title: Cauza C-647/20: Ordonanța Curții (Camera a opta) din 13 decembrie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) – Portugalia) – XG/Autoridade Tributária e Aduaneira (Trimitere preliminară – Articolul 99 din Regulamentul de procedură al Curții – Fiscalitate directă – Impozitarea plusvalorilor imobiliare – Articolele 63, 64 și 65 TFUE – Libera circulație a capitalurilor – Sarcină fiscală mai ridicată asupra plusvalorilor imobiliare realizate de rezidenții țărilor terțe)

text:
               28.2.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 95/3

      Ordonanța Curții (Camera a opta) din 13 decembrie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) – Portugalia) – XG/Autoridade Tributária e Aduaneira
      (Cauza C-647/20) (1)

      (Trimitere preliminară - Articolul 99 din Regulamentul de procedură al Curții - Fiscalitate directă - Impozitarea plusvalorilor imobiliare - Articolele 63, 64 și 65 TFUE - Libera circulație a capitalurilor - Sarcină fiscală mai ridicată asupra plusvalorilor imobiliare realizate de rezidenții țărilor terțe)
      (2022/C 95/04)
      Limba de procedură: portugheza

         Instanța de trimitere

      Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD)

         Părțile din procedura principală

         Recurentă: XG

         Intimată: Autoridade Tributária e Aduaneira

         Dispozitivul

      Articolul 63 și articolul 65 alineatul (1) TFUE trebuie interpretate în sensul că se opun unei reglementări a unui stat membru referitoare la impozitul pe venitul persoanelor fizice, care supune plusvalorile rezultate din vânzarea de către un rezident al unei țări terțe a unor bunuri imobile situate în acest stat membru unei sarcini fiscale mai mari decât cea care s-ar aplica pentru același tip de operațiune plusvalorilor realizate de un rezident al statului membru respectiv.

         (1)  JO C 53, 15.2.2021.


title: Cauza C-670/20: Ordonanța Curții (Camera a șasea) din 6 decembrie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Ráckevei Járásbíróság – Ungaria) – EP, TA, FV, TB/ERSTE Bank Hungary Zrt [Trimitere preliminară – Articolul 99 din Regulamentul de procedură al Curții – Protecția consumatorilor – Directiva 93/13/CEE – Clauze abuzive în contractele încheiate cu consumatorii – Contract de împrumut exprimat în monedă străină – Clauze care expun împrumutatul la un risc de schimb valutar – Articolul 4 alineatul (2) – Cerințe de inteligibilitate și de transparență – Lipsa incidenței declarației consumatorului potrivit căreia acesta este pe deplin conștient de riscurile potențiale care decurg din contractarea unui împrumut exprimat în monedă străină – Redactare clară și inteligibilă a unei clauze contractuale]

text:
               28.2.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 95/4

      Ordonanța Curții (Camera a șasea) din 6 decembrie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Ráckevei Járásbíróság – Ungaria) – EP, TA, FV, TB/ERSTE Bank Hungary Zrt
      (Cauza C-670/20) (1)

      (Trimitere preliminară - Articolul 99 din Regulamentul de procedură al Curții - Protecția consumatorilor - Directiva 93/13/CEE - Clauze abuzive în contractele încheiate cu consumatorii - Contract de împrumut exprimat în monedă străină - Clauze care expun împrumutatul la un risc de schimb valutar - Articolul 4 alineatul (2) - Cerințe de inteligibilitate și de transparență - Lipsa incidenței declarației consumatorului potrivit căreia acesta este pe deplin conștient de riscurile potențiale care decurg din contractarea unui împrumut exprimat în monedă străină - Redactare clară și inteligibilă a unei clauze contractuale)
      (2022/C 95/05)
      Limba de procedură: maghiara

         Instanța de trimitere

      Ráckevei Járásbíróság

         Părțile din procedura principală

         Reclamanți: EP, TA, FV, TB

         Pârâtă: ERSTE Bank Hungary Zrt

         Dispozitivul

      Articolul 4 alineatul (2) din Directiva 93/13/CEE a Consiliului din 5 aprilie 1993 privind clauzele abuzive în contractele încheiate cu consumatorii trebuie interpretat în sensul că cerința de transparență a clauzelor unui contract exprimat în monedă străină, care îl expun pe împrumutat unui risc de schimb valutar, nu este îndeplinită decât atunci când profesionistul i-a furnizat acestuia din urmă informații exacte și suficiente privind riscul de schimb valutar, care permit unui consumator mediu, normal informat și suficient de atent și de avizat să evalueze riscul consecințelor economice negative, potențial semnificative, ale unor astfel de clauze asupra obligațiilor sale financiare pe toată durata acestui contract. În această privință, împrejurarea că consumatorul declară că este pe deplin conștient de riscurile potențiale care decurg din încheierea contractului menționat nu are în sine o incidență pentru a aprecia dacă profesionistul a respectat cerința de transparență menționată.

         (1)  JO C 98, 22.3.2021.


title: Cauza C-224/21: Ordonanța Curții (Camera a opta) din 13 decembrie 2021 [cerere de decizie preliminară formulată de Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) – Portugalia] – VX/Autoridade Tributária e Aduaneira (Trimitere preliminară – Articolul 99 din Regulamentul de procedură al Curții – Fiscalitate directă – Impozitarea plusvalorilor imobiliare – Articolele 63 și 65 TFUE – Libera circulație a capitalurilor – Discriminare – Sarcină fiscală mai ridicată pentru plusvalorile imobiliare realizate de nerezidenți – Opțiune de impozitare potrivit acelorași modalități precum rezidenții)

text:
               28.2.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 95/4

      Ordonanța Curții (Camera a opta) din 13 decembrie 2021 [cerere de decizie preliminară formulată de Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) – Portugalia] – VX/Autoridade Tributária e Aduaneira
      (Cauza C-224/21) (1)

      (Trimitere preliminară - Articolul 99 din Regulamentul de procedură al Curții - Fiscalitate directă - Impozitarea plusvalorilor imobiliare - Articolele 63 și 65 TFUE - Libera circulație a capitalurilor - Discriminare - Sarcină fiscală mai ridicată pentru plusvalorile imobiliare realizate de nerezidenți - Opțiune de impozitare potrivit acelorași modalități precum rezidenții)
      (2022/C 95/06)
      Limba de procedură: portugheza

         Instanța de trimitere

      Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD)

         Părțile din procedura principală

         Reclamant: VX

         Pârâtă: Autoridade Tributária e Aduaneira

         Dispozitivul

      Articolul 63 și articolul 65 alineatul (1) TFUE trebuie să fie interpretate în sensul că se opun unei reglementări a unui stat membru referitoare la impozitul pe venitul persoanelor fizice care, în privința plusvalorilor rezultate din vânzarea unor bunuri imobile situate în acest stat membru, supune în mod sistematic nerezidenții unei sarcini fiscale superioare celei care ar fi aplicate pentru același tip de operațiune a plusvalorilor realizate de rezidenți, în pofida posibilității oferite nerezidenților de a opta pentru regimul aplicabil rezidenților.

         (1)  JO C 252, 28.6.2021.


title: Cauza C-273/21: Ordonanța Curții (Camera a șasea) din 26 noiembrie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Budapest Környéki Törvényszék – Ungaria) – WD/Agrárminiszter [Trimitere preliminară – Articolul 99 din Regulamentul de procedură al Curții – Agricultură – Politica agricolă comună – Regulamentul (UE) nr. 1307/2013 – Sisteme de ajutor direct – Articolul 4 alineatul (1) literele (c) și (e) – Articolul 32 alineatul (2) – Cerere de plată unică pe suprafață – Noțiunea de „hectar eligibil” – Teren calificat drept aerodrom potrivit cărții funciare – Utilizare efectivă în scopuri agricole]

text:
               28.2.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 95/5

      Ordonanța Curții (Camera a șasea) din 26 noiembrie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Budapest Környéki Törvényszék – Ungaria) – WD/Agrárminiszter
      (Cauza C-273/21) (1)

      (Trimitere preliminară - Articolul 99 din Regulamentul de procedură al Curții - Agricultură - Politica agricolă comună - Regulamentul (UE) nr. 1307/2013 - Sisteme de ajutor direct - Articolul 4 alineatul (1) literele (c) și (e) - Articolul 32 alineatul (2) - Cerere de plată unică pe suprafață - Noțiunea de „hectar eligibil” - Teren calificat drept aerodrom potrivit cărții funciare - Utilizare efectivă în scopuri agricole)
      (2022/C 95/07)
      Limba de procedură: maghiara

         Instanța de trimitere

      Budapest Környéki Törvényszék

         Părțile din procedura principală

         Reclamant: WD

         Pârât: Agrárminiszter

         Dispozitivul

      Articolul 4 alineatul (1) literele (c) și (e), precum și articolul 32 alineatul (2) din Regulamentul (UE) nr. 1307/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 17 decembrie 2013 de stabilire a unor norme privind plățile directe acordate fermierilor prin scheme de sprijin în cadrul politicii agricole comune și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 637/2008 al Consiliului și a Regulamentului (CE) nr. 73/2009 al Consiliului, trebuie să fie interpretate în sensul că o suprafață clasificată, în dreptul național, ca aerodrom, dar pe care nu se desfășoară nicio activitate în legătură cu acesta din urmă, trebuie să fie calificată drept suprafață agricolă utilizată pentru activități agricole în cazul în care ea este utilizată efectiv ca pășune permanentă în vederea creșterii animalelor.

         (1)  JO C 252, 28.6.2021.


title: Cauza C-516/21: Cerere de decizie preliminară introdusă de Bundesfinanzhof (Germania) la 20 august 2021 – Finanzamt X/Y

text:
               28.2.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 95/6

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Bundesfinanzhof (Germania) la 20 august 2021 – Finanzamt X/Y
      (Cauza C-516/21)
      (2022/C 95/08)
      Limba de procedură: germana

         Instanța de trimitere

      Bundesfinanzhof

         Părțile din procedura principală

         Reclamant: Finanzamt X

         Pârât: Y

         Întrebarea preliminară

      Obligația fiscală aferentă închirierii de echipamente și de instalații fixate definitiv, în conformitate cu articolul 135 alineatul (2) primul paragraf litera (c) din Directiva 2006/112/CE (1), include:

                  —

                  numai închirierea izolată (autonomă) a unor astfel de echipamente și instalații sau și

                  —

                  închirierea (leasingul) unor astfel de echipamente și instalații, care este scutită în temeiul articolului 135 alineatul (1) litera (l) din Directiva TVA ca urmare a leasingului unei clădiri încheiat între aceleași părți (și în calitate de prestație accesorie a acesteia)?

