title: Cauza C-366/06: Ordonanța președintelui Curții din 19 martie 2007 (cerere având ca obiect pronunțarea unei hotărâri preliminare introdusă de Korkein hallinto-oikeus — Finlanda) — DNA Verkot Oy în prezența Sonera Mobile Networks Oy, Viestintävirasto

text:
               28.4.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 96/29

         Ordonanța președintelui Curții din 19 martie 2007 (cerere având ca obiect pronunțarea unei hotărâri preliminare introdusă de Korkein hallinto-oikeus — Finlanda) — DNA Verkot Oy în prezența Sonera Mobile Networks Oy, Viestintävirasto
   (Cauza C-366/06) (1)

   (2007/C 96/58)

      Limba de procedură: finlandeza

   Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 281, 18.11.2006.


title: Cauza C-56/13: Hotărârea Curții (Camera a şasea) din 22 mai 2014 (cerere de decizie preliminară formulată de Szegedi Ítélőtábla – Ungaria) – Érsekcsanádi Mezőgazdasági Zrt/Bács-Kiskun Megyei Kormányhivatal „Directivele 92/40/CEE și 2005/94/CE — Deciziile 2006/105/CE şi 2006/115/CE — Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene — Articolele 16, 17 și 47 — Măsuri de combatere a gripei aviare — Repararea prejudiciilor”

text:
               4.8.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 253/9

         Hotărârea Curții (Camera a şasea) din 22 mai 2014 (cerere de decizie preliminară formulată de Szegedi Ítélőtábla – Ungaria) – Érsekcsanádi Mezőgazdasági Zrt/Bács-Kiskun Megyei Kormányhivatal
   (Cauza C-56/13) (1)

   („Directivele 92/40/CEE și 2005/94/CE - Deciziile 2006/105/CE şi 2006/115/CE - Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene - Articolele 16, 17 și 47 - Măsuri de combatere a gripei aviare - Repararea prejudiciilor”)
   2014/C 253/12
   Limba de procedură: maghiara

      Instanța de trimitere

   Szegedi Ítélőtábla

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Érsekcsanádi Mezőgazdasági Zrt

      Pârâtă: Bács-Kiskun Megyei Kormányhivatal

      Obiectul

   Cerere de decizie preliminară – Szegedi Ítélőtábla – Interpretarea Directivei 92/40/CEE a Consiliului din 19 mai 1992 de introducere a măsurilor comunitare de combatere a gripei aviare (JO L 167, p. 1, Ediție specială 03/vol. 11, p. 34) și a Directivei 2005/94/CE a Consiliului din 20 decembrie 2005 privind măsurile comunitare de combatere a influenței aviare și de abrogare a Directivei 92/40/CEE (JO L 10, p. 16, Ediție specială 03/vol. 69, p. 3) – Întreprindere agricolă de creștere a păsărilor, având ca activitate în special îngrășarea curcanilor, căreia i s-a refuzat autorizația de a transporta curcani pentru îngrășare într-o crescătorie situată într-o zonă de protecție și de supraveghere împotriva gripei aviare delimitată prin decizie administrativă – Repararea prejudiciilor cauzate particularilor prin măsuri de protecție provizorii adoptate în temeiul unor acte normative de drept al Uniunii

      Dispozitivul

               1)

               Decizia 2006/105/CE a Comisiei din 15 februarie 2006 privind anumite măsuri provizorii de protecție în legătură cu cazurile suspectate sau confirmate de gripă aviară puternic patogenă la păsările sălbatice în Ungaria și Decizia 2006/115/CE a Comisiei din 17 februarie 2006 privind anumite măsuri de protecție în legătură cu gripa aviară puternic patogenă la păsările sălbatice din Comunitate și de abrogare a Deciziilor 2006/86/CE, 2006/90/CE, 2006/91/CE, 2006/94/CE, 2006/104/CE și 2006/105/CE trebuie interpretate în sensul că nu se opun, pe de o parte, unor măsuri naționale precum actele administrative din 15 februarie 2006 și din 21 februarie 2006, prin care se dispunea instituirea unei zone de protecție pe teritoriul administrativ al comunelor Csátalja și Nagybaracska (Ungaria) și se interzicea tranzitul păsărilor de curte prin această zonă, și, pe de altă parte, unui aviz administrativ precum cel din 23 februarie 2006, prin care se refuza unei întreprinderi precum reclamanta din litigiul principal acordarea autorizaţiei de a adăposti curcani în spaţiul său de creştere situat la Nagybaracska.

               2)

               Pe de o parte, Deciziile 2006/105 și 2006/115 trebuie interpretate în sensul că nici nu conţin şi nici nu fac trimitere la dispoziţii prin care se urmăreşte instituirea unui sistem de reparare a prejudiciilor cauzate de măsurile pe care aceste decizii le prevăd și, pe de altă parte, aprecierea legalităţii unei legislaţii naţionale precum cea în discuție în litigiul principal, care nu prevede o reparare integrală, inclusiv beneficiul nerealizat, a prejudiciilor suferite din cauza adoptării, în conformitate cu dreptul Uniunii, a unor măsuri naţionale de protecţie împotriva gripei aviare, în lumina dreptului la o cale de atac efectivă şi a dreptului de proprietate, precum şi a libertății de a desfășura o activitate comercială, nu este de competența Curții.

      (1)  JO C 147, 25.05.2013


title: Cauza T-162/12: Acțiune introdusă la 25 septembrie 2012 — CW/Consiliul

text:
               17.11.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 355/27

         Acțiune introdusă la 25 septembrie 2012 — CW/Consiliul
   (Cauza T-162/12)
   2012/C 355/58
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: CW (Paris, Franța) (reprezentant: A. Tekari, avocat)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene

      Concluziile

   Reclamantul solicită Tribunalului:

               —

               Declararea acțiunii ca fiind admisibilă și întemeiată;

               —

               în consecință, declararea ca nulă și neavenită a Deciziei 2012/50/PESC în privința tuturor efectelor sale, în măsura în care îl privește pe reclamant;

               —

               obligarea Consiliului la plata cheltuielilor de judecată, precum și la plata sumei 25 000 de euro, cu titlu de cheltuieli nerambursabile.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamantul invocă cinci motive întemeiate i) pe încălcarea normelor procedurale și a dreptului la apărare, ii) pe lipsa unui temei juridic, iii) pe încălcarea articolului 1 din Decizia 2011/72/PESC (1) și pe motivarea insuficientă, iv) pe aprecierea eronată și v) pe atingerea disproporționată adusă dreptului de proprietate și libertății de a desfășura o activitate comercială.

      (1)  Decizia 2011/72/PESC a Consiliului din 31 ianuarie 2011 privind măsuri restrictive îndreptate împotriva anumitor persoane și entități având în vedere situația din Tunisia (JO L 28, p. 62).


title: Cauza T-230/13: Acțiune introdusă la 22 aprilie 2013 — HTC Sweden/OAPI — Vermop Salmon (TWISTER)

text:
               22.6.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 178/15

         Acțiune introdusă la 22 aprilie 2013 — HTC Sweden/OAPI — Vermop Salmon (TWISTER)
   (Cauza T-230/13)
   2013/C 178/26
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

      Părțile

      Reclamantă: HTC Sweden AB (Söderköping, Suedia) (reprezentanți: G. Hasselblatt și D. Kipping, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Vermop Salmon GmbH (Gilching, Germania)

      Concluziile

   Reclamantul (reclamanta) solicită Tribunalului:

               —

               Anularea Deciziilor Camerei întâi de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieții Interne (mărci, desene, și modele industriale) din 31 ianuarie 2013 în cauzele conexate R 1873/2011-1 și R 1881/2001-1;

               —

               obligarea OAPI la plata propriilor cheltuieli de judecată, precum și a cheltuielilor de judecată efectuate de reclamantă.

      Motivele și principalele argumente

      Marca comunitară înregistrată care a făcut obiectul unei cereri de declarare a nulității: Marca figurativă „Twister” pentru produse din clasele 3, 7 și 21 — marca comunitară înregistrată nr. 4 617 932

      Titularul mărcii comunitare: Reclamanta

      Partea care solicită declararea nulității mărcii comunitare: Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

      Motivarea cererii de declarare a nulității: Cererea de anulare s-a întemeiat pe articolul 53 alineatul (1) litera (a) și pe articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009 al Consiliului

      Decizia diviziei de anulare: Anulează în parte marca contestată

      Decizia camerei de recurs: Respinge în parte calea de atac

      Motivele invocate: Încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul nr. 207/2009 al Consiliului.


title: Cauza T-54/13: Acțiune introdusă la 4 februarie 2013 — Efag Trade Mark Company/OAPI (FICKEN LIQUORS)

text:
               6.4.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 101/22

         Acțiune introdusă la 4 februarie 2013 — Efag Trade Mark Company/OAPI (FICKEN LIQUORS)
   (Cauza T-54/13)
   2013/C 101/48
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Efag Trade Mark Company GmbH & Co. KG (Schemmerhofen, Germania) (reprezentant: M. Wekwerth, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea Deciziei Camerei întâi de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 15 noiembrie 2012 în cauza R 2544/2011-1;

               —

               obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată, inclusiv a celor efectuate în cadrul căii de atac.

      Motivele și principalele argumente

      Marca comunitară vizată: marca figurativă care conține elementul verbal „FICKEN LIQUORS” pentru produse și servicii din clasele 25, 32, 33 și 35

      Decizia examinatorului: refuză înregistrarea

      Decizia camerei de recurs: respinge calea de atac

      Motivele invocate: încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (f) și a articolului 7 alineatul (2) din Regulamentul nr. 207/2009.


title: Cauza T-386/12: Hotărârea Tribunalului din 9 aprilie 2014 – Elite Licensing/OAPI – Aguas De Mondariz Fuente del Val (elite BY MONDARIZ) [ „Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare figurative elite BY MONDARIZ — Mărci comunitară și internațională figurative anterioare ELITE — Limba de procedură a recursului — Termene — Admisibilitatea recursului în fața camerei de recurs — Norma 48 alineatul (2), norma 49 alineatul (1) și norma 96 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 2868/95 — Lipsa riscului de confuzie — Lipsa similitudinii semnelor — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 — Atingere adusă renumelui — Articolul 8 alineatul (5) din Regulamentul nr. 207/2009” ]

text:
               10.6.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 175/38

         Hotărârea Tribunalului din 9 aprilie 2014 – Elite Licensing/OAPI – Aguas De Mondariz Fuente del Val (elite BY MONDARIZ)
   (Cauza T-386/12) (1)

   ([„Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare figurative elite BY MONDARIZ - Mărci comunitară și internațională figurative anterioare ELITE - Limba de procedură a recursului - Termene - Admisibilitatea recursului în fața camerei de recurs - Norma 48 alineatul (2), norma 49 alineatul (1) și norma 96 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 2868/95 - Lipsa riscului de confuzie - Lipsa similitudinii semnelor - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 - Atingere adusă renumelui - Articolul 8 alineatul (5) din Regulamentul nr. 207/2009”])
   2014/C 175/50
   Limba de procedură: spaniola

      Părţile

      Reclamantă: Elite Licensing Company SA (Fribourg, Elveția) (reprezentant: J. Albrecht, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieţei Interne (mărci, desene şi modele industriale) (reprezentant: J. Crespo Carrillo, agent)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: Aguas De Mondariz Fuente del Val, SL (Mondariz, Spania) (reprezentant: T. Andrade Boué, avocat)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a cincea de recurs a OAPI din 6 iunie 2012 (cauza R 9/2011-5), privind o procedură de declarare a nulității între Elite Licensing Company SA și Aguas de Mondariz Fuente del Val, SL.

