelor de anulare a rectificării aplicate cheltuielilor FEGA este invocat al șaselea motiv de recurs, care privește o aplicare eronată a obligației de motivare prevăzute la articolul 296 TFUE, o denaturare a raportului de sinteză și o motivare insuficientă.


title: Cauza T-602/18: Ordonanța Tribunalului din 14 mai 2019 — Ayuntamiento de Enguera/Comisia („Acțiune în anulare — Acord de subvenționare încheiat în cadrul instrumentului financiar pentru mediu (LIFE+) — Reducerea valorii subvenției — Recalificarea acțiunii — Refuz al reclamantei — Inadmisibilitate”)

text:
               8.7.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 230/53

      Ordonanța Tribunalului din 14 mai 2019 — Ayuntamiento de Enguera/Comisia
      (Cauza T-602/18) (1)

      („Acțiune în anulare - Acord de subvenționare încheiat în cadrul instrumentului financiar pentru mediu (LIFE+) - Reducerea valorii subvenției - Recalificarea acțiunii - Refuz al reclamantei - Inadmisibilitate”)
      (2019/C 230/66)
      Limba de procedură: spaniola

         Părțile

         Reclamantă: Ayuntamiento de Enguera (Enguera, Spania) (reprezentanți: J. Palau Navarro, J. Ortiz Ballester și V. Soriano i Piqueras, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: J. Estrada de Solà și A. Katsimerou, agenți)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 263 din TFUE și privind anularea scrisorii Comisiei din 26 iulie 2018 prin care se confirmă poziția sa referitor la reducerea cuantumului subvenției acordate în aplicarea acordului de subvenționare LIFE10 ENV/ES/000458 și prin care anunță emiterea unui ordin de recuperare în valoare de 113.408,05 de euro

         Dispozitivul

                  1)

                     Respinge acțiunea ca inadmisibilă.

                  2)

                     Obligă Ayuntamiento de Enguera la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 436, 3.12.2018.


title: Cauza T-358/18: Hotărârea Tribunalului din 8 mai 2019 — García Carrión/EUIPO — Codorníu (JAUME CODORNÍU) („Marcă a Uniunii Europene — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene verbale JAUME CODORNÍU — Mărcile verbale anterioare spaniole și ale Uniunii Europene JAUME SERRA — Motiv relativ de refuz — Lipsa unui risc de confuzie — Similitudine a semnelor — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001 — Articolul 8 alineatul (5) din Regulamentul 2017/1001 — Caracterul distinctiv al unui prenume și al unui nume de familie”)

text:
               15.7.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 238/17

      Hotărârea Tribunalului din 8 mai 2019 — García Carrión/EUIPO — Codorníu (JAUME CODORNÍU)
      (Cauza T-358/18) (1)

      („Marcă a Uniunii Europene - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene verbale JAUME CODORNÍU - Mărcile verbale anterioare spaniole și ale Uniunii Europene JAUME SERRA - Motiv relativ de refuz - Lipsa unui risc de confuzie - Similitudine a semnelor - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001 - Articolul 8 alineatul (5) din Regulamentul 2017/1001 - Caracterul distinctiv al unui prenume și al unui nume de familie”)
      (2019/C 238/21)
      Limba de procedură: spaniola

         Părțile

         Reclamantă: J. García Carrión, SA (Jumilla, Spania) (reprezentant: E. Arsuaga Santos, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentanți: J. Crespo Carrillo și H. O’Neill, agenți)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO, intervenientă la Tribunal: Codorníu, SA (Esplugues de Llobregat, Spania) (reprezentanți: M. Ceballos Rodríguez și M. Hernández Gásquez, avocați)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a patra de recurs a EUIPO din 11 aprilie 2018 (cauza R 451/2017–4), privind o procedură de opoziție între J. García Carrión, SA și Codorníu

         Dispozitivul

                  1)

                     Respinge acțiunea.

                  2)

                     Obligă J. García Carrión SA la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 276, 6.8.2018.


title: Cauza T-364/18: Hotărârea Tribunalului din 23 mai 2019 — Arçelik/EUIPO (MicroGarden) („Marcă a Uniunii Europene — Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene verbale MicroGarden — Motiv absolut de refuz — Caracter descriptiv — Articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (UE) 2017/1001”)

text:
               15.7.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 238/18

      Hotărârea Tribunalului din 23 mai 2019 — Arçelik/EUIPO (MicroGarden)
      (Cauza T-364/18) (1)

      („Marcă a Uniunii Europene - Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene verbale MicroGarden - Motiv absolut de refuz - Caracter descriptiv - Articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (UE) 2017/1001”)
      (2019/C 238/22)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Arçelik AS (Istambul, Turcia) (reprezentanți: A. Franke și E. Flach, avocați)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentanți: E. Sliwinska, S. Palmero Cabezas și H. O’Neill, agenți)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a doua de recurs a EUIPO din 4 aprilie 2018 (cauza R 163/2018–2), privind o cerere de înregistrare a semnului verbal MicroGarden ca marcă a Uniunii Europene.

         Dispozitivul

                  1)

                     Respinge acțiunea.

