title: Cauza C-142/13: Ordonanța Curții (Camera a zecea) din 27 martie 2014 (cerere de decizie preliminară formulată de Audiencia Provincial de Barcelona – Spania) – Bright Service SA/Repsol Comercial de Produtos Petrolíferos SA [Trimitere preliminară — Articolul 99 din Regulamentul de procedură al Curții — Înțelegeri — Articolul 81 CE — Acord de cumpărare exclusivă — Exceptare — Regulamentul (CEE) nr. 1984/83 — Acord exceptat — Regulamentul (CE) nr. 2790/1999 — Acord neexceptat — Efectele în timp ale exceptării]

text:
               16.6.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 184/4

         Ordonanța Curții (Camera a zecea) din 27 martie 2014 (cerere de decizie preliminară formulată de Audiencia Provincial de Barcelona – Spania) – Bright Service SA/Repsol Comercial de Produtos Petrolíferos SA
   (Cauza C-142/13) (1)

   ([Trimitere preliminară - Articolul 99 din Regulamentul de procedură al Curții - Înțelegeri - Articolul 81 CE - Acord de cumpărare exclusivă - Exceptare - Regulamentul (CEE) nr. 1984/83 - Acord exceptat - Regulamentul (CE) nr. 2790/1999 - Acord neexceptat - Efectele în timp ale exceptării])
   2014/C 184/05
   Limba de procedură: spaniola

      Instanța de trimitere

   Audiencia Provincial de Barcelona

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Bright Service SA

      Pârâtă: Repsol Comercial de Produtos Petrolíferos SA

      Obiectul

   Cerere de decizie preliminară – Audiencia Provincial de Barcelona – Interpretarea Regulamentului (CEE) nr. 1984/83 al Comisiei din 22 iunie 1983 privind aplicarea articolului 85 alineatul (3) din tratat la unele categorii de acorduri de cumpărare exclusivă (JO L 173, p. 5) și a articolului 3 alineatul (1), a articolului 5 litera (a) și a articolului 12 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 2790/1999 al Comisiei din 22 decembrie 1999 privind aplicarea articolului 81 alineatul (3) din tratat categoriilor de acorduri verticale și practici concertate (JO L 336, p. 21, Ediție specială, 08/vol. 1, p. 66) – Efecte în timp – Convenție de distribuție exclusivă de carburanți și de combustibili între un furnizor și un operator al unei stații de distribuție a carburanților – Convenție încheiată sub imperiul Regulamentului nr. 1984/83 și care își produce efectele ulterior intrării în vigoare a Regulamentului nr. 2790/1999 – Convenție care nu îndeplinește condițiile acestor două regulamente

      Dispozitivul

   Articolul 12 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr.o2790/1999 al Comisiei din 22 decembrie 1999 privind aplicarea articolului 81 alineatul (3) din tratat categoriilor de acorduri verticale și practici concertate trebuie interpretat în sensul că un contract în vigoare la 31 mai 2000 care conține o clauză de neconcurență și care îndeplinește condițiile de exceptare prevăzute de Regulamentul (CEE) nr. 1984/83 al Comisiei din 22 iunie 1983 privind aplicarea articolului 85 alineatul (3) din tratat la unele categorii de acorduri de cumpărare exclusivă, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (CE) nr. 1582/97 al Comisiei din 30 iulie 1997, dar care nu îndeplinește condițiile de exceptare prevăzute de Regulamentul nr. 2790/1999 continuă să fie exceptat în temeiul articolului 12 alineatul (2) menționat de la aplicarea articolului 81 alineatul (1) CE numai până la 31 decembrie 2001.

      (1)  JO C 178, 22.6.2013


title: Cauza T-125/15: Acţiune introdusă la 18 martie 2015 – Unicorn/OAPI – Mercilink Equipment Leasing (UNICORN)

text:
               26.5.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 171/31

         Acţiune introdusă la 18 martie 2015 – Unicorn/OAPI – Mercilink Equipment Leasing (UNICORN)
   (Cauza T-125/15)
   (2015/C 171/36)
   Limba în care a fost formulată acţiunea: engleza

      Părţile

      Reclamantă: Unicorn a.s. (Praga, Republica Cehă) (reprezentant: L. Lorenc, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieţei Interne (mărci, desene şi modele industriale) (OAPI)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Mercilink Equipment Leasing Ltd (Limassol, Cipru)

      Datele privind procedura în faţa OAPI

      Solicitantul: cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

      Marca în litigiu: marca comunitară figurativă care cuprinde elementele verbale „UNICORN” – marca comunitară nr. 1 1 0 14  701

      Procedura care s-a aflat pe rolul OAPI: procedură de opoziţie

      Decizia atacată: Decizia Camerei a cincea de recurs a OAPI din 13 ianuarie 2015 în cauza R 150/2014-5

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei atacate;

               —

               obligarea OAPI la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele invocate

               —

               OAPI nu a luat în considerare în mod corespunzător probele prezentate de reclamantă;

               —

               OAPI a apreciat în mod eronat buna reputaţie a mărcilor anterioare.


title: Cauza T-565/10: Acțiune introdusă la 21 decembrie 2010 — ThyssenKrupp Steel Europe/OAPI (Highprotect)

text:
               19.2.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 55/26

         Acțiune introdusă la 21 decembrie 2010 — ThyssenKrupp Steel Europe/OAPI (Highprotect)
   (Cauza T-565/10)
   2011/C 55/47
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: ThyssenKrupp Steel Europe AG (Duisburg, Germania) (reprezentant: U. Ulrich, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Concluziile reclamantei

               —

               Anularea deciziei Camerei întâi de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 30 septembrie 2010, pronunțată în cauza R 1038/2010-1,

               —

               obligarea OAPI la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

      Marca comunitară vizată: marca verbală „Highprotect” pentru produse din clasa 6

      Decizia examinatorului: respinge cererea de înregistrare.

      Decizia camerei de recurs: respinge calea de atac.

      Motivele invocate: încălcarea articolului 7 alineatul (1) literele (b) și (c) din Regulamentul nr. 207/2009 (1), întrucât marca comunitară în cauză are caracter distinctiv și nu este descriptivă.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 207/2009 al Consiliului din 26 februarie 2009 privind marca comunitară (JO L 78, p. 1).


title: Cauza T-261/13: Acțiune introdusă la 3 mai 2013 — Țările de Jos/Comisia

text:
               29.6.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 189/29

         Acțiune introdusă la 3 mai 2013 — Țările de Jos/Comisia
   (Cauza T-261/13)
   2013/C 189/59
   Limba de procedură: olandeza

      Părțile

      Reclamant: Regatul Țărilor de Jos (reprezentanți: M. Bulterman și J. Langer, agenți)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamantul solicită Tribunalului:

               —

               cu titlu principal: anularea Regulamentului nr. 119/2013, în măsura în care articolul 1 alineatul (2) din respectivul regulament nu poate fi separat de celelalte dispoziții ale acestuia. Articolul 1 alineatul (2) din Regulamentul nr. 119/2013 constituie dispoziția sa esențială a cărei suprimare ar priva de sens celelalte dispoziții;

               —

               cu titlu subsidiar: anularea articolului 1 alineatul (2) din Regulamentul nr. 119/2013;

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamantul invocă cinci motive.

               1.

               Primul motiv întemeiat pe încălcarea articolului 5 alineatul (3) din Regulamentul nr. 2494/95 (1), având în vedere că regulamentul atacat desemnează Eurostat ca entitate care stabilește și actualizează orientări.

               2.

               Al doilea motiv întemeiat pe încălcarea articolului 13 alineatul (2) TUE, în măsura în care regulamentul atacat abilitează Eurostat să stabilească și să actualizeze orientări obligatorii din punct de vedere juridic.

               3.

               Al treilea motiv întemeiat pe încălcarea articolului 388 alineatul (1) TFUE, în măsura în care, pentru a stabili indici armonizați ai prețurilor de consum la o valoare constantă a ratelor de impozitare (IAPC-CT), regulamentul atacat a recurs la orientări, și nu la unul dintre instrumentele juridice enumerate la articolul 288 TFUE.

               4.

               Al patrulea motiv întemeiat pe încălcarea articolului 5 alineatul (3) și a articolului 14 alineatul (3) din Regulamentul nr. 2494/95 coroborate cu articolul 5a din Decizia 1999/498 (2), în măsura în care regulamentul atacat prevede o altă procedură decât procedura de reglementare cu control.

               5.

               Al cincilea motiv întemeiat pe încălcarea articolului 291 TFUE coroborat cu Regulamentul nr. 182/2011 (3), în măsura în care regulamentul atacat nu a prevăzut, pentru a stabili și a actualiza orientările, una dintre procedurile vizate în Regulamentul nr. 182/2011.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 2494/95 al Consiliului din 23 octombrie 1995 privind indicii armonizați ai prețurilor de consum (JO L 257, p. 1, 10/vol. 1, p. 39).

      (2)  Decizia 1999/468/CE a Consiliului din 28 iunie 1999 de stabilire a normelor privind exercitarea competențelor de executare conferite Comisiei (JO L 184, p. 23, Ediție specială, 01/vol. 2, p. 159).

      (3)  Regulamentul (UE) nr. 182/2011 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 februarie 2011 de stabilire a normelor și principiilor generale privind mecanismele de control de către statele membre al exercitării competențelor de executare de către Comisie (JO L 55, p. 13).


title: Cauza C-375/10: Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 24 martie 2011 — Comisia Europeană/Regatul Spaniei (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Directiva 2007/36/CE — Exercitarea anumitor drepturi ale acționarilor în cadrul societăților comerciale cotate la bursă — Netranspunere în termenul prevăzut)

text:
               21.5.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 152/9

         Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 24 martie 2011 — Comisia Europeană/Regatul Spaniei
   (Cauza C-375/10) (1)

   (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru - Directiva 2007/36/CE - Exercitarea anumitor drepturi ale acționarilor în cadrul societăților comerciale cotate la bursă - Netranspunere în termenul prevăzut)
   2011/C 152/16
   Limba de procedură: spaniola

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: G. Braun și E. Adsera Ribera, agenți)

      Pârât: Regatul Spaniei (reprezentant: F. Díez Moreno, agent)

      Obiectul

   Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Neadoptarea, în termenul prevăzut, a actelor necesare pentru a se conforma Directivei 2007/36/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 11 iulie 2007 privind exercitarea anumitor drepturi ale acționarilor în cadrul societăților comerciale cotate la bursă (JO L 184, p. 17)

      Dispozitivul

               1.