      Dispozitivul

               1)

               Anulează Decizia Camerei a cincea de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieţei Interne (mărci, desene şi modele industriale) (OAPI) din 6 iunie 2012 (cauza R 9/2011-5), privind o procedură de declarare a nulității între Elite Licensing Company SA și Aguas de Mondariz Fuente del Val, SL.

               2)

               OAPI suportă, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, cheltuielile de judecată efectuate de Elite Licensing Company.

               3)

               Aguas de Mondariz Fuente del Val suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 355, 17.11.2012.


title: Cauza C-129/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Hof van beroep te Brussel (Belgia) la 13 martie 2017 – Mitsubishi Shoji Kaisha Ltd, Mitsubishi Caterpillar Forklift Europe BV/Duma Forklifts NV, G.S. International BVBA

text:
               22.5.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 161/14

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Hof van beroep te Brussel (Belgia) la 13 martie 2017 – Mitsubishi Shoji Kaisha Ltd, Mitsubishi Caterpillar Forklift Europe BV/Duma Forklifts NV, G.S. International BVBA
   (Cauza C-129/17)
   (2017/C 161/17)
   Limba de procedură: neerlandeza

      Instanța de trimitere

   Hof van beroep te Brussel

      Părțile din procedura principală

      Reclamante: Mitsubishi Shoji Kaisha Ltd, Mitsubishi Caterpillar Forklift Europe BV

      Pârâte: Duma Forklifts NV, G.S. International BVBA

      Întrebările preliminare

               1)

                           A)

                           Dispozițiile articolului 5 din Directiva 2008/95/CE (1) și ale articolului 9 din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 (2) al Consiliului din 26 februarie 2009 privind marca comunitară (versiune codificată) cuprind dreptul titularului mărcii de a se opune îndepărtării de către un terț, fără acordul său, a tuturor semnelor identice cu mărcile aplicate pe produse („demarcaj”), în cazul în care este vorba despre produse care, precum cele aflate sub regim de antrepozit vamal, nu au fost încă introduse în Spațiul Economic European, iar îndepărtarea realizată de terți se face în scopul importului sau al punerii în circulație a produselor în Spațiul Economic European?

                           B)

                           Răspunsul la prima întrebare litera a) depinde de împrejurarea dacă importul sau punerea în circulație a produselor în Spațiul Economic European se face sub un marcaj propriu terțului („remarcaj”)?

               2)

               Prezintă importanță pentru răspunsul la prima întrebare faptul că produsele astfel importate sau puse în circulație mai pot fi identificate de către consumatorul mediu relevant, după aspect sau model, ca provenind de la titularul mărcii?

      (1)  Directiva 2008/95/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 22 octombrie 2008 de apropiere a legislațiilor statelor membre cu privire la mărci (versiune codificată) (JO 2008, L 299, p. 25)

      (2)  JO 2009, L 78, p. 1


title: Cauza T-271/04: Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 8 mai 2007 — Citymo/Comisia Comunităților Europene ( Răspundere contractuală — Clauză compromisorie — Contract de închiriere — Inadmisibilitate — Răspundere extracontractuală — Negocieri precontractuale — Excepția de ilegalitate — Încrederea legitimă — Buna-credință — Abuz de drept — Prejudiciu material — Pierderea unei șanse )

text:
               23.6.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 140/20

         Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 8 mai 2007 — Citymo/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza T-271/04) (1)

   („Răspundere contractuală - Clauză compromisorie - Contract de închiriere - Inadmisibilitate - Răspundere extracontractuală - Negocieri precontractuale - Excepția de ilegalitate - Încrederea legitimă - Buna-credință - Abuz de drept - Prejudiciu material - Pierderea unei șanse’)
   (2007/C 140/33)
   Limba de procedură: franceza
   Părțile

      Reclamantă: Citymo SA (Bruxelles, Belgia) (reprezentanți: P. Van Ommeslaghe, I. Heenen și P.-M. Louis, avocats)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: L. Parpala și E. Manhaeve, agenți, asistați de D. Philippe și M. Gouden, avocats)
   Obiectul
   Cu titlu principal, acțiune în răspundere contractuală prin care se solicită obligarea Comisiei la plata către reclamantă de daune-interese ca urmare a rezilierii unui contract de închiriere pretins încheiat între aceasta și Comunitatea Europeană, reprezentată de Comisie și, în subsidiar, acțiune în răspundere extracontractuală prin care se solicită repararea prejudiciului pretins suferit de către reclamantă ca urmare a deciziei Comisiei de a pune capăt negocierilor precontractuale derulate în vederea încheierii contractului de închiriere menționat.
   Dispozitivul

               1)

               Obligă Comisia la plata către reclamantă a sumei de 20 000 euro, la care se calculează daune-interese moratorii începând cu data pronunțării prezentei hotărâri până la plata efectivă, la nivelul dobânzii anuale fixate de Banca Centrală Europeană pentru principalele operațiuni de refinanțare, majorat cu 2 puncte, fără a putea depăși 6 %.

               2)

               Respinge acțiunea în rest.

               3)

               Fiecare parte își suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 262, 23.10.2004.


title: Cauza C-460/12: Ordonanța președintelui Camerei a opta din 7 februarie 2014 (cerere de decizie preliminară formulată de Krajský súd v Prešove – Slovacia) – SKP k.s./Ján Bríla

text:
               10.6.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 175/33

         Ordonanța președintelui Camerei a opta din 7 februarie 2014 (cerere de decizie preliminară formulată de Krajský súd v Prešove – Slovacia) – SKP k.s./Ján Bríla
   (Cauza C-460/12) (1)

   2014/C 175/42
   Limba de procedură: slovaca
   Președintele Camerei a opta a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 46, 16.2.2013.


title: Cauza C-10/13: Cerere de decizie preliminară introdusă de Fővárosi Munkaügyi Bíróság (Ungaria) la 8 ianuarie 2013 — Csilla Sajtos/Budapest Főváros VI. Ker. Önkormányzata

text:
               25.5.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 147/2

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Fővárosi Munkaügyi Bíróság (Ungaria) la 8 ianuarie 2013 — Csilla Sajtos/Budapest Főváros VI. Ker. Önkormányzata
   (Cauza C-10/13)
   2013/C 147/02
   Limba de procedură: maghiara

      Instanța de trimitere

   Fővárosi Munkaügyi Bíróság

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Csilla Sajtos

      Pârâtă: Budapest Főváros VI. Ker. Önkormányzata

      Întrebările preliminare

               1.

               Având în vedere dispozițiile articolului 6 alineatul (3) din [Tratatul Uniunii Europene], dreptul la protecție în cazul concedierii nejustificate constituie un drept fundamental, care reprezintă un principiu general al dreptului Uniunii și care trebuie considerat o normă de drept primar?

               2.

               În caz afirmativ, un astfel de drept este aplicabil de asemenea funcționarilor?


title: Cauza C-390/09: Ordonanța președintelui Camerei a treia a Curții din 11 februarie 2011 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Consiglio di Stato — Italia) — Reti Televisive Italiane SpA (RTI)/Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni, Sky Italia Srl

text:
               27.8.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 252/26

         Ordonanța președintelui Camerei a treia a Curții din 11 februarie 2011 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Consiglio di Stato — Italia) — Reti Televisive Italiane SpA (RTI)/Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni, Sky Italia Srl
   (Cauza C-390/09) (1)

   2011/C 252/51
   Limba de procedură: italiana
   Președintele Camerei a treia a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 312, 19.12.2009.


title: Cauza C-60/13: Hotărârea Curții (Camera a patra) din 3 aprilie 2014 – Comisia Europeană/Regatul Unit al Marii Britanii şi Irlandei de Nord (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Resurse proprii ale Uniunii — Decizia 2000/597/CE, Euratom — Articolul 8 — Regulamentul [CE, Euratom] nr. 1150/2000 — Articolele 2, 6 și 9-11 — Refuzul de a pune al dispoziția Uniunii resurse proprii — Informații tarifare obligatorii eronate — Importuri de usturoi proaspăt ca usturoi congelat — Imputabilitatea erorii autorităților vamale naționale — Răspunderea financiară a statelor membre)

text:
               26.5.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 159/10

         Hotărârea Curții (Camera a patra) din 3 aprilie 2014 – Comisia Europeană/Regatul Unit al Marii Britanii şi Irlandei de Nord
   (Cauza C-60/13) (1)

   ((Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru - Resurse proprii ale Uniunii - Decizia 2000/597/CE, Euratom - Articolul 8 - Regulamentul [CE, Euratom] nr. 1150/2000 - Articolele 2, 6 și 9-11 - Refuzul de a pune al dispoziția Uniunii resurse proprii - Informații tarifare obligatorii eronate - Importuri de usturoi proaspăt ca usturoi congelat - Imputabilitatea erorii autorităților vamale naționale - Răspunderea financiară a statelor membre))
   2014/C 159/12
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: A. Caeiros şi L. Flynn, agenţi)

      Pârât: Regatul Unit al Marii Britanii şi Irlandei de Nord (reprezentanți: S. Brighouse şi J. Beeko, agenţi, asistaţi de K. Beal QC)

      Obiectul

   Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru – Încălcarea articolului 4 alineatul (3) TUE, a articolului 8 din Decizia 2000/597/CE, Euratom a Consiliului din 29 septembrie 2000 privind sistemul de resurse proprii al Comunităților Europene (JO L 253, p. 42, Ediție specială, 01/vol. 2, p. 206) și a articolelor 2, 6, 9, 10 și 11 din Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1150/2000 al Consiliului din 22 mai 2000 privind punerea în aplicare a Deciziei 2000/597, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (CE, Euratom) nro2028/2004 al Consiliului din 16 noiembrie 2004

      Dispozitivul

               1)

               Prin refuzul de a pune la dispoziție suma de 20 061 462,11 lire sterline (GBP) corespunzând taxelor datorate pentru importurile de usturoi proaspăt vizate de o informație tarifară obligatorie eronată, Regatul Unit al Marii Britanii şi Irlandei de Nord nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 8 din Decizia 2000/597/CE, Euratom a Consiliului din 29 septembrie 2000 privind sistemul de resurse proprii al Comunităților Europene și al articolelor 2, 6 și 9-11 din Regulamentul (CE, Euratom)nr. 1150/2000 al Consiliului din 22 mai 2000 privind punerea în aplicare a Deciziei 2000/597, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (CE, Euratom) nro2028/2004 al Consiliului din 16 noiembrie 2004.

