title: Cauza T-106/08: Acțiune introdusă la 27 februarie 2008 — CPEM/Comisia Comunităților Europene

text:
               26.4.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 107/39

         Acțiune introdusă la 27 februarie 2008 — CPEM/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza T-106/08)
   (2008/C 107/67)
   Limba de procedură: franceza
   Părțile

      Reclamant: Centre de promotion de l'emploi par la micro-entreprise (CPEM) (Marsilia, Franța) (reprezentant: C. Bonnefoi, avocat)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene
   Concluziile reclamantului

               —

               Anularea notei de debit;

               —

               recunoașterea unui drept la despăgubire pentru atingerea publică adusă imaginii unui organism care acționează în cadrul unei misiuni de interes general (estimată la 100 000 de euro);

               —

               rambursarea onorariilor de avocat și a cheltuielilor de asistență juridică care au fost necesare și pentru care poate fi furnizat un document justificativ.

         Motivele și principalele argumente
   Prin intermediul prezentei acțiuni, reclamantul solicită anularea deciziei Comisiei cuprinse în nota de debit nr. 3240912189 din 17 decembrie 2007 referitoare la Decizia C (2007) 4645 a Comisiei din 4 octombrie 2007, de anulare, în urma raportului OLAF, a asistenței Fondului Social European acordată pentru finanțarea sub forma unei subvenții globale a unui proiect-pilot executat de reclamant (1), a cărei anulare o solicită reclamantul în cadrul cauzei T-444/07, CPME/Comisia (2).
   În susținerea acțiunii sale, reclamantul invocă în principal faptul că în speță Comisia ar fi săvârșit o eroare de drept și un exces de putere, în măsura în care nota de debit contestată nu ar fi fost adresată debitorului real. Prin invocarea încălcării articolului 135 din regulamentul financiar nr. 1605/2002 (3), reclamantul susține că nota de debit ar fi trebuit adresată entității care a îndeplinit rolul de responsabil financiar în cadrul proiectului în discuție, responsabil care ar fi primit efectiv subvențiile din Fondul Social European.
   În plus, reclamantul susține că faptul că i-a fost adresată nota de debit aduce atingere imaginii sale și credibilității sale față de partenerii săi financiari, ținând cont de misiunea de interes general pe care acesta o exercită.

      (1)  Decizia C (1999) 2645 a Comisiei din 17 august 1999, modificată prin Decizia C(2001) 2144 din 18 septembrie 2001.

      (2)  JO 2008, C 37, p. 29.

      (3)  Regulamentul (CE, EURATOM) nr. 1605/2002 al Consiliului din 25 iunie 2002 privind regulamentul financiar aplicabil bugetului general al Comunităților Europene (JO L 248, p. 1, Ediție specială, 01/vol. 3, p. 198).


title: Cauza T-41/14: Acțiune introdusă la 15 ianuarie 2014 – Argo Development and Manufacturing/OAPI – Clapbanner (articole de publicitate)

text:
               28.4.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 129/22

         Acțiune introdusă la 15 ianuarie 2014 – Argo Development and Manufacturing/OAPI – Clapbanner (articole de publicitate)
   (Cauza T-41/14)
   2014/C 129/28
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Argo Development and Manufacturing Ltd (Ra'anana, Israel) (reprezentant: B. Brisset, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Clapbanner Ltd (London, Regatul Unit)

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei Camerei a treia de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 22 octombrie 2013 pronunțată în cauza R 981/2012-3;

               —

               obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

      Desenul sau modelul comunitar înregistrat care a făcut obiectul unei cereri de declarare a nulității: un desen sau model comunitar înregistrat pentru produse „articole de publicitate” sub nr. 1684325-0001.

      Titularul desenului sau modelului comunitar: cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs.

      Partea care solicită declararea nulității desenului sau modelului comunitar: reclamanta.

      Motivarea cererii de declarare a nulității: s-a susținut că desenul sau modelul nu este nou (articolul 5 din Regulamentul privind desenele sau modelele comunitare) și că nu are caracter individual (articolul 6 din Regulamentul privind desenele sau modelele comunitare).

      Decizia diviziei de anulare: declară nulitatea desenului sau modelului contestat.

      Decizia camerei de recurs: admite calea de atac și respinge cererea de declarare a nulității.

      Motivele invocate: încălcarea articolelor 4, 5 și 6 din Regulamentul privind desenele sau modelele comunitare.


title: Cauza C-262/15: Cerere de decizie preliminară introdusă de Verwaltungsgerichtshof (Austria) la 1 iunie 2015 – GD European Land Systems – Steyr GmbH/Zollamt Eisenstadt Flughafen Wien

text:
               7.9.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 294/22

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Verwaltungsgerichtshof (Austria) la 1 iunie 2015 – GD European Land Systems – Steyr GmbH/Zollamt Eisenstadt Flughafen Wien
   (Cauza C-262/15)
   (2015/C 294/27)
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Verwaltungsgerichtshof

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: GD European Land Systems – Steyr GmbH

      Pârât: Zollamt Eisenstadt Flughafen Wien

      Întrebările preliminare

               1)

               Excepția prevăzută la nota 1 litera (c) din capitolul 93 din Nomenclatura combinată (anexa I partea II din Regulamentul [CEE] nr. 2658/87 privind Nomenclatura tarifară și statistică și Tariful vamal comun (1), astfel cum a fost modificat prin Regulamentul de punere în aplicare [UE] nr. 1001/2013 al Comisiei din 4 octombrie 2013 (2)), având formularea „carele de luptă și automobilele blindate (poziția 8710)” vizează și „părți ale acestora”?

               2)

               Nota 3 din secțiunea XVII din Nomenclatura combinată trebuie interpretată în sensul că o „stație de arme (turelă de tanc)”, care poate fi utilizată pe tancuri, pe „sisteme de transport maritim mobile” sau chiar în instalații fixe, trebuie clasificată ca parte a unui tanc la poziția 8710, pentru motivul că această stație de arme este importată de producătorul tancurilor în scopul fabricării sau al asamblării tancurilor și este utilizată efectiv în acest scop?

      (1)  JO L 256, Ediție specială, 02/vol. 4, p. 3.

      (2)  JO L 290, p. 1.


title: Cauza T-599/14: Ordonanța Tribunalului din 15 septembrie 2015 – Souruh/Consiliul

text:
               16.11.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 381/60

         Ordonanța Tribunalului din 15 septembrie 2015 – Souruh/Consiliul
   (Cauza T-599/14) (1)

   (2015/C 381/80)
   Limba de procedură: franceza
   Președintele Camerei a șaptea a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 361, 13.10.2014.


title: Cauza T-258/14: Acțiune introdusă la 24 aprilie 2014 – Luxemburg/Comisia

text:
               14.7.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 223/20

         Acțiune introdusă la 24 aprilie 2014 – Luxemburg/Comisia
   (Cauza T-258/14)
   2014/C 223/24
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: Marele Ducat al Luxemburgului (reprezentanți: L. Delvaux, agent, asistat de P.-E. Partsch, A. Steichen, D. Waelbroeck, avocați și de D. Slater, solicitor)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamantul solicită Tribunalului:

               —

               declararea admisibilității și temeiniciei prezentei acțiuni;

               —

               anularea deciziei Comisiei din 24 martie 2014 de obligare a Luxemburgului de a furniza anumite informații referitoare la practica deciziilor anticipative în materie fiscală;

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Prin prezenta acțiune, reclamantul solicită anularea deciziei C (2014) 1986 final a Comisiei prin care aceasta a obligat reclamantul, în temeiul articolului 10 alineatul (3) din Regulamentul nr. 659/1999 (1), să furnizeze lista completă a deciziilor anticipative acordate în 2010, 2011 și 2012 întreprinderilor luxemburgheze care fac parte dintr-un grup sau dintr-o structură legală ce implică una sau mai multe întreprinderi situate în afara Marelui Ducat al Luxemburgului.
   În susținerea acțiunii, reclamantul invocă patru motive.

               1.

               Primul motiv întemeiat pe încălcarea articolului 10 din Regulamentul nr. 659/1999 și a dreptului la apărare, întrucât Comisia nu ar dispune de minimul de informații cerute pentru a justifica cererile de informații conținute în somație, deși puterile sale de investigare ar fi condiționate de deținerea prealabilă a unor informații factuale și obiective suficiente, de natură să dea naștere unei suspiciuni rezonabile cu privire la existența unei încălcări. Reclamanta susține că Comisa procedează astfel la o veritabilă „cerere de informații exploratorie” incompatibilă cu dreptul la apărare.

               2.

               Al doilea motiv întemeiat pe încălcarea principiului proporționalității, întrucât i) nu ar exista legătură între informațiile aflate deja în posesia Comisiei și natura și conținutul informațiilor solicitate reclamantei și ii) somația de furnizare de informații ar depăși limitele a ceea ce ar fi adecvat și necesar pentru realizarea obiectivelor urmărite de Comisie.

               3.

               Al treilea motiv întemeiat pe încălcarea obligației de motivare suficientă, întrucât Comisia nici nu a expus motivele care justifică somația atacată, nici nu a indicat cu claritate prezumțiile pe care înțelege să le verifice.

               4.

               Al patrulea motiv întemeiat pe încălcarea articolelor 4 și 5 TUE și pe nerespectarea competenței statelor membre în materie de fiscalitate directă.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 659/1999 al Consiliului din 22 martie 1999 de stabilire a normelor de aplicare a articolului 93 din Tratatul CE (JO L 83, p. 1, Ediție specială, 08/vol. 1, p. 41).


title: Cauza C-221/14 P: Hotărârea Curții (Camera a doua) din 26 februarie 2015 – H/Curtea de Justiție a Uniunii Europene [Recurs — Regimul financiar al membrilor Curții de Justiție a Uniunii Europene — Fost membru al Tribunalului Funcției Publice — Cerere de afiliere la sistemul comun de asigurări de sănătate (RCAM) — Decizie — Refuz — Căi de atac — Tardivitate — Inadmisibilitate]

text:
               27.4.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 138/23

         Hotărârea Curții (Camera a doua) din 26 februarie 2015 – H/Curtea de Justiție a Uniunii Europene
   (Cauza C-221/14 P) (1)

   ([Recurs - Regimul financiar al membrilor Curții de Justiție a Uniunii Europene - Fost membru al Tribunalului Funcției Publice - Cerere de afiliere la sistemul comun de asigurări de sănătate (RCAM) - Decizie - Refuz - Căi de atac - Tardivitate - Inadmisibilitate])
   (2015/C 138/30)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Recurent: H (reprezentant: S. Sagias, dikigoros)

      Cealaltă parte din procedură: Curtea de Justiție a Uniunii Europene (reprezentant: A.V. Placco, agent)

      Dispozitivul

               1)

               Respinge recursul.