         (1)  Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată (JO 2006, L 347, p. 1, Ediție specială, 09/vol. 3, p. 7).


title: Cauza C-599/21 P: Recurs introdus la 21 septembrie 2021 de AM.VI. Srl, Quinam Limited, succesoare în drepturi a Fashioneast Sàrl, împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a treia) din 14 iulie 2021 în cauza T-297/20, Fashioneast and AM.VI./EUIPO – Moschillo (RICH JOHN RICHMOND)

text:
               28.2.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 95/6

      Recurs introdus la 21 septembrie 2021 de AM.VI. Srl, Quinam Limited, succesoare în drepturi a Fashioneast Sàrl, împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a treia) din 14 iulie 2021 în cauza T-297/20, Fashioneast and AM.VI./EUIPO – Moschillo (RICH JOHN RICHMOND)
      (Cauza C-599/21 P)
      (2022/C 95/09)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Recurentă: AM.VI. Srl, Quinam Limited, succesoare în drepturi a Fashioneast Sàrl (reprezentanți: A. Camusso, M. Baghetti, avvocati, A. Boros, avocat)

         Cealaltă parte din procedură: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală
      Prin Ordonanța din 17 ianuarie 2022, Curtea (Camera de admitere în principiu a recursurilor) a statuat că recursul nu este admis în principiu și a dispus suportarea de către AM. VI. et Quinam Limited a propriilor cheltuieli de judecată.


title: Cauza C-612/21: Cerere de decizie preliminară introdusă de Naczelny Sąd Administracyjny (Polonia) la 30 septembrie 2021 – Gmina O./Dyrektor Krajowej Informacji Skarbowej

text:
               28.2.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 95/6

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Naczelny Sąd Administracyjny (Polonia) la 30 septembrie 2021 – Gmina O./Dyrektor Krajowej Informacji Skarbowej
      (Cauza C-612/21)
      (2022/C 95/10)
      Limba de procedură: polona

         Instanța de trimitere

      Naczelny Sąd Administracyjny

         Părțile din procedura principală

         Recurentă: Gmina O.

         Intimat: Dyrektor Krajowej Informacji Skarbowej

         Întrebările preliminare

                  1)

                  Dispozițiile Directivei 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată (1) și în special articolul 2 alineatul (1), articolul 9 alineatul (1) și articolul 13 alineatul (1) din această directivă trebuie interpretate în sensul că o comună (autoritate publică) acționează în calitate de persoană impozabilă în scopuri de TVA atunci când implementează un proiect al cărui scop este creșterea ponderii surselor regenerabile de energie printr-un angajament, în temeiul unui contract de drept civil încheiat cu proprietarii de imobile, privind realizarea și instalarea pe imobilele acestora a sistemelor de surse regenerabile de energie și – după o anumită perioadă de timp – transferul dreptului de proprietate asupra acestor sisteme către proprietarii de imobile?

                  2)

                  În cazul unui răspuns afirmativ la prima întrebare, trebuie inclusă în baza de impozitare, în sensul articolului 73 din această directivă, cofinanțarea din fonduri europene primită de comună (autoritatea publică) pentru implementarea proiectelor privind sursele regenerabile de energie?

         (1)  JO 2006, L 347, p. 1, Ediție specială, 09/vol. 3, p. 7.


title: Cauza C-616/21: Cerere de decizie preliminară introdusă de Naczelny Sąd Administracyjny (Polonia) la 5 octombrie 2021 – Dyrektor Krajowej Informacji Skarbowej/Gmina L.

text:
               28.2.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 95/7

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Naczelny Sąd Administracyjny (Polonia) la 5 octombrie 2021 – Dyrektor Krajowej Informacji Skarbowej/Gmina L.
      (Cauza C-616/21)
      (2022/C 95/11)
      Limba de procedură: polona

         Instanța de trimitere

      Naczelny Sąd Administracyjny

         Părțile din procedura principală

         Reclamant: Dyrektor Krajowej Informacji Skarbowej

         Pârâtă: Gmina L.

         Întrebarea preliminară

      Prevederile Directivei 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată (1) (cu modificările și completările ulterioare), și în special articolul 2 alineatul (1), articolul 9 alineatul (1) și articolul 13 alineatul (1) din această directivă trebuie interpretate în sensul că o comună (o autoritate publică) trebuie să fie considerată plătitoare de TVA în ceea ce privește implementarea programului de îndepărtare a azbestului din imobilele situate pe raza comunei respective și aflate în proprietatea rezidenților care nu suportă nici o cheltuială în acest sens? Sau o astfel de activitate constituie o activitate a comunei în calitate de autoritate publică, întreprinsă în scopul îndeplinirii atribuțiilor sale care vizează protecția sănătății și vieții locuitorilor, precum și protecția mediului, în legătură cu care comuna nu este considerată plătitor de TVA?

         (1)  JO 2006, L 347, p. 1, Ediție specială, 09/vol. 3, p. 7.


title: Cauza C-618/21: Cerere de decizie preliminară introdusă de Sąd Rejonowy dla m.st. Warszawy w Warszawie (Polonia) la 30 septembrie 2021 – AR și alții/PK SA și alții

text:
               28.2.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 95/7

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Sąd Rejonowy dla m.st. Warszawy w Warszawie (Polonia) la 30 septembrie 2021 – AR și alții/PK SA și alții
      (Cauza C-618/21)
      (2022/C 95/12)
      Limba de procedură: polona

         Instanța de trimitere

      Sąd Rejonowy dla m.st. Warszawy w Warszawie

         Părțile din procedura principală

         Reclamanți: AR și alții

         Pârâți: PK SA și alții

         Întrebările preliminare

                  1)

                  Articolul 18 din Directiva 2009/103/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 16 septembrie 2009 privind asigurarea de răspundere civilă auto și controlul obligației de asigurare a acestei răspunderi (1) coroborat cu articolul 3 din aceeași directivă trebuie interpretat în sensul că se opune unei reglementări naționale potrivit căreia o persoană vătămată, care exercită un drept de acțiune directă pentru repararea prejudiciul adus vehiculului său în legătură cu utilizarea autovehiculelor împotriva unei întreprinderi de asigurări care acoperă răspunderea civilă a persoanei responsabile pentru accident, nu poate obține de la societatea de asigurări decât o despăgubire corespunzătoare pierderilor reale și efective aduse bunului său, altfel spus diferenței dintre [valoarea] vehiculului în starea anterioară producerii accidentului și [valoarea] vehiculului avariat, majorată cu costurile justificate suportate în mod efectiv pentru repararea vehiculului și cu orice alte costuri justificate suportate în mod efectiv ca urmare a producerii accidentului, în timp ce, în cazul în care ar solicita despăgubiri pentru prejudiciu direct de la autorul accidentului, ar putea alege să îi reclame acestuia ca vehiculul să fie readus în starea anterioară producerii accidentului (să fie reparat de însuși autorul accidentului sau de un atelier auto plătit de acesta) în loc să îi solicite despăgubiri?

                  2)

                  În cazul unui răspuns afirmativ la întrebarea de mai sus, articolul 18 din Directiva 2009/103/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 16 septembrie 2009 privind asigurarea de răspundere civilă auto și controlul obligației de asigurare a acestei răspunderi coroborat cu articolul 3 din aceeași directivă trebuie interpretat în sensul că se opune unei reglementări naționale potrivit căreia o persoană vătămată, care exercită un drept de acțiune directă pentru repararea prejudiciul adus vehiculului său în legătură cu utilizarea autovehiculelor împotriva unei întreprinderi de asigurări care acoperă răspunderea civilă a persoanei responsabile pentru accident, nu poate obține de la societatea de asigurări, în locul unei despăgubiri corespunzătoare pierderilor reale și efective aduse bunului său, respectiv diferenței dintre [valoarea] vehiculului în starea anterioară producerii accidentului și valoarea vehiculului avariat, majorată cu costurile justificate suportate în mod efectiv pentru repararea vehiculului și cu orice alte costuri justificate suportate în mod efectiv ca urmare a producerii accidentului, numai suma corespunzătoare costului aferent readucerii vehiculului în starea în care se afla înainte de accident, în timp ce, în cazul în care ar solicita despăgubiri pentru prejudiciu direct de la autorul accidentului, ar putea alege să îi reclame acestuia ca vehiculul să fie readus în starea anterioară producerii accidentului (iar nu doar să îi acorde fonduri în acest scop)?

                  3)

                  În cazul unui răspuns afirmativ la întrebarea nr. [1] și al unui răspuns negativ la întrebarea nr. [2], articolul 18 din Directiva 2009/103/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 16 septembrie 2009 privind asigurarea de răspundere civilă auto și controlul obligației de asigurare a acestei răspunderi coroborat cu articolul 3 din aceeași directivă trebuie interpretat în sensul că se opune unei reglementări naționale potrivit căreia societatea de asigurări căreia proprietarul autoturismului avariat rezultate din circulația autovehiculelor i-a solicitat plata unor cheltuieli ipotetice pe care nu le-a suportat, dar pe care ar trebui să le suporte dacă ar decide să readucă vehiculul în starea în care se afla înainte de accident, poate:

                              a.

                              să subordoneze această plată condiției ca persoana vătămată să facă dovada că are intenția efectivă de a repara vehiculul într-un mod concret, la un mecanic anume, pentru un preț determinat al pieselor și manoperei și să transfere fonduri pentru această reparație direct către mecanicul respectiv (sau, de la caz la caz, către vânzătorul de piese necesare pentru reparații), sub rezerva restituirii în cazul în care scopul pentru care au fost plătite aceste fonduri nu a fost atins, sau:

                              b.

                              să subordoneze această plată angajamentului luat de consumator de a face dovada, în termenul convenit, că a folosit fondurile plătite pentru repararea autoturismului, sau să le restituie întreprinderii de asigurări, sau

                              c.

                              după plata acestor fonduri cu indicarea scopului plății (modul de utilizare a acestora) și după expirarea termenului necesar în care persoana vătămată a putut repara autoturismul, să îi solicite să facă dovada că a cheltuit fondurile pentru reparații sau că le-a restituit întreprinderii de asigurări,– pentru a elimina posibilitatea ca persoana vătămată să se îmbogățească de pe urma prejudiciului?

                  4)

                  În cazul unui răspuns afirmativ la întrebarea nr. [1] și al unui răspuns negativ la întrebarea nr. [2] – articolul 18 din Directiva 2009/103/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 16 septembrie 2009 privind asigurarea de răspundere civilă auto și controlul obligației de asigurare a acestei răspunderi coroborat cu articolul 3 din aceeași directivă trebuie interpretat în sensul că se opune unei reglementări naționale potrivit căreia o persoană vătămată, care nu mai este proprietarul autoturismului avariat, deoarece l-a vândut și a primit bani în schimb, așa încât nu mai poate repara vehiculul, nu poate solicita întreprinderii de asigurări care acoperă răspunderea civilă a persoanei responsabile pentru accident plata costurilor reparațiilor care ar fi necesare pentru a readuce vehiculul avariat în starea anterioară producerii accidentului, iar cererea [persoanei vătămate] se limitează la solicitarea de despăgubiri de la societatea de asigurări corespunzătoare pierderilor reale și efective aduse bunului său, altfel spus diferenței dintre valoarea vehiculului în starea anterioară producerii accidentului și valoarea vehiculului avariat, majorată cu costurile justificate suportate în mod efectiv pentru repararea vehiculului și cu orice alte costuri justificate suportate în mod efectiv ca urmare a accidentului?