               2)

               Obligă Regatul Unit al Marii Britanii şi Irlandei de Nord la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 141, 18.5.2013.


title: Cauza T-506/11: Acțiune introdusă la 26 septembrie 2011 — Peek & Cloppenburg/OAPI — Peek & Cloppenburg (Peek & Cloppenburg)

text:
               10.12.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 362/17

         Acțiune introdusă la 26 septembrie 2011 — Peek & Cloppenburg/OAPI — Peek & Cloppenburg (Peek & Cloppenburg)
   (Cauza T-506/11)
   2011/C 362/25
   Limba în care a fost formulată acțiunea: germana

      Părțile

      Reclamantă: Peek & Cloppenburg KG (Düsseldorf, Germania) (reprezentant: S. Abrar, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Peek & Cloppenburg (Hamburg, Germania)

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anulare Deciziei Camerei întâi de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)din 28 februarie 2011 în cauza R 53/2005-1;

               —

               obligarea OAPI la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

      Solicitantul mărcii comunitare: reclamanta

      Marca comunitară vizată: marca verbală „Peek & Cloppenburg” pentru produse din clasa 25

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în procedura opoziției: Peek & Cloppenburg

      Marca sau semnul invocat: un drept anterior, respectiv denumirea societății„Peek & Cloppenburg”, valabilă în Germania

      Decizia diviziei de opoziție: admite opoziția

      Decizia camerei de recurs: respinge calea de atac

      Motivele invocate: încălcarea articolului 8 alineatul (4) din Regulamentul nr. 207/2009, întrucât nu se poate interzice utilizarea mărcii anterioare „Peek & Cloppenburg”, iar articolul 12 din Legea germană privind mărcile (MarkenG) nu prevede dreptul de a invoca această interdicție la nivel federal, precum și încălcarea articolului 76 alineatul (1) prima teză din Regulamentul nr. 207/2009, deoarece camera de recurs ar fi trebuit să aștepte o decizie pronunțată de Bundesgerichtshofs și hotărârea cu autoritate de lucru judecat pronunțată în procedura de anulare a mărcii desfășurată în Germania.


               1.5.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 102/1

         (Text cu relevanță pentru SEE)
   2009/C 102/01
   Ultima publicație a Curții de Justiție în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

         JO C 90, 18.4.2009

      Publicații anterioare

      JO C 82, 4.4.2009

      JO C 69, 21.3.2009

      JO C 55, 7.3.2009

      JO C 44, 21.2.2009

      JO C 32, 7.2.2009

      JO C 19, 24.1.2009

   Aceste texte sunt disponibile pe:
   EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Cauza T-551/11: Acțiune introdusă la 19 octombrie 2011 — BSI/Consiliul

text:
               17.12.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 370/28

         Acțiune introdusă la 19 octombrie 2011 — BSI/Consiliul
   (Cauza T-551/11)
   2011/C 370/46
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Reclamantă: Brugola Service International Srl (BSI) (Cassano Magnago, Italia) (reprezentanți: S. Baratti și M. Farneti, avocați)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea Regulamentului de punere în aplicare (UE) nr. 723/2011 al Consiliului din 18 iulie 2011 privind extinderea taxei antidumping definitive impuse prin Regulamentul (CE) nr. 91/2009 privind importurile de anumite elemente de fixare din fier sau oțel originare din Republica Populară Chineză la importurile de anumite elemente de fixare din fier sau oțel expediate din Malaysia, indiferent dacă au fost sau nu declarate ca provenind din Malaysia (JO L 194, p. 6);

               —

               declararea inaplicabilității, în sensul articolului 277 TFUE, a Regulamentului (CE) nr. 1225/2009 al Consiliului din 30 noiembrie 2009 privind protecția împotriva importurilor care fac obiectul unui dumping din partea țărilor care nu sunt membre ale Comunității Europene (JO L 343, p. 51);

               —

               declararea inaplicabilității, în sensul articolului 277 TFUE, a Regulamentului (CE) nr. 91/2009 al Consiliului din 26 ianuarie 2009 privind impunerea unei taxe antidumping definitive asupra importurilor de anumite elemente de fixare din fier sau oțel originare din Republica Populară Chineză (JO L 29, p. 1);

               —

               obligarea Consiliului la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii sale, reclamanta solicită anularea Regulamentului de punere în aplicare (UE) nr. 723/2011 în temeiul articolului 263 TFUE, în măsura în care se întemeiază din punct de vedere juridic și logic pe Regulamentul (CE) nr. 1225/2009 și pe Regulamentul (CE) nr. 91/2009, a căror inaplicabilitate, în sensul articolului 277 TFUE, este invocată, pentru următoarele motive:

               1.

               Primul motiv, întemeiat pe nelegalitatea Regulamentului (CE) nr. 1225/2009 și, prin urmare, a Regulamentului (CE) nr. 91/2009, pentru încălcarea legii și a articolului 6 alineatul (10) și a articolului 9 alineatul (2) din Acordul antidumping al OMC, în măsura în care acesta impune o taxă vamală la nivel național furnizorilor stabiliți în țări care nu dispun de o economie de piață și care nu demonstrează că îndeplinesc cerințele articolului 9 alineatul (5) din Regulamentul (CE) nr. 1225/2009.

               2.

               Al doilea motiv, întemeiat pe nelegalitatea Regulamentului (CE) nr. 91/2009 din cauza unei motivări insuficiente și a unei erori vădite de apreciere, întrucât Comisia a condiționat în mod eronat acordarea tratamentului individual de demonstrarea de către producătorii chinezi a îndeplinirii cerințelor prevăzute la articolul 9 alineatul (5) din Regulamentul (CE) nr. 1225/2009, cu încălcarea articolului 6 alineatul (10) și a articolului 9 alineatul (2) din Acordul antidumping al OMC.

               3.

               Al treilea motiv, întemeiat pe nelegalitatea interpretării utilizate de Regulamentul (CE) nr. 91/2009 a noțiunii „procent semnificativ” din industria comunitară prevăzute la articolul 4 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 1225/2009, pentru încălcarea legii în măsura în care aceasta este contrară articolului 4 alineatul (1) și articolului 3 alineatul (1) din Acordul antidumping al OMC, precum și pentru o eroare vădită de apreciere.

               4.

               Al patrulea motiv, întemeiat pe nelegalitatea Regulamentului (CE) nr. 91/2009 pentru încălcarea legii, a articolului 2 alineatul (4) și a articolului 6 alineatele (2) și (4) din Acordul antidumping al OMC, precum și pentru o eroare vădită de apreciere, întrucât Comisia a determinat marja de dumping pe baza unei comparații necorespunzătoare între valoarea normală și prețul la export fără a fi comunicat producătorilor din Republica Populară Chineză informațiile necesare pentru garantarea exercitării dreptului la apărare.

               5.

               În plus, reclamanta invocă nelegalitatea Regulamentului de punere în aplicare (UE) nr. 723/2011 în măsura în care este el însuși viciat de o lipsă de cercetare și de o motivare insuficientă, în condițiile în care Comisia nu a furnizat informațiile referitoare la prețurile medii de export, la produsele și la categoriile comerciale pe baza cărora a fost determinată valoarea normală și marja de dumping astfel calculată.


title: Cauza C-166/07: Hotărârea Curții (Camera a patra) din 3 septembrie 2009 — Parlamentul European/Consiliul Uniunii Europene [Acțiune în anulare — Regulamentul (CE) nr. 1968/2006 — Contribuții financiare ale Comunității la Fondul internațional pentru Irlanda — Alegerea temeiului juridic]

text:
               24.10.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 256/2

         Hotărârea Curții (Camera a patra) din 3 septembrie 2009 — Parlamentul European/Consiliul Uniunii Europene
   (Cauza C-166/07) (1)

   (Acțiune în anulare - Regulamentul (CE) nr. 1968/2006 - Contribuții financiare ale Comunității la Fondul internațional pentru Irlanda - Alegerea temeiului juridic)
   2009/C 256/03
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: Parlamentul European (reprezentanți: I. Klavina, L. Visaggio și A. Troupiotis, agenți)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți:A. Vitro și M. Moore, agenți)

      Interveniente în susținerea pârâtului: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: L. Flynn și A. Steiblytė, agenți), Irlanda (reprezentant: D. O’Hagan, agent), Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord (reprezentanți: S. Behzadi-Spencer, agent și D.W. Anderson QC, barrister)

      Obiectul

   Anularea Regulamentului (CE) nr. 1968/2006 al Consiliului din 21 decembrie 2006 privind contribuțiile financiare ale Comunității la Fondul internațional pentru Irlanda (2007-2010) (JO L 409, p. 81 și — rectificare — JO 2007, L 36, p. 31) — Alegerea temeiului juridic — Articolul 308 CE (consultarea Parlamentului European/unanimitate în cadrul Consiliului) — Consolidarea coeziunii economice și sociale — Acțiuni specifice necesare în completarea celor desfășurate în cadrul fondurilor structurale — Consolidarea procesului de pace în Irlanda de Nord — Articolul 159 CE (procedura codeciziei)

      Dispozitivul

               1.

               Anulează Regulamentul (CE) nr. 1968/2006 al Consiliului din 21 decembrie 2006 privind contribuțiile financiare ale Comunității la Fondul internațional pentru Irlanda (2007-2010).

               2.

               Efectele Regulamentului nr. 1968/2006 sunt menținute până la intrarea în vigoare, într-un termen rezonabil, a unui nou regulament adoptat cu un temei juridic adecvat.

               3.

               Anularea Regulamentului (CE) nr. 1968/2006 nu afectează validitatea plăților efectuate și nici a obligațiilor asumate în temeiul regulamentului menționat.

               4.

               Parlamentul European și Consiliul Uniunii Europene suportă fiecare propriile cheltuieli de judecată.

               5.

               Irlanda, Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord, precum și Comisia Comunităților Europene suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 155, 7.7.2007.


title: Cauza T-847/14: Hotărârea Tribunalului din 24 iunie 2015 – GHC/Comisia [„Mediu — Protecția stratului de ozon — Gaze fluorurate cu efect de seră — Regulamentul (UE) nr. 517/2014 — Introducere pe piață de hidrofluorcarburi — Stabilirea unei valori de referință — Alocarea de cote — Obligația de motivare — Metodă de calcul”]

text:
               10.8.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 262/27

         Hotărârea Tribunalului din 24 iunie 2015 – GHC/Comisia
   (Cauza T-847/14) (1)

   ([„Mediu - Protecția stratului de ozon - Gaze fluorurate cu efect de seră - Regulamentul (UE) nr. 517/2014 - Introducere pe piață de hidrofluorcarburi - Stabilirea unei valori de referință - Alocarea de cote - Obligația de motivare - Metodă de calcul”])
   (2015/C 262/36)
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: GHC Gerling, Holz & Co. Handels GmbH (Hamburg, Germania) (reprezentant: D. Lang, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: C. Hermes și K. Mifsud-Bonnici, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare a Deciziei de punere în aplicare 2014/774/UE a Comisiei din 31 octombrie 2014 de stabilire, în conformitate cu Regulamentul (UE) nr. 517/2014 al Parlamentului European și al Consiliului privind gazele fluorurate cu efect de seră, a valorilor de referință pentru perioada cuprinsă între 1 ianuarie 2015 și 31 decembrie 2017, pentru fiecare producător sau importator care a raportat introducerea pe piață de hidrofluorcarburi, în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 842/2006 al Parlamentului European și al Consiliului (JO L 318, p. 28), în măsura în care această decizie o privește pe reclamantă

      Dispozitivul

               1)

               Anulează Decizia de punere în aplicare 2014/774/UE a Comisiei din 31 octombrie 2014 de stabilire, în conformitate cu Regulamentul (UE) nr. 517/2014 al Parlamentului European și al Consiliului privind gazele fluorurate cu efect de seră, a valorilor de referință pentru perioada cuprinsă între 1 ianuarie 2015 și 31 decembrie 2017, pentru fiecare producător sau importator care a raportat introducerea pe piață de hidrofluorcarburi, în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 842/2006 al Parlamentului European și al Consiliului, în măsura în care privește GHC Gerling, Holz & Co. Handels GmbH.