                  2)

                     Obligă Arçelik AS la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 268, 30,7.2018.


title: Cauza T-439/18: Hotărârea Tribunalului din 23 mai 2019 — Sintokogio/EUIPO (ProAssist) („Marcă a Uniunii Europene — Înregistrare internațională care desemnează Uniunea Europeană — Marca verbală ProAssist — Motiv absolut de refuz — Lipsa caracterului distinctiv — Articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001 — Articolul 94 din Regulamentul 2017/1001 — Egalitate de tratament”)

text:
               15.7.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 238/18

      Hotărârea Tribunalului din 23 mai 2019 — Sintokogio/EUIPO (ProAssist)
      (Cauza T-439/18) (1)

      („Marcă a Uniunii Europene - Înregistrare internațională care desemnează Uniunea Europeană - Marca verbală ProAssist - Motiv absolut de refuz - Lipsa caracterului distinctiv - Articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001 - Articolul 94 din Regulamentul 2017/1001 - Egalitate de tratament”)
      (2019/C 238/23)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Sintokogio Ltd (Nagoya, Japonia) (reprezentanți: inițial V. Dalichau, S. Kirschstein-Freund, și B. Breitinger, avocați, ulterior S. Kirschstein-Freund și B. Breitinger, avocați)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentanți: S. Palmero Cabezas și H. O’Neill, agenți)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a doua de recurs a EUIPO din 3 mai 2018 (cauza R 2341/2017–2), privind înregistrarea internațională care desemnează Uniunea Europeană a mărcii verbale ProAssist.

         Dispozitivul

                  1)

                     Respinge acțiunea.

                  2)

                     Obligă Sintokogio Ltd la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 328, 17.9.2018.


title: Cauza T-258/19: Acțiune introdusă la 15 aprilie 2019 — Foz/Consiliul

text:
               15.7.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 238/20

      Acțiune introdusă la 15 aprilie 2019 — Foz/Consiliul
      (Cauza T-258/19)
      (2019/C 238/25)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamant: Samer Foz (Dubai, Emiratele Arabe Unite) (reprezentanți: L. Cloquet și J. Buyle, avocați)

         Pârât: Consiliul Uniunii Europene

         Concluziile

      Reclamantul solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea Deciziei de punere în aplicare (PESC) 2019/87 a Consiliului din 21 ianuarie 2019 (1), în măsura în care îl privește pe reclamant,

                  —

                  anularea Regulamentului de punere în aplicare (PESC) 2019/85 al Consiliului din 21 ianuarie 2019 (2), în măsura în care îl privește pe reclamant și

                  —

                  obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamantul invocă șase motive.

                  1.

                  Primul motiv, întemeiat pe săvârșirea de către pârât a unei erori vădite de apreciere a faptelor atunci când a afirmat că reclamantul ar sprijini regimul sirian și ar profita de pe urma acestuia, deși această opinie ar fi complet nefondată.

                  2.

                  Al doilea motiv, întemeiat pe o încălcare a principiului general al proporționalității și pe faptul că efectele măsurilor adoptate în actele atacate ar determina considerarea acestora ca disproporționate în sine. Consecințele economice ale sancțiunilor aplicate împotriva reclamantului ar fi dezastruoase și disproporționate în raport cu scopurile pe care ar trebuie să le atingă actele atacate.

                  3.

                  Al treilea motiv, întemeiat pe o încălcare disproporționată a dreptului de proprietate și a dreptului la muncă, întrucât măsurile contestate ar împiedica folosința netulburată de către reclamant a proprietății sale și libertatea sa economică, prin încălcarea Primului protocol adițional la Convenția pentru apărarea drepturilor omului și a libertăților fundamentale.

                  4.

                  Al patrulea motiv, întemeiat pe un abuz de putere. Actele atacate ar fi fost adoptate cu scopul atingerii altor obiective decât cele menționate în acestea, și anume vizarea reclamantului însuși în locul regimului, pentru motive care nu îi sunt cunoscute, și, prin urmare, ar fi viciate de un abuz de putere.

                  5.

                  Al cincilea motiv, întemeiat pe o încălcare a obligației de motivare prevăzute la articolul 296 alineatul (2) TFUE. Motivarea actelor atacate ar fi, în realitate, doar o formalitate și probabil nu ar fi fost analizată cu atenție de pârât.

                  6.

                  Al șaselea motiv, întemeiat pe o încălcare a dreptului la apărare și a dreptului la un proces echitabil. Reclamantul nu ar fi putut să obțină o audiere înainte de impunerea măsurilor restrictive contestate și, prin urmare, nu ar fi putut să își exercite în mod corect dreptul la apărare, inclusiv dreptul la un proces echitabil, garantate în special prin articolul 6 paragraful 3 din Convenția europeană a drepturilor omului și prin articolul 48 alineatul (2) din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene.

         (1)  Decizia de punere în aplicare (PESC) 2019/87 a Consiliului din 21 ianuarie 2019 privind punerea în aplicare a Deciziei 2013/255/PESC privind măsuri restrictive împotriva Siriei (JO 2019, L 18I, p. 13).

         (2)  Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2019/85 al Consiliului din 21 ianuarie 2019 privind punerea în aplicare a Regulamentului (UE) nr. 36/2012 privind măsuri restrictive având în vedere situația din Siria (JO 2019, L 18I, p. 4).


title: Cauza T-259/19: Acțiune introdusă la 15 aprilie 2019 — Aman Dimashq/Consiliul

text:
               15.7.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 238/21

      Acțiune introdusă la 15 aprilie 2019 — Aman Dimashq/Consiliul
      (Cauza T-259/19)
      (2019/C 238/26)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Aman Dimashq JSC (Damasc, Siria) (reprezentanți: L. Cloquet și J. Buyle, avocați)

         Pârât: Consiliul Uniunii Europene

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea Deciziei de punere în aplicare (PESC) 2019/87 a Consiliului din 21 ianuarie 2019 (1), în măsura în care o privește pe reclamantă,

                  —

                  anularea Regulamentului de punere în aplicare (PESC) 2019/85 al Consiliului din 21 ianuarie 2019 (2), în măsura în care o privește pe reclamantă și

                  —

                  obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamanta invocă șase motive.