         (1)  JO 2009, L 263, p. 11.


title: Cauza C-628/21: Cerere de decizie preliminară introdusă de Sąd Okręgowy w Warszawie (Polonia) la 11 octombrie 2021 – TB

text:
               28.2.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 95/9

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Sąd Okręgowy w Warszawie (Polonia) la 11 octombrie 2021 – TB
      (Cauza C-628/21)
      (2022/C 95/13)
      Limba de procedură: polona

         Instanța de trimitere

      Sąd Okręgowy w Warszawie

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: TB

         Cu participarea: Castorama Polska Sp. z o.o., „Knor” Sp. z o.o.

         Întrebările preliminare

                  1)

                  Articolul 8 alineatul (1) coroborat cu articolul 4 alineatul (1) din Directiva 2004/48/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 29 aprilie 2004 privind respectarea drepturilor de proprietate intelectuală (1) trebuie interpretat în sensul că privește o măsură de protecție a drepturilor de proprietate intelectuală de care o persoană îndreptățită poate beneficia numai în cazul în care se dovedește, în procedura respectivă sau în alte procedură, că este titularul dreptului de proprietate intelectuală?
                  – în cazul unui răspuns negativ la întrebarea 1):

                  2)

                  Articolul 8 alineatul (1) coroborat cu articolul 4 alineatul (1) din Directiva 2004/48/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 29 aprilie 2004 privind respectarea drepturilor de proprietate intelectuală trebuie interpretat în sensul că este suficient să se arate că este plauzibil că măsura privește un drept de proprietate intelectuală existent[,] fără a fi nevoie să se dovedească această împrejurare, în special într-o situație în care o solicitare de informații privind originea și rețelele de distribuție a mărfurilor sau a serviciilor este precedată de acțiuni în despăgubire pentru încălcarea drepturilor de proprietate intelectuală?

         (1)  JO 2004, L 157, p. 45, Ediție specială, 17/vol. 2, p. 56.


title: Cauza T-263/15 RENV: Hotărârea Tribunalului din 21 decembrie 2021 – Gmina Miasto Gdynia și Port Lotniczy Gdynia-Kosakowo/Comisia („Ajutoare de stat – Infrastructură aeroportuară – Finanțare publică acordată de municipalitățile Gdynia și Kosakowo pentru înființarea aeroportului Gdynia-Kosakowo – Decizie prin care ajutorul este declarat incompatibil cu piața internă și prin care se dispune recuperarea sa – Avantaj – Principiul operatorului economic privat în economia de piață – Afectarea schimburilor comerciale dintre statele membre – Atingere adusă concurenței – Recuperare – Retragerea unei decizii – Lipsa redeschiderii procedurii oficiale de investigare – Drepturi procedurale ale părților interesate – Dreptul la apărare – Obligația de motivare”)

text:
               28.2.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 95/21

      Hotărârea Tribunalului din 21 decembrie 2021 – Gmina Miasto Gdynia și Port Lotniczy Gdynia-Kosakowo/Comisia
      (Cauza T-263/15 RENV) (1)

      („Ajutoare de stat - Infrastructură aeroportuară - Finanțare publică acordată de municipalitățile Gdynia și Kosakowo pentru înființarea aeroportului Gdynia-Kosakowo - Decizie prin care ajutorul este declarat incompatibil cu piața internă și prin care se dispune recuperarea sa - Avantaj - Principiul operatorului economic privat în economia de piață - Afectarea schimburilor comerciale dintre statele membre - Atingere adusă concurenței - Recuperare - Retragerea unei decizii - Lipsa redeschiderii procedurii oficiale de investigare - Drepturi procedurale ale părților interesate - Dreptul la apărare - Obligația de motivare”)
      (2022/C 95/27)
      Limba de procedură: polona

         Părțile

         Reclamante: Gmina Miasto Gdynia (Polonia), Port Lotniczy Gdynia-Kosakowo sp. z o.o. (Gdynia, Polonia) (reprezentanți: T. Koncewicz, M. Le Berre, K. Gruszecka Spychała și P. Rosiak, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: K. Herrmann, D. Recchia și S. Noë, agenți)

         Intervenientă în susținerea reclamantelor: Republica Polonă (reprezentanţi: B. Majczyna, M. Rzotkiewicz și S. Żyrek, agenți)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE prin care se solicită anularea articolelor 2-5 din Decizia (UE) 2015/1586 a Comisiei din 26 februarie 2015 privind măsura SA.35388 (13/C) (ex 13/NN și ex 12/N) – Polonia – Înființarea aeroportului Gdynia-Kosakowo (JO 2015, L 250, p. 165)

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Gmina Miasto Gdynia și Port Lotniczy Gdynia Kosakowo sp. z o.o. vor suporta propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de Comisia Europeană în fața Curții în cauza C-56/18 P și în fața Tribunalului în cauzele T-263/15 și T-263/15 RENV.

                  3)

                  Republica Polonă va suporta propriile cheltuieli de judecată.

         (1)  JO C 254, 3.8.2015.


title: Cauza T-177/17: Hotărârea Tribunalului din 21 decembrie 2021 – EKETA/Comisia („Clauză compromisorie – Contract Ask-it încheiat în cadrul celui de Al șaselea program-cadru – Costuri eligibile – Notă de debit emisă de Comisie pentru recuperarea sumelor avansate – Fiabilitatea fișelor de pontaj – Conflict de interese – Subcontractare”)

text:
               28.2.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 95/22

      Hotărârea Tribunalului din 21 decembrie 2021 – EKETA/Comisia
      (Cauza T-177/17) (1)

      („Clauză compromisorie - Contract Ask-it încheiat în cadrul celui de Al șaselea program-cadru - Costuri eligibile - Notă de debit emisă de Comisie pentru recuperarea sumelor avansate - Fiabilitatea fișelor de pontaj - Conflict de interese - Subcontractare”)
      (2022/C 95/28)
      Limba de procedură: greaca

         Părțile

         Reclamantă: Ethniko Kentro Erevnas kai Technologikis Anaptyxis (EKETA) (Tesalonic, Grecia) (reprezentant: V. Christianos, avocat)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentant: A. Katsimerou, T. Adamopoulos și J. Estrada de Solà, agenți)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 272 TFUE prin care se solicită să se constate, pe de o parte, că creanța care figurează pe nota de debit nr. 3241615292 a Comisiei din 29 noiembrie 2016, potrivit căreia reclamanta trebuia să îi ramburseze suma de 211 185,95 euro provenită din subvenția pe care o primise în temeiul unui studiu privind un proiect de cercetare denumit Ask-it este, până la concurența sumei de 89 126,11 euro, nefondată și, pe de altă parte, că suma menționată corespunde unor costuri eligibile pe care reclamanta nu este obligată să le ramburseze.

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Obligă Ethniko Kentro Erevnas kai Technologikis Anaptyxis la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 151, 15.5.2017.


title: Cauza T-189/17: Hotărârea Tribunalului din 21 decembrie 2021 – EKETA/Comisia („Clauză compromisorie – Contract Humabio încheiat în cadrul celui de Al șaselea program-cadru – Costuri eligibile – Notă de debit emisă de Comisie pentru recuperarea sumelor avansate – Fiabilitatea fișelor de pontaj – Conflict de interese”)

text:
               28.2.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 95/23

      Hotărârea Tribunalului din 21 decembrie 2021 – EKETA/Comisia
      (Cauza T-189/17) (1)

      („Clauză compromisorie - Contract Humabio încheiat în cadrul celui de Al șaselea program-cadru - Costuri eligibile - Notă de debit emisă de Comisie pentru recuperarea sumelor avansate - Fiabilitatea fișelor de pontaj - Conflict de interese”)
      (2022/C 95/29)
      Limba de procedură: greaca

         Părțile

         Reclamantă: Ethniko Kentro Erevnas kai Technologikis Anaptyxis (EKETA) (Tesalonic, Grecia) (reprezentant: V. Christianos, avocat)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: A. Katsimerou, O. Verheecke, T. Adamopoulos și J. Estrada de Solà, agenți)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 272 TFUE prin care se solicită să se constate, pe de o parte, că creanța care figurează pe nota de debit nr. 3241615288 a Comisiei din 29 noiembrie 2016, potrivit căreia reclamanta trebuia să îi ramburseze suma de 64 720,19 euro provenită din subvenția pe care o primise în temeiul unui studiu privind un proiect de cercetare denumit Humabio este, până la concurența sumei de 10 436,36 euro, nefondată și, pe de altă parte, că suma menționată corespunde unor costuri eligibile pe care reclamanta nu este obligată să le ramburseze

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Obligă Ethniko Kentro Erevnas kai Technologikis Anaptyxis la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 151, 15.5.2017.


title: Cauza T-190/17: Hotărârea Tribunalului din 21 decembrie 2021 – EKETA/Comisia („Clauză compromisorie – Contract Cater încheiat în cadrul celui de Al șaselea program-cadru – Costuri eligibile – Notă de debit emisă de Comisie pentru recuperarea sumelor avansate – Fiabilitatea fișelor de pontaj – Conflict de interese”)

text:
               28.2.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 95/23

      Hotărârea Tribunalului din 21 decembrie 2021 – EKETA/Comisia
      (Cauza T-190/17) (1)

      („Clauză compromisorie - Contract Cater încheiat în cadrul celui de Al șaselea program-cadru - Costuri eligibile - Notă de debit emisă de Comisie pentru recuperarea sumelor avansate - Fiabilitatea fișelor de pontaj - Conflict de interese”)
      (2022/C 95/30)
      Limba de procedură: greaca

         Părțile

         Reclamantă: Ethniko Kentro Erevnas kai Technologikis Anaptyxis (EKETA) (Tesalonic, Grecia) (reprezentant: V. Christianos, avocat)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentant: A. Katsimerou, T. Adamopoulos și J. Estrada de Solà, agenți)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 272 TFUE prin care se solicită să se constate, pe de o parte, că creanța care figurează pe nota de debit nr. 3241615289 a Comisiei din 29 noiembrie 2016, potrivit căreia reclamanta trebuia să îi ramburseze suma de 172 992,15 euro provenită din subvenția pe care o primise în temeiul unui studiu privind un proiect de cercetare denumit Cater este, până la concurența sumei de 28 520,08 euro, nefondată și, pe de altă parte, că suma menționată corespunde unor costuri eligibile pe care reclamanta nu este obligată să le ramburseze

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Obligă Ethniko Kentro Erevnas kai Technologikis Anaptyxis la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 151, 15.5.2017.