               2)

               Obligă Comisia Europeană la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 56, 16.2.2015.


title: Cauza T-168/17: Acțiune introdusă la 16 martie 2017 – CBA Spielapparate- und Restaurantbetriebs/Comisia

text:
               15.5.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 151/40

         Acțiune introdusă la 16 martie 2017 – CBA Spielapparate- und Restaurantbetriebs/Comisia
   (Cauza T-168/17)
   (2017/C 151/51)
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: CBA Spielapparate- und Restaurantbetriebs GmbH (Viena, Austria) (reprezentant: A. Schuster, Rechtsanwalt)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               admiterea acțiunii în anulare și anularea deciziei atacate;

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Prin prezenta acțiune, reclamanta solicită declararea nulității Deciziei C (2017) 247 final a Comisiei din 13 ianuarie 2017 privind cererea de confirmare formulată de reclamantă privind accesul la dosar potrivit Regulamentului (CE) nr. 1049/2001 (1).
   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă două motive.

               1.

               Primul motiv întemeiat pe încălcarea unor condiții de formă esențiale, în special motivarea insuficientă.

               2.

               Al doilea motiv întemeiat pe încălcarea dreptului tratatelor
               Reclamanta susține că excepțiile prevăzute la articolul 4 din Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 aplicate de Comisie sunt nelegale, întrucât contravin unor norme de drept primar cu rang superior, în special articolelor 42 și 47 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene.
               În plus, prioritatea de aplicare a dreptului primar de rang superior în raport cu dreptul derivat contrar ar fi valabilă și în dreptul Uniunii, astfel încât și pentru acest motiv, Comisia nu ar fi trebuit să aplice excepțiile prevăzute la articolul 4 din Regulamentul (CE) nr. 1049/2001.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 al Parlamentului European și al Consiliului din 30 mai 2001 privind accesul public la documentele Parlamentului European, ale Consiliului și ale Comisiei (JO 2001, L 145, p. 43, Ediție specială, 01/vol. 3, p. 76)


title: Cauza T-519/12: Acțiune introdusă la 27 noiembrie 2012 — mobile.international/OAPI — Comisia (PL mobile.eu)

text:
               26.1.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 26/67

         Acțiune introdusă la 27 noiembrie 2012 — mobile.international/OAPI — Comisia (PL mobile.eu)
   (Cauza T-519/12)
   2013/C 26/132
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: mobile.international GmbH (Kleinmachnow, Germania) (reprezentant: T. Lührig, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea Deciziei Camerei întâi de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 6 septembrie 2012 în cauza R 1401/2011-1, pentru următoarele produse și servicii;

                           Clasa 9

                           :

                           Aparate și instrumente de uz științific, nautic, topografic, pentru fotografie, cinematografie, optică, cântărire, măsurare, semnalizare, verificare, salvare și învățământ; aparate pentru înregistrarea, transmiterea și reproducerea sunetului sau imaginii; suporturi magnetice de înregistrare, discuri acustice; automate de vânzare și mecanisme pentru aparate care funcționează cu fise; mașini de calculat, echipamente pentru prelucrarea datelor, calculatoare, periferice și programe pentru calculator (cuprinse în clasa 9); toate produsele menționate anterior — numai în legătură cu o piață online pentru cumpărarea și vânzarea de autovehicule, remorci și accesorii de autovehicule.

                           Clasa 16

                           :

                           Hârtie, carton și produse din aceste materiale (cuprinse în clasa 16); tipărituri, articole de legătorie; fotografii; papetărie; mașini de scris și articole de birou (cu excepția mobilierului); material didactic sau pentru învățământ (cuprinse în clasa 16); materiale plastice pentru ambalaj, și anume huse, pungi, săculeți și folii din plastic; toate produsele menționate anterior — numai în legătură cu o piață online pentru cumpărarea și vânzarea de autovehicule, remorci și accesorii de autovehicule.

                           Clasa 35

                           :

                           Publicitatea; conducerea și administrarea afacerilor; lucrări de birou; numai în legătură cu o piață online pentru cumpărarea și vânzarea de autovehicule, remorci și accesorii de autovehicule.

                           Clasa 36

                           :

                           Asigurări; intermediere în asigurări; afaceri financiare; agenții de credit; afaceri monetare; administrarea de bunuri; toate produsele menționate anterior — numai în legătură cu o piață online pentru cumpărarea și vânzarea de autovehicule, remorci și accesorii de autovehicule.

                           Clasa 38

                           :

                           Telecomunicații, în special servicii de internet; colectarea, prelucrarea și transmiterea de mesaje, informații, imagini și texte; transmiterea electronică de anunțuri; toate produsele menționate anterior — numai în legătură cu o piață online pentru cumpărarea și vânzarea de autovehicule, remorci și accesorii de autovehicule.

                           Clasa 42

                           :

                           Servicii în domeniile științei și tehnologiei ca și cercetarea și proiectarea aferente; servicii de analiză și cercetare industrială; proiectare și dezvoltare hardware și software; închirierea de programe informatice; furnizarea de motoare de căutare pentru internet; toate produsele menționate anterior — numai în legătură cu o piață online pentru cumpărarea și vânzarea de autovehicule, remorci și accesorii de autovehicule.

               —

               în subsidiar, anularea Deciziei Camerei întâi de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 6 septembrie 2012, în cauza R 1401/2011-1 pentru serviciile din clasele 35, 38 și 42 în măsura menționată mai sus;

               —

               obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

      Marca comunitară înregistrată care a făcut obiectul unei cereri de declarare a nulității: marca figurativă care conține elementele verbale „PL mobile.eu”, pentru produse și servicii din clasele 9, 16, 35, 36, 38 și 42 — marca comunitară înregistrată sub numărul 8 307 779

      Titularul mărcii comunitare: reclamanta

      Partea care solicită declararea nulității mărcii comunitare: Comisia Europeană

      Motivarea cererii de declarare a nulității: marca comunitară ar constitui o imitație heraldică a emblemei Uniunii Europene

      Decizia diviziei de anulare: respinge cererea

      Decizia camerei de recurs: anulează decizia diviziei de anulare și declară nulă marca comunitară

      Motivele invocate:

               —

               încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (h) din Regulamentul nr. 207/2009 coroborat cu articolul 6 din Convenția de la Paris pentru protecția proprietății industriale;

               —

               încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (g) din Regulamentul nr. 207/2009;

               —

               încălcarea principiului protecției încrederii legitime.


title: Cauza T-530/11: Ordonanța Tribunalului din 23 octombrie 2012 — Chivas/OAPI — Glencairn Scotch Whisky (CHIVALRY) ( „Marcă comunitară — Opoziție — Retragerea opoziției — Nepronunțare asupra fondului” )

text:
               22.12.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 399/22

         Ordonanța Tribunalului din 23 octombrie 2012 — Chivas/OAPI — Glencairn Scotch Whisky (CHIVALRY)
   (Cauza T-530/11) (1)

   (Marcă comunitară - Opoziție - Retragerea opoziției - Nepronunțare asupra fondului)
   2012/C 399/42
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Chivas Holdings (IP) Ltd (Paisley, Renfrewshire, Regatul Unit) (reprezentant: A. Carboni, solicitor)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: A. Folliard-Monguiral, agent)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă în fața Tribunalului: Glencairn Scotch Whisky Co. Ltd (Glasgow, Regatul Unit)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei întâi de recurs a OAPI din 14 iulie 2011 (cauza R 2334/2010-1) privind o procedură de opoziție între Glencairn Scotch Whisky Co. Ltd și Chivas Holdings (IP) Ltd.

      Dispozitivul

               1.

               Constată că nu mai este necesar să se pronunțe asupra fondului cauzei.

               2.

               Reclamanta suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de pârât.

      (1)  JO C 362, 10.12.2011.


title: Cauza T-319/11: Hotărârea Tribunalului din 8 aprilie 2014 – ABN Amro Group/Comisia ( „Ajutoare de stat — Sectorul financiar — Ajutor destinat să remedieze perturbări grave ale economiei unui stat membru — Articolul 107 alineatul (3) litera (b) TFUE — Decizie prin care ajutorul este declarat compatibil cu piața internă — Condiții de autorizare a ajutorului — Interdicția de a efectua achiziții — Conformitate cu comunicările Comisiei privind ajutoarele pentru sectorul financiar în contextul crizei financiare — Proporționalitate — Egalitate de tratament — Principiul bunei administrări — Obligația de motivare — Drept de proprietate” )

text:
               26.5.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 159/22

         Hotărârea Tribunalului din 8 aprilie 2014 – ABN Amro Group/Comisia
   (Cauza T-319/11) (1)

   ((„Ajutoare de stat - Sectorul financiar - Ajutor destinat să remedieze perturbări grave ale economiei unui stat membru - Articolul 107 alineatul (3) litera (b) TFUE - Decizie prin care ajutorul este declarat compatibil cu piața internă - Condiții de autorizare a ajutorului - Interdicția de a efectua achiziții - Conformitate cu comunicările Comisiei privind ajutoarele pentru sectorul financiar în contextul crizei financiare - Proporționalitate - Egalitate de tratament - Principiul bunei administrări - Obligația de motivare - Drept de proprietate”))
   2014/C 159/29
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: ABN Amro Group NV (Amsterdam, Țările de Jos) (reprezentanți: W. Knibbeler și P. van den Berg, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: L. Flynn și S. Noë, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare în parte a Deciziei 2011/823/UE a Comisiei din 5 aprilie 2011 privind măsurile C 11/09 (ex NN 53b/08, NN 2/10 și N 19/10) puse în aplicare de statul olandez în favoarea grupului ABN Amro NV (creat în urma fuziunii între Fortis Bank Nederland și ABN Amro N) (JO L 333, p. 1)

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă ABN Amro Group NV la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 252, 27.8.2011.


title: Cauza T-76/13: Hotărârea Tribunalului din 12 februarie 2015 – Compagnie des montres Longines, Francillon SA/OAPI [„Marcă comunitară – Procedură de opoziție – Cerere de înregistrare a mărcii comunitare figurative QUARTODIMIGLIO QM – Mărcile comunitare și internaționale figurative anterioare reprezentând două aripi întinse și mărcile internaționale figurative anterioare LONGINES – Motive relative de refuz – Lipsa riscului de confuzie – Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 – Lipsa atingerii aduse renumelui – Articolul 8 alineatul (5) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009”]

text:
               30.3.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 107/25