               2)

               Îl obligă pe domnul H la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 235, 21.7.2014.


title: Cauza C-327/12: Hotărârea Curții (Camera a patra) din 12 decembrie 2013 (cerere de decizie preliminară formulată de Consiglio di Stato — Italia) — Ministero dello Sviluppo Economico, Autorità per la Vigilanza sui Contratti Pubblici di lavori, servizi e forniture/Soa Nazionale Costruttori — Organismo di Attestazione Spa (Articolul 101 TFUE, 102 TFUE și 106 TFUE — Întreprinderi publice și întreprinderi cărora statele membre le acordă drepturi speciale sau exclusive — Întreprinderi care au sarcina de a gestiona servicii de interes economic general — Noțiuni — Organisme însărcinate cu verificarea și certificarea respectării condițiilor impuse de lege de către întreprinderile care realizează lucrări publice — Articolul 49 TFUE — Libertatea de stabilire — Restricție — Justificare — Protecția destinatarilor serviciilor — Calitatea serviciilor de certificare)

text:
               22.2.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 52/15

         Hotărârea Curții (Camera a patra) din 12 decembrie 2013 (cerere de decizie preliminară formulată de Consiglio di Stato — Italia) — Ministero dello Sviluppo Economico, Autorità per la Vigilanza sui Contratti Pubblici di lavori, servizi e forniture/Soa Nazionale Costruttori — Organismo di Attestazione Spa
   (Cauza C-327/12) (1)

   (Articolul 101 TFUE, 102 TFUE și 106 TFUE - Întreprinderi publice și întreprinderi cărora statele membre le acordă drepturi speciale sau exclusive - Întreprinderi care au sarcina de a gestiona servicii de interes economic general - Noțiuni - Organisme însărcinate cu verificarea și certificarea respectării condițiilor impuse de lege de către întreprinderile care realizează lucrări publice - Articolul 49 TFUE - Libertatea de stabilire - Restricție - Justificare - Protecția destinatarilor serviciilor - Calitatea serviciilor de certificare)
   2014/C 52/24
   Limba de procedură: italiana

      Instanța de trimitere

   Consiglio di Stato

      Părțile din procedura principală

      Reclamanți: Ministero dello Sviluppo Economico, Autorità per la Vigilanza sui Contratti Pubblici di lavori, servizi e forniture

      Pârâtă: Soa Nazionale Costruttori — Organismo di Attestazione Spa

      Cu participarea: Associazione nazionale Società Organismi di Attestazione (Unionsoa), SOA CQOP SpA

      Obiectul

   Cerere de decizie preliminară — Consiglio di Stato — Interpretarea articolelor 101, 102 și 106 TFUE — Noțiunile „întreprinderi publice și întreprinderi cărora [statele membre] le acordă drepturi speciale sau exclusive” și „întreprinderi care au sarcina de a gestiona serviciile de interes economic general” — Organisme însărcinate să verifice și să certifice respectarea condițiilor impuse de lege de către întreprinderile care realizează lucrări publice — Reglementare națională care impune acestor organisme tarife minime

      Dispozitivul

   Articolele 101 TFUE, 102 TFUE și 106 TFUE trebuie interpretate în sensul că nu se opun unei reglementări naționale precum cea în discuție în litigiul principal care impune societăților care au calitatea de organisme de atestare (Società Organismi di Attestazione) un regim de tarife minime pentru serviciile de certificare furnizate întreprinderilor care doresc să participe la proceduri de atribuire a contractelor de lucrări publice.
   O astfel de reglementare națională constituie o restricție privind libertatea de stabilire în sensul articolului 49 TFUE, dar este de natură să asigure realizarea obiectivului de protecție a destinatarilor serviciilor menționate. Revine instanței de trimitere sarcina să aprecieze dacă, ținând cont mai ales de modul de calcul al tarifelor minime, în special în funcție de numărul de categorii de lucrări pentru care este întocmit certificatul, reglementarea națională menționată nu depășește ceea ce este necesar pentru atingerea acestui obiectiv.

      (1)  JO C 295, 29.9.2012.


title: Cauza C-523/08: Hotărârea Curții (Camera a șaptea) din 11 februarie 2010 — Comisia Europeană/Regatul Spaniei (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat — Directiva 2005/71/CE — Procedura specială de admisie a resortisanților țărilor terțe în scopul desfășurării unei activități de cercetare științifică — Netranspunere în termenul stabilit)

text:
               27.3.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 80/3

         Hotărârea Curții (Camera a șaptea) din 11 februarie 2010 — Comisia Europeană/Regatul Spaniei
   (Cauza C-523/08) (1)

   (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat - Directiva 2005/71/CE - Procedura specială de admisie a resortisanților țărilor terțe în scopul desfășurării unei activități de cercetare științifică - Netranspunere în termenul stabilit)
   2010/C 80/05
   Limba de procedură: spaniola

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: M. Condou-Durande și M.-A. Rabanal Suárez, agenți)

      Pârât: Regatul Spaniei (reprezentant: B. Plaza Cruz, agent)

      Obiectul

   Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat — Neadoptarea, în termenul prevăzut, a dispozițiilor necesare pentru a se conforma Directivei 2005/71/CE a Consiliului din 12 octombrie 2005 privind o procedură specială de admisie a resortisanților țărilor terțe în scopul desfășurării unei activități de cercetare științifică (JO L 289, p. 15, Ediție specială, 19/vol. 07, p. 199)

      Dispozitivul

               1.

               Prin neadoptarea în termenul prevăzut, a tuturor actelor cu putere de lege și a normelor administrative necesare pentru a se conforma Directivei 2005/71/CE a Consiliului din 12 octombrie 2005 privind o procedură specială de admisie a resortisanților țărilor terțe în scopul desfășurării unei activități de cercetare științifică, Regatul Spaniei nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul acestei directive.

               2.

               Obligă Regatul Spaniei la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 19, 24.1.2009.


title: Cauza C-396/06: Ordonanța președintelui Curții (Camera a patra) din 11 aprilie 2008 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Østre Landsret — Danemarca) — Eivind F. Kramme/SAS Scandinavian Airlines Danmark A/S

text:
               15.8.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 209/37

         Ordonanța președintelui Curții (Camera a patra) din 11 aprilie 2008 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Østre Landsret — Danemarca) — Eivind F. Kramme/SAS Scandinavian Airlines Danmark A/S
   (Cauza C-396/06) (1)

   (2008/C 209/58)

      Limba de procedură: daneza

   Președintele Curții, Camera a patra, a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 294, 2.12.2006.


title: Cauza T-590/10: Acțiune introdusă la 27 decembrie 2010 — Thesing and Bloomberg Finance/ECB

text:
               5.3.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 72/20

         Acțiune introdusă la 27 decembrie 2010 — Thesing and Bloomberg Finance/ECB
   (Cauza T-590/10)
   2011/C 72/35
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamante: Gabi Thesing și Bloomberg Finance LP (Londra, Regatul Unit) (reprezentanți: M. H. Stephens și R. C. Lands, Solicitors)

      Pârâtă: Banca Centrală Europeană

      Concluziile reclamantelor

               —

               Anularea deciziei Băncii Centrale Europene, comunicată prin scrisorile din 17 septembrie 2010 și din 21 octombrie 2010, prin care reclamantelor le-a fost refuzat accesul la documentele solicitate;

               —

               obligarea Băncii Centrale Europene să acorde reclamantelor accesul la aceste documente, în conformitate cu Decizia Băncii Centrale Europene din 4 martie 2004 privind accesul public la documentele Băncii Centrale Europene (BCE/2004/3) (1) și

               —

               obligarea Băncii Centrale Europene la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Prin intermediul cererii introductive, reclamantele solicită, în temeiul articolului 263 TFUE, anularea unei decizii a Băncii Centrale Europene, comunicată prin scrisorile din 17 septembrie 2010 și din 21 octombrie 2010, prin aceasta, în temeiul Deciziei Băncii Centrale Europene din 4 martie 2004 privind accesul public la documentele Băncii Centrale Europene (BCE/2004/3), a respins cererea reclamantelor de acces la următoarele documente:

               (i)

               o notă cu tema Impactul asupra datoriei publice și asupra datoriilor rezultate din operațiunile swap în afara bursei. Cazul Greciei (SEC/GovC/X/10/88a);

               (ii)

               o a doua notă cu tema Operațiunea Titlos și posibila existență a unor operațiuni similare cu efect asupra nivelului deficitului sau al datoriei publice din zona euro (SEC/GovC/X/10/88b).

         În susținerea acțiunii, reclamantele invocă următoarele motive:

               În primul rând, reclamantele susțin că Banca Centrală Europeană a interpretat și/sau a aplicat în mod eronat articolul 4 alineatul (1) litera (a) din Decizia Băncii Centrale Europene din 4 martie 2004 (BCE/2004/3) care prevede o excepție de la dreptul general de acces consacrat la articolul 2 din această decizie, în măsura în care:

                           (i)

                           Banca Centrală Europeană nu a interpretat articolul 4 alineatul (1) litera (a) în sensul că acesta impune să se ia în considerare factorii de interes public în favoarea divulgării;

                           (ii)

                           Banca Centrală Europeană nu a acordat o importanță suficientă și adecvată factorilor de interes public în favoarea divulgării documentelor solicitate;

                           (iii)

                           Banca Centrală Europeană a subestimat și/sau a identificat în mod eronat interesul public care se opunea divulgării documentelor solicitate.

               În plus, reclamantele susțin că Banca Centrală Europeană a interpretat și/sau a aplicat în mod eronat articolul 4 alineatul (2) din Decizia Băncii Centrale Europene din 4 martie 2004 (BCE/2004/3) care prevede o excepție de la dreptul general de acces consacrat la articolul 2 din această decizie, în măsura în care:

                           (i)

                           Banca Centrală Europeană ar fi trebuit să interpreteze noțiunea de interes public „superior” ca reprezentând un interes public suficient de important pentru a prevala față de orice interes public de a menține excepția;

                           (ii)

                           Banca Centrală Europeană ar fi trebuit să decidă că exista în acest sens un interes public superior în favoarea divulgării informațiilor solicitate.

               În sfârșit, reclamantele susțin că Banca Centrală Europeană a interpretat și/sau a aplicat în mod eronat articolul 4 alineatul (3) din Decizia Băncii Centrale Europene din 4 martie 2004 (BCE/2004/3) care prevede o excepție de la dreptul general de acces consacrat la articolul 2 din această decizie, în măsura în care:

                           (i)

                           Banca Centrală Europeană ar fi trebuit să interpreteze noțiunea de interes public „superior” ca reprezentând un interes public suficient de important pentru a prevala față de orice interes public de a menține excepția;

                           (ii)

                           Banca Centrală Europeană ar fi trebuit să decidă că exista în acest sens un interes public superior în favoarea divulgării informațiilor solicitate;

                           (iii)

                           Banca Centrală Europeană a subestimat și/sau a identificat în mod eronat interesul public care se opunea divulgării documentelor solicitate.

      (1)  Decizia Băncii Centrale Europene din 4 martie 2004 privind accesul public la documentele Băncii Centrale Europene (BCE/2004/3) (JO L 80, p. 42, Ediție specială, 10/vol. 5, p. 229).