title: Cauzele conexate T-721/18 și T-81/19: Hotărârea Tribunalului din 21 decembrie 2021 – Zoï Apostolopoulou și Apostolopoulou Chrysanthaki/Comisia („Răspundere extracontractuală – Acorduri de subvenționare încheiate în cadrul unor diferite programe ale Uniunii – Încălcarea prevederilor contractuale de către societatea beneficiară – Costuri eligibile – Investigație a OLAF – Lichidarea societății – Recuperarea de la asociații societății respective – Executare silită – Susțineri formulate de reprezentanții Comisiei în fața instanțelor naționale – Identificarea pârâtului – Încălcarea cerințelor de formă – Inadmisibilitate parțială – Încălcare suficient de gravă a unei norme de drept care conferă drepturi particularilor”)

text:
               28.2.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 95/24

      Hotărârea Tribunalului din 21 decembrie 2021 – Zoï Apostolopoulou și Apostolopoulou Chrysanthaki/Comisia
      (Cauzele conexate T-721/18 și T-81/19) (1)

      („Răspundere extracontractuală - Acorduri de subvenționare încheiate în cadrul unor diferite programe ale Uniunii - Încălcarea prevederilor contractuale de către societatea beneficiară - Costuri eligibile - Investigație a OLAF - Lichidarea societății - Recuperarea de la asociații societății respective - Executare silită - Susțineri formulate de reprezentanții Comisiei în fața instanțelor naționale - Identificarea pârâtului - Încălcarea cerințelor de formă - Inadmisibilitate parțială - Încălcare suficient de gravă a unei norme de drept care conferă drepturi particularilor”)
      (2022/C 95/31)
      Limba de procedură: greaca

         Părțile

         Reclamante: Zoï Apostolopoulou (Atena, Grecia), Anastasia Apostolopoulou-Chrysanthaki (Atena) (reprezentant: D. Gkouskos, avocat)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: J. Estrada de Solà și T. Adamopoulos, agenți)

         Obiectul

      Cereri întemeiate pe articolul 268 TFUE prin care se solicită în esență repararea prejudiciului pe care reclamantele l-ar fi suferit ca urmare a susținerilor formulate de reprezentanții Comisiei în cadrul procedurii de opoziție la executarea silită împotriva lor a Hotărârii din 16 iulie 2014, Isotis/Comisia (T-59/11, EU:T:2014:679), și a Hotărârii din 4 februarie 2016, Isotis/Comisia (T-562/13, nepublicată, EU:T:2016:63), în fața Protodikeio Athinon (Tribunalul de Primă Instanță din Atena, Grecia) și a Efeteio Athinon (Curtea de Apel din Atena, Grecia).

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunile.

                  2)

                  Le obligă pe doamna Zoï Apostolopoulou și pe doamna Anastasia Apostolopoulou-Chrysanthaki la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 54, 11.2.2019.


title: Cauza T-158/19: Hotărârea Tribunalului din 15 decembrie 2021 – Breyer/REA [„Acces la documente – Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 – Program-cadru pentru cercetare și inovare «Orizont 2020» (2014-2020) – Regulamentul (UE) nr. 1290/2013 – Documente referitoare la proiectul de cercetare «iBorderCtrl: Intelligent Portable Border Control System» – Excepția privind protecția intereselor comerciale ale unui terț – Refuz parțial de acces – Interes public superior”]

text:
               28.2.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 95/24

      Hotărârea Tribunalului din 15 decembrie 2021 – Breyer/REA
      (Cauza T-158/19) (1)

      („Acces la documente - Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 - Program-cadru pentru cercetare și inovare «Orizont 2020» (2014-2020) - Regulamentul (UE) nr. 1290/2013 - Documente referitoare la proiectul de cercetare «iBorderCtrl: Intelligent Portable Border Control System» - Excepția privind protecția intereselor comerciale ale unui terț - Refuz parțial de acces - Interes public superior”)
      (2022/C 95/32)
      Limba de procedură: germana

         Părțile

         Reclamant: Patrick Breyer (Kiel, Germania) (reprezentant: J. Breyer, avocat)

         Pârâtă: Agenția Executivă Europeană pentru Cercetare (reprezentanți: S. Payan-Lagrou și V. Canetti, agenți, asistate de R. van der Hout și C. Wagner, avocați)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE prin care se solicită anularea Deciziei REA din 17 ianuarie 2019 [ARES (2019) 266593] privind accesul parțial la documente

         Dispozitivul

                  1)

                  Anulează Decizia Agenției Executive Europene pentru Cercetare (REA) din 17 ianuarie 2019 [ARES (2019) 266593], în primul rând, în ceea ce privește omisiunea REA de a se pronunța cu privire la cererea domnului Patrick Breyer de acces la documentele referitoare la autorizarea proiectului iBorderCtrl și, în al doilea rând, în ceea ce privește refuzul REA de a acorda accesul integral la documentul D 1.3, un acces parțial la documentele D 1.1, D 1.2, D 2.1, D 2.2 și D 2.3, precum și un acces mai extins la documentele D 3.1, D 7.3 și D 7.8, în măsura în care aceste documente conțin informații care nu fac obiectul excepției prevăzute la articolul 4 alineatul (2) prima liniuță din Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 al Parlamentului European și al Consiliului din 30 mai 2001 privind accesul public la documentele Parlamentului European, ale Consiliului și ale Comisiei.

                  2)

                  Respinge în rest acțiunea.

                  3)

                  Îl obligă pe domnul Breyer să suporte propriile cheltuieli aferente depunerii scrisorii sale din 23 martie 2021 și cheltuielile de judecată efectuate de REA aferente depunerii observațiilor sale din 20 mai 2021.

                  4)

                  Îl obligă pe domnul Breyer să suporte jumătate din propriile sale cheltuieli de judecată, altele decât cele aferente depunerii scrisorii sale din 23 martie 2021.

                  5)

                  Obligă REA să suporte propriile cheltuieli de judecată, cu excepția celor aferente depunerii observațiilor sale din 20 mai 2021, precum și jumătate din cheltuielile de judecată efectuate de domnul Breyer, altele decât cele aferente depunerii scrisorii domnului Breyer din 23 martie 2021.

         (1)  JO C 206, 17.6.2019.


title: Cauza T-703/19: Hotărârea Tribunalului din 21 decembrie 2021 – DD/FRA [„Acțiune în despăgubiri – Funcție publică – Agenți temporari – Deschiderea unei anchete administrative – Articolul 86 alineatul (2) din statut – Obligația de informare – Durata procedurii – Termen rezonabil – Obligația de motivare – Eroare vădită de apreciere – Confidențialitatea anchetei administrative – Obligația de solicitudine – Prejudiciu moral – Legătură de cauzalitate”]

text:
               28.2.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 95/25

      Hotărârea Tribunalului din 21 decembrie 2021 – DD/FRA
      (Cauza T-703/19) (1)

      („Acțiune în despăgubiri - Funcție publică - Agenți temporari - Deschiderea unei anchete administrative - Articolul 86 alineatul (2) din statut - Obligația de informare - Durata procedurii - Termen rezonabil - Obligația de motivare - Eroare vădită de apreciere - Confidențialitatea anchetei administrative - Obligația de solicitudine - Prejudiciu moral - Legătură de cauzalitate”)
      (2022/C 95/33)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamant: DD (reprezentanți: inițial L. Levi și M. Vandenbussche, avocate, ulterior L. Levi, avocată)

         Pârâtă: Agenția pentru Drepturi Fundamentale a Uniunii Europene (reprezentanți: M. O’Flaherty, agent, asistat de B. Wägenbaur, avocat)

         Obiectul

      Acțiune întemeiată pe articolul 270 TFUE, prin care se solicită în esență repararea prejudiciului moral pe care reclamantul pretinde că l-a suferit, estimat ex æquo et bono la 50 000 de euro, cauzat prin deschiderea și organizarea unei proceduri administrative în cadrul FRA

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Îl obligă pe DD să suporte, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, pe cele efectuate de Agenția pentru Drepturi Fundamentale a Uniunii Europene (FRA).

         (1)  JO C 432, 23.12.2019.


title: Cauza T-795/19: Hotărârea Tribunalului din 21 decembrie 2021 – HB/Comisia („Contracte de achiziții publice de servicii – Prestare de servicii de asistență tehnică pentru Consiliul Superior al Magistraturii – Decizie de reducere a cuantumului contractului și de recuperare a cuantumurilor deja achitate – Acțiune în anulare și în despăgubire – Act care se înscrie într-un cadru pur contractual de care este indisociabil – Lipsa unei clauze compromisorii – Inadmisibilitate – Lipsa unor prejudicii detașabile de contract”)

text:
               28.2.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 95/26

      Hotărârea Tribunalului din 21 decembrie 2021 – HB/Comisia
      (Cauza T-795/19) (1)

      („Contracte de achiziții publice de servicii - Prestare de servicii de asistență tehnică pentru Consiliul Superior al Magistraturii - Decizie de reducere a cuantumului contractului și de recuperare a cuantumurilor deja achitate - Acțiune în anulare și în despăgubire - Act care se înscrie într-un cadru pur contractual de care este indisociabil - Lipsa unei clauze compromisorii - Inadmisibilitate - Lipsa unor prejudicii detașabile de contract”)
      (2022/C 95/34)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamantă: HB (reprezentant: L. Levi, avocată)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: J. Baquero Cruz, J. Estrada de Solà și A. Katsimerou, agenți)

         Obiectul

      Pe de o parte, acțiune întemeiată pe articolul 263 TFUE și având ca obiect anularea Deciziei C(2019) 7319 final a Comisiei din 15 octombrie 2019 privind reducerea sumelor datorate în temeiul contractului CARDS/2008/166-429 și recuperarea sumelor plătite în mod nejustificat și, pe de altă parte, cerere întemeiată pe articolul 340 al doilea paragraf TFUE și având ca obiect obținerea, mai întâi, a rambursării tuturor sumelor recuperate eventual de Comisie pe baza acestei decizii precum și plata ultimei facturi emise, însoțite de dobânzi de întârziere, apoi, eliberarea garanției bancare și repararea prejudiciului pe care reclamanta l-ar fi suferit ca urmare a eliberării tardive a acesteia și, în sfârșit, repararea simbolică a prejudiciului moral pe care reclamanta l-ar fi suferit

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea ca inadmisibilă în măsura în care aceasta are ca obiect anularea Deciziei C(2019) 7319 final a Comisiei din 15 octombrie 2019 privind reducerea sumelor datorate în temeiul contractului CARDS/2008/166-429 și recuperarea sumelor plătite în mod nejustificat.

                  2)

                  Respinge acțiunea ca nefondată în măsura în care aceasta are ca obiect angajarea răspunderii extracontractuale a Uniunii Europene.

                  3)

                  Obligă Comisia Europeană la plata cheltuielilor de judecată, inclusiv a celor aferente procedurii măsurilor provizorii.