               Prin neadoptarea, în termenul prevăzut, a actelor cu putere de lege și actelor administrative necesare pentru a se conforma Directivei 2007/36/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 11 iulie 2007 privind exercitarea anumitor drepturi ale acționarilor în cadrul societăților comerciale cotate la bursă, Regatul Spaniei nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 15 din directiva menționată.

               2.

               Obligă Regatul Spaniei la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 274, 9.10.2010.


title: Cauza C-78/07: Hotărârea Curții (Camera a șaptea) din 13 martie 2008 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Consiglio di Giustizia Amministrativa per la Regione siciliana — Italia) — Ispettorato Provinciale dell'Agricoltura di Enna, Assessorato all'agricoltura e foreste della regione Sicilia, Regione Sicilia/Domenico Valvo (Agricultură — Regulamentele (CEE) nr. 2328/91 și (CE) nr. 950/97 — Articolele 17 și 18 — Indemnizație compensatorie pentru handicap natural permanent — Agricultori titulari ai unei pensii pentru vechime în muncă — Dreptul la indemnizația compensatorie — Limite)

text:
               9.5.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 116/7

         Hotărârea Curții (Camera a șaptea) din 13 martie 2008 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Consiglio di Giustizia Amministrativa per la Regione siciliana — Italia) — Ispettorato Provinciale dell'Agricoltura di Enna, Assessorato all'agricoltura e foreste della regione Sicilia, Regione Sicilia/Domenico Valvo
   (Cauza C-78/07) (1)

   (Agricultură - Regulamentele (CEE) nr. 2328/91 și (CE) nr. 950/97 - Articolele 17 și 18 - Indemnizație compensatorie pentru handicap natural permanent - Agricultori titulari ai unei pensii pentru vechime în muncă - Dreptul la indemnizația compensatorie - Limite)
   (2008/C 116/12)
   Limba de procedură: italiana
   Instanța de trimitere
   Consiglio di Giustizia Amministrativa per la Regione siciliana
   Părțile din acțiunea principală

      Reclamanți: Ispettorato Provinciale dell'Agricoltura di Enna, Assessorato all'agricoltura e foreste della regione Sicilia, Regione Sicilia

      Pârât: Domenico Valvo
   Obiectul
   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Consiglio di Giustizia Amministrativa per la Regione siciliana — Interpretarea Regulamentului (CE) nr. 950/97 al Consiliului din 20 mai 1997 privind sporirea eficienței structurilor agricole — Reglementare națională prin care se refuză acordarea indemnizației compensatorii pentru handicap natural permanent agricultorilor titulari ai unei pensii pentru vechime în muncă
   Dispozitivul
   Articolele 17 și 18 din Regulamentul (CE) nr. 950/97 al Consiliului din 20 mai 1997 privind sporirea eficienței structurilor agricole conferă statelor membre posibilitatea de a acorda o indemnizație compensatorie producătorului agricol care îndeplinește condițiile enunțate la aceste două articole. Totuși, acestea nu se opun posibilității ca un stat membru să refuze plata unei astfel de indemnizații în cazul în care acest producător primește o pensie și în special o pensie pentru vechime în muncă.

      (1)  JO C 117, 26.5.2007.


title: Cauza C-444/10: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Bundesfinanzhof (Germania) la 15 septembrie 2010 — Finanzamt Lüdenscheid/Christel Schriever

text:
               20.11.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 317/19

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Bundesfinanzhof (Germania) la 15 septembrie 2010 — Finanzamt Lüdenscheid/Christel Schriever
   (Cauza C-444/10)
   ()
   2010/C 317/35
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Bundesfinanzhof

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamant: Finanzamt Lüdenscheid

      Pârâtă: Christel Schriever

      Întrebările preliminare

               1.

               Există un „transfer” al tuturor activelor, în sensul articolului 5 alineatul (8) din A șasea directivă 77/388/CEE a Consiliului din 17 mai 1977 privind armonizarea legislațiilor statelor membre referitoare la impozitele pe cifra de afaceri (1), atunci când un întreprinzător transmite proprietatea asupra stocului de mărfuri și a echipamentelor unității sale de desfacere cu amănuntul unui cumpărător și doar îi închiriază spațiul comercial pe care îl deține în proprietate?

               2.

               În această privință, prezintă relevanță dacă spațiul comercial a fost cedat spre folosință printr-un contract de închiriere încheiat pe termen lung sau dacă acest contract de închiriere este încheiat pe perioadă nedeterminată și poate fi reziliat de ambele părți în scurt timp?

      (1)  JO L 145, p. 1.


title: Cauza C-148/05: Hotărârea Curții (Camera a patra) din 14 iunie 2007 — Comisia Comunităților Europene/Irlanda (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Directiva 79/923/CEE — Calitatea apelor conchilicole — Desemnarea apelor conchilicole — Programe de reducere a poluării — Stabilirea unor parametri de control)

text:
               4.8.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 183/3

         Hotărârea Curții (Camera a patra) din 14 iunie 2007 — Comisia Comunităților Europene/Irlanda
   (Cauza C-148/05) (1)

   (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru - Directiva 79/923/CEE - Calitatea apelor conchilicole - Desemnarea apelor conchilicole - Programe de reducere a poluării - Stabilirea unor parametri de control)
   (2007/C 183/04)
   Limba de procedură: engleza
   Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: B. Doherty și D. Recchia, agenți)

      Pârâtă: Irlanda (reprezentanți: D. O'Hagan și N. Travers, agenți)
   Obiectul
   Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Transpunerea incompletă a articolelor 3, 4 și 5 din Directiva 79/923/CEE a Consiliului din 30 octombrie 1979 privind calitatea apelor conchilicole (JO L 281, p. 47) — Omiterea desemnării unor situri de ape conchilicole, a stabilirii unor programe pentru reducerea poluării și a stabilirii parametrilor de control.
   Dispozitivul

               1)

               Omițând:

                           —

                           să desemneze toate apele conchilicole care necesită o desemnare, potrivit articolului 4 din Directiva 79/923/CEE a Consiliului din 30 octombrie 1979 privind calitatea apelor conchilicole;

                           —

                           să stabilească, conform articolului 3 din Directiva 79/923, toate valorile necesare privind apele conchilicole desemnate sau care necesită o desemnare în temeiul articolului 4 din aceasta, și

                           —

                           să adopte, conform articolului 5 din Directiva 79/923, toate măsurile necesare pentru stabilirea unor programe de reducere a poluării apelor care necesită o desemnare în temeiul articolului 4 din aceasta,

                     Irlanda nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul acestei directive.

               2)

               Obligă Irlanda la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 69, 19.3.2005.


title: Cauza F-31/15: Acțiune introdusă la 23 februarie 2015 – ZZ/Consiliul

text:
               4.5.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 146/51

         Acțiune introdusă la 23 februarie 2015 – ZZ/Consiliul
   (Cauza F-31/15)
   (2015/C 146/71)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: ZZ (reprezentant: M. Verlardo, avocat)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene

      Obiectul și descrierea litigiului

   Anularea fișei de pensie a reclamantului pentru luna mai 2014 în măsura în care conține adaptări de pensie de 0 % pentru anul 2011 și de 0,8 % pentru anul 2012 și cerere de daune interese pentru prejudiciul material pretins suferit

      Concluziile reclamantului

               —

               Anularea deciziilor atacate și, în măsura necesară, a deciziilor de respingere a reclamațiilor;

               —

               obligarea pârâtului la plata restanțelor de remunerație corespunzând unei adaptări a salariilor și pensiilor cu 1,7 % în 2011 și în 2012 pentru repararea prejudiciului material financiar, la care se adaugă dobânzi de întârziere la rata Băncii Centrale Europene majorată cu două puncte, de la data hotărârii care va fi pronunțată;

               —

               obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată.


title: Cauza T-634/15: Hotărârea Tribunalului din 12 iulie 2017 – Frinsa del Noroeste/EUIPO – Frigoríficos Unidos (Frinsa LA CONSERVERA) („Marca Uniunii Europene — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii figurative a Uniunii Europene Frinsa LA CONSERVERA — Marca figurativă anterioară a Uniunii Europene FRIUSA — Motiv relativ de refuz — Risc de confuzie — Similitudinea semnelor — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009”)

text:
               28.8.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 283/35

         Hotărârea Tribunalului din 12 iulie 2017 – Frinsa del Noroeste/EUIPO – Frigoríficos Unidos (Frinsa LA CONSERVERA)
   (Cauza T-634/15) (1)

   ((„Marca Uniunii Europene - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii figurative a Uniunii Europene Frinsa LA CONSERVERA - Marca figurativă anterioară a Uniunii Europene FRIUSA - Motiv relativ de refuz - Risc de confuzie - Similitudinea semnelor - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009”))
   (2017/C 283/52)
   Limba de procedură: spaniola

      Părţile

      Reclamantă: Frinsa del Noroeste, SA (Santa Eugenia de Ribeira, Spania) (reprezentant: J. Botella Reyna, avocat)

      Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO) (reprezentant: A. Schifko, agent)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: Frigoríficos Unidos, SA (Riudellots de la Selva, Spania)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 27 iulie 2015 (cauza R 2382/2014-5) privind o procedură de opoziție între Frigoríficos Unidos și Frinsa del Noroeste.