                  1.

                  Primul motiv, întemeiat pe săvârșirea de către pârât a unei erori vădite de apreciere a faptelor atunci când a afirmat că reclamanta ar sprijini regimul sirian și ar profita de pe urma acestuia, deși această opinie ar fi complet nefondată.

                  2.

                  Al doilea motiv, întemeiat pe o încălcare a principiului general al proporționalității și pe faptul că efectele măsurilor adoptate în actele atacate ar determina considerarea acestora ca disproporționate în sine. Consecințele economice ale sancțiunilor aplicate împotriva reclamantei ar fi dezastruoase și disproporționate în raport cu scopurile pe care ar trebuie să le atingă actele atacate.

                  3.

                  Al treilea motiv, întemeiat pe o încălcare disproporționată a dreptului de proprietate și a dreptului de a desfășura o activitate economică, întrucât măsurile contestate ar împiedica folosința netulburată de către reclamantă a proprietății sale și libertatea sa economică, prin încălcarea Primului protocol adițional la Convenția pentru apărarea drepturilor omului și a libertăților fundamentale.

                  4.

                  Al patrulea motiv, întemeiat pe un abuz de putere. Actele atacate ar fi fost adoptate cu scopul atingerii altor obiective decât cele menționate în acestea, și anume vizarea reclamantei înseși în locul regimului, pentru motive care nu îi sunt cunoscute, și, prin urmare, ar fi viciate de un abuz de putere.

                  5.

                  Al cincilea motiv, întemeiat pe o încălcare a obligației de motivare prevăzute la articolul 296 alineatul (2) TFUE. Motivarea actelor atacate ar fi, în realitate, doar o formalitate și probabil nu ar fi fost analizată cu atenție de pârât.

                  6.

                  Al șaselea motiv, întemeiat pe o încălcare a dreptului la apărare și a dreptului la un proces echitabil. Reclamanta nu ar fi putut să obțină o audiere înainte de impunerea măsurilor restrictive contestate și, prin urmare, nu ar fi putut să își exercite în mod corect dreptul la apărare, inclusiv dreptul la un proces echitabil, garantate în special prin articolul 6 paragraful 3 din Convenția europeană a drepturilor omului și prin articolul 48 alineatul (2) din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene.

         (1)  Decizia de punere în aplicare (PESC) 2019/87 a Consiliului din 21 ianuarie 2019 privind punerea în aplicare a Deciziei 2013/255/PESC privind măsuri restrictive împotriva Siriei (JO 2019, L 18I, p. 13).

         (2)  Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2019/85 al Consiliului din 21 ianuarie 2019 privind punerea în aplicare a Regulamentului (UE) nr. 36/2012 privind măsuri restrictive având în vedere situația din Siria (JO 2019, L 18I, p. 4).


title: Cauza T-283/19: Acțiune introdusă la 2 mai 2019 — Germania/ACER

text:
               15.7.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 238/22

      Acțiune introdusă la 2 mai 2019 — Germania/ACER
      (Cauza T-283/19)
      (2019/C 238/27)
      Limba de procedură: germana

         Părțile

         Reclamantă: Republica Federală Germania (reprezentanți: J. Möller și S. Eisenberg precum și M. Elspas, R. Bierwagen și G. Brucker)

         Pârâtă: Agenția pentru Cooperarea Autorităților de Reglementare din Domeniul Energiei

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  1.

                  anularea articolului 5 alineatele (8) și (9) din anexa I și a articolului 5 alineatele (8) și (9) din anexa II la Decizia nr. 02/2019 a pârâtei din21 februarie 2019;

                  2.

                  anularea articolului 10 alineatul (4) teza a doua și alineatul (5) și a articolului 16 alineatul (2) a doua frază și alineatul (3) litera (d) punctul (vii) din anexa I, precum și a articolului 17 alineatul (3) litera (d) punctul (vii) din anexa II la Decizia nr. 02/2019 a pârâtei din 19 februarie 2019;

                  3.

                  în subsidiar, în cazul în care Curtea consideră că dispozițiile contestate menționate la punctul 1 ale anexelor I și II sunt indisolubil legate de alte dispoziții ale articolelor corespondente sau ale anexelor sau de Decizia 02/2019 a pârâtei din 21 februarie 2019 în ansamblul său, anularea articolului corespondent sau a anexei ori a deciziei în ansamblul său;

                  4.

                  în subsidiar, în cazul în care Curtea consideră că dispozițiile contestate menționate la punctul 2 ale anexelor I și II sunt indisolubil legate de alte dispoziții ale articolelor corespondente sau ale anexelor sau de Decizia 02/2019 a pârâtei din 21 februarie 2019 în ansamblul său, anularea articolului corespondent sau a anexei ori a deciziei în ansamblul său;

                  5.

                  obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamanta invocă următoarele motive.

                  1.