               25.10.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 272/1

         (2008/C 272/01)
   Ultima publicație a Curții de Justiție în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

         JO C 260, 11.10.2008

   Publicații anterioare

      JO C 247, 27.9.2008

      JO C 236, 13.9.2008

      JO C 223, 30.8.2008

      JO C 209, 15.8.2008

      JO C 197, 2.8.2008

      JO C 183, 19.7.2008

   Aceste texte sunt disponibile pe:

               EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Cauza C-479/10: Acțiune introdusă la 5 octombrie 2010 — Comisia Europeană/Regatul Suediei

text:
               4.12.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 328/24

         Acțiune introdusă la 5 octombrie 2010 — Comisia Europeană/Regatul Suediei
   (Cauza C-479/10)
   ()
   2010/C 328/40
   Limba de procedură: suedeza

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: K. Simonsson și A. Alcover San Pedro, în calitate de agenți)

      Pârât: Regatul Suediei

      Concluziile reclamantei

               —

               constatarea faptului că, prin depășirea valorilor-limită de PMlO în aerul înconjurător pe parcursul anilor 2005, 2006 și 2007 în zonele SW 2 și SW 4 și pe parcursul anilor 2005 și 2006 în zona SW 5, Regatul Suediei nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 5 alineatul (1) din Directiva 1999/30/CE a Consiliului din 22 aprilie 1999 privind valorile-limită pentru dioxidul de sulf, dioxidul de azot și oxizii de azot, pulberile în suspensie și plumbul din aerul înconjurător (1),

               —

               obligarea Regatului Suediei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Articolul 5 alineatul (1) din Directiva 1999/30 prevede că statele membre trebuie să ia măsurile necesare pentru a se asigura că concentrațiile de PMlO din aerul înconjurător nu depășesc valorile-limită stabilite în secțiunea I din anexa III în conformitate cu datele menționate în aceasta. Data relevantă în acest caz este 1 ianuarie 2005.
   Din rapoartele transmise Comisiei de Suedia cu privire la perioada 2005-2007 ar rezulta că valorile-limită de PMlO au fost depășite în zonele SW 2 și SW 4 pe toată perioada, iar în zona SW 5 pe parcursul anilor 2005 și 2006.
   În consecință, Suedia nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 5 alineatul (1) din Directiva 1999/30 în legătură cu zonele și cu perioadele respective.

      (1)  JO L 163, p. 41, Ediție specială, 15/vol. 5, p. 46.


title: Cauza F-1/16: Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera întâi) din 21 iulie 2016 – WQ (*)/Parlamentul European (Funcție publică – Funcționari – Procedură de certificare – Exercițiul 2014 – Neînscrierea reclamantului pe lista funcționarilor selecționați pentru a participa la programul de formare – Articolul 45a din statut)

text:
                  3.10.2016

                  RO

                  Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

                  C 364/41

         Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera întâi) din 21 iulie 2016 –  WQ (*1)/Parlamentul European
         (Cauza F-1/16) (1)

         ((Funcție publică - Funcționari - Procedură de certificare - Exercițiul 2014 - Neînscrierea reclamantului pe lista funcționarilor selecționați pentru a participa la programul de formare - Articolul 45a din statut))
         (2016/C 364/51)
         Limba de procedură: franceza

            Părțile

            Reclamantă: WQ (*1) (reprezentanți: S. Orlandi și T. Martin, avocați)

            Pârât: Parlamentul European (reprezentanți: D. Nessaf și M. Ecker, agenți)

            Obiectul

         Cerere de anulare a deciziei Parlamentului de a nu include numele reclamantului pe lista funcționarilor selecționați pentru a participa la programul de formare al exercițiului de certificare 2014

            Dispozitivul

                     1)

                     Respinge acțiunea.

                     2)

                      WQ (*1) suportă propriile cheltuieli de judecată și este obligat să suporte cheltuielile de judecată efectuate de Parlamentul European.

            (*1)  Informații șterse sau înlocuite în contextul cadrului legal de protecție a datelor cu caracter personal și/sau a confidențialității.

            (1)  JO C ##, ##.


title: Cauza T-374/10: Acțiune introdusă la 8 septembrie 2010 — Villeroy & Boch/Comisia

text:
               6.11.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 301/37

         Acțiune introdusă la 8 septembrie 2010 — Villeroy & Boch/Comisia
   (Cauza T-374/10)
   ()
   2010/C 301/62
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Villeroy & Boch AG (Mettlach, Germania) (reprezentanți: M. Klusmann, avocat, și S. Thomas, profesor)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile reclamantei

               —

               Anularea deciziei atacate, în măsura în care aceasta privește reclamanta;

               —

               în subsidiar, reducerea adecvată a cuantumului amenzii aplicate reclamantei prin decizia atacată;

               —

               obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Reclamanta contestă Decizia C(2010) 4185 final a Comisiei Europene din 23 iunie 2010, adoptată în cazul COMP/39092 — Instalații sanitare. Prin decizia atacată au fost aplicate amenzi reclamantei și altor întreprinderi pentru încălcarea articolului 101 TFUE, precum și a articolului 53 din Acordul privind SEE. În opinia Comisiei, reclamanta a participat la un acord continuu sau la practici concertate în sectorul instalațiilor sanitare în Belgia, în Germania, în Franța, în Italia, în Țările de Jos și în Austria.
   În motivarea acțiunii, reclamanta invocă șapte motive.
   Prin intermediul primului motiv, reclamanta critică încălcarea articolului 101 TFUE și a articolului 53 din Acordul privind SEE, rezultată dintr-o unică încălcare complexă și continuă. Prin această apreciere globală nelegală, pârâta și-a încălcat obligația de apreciere juridică a comportamentelor individuale ale fiecărui destinatar al deciziei și a realizat o imputare nelegală din punct de vedere juridic a unor acte neimputabile ale terților, încălcând principiul nulla poena sine lege.
   Prin intermediul celui de al doilea motiv, reclamanta invocă în subsidiar, în lipsa unei motivări individualizate a deciziei, o încălcare a obligației de motivare prevăzute la articolul 296 alineatul (2) TFUE.
   În plus, reclamanta arată, prin intermediul celui de al treilea motiv, că decizia atacată trebuie să fie anulată deoarece reclamanta nu a participat la încălcările imputate de pe piețele relevante din punct de vedere material și geografic, prevăzute de decizie, iar, în privința sa, nu a fost dovedită existența unei încălcări a normelor privind înțelegerile.
   Prin intermediul celui de al patrulea motiv, reclamanta afirmă că, în mod nelegal, acesteia și filialelor sale din Franța, Belgia și Austria li s-a aplicat în solidar o amendă. O astfel de aplicare în solidar a amenzii încalcă principiul nulla poena sine lege prevăzut la articolul 49 alineatul (1) din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene și principiul proporționalității pedepselor în raport cu vinovăția, prevăzut la articolul 49 alineatul (3) coroborat cu articolul 48 alineatul (1) din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, precum și articolul 23 din Regulamentul (CE) nr. 1/2003 (1).
   În cadrul celui de al cincilea motiv, reclamanta contestă calcularea greșită a amenzii. În această privință, reclamanta arată că pârâta a inclus în calculul său operațiuni ale reclamantei care nu pot avea legătură de la bun început cu criticile invocate.
   Prin intermediul celui de al șaselea motiv, reclamanta critică durata excesiv de lungă a procedurii și neluarea acesteia în considerare la calcularea amenzii drept încălcare a articolului 41 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene.
   Prin intermediul celui de al șaptelea motiv, se invocă erori de apreciere în cadrul calculării amenzii cu ocazia evaluării pretinsei participări a reclamantei la încălcare. În acest context, reclamanta precizează că, chiar dacă s-ar admite o încălcare a articolului 101 TFUE conform presupunerilor pârâtei, amenda ar fi extrem de ridicată și disproporțională. În opinia reclamantei, pârâta a încălcat principiul proporționalității pedepselor în raport cu vinovăția, codificat la articolul 49 alineatul (3) coroborat cu articolul 48 alineatul (1) din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene. În plus, pârâta nu ar fi putut aplica în speță amenda maximă de 10 % din cifra de afaceri a grupului.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 1/2003 al Consiliului din 16 decembrie 2002 privind punerea în aplicare a normelor de concurență prevăzute la articolele 81 și 82 din tratat (JO L 1, p. 1, Ediție specială, 08/vol. 1, p. 167).


title: Cauza T-327/13: Ordonanța Tribunalului din 16 octombrie 2014 – Mallis și Malli/Comisia și BCE ( „Acțiune în anulare — Program de susținere a stabilității Ciprului — Declarație a Eurogrupului privind restructurarea sectorului bancar din Cipru — Desemnare eronată a pârâtului în cererea introductivă — Inadmisibilitate” )

text:
               15.12.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 448/22

         Ordonanța Tribunalului din 16 octombrie 2014 – Mallis și Malli/Comisia și BCE
   (Cauza T-327/13) (1)

   ((„Acțiune în anulare - Program de susținere a stabilității Ciprului - Declarație a Eurogrupului privind restructurarea sectorului bancar din Cipru - Desemnare eronată a pârâtului în cererea introductivă - Inadmisibilitate”))
   (2014/C 448/28)
   Limba de procedură: greaca

      Părțile

      Reclamanți: Konstantinos Mallis (Larnaka, Cipru) și Elli Konstantinou Malli (Larnaka) (reprezentanți: E. Efstathiou, K. Efstathiou și K. Liasidou, avocați)

      Pârâte: Comisia Europeană (reprezentanți: B. Smulders, J.-P. Keppenne și M. Konstantinidis, agenți) și Banca Centrală Europeană (BCE) (reprezentanți: A. Sáinz de Vicuña Barroso, N. Lenihan și F. Athanasiou, agenți, asistați de W. Bussian, W. Devroe și D. Arts, avocați)

      Obiectul

   Cerere de anulare a declarației Eurogrupului din 25 martie 2013 privind, printre altele, restructurarea sectorului bancar din Cipru

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea ca inadmisibilă.

               2)

               Îi obligă pe domnul K. Mallis și pe doamna E. Malli să suporte, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, și pe cele efectuate de Comisia Europeană și de Banca Centrală Europeană (BCE).

      (1)  JO C 252, 31.8.2013.


title: Cauza T-386/15: Acțiune introdusă la 10 iulie 2015 – Jordi Nogues/OAPI – Grupo Osborne (BADTORO)

text:
               28.9.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 320/34

         Acțiune introdusă la 10 iulie 2015 – Jordi Nogues/OAPI – Grupo Osborne (BADTORO)
   (Cauza T-386/15)
   (2015/C 320/51)
   Limba în care a fost formulată acțiunea: spaniola

      Părțile

      Reclamantă: Jordi Nogues, SL (Barcelona, Spania) (reprezentanți: M. Sanmartín Sanmartín și E. López Parés, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Grupo Osborne, SA (El Puerto de Santa María, Spania)

      Datele privind procedura în fața OAPI

      Solicitantul: reclamanta

      Marca în litigiu: marca comunitară figurativă care cuprinde elementul verbal „BADTORO” – cererea de înregistrare nr. 10 975 027

      Procedura care s-a aflat pe rolul OAPI: procedură de opoziție

      Decizia atacată: Decizia Camerei a doua de recurs a OAPI din 17 aprilie 2015 în cauza R 2570/2013-2

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea Deciziei Camerei a doua de recurs a OAPI din 17 aprilie 2015 în cauza R 2570/2013-2;

               —

               obligarea OAPI la plata propriilor cheltuieli de judecată și a celor efectuate de reclamantă.