         (1)  JO C 10, 13.1.2020.


title: Cauza T-796/19: Hotărârea Tribunalului din 21 decembrie 2021 – HB/Comisia („Contracte de achiziții publice de servicii – Prestare de servicii de asistență tehnică în favoarea autorităților ucrainene – Decizie de reducere a valorii contractului și de recuperare a sumelor deja plătite – Acțiune în anulare și în despăgubire – Act care se înscrie într-un cadru pur contractual de care este indisociabil – Lipsa unei clauze compromisorii – Inadmisibilitate – Lipsa unor capete de cerere privind prejudiciul detașabile de contract”)

text:
               28.2.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 95/27

      Hotărârea Tribunalului din 21 decembrie 2021 – HB/Comisia
      (Cauza T-796/19) (1)

      („Contracte de achiziții publice de servicii - Prestare de servicii de asistență tehnică în favoarea autorităților ucrainene - Decizie de reducere a valorii contractului și de recuperare a sumelor deja plătite - Acțiune în anulare și în despăgubire - Act care se înscrie într-un cadru pur contractual de care este indisociabil - Lipsa unei clauze compromisorii - Inadmisibilitate - Lipsa unor capete de cerere privind prejudiciul detașabile de contract”)
      (2022/C 95/35)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamantă: HB (reprezentant: L. Levi, avocată)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: J. Baquero Cruz, J. Estrada de Solà și A. Katsimerou, agenți)

         Obiectul

      În primul rând, o cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE având ca obiect anularea Deciziei C(2019) 7318 final a Comisiei din 15 octombrie 2019 privind reducerea sumelor datorate în temeiul contractului TACIS/2006/101-510 și recuperarea sumelor plătite în mod nejustificat și, în al doilea rând, o cerere întemeiată pe articolul 340 al doilea paragraf TFUE având ca obiect obținerea, pe de o parte, a rambursării tuturor sumelor eventual recuperate de Comisie pe baza acestei decizii însoțite de dobânzi de întârziere și, pe de altă parte, a reparării simbolice a prejudiciului moral pe care l-ar fi suferit reclamanta

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea ca inadmisibilă în măsura în care prin aceasta se solicită anularea Deciziei C(2019) 7318 final a Comisiei din 15 octombrie 2019 privind reducerea sumelor datorate în temeiul contractului TACIS/2006/101-510 și recuperarea sumelor plătite în mod nejustificat.

                  2)

                  Respinge acțiunea ca nefondată în măsura în care prin aceasta se solicită angajarea răspunderii extracontractuale a Uniunii Europene.

                  3)

                  Obligă Comisia Europeană la plata cheltuielilor de judecată, inclusiv a celor aferente procedurii de măsuri provizorii.

         (1)  JO C 10, 13.1.2020.


title: Cauza T-870/19: Hotărârea Tribunalului din 21 decembrie 2021 – Worldwide Spirits Supply/EUIPO – Melfinco (CLEOPATRA QUEEN) [„Marcă a Uniunii Europene – Procedură de declarare a nulității – Marca Uniunii Europene figurativă CLEOPATRA QUEEN – Marca națională verbală anterioară CLEOPATRA MELFINCO – Articolele 15 și 57 din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 [devenite articolele 18 și 64 din Regulamentul (UE) 2017/1001] – Dovada utilizării serioase a mărcii anterioare – Declararea nulității”]

text:
               28.2.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 95/27

      Hotărârea Tribunalului din 21 decembrie 2021 – Worldwide Spirits Supply/EUIPO – Melfinco (CLEOPATRA QUEEN)
      (Cauza T-870/19) (1)

      („Marcă a Uniunii Europene - Procedură de declarare a nulității - Marca Uniunii Europene figurativă CLEOPATRA QUEEN - Marca națională verbală anterioară CLEOPATRA MELFINCO - Articolele 15 și 57 din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 [devenite articolele 18 și 64 din Regulamentul (UE) 2017/1001] - Dovada utilizării serioase a mărcii anterioare - Declararea nulității”)
      (2022/C 95/36)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Worldwide Spirits Supply, Inc. (Tortola, Insulele Virgine Britanice) (reprezentant: S. Demetriou, avocată)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO) (reprezentanți: A. Folliard Monguiral și V. Ruzek, agenți)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO, intervenientă la Tribunal: Melfinco S. A. (Schaan, Liechtenstein) (reprezentant: M. Gioti, avocată)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a patra de recurs a EUIPO din 21 octombrie 2019 (cauza R 1820/2018-4) privind o procedură de declarare a nulității între Melfinco și Worldwide Spirits Supply

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Obligă Worldwide Spirits Supply, Inc. să suporte, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, pe cele efectuate de Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO).

                  3)

                  Melfinco S. A. suportă propriile cheltuieli de judecată.

         (1)  JO C 77, 9.3.2020.


title: Cauza T-6/20: Hotărârea Tribunalului din 21 decembrie 2021 – Dr. Spiller/EUIPO – Rausch (Alpenrausch Dr. Spiller) [„Marcă a Uniunii Europene – Procedură de opoziție – Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene verbale Alpenrausch Dr. Spiller – Marca Uniunii Europene verbală anterioară RAUSCH – Motiv relativ de refuz – Risc de confuzie – Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 [devenit articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001]”]

text:
               28.2.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 95/28

      Hotărârea Tribunalului din 21 decembrie 2021 – Dr. Spiller/EUIPO – Rausch (Alpenrausch Dr. Spiller)
      (Cauza T-6/20) (1)

      („Marcă a Uniunii Europene - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene verbale Alpenrausch Dr. Spiller - Marca Uniunii Europene verbală anterioară RAUSCH - Motiv relativ de refuz - Risc de confuzie - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 [devenit articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001]”)
      (2022/C 95/37)
      Limba de procedură: germana

         Părţile

         Reclamantă: Dr. Spiller GmbH (Siegsdorf, Germania) (reprezentanți: J. Stock și M. Geitz, avocați)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentanți: M. Eberl, J. Schäfer, A. Söder și D. Walicka, agenți)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO, intervenientă la Tribunal: Rausch AG Kreuzlingen (Kreuzlingen, Elveția) (reprezentanți: F. Stangl și S. Pilgram, avocați)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei întâi de recurs a EUIPO din 8 octombrie 2019 (cauza R 2206/2015-1) privind o procedură de opoziție între Rausch Kreuzlingen și Dr. Spiller

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Obligă Dr. Spiller GmbH la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 68, 2.3.2020.


title: Cauza T-369/20: Hotărârea Tribunalului din 21 decembrie 2021 – EFFAS/EUIPO – CFA Institute (CEFA Certified European Financial Analyst) [„Marcă a Uniunii Europene – Procedură de opoziție – Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene verbale CEFA Certified European Financial Analyst – Marca Uniunii Europene verbală anterioară CFA – Motiv relativ de refuz – Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 [devenit articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001]”]

text:
               28.2.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 95/29

      Hotărârea Tribunalului din 21 decembrie 2021 – EFFAS/EUIPO – CFA Institute (CEFA Certified European Financial Analyst)
      (Cauza T-369/20) (1)

      („Marcă a Uniunii Europene - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene verbale CEFA Certified European Financial Analyst - Marca Uniunii Europene verbală anterioară CFA - Motiv relativ de refuz - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 [devenit articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001]”)
      (2022/C 95/38)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: European Federation of Financial Analysts’ Societies (EFFAS) (Frankfurt am Main, Germania) (reprezentanți: S. Merico, G. Macías Bonilla și F. Miazzetto, avocați)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentanți: P. Villani, J. Crespo Carrillo și V. Ruzek, agenți)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO, intervenientă la Tribunal: CFA Institute (Charlottesville, Virginia, Statele Unite) (reprezentanți: G. Engels și W. May, avocați)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 31 martie 2020 (cauza R 1082/2019–5), privind o procedură de opoziție între CFA Institute și EFFAS.

         Dispozitivul

                  1)

                  Anulează decizia Camerei a cincea de recurs a Oficiului Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO) din 31 martie 2020 (R 1082/2019-5).

                  2)

                  EUIPO suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de European Federation of Financial Analysts’ Societies (EFFAS).

                  3)

                  CFA Institute va suporta propriile cheltuieli de judecată.

         (1)  JO C 255, 3.8.2020.


title: Cauza T-381/20: Hotărârea Tribunalului din 21 decembrie 2021 – Datax/REA [„Clauză compromisorie – Al șaptelea program-cadru pentru activități de cercetare, de dezvoltare tehnologică și demonstrative (2007-2013) – Acordurile de subvenționare HELP și GreenNets – Anchetă a OLAF – Cheltuieli cu personalul – Sarcina probei – Fiabilitatea fișelor de pontaj – Ineligibilitatea costurilor declarate de beneficiar – Cerere de recuperare – Note de debit – Prescripție – Termen rezonabil – Proporționalitate”]

text:
               28.2.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 95/29

      Hotărârea Tribunalului din 21 decembrie 2021 – Datax/REA
      (Cauza T-381/20) (1)

      („Clauză compromisorie - Al șaptelea program-cadru pentru activități de cercetare, de dezvoltare tehnologică și demonstrative (2007-2013) - Acordurile de subvenționare HELP și GreenNets - Anchetă a OLAF - Cheltuieli cu personalul - Sarcina probei - Fiabilitatea fișelor de pontaj - Ineligibilitatea costurilor declarate de beneficiar - Cerere de recuperare - Note de debit - Prescripție - Termen rezonabil - Proporționalitate”)
      (2022/C 95/39)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Datax sp. z o.o. (Wrocław, Polonia) (reprezentant: J. Bober, avocat)

         Pârâtă: Agenția Executivă Europeană pentru Cercetare (reprezentanți: S. Payan-Lagrou și V. Canetti, agenți, asistate de M. Le Berre, avocat)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 272 TFUE având ca obiect, în primul rând, obținerea unei declarații de eligibilitate a cheltuielilor cu personalul aferente cercetătorului, în al doilea rând, constatarea netemeiniciei obligației de plată a unor daune interese forfetare și, în al treilea rând, obligarea REA la neluarea niciunei alte măsuri împotriva reclamantei în ceea ce privește cheltuielile cu personalul aferente cercetătorului, corespunzătoare acordurilor de subvenționare HELP și GreenNets.

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Obligă Datax sp. z o.o. la plata cheltuielilor de judecată, inclusiv a celor aferente procedurii privind măsurile provizorii.

         (1)  JO C 297, 7.9.2020.


title: Cauza T-723/21 R: Ordonanța președintelui Tribunalului din 8 decembrie 2021 – Rooken și alții/Parlamentul („Măsuri provizorii – Membri ai Parlamentului – Condiții de acces la clădirile Parlamentului în cele trei locuri de desfășurare a activității, legate de criza sanitară – Cerere de suspendare a executării – Lipsa urgenței”)

text:
               28.2.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 95/38

      Ordonanța președintelui Tribunalului din 8 decembrie 2021 – Rooken și alții/Parlamentul
      (Cauza T-723/21 R)
      („Măsuri provizorii - Membri ai Parlamentului - Condiții de acces la clădirile Parlamentului în cele trei locuri de desfășurare a activității, legate de criza sanitară - Cerere de suspendare a executării - Lipsa urgenței”)
      (2022/C 95/53)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamanți: Robert Jan Rooken și alți 8 reclamanți ale căror nume figurează în anexa la ordonanță (Muiderberg, Țările de Jos) (reprezentanți: P. de Bandt, M. Gherghinaru și L. Panepinto, avocați)

         Pârât: Parlamentul European (reprezentanți: S. Alves și A. M. Dumbrăvan, agenți)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolele 278 și 279 TFUE și având ca obiect suspendarea executării deciziei Biroului Parlamentului din 27 octombrie 2021 privind norme excepționale în materie de sănătate și de securitate care reglementează accesul în clădirile Parlamentului European în cele trei locuri de desfășurare a activității

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge cererea de măsuri provizorii.