                  Primul motiv, întemeiat pe încălcarea articolelor 14-16 ale viitorului Regulament privind piața internă a energiei electrice, coroborate cu articolul 13 alineatul (2) TUE și a principiului general al securității juridice
                  În cadrul primului motiv se susține că, prin clarificarea de la articolul 5 alineatul (8) literele (b) și (c) din anexele I și II la Decizia nr. 02/2019, care este un element critic de rețea, se încalcă structura de bază a articolelor 14-16 din Regulament privind piața internă a energiei electrice, care intră în vigoare la 1 ianuarie 2020. Articolele 14-16 din Regulament privind piața internă a energiei electrice ar reglementa modul în care congestiile interne vor fi luate în considerare la calcularea capacităților de tranzacționare transfrontaliere. Articolului 16 alineatul (8) din Regulament privind piața internă a energiei electrice instituie o prezumție absolută că nu există discriminare în fluxurile transfrontaliere de energie electrică în cazul în care, pe elementele de rețea internă sau transfrontalieră, cel puțin 70 % din capacitatea elementului de rețea în discuție este disponibilă pentru comerțul transfrontalier. Articolului 16 alineatul (4) din Regulament privind piața internă a energiei electrice prevede că măsurile de redispecerizare nu trebuie să depășească capacitatea minimă. În plus, cu respectarea capacității minime, o zonă de ofertare poate fi reconfigurată numai cu acordul statului membru interesat. Mai mult, capacitatea minimă de 70 % urmează să fie inițial sub forma unei traiectorii lineare progresive. Capacitatea minimă de 70 % și traiectoria liniară vor lua în considerare faptul că extinderea rețelei interne are nevoie de timp. Această structură de bază este răsturnată de articolul 5 alineatul (8) literele (b) și (c) din anexele I și II la decizie, în condițiile în care capacitatea minimă de 70 % poate fi aplicată elementelor de rețea internă numai dacă operatorii de transport și de sistem pot demonstra că o reconfigurare a zonei de ofertare sau mai multă redispecerizare sau o mai mare extindere a rețelei ar fi mai puțin eficiente. Mai mult, criteriul eficienței prevăzut la articolul 5 alineatul (8) litera (c) din anexele I și II eludează capacitatea minimă de 70 %, întrucât în practică este imposibil de atins.
                  Luarea în considerare timpurie a unor măsuri de remediere în temeiul articolului 10 alineatul (4) teza a doua și alineatul (5), al articolului 16 alineatul (2) fraza a doua și al articolului 3 litera (d) punctul (vii) din anexa I și al articolului 17 alineatul (3) litera (d) punctul (vii) din anexa II încalcă articolul 16 alineatul (4) din Regulamentul privind piața internă a energiei electrice, potrivit căruia operatorilor trebuie să li se pună la dispoziție capacitatea maximă.

                  2.

                  Al doilea motiv, întemeiat pe o încălcare a Regulamentului (CE) nr. 714/2009 (1)

                  În cadrul acestui motiv se susține că decizia restrânge ilegal cele trei excepții existente de la luarea în considerare a elementelor de rețea internă în temeiul punctului 1.7 din anexa I la Regulamentul (CE) nr. 714/2009, în condițiile în care aceasta prevede numai criteriul eficienței pe care îl aplică incorect.

                  3.

                  Al treilea motiv, întemeiat pe o încălcare a Regulamentului (UE) 2015/1222 (2)

                  În cadrul acestui motiv se susține că criteriul eficienței prevăzut la articolul 5 alineatul (8) litera (c) din anexele I și II la decizie încalcă procedura de verificare a zonei de ofertare prevăzută la articolul 32 și următoarele din Regulamentul (UE) 2015/1222 și regula luării în considerare a elementelor de rețea în calculul capacităților potrivit articolului 29 alineatul (3) litera (b) din Regulamentul (UE) 2015/1222.

                  4.

                  Al patrulea motiv, prin care se invocă o încălcare a principiului proporționalității
                  În cadrul acestui motiv se susține că excluderea elementelor de rețea internă care depășesc principiul eficienței în temeiul articolului 5 alineatul (8) litera (c) din anexele I și II la decizie încalcă principiul proporționalității, întrucât această excludere pune în pericol securitatea sistemului și nu este cea mai puțin oneroasă metodă.

                  5.

                  Al cincilea motiv, prin care se invocă un viciu de formă
                  În cadrul acestui motiv se susține că decizia încalcă articolele 2 și 4 din Regulamentul nr. 1 din 15 aprilie 1958 de stabilire a regimului lingvistic al Comunității Economice Europene (JO 17, 6.10.1958, p. 385, Ediție specială, 001/vol. 1, p. 3), întrucât publicarea și notificarea acesteia a avut loc numai în limba engleză. În plus, aceasta încalcă obligația de motivare și a fost adoptată de agenție cu depășirea competențelor sale.

         (1)  Regulamentul (CE) nr. 714/2009 al Parlamentului European și al Consiliului din 13 iulie 2009 privind condițiile de acces la rețea pentru schimburile transfrontaliere de energie electrică și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 1228/2003 (JO L 211,14.8.2009, p. 15).

         (2)  Regulamentul (UE) 2015/1222 al Comisiei din 24 iulie 2015 de stabilire a unor linii directoare privind alocarea capacităților și gestionarea congestiilor (JO L 197, 25.7.2015, p. 24).


title: Cauza T-302/19: Acțiune introdusă la 14 mai 2019 — Yanukovych/Consiliul

text:
               15.7.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 238/26

      Acțiune introdusă la 14 mai 2019 — Yanukovych/Consiliul
      (Cauza T-302/19)
      (2019/C 238/30)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamant: Oleksandr Viktorovych Yanukovych (Saint Petersburg, Rusia) (reprezentant: T. Beazley, QC)

         Pârât: Consiliul Uniunii Europene

         Concluziile

      Reclamantul solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea Deciziei (PESC) 2019/354 a Consiliului (1), în măsura în care aceasta îl privește pe reclamant;

                  —

                  anularea Regulamentului de punere în aplicare (UE) 2019/352 al Consiliului (2), în măsura în care acesta îl privește pe reclamant;

                  —

                  obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată efectuate în prezenta procedură.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamantul invocă șapte motive de drept care sunt, în esență, fie identice, fie similare cu motivele de drept invocate în cauza T-301/18, Yanukovych/Consiliul. (3)