      Motivele invocate

               —

               încălcarea articolelor 75, 76 și 83 din Regulamentul nr. 207/2009 coroborate cu articolul 65 alineatul (6), cu articolul 96, cu articolul 106 alineatele (4) și (6) și cu articolul 135 din același regulament, precum și cu norma 20 alineatul (7) din Regulamentul nr. 2868/95;

               —

               încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009.


title: Cauza T-191/14: Hotărârea Tribunalului din 16 februarie 2017 – Lubrizol France/Consiliul („Tarif vamal comun — Reglementare privind suspendarea taxelor vamale autonome pentru anumite produse agricole și industriale — Obiecțiune împotriva suspendărilor existente — Echivalența produselor — Procedură de soluționare a obiecțiunilor”)

text:
               3.4.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 104/40

         Hotărârea Tribunalului din 16 februarie 2017 – Lubrizol France/Consiliul
   (Cauza T-191/14) (1)

   ((„Tarif vamal comun - Reglementare privind suspendarea taxelor vamale autonome pentru anumite produse agricole și industriale - Obiecțiune împotriva suspendărilor existente - Echivalența produselor - Procedură de soluționare a obiecțiunilor”))
   (2017/C 104/55)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Lubrizol France (Rouen, Franța) (reprezentanți: R. MacLean, solicitor, B. Hartnett, barrister, și A. Bochon, avocat)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: F. Florindo Gijón și M. Balta, agenți)

      Intervenientă în susținerea pârâtului: Comisia Europeană (reprezentanţi: inițial A. Caeiros și M. Clausen, ulterior A. Caeiros și A. Lewis, agenți)

      Obiectul

   Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE și având ca obiect anularea articolelor 1 și 4 din Regulamentul (UE) nr. 1387/2013 al Consiliului din 17 decembrie 2013 de suspendare a taxelor vamale autonome prevăzute în Tariful vamal comun pentru anumite produse agricole și industriale și de abrogare a Regulamentului (UE) nr. 1344/2011 (JO 2013, L 354, p. 201), în măsura în care aceste dispoziții au lipsit reclamanta de dreptul său de a beneficia de trei suspendări de taxe vamale în conformitate cu codurile TARIC 2918 2900 80, 3811 2900 10 şi 3811 9000 30

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă Lubrizol France SAS să suporte propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de Consiliul Uniunii Europene.

               3)

               Comisia Europeană suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 151, 19.5.2014.


title: Cauza C-343/14 P: Ordonanța Curții (Camera a treia) din 7 mai 2015 – Adler Modemärkte AG/Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale), Blufin SpA [Recurs — Articolul 181 din Regulamentul de procedură al Curții — Marcă comunitară — Regulamentul (CE) nr. 40/94 — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) — Cerere de înregistrare a mărcii verbale MARINE BLEU — Opoziție din partea titularului mărcii verbale BLUMARINE — Motive relative de refuz — Risc de confuzie — Comparație conceptuală]

text:
               28.9.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 320/9

         Ordonanța Curții (Camera a treia) din 7 mai 2015 – Adler Modemärkte AG/Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale), Blufin SpA
   (Cauza C-343/14 P) (1)

   ([Recurs - Articolul 181 din Regulamentul de procedură al Curții - Marcă comunitară - Regulamentul (CE) nr. 40/94 - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) - Cerere de înregistrare a mărcii verbale MARINE BLEU - Opoziție din partea titularului mărcii verbale BLUMARINE - Motive relative de refuz - Risc de confuzie - Comparație conceptuală])
   (2015/C 320/12)
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Recurentă: Adler Modemärkte AG (reprezentant: J.-C. Plate, avocat)

      Celelalte părți din procedură: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: D. Walicka, agent), Blufin (reprezentanți: F. Caricato și F. Cicogna, avocați)

      Dispozitivul

               1)

               Respinge recursul.

               2)

               Obligă Adler Modemärkte AG la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 351, 6.10.2014.


title: Cauza T-321/15 R: Ordonanța președintelui Tribunalului din 17 iulie 2015 – GSA și SGI/Parlamentul („Măsuri provizorii — Contracte de achiziții publice de servicii — Procedură de cerere de oferte — Protecție împotriva incendiilor, asistență pentru persoane și supraveghere exterioară în locația Parlamentului la Bruxelles — Respingerea ofertei unui ofertant și atribuirea contractului unui alt ofertant — Cerere de suspendare a executării — Lipsa urgenței”)

text:
               28.9.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 320/31

         Ordonanța președintelui Tribunalului din 17 iulie 2015 – GSA și SGI/Parlamentul
   (Cauza T-321/15 R)
   ((„Măsuri provizorii - Contracte de achiziții publice de servicii - Procedură de cerere de oferte - Protecție împotriva incendiilor, asistență pentru persoane și supraveghere exterioară în locația Parlamentului la Bruxelles - Respingerea ofertei unui ofertant și atribuirea contractului unui alt ofertant - Cerere de suspendare a executării - Lipsa urgenței”))
   (2015/C 320/48)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamante: Gruppo Servizi Associati SpA (GSA) (Roma, Italia) și Security Guardian’s Institute (SGI) (Louvain-la-Neuve, Belgia) (reprezentant: E. van Nuffel d’Heynsbroeck, avocat)

      Pârât: Parlamentul European (reprezentanți: P. López-Carceller și B. Simon, agenți)

      Obiectul

   Cerere, în esență, de suspendare a executării, pe de o parte, a deciziei din 12 iunie 2015, prin care Parlamentul a declarat neconformă oferta pe care reclamantele au prezentat-o pentru atribuirea contractului EP/DGSAFE/UIB/SER/2014-014 având ca obiect prestații de protecție împotriva incendiilor, de asistență pentru persoane și de supraveghere exterioară în locația Parlamentului la Bruxelles, și, pe de altă parte, a deciziei prin care acest contract a fost atribuit societății Securitas.

      Dispozitivul

               1)

               Respinge cererea de măsuri provizorii.

               2)

               Revocă Ordonanța din 25 iunie 2015 dată în cauza T-321/15 R.

               3)

               Cererea privind cheltuielile de judecată se soluționează odată cu fondul.


title: Cauza T-36/10: Ordonanța Tribunalului din 24 martie 2011 — Internationaler Hilfsfonds/Comisia [ „Acțiune în anulare — Acces la documente — Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 — Documente privind contractul LIEN 97-2011 — Răspuns la o cerere inițială — Termen de introducere a acțiunii — Inadmisibilitate vădită — Respingerea implicită a cererii de acces — Interesul de a exercita acțiunea — Decizie explicită adoptată după introducerea acțiunii — Nepronunțare asupra fondului” ]

text:
               21.5.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 152/21

         Ordonanța Tribunalului din 24 martie 2011 — Internationaler Hilfsfonds/Comisia
   (Cauza T-36/10) (1)

   (Acțiune în anulare - Acces la documente - Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 - Documente privind contractul LIEN 97-2011 - Răspuns la o cerere inițială - Termen de introducere a acțiunii - Inadmisibilitate vădită - Respingerea implicită a cererii de acces - Interesul de a exercita acțiunea - Decizie explicită adoptată după introducerea acțiunii - Nepronunțare asupra fondului)
   2011/C 152/38
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Internationaler Hilfsfonds eV (Rosbach, Germania) (reprezentanți: inițial H. Kaltenecker, ulterior R. Bôhm și în final H. Kaltenecker, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: P. Costa de Oliveira și T. Scharf, agenți)

      Intervenient în susținerea reclamantei: Regatul Danemarcei (reprezentanți: inițial B. Weis Fogh și V. Pasternak Jørgensen, ulterior V. Pasternak Jørgensen, C. Yang și S. Juul Jørgensen, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare a deciziilor Comisiei din 9 octombrie 2009 și din 1 decembrie 2009 prin care se refuză reclamantei accesul complet la dosarul privind contractul „LIEN 97-2011”

      Dispozitivul

               1.

               Respinge ca inadmisibilă acțiunea în anulare, în măsura în care este îndreptată împotriva deciziei Comisiei din 9 octombrie 2009.

               2.

               Constată că nu mai este necesar să se pronunțe asupra concluziilor Internationaler Hilfsfonds eV având ca obiect anularea deciziei implicite a Comisiei Europene de respingere a cererii acesteia din 15 octombrie 2009 de acces la documentele referitoare la contractul LIEN 97-2011.

               3.

               Obligă Internationaler Hilfsfonds să suporte propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de Comisie în legătură cu concluziile de anulare, în măsura în care sunt îndreptate împotriva deciziei Comisiei din 9 octombrie 2009.

               4.

               Obligă Comisia să suporte propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate Internationaler Hilfsfonds în legătură concluziile în anulare, în măsura în care sunt îndreptate împotriva deciziei Comisiei din 1 decembrie 2009.

               5.

               Obligă Regatul Danemarcei să suporte propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 100, 17.4.2010.


title: Cauza T-12/07: Ordonanța Tribunalului de Primă Instanță din 2 iulie 2008 — Polimeri Europa/Comisia Comunităților Europene ( Nepronunțarea asupra fondului )

text:
               30.8.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 223/43

         Ordonanța Tribunalului de Primă Instanță din 2 iulie 2008 — Polimeri Europa/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza T-12/07) (1)

   („Nepronunțarea asupra fondului’)
   (2008/C 223/73)
   Limba de procedură: italiana
   Părțile

      Reclamantă: Polimeri Europa SpA (Brindisi, Italia) (reprezentanți: M. Siragusa, F. Moretti și L. Nascimbene, avocats)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: V. Di Bucci, F. Amato și V. Bottka, agenți)

      Intervenientă în susținerea pârâtei: Manufacture Française des Pneumatiques Michelin (reprezentanți: S. Kon și L. Farell, avocats)
   Obiectul
   Cerere de anulare a Deciziei COMP/F/2/1095 a Comisiei din 6 noiembrie 2006, adoptată în cadrul unei proceduri de aplicare a articolului 81 CE (cauza COMP/F/38.638-BR/ESBR), de a transmite societății Manufacture Française des Pneumatiques Michelin, admisă în procedura administrativă în calitate de terț interesat, versiunea neconfidențială a Comunicării privind obiecțiunile din 6 aprilie 2006, adresată reclamantei
   Dispozitivul

               1)

               Constată că nu mai este necesar să se pronunțe asupra fondului cauzei.

               2)

               Obligă Polimeri Europa SpA să suporte, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, cele efectuate de Comisie și de Manufacture Française des Pneumatiques Michelin în cadrul prezentei proceduri, precum și cele efectuate de Comisie în cadrul procedurii privind măsurile provizorii.

      (1)  JO C 56, 10.3.2007.


title: Cauza C-361/16 P: Recurs introdus la 29 iunie 2016 de Franmax UAB împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera întâi) din 26 aprilie 2016 în cauza T-21/15, Franmax/EUIPO – Ehrmann (DINO)

text:
               13.3.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 78/6

         Recurs introdus la 29 iunie 2016 de Franmax UAB împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera întâi) din 26 aprilie 2016 în cauza T-21/15, Franmax/EUIPO – Ehrmann (DINO)
   (Cauza C-361/16 P)
   (2017/C 078/08)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Recurentă: Franmax UAB (reprezentant: E. Saukalas, avocat)

      Celelalte părţi din procedură: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO), Ehrmann AG Oberschönegg im Allgäu
   Prin Ordonanța din 8 noiembrie 2016, Curtea (Camera a șasea) a statuat că recursul era inadmisibil.


title: Cauza C-382/17: Acțiune introdusă la 26 iunie 2017 – Comisia Europeană/Republica Portugheză

text:
               21.8.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 277/27

         Acțiune introdusă la 26 iunie 2017 – Comisia Europeană/Republica Portugheză
   (Cauza C-382/17)
   (2017/C 277/40)
   Limba de procedură: portugheza

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: P. Costa de Oliveira și L. Nicolae, agenți)

      Pârâtă: Republica Portugheză

      Concluziile reclamantei

               —

               Declararea faptului că Republica Portugheză nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 8 alineatul (1) din Directiva 2009/21/CE (1) a Parlamentului European și a Consiliului din 23 aprilie 2009 privind respectarea obligațiilor statelor de pavilion, întrucât nu a dezvoltat, nu a pus în aplicare și nu a menținut, până la 17 iunie 2012, un sistem de gestionare a calității pentru părțile operative ale activităților administrației proprii legate de statul de pavilion, certificat în conformitate cu standardele internaționale aplicabile în materie de calitate;

               —

               obligarea Republicii Portugheze la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Articolul 8 alineatul (1) din directivă stabilește în mod clar că statele membre trebuie să dezvolte, să pună în aplicare și să mențină respectivul sistem de gestionare a calității până la 17 iunie 2012.
   Suntem în iunie 2017 și Republica Portugheză continuă să nu se conformeze articolului menționat.
   Procedând astfel, administrația portugheză compromite obiectivele urmărite de directivă, punând în pericol siguranța maritimă și protecția mediului. În plus, comportamentul administrației portugheze implică riscul de a crea un avantaj concurențial neloial pentru flota portugheză în raport cu flota altor state membre.