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă Frinsa del Noroeste la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 16, 18.1.2016.


title: Cauza T-94/11: Ordonanța Tribunalului din 13 iunie 2013 — AU Optronics/Comisia

text:
               3.8.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 225/83

         Ordonanța Tribunalului din 13 iunie 2013 — AU Optronics/Comisia
   (Cauza T-94/11) (1)

   2013/C 225/187
   Limba de procedură: engleza
   Președintele Camerei a șasea a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 120, 16.4.2011.


title: Cauza T-230/16: Acțiune introdusă la 11 mai 2016 - C & J Clark International/Comisia

text:
               18.7.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 260/42

         Acțiune introdusă la 11 mai 2016 - C & J Clark International/Comisia
   (Cauza T-230/16)
   (2016/C 260/53)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: C & J Clark International Ltd (Somerset, Regatul Unit) (reprezentanți: A. Willems, S. De Knop și J. Charles, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               declararea acțiunii admisibilă;

               —

               anularea Regulamentului de punere în aplicare (UE) 2016/223 al Comisiei din 17 februarie 2016 de stabilire a unei proceduri pentru evaluarea anumitor cereri de acordare a tratamentului de societate care funcționează în condițiile unei economii de piață și a tratamentului individual depuse de către producători-exportatori din China și din Vietnam și de punere în aplicare a hotărârii Curții de Justiție în cauzele conexate C-659/13 și C-34/14; și

               —

               obligarea Comisiei Europene la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă patru motive.

               1.

               Primul motiv, întemeiat pe încălcarea principiului atribuirii competențelor consacrat la articolul 5 alineatele (1) și (2) TUE, în măsura în care Comisia a acționat întemeindu-se pe un temei juridic incorect;

               2.

               Al doilea motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 266 TFUE, în măsura în care Comisia nu a adoptat măsurile necesare pentru a se conforma Hotărârii Curții în cauza C & J Clark International (C-659/13 și C-34/14, EU:C:2016:74);

               3.

               Al treilea motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 5 alineatele (1) și (4) TUE, în măsura în care Comisia a adoptat un act care depășește ceea ce este necesar pentru atingerea obiectivului pe care îl urmărește și

               4.

               Al patrulea motiv, întemeiat pe abuzul de putere săvârșit de Comisie, în măsura în care aceasta și-a utilizat competențele în alt scop decât cel pentru care i-au fost conferite.


title: Cauza F-97/11: Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera întâi) din 11 decembrie 2012 — Vienne/Parlamentul European (Funcție publică — Regim financiar — Alocații familiale — Alocație pentru locuință — Încetarea dreptului la alocația pentru locuință — Desfacerea căsătoriei)

text:
               16.2.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 46/30

         Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera întâi) din 11 decembrie 2012 — Vienne/Parlamentul European
   (Cauza F-97/11) (1)

   (Funcție publică - Regim financiar - Alocații familiale - Alocație pentru locuință - Încetarea dreptului la alocația pentru locuință - Desfacerea căsătoriei)
   2013/C 46/58
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: Philippe Vienne (Moutfort, Luxemburg) (reprezentanți: P. Nelissen Grade și G. Leblanc, avocați)

      Pârât: Parlamentul European (reprezentanți: M. Ecker și S. Alves, agenți)

      Obiectul

   Funcție publică — Cerere de anulare a deciziei Parlamentului European în ceea ce privește data de la care produce efecte schimbarea stării civile care trebuie luată în considerare pentru suprimarea alocației pentru locuință în urma hotărârii civile de pronunțare a divorțului reclamantului

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Domnul Vienne suportă propriile cheltuieli de judecată și este obligat să suporte cheltuielile de judecată efectuate de Parlamentul European.

      (1)  JO C 347, 26.11.11, p. 47.


title: Cauza T-450/11: Acțiune introdusă la 10 august 2011 — Galileo International Technology/OAPI — ESA (GALILEO)

text:
               8.10.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 298/25

         Acțiune introdusă la 10 august 2011 — Galileo International Technology/OAPI — ESA (GALILEO)
   (Cauza T-450/11)
   2011/C 298/47
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Galileo International Technology LLC (Bridgetown, Barbados) (reprezentanți: S. Malynicz, Barrister, M. Blair și K. Gilbert, Solicitors)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: European Space Agency (ESA) (Paris, Franța)

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei Camerei întâi de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 14 aprilie 2011 din cauza R 1423/2005-1, și

               —

               obligarea pârâtului și a celeilalte părți din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs la plata cheltuielilor de judecată ale reclamantei, pe lângă suportarea propriilor cheltuieli.

      Motivele și principalele argumente

      Solicitantul mărcii comunitare: cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

      Marca comunitară vizată: marca figurativă „GALILEO” pentru servicii din clasa 42 — cererea de înregistrare a mărcii comunitare nr. 2742237

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în procedura opoziției: reclamanta

      Marca sau semnul invocat: înregistrarea comunitară nr. 1701167 a mărcii verbale „GALILEO” pentru produse și servicii din clasele 9, 39, 41 și 42; înregistrarea comunitară nr. 2157501 a mărcii verbale „GALILEO” pentru produse și servicii din clasele 9, 16, 35, 38, 39, 41 și 42; înregistrarea comunitară nr. 516799 a mărcii figurative „powered by GALILEO” pentru produse și servicii din clasele 9, 16, 35, 38, 39, 41 și 42; înregistrarea comunitară nr. 330084 a mărcii figurative „GALILEO INTERNATIONAL” pentru produse și servicii din clasele 9, 39, 41 și 42; înregistrarea comunitară nr. 2159069 a mărcii figurative „GALILEO INTERNATIONAL” pentru produse și servicii din clasele 9, 16, 35, 38, 39, 41 și 42.

      Decizia diviziei de opoziție: respinge opoziția.

      Decizia camerei de recurs: respinge calea de atac.

      Motivele invocate: încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009 al Consiliului, întrucât camera de recurs nu a reținut existența unui grad ridicat de similitudine între produsele și serviciile acoperite de marca comunitară anterioară și serviciile acoperite de marca comunitară atacată. În mod special, camera de recurs nu a reținut că o parte dintre produsele și serviciile relevante ar putea fi complementare, și să vizeze același consumator și același scop. În aceste condiții, concluzia camerei de recurs potrivit căreia nu exista un risc de confuzie, este eronată, având în vedere similitudinile clare dintre mărci și faptul că un grad de similitudine mai redus între aceste produse sau servicii poate fi compensat de un grad sporit de similitudine între mărci.


title: Cauza T-1/08: Acțiune introdusă la 8 ianuarie 2008 — Buczek Automotive/Comisia Comunităților Europene

text:
               8.3.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 64/53

         Acțiune introdusă la 8 ianuarie 2008 — Buczek Automotive/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza T-1/08)
   (2008/C 64/85)
   Limba de procedură: poloneza
   Părțile

      Reclamantă: Buczek Automotive sp. z o.o. (Sosnowiec, Polonia) (reprezentant: T. Gackowski, radca prawny)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene
   Concluziile reclamantului

               —

               Anularea articolului 1 și a articolului 3 alineatele (1) și (3) din Decizia Comisiei din 23 octombrie 2007 privind ajutorul de stat nr. C 23/2006 (fost NN 35/2006), acordat de către Republica Polonă producătorului siderurgic Grupa Technologie Buczek;

               —

               în subsidiar, anularea articolului 1 și a articolului 3 alineatele (1) și (3) din Decizia Comisiei din 23 octombrie 2007 privind ajutorul de stat nr. C 23/2006 (fost NN 35/2006), acordat de către Republica Polonă producătorului siderurgic Grupa Technologie Buczek în măsura în care Comisia dispune recuperarea unei sume de 7 183 528 PLN de la societatea Buczek Automotive sp. z o.o;

               —

               anularea articolelor 4 și 5 din Decizia Comisiei din 23 octombrie 2007 privind ajutorul de stat nr. C 23/2006 (fost NN 35/2006), acordat de către Republica Polonă producătorului siderurgic Grupa Technologie Buczek, în măsura în care aceste articole au ca obiect rambursarea ajutorului de către Buczec Automotive sp. z o.o;

               —

               obligarea Comisiei Comunităților Europene la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   În susținerea pretențiilor din cererea sa introductivă, reclamanta invocă motive care corespund cu cele invocate în cauza T-440/07, Huta Buczek/Comisia (1).

      (1)  JO 2008, C 22, p. 50.


title: Cauza C-77/10: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Corte Suprema di Cassazione (Italia) la 9 februarie 2010 — Ugo Cifone/Giudice delle indagini preliminari del Tribunale di Trani

text:
               17.4.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 100/28

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Corte Suprema di Cassazione (Italia) la 9 februarie 2010 — Ugo Cifone/Giudice delle indagini preliminari del Tribunale di Trani
   (Cauza C-77/10)
   2010/C 100/42
   Limba de procedură: italiana

      Instanța de trimitere

   Corte Suprema di Cassazione (Italia)

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamant: Ugo Cifone

      Pârâtă: Giudice delle indagini preliminari del Tribunale di Trani

      Întrebarea preliminară

   Care este interpretarea care trebuie dată articolelor 43 și 49 privind libertatea de stabilire și libera prestare a serviciilor în sectorul pariurilor privind evenimentele sportive, pentru a se determina dacă prevederile citate din tratat permit sau nu permit unei reglementări naționale care instituie un regim de monopol în favoarea statului și un sistem de concesiuni și de autorizații care, în cadrul unui anumit număr de concesiuni, prevede: (a) existența unei tendințe generale de protecție a titularilor concesiunilor acordate într-o perioadă anterioară pe baza unei proceduri care a exclus nelegal o parte dintre operatori; (b) prezența unor prevederi care garantează menținerea de fapt a pozițiilor comerciale dobândite la finalizarea unei proceduri care a exclus în mod nelegitim o parte dintre operatori (de exemplu interzicerea pentru noii concesionari de a-și instala ghișeele la o distanță mai mică decât o anumită distanță față de cele deja existente); (c) stabilirea unor ipoteze de decădere din dreptul de concesiune și de plată a unor garanții în valoare foarte ridicată, printre care ipotezele în care concesionarul desfășoară direct sau indirect o activitate transfrontalieră de jocuri asimilabilă celei care face obiectul concesiunii?