                  2)

                  Revocă Ordonanța din 15 noiembrie 2021, Rooken și alții./Parlamentul (T-723/21 R).

                  3)

                  Cererea privind cheltuielile de judecată se soluționează odată cu fondul.


title: Cauza T-724/21 R: Ordonanța președintelui Tribunalului din 8 decembrie 2021 – IL și alții/Parlamentul („Procedură de măsuri provizorii – Funcție publică – Condiții de acces în clădirile Parlamentului în cele trei locuri de desfășurare a activității acestuia legate de criza sanitară – Cerere de suspendare a executării – Lipsa urgenței”)

text:
               28.2.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 95/38

      Ordonanța președintelui Tribunalului din 8 decembrie 2021 – IL și alții/Parlamentul
      (Cauza T-724/21 R)
      („Procedură de măsuri provizorii - Funcție publică - Condiții de acces în clădirile Parlamentului în cele trei locuri de desfășurare a activității acestuia legate de criza sanitară - Cerere de suspendare a executării - Lipsa urgenței”)
      (2022/C 95/54)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamanți: IL și alți 81 de reclamanți ale căror nume figurează în anexa la ordonanță (reprezentanți: P. de Bandt, M. Gherghinaru și L. Panepinto, avocați)

         Pârât: Parlamentul European (reprezentanți: D. Boytha, S. Bukšek Tomac și L. Darie, agenți)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolele 278 și 279 TFUE și prin care se urmărește suspendarea executării deciziei Biroului Parlamentului din 27 octombrie 2021 privind norme excepționale în materie de sănătate și de securitate care reglementează accesul în clădirile Parlamentului în cele trei locuri de desfășurare a activității acestuia.

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge cererea de măsuri provizorii.

                  2)

                  Revocă Ordonanța din 15 noiembrie 2021, IL și alții/Parlamentul (T-724/21 R).

                  3)

                  Cererea privind cheltuielile de judecată se soluționează odată cu fondul.


title: Cauza T-764/21: Acțiune introdusă la 8 decembrie 2021 – Atesos medical și alții/Comisia

text:
               28.2.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 95/39

      Acțiune introdusă la 8 decembrie 2021 – Atesos medical și alții/Comisia
      (Cauza T-764/21)
      (2022/C 95/55)
      Limba în care a fost introdusă acțiunea: engleza

         Părțile

         Reclamante: Atesos medical AG (Aarau, Elveția) și alte șapte reclamante (reprezentanți: M. Meulenbelt, B. Natens și I. Willemyns, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Concluziile

      Reclamantele solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei nepublicate a pârâtei adoptată la o dată necunoscută, prin care se afirmă în mod fals expirarea desemnării Schweizerische Vereinigung für Qualitäts – und Management Systeme („SQS”) drept organism de evaluare a conformității pentru dispozitivele medicale în temeiul Directivei 93/42/CEE privind dispozitivele medicale și prin care SQS este delistată din baza de date a Comisiei Europene privind Noua abordare a organizațiilor desemnate și notificate, cu efect de la 28 septembrie 2021; și

                  —

                  obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamantele invocă patru motive.

                  1.

                  Primul motiv, întemeiat pe încălcarea de către pârâtă a articolului 296 TFUE și a articolelor 5 alineatul (1), 5 alineatul (2) și 13 alineatul (2) TUE.

                  2.

                  Al doilea motiv, întemeiat pe abuzul de putere săvârșit de pârâtă.

                  3.

                  Al treilea motiv, întemeiat pe încălcarea de către pârâtă a articolului 218 alineatul (9) TFUE și a articolelor 8, 18, 19 și 21 din „MRA (Acordul de recunoaștere reciprocă) UE-Elveția” (1), a dreptului de a fi ascultat, astfel cum este consacrat la articolul 41 alineatul (2) din Carta drepturilor fundamentale, a dreptului la apărare și a principiului general fraus omnia corrumpit.

                  4.

                  Al patrulea motiv, întemeiat pe încălcarea de către pârâtă a articolului 120 din Regulamentul (UE) 2017/745 (2), a articolului 1 (coroborat cu articolul 22) și a articolului 5 din „MRA UE-Elveția”, precum și a principiilor generale ale efectivității, securității juridice și al încrederii legitime.

         (1)  Acordul între Comunitatea Europeană și Confederația Elvețiană privind recunoașterea reciprocă în materie de evaluare a conformității – Actul final – Declarații comune – Informare privind intrarea în vigoare a șapte Acorduri încheiate cu Confederația Elvețiană în domeniile circulații a persoanelor, transportului aerian și terestru, achizițiilor publice, cooperării științifice și tehnologice, recunoașterii reciproce a evaluării conformității și comerțului cu produse agricole (JO 2002, L 114, p. 369), astfel cum a fost modificat prin Decizia nr. 2/2017 a comitetului instituit în temeiul Acordului între Comunitatea Europeană și Confederația Elvețiană privind recunoașterea reciprocă în materie de evaluare a conformității din 22 decembrie 2017 de modificare a capitolului 2 privind echipamentele individuale de protecție, a capitolului 4 privind dispozitivele medicale, a capitolului 5 privind aparatele de uz casnic pe bază de gaz și boilerele și a capitolului 19 privind instalațiile pe cablu [2018/403] (JO 2018, L 72, p. 24-41).

         (2)  Regulamentul (UE) 2017/745 al Parlamentului European și al Consiliului din 5 aprilie privind dispozitivele medicale, de modificare a Directivei 2001/83/CE, a Regulamentului (CE) nr. 178/2002 și a Regulamentului (CE) nr. 1223/2009 și de abrogare a Directivelor 90/385/CEE și 93/42/CEE ale Consiliului (Text cu relevanță pentru SEE) (JO 2017, L 117, p. 1-175).


title: Cauza T-780/21: Acțiune introdusă la 14 decembrie 2021 – Lila Rossa Engros/EUIPO (LiLAC)

text:
               28.2.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 95/40

      Acțiune introdusă la 14 decembrie 2021 – Lila Rossa Engros/EUIPO (LiLAC)
      (Cauza T-780/21)
      (2022/C 95/56)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: româna

         Părțile

         Reclamantă: Lila Rossa Engros SRL (Voluntari, România) (reprezentant: O. Anghel, avocată)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Marca în litigiu: cererea de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurative LiLAC de culoare neagră – cererea de înregistrare nr. 18 243 487

         Decizia atacată: Decizia Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 10 septembrie 2021 în cauza R 441/2021-5

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  admiterea prezentei cereri;

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                  admiterea cererii de înregistrare a mărcii nr. 18 243 487 LiLAC pentru toate produsele şi serviciile solicitate;

                  —

                  obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele invocate

                  —

                  încălcarea articolului 7, alineatul (1) literele (b) şi (c) din Regulamentul (UE) nr. 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului;

                  —

                  aplicarea greşită a criteriilor de analiză a motivelor absolute de refuz stabilite de jurisprudenţă.


title: Cauza T-16/22: Acțiune introdusă la 10 ianuarie 2022 – NV/BEI

text:
               28.2.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 95/40

      Acțiune introdusă la 10 ianuarie 2022 – NV/BEI
      (Cauza T-16/22)
      (2022/C 95/57)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamantă: NV (reprezentant: L. Levi, avocată)

         Pârâtă: Banca Europeană de Investiții

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  declararea prezentei acțiuni admisibilă și întemeiată;
                  în consecință,

                  —

                  anularea deciziei din 5 februarie 2021 prin care au fost calificate drept nemotivate absențele reclamantei din perioadele următoare: 29 mai 2020 – 15 septembrie 2020, 30 iunie 2020 – 30 septembrie 2020, 7 septembrie 2020 – 7 noiembrie 2020 și 3 noiembrie 2020 – 8 ianuarie 2021;

                  —

                  în măsura necesară, anularea deciziei din 1 octombrie 2021 de respingere a căii de atac administrative introduse la 1 aprilie 2021 împotriva deciziei din 5 februarie 2021;

                  —

                  anularea deciziei din 20 aprilie 2021 prin care au fost calificate drept nemotivate absențele reclamantei din perioada 8 ianuarie 2021 – 8 aprilie 2021;

                  —

                  anularea deciziei din 3 mai 2021 prin care au fost calificate drept nemotivate absențele reclamantei din perioada 8 aprilie 2021 – 8 iunie 2021;

                  —

                  în măsura necesară, anularea deciziei din 27 octombrie 2021 de respingere a căii de atac administrative introduse la 18 iunie 2021 împotriva deciziilor din 20 aprilie 2021 și din 3 mai 2021;

                  —

                  obligarea BEI la plata remunerațiilor aferente perioadelor 29 mai 2020 – 8 ianuarie 2021, 8 ianuarie 2021 – 8 aprilie 2021 și 8 aprilie 2021 – 8 iunie 2021, remunerații care ar trebui majorate cu dobânzi de întârziere, dobânzile de întârziere fiind stabilite la rata dobânzii Băncii Centrale Europene majorată cu 2 puncte;

                  —

                  obligarea BEI la repararea prejudiciilor reclamantei;

                  —

                  obligarea BEI la plata tuturor cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamanta invocă trei motive.

                  1.

                  Primul motiv, întemeiat pe încălcarea articolelor 2.3, 3.3, 3.4 și 3.6 din anexa X la dispozițiile administrative, pe încălcarea articolului 34 din Cartă coroborat sau nu cu articolele 2.3, 3.3, 3.4 și 3.6 din dispozițiile administrative, pe eroarea vădită de apreciere, pe încălcarea obligației de solicitudine și pe abuzul de drept.

                  2.

                  Al doilea motiv, întemeiat pe încălcarea obligației și a îndatoririi de diligență, pe încălcarea articolului 41 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene și pe eroarea vădită de apreciere.

                  3.