         (1)  Decizia (PESC) 2019/354 a Consiliului din 4 martie 2019 de modificare a Deciziei 2014/119/PESC privind măsuri restrictive împotriva anumitor persoane, entități și organisme având în vedere situația din Ucraina

         (2)  Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2019/352 al Consiliului din 4 martie 2019 privind punerea în aplicare a Regulamentului (UE) nr. 208/2014 privind măsuri restrictive împotriva anumitor persoane, entități și organisme având în vedere situația din Ucraina

         (3)  JO, C 231, 2.7.2018, p.48.


title: Cauza T-316/19: Acțiune introdusă la 23 mai 2019 — BU/Comisia

text:
               15.7.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 238/27

      Acțiune introdusă la 23 mai 2019 — BU/Comisia
      (Cauza T-316/19)
      (2019/C 238/32)
      Limba de procedură: italiana

         Părțile

         Reclamant: BU (reprezentant: E. Bonanni, avocat)

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Concluziile

      Reclamantul solicită Tribunalului:

                  —

                  Anularea deciziei emise de Comisie la 2 august 2018;

                  —

                  obligarea Comisiei la plata sumei de 21 440 euro;

                  —

                  obligarea Comisiei la plata dobânzilor de întârziere începând cu 23 ianuarie 2017 până la plata principalului;

                  —

                  despăgubirea sa pentru daunele suferite în cuantum de 500 000 de euro, sau un cuantum diferit stabilit în mod echitabil;

                  —

                  obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

            Cu titlu subsidiar:

                  —

                  obligarea Comisiei să recunoască aplicarea în speță a ipotezei prevăzute la articolul 10 din reglementarea (în vigoare anterior anului 2006), rambursând suma solicitată în principal;

            Cu titlu mai subsidiar:

                  —

                  obligarea Comisiei să solicite avizul comisiei medicale potrivit articolelor 20 și 22 din reglementarea comună (ulterioară anului 2006).

         Motivele și principalele argumente

      Reclamantului din prezenta cauză, căruia i s-a recunoscut deja invaliditatea permanentă totală din cauza unei boli profesionale, AIPN i-a refuzat aplicarea articolului 10 din Reglementarea privind asigurarea împotriva riscurilor de accident și de boală profesională în vigoare anterior datei de 1 ianuarie 2006 în ceea ce privește o rambursare aferentă curelor pentru cicatrizarea unei „răni deschise” dăunătoare pentru aparatul respirator al reclamantului, afectat de boala profesională.
      În susținerea acțiunii, reclamantul invocă următoarele:

                  1.

                  Raportul medicului curant al reclamantului și rezultatul obținut nu lasă să planeze îndoieli asupra caracterului urgent și necesar al curelor acestuia în sensul articolul 10 din reglementare;

                  2.

                  Încălcarea principiului bunei administrări din cauza documentației incomplete furnizate expertului, la care a recurs medicul desemnat de administrație, prevăzut la articolul 23, precum și din cauza comportamentului în mod neobișnuit nedeontologic, al celor trei medici care au intervenit în această fază, printre alte motive și nerecunoașterea funcțiilor nazale de bază și mai ales a protecției antiinfecțioase a aparatului respirator al reclamantului, afectat de boala profesională, și deci nerecunoașterea efectelor benefice ale închiderii rănii deschise;

                  3.

                  Refuzul de către AIPN de a aplica prin analogie articolul 22 din reglementarea comună în cazul reclamantului în locul articolului 23, care în mod notoriu nu își găsește o aplicare, deși însăși AIPN a solicitat Președintelui Curții de Justiție aplicarea articolului 22 pentru desemnarea din oficiu a „celuilalt medic”: intervenția comisiei medicale ar garanta reclamantului atât formularea corectă a mandatului, cât și caracterul complet al dosarului.


title: Cauza T-321/19: Acțiune introdusă la 27 mai 2019 — Maternus/EUIPO — adp Gauselmann (Jokers WILD Casino)

text:
               15.7.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 238/28

      Acțiune introdusă la 27 mai 2019 — Maternus/EUIPO — adp Gauselmann (Jokers WILD Casino)
      (Cauza T-321/19)
      (2019/C 238/33)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: germana

         Părțile

         Reclamantă: Maternus GmbH (München, Germania) (reprezentanți: M. Zöbisch și R. Drozdz, avocați)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: adp Gauselmann GmbH (Lübbecke, Germania)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Titularul mărcii în litigiu: reclamanta

         Marca în litigiu: marca Uniunii Europene figurativă Jokers WILD Casino în culorile negru, roșu, galben și alb — marca Uniunii Europene nr. 9 515 321

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de declarare a nulității

         Decizia atacată: Decizia Camerei întâi de recurs a EUIPO din 27 februarie 2019 în cauza R 803/2018-1

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                  obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele invocate

                  —

                  încălcarea articolului 94 alineatul (1) teza întâi din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului;

                  —

                  încălcarea articolului 58 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.


title: Cauza T-326/19: Acțiune introdusă la 31 mai 2019 — Gerber/Parlamentul și Consiliul

text:
               15.7.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 238/29

      Acțiune introdusă la 31 mai 2019 — Gerber/Parlamentul și Consiliul
      (Cauza T-326/19)
      (2019/C 238/34)
      Limba de procedură: italiana

         Părțile

         Reclamant: Tibor Gerber (Milano, Italia) (reprezentant: N. Amadei, avocat)

         Pârâți: Consiliul Uniunii Europene, Parlamentul European

         Concluziile

      Reclamantul solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea Regulamentului nr. 2019/474 atacat, în special articolul 1 alineatul (1) din acesta și articolul 2 a doua teză și declararea faptului că, drept consecință a acestei nulități, Directiva 2019/475 este lipsită de efecte în măsura în care este legată funcțional de regulamentul atacat;