title: Cauza T-185/07: Acțiune introdusă la 29 mai 2007 — Calvin Klein Trademark Trust/OAPI — Zafra Marroquineros (CK CREACIONES KENNYA)

text:
               21.7.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 170/34

         Acțiune introdusă la 29 mai 2007 — Calvin Klein Trademark Trust/OAPI — Zafra Marroquineros (CK CREACIONES KENNYA)
   (Cauza T-185/07)
   (2007/C 170/66)
   Limba în care a fost formulată acțiunea: spaniola
   Părțile

      Reclamantă: Calvin Klein Trademark Trust (Delaware, Statele Unite) (reprezentanți: T. Andrade Boué, M. I. Lehmann Novo și A. Hernández Lehmann, abogados)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte în procedura în fața camerei de recurs: Zafra Marroquineros S.L.
   Concluziile reclamantei

               —

               anularea deciziei atacate din 29 martie 2007 din cauza R 314/2006-2

               —

               respingerea înregistrării mărcii comunitare verbale nr. 3386604 CK CREACIONES KENNYA

               —

               obligarea OAPI și a intervenienților la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      Persoana care solicită înregistrarea mărcii comunitare: Zafra Marroquineros, S.L.

      Marca comunitară vizată: marca verbală „CK CREACIONES KENNYA” pentru produse din clasele 18 și 25 (cererea nr. 3.386.604).

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în sprijinul opoziției: reclamanta.

      Marca sau semnul invocat în sprijinul opoziției: în special marca figurativă comunitară „CK Calvin Klein” (marca nr. 66.712) pentru produse și servicii din clasele 3, 4, 8, 9, 14, 16, 20, 21, 24-27, 35 și 42 și mărcile naționale „CK” pentru produse din clasele 18 și 25.

      Decizia diviziei de opoziție: respingerea opoziției.

      Decizia camerei de recurs: respingerea recursului.

      Motivele invocate: încălcarea articolului 8 alineatele (1) și (5) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 (1), întrucât între mărcile în conflict există un risc de confuzie, iar marca „CK” are caracter notoriu.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 40/94 al Consiliului din 20 decembrie 1993 privind marca comunitară (JO 1994, L 11, p. 1).


title: Cauza T-431/04 R: Ordonanța președintelui Tribunalului de Primă Instanță din 18 iunie 2007 — Italia/Comisia Comunităților Europene ( Măsuri provizorii — Cerere de măsuri provizorii — Regulamentul (CE) nr. 1429/2004 — Organizarea comună a pieței vitivinicole — Regimul de utilizare a numelor de soiuri de viță-de-vie sau a sinonimelor acestora — Limitarea în timp a utilizării — Cerere rămasă fără obiect )

text:
               25.8.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 199/38

         Ordonanța președintelui Tribunalului de Primă Instanță din 18 iunie 2007 — Italia/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza T-431/04 R)
   („Măsuri provizorii - Cerere de măsuri provizorii - Regulamentul (CE) nr. 1429/2004 - Organizarea comună a pieței vitivinicole - Regimul de utilizare a numelor de soiuri de viță-de-vie sau a sinonimelor acestora - Limitarea în timp a utilizării - Cerere rămasă fără obiect’)
   (2007/C 199/73)
   Limba de procedură: italiana
   Părțile

      Reclamantă: Republica Italiană (reprezentant: M. Fiorilli, agent)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: inițial E. Righini și L. Visaggio, ulterior F. Jimeno Fernández și E. Righini, agenți)

      Intervenientă în susținerea pârâtei: Republica Ungară (reprezentanți: inițial P. Gottfried, ulterior R. Somssich și J. Stadler, agenți)
   Obiectul
   Cerere de măsuri provizorii vizând obținerea, cu titlu principal, a suspendării, până la pronunțarea hotărârii de către Curte în cauzele conexe C-23/07 și C-24/07, a executării dispoziției care stabilește data limită de 31 martie 2007 pentru dreptul de a utiliza denumirea „Tocai friulano”, dispoziție figurând sub forma unei note explicative cuprinse în anexa I, punctul 103 din Regulamentul (CE) nr. 1429/2004 al Comisiei din 9 august 2004 de modificare a Regulamentului (CE) nr. 753/2002 de stabilire a anumitor norme de aplicare a Regulamentului nr. 1493/1999 al Consiliului în ceea ce privește desemnarea, denumirea, prezentarea și protejarea anumitor produse vitivinicole (JO L 263, p. 11) și, cu titlu subsidiar, suspendarea executării aceleiași dispoziții pe teritoriul Republicii Italiene, până la pronunțarea hotărârii de către Curte în cauzele conexe C-23/07 și C-24/07, însoțită de interdicția de a exporta producția în Comunitate și fără a aduce atingere comercializării vinului purtând denumirea „Tokaj” de producție ungurească sau a vinurilor omonime admise spre comercializare în Italia și în Comunitate.
   Dispozitivul

               1)

               Respinge cererea de măsuri provizorii.

               2)

               Cererea privind cheltuielile de judecată se va soluționa odată cu fondul.


title: Cauza F-80/13: Acțiune introdusă la 21 august 2013 — ZZ/ESMA

text:
               9.11.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 325/51

         Acțiune introdusă la 21 august 2013 — ZZ/ESMA
   (Cauza F-80/13)
   2013/C 325/83
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: ZZ (reprezentanți: O. Kress și S. Bassis, avocați)

      Pârâtă: Autoritatea Europeană pentru Valori Mobiliare și Piețe (ESMA)

      Obiectul și descrierea litigiului

   Pe de o parte, anularea deciziei de a prelungi perioada de probă a reclamantului și a deciziei ulterioare de a-l concedia și, pe de altă parte, cerere de reparare a prejudiciului pretins suferit

      Concluziile reclamantului

               —

               Anularea deciziei de prelungire a perioadei de probă;

               —

               anularea deciziei de concediere;

               —

               obligarea ESMA la plata către reclamant, pentru repararea prejudiciului suferit, a unor daune interese evaluate în mod provizoriu ex aequo et bono la suma de 373 414 euro pentru prejudiciul material și la suma de 50 000 de euro pentru prejudiciul moral;

               —

               obligarea ESMA la plata cheltuielilor de judecată.


title: Cauza C-71/13 P: Ordonanța Curții (Camera a noua) din 15 iulie 2014 – Republica Elenă/Comisia Europeană (Recurs — FEOGA, FEGA și FEADR — Cheltuieli excluse de la finanțare din partea Uniunii Europene — Cheltuieli efectuate de Republica Elenă)

text:
               15.9.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 315/27

         Ordonanța Curții (Camera a noua) din 15 iulie 2014 – Republica Elenă/Comisia Europeană
   (Cauza C-71/13 P) (1)

   ((Recurs - FEOGA, FEGA și FEADR - Cheltuieli excluse de la finanțare din partea Uniunii Europene - Cheltuieli efectuate de Republica Elenă))
   2014/C 315/41
   Limba de procedură: greaca

      Părțile

      Recurentă: Republica Elenă (reprezentanți: I. Chalkias și E. Leftheriotou, agenți)

      Cealaltă parte din procedură: Comisia Europeană (reprezentanți: D. Triantafyllou, H. Tserepa-Lacombe și A. Markoulli, agenți)

      Dispozitivul

               1)

               Respinge recursul.

               2)

               Obligă Republica Elenă la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 101, 6.4.2013.


title: Cauza T-249/12: Acțiune introdusă la 5 iunie 2012 — Vestel Iberia/Comisia

text:
               4.8.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 235/14

         Acțiune introdusă la 5 iunie 2012 — Vestel Iberia/Comisia
   (Cauza T-249/12)
   2012/C 235/34
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Vestel Iberia, SL (Madrid, Spania) (reprezentanți: P. De Baere și P. Muñiz, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

               —

               Anularea Deciziei C(2010) 22 final a Comisiei din 18 ianuarie 2010 prin care se indică autorităților spaniole că este justificat să se ia în considerare a posteriori taxe la import și că scutirea de aceste taxe nu este justificată într-un caz particular (cauza REM 02/08) notificat reclamantului la 12 aprilie 2012;

               —

               obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă trei motive.

               1.

               Primul motiv, prin care reclamanta afirmă

                           —

                           că acele taxe vamale au fost înscrise în cont cu încălcarea articolului 220 alineatul (2) litera (b) din Codul vamal comunitar (CVC) (1), din moment ce pârâta a considerat în mod eronat că regulamentele antidumping adoptate împotriva importurilor din țări terțe se aplică automat unor bunuri aflate în liberă circulație în uniunea vamală UE-Turcia și, ca urmare, pârâta în mod eronat nu a informat comercianții că respectivul regulament antidumping era aplicabil de asemenea bunurilor aflate în liberă circulație în uniunea vamală UE-Turcia. În subsidiar, autoritățile turce au săvârșit o eroare când au confirmat că taxele antidumping aplicate bunurilor din țări terțe nu erau aplicabile bunurilor aflate în liberă circulație în uniunea vamală UE-Turcia. În plus, autoritățile vamale spaniole au săvârșit și ele o eroare întrucât au afirmat că bunurile însoțite de un certificat A.TR nu pot fi supuse unor taxe suplimentare sau unor măsuri de protecție a comerțului și nu au informat operatorul economic că importul său din Turcia poate fi supus unor astfel de măsuri, chiar dacă aceste bunuri erau în liberă circulație.

               2.