      (1)  JO 2009, L 131, p. 132.


title: Cauza T-107/07: Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 12 martie 2008 — Rossi Ferreras/Comisia Comunităților Europene ( Recurs — Funcție publică — Funcționari — Raport privind evoluția carierei — Exercițiu de evaluare 2003 — Aprecierea situației de fapt — Sarcina și administrarea probelor — Recurs inadmisibil — Recurs nefondat )

text:
               26.4.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 107/25

         Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 12 martie 2008 — Rossi Ferreras/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza T-107/07) (1)

   („Recurs - Funcție publică - Funcționari - Raport privind evoluția carierei - Exercițiu de evaluare 2003 - Aprecierea situației de fapt - Sarcina și administrarea probelor - Recurs inadmisibil - Recurs nefondat’)
   (2008/C 107/41)
   Limba de procedură: franceza
   Părțile

      Reclamant: Francisco Rossi Ferreras (Luxemburg, Luxemburg) (reprezentanți: F. Frabetti și S. Martin, avocats)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: V. Joris și K. Herrmann, agenți)
   Obiectul
   Recurs formulat împotriva hotărârii Tribunalului Funcției Publice a Uniunii Europene (Camera a doua) din 1 februarie 2007, Rossi Ferreras/Comisia (F-42/05), nepublicată încă în Repertoriu), având ca obiect anularea acestei hotărâri.
   Dispozitivul

               1)

               Respinge recursul.

               2)

               Domnul Francisco Rossi Ferreras suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și cheltuielile efectuate de către Comisia Comunităților Europene.

      (1)  JO C 129, 9.6.2007.


title: Cauza T-458/12: Ordonanța Tribunalului din 5 martie 2015 – Générations futures/Comisia

text:
               4.5.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 146/42

         Ordonanța Tribunalului din 5 martie 2015 – Générations futures/Comisia
   (Cauza T-458/12) (1)

   (2015/C 146/56)
   Limba de procedură: franceza
   Președintele Camerei a șaptea a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 389, 15.12.2012.


title: Cauza F-19/12: Acțiune introdusă la 13 februarie 2012 — ZZ/Comisia

text:
               12.5.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 138/34

         Acțiune introdusă la 13 februarie 2012 — ZZ/Comisia
   (Cauza F-19/12)
   2012/C 138/79
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Reclamant: ZZ (reprezentant: G. Cipressa, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Obiectul și descrierea litigiului

   Anularea notei Comisiei privind situația administrativă a reclamantului și cererea de despăgubire.

      Concluziile reclamantului

               —

               Declararea inexistenței ex lege sau, în subsidiar, anularea notei fără dată care poartă, în partea din dreapta sus a primei pagini dintre cele două pe care le conține, mențiunea „Ref. Ares (2011)217354 — 28.02.2011” (sic), de ale cărei detalii și conținut reclamantul a luat cunoștință pentru prima dată după data de 6 aprilie 2011;

               —

                  quatenus oportet, anularea deciziei de respingere a reclamației din 15 mai 2011, pe care reclamantul a adresat-o Comisiei împotriva notei din 28 februarie 2011, indiferent de modalitatea de respingere;

               —

               anularea notei din 14 septembrie 2011, primită de reclamant după data de 20 octombrie 2011;

               —

               obligarea pârâtei la repararea prejudiciului suferit de reclamant ca urmare a notei din 28 februarie 2011 și a notei din 14 septembrie 2011, în cuantum de 10 000 de euro sau într-un cuantum mai mare sau mai mic pe care Tribunalul îl va considera just și echitabil;

               —

               obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată.


title: Cauza T-415/10: Acțiune introdusă la 18 septembrie 2010 — Nexans France/Întreprinderea comună Fusion for Energy

text:
               6.11.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 301/58

         Acțiune introdusă la 18 septembrie 2010 — Nexans France/Întreprinderea comună Fusion for Energy
   (Cauza T-415/10)
   ()
   2010/C 301/93
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: Nexans France SAS (Clichy, Franța) (reprezentanți: J.-P. Tran Thiet și J.-F. Le Corre, avocați)

      Pârâtă: Întreprinderea comună europeană pentru ITER și pentru dezvoltarea energiei de fuziune

      Concluziile reclamantei

               —

               Constatarea faptului că contractele de achiziții publice au fost atribuite în urma unei proceduri pe parcursul căreia au fost încălcate principiile securității juridice, încrederii legitime, transparenței, egalității de tratament și bunei administrări;

               —

               constatarea faptului că pârâta a săvârșit o eroare de drept prin lăsarea reclamantei într-o stare de incertitudine în ceea ce privește decizia acesteia de înlăturare a ofertei sale înaintea oricărei evaluări și prin neinformarea reclamantei cu privire la aceasta decât prin scrisoarea din 16 iulie 2010;

               —

               constatarea faptului că pârâta a săvârșit o eroare de drept respingând oferta reclamantei în temeiul articolului 120.4 din Regulamentul de aplicare al Regulamentului financiar;

               —

               constatarea nulității deciziei din 16 iulie;

               —

               constatarea nulității deciziei din 8 iulie;

               —

               constatarea nulității tuturor actelor adoptate de pârâtă ulterior deciziilor din 8 și 16 iulie;

               —

               acordarea în favoarea reclamantei a unei juste despăgubiri în valoare de 175 453 euro, majorată cu dobânzi de la data pronunțării hotărârii până la plata integrală a sumei (sub rezerva determinării precise a valorii contractului și a calculului definitiv al onorariului de avocat care nu vor putea fi comunicate decât la sfârșitul prezentei proceduri);

               —

               cu titlu subsidiar, dacă se dovedește că în momentul pronunțării hotărârii este improbabil ca o nouă cerere de ofertă să fie inițiată pentru contractul de achiziții publice, acordarea în favoarea reclamantei a unei juste despăgubiri în valoare de 50 175 453 euro, majorată cu dobânzi de la data pronunțării hotărârii până la plata integrală a sumei (sub rezerva determinării precise a valorii contractului și a calculului definitiv al onorariului de avocat care nu vor putea fi comunicate decât la sfârșitul prezentei proceduri);

               —

               obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Reclamanta solicită anularea deciziilor Întreprinderii comune europene pentru ITER și pentru dezvoltarea energiei de fuziune de respingere a ofertei prezentate de reclamantă în cadrul procedurii de cerere de ofertă F4E-2009-OPE-18 (MS-MG), care viza încheierea unor contracte pentru furnizarea de instalații electrice (JO 2009/S 149 218279), și de atribuire a contractului de achiziții publice unui alt ofertant. În plus, reclamanta solicită repararea pretinsului prejudiciu cauzat prin deciziile atacate.
   În susținerea acțiunii sale, reclamanta invocă mai multe motive întemeiate pe:

               —

               încălcarea principiilor securității juridice și transparenței, întrucât pârâta nu a informat reclamanta cu privire la faptul că oferta sa ar urma să fie respinsă fără a fi evaluată dacă aceasta refuza să semneze proiectul de contract anexat contractului de achiziție publică, nepermițând astfel reclamantei să cunoască întinderea obligațiilor care îi incumbau în calitate de ofertantă;

               —

               încălcarea principiului încrederii legitime, în măsura în care pârâta ar fi asigurat reclamanta că nu va respinge de drept oferta prezentată de aceasta din urmă;

               —

               încălcarea principiilor egalității de tratament și egalității de șanse între candidații la un contract de achiziții publice prin aceea că:

                           —

                           procedura de cerere de ofertă a fost organizată astfel încât să avantajeze candidatura Consortium ICAS (ofertantul căruia i s-a atribuit contractul), în măsura în care termenele prevăzute în cadrul contractului ar fi fost în mod vădit insuficiente și disproporționate, neputând fi practic respectate de către ofertanții care nu aveau o anumită linie de producție de care dispunea numai Consortium ICAS;

                           —

                           ar exista un conflict de interese de natură a favoriza candidatura Consortium ICAS, întrucât o persoană care lucra pentru un membru al Consortium ICAS ar fi participat la selectarea ofertelor, iar o altă persoană care lucra pentru un membru al Consortium ICAS ar fi participat la pregătirea cererii de ofertă;

                           —

                           Consortium ICAS ar fi beneficiat de informații care l-au avantajat ca urmare a vizitei, în calitate de expert pentru ITER, a unei persoane angajate de un membru al Consortium ICAS în fabricile reclamantei din Coreea, precum și în fabricile de cabluri din China și din Japonia;

               —

               încălcarea principiului bunei administrări și a articolelor 84 și 94 din Regulamentul financiar, întrucât procedura de evaluare a fost continuată deși nu mai rămăsese decât o singură ofertă și întrucât pârâta nu a reacționat deși reclamanta ar fi informat-o cu privire la existența unui conflict de interese care favoriza Consortium ICAS;

               —

               o eroare de drept săvârșită de pârâtă prin respingerea ofertei reclamantei în temeiul articolului 120 alineatul (4) din Regulamentul de aplicare al Regulamentului financiar, întrucât acest articol nu permite respingerea de drept a unei oferte fără evaluarea acesteia decât dacă oferta nu îndeplinește o cerință esențială sau o cerință specifică din caietul de sarcini;

               —

               faptul că pretinsele încălcări ale normelor de drept ar fi cauzat reclamantei un prejudiciu direct și cert a cărei reparare ar fi îndreptățit să o solicite.


title: Cauza C-128/12: Ordonanța Curții (Camera a șasea) din 7 martie 2013 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunal do Trabalho do Porto — Portugalia) — Sindicato dos Bancários do Norte, Sindicato dos Bancários do Centro, Sindicato dos Bancários do Sul e Ilhas, Luís Miguel Rodrigues Teixeira de Melo/BPN — Banco Português de Negócios SA [Trimitere preliminară — Articolul 53 alineatul (2) din Regulamentul de procedură — Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene — Reglementare națională care stabilește reduceri salariale pentru anumiți lucrători din sectorul public — Lipsa punerii în aplicare a dreptului Uniunii — Necompetență vădită a Curții]

text:
               4.5.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 129/3

         Ordonanța Curții (Camera a șasea) din 7 martie 2013 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunal do Trabalho do Porto — Portugalia) — Sindicato dos Bancários do Norte, Sindicato dos Bancários do Centro, Sindicato dos Bancários do Sul e Ilhas, Luís Miguel Rodrigues Teixeira de Melo/BPN — Banco Português de Negócios SA
   (Cauza C-128/12) (1)

   (Trimitere preliminară - Articolul 53 alineatul (2) din Regulamentul de procedură - Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene - Reglementare națională care stabilește reduceri salariale pentru anumiți lucrători din sectorul public - Lipsa punerii în aplicare a dreptului Uniunii - Necompetență vădită a Curții)
   2013/C 129/04
   Limba de procedură: portugheza

      Instanța de trimitere

   Tribunal do Trabalho do Porto

      Părțile din procedura principală

      Reclamante: Sindicato dos Bancários do Norte, Sindicato dos Bancários do Centro, Sindicato dos Bancários do Sul e Ilhas, Luís Miguel Rodrigues Teixeira de Melo

      Pârâtă: BPN — Banco Português de Negócios SA

      Obiectul

   Cerere de decizie preliminară — Tribunal do Trabalho do Porto — Interpretarea articolului 20, a articolului 21 alineatul (1) și a articolului 31 alineatul (1) din Carta drepturilor fundamentale a UE (JO 2000, C 364, p. 1) — Respectarea principiilor egalității și nediscriminării și a dreptului la condiții de muncă juste și echitabile — Reglementare națională care prevede reduceri salariale pentru anumiți lucrători din sectorul public

      Dispozitivul

   Curtea de Justiție a Uniunii Europene este în mod vădit necompetentă pentru a judeca cererea de decizie preliminară formulată de tribunal do trabalho do Porto (Portugalia) prin decizia din 6 ianuarie 2012.