                  —

                  în așteptarea pronunțării hotărârii, suspendarea aplicării regulamentului atacat și a Directivei 2019/475 până la pronunțarea hotărârii Tribunalului;

                  —

                  în așteptarea pronunțării hotărârii, dispunerea suspendării punerii în aplicare a tuturor măsurilor de punere în aplicare pe care le conține Regulamentul nr. 2019/474 și Directiva 2019/475, în special a celor referitoare la înmatricularea autovehiculelor prevăzute de Legea nr. 132 din 1 decembrie 2018 (Legea de aprobare a Decretului-lege nr. 113 din 4 octombrie 2018);

                  —

                  admiterea eventuală a mărturiilor pe care reclamantul își rezervă dreptul de a le propune pentru a confirma circumstanțele de fapt descrise în cererea introductivă;

                  —

                  în orice caz, obligarea Consiliului Uniunii Europene și a Parlamentului European la plata tuturor cheltuielilor de judecată efectuate în litigiu.

         Motivele și principalele argumente

      Prezenta acțiune are ca obiect anularea Regulamentului nr. 2019/474 al Parlamentului European și al Consiliului din 19 martie 2019 de modificare a Regulamentului (UE) nr. 952/2013 de stabilire a Codului vamal al Uniunii, în special în părțile care privesc regimul vamal în municipalitatea italiană Campione d’Italia și în apele sale limitrofe ale lacului Lugano (articolul 1 și articolul 2 a doua teză).
      În susținerea acțiunii, reclamantul invocă trei motive.

                  1.

                  Primul motiv, întemeiat pe încălcarea obligației de motivare.

                              —

                              În această privință, se susține că, cu încălcarea articolului 296 alineatul (2) TFUE, regulamentul atacat este motivat lacunar și contradictoriu. Astfel, în ceea ce privește includerea Campione în regimul vamal european, se afirmă în cuprinsul acestuia că rațiunile istorice care justifică excluderea de la regimul menționat, precum izolarea și dezavantajele economice, nu mai sunt valabile. Or, izolarea municipalității nu a dispărut și dezavantajele economice s-au agravat din cauza declarării stării de insolvență a Cazinoului care reprezintă unica sursă de venit a municipalității.

                  2.

                  Al doilea motiv, întemeiat pe încălcarea dreptului internațional.

                              —

                              În această privință, se susține că obligația de respectare a dreptului internațional, atât convențional cât și cutumiar, pe lângă faptul că face obiectul articolului 3 alineatul (5) TUE, a fost adesea reafirmată de Curte. Or, regulamentul atacat (și Directiva 2019/745 care este legată de acesta) a modificat un regim vamal obiect al unei norme de drept internațional cutumiar adoptată între Italia și Elveția și recunoscută de Uniunea însăși, în temeiul căreia Campione este supusă regimului vamal elvețian. Astfel, regulamentul a încălcat o obligație internațională pe care ar fi trebuit să o respecte în aplicarea tratatului și a jurisprudenței Curții.

                  3.

                  Al treilea motiv, întemeiat pe încălcarea dreptului la liberă circulație a cetățenilor europeni.

                              —

                              În această privință, se susține că regulamentul atacat implică consecințe care intră în conflict cu dreptul conferit de articolul 21 TFUE și cu articolul 45 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene. Astfel, aplicarea regimului vamal al Uniunii municipalității Campione, în locul regimului vamal elvețian, implică faptul că, la intrarea și la ieșirea din Campione (fie pe cale terestră, fie pe lac) să fie instalată o barieră vamală fizică și să fie instituite controalele corespunzătoare asupra persoanelor și asupra mărfurilor cu scopul de a asigura aplicarea normelor europene și elvețiene.


title: Cauza C-309/19 P: Recurs introdus la 15 aprilie 2019 de Asociación de fabricantes de morcilla de Burgos împotriva Ordonanței Tribunalului (Camera a cincea) din 14 februarie 2019 în cauza T-709/18, Asociación de fabricantes de morcilla de Burgos/Comisia

text:
               5.8.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 263/28

      Recurs introdus la 15 aprilie 2019 de Asociación de fabricantes de morcilla de Burgos împotriva Ordonanței Tribunalului (Camera a cincea) din 14 februarie 2019 în cauza T-709/18, Asociación de fabricantes de morcilla de Burgos/Comisia
      (Cauza C-309/19 P)
      (2019/C 263/33)
      Limba de procedură: spaniola

         Părțile

         Recurentă: Asociación de fabricantes de morcilla de Burgos (reprezentanți: J. J. Azcárate Olano și E. Almarza Nantes, avocați)

         Cealaltă parte din procedură: Comisia Europeană

         Concluziile recurentei

      Anularea în totalitate a ordonanței atacate și, în consecință, admiterea acțiunii în anulare formulate de recurentă în temeiul articolului 263 TFUE împotriva Regulamentului de punere în aplicare (UE) 2018/1214 al Comisiei din 29 august 2018 de înregistrare a unei denumiri în Registrul denumirilor de origine protejate și al indicațiilor geografice protejate [„Morcilla de Burgos”(IGP)] (1) pentru a intra apoi în analiza cauzei pe fond și a pronunța o hotărâre prin care să se declare nulitatea Regulamentului de punere în aplicare (UE) 2018/1214 al Comisiei din 29 august 2018, precum și obligarea la plata cheltuielilor de judecată a oricărei părți care formulează întâmpinare.