      Hotărârea Tribunalului din 12 februarie 2015 – Compagnie des montres Longines, Francillon SA/OAPI
      (Cauza T-76/13) (1)

      ([„Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare figurative QUARTODIMIGLIO QM - Mărcile comunitare și internaționale figurative anterioare reprezentând două aripi întinse și mărcile internaționale figurative anterioare LONGINES - Motive relative de refuz - Lipsa riscului de confuzie - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 - Lipsa atingerii aduse renumelui - Articolul 8 alineatul (5) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009”])
      (2015/C 107/32)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Compagnie des montres Longines, Francillon SA (Saint-Imier, Elveția) (reprezentanți: P. González-Bueno Catalán de Ocón, avocat)

         Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: V. Melgar, agent)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: Staccata Srl (Como, Italia)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a cincea de recurs a OAPI din 26 noiembrie 2012 (cauza R 62/2012-5) privind o procedură de opoziție între Compagnie des montres Longines, Francillon SA și Staccata Srl

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Obligă Compagnie des montres Longines, Francillon SA la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 108, 13.4.2013.


title: Cauza C-104/07: Ordonanța președintelui Curții din 25 iunie 2007 — Comisia Comunităților Europene/Republica Italiană

text:
               6.10.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 235/11

         Ordonanța președintelui Curții din 25 iunie 2007 — Comisia Comunităților Europene/Republica Italiană
   (Cauza C-104/07) (1)

   (2007/C 235/20)

      Limba de procedură: italiana

   Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 82, 14.4.2007.


title: Cauza T-458/10: Acțiune introdusă la 27 septembrie 2010 — McBride/Comisia

text:
               4.12.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 328/39

         Acțiune introdusă la 27 septembrie 2010 — McBride/Comisia
   (Cauza T-458/10)
   ()
   2010/C 328/67
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamant: Peter McBride (Downings, Irlanda) (reprezentanți: A. Collins SC, N. Travers, Barrister și D. Barry, Solicitor)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile reclamantului

               —

               Anularea Deciziei Comisiei notificate cu numărul C(2010) 4758 din 13 iulie 2010 sub forma unei scrisori către Irlanda de respingerea a unei cereri de capacitate de siguranță privind un nou vas de pescuit, Peadar Elaine II, și de înlocuire a deciziei privind cererea menționată cuprinsă în Decizia 2003/245 a Comisiei din 4 aprilie 2003 privind cererile primite de Comisie de extindere a obiectivelor celui de al patrulea Program de orientare plurianual (POP IV) în scopul îmbunătățirii siguranței, navigației maritime, igienei, calității produselor și condițiilor de muncă pentru navele cu o lungime totală mai mare de 12 metri (JO L 90, p. 48), care a fost anulată, în măsura în care îl privește pe reclamant, prin Hotărârea Tribunalului din 13 iunie 2006, Boyle și alții/Comisia (T-218/03-T-240/03, Rec., p. II-1699), și

               —

               obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Prin intermediul prezentei cereri, reclamantul solicită, în temeiul articolului 263 TFUE, anularea Deciziei Comisiei notificate cu numărul C(2010) 4758 din 13 iulie 2010 sub forma unei scrisori către Irlanda de respingerea a unei cereri de capacitate de siguranță privind un nou vas de pescuit, Peadar Elaine II, și de înlocuire a deciziei privind cererea menționată cuprinsă în Decizia 2003/245 a Comisiei din 4 aprilie 2003 privind cererile primite de Comisie de extindere a obiectivelor celui de al patrulea Program de orientare plurianual (POP IV) în scopul îmbunătățirii siguranței, navigației maritime, igienei, calității produselor și condițiilor de muncă pentru navele cu o lungime totală mai mare de 12 metri (JO L 90, p. 48), care a fost anulată, în măsura în care îl privește pe reclamant, prin Hotărârea Tribunalului din 13 iunie 2006, Boyle și alții/Comisia (T-218/03-T-240/03, Rec., p. II-1699).
   În susținerea cererii sale, reclamantul invocă următoarele motive:

               În primul rând, reclamantul susține că pârâta a acționat fără o bază legală. Articolul 4 alineatul (2) din Decizia 97/413/CE a Consiliului din 26 iunie 1997 privind obiectivele și modalitățile vizând restructurarea, în perioada cuprinsă între 1 ianuarie 1997 și 31 decembrie 2001, a sectorului pescuitului comunitar în vederea realizării unui echilibru durabil între resurse și exploatarea acestora (JO L 175, p. 27) continuă să constituie temeiul legal corespunzător al deciziei atacate și, astfel, Comisia nu a avut o bază legală pentru adoptarea valabilă a deciziei sub forma unei decizii ad hoc.

               În al doilea rând, reclamantul susține că Comisia a încălcat o normă fundamentală de procedură. Reclamantul susține că decizia atacată ar fi trebuit, în temeiul Deciziei 97/413/CE a Consiliului, să fie adoptată potrivit procedurii comitetului de gestionare și că, întrucât a ales să adopte decizia ad hoc, Comisia a acționat cu încălcarea unei norme fundamentale de procedură.

               În al treilea rând, reclamantul susține că prin interpretarea greșită a articolului 4 alineatul (2) din Deciziei 97/413/CE a Consiliului, Comisia și-a depășit competența, în special prin faptul că s-a bazat pe criterii nerelevante și a ignorat definiția „efortului de pescuit” prevăzută de Decizia 97/413/CE și de legislația comunitară privind pescuitul aplicabilă la data depunerii cererii reclamantului pentru tonajul de siguranță în decembrie 2001.

               În plus, se susține că decizia atacată conține o serie de erori vădite în aprecierea cererii reclamantului pentru tonajul de siguranță. În special, reclamantul susține că decizia Comisiei de refuzare a cererii reclamantului din cauza utilizării pentru Peadar Elaine II a capacității de înlocuire a unui număr de vase mai mici însemna că nu exista o creștere a capacității totale a sectorului polivalent al flotei de pescuit irlandeze la data înregistrării acestei nave și este neîntemeiată.

               În sfârșit, reclamantul susține i-a fost încălcat de către Comisie dreptul său la bună administrare. Se susține că refuzul Comisiei de a evalua pe fond cerea sa constituie o încălcare a obligației care îi revine acesteia în temeiul articolului 41 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene și, în special, a dreptului său, în temeiul articolului 4 alineatul (2) din Decizia 97/413/CE la o evaluare „echitabilă și într-un termen rezonabil a cererii sale”.


title: Cauza T-444/10: Hotărârea Tribunalului din 21 februarie 2013 — Esge/OAPI — De’Longhi Benelux (KMIX) [ „Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale KMIX — Marca comunitară verbală anterioară BAMIX — Motiv relativ de refuz — Risc de confuzie — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009” ]

text:
               13.4.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 108/21

         Hotărârea Tribunalului din 21 februarie 2013 — Esge/OAPI — De’Longhi Benelux (KMIX)
   (Cauza T-444/10) (1)

   (Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale KMIX - Marca comunitară verbală anterioară BAMIX - Motiv relativ de refuz - Risc de confuzie - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009)
   2013/C 108/57
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Esge AG (Bussnang, Elveția) (reprezentant: J. Klink, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: P. Geroulakos, agent)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: De’Longhi Benelux SA, fostă Kenwood Appliances Luxemburg SA (Luxemburg, Luxemburg) (reprezentanți: P. Strickland, solicitor, și L. St Ville, barrister)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a doua de recurs a OAPI din 14 iulie 2010 (cauza R 1249/2009-2) privind o procedură de opoziție între Esge AG și Kenwood Appliances Luxemburg SA.

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Obligă Esge AG la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 317, 20.11.2010.


title: Cauza C-108/15 P: Recurs introdus la 4 martie 2015 de Lella Chatziioannou împotriva Ordonanţei Tribunalului (Camera întâi) din 16 octombrie 2014 în cauza T-330/13, Lella Chatziioannou/Comisia Europeană și Banca Centrală Europeană

text:
               1.6.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 178/5

         Recurs introdus la 4 martie 2015 de Lella Chatziioannou împotriva Ordonanţei Tribunalului (Camera întâi) din 16 octombrie 2014 în cauza T-330/13, Lella Chatziioannou/Comisia Europeană și Banca Centrală Europeană
   (Cauza C-108/15 P)
   (2015/C 178/05)
   Limba de procedură: greaca

      Părțile

      Recurentă: Lella Chatziioannou (reprezentanți: E. Efstathiou, K. Efstathiou și K. Liasidou, avocați)

      Celelalte părți din procedură: Comisia Europeană și Banca Centrală Europeană

      Concluziile recurentei

   Recurenta solicită Curții:

               —

               anularea ordonanței atacate;

               —

               anularea concluziei Tribunalului de admitere a excepției de inadmisibilitate și, în special, a concluziei că „o declarație a Eurogrupului nu poate fi considerată […] un act destinat să producă efecte juridice față de terți” și, în consecință, față de reclamantă și că, prin declarația atacată, Eurogrupul „a efectuat, […] într-un mod foarte general, un rezumat al anumitor măsuri convenite pe plan politic cu Republica Cipru”;

               —

               anularea ordonanței atacate prin care a fost imputată Republicii Cipru reducerea valorii depozitelor, fără a se atribui vreun comportament, act sau decizie Eurogrupului, pârâților sau acestora din urmă în cadrul Eurogrupului;

               —

               anularea obligării recurentei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Recurenta invocă patru motive în susținerea recursului. În special:

               1.

               Ordonanța atacată este afectată de nemotivare și a fost pronunțată în temeiul unei interpretări eronate de fapt și de drept în legătură cu instituția care a adoptat în mod efectiv decizia cu privire la reducerea valorii depozitelor „bail in”.

               2.

               Ordonanța atacată a fost pronunțată cu încălcarea principiilor generale de drept, întrucât Tribunalul a interpretat în mod greșit faptul că, indiferent de tipul sau de forma pe care a îmbrăcat o decizia atacată a Eurogrupului, aceasta din urmă era, în speță, un act atacabil cu acțiune în anulare.

               3.

               Ordonanța atacată este viciată, întrucât Tribunalul, în cadrul pronunțării ordonanței, nu examinase raportul juridic și factual dintre Comisia Europeană, Banca Centrală Europeană și Eurogrup, nici nu examinase faptul că, în temeiul principiului „legal causation” și al criteriului adevăratului autor, actele Eurogrupului constituiau acte ale Băncii Centrale Europene și ale Comisiei Europene, care ar fi trebuit să acționeze conform tratatului și protocoalelor Uniunii Europene, precum și în temeiul dreptului secundar și derivat.
               În consecință, Tribunalul nu a examinat substanța argumentelor și a litigiului recurentei, respingând astfel în mod eronat acțiunea în anulare.

               4.