               Al doilea motiv, prin care reclamanta afirmă

                           —

                           că eroarea săvârșită de autoritățile vamale competente nu putea fi identificată în mod rezonabil de persoana care avea obligația de plată, care a acționat cu bună-credință și a respectat toate prevederile cuprinse în legislația în vigoare referitoare la declarația vamală.

               3.

               Al treilea motiv, prin care reclamanta afirmă

                           —

                           că apreciază că se află într-o situație specială prevăzută de articolul 239 CVC și că nu i se poate imputa o înșelăciune sau o neglijență vădită conform articolului 239 CVC.

      (1)  Regulamentul (CEE) nr. 2913/92 al Consiliului din 12 octombrie 1992 de instituire a Codului vamal comunitar (JO L 302, p. 1, Ediție specială, 02/vol. 5, p. 58)


title: Cauza T-375/16: Acțiune introdusă la 13 iulie 2016 – Sabre GLBL/EUIPO (INSTASITE)

text:
               5.9.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 326/30

         Acțiune introdusă la 13 iulie 2016 – Sabre GLBL/EUIPO (INSTASITE)
   (Cauza T-375/16)
   (2016/C 326/52)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Sabre GLBL, Inc. (Southlake, Texas, Statele Unite) (reprezentanți: J. Zecher, avocat)

      Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

      Datele privind procedura în fața EUIPO

      Marca în litigiu: marca Uniunii Europene verbală „INSTASITE” – cererea de înregistrare nr. 13 882 162

      Decizia atacată: Decizia Camerei a doua de recurs a EUIPO din 27 aprilie 2016 în cauza R 1742/2015-2

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei atacate;

               —

               obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivul invocat

   Încălcarea articolului 7 alineatul (1) literele (b) și (c) din Regulamentul nr. 207/2009.


title: Cauza C-546/11: Hotărârea Curții (Camera a doua) din 26 septembrie 2013 (cerere de decizie preliminară formulată de Højesteret — Danemarca) — Dansk Jurist- og Økonomforbund, acționând în numele domnului Erik Toftgaard/Indenrigs- og Sundhedsministeriet [Egalitate de tratament în ceea ce privește încadrarea în muncă și ocuparea forței de muncă — Interzicerea discriminărilor pe motive de vârstă — Directiva 2000/78/CE — Articolul 6 alineatele (1) și (2) — Refuzul plății unui salariu de disponibilizare funcționarilor care au împlinit vârsta de 65 de ani și care pot beneficia de o pensie pentru limită de vârstă]

text:
               23.11.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 344/13

         Hotărârea Curții (Camera a doua) din 26 septembrie 2013 (cerere de decizie preliminară formulată de Højesteret — Danemarca) — Dansk Jurist- og Økonomforbund, acționând în numele domnului Erik Toftgaard/Indenrigs- og Sundhedsministeriet
   (Cauza C-546/11) (1)

   (Egalitate de tratament în ceea ce privește încadrarea în muncă și ocuparea forței de muncă - Interzicerea discriminărilor pe motive de vârstă - Directiva 2000/78/CE - Articolul 6 alineatele (1) și (2) - Refuzul plății unui salariu de disponibilizare funcționarilor care au împlinit vârsta de 65 de ani și care pot beneficia de o pensie pentru limită de vârstă)
   2013/C 344/21
   Limba de procedură: daneza

      Instanța de trimitere

   Højesteret

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Dansk Jurist- og Økonomforbund, acționând în numele domnului Erik Toftgaard

      Pârât: Indenrigs- og Sundhedsministeriet

      Cu participarea: Centralorganisationernes Fællesudvalg (CFU), Kommunale Tjenestemænd og Overenskomstansatte (KTO), Personalestyrelsen, Kommunernes Landsforening (KL), Danske Regioner

      Obiectul

   Cerere de decizie preliminară — Højesteret — Interpretarea articolului 6 alineatele (1) și (2) din Directiva 2000/78/CE a Consiliului din 27 noiembrie 2000 de creare a unui cadru general în favoarea egalității de tratament în ceea ce privește încadrarea în muncă și ocuparea forței de muncă (JO L 303, p. 16, Ediție specială, 05/vol. 6, p. 7) — Stabilirea, pentru regimurile profesionale de securitate socială, a unei vârste pentru aderare sau admitere la prestațiile de pensie sau invaliditate — Discriminare pe motive de vârstă — Legislație națională care prevede, în cazul desființării postului unui lucrător, o indemnizație echivalentă cu salariul său pentru o perioadă de trei ani sau până la împlinirea de către acesta a vârstei de pensionare — Plata către un lucrător, în vârstă de 65 de ani, al cărui post a fost desființat, a unei pensii pentru limită de vârstă, și nu a fostului său salariu, independent de dreptul persoanei interesate de a continua o activitate profesională după împlinirea vârstei de 65 de ani

      Dispozitivul

               1.

               Articolul 6 alineatul (2) din Directiva 2000/78/CE a Consiliului din 27 noiembrie 2000 de creare a unui cadru general în favoarea egalității de tratament în ceea ce privește încadrarea în muncă și ocuparea forței de muncă trebuie interpretat în sensul că este aplicabil numai prestațiilor de pensie și de invaliditate din cadrul unui regim profesional de securitate socială.

               2.

               Articolul 2 și articolul 6 alineatul (1) din Directiva 2000/78 trebuie interpretate în sensul că se opun unei reglementări naționale în temeiul căreia funcționarii care au împlinit vârsta la care au dreptul la o pensie pentru limită de vârstă nu pot să beneficieze, exclusiv din acest motiv, de salariul de disponibilizare destinat funcționarilor concediați în urma desființării posturilor.

      (1)  JO C 13, 14.1.2012.


title: Cauza C-293/13 P: Recurs introdus la 27 mai 2013 de Fresh Del Monte Produce, Inc. împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a opta) din 14 martie 2013 în cauza T-587/08, Fresh Del Monte Produce, Inc./Comisia Europeană

text:
               31.8.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 252/18

         Recurs introdus la 27 mai 2013 de Fresh Del Monte Produce, Inc. împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a opta) din 14 martie 2013 în cauza T-587/08, Fresh Del Monte Produce, Inc./Comisia Europeană
   (Cauza C-293/13 P)
   2013/C 252/27
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Recurentă: Fresh Del Monte Produce, Inc. (reprezentanți: B. Meyring, avocat, L. Suhr, advocate, O. Van Ermengem, avocat)

      Celelalte părți din procedură: Internationale Fruchtimport Gesellschaft Weichert GmbH & Co. KG, Comisia Europeană

      Concluziile recurentei

   Recurenta solicită Curții:

               —

               anularea Hotărârii Tribunalului din 14 martie 2013 pronunțate în cauza T-587/08;

               —

               anularea Deciziei Comisiei din 15 octombrie 2008 (C(2008) 5955 final) în cazul COMP/39.188 — Bananas în ceea ce o privește pe recurentă,

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată efectuate atât în procedura în primă instanță, cât și în recurs.

      Motivele și principalele argumente

   În primul rând, recurenta susține că atât Comisia, cât și Tribunalul au aplicat în mod eronat articolul 81 alineatul (1) CE (devenit articolul 101 TFUE) și articolul 23 alineatul (2) din Regulamentul nr. 1/2003 (1) prin faptul că Del Monte a fost considerată responsabilă pentru săvîrșirea încălcării. Testul privind răspunderea societății-mamă impune ca filiala să nu poată lua decizii independente în ceea ce privește comportamentul său pe piață. Acest lucru înseamnă că răspunderea societății-mamă poate fi impusă numai în cazul în care o filială urmează instrucțiunile societății-mamă în toate aspectele materiale. Comisia și Tribunalul au considerat că Del Monte răspunde pentru comportamentul societății Weichert în pofida faptului că au admis faptul că „Weichert nu a urmat întotdeauna instrucțiunile date de Del Monte” și că „deciziile luate de Weichert privind stabilirea prețului nu s-au ridicat întotdeauna la așteptările Del Monte”. În plus, nici în decizie, nici în hotărâre nu se precizează dacă Weichert a urmat în realitate instrucțiunile date de Del Monte. Recurenta adaugă faptul că aprecierea Tribunalului s-a limitat la un număr de factori în privința cărora se susține că ar fi oferit Del Monte un anumit grad de influență, dar că testul instituit prin jurisprudență nu este aplicabil pentru a aprecia ce a făcut ca această influență să fie „decisivă”.
   Prin intermediul unui motiv de recurs subsidiar, recurenta susține că Tribunalul a denaturat unele dovezi, în special în legătură cu propria evaluare a acordului de parteneriat cu Weichert și cu declarațiile altor importatori.
   Recurenta susține în continuare că respingând elemente de probă individuale doar pe baza faptului că astfel de dovezi nu ar demonstra inexistența unei decizii influente, Tribunalul a răsturnat efectiv sarcina probei. Aceasta a echivalat cu o încălcare a articolului 48 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene (prezumția de nevinovăție), a articolului 6 alineatul (2) din Convenția Europeană a Drepturilor Omului și a principiului in dubio pro reo.
   Recurenta a susținut în final că, întrucât Dole, Chiquita și Weichert au fost considerate ca fiind participanți la o încălcare unică și continuă, deși Weichert nu a avut cunoștință de schimbul de informații dintre Chiquita și Dole, Tribunalul a aplicat greșit articolul 81 alineatul (1) CE.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 1/2003 din 16 decembrie 2002 privind punerea în aplicare a normelor de concurență prevăzute la articolele 81 și 82 din tratat (JO L 1, p. 1, Ediție specială, 08/vol. 1, p. 167).


title: Cauza C-63/11: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Tribunale di Rovereto (Italia) la 11 februarie 2011 — Procedură penală împotriva lui John Austine

text:
               16.4.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 120/5

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Tribunale di Rovereto (Italia) la 11 februarie 2011 — Procedură penală împotriva lui John Austine
   (Cauza C-63/11)
   2011/C 120/09
   Limba de procedură: italiana

      Instanța de trimitere

   Tribunale di Rovereto

      Partea din acțiunea principală

   John Austine

      Întrebările preliminare

   În lumina principiilor cooperării loiale și efectului util al directivelor, articolele 15 și 16 din Directiva 2008/115/CE (1) trebuie interpretate în sensul că exclud posibilitatea statului membru de a prevedea că lipsa de cooperare în cadrul procedurii administrative de returnare a unui resortisant al unei țări terțe, aflat în situație de ședere ilegală, permite aplicarea unor măsuri privative de libertate personală, în temeiul a diferite motive de reținere, în conformitate cu legea națională, în absența condițiilor și garanțiilor prevăzute la articolele 15 și 16 menționate, ca urmare a nerespectării unui ordin de returnare emis de autoritatea administrativă competentă în temeiul articolului 8 alineatul (3) din directivă?