         Motivele și principalele argumente

      Motivul prezentului recurs se întemeiază pe o nelegalitate procedurală săvârșită în procedura care s-a aflat pe rolul Tribunalului Uniunii Europene, care aduce atingere intereselor recurentei, care decurge dintr-o eroare de drept care provine din încălcarea articolului 73 alineatul (1) și următoarele din Regulamentul de procedură al Tribunalului și a jurisprudenței în materie, date fiind următoarele argumente juridice:

                  —

                  Tribunalul a statuat prin ordonanța recurată esențialmente eronat că cererea conținea „doar semnăturile scanate” ale reprezentanților reclamantei în condițiile în care, în realitate, conținea semnături electronice calificate, cu certificat de calificare ACA, care au un efect juridic echivalent cu cel al unei semnături manuscrite.

                  —

                  Semnăturile electronice calificate menționate sunt recunoscute și prevăzute de Regulamentul eIDAS, Regulamentul (UE) nr. 910/2014 al Parlamentului European și al Consiliului din 23 iulie 2014 (2).

                  —

                  Semnăturile electronice calificate cu certificate calificate ACA, sunt pe deplin în litera și spiritul articolului 73 alineatul (1) din Regulamentul de procedură al Tribunalului: „din motive de securitate juridică, […] să se asigure autenticitatea respectivului act procedural și să se excludă riscul ca acesta să nu fie, în realitate, opera unui autor abilitat în acest sens”, astfel cum se admite în ordonanța atacată.

                  —

                  Articolul 73 alineatul (1) din Regulamentul de procedură al Tribunalului, a fost abrogat prin decizia Tribunalului din 11 iulie 2018, odată cu intrarea în vigoare a modificării de la 1 decembrie 2018 (la două zile după depunerea cererii), aplicarea normei celei mai favorabile constituind un principiu de bază și universal în dreptul privind sancțiunile în sistemele judiciare occidentale.

                  —

                  Jurisprudența invocată în ordonanța recurată pentru a justifica respingerea ca inadmisibilă a acțiunii formulate de recurentă, se referă în principal la semnăturile scanate. Cu toate acestea, situația concretă în speță (cerere cu semnătură electronică calificată cu certificat ACA) nu a făcut obiectul unei soluționări de către instanțele Uniunii.

                  —

                  Normele trebuie să fie interpretate în raport cu realitatea socială a timpului în care trebuie să fie aplicate, ținând cont în special de sensul și de scopul urmărit.

         (1)  JO 2018, L 224, p. 3.

         (2)  Regulamentul (UE) nr. 910/2014 al Parlamentului European și al Consiliului din 23 iulie 2014 privind identificarea electronică și serviciile de încredere pentru tranzacțiile electronice pe piața internă și de abrogare a Directivei 1999/93/CE (JO 2014, L 257, p.73).


title: Cauza T-478/16: Hotărârea Tribunalului din 11 iunie 2019 — Frank/Comisia („Cercetare și dezvoltare tehnologică — Programul cadru pentru cercetare și inovare (2014-2020) — Cereri de propuneri și activități conexe în temeiul programului de lucru al CEC pentru anul 2016 — Decizie a ERCEA de respingere a unei cereri de grant ca neeligibilă — Contestație administrativă în fața Comisiei — Decizie tacită de respingere — Inadmisibilitate parțială — Decizie expresă de respingere — Dreptul la protecție jurisdicțională efectivă”)

text:
               5.8.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 263/38

      Hotărârea Tribunalului din 11 iunie 2019 — Frank/Comisia
      (Cauza T-478/16) (1)

      („Cercetare și dezvoltare tehnologică - Programul cadru pentru cercetare și inovare (2014-2020) - Cereri de propuneri și activități conexe în temeiul programului de lucru al CEC pentru anul 2016 - Decizie a ERCEA de respingere a unei cereri de grant ca neeligibilă - Contestație administrativă în fața Comisiei - Decizie tacită de respingere - Inadmisibilitate parțială - Decizie expresă de respingere - Dreptul la protecție jurisdicțională efectivă”)
      (2019/C 263/42)
      Limba de procedură: germana

         Părțile

         Reclamantă: Regine Frank (Bonn, Germania) (reprezentant: S. Conrad, avocat)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: R. Lyal, L. Mantl și B. Conte, agenți)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE prin care se urmărește anularea, pe de o parte, a deciziei Comisiei din 17 iunie 2016 și, pe de altă parte, a deciziei Comisiei din 16 septembrie 2016 de respingere în mod tacit și, respectiv, în mod expres a contestației administrative introduse de reclamantă în temeiul articolului 22 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 58/2003 al Consiliului din 19 decembrie 2002 de stabilire a statutului agențiilor executive cărora urmează să li se încredințeze anumite sarcini în gestionarea programelor comunitare (JO 2003, L 11, p. 1, Ediție specială, 01/vol. 8, p. 256)

         Dispozitivul

                  1)

                     Respinge acțiunea.

                  2)

                     Fiecare parte suportă propriile cheltuieli de judecată.