                  Al treilea motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 33b din Regulamentul personalului și a articolului 11 din dispozițiile administrative.


title: Cauza T-19/22: Acțiune introdusă la 11 ianuarie 2022 – Piaggio & C./EUIPO – Zhejiang Zhongneng Industry (Forma unui scuter)

text:
               28.2.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 95/41

      Acțiune introdusă la 11 ianuarie 2022 – Piaggio & C./EUIPO – Zhejiang Zhongneng Industry (Forma unui scuter)
      (Cauza T-19/22)
      (2022/C 95/58)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: italiana

         Părțile

         Reclamantă: Piaggio & C. SpA (Pontedera, Italia) (reprezentanți: F. Jacobacci și B. La Tella, avocați)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Zhejiang Zhongneng Industry Co. Ltd (Taizhou City, China)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Titularul mărcii în litigiu: reclamanta

         Marca în litigiu: marca Uniunii Europene tridimensională (Forma unui scuter) – marca Uniunii Europene nr. 11 686 482

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de declarare a nulității

         Decizia atacată: Decizia Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 25 octombrie 2021 în cauza R 359/2021-5

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate;
                  în subsidiar:

                  —

                  anularea deciziei atacate și retrimiterea cauzei la camera de recurs, pentru a se indica în mod clar în ce țări marca Uniunii Europene nr. 11 686 482 este valabilă și/sau a dobândit caracter distinctiv și, invers, în ce țări nu a dobândit un astfel de caracter distinctiv, pe baza probelor furnizate de titular;
                  în orie caz:

                  —

                  să se dispună ca cheltuielile de judecată aferente procedurii în fața camerei de recurs să fie plătite de pârâtă, în temeiul articolului 190 din Regulamentul de procedură al Tribunalului Uniunii Europene;

                  —

                  obligarea EUIPO și a eventualului intervenient la plata integrală a cheltuielilor de judecată aferente prezentei proceduri.

         Motivele invocate

                  —

                  încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 al Consiliului;

                  —

                  încălcarea și/sau greșita interpretare a articolului 7 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 al Consiliului și greșita apreciere a elementelor de probă furnizate de titularul mărcii Uniunii Europene.


title: Cauza T-20/22: Acțiune introdusă la 12 ianuarie 2022 – NW/Comisia

text:
               28.2.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 95/42

      Acțiune introdusă la 12 ianuarie 2022 – NW/Comisia
      (Cauza T-20/22)
      (2022/C 95/59)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamant: NW (reprezentant: M. Velardo, avocată)

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Concluziile

      Reclamantul solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziilor contestate, în măsura în care acestea prevăd recuperarea sumelor plătite reclamantului;

                  —

                  obligarea Comisiei să îi înapoieze reclamantului sumele deja recuperate;

                  —

                  obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată;

                  —

                  cu titlu subsidiar, anularea deciziilor contestate, în măsura în care prevăd recuperarea sumei de 3 986,72 de euro;

                  —

                  reclamantul solicită, de asemenea, plata dobânzilor pentru orice sumă care va rezulta ca fiind creditoare din momentul la care fiecare sumă ar fi trebuit să îi fie plătită până la plata definitivă;

                  —

                  în ipoteza în care Tribunalul va trebui să respingă prezenta acțiune – având în vedere pluralitatea neregulilor săvârșite de PMO de-a lungul timpului, faptul că „scutirea de impozit nu este ușor detectabilă pe un fluturaș de salariu”, asigurările furnizate reclamantului de PMO, buna credință a reclamantului recunoscută de administrație și faptul că reclamantul (neavând niciun motiv să se îndoiască de nivelul salariului său) și-a asumat angajamente financiare proporționale la un nivel ridicat în cursul acestor ani (precum subscrierea unui credit ipotecar pentru cumpărarea unei case pentru familia sa) – reclamantul consideră că, din motive de echitate, Tribunalul ar trebui să oblige Comisia la suportarea cel puțin a propriilor cheltuieli de judecată, precum și a celor efectuate de reclamant, în temeiul articolului 135 din Regulamentul de procedură.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii împotriva deciziilor Comisiei din 6 și 9 aprilie 2021 și din 4 mai 2021 de a proceda la recuperarea sumelor care i-au fost plătite în mod necuvenit în temeiul scutirii de impozit pentru copiii săi, reclamantul invocă trei motive.

                  1.

                  Primul motiv, întemeiat pe eroarea de interpretare și de aplicare a articolului 85 din Statutul funcționarilor Uniunii Europene. Reclamantul consideră în această privință că nu sunt îndeplinite condițiile prevăzute la articolul 85 pentru a se permite restituirea plăților nedatorate.

                  2.

                  Al doilea motiv, întemeiat pe încălcarea principiului încrederii legitime, în măsura în care, în speță, ar fi îndeplinite cele trei condiții care caracterizează încrederea legitimă în temeiul jurisprudenței aplicabile.

                  3.

                  Al treilea motiv, întemeiat pe lipsa de motivare.


title: Cauza T-21/22: Acțiune introdusă la 12 ianuarie 2022 – NY/Comisia

text:
               28.2.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 95/43

      Acțiune introdusă la 12 ianuarie 2022 – NY/Comisia
      (Cauza T-21/22)
      (2022/C 95/60)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamant: NY (reprezentanți: A. Champetier și S. Rodrigues, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Concluziile

      Reclamantul solicită Tribunalului:

                  —

                  declararea prezentei acțiuni ca fiind admisibilă și întemeiată;

                  —

                  anularea primei decizii atacate precum și, în măsura în care este necesar, a celei de a doua decizii atacate;

                  —

                  obligarea pârâtei la plata tuturor cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii împotriva deciziei Comisiei din 14 aprilie 2021 de respingere a cererii de despăgubire introduse la 22 decembrie 2020, reclamantul invocă trei motive.

                  1.

                  Primul motiv se întemeiază pe încălcarea dreptului la bună administrare și a principiului imparțialității. Reclamantul consideră că, în cadrul examinării cererii de despăgubire, cerința de imparțialitate nu a fost respectată, atât din punct de vedere subiectiv, cât și din punct de vedere obiectiv.

                  2.

                  Al doilea motiv se întemeiază pe încălcarea dreptului la integritate și la demnitate și pe existența mai multor erori vădite de apreciere. Reclamantul susține că pârâta nu a respectat obligația care îi revenea de a-i proteja demnitatea și integritatea, având în vedere violențele săvârșite de agenții de securitate asupra sa și a căror constatare este afectată de erori vădite de apreciere.

                  3.

                  Al treilea motiv se întemeiază pe încălcarea obligației de solicitudine în măsura în care reclamantul nu a beneficiat de toate susținerea pe care era îndreptățit să o primească din partea pârâtei.


title: Cauza T-23/22: Acțiune introdusă la 11 ianuarie 2022 – Grail/Comisia

text:
               28.2.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 95/43

      Acțiune introdusă la 11 ianuarie 2022 – Grail/Comisia
      (Cauza T-23/22)
      (2022/C 95/61)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Grail LLC (Menlo Park, California, Statele Unite) (reprezentanți: D. Little, solicitor, J. Ruiz Calzado, J. M. Jiménez-Laiglesia Oñate și A. Giraud, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea Deciziei Comisiei din 29 octombrie 2021 de adoptare a unor măsuri interimare în temeiul articolului 8 alineatul (5) litera (a) din Regulamentul nr. 139/2004 (denumit în continuare „RUEC”) în cazul COMP/M.10493 – Illumina/GRAIL;

                  —

                  obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamanta invocă două motive.

                  1.

                  Primul motiv, prin care se contestă competența Comisiei de a adopta decizia Comisia nu are competență pentru a adopta o decizie în temeiul articolului 8 alineatul (5) litera (a) din RUEC, în cazul în care Curtea statuează în cauza T-227/21 că cele șase decizii de trimitere adoptate de Comisie la 19 aprilie 2021 în conformitate cu articolul 22 alineatul (3) din RUEC au fost nelegale.

                  2.

                  Al doilea motiv, întemeiat pe erori de drept și de fapt săvârșite de Comisie în interpretarea, aplicarea și motivarea cerințelor legale pentru adoptarea deciziei în temeiul articolului 8 alineatul (5) litera (a) din RUEC

                              —

                              Prin decizie se ignoră în mod eronat că angajamentele privind separarea activităților, asumate și notificate Comisiei de Illumina ulterior achiziționării de către Illumina a acțiunilor GRAIL Inc., au împiedicat părțile să pună în aplicare concentrarea, în sensul articolului 7 din RUEC.

                              —

                              Decizia nu cuprinde nicio dezbatere semnificativă cu privire la condițiile de concurență existente la momentul adoptării sale și nu demonstrează modul în care achiziționarea de către Illumina a acțiunilor GRAIL Inc. a redus concurența efectivă sau ar reduce concurența efectivă înainte de adoptarea de către Comisie a unei decizii finale pe fond.

                              —

                              Prin decizie nu se identifică nicio urgență care să justifice adoptarea unor măsuri interimare, din moment ce, în cele câteva luni cuprinse între adoptarea deciziei și adoptarea unei decizii pe fond privind concentrarea, nu se poate produce niciun efect semnificativ asupra concurenței pe piețele afectate.

                              —

                              Decizia este viciată de o eroare de drept, întrucât prin aceasta se presupune că, în temeiul articolului 8 alineatul (5) litera (a) din RUEC, Comisia este îndreptățită să adopte măsuri interimare în vederea asigurării efectului util al unei decizii viitoare ipotetice în temeiul articolului 8 alineatul (4) din RUEC.

                              —

                              Impunerea unei anumite obligații în sarcina GRAIL este incompatibilă cu articolul 8 alineatul (5) litera (a) din RUEC și nu este nici necesară, nici proporțională.


title: Cauza T-25/22: Acțiune introdusă la 17 ianuarie 2022 – Canai Technology/EUIPO – WE Brand (HE&ME)

text:
               28.2.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 95/44

      Acțiune introdusă la 17 ianuarie 2022 – Canai Technology/EUIPO – WE Brand (HE&ME)
      (Cauza T-25/22)
      (2022/C 95/62)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Canai Technology Co. Ltd (Guangzhou, China) (reprezentanți: J. Gallego Jiménez, E. Sanz Valls, P. Bauzá Martínez, Y. Hernández Viñes și C. Marí Aguilar, avocați)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: WE Brand Sàrl (Luxemburg, Luxemburg)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Solicitantul mărcii în litigiu: reclamanta

         Marca în litigiu: înregistrarea internațională care desemnează Uniunea Europeană a mărcii figurative „HE&ME” – înregistrarea internațională care desemnează Uniunea Europeană nr. 1 426 777

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție

         Decizia atacată: Decizia Camerei întâi de recurs a EUIPO din 16 noiembrie 2021 în cauza R 1390/2020-1

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                  obligarea EUIPO (și, dacă intervine, a celeilalte părți din procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO) la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivul invocat

                  —

                  Încălcarea articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.


title: Cauza T-848/19: Ordonanța Tribunalului din 20 decembrie 2021 – HS/Comisia

text:
               28.2.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 95/45

      Ordonanța Tribunalului din 20 decembrie 2021 – HS/Comisia
      (Cauza T-848/19) (1)

      (2022/C 95/63)
      Limba de procedură: engleza
      Președintele Camerei a patra a dispus radierea cauzei.

         (1)  JO C 271, 17.8.2020.


title: Cauza T-765/20: Ordonanța Tribunalului din 16 decembrie 2021 – The Floow/Comisia

text:
               28.2.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 95/45

      Ordonanța Tribunalului din 16 decembrie 2021 – The Floow/Comisia
      (Cauza T-765/20) (1)

      (2022/C 95/64)
      Limba de procedură: engleza
      Președintele Camerei a cincea a dispus radierea cauzei.