      (1)  JO L 348, p. 98.


title: Cauza C-505/06: Cerere având ca obiect pronunțarea unei hotărâri preliminare formulată de către Commissione tributaria regionale di Genova (Italia) la data de 12 iunie 2006 — Agenzia Dogane Circoscrizione Doganale di Genova/Euricom SpA

text:
               24.2.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 42/12

         Cerere având ca obiect pronunțarea unei hotărâri preliminare formulată de către Commissione tributaria regionale di Genova (Italia) la data de 12 iunie 2006 — Agenzia Dogane Circoscrizione Doganale di Genova/Euricom SpA
   (Cauza C-505/06)
   (2007/C 42/20)
   Limba de procedură: italiană
   Instanța de trimitere
   Commissione tributaria regionale di Genova (Italia)
   Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Agenzia Dogane Circoscrizione Doganale di Genova

      Pârâtă: Euricom SpA
   Întrebările preliminare

               1)

               dacă articolul 216 din C.V.C. trebuie interpretat în sensul că acesta se aplică în mod exclusiv produselor obținute în regim de perfecționare activă care încorporează mărfuri extracomunitare sau dacă este o sursă a obligației vamale de sine stătătoare, justificată de cerința de a nu conferi o dublă scutire de taxe;

               2)

               dacă, în cadrul unei operațiuni de perfecționare activă, efectuată cu modalitatea specifică a exportului anticipat și a reimportului prin echivalent (EX — 1M), articolul 115 alineatele (1) și (3) din C.V.C. și normele corelative de aplicare conținute în Regulamentul (CEE) nr. 2913/92 (1) guvernează în orice caz dobândirea statutului vamal de mărfuri comunitare și beneficiul acordării corespunzătoare a unei scutiri de taxe vamale la import pentru produsul reimportat dintre cele exportate anterior ca originare din Italia sau dacă asemenea norme nu își găsesc aplicarea în cazul operațiunii anterior menționate, pentru bunurile litigioase și despre care s-a făcut vorbire în preambul, și privesc exporturile anticipate către state cu care Comunitatea europeană a încheiat acorduri corespunzătoare;

               3)

               în speță, faptul că articolul 15 alineatul 3, citat mai sus, prevede că mărfurile obiect al reimportului dobândesc statutul vamal al mărfurilor comunitare exportate în mod anticipat, are efect ori nu asupra operațiunii concrete, în special asupra originii comunitare a orezului național exportat anticipat. În măsura în care răspunsul la această chestiune va fi pozitiv, se solicită a se stabili care va fi raportul între regimul vamal al perfecționării active și regulile de origine prevăzute de Codul Vamal Comunitar și de către Acordurile cu statele ECE;

               4)

               dacă articolul 15 alineatul (2) din Acordurile dintre Comunitatea Europeană și statele ECE, prin care se stabilește că interdicția restituirii taxelor vamale relative la materiile prime neoriginare utilizate la fabricarea produselor exportate cu certificatul EUR 1 (eliberat de către o autoritate vamală comunitară), nu își găsește aplicare dacă astfel de produse sunt în schimb destinate consumului intern, trebuie interpretat în sensul că lipsește articolul 216 C.V.C. de orice efect util.

      (1)  JO L 302, p. 1.


title: Apel pentru depunerea candidaturilor — Director general (gradele AD 15-AD 16) pentru traduceri la Curtea de Justiție a Uniunii Europene

text:
               12.11.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               CA 307/1

         APEL PENTRU DEPUNEREA CANDIDATURILOR
   Director general (gradele AD 15-AD 16) pentru traduceri la Curtea de Justiție a Uniunii Europene
   (2010/C 307 A/01)

      Postul de director general (gradele AD 15-AD 16) pentru traduceri din cadrul Curții de Justiție a Uniunii Europene de la Luxemburg este vacant. Acest post urmează să fie ocupat potrivit articolului 29 alineatul (2) din Statutul funcționarilor Comunităților Europene.

   NATURA FUNCȚIEI ȘI CONDIȚII IMPUSE
   Sub autoritatea grefierului, directorul general pentru traduceri este responsabil pentru activitatea Direcției generale de traduceri. Această direcție asigură serviciul de traducere juridică al Curții de Justiție a Uniunii Europene și contribuie la respectarea regimului lingvistic al celor trei instanțe care fac parte din această instituție, atât în ceea ce privește desfășurarea procedurilor, cât și în ceea ce privește publicarea jurisprudenței. Acest serviciu este compus din aproximativ 900 persoane, dintre care mai mult de 600 sunt juriști lingviști (1), și recurge la serviciile unui număr echivalent de traducători freelance.
   Directorul general pentru traduceri trebuie să aibă competențele necesare administrării unui serviciu administrativ important, care trebuie să se adapteze evoluției unui sistem jurisdicțional și să evolueze în cadrul unor viitoare extinderi ale Uniunii Europene. Acesta va trebui să facă dovada unor competențe de organizare deosebite și să fie capabil să adapteze structura direcției generale la noi provocări. De asemenea, acesta trebuie să aibă competențe deosebite în domeniul relațiilor umane și capacitate de convingere și de motivare a colaboratorilor săi. El va avea sarcina de a gestiona și de a coordona activitatea șefilor celor 22 de unități lingvistice și celor 4 unități funcționale ale direcției generale și de a coopera în mod eficient cu ceilalți directori generali și șefi de servicii ale instituției.
   Pe de altă parte, pentru a face față sarcinii de lucru în continuă dezvoltare, pe care doar creșterea numărului personalului nu va permite să o absoarbă, trebuie să se întreprindă toate eforturile pentru a ameliora și mai mult nivelul înalt de productivitate deja atins de acest serviciu. Atingerea acestui obiectiv presupune, printre altele, o ameliorare constantă a organizării și a metodelor de lucru și o utilizare generalizată a noilor tehnologii. Directorul general pentru traduceri va trebui să facă dovada unui interes foarte mare pentru chestiunile informatice și pentru utilizarea noilor tehnologii.
   În plus, administrarea serviciului trebuie să fie inspirată de preocuparea permanentă de adaptare a metodelor direcției generale la necesitățile unei munci de natură jurisdicțională și de menținere a unui înalt nivel de calitate a traducerilor.
   Titularul postului va trebui, prin urmare, să aibă cunoștințe și experiență profesională aprofundate în materia administrării unui serviciu specializat în domeniul traducerii și să fie capabil să își desfășoare activitatea ținând seama de organizarea și de funcționarea Curții.
   Având în vedere contextul în care va trebui să lucreze, directorul general pentru traduceri va trebui să aibă o pregătire juridică completă, atestată printr-o diplomă universitară și va trebui să facă dovada unei cunoașteri aprofundate a unei limbi oficiale a Uniunii Europene și a unei cunoașteri foarte bune a altor două limbi oficiale ale Uniunii. Din rațiuni legate de natura serviciului, acesta va trebui să cunoască foarte bine limba franceză și să cunoască bine limba engleză.
   DEPUNEREA CANDIDATURILOR
   Candidaturile pentru acest post trebuie să fie comunicate grefierului Curții de Justiție, exclusiv prin e-mail trimis la adresa DG.DGT@curia.europa.eu și primite de acesta până cel târziu la 4 decembrie 2010. Candidaturile trebuie să fie însoțite de un curriculum vitae detaliat și de orice alt înscris util. De asemenea, candidații trebuie să anexeze la actul lor de candidatură un memoriu de maxim cinci pagini în care să își expună proiectul de management și să precizeze ce anume îi califică, în opinia lor, pentru ocuparea acestui post.
   Luxemburg, 26 octombrie 2010.

      (1)  Informații suplimentare cu privire la Curtea de Justiție a Uniunii Europene, precum și cu privire la Direcția generală de traduceri sunt disponibile pe pagina de internet a instituției (www.curia.europa.eu).


title: Cauza T-278/15 P: Recurs introdus la 1 iunie 2015 de Serviciul European pentru Acțiune Externă (SEAE) împotriva Hotărârii din 18 martie 2015 a Tribunalului Funcției Publice în cauza F-51/14

text:
               7.9.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 294/72

         Recurs introdus la 1 iunie 2015 de Serviciul European pentru Acțiune Externă (SEAE) împotriva Hotărârii din 18 martie 2015 a Tribunalului Funcției Publice în cauza F-51/14
   (Cauza T-278/15 P)
   (2015/C 294/87)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Recurent: Serviciul European pentru Acțiune Externă (SEAE) (reprezentanți: S. Marquardt și M. Silva, agenți)

      Cealaltă parte din procedură: KL (Bruxelles, Belgia)

      Concluziile

   Recurentul solicită Tribunalului:

               —

               anularea Hotărârii Tribunalului Funcției Publice a Uniunii Europene (Camera a treia) din 18 martie 2015 în cauza F-51/14;

               —

               admiterea concluziilor formulate în primă instanță;

               —

               obligarea intimatului la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea recursului, recurentul invocă șase motive, dintre care unele privesc sistemul de evaluare, iar celelalte sistemul de promovare.

               —

               Cu privire la sistemul de evaluare

                           1.