         (1)  JO C 475, 19.12.2016.


title: Cauza T-373/19: Acțiune introdusă la 20 iunie 2019 — Gatti/Parlamentul

text:
               5.8.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 263/70

      Acțiune introdusă la 20 iunie 2019 — Gatti/Parlamentul
      (Cauza T-373/19)
      (2019/C 263/75)
      Limba de procedură: italiana

         Părțile

         Reclamant: Natalino Gatti (Nonantola, Italia) (reprezentant: M. Paniz, avocat)

         Pârât: Parlamentul European

         Concluziile

      Reclamantul solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea comunicatului Direcției Generale a Finanțelor a Parlamentului European care a reluat deliberarea nr. 14/2018 din 12.7.2018 a Ufficio di Presidenza della Camera dei deputati (Oficiul președinției Camerei Deputaților, Italia) și/sau deliberarea nr. 6/2018 a Consiglio di Presidenza del Senato della Repubblica (Consiliul președinției Senatului, Italia) și, în orice caz

                  —

                  anularea noii stabiliri și a noului calcul al alocației viagere acordate de Parlamentul European;

                  —

                  pe cale de consecință, declararea faptului că reclamantul are dreptul la menținerea alocației viagere în discuție la valoarea sumelor dobândite și scadente în temeiul reglementării în vigoare anterior deliberării nr. 14/2018 a Oficiului președinției Camerei Deputaților (Italia) și/sau deliberării nr. 6/2018 a Consiliului președinției Senatului (Italia) și obligarea Parlamentului European la plata tuturor sumelor reținute în mod nejustificat, majorate cu revalorizarea monetară și cu dobânzi legale începând cu data reținerii la sursă practicate și

                  —

                  obligarea Parlamentului European să execute hotărârea care va fi pronunțată și să restabilească imediat și integral alocația viageră la valoarea sa inițială, precum și să repare toate prejudiciile eventuale care îi dau dreptul la despăgubire;

                  —

                  în orice ipoteză, obligarea Parlamentului European la plata tuturor cheltuielilor de judecată, inclusiv a onorariilor de avocat majorate cu TVA, a taxelor și a impozitelor și a cheltuielilor forfetare.

         Motivele și principalele argumente

      Motivele și principalele argumente sunt similare cu cele invocate în cauza T-345/19, Santini/Parlamentul.


title: Cauza C-361/19: Cerere de decizie preliminară introdusă de College van Beroep voor het Bedrijfsleven (Țările de Jos) la 3 mai 2019 — De Ruiter vof/Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwalieit

text:
               12.8.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 270/17

      Cerere de decizie preliminară introdusă de College van Beroep voor het Bedrijfsleven (Țările de Jos) la 3 mai 2019 — De Ruiter vof/Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwalieit
      (Cauza C-361/19)
      (2019/C 270/18)
      Limba de procedură: neerlandeza

         Instanța de trimitere

      College van Beroep voor het Bedrijfsleven

         Părțile din procedura principală

         Apelantă: De Ruiter vof

         Intimat: Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwalieit

         Întrebările preliminare

      Articolul 99 alineatul (1) din Regulamentul (UE) nr. 1306/2013 (1) al Parlamentului European și al Consiliului din 17 decembrie 2013 privind finanțarea, gestionarea și monitorizarea politicii agricole comune [și de abrogare a Regulamentelor (CEE) nr. 352/78, (CE) nr. 165/94, (CE) nr. 2799/98, (CE) nr. 814/2000, (CE) nr. 1290/2005 și (CE) nr. 485/2008 ale Consiliului] și articolul 73 alineatul (4) partea introductivă și litera (a) din Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 809/2014 (2) al Comisiei din 17 iulie 2014 de stabilire a normelor de aplicare a Regulamentului (UE) nr. 1306/2013 al Parlamentului European și al Consiliului în ceea ce privește sistemul integrat de administrare și control, măsurile de dezvoltare rurală și ecocondiționalitatea sunt valide în măsura în care, în acestea, anul constatării este determinant pentru stabilirea anului pentru care se calculează reducerea pentru nerespectarea ecocondiționalității în situația în care anul nerespectării ecocondiționalității nu este același cu anul constatării acesteia?

         (1)  JO 2013, L 347, p. 549.

         (2)  JO 2014, L 227, p. 69.


title: Cauza C-834/18: Ordonanța Curții (Camera a șasea) din 10 aprilie 2019 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunal Judicial da Comarca de Faro, Juízo do Trabalho de Portimão — Juiz 1 — Portugalia) — Rolibérica Lda/Autoridade para as Condições do Trabalho (Trimitere preliminară — Articolul 99 din Regulamentul de procedură al Curții — Transporturi rutiere — Regulamentul (CE) nr. 561/2006 — Articolul 4 litera (i) — Noțiunea de „săptămână” — Perioade de repaus săptămânal — Metode de calcul)

text:
               19.8.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 280/13

      Ordonanța Curții (Camera a șasea) din 10 aprilie 2019 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunal Judicial da Comarca de Faro, Juízo do Trabalho de Portimão — Juiz 1 — Portugalia) — Rolibérica Lda/Autoridade para as Condições do Trabalho
      (Cauza C-834/18) (1)

      (Trimitere preliminară - Articolul 99 din Regulamentul de procedură al Curții - Transporturi rutiere - Regulamentul (CE) nr. 561/2006 - Articolul 4 litera (i) - Noțiunea de „săptămână” - Perioade de repaus săptămânal - Metode de calcul)
      (2019/C 280/16)
      Limba de procedură: portugheza

         Instanța de trimitere

      Tribunal Judicial da Comarca de Faro, Juízo do Trabalho de Portimão — Juiz 1

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: Rolibérica Lda

         Pârâtă: Autoridade para as Condições do Trabalho

         Dispozitivul

      Regulamentul (CE) nr. 561/2006 al Parlamentului European și al Consiliului din 15 martie 2006 privind armonizarea anumitor dispoziții ale legislației sociale în domeniul transporturilor rutiere, de modificare a Regulamentelor (CEE) nr. 3821/85 și (CE) nr. 2135/98 ale Consiliului și de abrogare a Regulamentului (CEE) nr. 3820/85 al Consiliului trebuie interpretat în sensul că „perioada de repaus săptămânal”, în sensul articolului 8 din acest regulament, nu trebuie neapărat să ia sfârșit în cursul „săptămânii”, astfel cum este definită la articolul 4 litera (i) din regulamentul menționat.

         (1)  JO C 112, 25.3.2019.