               În cazul admiterii prezentului recurs, recurenta nu trebuie să fie obligată nici la plata cheltuielilor de judecată ale prezentei proceduri, nici la a celor efectuate în procedura în primă instanță.


title: Cauza C-224/08: Acțiune introdusă la 23 mai 2008 — Comisia Comunităților Europene/Republica Franceză

text:
               5.7.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 171/29

         Acțiune introdusă la 23 mai 2008 — Comisia Comunităților Europene/Republica Franceză
   (Cauza C-224/08)
   (2008/C 171/46)
   Limba de procedură: franceza
   Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentant: doamna C. Huvelin, agent)

      Pârâtă: Republica Franceză
   Concluziile reclamantei

               —

               Constatarea faptului că, prin neadoptarea actelor cu putere de lege și a actelor administrative necesare pentru a se conforma Directivei 2006/100/CE a Consiliului din 20 noiembrie 2006 de adaptare a anumitor directive din domeniul libertății de circulație a persoanelor, având în vedere aderarea Bulgariei și a României (1) și, în orice caz, prin necomunicarea acestora Comisiei, Republica Franceză nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 2 din această directivă;

               —

               obligarea Republicii Franceze la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   Termenul pentru transpunerea directivei 2006/100/CE a expirat la data aderării Bulgariei și României la Uniunea Europeană, și anume la 1 ianuarie 2007. Or, la data introducerii prezentei acțiuni, pârâta nu luase măsurile necesare pentru transpunerea completă a directivei, în special în ceea ce privește profesiunile medicale, avocații și arhitecții.

      (1)  JO L 363, p. 141, Ediție specială, 06/vol. 10, p. 194.


title: Cauza C-548/09 P: Recurs introdus la 23 decembrie 2009 de Bank Melli Iran împotriva Hotărârii Tribunalului de Primă Instanță (Camera a doua) pronunțate la 14/10/2009 în cauza T-390/08, Bank Melli Iran/Consiliul

text:
               27.3.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 80/10

         Recurs introdus la 23 decembrie 2009 de Bank Melli Iran împotriva Hotărârii Tribunalului de Primă Instanță (Camera a doua) pronunțate la 14/10/2009 în cauza T-390/08, Bank Melli Iran/Consiliul
   (Cauza C-548/09 P)
   2010/C 80/17
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Recurentă: Bank Melli Iran (reprezentant: L. Defalque, avocat)

      Celelalte părți în proces: Consiliul Uniunii Europene, Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord, Republica Franceză, Comisia Europeană

      Concluziile recurentei

               —

               Anularea Hotărârii pronunțate la 14 octombrie 2009 de Camera a doua a Tribunalului de Primă Instanță în cauza T-390/08, Bank Melli Iran/Consiliul și notificată recurentei la 15 octombrie 2009;

               —

               admiterea concluziilor pe care recurenta le-a formulat în fața Tribunalului;

               —

               obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată efectuate în cele două proceduri.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea recursului său, recurenta invocă trei motive cu titlu principal și alte trei motive în subsidiar.
   Prin intermediul primului motiv, aceasta arată că Tribunalul a săvârșit o eroare de drept din cauză că nu a considerat drept o normă fundamentală de procedură a cărei nerespectare produce anularea actului, obligația de notificare individuală care este prevăzută la articolul 15 alineatul (3) din Regulamentul nr. 423/2007 (1). Astfel, comunicarea deciziei înghețării de fonduri sucursalei din Paris a recurentei de către Comisia bancară franceză și nu de către Consiliu nu poate răspunde cerințelor privind notificarea prevăzute de regulament și ar reprezenta o încălcarea a unei norme de ordine publică.
   Prin intermediul celui de-al doilea motiv, recurenta consideră că Tribunalul a săvârșit o eroare de drept în interpretarea temeiului juridic al Regulamentului nr. 423/2007. Tribunalul ar fi încălcat norme fundamentale de procedură prevăzute în tratat acceptând ca regulamentul menționat, precum și decizia atacată să fie adoptate cu majoritate calificată numai în temeiul articolelor 60 CE și 301 CE. Din moment ce regulamentul și această decizie ar viza de fapt entități care participă, sunt asociate sau susțin proliferarea nucleară, aceste texte nu intră în domeniul de aplicare al articolelor 60 CE și 301 CE și trebuiau să se întemeieze de asemenea pe articolul 308 CE, care impune votul în unanimitate.
   Prin intermediul celui de-al treilea motiv, Bank Melli Iran susține că Tribunalul a săvârșit o eroare de drept în interpretarea conceptului de drept la apărare și a conceptului de protecție juridică efectivă prin faptul că a considerat că este suficient informat pentru a-și exercita controlul fără a fi primit din partea Consiliului niciun element de probă în susținerea motivării deciziei atacate nici înainte, nici după introducerea acțiunii.
   În subsidiar, recurenta reproșează Tribunalului în primul rând că a săvârșit o eroare de drept și o eroare de apreciere a faptelor întrucât că ar fi considerat că în temeiul articolului 7 alineatul (2) din Regulamentul nr. 423/2007, Consiliul dispune de o putere de apreciere autonomă, deși ar avea o competență nediscreționară prin adoptarea de măsuri restrictive de către Consiliul de Securitate al Națiunilor Unite.
   În al doilea rând, recurenta a săvârșit o eroare de apreciere din punct de vedere juridic a dreptului său de proprietate întrucât ar fi statuat că importanța obiectivelor urmărite prin reglementarea în litigiu de menținere a păcii și securității internaționale ar justifica o restrângere a drepturilor fundamentale, printre care dreptul de proprietate și dreptul de a desfășura o activitate economică.
   În sfârșit, recurenta susține că Tribunalul a săvârșit o eroare vădită de apreciere faptelor prin includerea acesteia pe lista entităților ale căror active trebuie înghețate în măsura în care recurenta nu a contribuit la programul nuclear iranian și nu este asociată entităților care ar fi contribuit la acesta.

      (1)  Regulamentul nr. 423/2007 al Consiliului din 19 aprilie 2007 privind măsuri restrictive împotriva Iranului (JO L 103, p. 1).


               4.6.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 199/12

         Cerere înaintată de Héraðsdómur Reykjavíkur, la data de 22 mai 2015, pentru obținerea unui aviz consultativ al Curții de Justiție a AELS în cauza Ferskar kjötvörur ehf./statul islandez
   (Cauza E-17/15)
   (2016/C 199/08)
   Prin scrisoarea din 22 mai 2015, înregistrată la grefa Curții la data de 16 iunie 2015, Héraðsdómur Reykjavíkur (instanța districtuală din Reykjavik) a înaintat Curții de Justiție a AELS o cerere vizând obținerea unui aviz consultativ în cauza Ferskar kjötvörur ehf./statul islandez cu privire la următoarele întrebări:

               1.

               Domeniul de aplicare al Acordului privind SEE, astfel cum este definit la articolul 8, presupune faptul că un stat membru care este parte la acord dispune de o anumită putere discreționară în ceea ce privește stabilirea unor norme referitoare la importul de produse din carne crudă și nu este legat, în această privință, de dispozițiile acordului și de actele care se întemeiază pe acesta?

               2.

               În cazul în care răspunsul la prima întrebare este negativ, se pune întrebarea dacă este compatibil cu dispozițiile Directivei 89/662/CEE a Consiliului ca un stat membru al Acordului privind SEE să stabilească norme prin care să le impună importatorilor de produse din carne crudă să solicite un permis special înainte de a importa produsele respective și ca statul în chestiune să solicite, în acest scop, prezentarea unei declarații de import și a unor informații cu privire la țara de origine și de producție, la tipul de produs și la producător, precum și prezentarea certificatelor necesare, inclusiv a unui certificat care să ateste că produsele au fost depozitate în stare congelată pentru o anumită perioadă de timp înainte de vămuire.

               3.

               Instanța națională solicită avizul Curții pentru a stabili dacă dispozițiile Regulamentului (CE) nr. 178/2002 al Parlamentului European și al Consiliului prezintă relevanță pentru răspunsul la cea de a doua întrebare.

               4.

               În continuarea celei de a doua și a celei de a treia întrebări, se solicită un răspuns la întrebarea dacă stabilirea de către un stat membru al SEE a unor norme conform cărora importul în statul respectiv de produse din carne crudă nu este autorizat constituie o barieră tehnică în calea comerțului în înțelesul articolului 18 din Acordul privind SEE.

               5.

               Se solicită un aviz prin care să se precizeze dacă autorizarea, în conformitate cu normele statului SEE de destinație, a acordării unor derogări de la interdicția generală menționată la cea de a patra întrebare influențează răspunsul oferit la această întrebare.

               6.

               În cazul unui răspuns afirmativ la cea de a patra și/sau a cincea întrebare, în ce situații s-ar putea justifica, în conformitate cu articolul 13 din Acordul privind SEE, o astfel de interdicție privind importul de produse din carne crudă, ținând seama, după caz, de circumstanțele descrise la cea de a cincea întrebare? De asemenea, se solicită un răspuns la întrebarea referitoare la cerințele care ar trebui formulate în ceea ce privește sarcina probei, în special prin prisma principiului precauției prevăzut în legislația SEE.


title: Cauza F-104/14: Acțiune introdusă la 7 octombrie 2014 –ZZ/Comisia

text:
               12.1.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 7/52

         Acțiune introdusă la 7 octombrie 2014 –ZZ/Comisia
   (Cauza F-104/14)
   (2015/C 007/63)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: ZZ (reprezentant: A. Salerno, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Obiectul și descrierea litigiului

   Anularea deciziei de a nu înscrie reclamantul pe lista de rezervă a concursului EPSO/AD/241/12-GA

      Concluziile reclamantului

               —

               Anularea deciziei comisiei de evaluare din cadrul concursului EPSO/AD/241/12-GA de a nu îl înscrie pe reclamant pe lista candidaților care au reușit la concurs;

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.


title: Cauza T-715/13: Acțiune introdusă la 24 decembrie 2013 — Lidl Stiftung/OAPI — Horno del Espinar (Castello)

text:
               15.3.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 78/13

         Acțiune introdusă la 24 decembrie 2013 — Lidl Stiftung/OAPI — Horno del Espinar (Castello)
   (Cauza T-715/13)
   2014/C 78/27
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Lidl Stiftung & Co. KG (Neckarsulm, Germania) (reprezentanți: M. Wolter, M. Kefferpütz și A. Marx, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Horno del Espinar, SL (El Espinar, Spania)

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea Deciziei Camerei a doua de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 1 octombrie 2013 în cauza R 2338/2012-2;

               —

               obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

      Solicitantul mărcii comunitare: reclamanta

      Marca comunitară vizată: marca figurativă care cuprinde elementul verbal „Castello” pentru bunuri din clasele 29, 30 și 31 — cerere de înregistrare a mărcii comunitare nr. 6 819 941

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în procedura opoziției: cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

      Marca sau semnul invocat: marca comunitară înregistrată sub nr. 4 199 907 pentru produse și servicii din clasele 30, 35 și 39 și mărcile spaniole pentru produse și servicii din clasele 30, 35 și 39

      Decizia diviziei de opoziție: admite opoziția

      Decizia camerei de recurs: respinge calea de atac

      Motivele invocate: încălcarea articolelor 75 și 79 și a articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009 privind marca comunitară


title: Cauza T-181/11: Ordonanța Tribunalului din 23 octombrie 2012 — Chivas/OAPI — Glencairn Scotch Whisky (LIVE WITH CHIVALRY) ( „Marcă comunitară — Opoziție — Retragerea opoziției — Nepronunțare asupra fondului” )

text:
               22.12.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 399/22

         Ordonanța Tribunalului din 23 octombrie 2012 — Chivas/OAPI — Glencairn Scotch Whisky (LIVE WITH CHIVALRY)
   (Cauza T-181/11) (1)

   (Marcă comunitară - Opoziție - Retragerea opoziției - Nepronunțare asupra fondului)
   2012/C 399/40
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Chivas Holdings (IP) Ltd (Paisley, Renfrewshire, Regatul Unit) (reprezentant: A. Carboni, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: A. Folliard-Monguiral, agent)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă în fața Tribunalului: Glencairn Scotch Whisky Co. Ltd (Glasgow, Regatul Unit) (reprezentant: K. Lumsdaine, avocat)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei întâi de recurs a OAPI din 12 ianuarie 2011 (cazul R 1263/2010-1) privind o procedură de opoziție între Glencairn Scotch Whisky Co. Ltd și Chivas Holdings (IP) Ltd

      Dispozitivul

               1.