                           Primul motiv întemeiat pe încălcarea articolului 43 din Statutul funcționarilor, a normelor privind repartizarea sarcinii probei, a interzicerii pronunțării ultra petita și a dreptului la apărare al recurentului.

                           2.

                           Al doilea motiv întemeiat pe încălcarea limitelor controlului judiciar. Reclamanta susține că, în hotărârea atacată, Tribunalului Funcției Publice (denumit în continuare „TFP”) își depășește în mai multe rânduri limitele controlului său și pare să dorească să îi impună adoptarea unui anumit sistem de evaluare.

                           3.

                           Al treilea motiv întemeiat pe o eroare de drept în ceea ce privește lipsa de obiectivitate a unui sistem de evaluare neexprimat în cifre și pe încălcarea articolului 43 din Statutul funcționarilor.

               —

               Cu privire la sistemul de promovare

                           4.

                           Al patrulea motiv întemeiat pe încălcarea interdicției de a se pronunța ultra petita și a dreptului la apărare al recurentului.

                           5.

                           Al cincilea motiv întemeiat pe încălcarea normelor în materie de repartizare a sarcinii probei.

                           6.

                           Al șaselea motiv întemeiat pe o eroare de drept în ceea ce privește încălcarea de către recurent a articolului 45 din Statutul funcționarilor.


title: Cauza C-536/15: Cerere de decizie preliminară introdusă de College van Beroep voor het Bedrijfsleven (Țările de Jos) la 13 octombrie 2015 – Tele2 (Netherlands) BV și alții/Autoriteit Consument en Markt (ACM), altă parte: European Directory Assistance NV

text:
               25.1.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 27/7

         Cerere de decizie preliminară introdusă de College van Beroep voor het Bedrijfsleven (Țările de Jos) la 13 octombrie 2015 – Tele2 (Netherlands) BV și alții/Autoriteit Consument en Markt (ACM), altă parte: European Directory Assistance NV
   (Cauza C-536/15)
   (2016/C 027/09)
   Limba de procedură: neerlandeza

      Instanța de trimitere

   College van Beroep voor het Bedrijfsleven

      Părțile din procedura principală

      Reclamante: Tele2 (Netherlands) BV, Ziggo BV, Vodafone Libertel BV

      Pârâtă: Autoriteit Consument en Markt (ACM)

      Altă parte: European Directory Assistance NV

      Întrebările preliminare

               1)

               Articolul 25 alineatul (2) din Directiva 2002/22/CE (1) trebuie interpretat în sensul că prin „cereri” se înțelege și cererea unei întreprinderi cu sediul în alt stat membru care solicită informații, pentru furnizarea de servicii de informații telefonice accesibile publicului și de liste ale abonaților telefonici accesibile publicului oferite în acest stat membru și/sau în alte state membre?

               2)

               În cazul unui răspuns afirmativ la prima întrebare: potrivit principiului nediscriminării, unui furnizor care alocă numere de telefon și care, potrivit unei dispoziții naționale, trebuie să solicite acordul abonatului pentru includerea într-o listă standard a abonaților telefonici sau într-un serviciu standard de informații telefonice, îi este permis ca, în cazul unei cereri de acord, să diferențieze în funcție de statul în care întreprinderea care solicită informații în sensul articolului 25 alineatul (2) din Directiva 2002/22/CE oferă lista abonaților telefonici și serviciul de informații telefonice?

      (1)  Directiva Parlamentului European și a Consiliului din 7 martie 2002 privind serviciul universal și drepturile utilizatorilor cu privire la rețelele și serviciile electronice de comunicații (directiva privind serviciul universal) (JO L 108, p. 51, Ediție specială, 13/vol. 35, p. 213).


title: Cauza C-583/12: Hotărârea Curții (Camera a doua) din 9 aprilie 2014 (cerere de decizie preliminară formulată de Riigikohus – Estonia) – Sintax Trading OÜ/Makusu- ja Tolliameti [Trimitere preliminară — Regulamentul (CE) nr. 1383/2003 — Măsuri care vizează împiedicarea introducerii pe piață a mărfurilor contrafăcute și a mărfurilor piratate — Articolul 13 alineatul (1) — Competența autorităților vamale de a constata încălcarea unui drept de proprietate intelectuală]

text:
               10.6.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 175/9

         Hotărârea Curții (Camera a doua) din 9 aprilie 2014 (cerere de decizie preliminară formulată de Riigikohus – Estonia) – Sintax Trading OÜ/Makusu- ja Tolliameti
   (Cauza C-583/12) (1)

   ([Trimitere preliminară - Regulamentul (CE) nr. 1383/2003 - Măsuri care vizează împiedicarea introducerii pe piață a mărfurilor contrafăcute și a mărfurilor piratate - Articolul 13 alineatul (1) - Competența autorităților vamale de a constata încălcarea unui drept de proprietate intelectuală])
   2014/C 175/10
   Limba de procedură: estona

      Instanța de trimitere

   Riigikohus

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Sintax Trading OÜ

      Pârât: Makusu- ja Tolliameti

      Obiectul

   Cerere de decizie preliminară – Riigikohus – Interpretarea articolului 13 alineatul (1) și a articolului 17, precum și a considerentelor (1), (2) și (3) ale Regulamentului (CE) nr. 1383/2003 al Consiliului din 22 iulie 2003 privind intervenția autorităților vamale împotriva mărfurilor suspectate de a aduce atingere anumitor drepturi de proprietate intelectuală, precum și măsurile care trebuie aplicate mărfurilor care aduc atingere anumitor drepturi de proprietate intelectuală (JO L 196, p. 7, Ediție specială, 02/vol. 16, p. 18) – Măsuri prin care se urmărește împiedicarea introducerii pe piața de mărfuri contrafăcute și de mărfuri piratate – Procedura prin care să se stabilească dacă a avut loc o încălcare a unui drept de proprietate intelectuală – Competența autorităților vamale în materia constatării încălcării unui drept de proprietate intelectuală – Dreptul autorităților vamale de a iniția din oficiu procedura prin care să se stabilească dacă a avut loc o încălcare a unui drept de proprietate intelectuală, fără a fi nevoie ca titularul dreptului de proprietate să fi inițiat respectiva procedură

      Dispozitivul

   Articolul 13 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 1383/2003 al Consiliului din 22 iulie 2003 privind intervenția autorităților vamale împotriva mărfurilor suspectate de a aduce atingere anumitor drepturi de proprietate intelectuală, precum și măsurile care trebuie aplicate mărfurilor care aduc atingere anumitor drepturi de proprietate intelectuală trebuie interpretat în sensul că nu se opune ca autoritățile vamale să inițieze ele înseși și să desfășoare procedura menționată la această dispoziție, în lipsa oricărei inițiative a titularului dreptului de proprietate intelectuală, cu condiția ca deciziile adoptate în materie de autoritățile respective să poată face obiectul unor căi de atac care asigură protecția drepturilor conferite justițiabililor de dreptul Uniunii și în special de regulamentul menționat.

      (1)  JO C 55, 23.2.2013.


title: Cauza C-508/14: Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 6 octombrie 2015 (cerere de decizie preliminară formulată de Nejvyšší správní soud – Republica Cehă) – Český telekomunikační úřad/T-Mobile Czech Republic a.s., Vodafone Czech Republic a.s. [Trimitere preliminară — Directiva 2002/22/CE (directiva privind serviciul universal) — Calculul costurilor obligațiilor de serviciu universal — Luare în considerare a ratei rentabilității fondurilor proprii — Efect direct — Aplicare ratione temporis]

text:
               23.11.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 389/11

         Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 6 octombrie 2015 (cerere de decizie preliminară formulată de Nejvyšší správní soud – Republica Cehă) – Český telekomunikační úřad/T-Mobile Czech Republic a.s., Vodafone Czech Republic a.s.
   (Cauza C-508/14) (1)

   ([Trimitere preliminară - Directiva 2002/22/CE (directiva privind serviciul universal) - Calculul costurilor obligațiilor de serviciu universal - Luare în considerare a ratei rentabilității fondurilor proprii - Efect direct - Aplicare ratione temporis])
   (2015/C 389/13)
   Limba de procedură: ceha

      Instanța de trimitere

   Nejvyšší správní soud

      Părțile din procedura principală

      Reclamant: Český telekomunikační úřad

      Pârâte: T-Mobile Czech Republic a.s., Vodafone Czech Republic a.s.

      cu participarea: O2 Czech Republic a.s., fosta Telefónica Czech Republic a.s., UPC Česká republika s.r.o.

      Dispozitivul

               1)

               Articolele 12 și 13 din Directiva 2002/22/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 7 martie 2002 privind serviciul universal și drepturile utilizatorilor cu privire la rețelele și serviciile electronice de comunicații (directiva privind serviciul universal) trebuie să fie interpretate în sensul că nu se opun includerii în costul net al obligației de serviciu universal a „profitului rezonabil” al furnizorului acestui serviciu, constituit din rata rentabilității fondurilor proprii de care ar avea nevoie o întreprindere comparabilă cu furnizorul serviciului universal care analizează dacă să presteze sau nu serviciul de interes economic general, pe întreaga perioadă a atribuirii, ținând seama de nivelul de risc.

               2)

               Articolele 12 și 13 din Directiva 2002/22 trebuie să fie interpretate în sensul că produc efect direct și că pot fi invocate în mod direct în fața unei instanțe naționale de către particulari pentru a contesta o decizie a unei autorități naționale de reglementare.

               3)

               Directiva 2002/22 trebuie interpretată în sensul că nu este aplicabilă în scopul determinării cuantumului costului net al obligațiilor de serviciu universal furnizate de întreprinderea desemnată pe perioada anterioară aderării Republicii Cehe la Uniunea Europeană, mai precis, pentru anul 2004, pe perioada cuprinsă între 1 ianuarie și 30 aprilie 2004.