         (1)  JO C 88, 15.3.2021.


title: Cauza T-46/21: Ordonanța Tribunalului din 7 decembrie 2021 – El Corte Inglés/EUIPO – Yajun (PREMILITY)

text:
               28.2.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 95/45

      Ordonanța Tribunalului din 7 decembrie 2021 – El Corte Inglés/EUIPO – Yajun (PREMILITY)
      (Cauza T-46/21) (1)

      (2022/C 95/65)
      Limba de procedură: spaniola
      Președintele Camerei a cincea a dispus radierea cauzei.

         (1)  JO C 88, 15.3.2021.


title: Cauza T-519/21: Ordonanța Tribunalului din 8 decembrie 2021 – VY/Comisia

text:
               28.2.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 95/46

      Ordonanța Tribunalului din 8 decembrie 2021 – VY/Comisia
      (Cauza T-519/21) (1)

      (2022/C 95/66)
      Limba de procedură: franceza
      Președintele Camerei a șaptea a dispus radierea cauzei.

         (1)  JO C 422, 18.10.2021.


title: Cauza T-549/20: Hotărârea Tribunalului din 21 decembrie 2021 – Magic Box Int. Toys/EUIPO – KMA Concepts (SUPERZINGS) [„Marcă a Uniunii Europene – Procedură de declarare a nulității – Marca Uniunii Europene verbală SUPERZINGS – Marca internațională figurativă anterioară ZiNG – Motiv relativ de refuz – Risc de confuzie – Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 [devenit articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001]”]

text:
               28.2.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 95/30

      Hotărârea Tribunalului din 21 decembrie 2021 – Magic Box Int. Toys/EUIPO – KMA Concepts (SUPERZINGS)
      (Cauza T-549/20) (1)

      („Marcă a Uniunii Europene - Procedură de declarare a nulității - Marca Uniunii Europene verbală SUPERZINGS - Marca internațională figurativă anterioară ZiNG - Motiv relativ de refuz - Risc de confuzie - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 [devenit articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001]”)
      (2022/C 95/40)
      Limba de procedură: spaniola

         Părţile

         Reclamantă: Magic Box Int. Toys SLU (Sant Cugat del Vallés, Spania) (reprezentanţi: J. L. Rivas Zurdo și E. López Leiva, avocați)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentant: J. Crespo Carrillo, agent)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO, intervenientă la Tribunal: KMA Concepts Ltd. (Mahé, Seychelles) (reprezentanți: C. Duch Fonoll și I. Osinaga Lozano, avocate)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a patra de recurs a EUIPO din 29 iunie 2020 (cauza R 2511/2019-4), privind o procedură de declarare a nulității între KMA Concepts și Magic Box Int. Toys

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Obligă Magic Box Int. Toys SLU să suporte propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO) și de KMA Concepts Ltd.

         (1)  JO C 348, 19.10.2020.


title: Cauza T-587/20: Hotărârea Tribunalului din 21 decembrie 2021 – MO/Consiliul („Funcție publică – Funcționari – Schimbare a repartizării din oficiu – Exercițiul de evaluare 2019 – Dreptul de a fi ascultat – Răspundere”)

text:
               28.2.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 95/30

      Hotărârea Tribunalului din 21 decembrie 2021 – MO/Consiliul
      (Cauza T-587/20) (1)

      („Funcție publică - Funcționari - Schimbare a repartizării din oficiu - Exercițiul de evaluare 2019 - Dreptul de a fi ascultat - Răspundere”)
      (2022/C 95/41)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamant: MO (reprezentant: A. Guillerme, avocată)

         Pârât: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: M. Bauer, M. Alver și K. Kouri, agenți)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 270 TFUE prin care se urmărește, pe de o parte, anularea deciziei Consiliului din 19 noiembrie 2019 de repartizare a reclamantei la unitatea [confidențial], precum și a raportului de evaluare a reclamantei pentru exercițiul de evaluare 2019, și, pe de altă parte, repararea diverselor prejudicii materiale și morale pe care aceasta le-ar fi suferit

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  O obligă pe MO la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 433, 14.12.2020.


title: Cauza T-598/20: Hotărârea Tribunalului din 21 decembrie 2021 – Skechers USA/EUIPO (ARCH FIT) [„Marcă a Uniunii Europene – Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene verbale ARCH FIT – Motive absolute de refuz – Lipsa caracterului distinctiv – Caracter descriptiv – Articolul 7 alineatul 1 literele (b) și (c) din Regulamentul (UE) 2017/1001”]

text:
               28.2.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 95/31

      Hotărârea Tribunalului din 21 decembrie 2021 – Skechers USA/EUIPO (ARCH FIT)
      (Cauza T-598/20) (1)

      („Marcă a Uniunii Europene - Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene verbale ARCH FIT - Motive absolute de refuz - Lipsa caracterului distinctiv - Caracter descriptiv - Articolul 7 alineatul 1 literele (b) și (c) din Regulamentul (UE) 2017/1001”)
      (2022/C 95/42)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Skechers USA, Inc. II (Manhattan Beach, California, Statele Unite) (reprezentanți: T. Holman, A. Reid, solicitors, J. Bogatz și Y. Stone, avocate)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentanți: S. Scardocchia și V. Ruzek, agenți)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei întâi de recurs a EUIPO din 29 iulie 2020 (cauza R 2631/2019–1), privind o cerere de înregistrare a semnului verbal ARCH FIT ca marcă a Uniunii Europene

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Obligă Skechers USA, Inc. II la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 390, 16.11.2020.


title: Cauza T-699/20: Hotărârea Tribunalului din 21 decembre 2021 – Fashion Energy/EUIPO – Retail Royalty (1st AMERICAN) [„Marcă a Uniunii Europene – Procedură de opoziție – Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurative 1st AMERICAN – Marcă a Uniunii Europene figurativă anterioară reprezentând un vultur sau altă pasăre de pradă – Motiv relativ de refuz – Risc de confuzie – Similitudine a semnelor pe plan fonetic – Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 [devenit articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001] – Articolul 72 alineatul (6) din Regulamentul 2017/1001 – Articolul 94 alineatul (1) din Regulamentul 2017/1001”]

text:
               28.2.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 95/32

      Hotărârea Tribunalului din 21 decembre 2021 – Fashion Energy/EUIPO – Retail Royalty (1st AMERICAN)
      (Cauza T-699/20) (1)

      („Marcă a Uniunii Europene - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurative 1st AMERICAN - Marcă a Uniunii Europene figurativă anterioară reprezentând un vultur sau altă pasăre de pradă - Motiv relativ de refuz - Risc de confuzie - Similitudine a semnelor pe plan fonetic - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 [devenit articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001] - Articolul 72 alineatul (6) din Regulamentul 2017/1001 - Articolul 94 alineatul (1) din Regulamentul 2017/1001”)
      (2022/C 95/43)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Fashion Energy Srl (Milano, Italia) (reprezentanți: T. Müller și F. Togo, avocați)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentanți: L. Rampini și V. Ruzek, agenți)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO, intervenientă la Tribunal: Retail Royalty Co. (Las Vegas, Nevada, Statele Unite) (reprezentanți: J. Bogatz și Y. Stone, avocate)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a patra de recurs a EUIPO din 10 septembrie 2020 (cauza R 426/2020-4), privind o procedură de opoziție între Retail Royalty și Fashion Energy.

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Obligă Fashion Energy Srl la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 28, 25.1.2021.


title: Cauza T-159/21: Hotărârea Tribunalului din 21 decembrie 2021 – Bustos/EUIPO – Bicicletas Monty (motwi) [„Marcă a Uniunii Europene – Procedură de opoziție – Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurative motwi – Marca națională verbală anterioară MONTY – Motiv relativ de refuz – Lipsa riscului de confuzie – Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001”]

text:
               28.2.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 95/32

      Hotărârea Tribunalului din 21 decembrie 2021 – Bustos/EUIPO – Bicicletas Monty (motwi)
      (Cauza T-159/21) (1)

      („Marcă a Uniunii Europene - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurative motwi - Marca națională verbală anterioară MONTY - Motiv relativ de refuz - Lipsa riscului de confuzie - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001”)
      (2022/C 95/44)
      Limba de procedură: spaniola

         Părţile

         Reclamant: Dante Ricardo Bustos (Wenlig, China) (reprezentant: A. Lorente Berges, avocată)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentanți: R. Raponi și J. Crespo Carrillo, agenți)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO, intervenientă la Tribunal Bicicletas Monty, SA (Sant Feliú de Llobregat, Spania)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 21 ianuarie 2021 (cauza R 289/2020-5), privind o procedură de opoziție între Bicicletas Monty și domnul Bustos

         Dispozitivul

                  1)

                  Anulează decizia Camerei a cincea de recurs a Oficiului Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO) din 21 ianuarie 2021 (cauza R 289/2020-5).

                  2)

                  Respinge acțiunea în rest.

                  3)

                  Obligă EUIPO la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 182, 10.5.2021.


title: Cauza T-194/21: Hotărârea Tribunalului din 21 decembrie 2021 – Fidia farmaceutici/EUIPO – Stelis Biopharma (HYALOSTEL ONE) [„Marcă a Uniunii Europene – Procedură de opoziție – Înregistrare internațională figurativă care desemnează Uniunea Europeană – Marcă figurativă HYALOSTEL ONE – Mărcile Uniunii Europene verbală anterioară HYALISTIL și figurativă anterioară HyalOne – Marcă internațională verbală anterioară HYALO – Motiv relativ de refuz – Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001 – Obligația de motivare”]

text:
               28.2.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 95/33

      Hotărârea Tribunalului din 21 decembrie 2021 – Fidia farmaceutici/EUIPO – Stelis Biopharma (HYALOSTEL ONE)
      (Cauza T-194/21) (1)

      („Marcă a Uniunii Europene - Procedură de opoziție - Înregistrare internațională figurativă care desemnează Uniunea Europeană - Marcă figurativă HYALOSTEL ONE - Mărcile Uniunii Europene verbală anterioară HYALISTIL și figurativă anterioară HyalOne - Marcă internațională verbală anterioară HYALO - Motiv relativ de refuz - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001 - Obligația de motivare”)
      (2022/C 95/45)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Fidia farmaceutici SpA (Abano Terme, Italia) (reprezentanți: R. Kunz-Hallstein și H. P. Kunz-Hallstein, avocați)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO) (reprezentanți: Sliwinska și V. Ruzek, agenți)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO: Stelis Biopharma Ltd (Karnataka, India)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 27 ianuarie 2021 (cauza R 831/2020-5) privind o procedură de opoziție între Fidia Farmaceutici și Stelis Biopharma

         Dispozitivul

                  1)

                  Anulează decizia Camerei a cincea de recurs a Oficiului Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO) din 27 ianuarie 2021 (cauza R 831/2020-5).

                  2)

                  EUIPO va suporta, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, pe cele efectuate de Fidia farmaceutici SpA în cadrul prezentei proceduri.

         (1)  JO C 217, 7.6.2021.