      (1)  JO C 151, 26.5.2012.


title: Cauza C-501/07 P: Ordonanța Curții din 25 noiembrie 2008 — S.A.BA.R. SpA/Comisia Comunităților Europene (Recurs — Acțiune în anulare — Termen de introducere a acțiunii — Data la care începe să curgă termenul)

text:
               21.3.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 69/12

         Ordonanța Curții din 25 noiembrie 2008 — S.A.BA.R. SpA/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza C-501/07 P) (1)

   (Recurs - Acțiune în anulare - Termen de introducere a acțiunii - Data la care începe să curgă termenul)
   (2009/C 69/19)
   Limba de procedură: italiana
   Părțile

      Recurentă: S.A.BA.R. SpA (reprezentanți: E. Coffrini și F. Tesauro, avocați)

      Cealaltă parte în proces: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: E. Righini și G. Conte, agenți)
   Obiectul
   Recurs formulat împotriva Ordonanței Tribunalului de Primă Instanță (Camera a patra) din 17 septembrie 2007, S.A.BA.R./Comisia (T-176/07), prin care Tribunalul a respins cererea de anulare a Deciziei Comisiei din 5 iunie 2002 prin care a fost declarată incompatibilă cu piața comună schema de ajutoare (C-27/99 ex NN 69/98) prevăzută de legislația italiană sub formă de scutiri fiscale și de împrumuturi în condiții preferențiale acordate unor întreprinderi de servicii publice al căror acționariat este în majoritate public (JO 2003, L 77, p. 21)
   Dispozitivul

               1)

               Respinge recursul.

               2)

               Obligă S.A.BA.R. SpA la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 37, 9.2.2008.


title: Cauza C-420/08: Ordonanța președintelui Curții din 27 ianuarie 2012 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Verwaltungsgericht Berlin — Germania) — Yasar Erdil/Land Berlin

text:
               14.4.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 109/8

         Ordonanța președintelui Curții din 27 ianuarie 2012 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Verwaltungsgericht Berlin — Germania) — Yasar Erdil/Land Berlin
   (Cauza C-420/08) (1)

   2012/C 109/14
   Limba de procedură: germana
   Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 327, 20.12.2008.


title: Cauza C-54/09 P: Recurs introdus la 6 februarie 2009 de Republica Elenă împotriva Hotărârii Tribunalului de Primă Instanță (Camera a cincea) pronunțate la 11 decembrie 2008 în cauza T-339/06, Republica Elenă/Comisia Comunităților Europene

text:
               4.4.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 82/21

         Recurs introdus la 6 februarie 2009 de Republica Elenă împotriva Hotărârii Tribunalului de Primă Instanță (Camera a cincea) pronunțate la 11 decembrie 2008 în cauza T-339/06, Republica Elenă/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza C-54/09 P)
   (2009/C 82/37)
   Limba de procedură: greaca
   Părțile

      Recurentă: Republica Elenă (reprezentanți: I. Chalkias și M. Tassopoulou)

      Cealaltă parte în proces: Comisia Comunităților Europene
   Concluziile recurentei

               —

               Declararea recursului ca fiind inadmisibil;

               —

               anularea hotărârii Tribunalului de Primă Instanță;

               —

               admiterea recursului Republicii Elene conform concluziilor acesteia;

               —

               obligarea Comisiei Comunităților Europene la plata tuturor cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   Republica Elenă susține că: 1) Tribunalul de Primă Instanță a interpretat în mod eronat articolul 16 alineatele (1) și (2) și articolul 17 din Regulamentul nr. 1227/2000, considerând că termenul prevăzut la articolul 16 alineatul (1) este imperativ, în condițiile în care acest termen are un caracter de recomandare, astfel cum rezultă din interpretarea articolului 16 alineatul (2) și a articolului 17 din același regulament; 2) Tribunalul de Primă Instanță a interpretat în mod eronat articolul 10 din tratat și principiile generale de drept întrucât Comisia Europeană a recunoscut că a luat cunoștință despre datele corecte cu 23 de zile înainte de adoptarea deciziei atacate, dar nu le-a luat în considerare și că a acceptat informații prezentate după expirarea termenului de către celelalte state membre, refuzând să procedeze în același mod în cazul Greciei, încălcând astfel principiul cooperării loiale, principiul bunei administrări și al egalității de tratament și 3) hotărârea Tribunalului de Primă Instanță atacată conține o motivare contradictorie întrucât afirmarea caracterului imperativ al termenului este contrară recunoașterii și admiterii acceptării de către Comisie de informații prezentate inclusiv după expirarea termenului.


title: Cauza C-73/08: Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 13 aprilie 2010 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Cour constitutionnelle — Belgia) — Nicolas Bressol, Anthony Wolf, Cédric Helie, Valérie Jabot, Claude Keusterickx, Denis Wilmet, Charlène Meurou, David Bacquart, Ayhar Gabriel Arslan, Yves Busegnies, Serge Clement, Sabine Gelaes, Etienne Dubuisson, Caroline Kinet, Dominique Peeters, Robert Lontie, Yannick Homerin, Isabelle Pochet, Walid Salem, Karin Van Loon, Olivier Leduc, Annick Van Wallendael, Dorothée Van Eecke, Olivier Ducruet, Céline Hinck, Nicole Arpigny, Eric De Gunsch, Thibaut De Mesmaeker, Mikel Ezquer, Constantino Balestra, Philippe Delince, Madeleine Merche, Jean-Pierre Saliez, Véronique de Mahieu, Muriel Alard, Danielle Collard, Pierre Castelein, Dominique De Crits, André Antoine, Christine Antierens, Brigitte Debert, Véronique Leloux, Patrick Parmentier, M. Simon, Céline Chaverot, Marine Guiet, Floriane Poirson, Laura Soumagne, Elodie Hamon, Benjamin Lombardet, Julie Mingant, Anne Simon, Anaïs Serrate, Sandrine Jadaud, Patricia Barbier, Laurence Coulon, Renée Hollestelle, Jacqueline Ghion, Pascale Schmitz, Sophie Thirion, Céline Vandeuren, Isabelle Compagnion/Gouvernement de la Communauté française [Cetățenia Uniunii — Articolele 18 TFUE și 21 TFUE — Directiva 2004/38/CE — Articolul 24 alineatul (1) — Liberă ședere — Principiul nediscriminării — Acces la învățământul superior — Studenți resortisanți ai unui stat membru care merg într-un alt stat membru pentru a urma acolo o formare — Limitare a înscrierilor de studenți nerezidenți la formări universitare în domeniul sănătății publice — Justificare — Proporționalitate — Risc pentru calitatea învățământului în domeniile medicale și paramedicale — Risc de penurie de absolvenți în sectoarele profesionale ale sănătății publice]

text:
               5.6.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 148/3

         Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 13 aprilie 2010 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Cour constitutionnelle — Belgia) — Nicolas Bressol, Anthony Wolf, Cédric Helie, Valérie Jabot, Claude Keusterickx, Denis Wilmet, Charlène Meurou, David Bacquart, Ayhar Gabriel Arslan, Yves Busegnies, Serge Clement, Sabine Gelaes, Etienne Dubuisson, Caroline Kinet, Dominique Peeters, Robert Lontie, Yannick Homerin, Isabelle Pochet, Walid Salem, Karin Van Loon, Olivier Leduc, Annick Van Wallendael, Dorothée Van Eecke, Olivier Ducruet, Céline Hinck, Nicole Arpigny, Eric De Gunsch, Thibaut De Mesmaeker, Mikel Ezquer, Constantino Balestra, Philippe Delince, Madeleine Merche, Jean-Pierre Saliez, Véronique de Mahieu, Muriel Alard, Danielle Collard, Pierre Castelein, Dominique De Crits, André Antoine, Christine Antierens, Brigitte Debert, Véronique Leloux, Patrick Parmentier, M. Simon, Céline Chaverot, Marine Guiet, Floriane Poirson, Laura Soumagne, Elodie Hamon, Benjamin Lombardet, Julie Mingant, Anne Simon, Anaïs Serrate, Sandrine Jadaud, Patricia Barbier, Laurence Coulon, Renée Hollestelle, Jacqueline Ghion, Pascale Schmitz, Sophie Thirion, Céline Vandeuren, Isabelle Compagnion/Gouvernement de la Communauté française
   (Cauza C-73/08) (1)

   (Cetățenia Uniunii - Articolele 18 TFUE și 21 TFUE - Directiva 2004/38/CE - Articolul 24 alineatul (1) - Liberă ședere - Principiul nediscriminării - Acces la învățământul superior - Studenți resortisanți ai unui stat membru care merg într-un alt stat membru pentru a urma acolo o formare - Limitare a înscrierilor de studenți nerezidenți la formări universitare în domeniul sănătății publice - Justificare - Proporționalitate - Risc pentru calitatea învățământului în domeniile medicale și paramedicale - Risc de penurie de absolvenți în sectoarele profesionale ale sănătății publice)
   2010/C 148/04
   Limba de procedură: franceza

      Instanța de trimitere

   Cour constitutionnelle

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamanți: Nicolas Bressol, Anthony Wolf, Cédric Helie, Valérie Jabot, Claude Keusterickx, Denis Wilmet, Charlène Meurou, David Bacquart, Ayhar Gabriel Arslan, Yves Busegnies, Serge Clement, Sabine Gelaes, Etienne Dubuisson, Caroline Kinet, Dominique Peeters, Robert Lontie, Yannick Homerin, Isabelle Pochet, Walid Salem, Karin Van Loon, Olivier Leduc, Annick Van Wallendael, Dorothée Van Eecke, Olivier Ducruet, Céline Hinck, Nicole Arpigny, Eric De Gunsch, Thibaut De Mesmaeker, Mikel Ezquer, Constantino Balestra, Philippe Delince, Madeleine Merche, Jean-Pierre Saliez, Véronique de Mahieu, Muriel Alard, Danielle Collard, Pierre Castelein, Dominique De Crits, André Antoine, Christine Antierens, Brigitte Debert, Véronique Leloux, Patrick Parmentier, M. Simon, Céline Chaverot, Marine Guiet, Floriane Poirson, Laura Soumagne, Elodie Hamon, Benjamin Lombardet, Julie Mingant, Anne Simon, Anaïs Serrate, Sandrine Jadaud, Patricia Barbier, Laurence Coulon, Renée Hollestelle, Jacqueline Ghion, Pascale Schmitz, Sophie Thirion, Céline Vandeuren, Isabelle Compagnion

      Pârât: Gouvernement de la Communauté française

      Obiectul

   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Cour constitutionnelle (fostă Cour d'arbitrage) Belgia — Interpretarea articolului 12 primul paragraf CE și a articolului 18 alineatul (1) CE coroborate cu articolele 149 CE și 150 CE — Limitare a înscrierilor de studenți nerezidenți la formări oferite de universități și școli superioare în domeniul sănătății publice — Principiul nediscriminării — Justificare și proporționalitate a măsurilor restrictive — Menținerea unui acces larg și democratic la învățământul superior de calitate pentru populația statului membru în cauză — Risc de penurie de absolvenți în sectoarele profesionale respective, care pune în pericol sănătatea publică

      Dispozitivul

               1.