               Constată că nu mai este necesar să se pronunțe asupra fondului cauzei.

               2.

               Obligă reclamanta și intervenienta să suporte propriile cheltuieli de judecată, precum și, pe fiecare dintre acestea, la plata a câte unei jumătăți din cheltuielile efectuate de pârât.

      (1)  JO C 152, 21.5.2011.


title: CauzaC-427/13: Ordonanța Curții (Camera a zecea) din 17 iulie 2014 (cerere de decizie preliminară formulată de Autorità per la Vigilanza sui Contratti pubblici di lavori, servizi e forniture – Italia) – Emmeci Srl/Cotral SpA [Trimitere preliminară — Articolul 53 alineatul (2) din Regulamentul de procedură al Curții — Autorità per la Vigilanza sui Contratti pubblici di lavori, servizi e forniture — Articolul 267 TFUE — Noțiunea „instanță națională”  — Necompetența Curții]

text:
               15.9.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 315/28

         Ordonanța Curții (Camera a zecea) din 17 iulie 2014 (cerere de decizie preliminară formulată de Autorità per la Vigilanza sui Contratti pubblici di lavori, servizi e forniture – Italia) – Emmeci Srl/Cotral SpA
   (CauzaC-427/13) (1)

   ([Trimitere preliminară - Articolul 53 alineatul (2) din Regulamentul de procedură al Curții - Autorità per la Vigilanza sui Contratti pubblici di lavori, servizi e forniture - Articolul 267 TFUE - Noțiunea „instanță națională” - Necompetența Curții])
   2014/C 315/44
   Limba de procedură: italiana

      Instanța de trimitere

   Autorità per la Vigilanza sui Contratti pubblici di lavori, servizi e forniture

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Emmeci Srl

      Pârâtă: Cotral SpA

      Dispozitivul

   Curtea de Justiție a Uniunii Europene este vădit necompetentă să răspundă la întrebările adresate de Autorità per la Vigilanza sui Contratti pubblici di lavori, servizi e forniture (Italia), prin decizia din 22 mai 2013 (Cauza C-427/13).

      (1)  JO C 325, 9.11.2013.


title: Cauza T-893/16: Acțiune introdusă la 19 decembrie 2016 – Xiaomi/EUIPO – Apple (MI PAD)

text:
               13.2.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 46/26

         Acțiune introdusă la 19 decembrie 2016 – Xiaomi/EUIPO – Apple (MI PAD)
   (Cauza T-893/16)
   (2017/C 046/29)
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Xiaomi, Inc. (Beijing, China) (reprezentanți: T. Raab și C. Tenkhoff, avocați)

      Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Apple Inc. (Cupertino, California, Statele Unite)

      Datele privind procedura în fața EUIPO

      Solicitantul mărcii în litigiu: reclamanta

      Marca în litigiu: marca Uniunii Europene verbală „MI PAD”– cererea de înregistrare nr. 12 780 987

      Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție

      Decizia atacată: Decizia Camerei întâi de recurs a EUIPO din 22 septembrie 2016 în cauza R 363/2016-1

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei atacate;

               —

               obligarea EUIPO și a celeilalte părți din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivul invocat

               —

               încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009.


title: Cauza T-590/14: Hotărârea Tribunalului din 12 mai 2016 – Zuffa/EUIPO (ULTIMATE FIGHTING CHAMPIONSHIP) [„Marca Uniunii Europene — Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene verbale ULTIMATE FIGHTING CHAMPIONSHIP — Motive absolute de refuz — Lipsa caracterului distinctiv — Caracter descriptiv — Dobândirea caracterului distinctiv prin utilizare — Obligație de motivare — Public pertinent — Articolul 7 alineatul (1) literele(b) și (c) și alineatele (2) și (3) și articolul 75 din Regulamentul (CE) nr. 207/2009”]

text:
               27.6.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 232/11

         Hotărârea Tribunalului din 12 mai 2016 – Zuffa/EUIPO (ULTIMATE FIGHTING CHAMPIONSHIP)
   (Cauza T-590/14) (1)

   ([„Marca Uniunii Europene - Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene verbale ULTIMATE FIGHTING CHAMPIONSHIP - Motive absolute de refuz - Lipsa caracterului distinctiv - Caracter descriptiv - Dobândirea caracterului distinctiv prin utilizare - Obligație de motivare - Public pertinent - Articolul 7 alineatul (1) literele(b) și (c) și alineatele (2) și (3) și articolul 75 din Regulamentul (CE) nr. 207/2009”])
   (2016/C 232/13)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Zuffa, LLC (Las Vegas, Nevada, Statele Unite) (reprezentanți: S. Malynicz, barrister, K. Gilbert și C. Balme, solicitors)

      Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentant: P. Bullock, agent)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a doua de recurs a EUIPO din 19 mai 2014 (cauza R 1425/2013-2), privind o cerere de înregistrare a semnului ULTIMATE FIGHTING CHAMPIONSHIP ca marcă a Uniunii Europene.

      Dispozitivul

               1)

               Anulează Decizia Camerei a doua de recurs a Oficiului Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO) din 19 mai 2014 (cauza R 1425/2013-2) în măsura în care prin aceasta s-a respins calea de atac formulată de Zuffa, LLC în ceea ce privește produsele și serviciile următoare:

                           —

                           „casete audio preînregistrate; discuri acustice; discuri compacte (CD); casete video preînregistrate; videodiscuri laser; videodiscuri digitale; DVD; suporturi electronice de stocare; memorie flash USB; CD-ROM toate constituind suportul pentru competiții, manifestări și programe de arte marțiale mixte”, din clasa 9;

                           —

                           „furnizarea de informații privind artele marțiale mixte prin intermediul rețelelor de comunicații și informatice; furnizarea de știri și de informații în domeniul sportului, al reintrării în formă și al artelor marțiale mixte prin intermediul rețelelor de comunicații și informatice”, din clasa 41.

               2)

               Respinge în rest prezenta acțiune.

               3)

               Zuffa, LLC și EUIPO suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 351, 6.10.2014.


title: Cauza C-33/07: Cerere având ca obiect pronunțarea unei hotărâri preliminare formulată de către Tribunal Dâmbovița (România) la data de 24 ianuarie 2007 — Ministerul Administrației și Internelor — Direcția Generală de Pașapoarte București/Gheorghe Jipa

text:
               23.6.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 140/6

         Cerere având ca obiect pronunțarea unei hotărâri preliminare formulată de către Tribunal Dâmbovița (România) la data de 24 ianuarie 2007 — Ministerul Administrației și Internelor — Direcția Generală de Pașapoarte București/Gheorghe Jipa
   (Cauza C-33/07)
   (2007/C 140/10)
   Limba de procedură: romana
   Instanța de trimitere
   Tribunal Dâmbovița
   Părțile din acțiunea principală

      Partea reclamantă: Ministerul Administrației și Internelor — Direcția Generală de Pașapoarte București

      Partea pârâtă: Gheorghe Jipa
   Întrebările preliminare:

               1.

               Articolul 18 din Tratatul de Înființare a Comunității Europene(versiunea consolidată a Tratatului de Înființare a Comunității Europene, publicat în Jurnalul Oficial C 325 din 24.12.2002) trebuie interpretat în sensul că se opune împiedicării de legislația României (prin art. 38 și 39 din Legea 248/2005 privind regimul liberei circulații a cetățenilor români în străinătate) a exercitării dreptului la libera circulație a persoanelor ?

               2.

                           a).

                           Dispozițiile articolelor 38 și 39 din Legea nr. 248/2005 (legislația națională) ce împiedică o persoană (cetățean român și în prezent cetățean al Uniunii) să circule liber într-un alt stat(în speță membru al Uniunii Europene) constituie obstacol în calea liberei circulații a persoanelor, libertate consacrată de Tratat în art.18?

                           b).

                           un stat membru al Uniunii Europene (în speță România) poate dispune limitarea exercitării liberei circulații a cetățenilor pe teritoriul altui stat membru?

               3.

                           a)

                           Termenul de „ședere ilegală” din dispoziția națională — Hotărârea Guvernului 825/2005 pentru aprobarea Acordului dintre Guvernul României pe de o parte, și Guvernele Regatului Belgiei, Marele Ducat de Luxemburg și Regatul Țărilor de Jos, pe de altă parte, privind readmisia persoanelor aflate în situație ilegală (în temeiul căreia s-a dispus readmisia pârâtului aflat în situația de „ședere ilegală”) se circumscrie motivului de „ordine publică” sau „siguranță publică” reglementat de dispoziția art. 27 a Directivei 2004/38/CE (1), pentru a se putea dispune restrângerea libertății de circulație a unei astfel de persoane?

                           b).

                           În situația în care răspunsul la întrebarea precedentă este afirmativ, dispozițiile articolului 27 a Directivei 2004/38/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 29.4.2004 privind dreptul la libera circulație și ședere pe teritoriul statelor membre pentru cetățenii Uniunii și membrii familiilor acestora, trebuie interpretate în sensul că statele membre pot restrânge libertatea de circulație și ședere a cetățenilor Uniunii pentru motive „de ordine publică” și „siguranță publică” în mod automat, fără a se analiza „conduita” persoanei în cauză?

      (1)  JO L 158, p. 77.


title: Cauza C-125/09: Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 26 aprilie 2012 — Comisia Europeană/Republica Cipru (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Rețele și servicii de comunicații electronice — Directivele 2002/21/CE și 2002/20/CE — Drepturi de trecere — Netranspunere în termenul prevăzut)

text:
               16.6.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 174/4

         Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 26 aprilie 2012 — Comisia Europeană/Republica Cipru
   (Cauza C-125/09) (1)

   (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru - Rețele și servicii de comunicații electronice - Directivele 2002/21/CE și 2002/20/CE - Drepturi de trecere - Netranspunere în termenul prevăzut)
   2012/C 174/03
   Limba de procedură: greaca

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: G. Zavvos, A. Nijenhuis și H. Krämer, agenți)

      Pârâtă: Republica Cipru (reprezentanți: K. Lykourgos și A. Pantazi-Lamprou, agenți)

      Obiectul

   Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Încălcarea articolului 11 alineatul (1) din Directiva 2002/21/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 7 martie 2002 privind un cadru de reglementare comun pentru rețelele și serviciile de comunicații electronice (Directivă-cadru) (JO L 108, p.33, Ediție specială, 13/vol. 35, p. 195) — Încălcarea articolului 4 alineatul (1) din Directiva 2002/20/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 7 martie 2002 privind autorizarea rețelelor și serviciilor de comunicații electronice (Directiva privind autorizarea) (JO L 108, p.21, Ediție specială, 13/vol. 35, p. 183) — Acordarea și autorizarea de drepturi pentru a permite punerea în aplicare a resurselor pe, deasupra sau pe sub o proprietate publică sau privată în favoarea unei întreprinderi autorizate să furnizeze rețele de comunicații electronice

      Dispozitivul

               1.

               Prin neasigurarea acordării drepturilor de trecere pe, deasupra sau pe sub o proprietate publică pe baza unor proceduri transparente, aplicate fără discriminare și fără întârziere, în conformitate cu articolul 11 alineatul (1) din Directiva 2002/21/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 7 martie 2002 privind un cadru de reglementare comun pentru rețelele și serviciile de comunicații electronice (Directivă-cadru) și cu articolul 4 alineatul (1) din Directiva 2002/20/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 7 martie 2002 privind autorizarea rețelelor și serviciilor de comunicații electronice (Directiva privind autorizarea), Republica Cipru nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul acestor directive.

               2.

               Obligă Republica Cipru la plata cheltuielilor e judecată.

      (1)  JO C 141, 20.6.2009.


title: Cauza T-129/07: Acțiune introdusă la 17 aprilie 2007 — Irlanda/Comisia Comunităților Europene

text:
               23.6.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 140/35

         Acțiune introdusă la 17 aprilie 2007 — Irlanda/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza T-129/07)
   (2007/C 140/59)
   Limba de procedură: engleza
   Părțile

      Reclamantă: Irlanda (reprezentanți: D. O'Hagan, E. Alkin, agenți și P. McGarry, barrister)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene
   Concluziile reclamantei

               —

               anularea, potrivit articolului 230 din Tratat, în tot sau în parte, a Deciziei Comisiei C(2007) 286 final din 7 februarie 2007 privind scutirea de accize a uleiurilor minerale utilizate drept combustibil pentru producția de alumină în Gardanne, în regiunea Shannon și în Sardinia, aplicată de Franța, Irlanda și respectiv Italia, în măsura în care privește scutirea de accize a uleiurilor minerale utilizate drept combustibil pentru producția de alumină în regiunea Shannon aplicată de Irlanda;

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată ale acestei proceduri.

         Motivele și principalele argumente
   Reclamanta solicită anularea Deciziei Comisiei C(2007) 286 final din 7 februarie 2007 prin care Comisia a constatat că scutirile de accize acordate de Franța, Irlanda și Italia în ceea ce privește păcura grea utilizată în producția de alumină, din 1 ianuarie 2004, constituie ajutor de stat în sensul articolului 87 alineatul (1) CE și că o anumită parte a acestui ajutor este incompatibilă cu piața comună.
   În susținerea cererii sale, reclamanta invocă patru motive de drept.
   În primul rând, reclamanta arată că a greșit Comisia atunci când a stabilit că Irlanda nu a demonstrat că scutirile se încadrează în natura și logica sistemului fiscal național.
   În al doilea rând, reclamanta susține că nu a fost realizată de către Comisie o analiză de concurență adecvată în susținerea concluziei sale potrivit căreia se poate prezuma că măsura irlandeză afectează schimburile comerciale intracomunitare și denaturează sau amenință să denatureze concurența.
   În al treilea rând, reclamanta pretinde că decizia atacată încalcă principiul securității juridice în condițiile în care Consiliul autorizase deja derogarea specială până la sfârșitul anului 2006.
   În final, reclamanta susține că a săvârșit o eroare de drept Comisia stabilind că ajutorul de stat respectiv constituie un nou ajutor, diferit de ajutorul existent.


title: Cauza C-371/14: Hotărârea Curții (Camera a patra) din 17 decembrie 2015 (cerere de decizie preliminară formulată de Finanzgericht Hamburg – Germania) – APEX GmbH Internationale Spedition/Hauptzollamt Hamburg-Stadt (Trimitere preliminară — Politică comercială — Dumping — Brichete de buzunar cu piatră și gaz, nereîncărcabile — Regulamentul (CE) nr. 1225/2009 — Articolul 11 alineatul (2) — Expirare — Articolul 13 — Circumvenție — Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 260/2013 — Validitate — Extinderea unei taxe antidumping la o dată la care regulamentul prin care a fost instituită nu mai este în vigoare — Modificarea configurației schimburilor comerciale)

text:
               22.2.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 68/13

         Hotărârea Curții (Camera a patra) din 17 decembrie 2015 (cerere de decizie preliminară formulată de Finanzgericht Hamburg – Germania) – APEX GmbH Internationale Spedition/Hauptzollamt Hamburg-Stadt
   (Cauza C-371/14) (1)

   ((Trimitere preliminară - Politică comercială - Dumping - Brichete de buzunar cu piatră și gaz, nereîncărcabile - Regulamentul (CE) nr. 1225/2009 - Articolul 11 alineatul (2) - Expirare - Articolul 13 - Circumvenție - Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 260/2013 - Validitate - Extinderea unei taxe antidumping la o dată la care regulamentul prin care a fost instituită nu mai este în vigoare - Modificarea configurației schimburilor comerciale))
   (2016/C 068/16)
   Limba de procedură: germania

      Instanța de trimitere

   Finanzgericht Hamburg

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: APEX GmbH Internationale Spedition

      Pârât: Hauptzollamt Hamburg-Stadt

      Dispozitivul

   Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 260/2013 al Consiliului din 18 martie 2013 de extindere a taxei antidumping definitive instituite prin Regulamentul (CE) nr. 1458/2007 privind importurile de brichete de buzunar cu piatră și gaz, nereîncărcabile, originare din Republica Populară Chineză, la importurile de brichete de buzunar cu piatră și gaz, nereîncărcabile, expediate din Republica Socialistă Vietnam, indiferent dacă acestea sunt declarate sau nu ca fiind originare din Republica Socialistă Vietnam, este nevalid.

      (1)  JO C 372, 20.10.2014.


title: Cauza C-353/09 P: Ordonanța Curții (Camera a cincea) din 15 februarie 2011 — Perfetti Van Melle SpA/Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale), Cloetta AB, succesor în drepturi al Cloetta Fazer AB [Recurs — Marcă comunitară — Regulamentul (CE) nr. 40/94 — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) — Procedură de declarare a nulității — Marca comunitară verbală CENTER SHOCK — Marca națională verbală anterioară CENTER — Examinarea riscului de confuzie]

text:
               27.8.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 252/6

         Ordonanța Curții (Camera a cincea) din 15 februarie 2011 — Perfetti Van Melle SpA/Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale), Cloetta AB, succesor în drepturi al Cloetta Fazer AB
   (Cauza C-353/09 P) (1)

   (Recurs - Marcă comunitară - Regulamentul (CE) nr. 40/94 - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) - Procedură de declarare a nulității - Marca comunitară verbală CENTER SHOCK - Marca națională verbală anterioară CENTER - Examinarea riscului de confuzie)
   2011/C 252/09
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Perfetti Van Melle SpA (reprezentanți: P. Perani și P. Pozzi, avocați)

      Celelalte părți în proces: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: J. Novais Gonçalves, agent), Cloetta AB, succesor în drepturi al Cloetta Fazer AB (reprezentanți: M. Fammler, Advocate, M. Treis, R. Niebel și E. M. Strobel, avocați)

      Obiectul

   Recurs declarat împotriva Hotărârii Tribunalului de Primă Instanță (Camera a opta) din 1 iulie 2009, Perfetti Van Melle/OAPI — Cloetta Fazer (T-16/08), prin care Tribunalul a respins acțiunea în anulare formulată de titularul mărcii verbale comunitare „CENTER SHOCK”, pentru produse din clasa 30, împotriva Deciziei R 149/2006-4 a Camerei a patra de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (OAPI), din 7 noiembrie 2007, prin care s-a respins calea de atac introdusă împotriva deciziei diviziei de anulare prin care s-a admis cererea de declarare a nulității mărcii menționate introdusă de titularul mărcilor verbale naționale anterioare „CENTER” și „CLOETTA CENTER” pentru produse, inter alia, din clasa 30 — Încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 40/94

      Dispozitivul

               1.

               Respinge recursul.

               2.

               Obligă Perfetti Van Melle SpA la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 267, 7.11.2009.


title: Cauza C-348/06 P: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 21 februarie 2008 — Comisia Comunităților Europene/Marie-Claude Girardot (Recurs — Agent temporar — Acțiune în despăgubiri — Pierderea unei șanse de a fi recrutat — Prejudiciu real și cert — Determinarea întinderii reparării prejudiciului)

text:
               12.4.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 92/5

         Hotărârea Curții (Camera a treia) din 21 februarie 2008 — Comisia Comunităților Europene/Marie-Claude Girardot
   (Cauza C-348/06 P) (1)

   (Recurs - Agent temporar - Acțiune în despăgubiri - Pierderea unei șanse de a fi recrutat - Prejudiciu real și cert - Determinarea întinderii reparării prejudiciului)
   (2008/C 92/08)
   Limba de procedură: franceza
   Părțile

      Recurentă: Comisia Comunitaților Europene (reprezentanți: D. Martin și F. Clotuche-Duvieusart, agenți)

      Cealaltă parte în proces: Marie-Claude Girardot (reprezentanți: C. Bernard-Glanz și S. Rodrigues, avocats)
   Obiectul
   Recurs declarat împotriva hotărârii Tribunalului de Primă Instanță (Camera întâi) din 6 iunie 2006, Girardot/Comisia (T-10/02), prin care s-a stabilit compensația financiară datorată doamnei Marie-Claude Girardot de către Comisie în temeiul hotărârii Tribunalului din 31 martie 2004, la suma de 92 785 de euro, majorată cu dobânzi calculate cu începere de la 6 septembrie 2004 la rata stabilită de Banca Centrală Europeană pentru principalele operațiuni de refinanțare, majorată cu două puncte — Încălcarea articolului 236 CE și a condițiilor de angajare a răspunderii Comisiei — Metodă de calcul a sumei datorate de către o instituție comunitară pentru compensarea pierderii unei șanse de a fi recrutat în cadrul acestei instituții, rezultată dintr-o decizie ilegală emisă de această instituție
   Dispozitivul

               1)

               Respinge recursul principal și recursul incident.

               2)

               Obligă Comisia Comunităților Europene la plata cheltuielilor de judecată aferente recursului principal.

               3)

               O obligă pe doamna Girardot la plata cheltuielilor de judecată aferente recursului incident.

      (1)  JO C 249, 14.10.2006.