               Articolele 18 TFUE și 21 TFUE se opun unei reglementări naționale, precum cea în cauză în acțiunea principală, care limitează numărul studenților care nu sunt considerați rezidenți în Belgia și care se pot înscrie pentru prima dată la profiluri medicale și paramedicale din cadrul unor instituții de învățământ superior, cu excepția cazului în care instanța de trimitere, după aprecierea tuturor elementelor relevante prezentate de autoritățile competente, constată că reglementarea menționată se dovedește justificată în raport cu obiectivul de protecție a sănătății publice.

               2.

               Autoritățile competente nu se pot prevala de articolul 13 paragraful 2 litera c) din Pactul internațional cu privire la drepturile economice, sociale și culturale, adoptat de Adunarea Generală a Națiunilor Unite la 16 decembrie 1966, în situația în care instanța de trimitere constată că Decretul din 16 iunie 2006 al Comunității Franceze de stabilire a numărului de studenți la anumite profiluri ale ciclului I de studii din învățământul superior nu este compatibil cu articolele 18 TFUE și 21 TFUE.

      (1)  JO C 116, 9.5.2008.


title: Cauza T-329/08: Ordonanța Tribunalului din 14 februarie 2012 — AJD Tuna/Comisia [ „Acțiune în anulare — Regulamentul (CE) nr. 530/2008 — Redresarea stocurilor de ton roșu — Stabilirea capturilor totale admisibile (TAC) pentru anul 2008 — Act cu aplicabilitate generală — Lipsa afectării individuale — Inadmisibilitate” ]

text:
               14.4.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 109/11

         Ordonanța Tribunalului din 14 februarie 2012 — AJD Tuna/Comisia
   (Cauza T-329/08) (1)

   (Acțiune în anulare - Regulamentul (CE) nr. 530/2008 - Redresarea stocurilor de ton roșu - Stabilirea capturilor totale admisibile (TAC) pentru anul 2008 - Act cu aplicabilitate generală - Lipsa afectării individuale - Inadmisibilitate)
   2012/C 109/25
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Reclamantă: AJD Tuna Ltd (St. Paul’s Bay, Malta) (reprezentanți: J. Refalo, R. Mastroianni și M. Annoni, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: K. Banks și D. Nardi, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare a Regulamentului (CE) nr. 530/2008 al Comisiei din 12 iunie 2008 de stabilire a unor măsuri de urgență în ceea ce privește navele de pescuit cu plase pungă care pescuiesc ton roșu în Oceanul Atlantic, la est de meridianul de 45° longitudine vestică, și în Marea Mediterană (JO L 155, p. 9)

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea ca inadmisibilă.

               2.

               AJD Tuna Ltd suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și cheltuielile de judecată efectuate de Comisia Europeană.

      (1)  JO C 272, 25.10.2008.


title: Cauza T-217/14 R: Ordonanța președintelui Tribunalului din 20 august 2014 – Gmina Kosakowo/Comisia ( „Procedură referitoare la măsurile provizorii — Ajutoare de stat — Infrastructuri aeroportuare — Finanțare publică acordată de municipalități în favoarea unui aeroport regional — Decizie prin care ajutorul este declarat incompatibil cu piața internă și se dispune recuperarea sa — Cerere de suspendare a executării — Lipsa urgenței” )

text:
               13.10.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 361/10

         Ordonanța președintelui Tribunalului din 20 august 2014 – Gmina Kosakowo/Comisia
   (Cauza T-217/14 R)
   ((„Procedură referitoare la măsurile provizorii - Ajutoare de stat - Infrastructuri aeroportuare - Finanțare publică acordată de municipalități în favoarea unui aeroport regional - Decizie prin care ajutorul este declarat incompatibil cu piața internă și se dispune recuperarea sa - Cerere de suspendare a executării - Lipsa urgenței”))
   2014/C 361/12
   Limba de procedură: polona

      Părțile

      Reclamantă: Gmina Kosakowo (Polonia) (reprezentant: M. Leśny, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: D. Grespan, S. Noë și A. Stobiecka-Kuik, agenți)

      Obiectul

   Cerere de suspendare a executării Deciziei C (2014) 759 final a Comisiei din 11 februarie 2014 privind măsura SA. 35388 (2013/C) (ex 2013/NN și ex 2012/N) – Polonia – Reconversia aeroportului din Gdynia-Kosakowo

      Dispozitivul

               1)

               Respinge cererea de măsuri provizorii.

               2)

               Cererea privind cheltuielile de judecată se soluționează odată cu fondul.


title: Cauza T-502/11: Hotărârea Tribunalului din 17 mai 2013 — Sanofi Pasteur MSD/OAPI — Mundipharma (Reprezentarea a două seceri încrucișate) [ „Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a unei mărci comunitare figurative reprezentând două seceri încrucișate — Mărci națională și internaționale figurative anterioare reprezentând două panglici încrucișate — Motiv relativ de refuz — Lipsa vreunui risc de confuzie — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009” ]

text:
               29.6.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 189/21

         Hotărârea Tribunalului din 17 mai 2013 — Sanofi Pasteur MSD/OAPI — Mundipharma (Reprezentarea a două seceri încrucișate)
   (Cauza T-502/11) (1)

   (Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a unei mărci comunitare figurative reprezentând două seceri încrucișate - Mărci națională și internaționale figurative anterioare reprezentând două panglici încrucișate - Motiv relativ de refuz - Lipsa vreunui risc de confuzie - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009)
   2013/C 189/41
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Sanofi Pasteur MSD SNC (Lyon, Franța) (reprezentanți: T. de Haan, P. Péters și V. Wellens, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: G. Schneider, agent)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: Mundipharma AG (Basel, Elveția) (reprezentant: F. Nielsen, avocat)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a patra de recurs a OAPI din 22 iulie 2011 (cauza R 1904/2010-4) privind o procedură de opoziție între Sanofi Pasteur MSD SNC și Mundipharma AG

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Obligă Sanofi Pasteur MSD SNC la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 340, 19.11.2011.


title: Cauza F-112/12: Ordonanța Tribunalului Funcției Publice (Camera întâi) din 1 august 2016 – Bouvret și alții/Comisia [Funcție publică – Funcționari – Pensii – Articolul 11 alineatul (2) din anexa VIII la statut – Transfer către sistemul de pensii al Uniunii al drepturilor de pensie dobândite în cadrul unor sisteme de pensii naționale – Decizie de recunoaștere a sporului de ani de plată a contribuțiilor care aplică noile DGA referitoare la articolele 11 și 12 din anexa VIII la statut – Articolul 81 din Regulamentul de procedură – Acțiune vădit nefondată]

text:
               3.10.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 364/43

      Ordonanța Tribunalului Funcției Publice (Camera întâi) din 1 august 2016 – Bouvret și alții/Comisia
      (Cauza F-112/12) (1)

      ([Funcție publică - Funcționari - Pensii - Articolul 11 alineatul (2) din anexa VIII la statut - Transfer către sistemul de pensii al Uniunii al drepturilor de pensie dobândite în cadrul unor sisteme de pensii naționale - Decizie de recunoaștere a sporului de ani de plată a contribuțiilor care aplică noile DGA referitoare la articolele 11 și 12 din anexa VIII la statut - Articolul 81 din Regulamentul de procedură - Acțiune vădit nefondată])
      (2016/C 364/53)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamanți: Florence Bouvret (Bruxelles, Belgia), Beata Stepien (Bruxelles, Belgia) și Daniel Wille (Mouscron, Belgia) (reprezentanți: inițial D. de Abreu Caldas, A. Coolen, J.-N. Louis, E. Marchal și S. Orlandi, avocați, ulterior D. de Abreu Caldas, J.-N. Louis și S. Orlandi, avocați, apoi J.-N. Louis și S. Orlandi, avocați, și în final J.-N. Louis, avocat)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: inițial D. Martin și G. Gattinara, agenți, ulterior J. Currall și G. Gattinara, agenți, și în final G. Gattinara, agent)

         Obiectul

      Cerere de anulare a deciziilor referitoare la transferul drepturilor de pensie ale reclamanților în sistemul de pensie al Uniunii, decizii care aplică noile DGA referitoare la articolele 11 și 12 din anexa VIII la Statutul funcționarilor

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea ca vădit nefondată.

                  2)

                  Fiecare parte suportă propriile cheltuieli de judecată.

         (1)  JO C 379, 8.12.2012, p. 35.


title: Cauza C-404/16: Cerere de decizie preliminară introdusă de Szegedi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Ungaria) la 19 iulie 2016 – Lombard Ingatlan Lízing Zrt./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatóság

text:
               3.10.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 364/9

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Szegedi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Ungaria) la 19 iulie 2016 – Lombard Ingatlan Lízing Zrt./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatóság
      (Cauza C-404/16)
      (2016/C 364/04)
      Limba de procedură: maghiara

         Instanța de trimitere

      Szegedi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: Lombard Ingatlan Lízing Zrt.

         Pârâtă: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatóság

         Întrebările preliminare

                  1)

                  Noțiunea „refuz”, prevăzută la articolul 90 alineatul (1) din Directiva 2006/112/CE (1) a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată (denumită în continuare „Directiva privind TVA-ul”), trebuie interpretată în sensul că include situația în care, în contextul unui contract de leasing financiar închis, locatorul din acest contract (denumit în continuare „locatorul”) nu poate solicita locatarului din acest contract (denumit în continuare „locatarul”) plata ratei de leasing, întrucât respectivul contract a fost reziliat de către locator ca urmare a neîndeplinirii obligației contractuale de către locatar?

                  2)

                  În cazul unui răspuns afirmativ, [locatorul] are dreptul, în temeiul articolului 90 alineatul (1) din Directiva privind TVA-ul, să reducă baza de impozitare, inclusiv în situația în care legiuitorul național, utilizând posibilitatea oferită de articolul 90 alineatul (2) din Directiva privind TVA-ul, nu a permis reducerea acesteia în cazul neplății totale sau parțiale?

         (1)  JO L 347, p. 1, Ediție specială, 09/vol. 3, p. 7


title: Cauza C-575/13: Ordonanța președintelui Curții din 4 martie 2014 (cerere de decizie preliminară formulată de Amtsgericht Rüsselsheim – Germania) – Thomas Etzold, Sandra Etzold, Toni Lennard Etzold/Condor Flugdienst GmbH

text:
               16.6.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 184/25

         Ordonanța președintelui Curții din 4 martie 2014 (cerere de decizie preliminară formulată de Amtsgericht Rüsselsheim – Germania) – Thomas Etzold, Sandra Etzold, Toni Lennard Etzold/Condor Flugdienst GmbH
   (Cauza C-575/13) (1)

   2014/C 184/43
   Limba de procedură: germana
   Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 15, 18.1.2014.


title: Cauza T-571/14: Acțiune introdusă la 30 iulie 2014 – Laverana/OAPI (BIO PROTEINREICHER PFLANZENKOMPLEX AUS EIGENER HERSTELLUNG)

text:
               13.10.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 361/14

         Acțiune introdusă la 30 iulie 2014 – Laverana/OAPI (BIO PROTEINREICHER PFLANZENKOMPLEX AUS EIGENER HERSTELLUNG)
   (Cauza T-571/14)
   2014/C 361/18
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Laverana GmbH & Co. KG (Wennigsen, Germania) (reprezentanți: J. Wachinger, M. Zöbisch și D. Chatterjee, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea Deciziei Camerei a patra de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 27 mai 2014 în cauza R 125/2014-4;

               —

               obligarea Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

      Marca comunitară vizată: marca figurativă care conține elementele verbale „BIO PROTEINREICHER PFLANZENKOMPLEX AUS EIGENER HERSTELLUNG” pentru produse și servicii din clasele 3, 5 și 35 – Cerere de înregistrare a mărcii comunitare nr. 11 922 911

      Decizia examinatorului: respinge cererea de înregistrare

      Decizia camerei de recurs: respinge calea de atac

      Motivele invocate:

               —

               încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009;

               —

               încălcarea articolului 7 alineatul (1) literele (b) și (c) din Regulamentul nr. 207/2009;

               —

               încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul nr. 207/2009;

               —

               abuz de putere printr-o decizie întemeiată pe considerații legate de dreptul concurenței


title: Cauza C-236/11: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 26 septembrie 2013 — Comisia Europeană/Republica Italiană (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Fiscalitate — TVA — Directiva 2006/112/CE — Articolele 306-310 — Regim special al agențiilor de voiaj — Divergențe între versiuni lingvistice — Legislație națională care prevede aplicarea acestui regim special altor persoane decât călătorii — Noțiunile „călător” și „client” )

text:
               23.11.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 344/6

         Hotărârea Curții (Camera a treia) din 26 septembrie 2013 — Comisia Europeană/Republica Italiană
   (Cauza C-236/11) (1)

   (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru - Fiscalitate - TVA - Directiva 2006/112/CE - Articolele 306-310 - Regim special al agențiilor de voiaj - Divergențe între versiuni lingvistice - Legislație națională care prevede aplicarea acestui regim special altor persoane decât călătorii - Noțiunile „călător” și „client”)
   2013/C 344/06
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: C. Soulay și D. Recchia, agenți)

      Pârâtă: Republica Italiană (reprezentanți: G. Palmieri, agent, asistat de G. De Bellis, avvocato dello Stato)

      Interveniente în susținerea pârâtei: Republica Cehă (reprezentanți: M. Smolek și T. Müller, precum și J. Očková, agenți), Republica Elenă (reprezentant: E. M. Mamouna, agent), Regatul Spaniei (reprezentant: S. Centeno Huerta, agent), Republica Franceză (reprezentanți: G. de Bergues și J. S. Pilczer, agenți), Republica Polonă (reprezentanți: M. Szpunar și B. Majczyna, agenți), Republica Finlanda (reprezentant: J. Heliskoski, agent)

      Obiectul

   Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Încălcarea articolelor 306-310 din Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată (JO L 347, p. 1, Ediție specială, 09/vol. 3, p. 7) — Legislație națională care prevede aplicarea regimului special de taxare pentru agențiile de turism operațiunilor efectuate de acestea pentru alți beneficiari decât călătorii

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Obligă Comisia Europeană să suporte cheltuielile de judecată efectuate de Republica Italiană.

               3.

               Republica Cehă, Republica Elenă, Regatul Spaniei, Republica Franceză, Republica Polonă și Republica Finlanda suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 238, 13.8.2011.


title: Cauza T-364/08: Acțiune introdusă la 29 august 2008 — 2nine Ltd/OAPI — Pacific Sunwear of California (nollie)

text:
               25.10.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 272/47

         Acțiune introdusă la 29 august 2008 — 2nine Ltd/OAPI — Pacific Sunwear of California (nollie)
   (Cauza T-364/08)
   (2008/C 272/92)
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza
   Părțile

      Reclamantă: 2nine Ltd (Londra, Regatul Unit) (reprezentant: S. Palmer, Solicitor)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Pacific Sunwear of California, Inc. (Anaheim, Statele Unite)
   Concluziile reclamantului

               —

               Anularea Deciziei Camerei a doua de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 16 iunie 2008 în cauza R 1591/2007-2;

               —

               obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată și

               —

               dispunerea oricăror măsuri suplimentare pe care Tribunalul le consideră adecvate.

         Motivele și principalele argumente

      Persoana care solicită înregistrarea mărcii comunitare: cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs.

      Marca comunitară vizată: marca figurativă „nollie” pentru produse și servicii din clasele 3, 9, 11, 14, 18, 20, 25 și 26 — cererea de înregistrare nr. 4 601 621.

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în sprijinul opoziției: reclamanta.

      Marca sau semnul invocat în sprijinul opoziției: înregistrarea internațională nr. 839 740 a mărcii verbale „NOLI” pentru produse din clasele 3, 18, 24 și 25; înregistrarea din Regatul Unit nr. 2 361 525 a mărcii verbale „NOLI” pentru produse din clasele 3, 18, 24 și 25.

      Decizia diviziei de opoziție: admite opoziția și respinge cererea în totalitate.

      Decizia camerei de recurs: anulează în parte decizia atacată.

      Motivele invocate: încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 40/94 al Consiliului întrucât camera de recurs nu a constatat că există un risc de confuzie între mărcile în conflict în ceea ce privește toate produsele în cauză; încălcarea articolului 74 alineatul (1) din Regulamentul nr. 40/94 al Consiliului întrucât camera de recurs a omis sau a neglijat să ia în considerare în mod corespunzător faptele, dovezile și argumentele prezentate.


title: Cauza C-391/04: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 10 mai 2007 (cerere având ca obiect pronunțarea unei hotărâri preliminare formulată de Symvoulio tis Epikrateias — Grecia) — Ypourgos Oikonomikon, Proïstamenos DOY Amfissas/Charilaos Georgakis (Directiva 89/592/CEE — Utilizări abuzive ale informațiilor privilegiate — Noțiunile de informație privilegiată și de exploatare a unei informații privilegiate — Tranzacții bursiere convenite în prealabil efectuate în cadrul unui grup de persoane care au acces la informații privilegiate — Creștere artificială a cursului valorilor mobiliare cedate)

text:
               23.6.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 140/2

         Hotărârea Curții (Camera a treia) din 10 mai 2007 (cerere având ca obiect pronunțarea unei hotărâri preliminare formulată de Symvoulio tis Epikrateias — Grecia) — Ypourgos Oikonomikon, Proïstamenos DOY Amfissas/Charilaos Georgakis
   (Cauza C-391/04) (1)

   (Directiva 89/592/CEE - Utilizări abuzive ale informațiilor privilegiate - Noțiunile de „informație privilegiată’ și de „exploatare a unei informații privilegiate’ - Tranzacții bursiere convenite în prealabil efectuate în cadrul unui grup de persoane care au acces la informații privilegiate - Creștere artificială a cursului valorilor mobiliare cedate)
   (2007/C 140/02)
   Limba de procedură: greaca
   Instanța de trimitere
   Symvoulio tis Epikrateias
   Părțile din acțiunea principală

      Reclamanți: Ypourgos Oikonomikon, Proïstamenos DOY Amfissas

      Pârât: Charilaos Georgakis
   Obiectul
   Cerere având ca obiect pronunțarea unei hotărâri preliminare — Symvoulio tis Epikrateias — Interpretarea articolelor 1-4 din Directiva 89/592/CEE a Consiliului din 13 noiembrie 1989 de coordonare a reglementărilor referitoare la utilizările abuzive ale informațiilor privilegiate (JO L 334, p. 30) — Noțiunea de „deținere și exploatare a unor informații privilegiate”
   Dispozitivul
   Articolele 1 și 2 din Directiva 89/592/CEE a Consiliului din 13 noiembrie 1989 de coordonare a reglementărilor referitoare la utilizările abuzive ale informațiilor privilegiate trebuie interpretate în sensul că, atunci când principalii acționari și membri ai consiliului de administrație ai unei societăți se înțeleg să efectueze între ei tranzacții bursiere cu valori mobiliare ale acelei societăți, în scopul de a le sprijini în mod artificial cursul, ei dispun de o informație privilegiată pe care nu o exploatează în cunoștință de cauză atunci când efectuează respectivele tranzacții.

      (1)  JO C 273, 6.11.2004.


title: Cauza T-373/06: Ordonanța Tribunalului de Primă Instanță din 8 septembrie 2008 — Rath/OAPI — Grandel (Epican Forte) ( Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale Epican Forte — Marcă comunitară verbală anterioară EPIGRAN — Motiv relativ de refuz — Risc de confuzie — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 — Acțiune vădit nefondată )

text:
               8.11.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 285/40

         Ordonanța Tribunalului de Primă Instanță din 8 septembrie 2008 — Rath/OAPI — Grandel (Epican Forte)
   (Cauza T-373/06) (1)

   („Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale Epican Forte - Marcă comunitară verbală anterioară EPIGRAN - Motiv relativ de refuz - Risc de confuzie - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 - Acțiune vădit nefondată’)
   (2008/C 285/74)
   Limba de procedură: germana
   Părțile

      Reclamant: Matthias Rath (Cap, Africa de Sud) (reprezentanți: S. Ziegler, C. Kleiner și F. Dehn, avocats)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: G. Schneider, agent)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: Dr. Grandel GmbH (Augsburg, Germania) (reprezentant: G. Hodapp, avocat)
   Obiectul
   Acțiune introdusă împotriva Deciziei camerei întâi de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne din 5 octombrie 2006 (cauza R 1069/2005-1) privind o procedură de opoziție între Dr. Grandel GmbH, pe de o parte, și domnul Matthias Rath, pe de altă parte.
   Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea ca vădit nefondată.

               2)

               Matthias Rath suportă propriile cheltuieli de judecată precum și cheltuielile de judecată efectuate de Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI) și de Dr. Grandel GmbH.

      (1)  JO C 42, 24.2.2007.


title: Cauza T-486/09: Hotărârea Tribunalului din 16 septembrie 2013 — Polonia/Comisia ( „FEOGA — Secțiunea «Garantare» — FEGA și FEADR — Cheltuieli excluse de la finanțare — Măsuri de dezvoltare rurală — Zone defavorizate și agromediu — Corecție financiară forfetară — Cheltuieli efectuate de Polonia — Rapoarte de control — Eficacitatea controalelor — Regim de sancțiuni — Obligația de motivare” )

text:
               9.11.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 325/21

         Hotărârea Tribunalului din 16 septembrie 2013 — Polonia/Comisia
   (Cauza T-486/09) (1)

   (FEOGA - Secțiunea «Garantare» - FEGA și FEADR - Cheltuieli excluse de la finanțare - Măsuri de dezvoltare rurală - Zone defavorizate și agromediu - Corecție financiară forfetară - Cheltuieli efectuate de Polonia - Rapoarte de control - Eficacitatea controalelor - Regim de sancțiuni - Obligația de motivare)
   2013/C 325/35
   Limba de procedură: polona

      Părțile

      Reclamantă: Republica Polonă (reprezentanți: M. Szpunar, ulterior M. Szpunar și B. Majczyna, și în cele din urmă B. Majczyna și S. Balcerak, agenți)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: P. Rossi și M. Owsiany-Hornung, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare în parte a Deciziei 2009/721/CE a Comisiei din 24 septembrie 2009 de excludere de la finanțarea comunitară a anumitor cheltuieli efectuate de statele membre în cadrul secțiunii Garantare a Fondului european de orientare și garantare agricolă (FEOGA), în cadrul Fondului european de garantare agricolă (FEGA) și în cadrul Fondului european agricol pentru dezvoltare rurală (FEADR) (JO L 257, p. 28)

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Obligă Republica Polonă la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 51, 27.2.2010.