      (1)  JO C 56, 16.2.2015.


title: Cauza C-224/13: Ordonanța Curții (Camera a șasea) din 7 noiembrie 2013 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunale di Cagliari — Italia) — procedură penală împotriva lui Sergio Alfonso Lorrai [Trimitere preliminară — Articolul 53 alineatul (2) din Regulamentul de procedură al Curții — Drepturi fundamentale — Durată excesivă a procedurii penale — Suspendarea unei proceduri penale, pe o durată nedeterminată, pentru boala învinuitului, făcând astfel imposibilă participarea conștientă a acestuia din urmă la procedură — Boală ireversibilă a învinuitului — Neaplicarea dreptului Uniunii — Necompetență vădită a Curții]

text:
               22.2.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 52/23

         Ordonanța Curții (Camera a șasea) din 7 noiembrie 2013 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunale di Cagliari — Italia) — procedură penală împotriva lui Sergio Alfonso Lorrai
   (Cauza C-224/13) (1)

   (Trimitere preliminară - Articolul 53 alineatul (2) din Regulamentul de procedură al Curții - Drepturi fundamentale - Durată excesivă a procedurii penale - Suspendarea unei proceduri penale, pe o durată nedeterminată, pentru boala învinuitului, făcând astfel imposibilă participarea conștientă a acestuia din urmă la procedură - Boală ireversibilă a învinuitului - Neaplicarea dreptului Uniunii - Necompetență vădită a Curții)
   2014/C 52/41
   Limba de procedură: italiana

      Instanța de trimitere

   Tribunale di Cagliari

      Partea din procedura principală

   Sergio Alfonso Lorrai

      Obiectul

   Cerere de decizie preliminară — Tribunale di Cagliari — Interpretarea articolului 47 al doilea paragraf din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, precum și a articolului 6 din Convenția europeană pentru apărarea drepturilor omului și a libertăților fundamentale coroborate cu articolul 6 TUE — Durată excesivă a procedurii penale — Reglementare națională care prevede obligația de a suspenda o procedură penală, pe o durată nedeterminată, în caz de boală a învinuitului, făcând astfel imposibilă participarea conștientă a acestuia la procedură — Obligație de a-l supune pe învinuit unui control periodic — Boală ireversibilă a învinuitului

      Dispozitivul

   Curtea de Justiție a Uniunii Europene este vădit necompetentă să răspundă la întrebările adresate de Tribunale di Cagliari (Italia).

      (1)  JO C 207, 20.7.2013.


title: Cauza T-589/08: Hotărârea Tribunalului din 3 martie 2011 — Evropaïki Dynamiki/Comisia ( „Contracte de achiziții publice de servicii — Procedură de cerere de ofertă — Prestare de servicii informatice și de suport pentru utilizatori referitoare la sistemul comunitar de comercializare a drepturilor de emisie — Respingerea ofertei — Criterii de atribuire — Obligația de motivare — Eroare vădită de apreciere — Egalitate de tratament — Transparență” )

text:
               9.4.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 113/12

         Hotărârea Tribunalului din 3 martie 2011 — Evropaïki Dynamiki/Comisia
   (Cauza T-589/08) (1)

   (Contracte de achiziții publice de servicii - Procedură de cerere de ofertă - Prestare de servicii informatice și de suport pentru utilizatori referitoare la sistemul comunitar de comercializare a drepturilor de emisie - Respingerea ofertei - Criterii de atribuire - Obligația de motivare - Eroare vădită de apreciere - Egalitate de tratament - Transparență)
   2011/C 113/24
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Atena, Grecia) (reprezentanți: N. Korogiannakis, P. Katsimani și M. Dermitzakis, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: E. Manhaeve și N. Bambara, agenți, asistați de P. Wytinck și B. Hoorelbeke, avocați)

      Obiectul

   Pe de o parte, cerere de anulare a deciziilor Comisiei din 13 octombrie 2008 de respingere a ofertelor depuse de reclamantă pentru fiecare dintre cele trei loturi în legătură cu cererea de ofertă deschisă DG ENV.C2/FRA/2008/0017 „Contract-cadru referitor la sistemul de comercializare a cotelor de emisie — CITL/CR” (2008/S 72 096229) și de atribuire a acestor contracte unui alt ofertant și, pe de altă parte, cerere de despăgubire.

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Obligă Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 69, 21.3.2009.


title: Cauza T-229/07: Acțiune introdusă la 29 ianuarie 2007 — Vitro Corporativo/OAPI — VALLON (V)

text:
               25.8.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 199/43

         Acțiune introdusă la 29 ianuarie 2007 — Vitro Corporativo/OAPI — VALLON (V)
   (Cauza T-229/07)
   (2007/C 199/81)
   Limba în care a fost formulată acțiunea: spaniola
   Părțile

      Reclamantă: Vitro Corporativo, S.A. de C.V. (reprezentant: J. Botella Reyna, abogado)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte în procedura în fața camerei de recurs: Vallon GMBH
   Concluziile reclamantei

               —

               pronunțarea unei hotărâri de admitere a înregistrării mărcii comunitare care face obiectul litigiului pentru produse din clasa 9.

         Motivele și principalele argumente

      Persoana care solicită înregistrarea mărcii comunitare: reclamanta.

      Marca comunitară vizată: marca figurativă reprezentând litera „V” (cerere de înregistrare nr. 2.669.513) pentru produse și servicii din clasele 1, 7, 8, 9, 11, 12, 16, 17, 19, 20, 21, 22, 27, 30, 35, 39, 40, 41, 42 și 43.

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în sprijinul opoziției: VALLON GMBH.

      Marca sau semnul invocat în sprijinul opoziției: marca figurativă comunitară nr. 51.037 (litera V încadrată pe fond alb) pentru produse din clasa 9 (aparate de control și verificare).

      Decizia diviziei de opoziție: admite opoziția și respinge înregistrarea mărcii comunitare pentru produse din clasa 9.

      Decizia camerei de recurs: respinge recursul.

      Motivele invocate: aplicarea greșită a articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 privind marca comunitară.


title: Cauza C-231/07: Cerere având ca obiect pronunțarea unei hotărâri preliminare introdusă de Cour d'appel de Bruxelles (Belgia) la 10 mai 2007 — Tiercé Ladbroke SA/Statul belgian

text:
               21.7.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 170/11

         Cerere având ca obiect pronunțarea unei hotărâri preliminare introdusă de Cour d'appel de Bruxelles (Belgia) la 10 mai 2007 — Tiercé Ladbroke SA/Statul belgian
   (Cauza C-231/07)
   (2007/C 170/19)
   Limba de procedură: franceza
   Instanța de trimitere
   Cour d'appel de Bruxelles
   Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Tiercé Ladbroke SA.

      Pârât: Statul belgian
   Întrebarea preliminară
   Este scutită de TVA prestarea de servicii de către un mandatar, care acționează pe seama unui mandant ce exercită o activitate de încheiere de pariuri pe curse de cai și pe alte evenimente sportive, constând în faptul că mandatarul acceptă pariurile în numele mandantului, înregistrează pariurile, confirmă clientului, prin înmânarea biletului, că pariul este încheiat, colectează fondurile, plătește câștigurile, își asumă singur față de mandant răspunderea pentru gestionarea fondurilor colectate, precum și pentru furturile și/sau pierderile de bani și percepe o remunerație sub forma unui comision din partea mandantului ca plată pentru această activitate, în temeiul articolului 13 secțiunea B litera (d) punctul (3) din a șasea directivă (1) care scutește tranzacțiile, inclusiv negocierile, privind depozitele bancare, […], plățile, […]?

      (1)  A șasea directivă a Consiliului din 17 mai 1977 privind armonizarea legislațiilor statelor membre referitoare la impozitele pe cifra de afaceri — sistemul comun de taxă pe valoarea adăugată: baza unitară de evaluare (JO L 145, p. 1).


title: Cauza F-20/06 RENV: Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera a treia) din 30 ianuarie 2013 — De Luca/Comisia [Funcție publică — Funcționari — Trimitere spre rejudecare Tribunalului după anulare — Numire — Funcționar care accede prin concurs general la o grupă de funcții superioară — Candidat înscris pe o listă de rezervă anterior intrării în vigoare a noului statut — Norme tranzitorii de încadrare în grad la recrutare — Încadrare în grad în temeiul noilor norme — Articolul 12 alineatul (3) din anexa XIII la statut]

text:
               25.5.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 147/31

         Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera a treia) din 30 ianuarie 2013 — De Luca/Comisia
   (Cauza F-20/06 RENV)
   (Funcție publică - Funcționari - Trimitere spre rejudecare Tribunalului după anulare - Numire - Funcționar care accede prin concurs general la o grupă de funcții superioară - Candidat înscris pe o listă de rezervă anterior intrării în vigoare a noului statut - Norme tranzitorii de încadrare în grad la recrutare - Încadrare în grad în temeiul noilor norme - Articolul 12 alineatul (3) din anexa XIII la statut)
   2013/C 147/55
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: Patrizia De Luca (Bruxelles, Belgia) (reprezentanți: S. Orlandi și J.-N. Louis, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentant: J. Currall, agent)

      Obiectul

   Anularea deciziei Comisiei din 23 februarie 2005 de numire a reclamantei, funcționar deja încadrat în gradul A*10 și care a reușit la un concurs pentru gradele A5/A4, într-un post de administrator în cadrul Direcției Generale „Justiție, Libertate și Securitate”, în măsura în care modifică încadrarea acesteia din gradul A*10 în gradul A*9

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Doamna De Luca și Comisia Europeană suportă fiecare propriile cheltuieli de judecată în cadrul celor două proceduri desfășurate în fața Tribunalului.

               3.

               Comisia Europeană suportă propriile cheltuieli de judecată și este obligată să suporte cheltuielile de judecată ale doamnei De Luca aferente procedurii desfășurate în fața Tribunalului Uniunii Europene.

               4.

               Consiliul Uniunii Europene suportă propriile cheltuieli de judecată.


title: Cauza C-333/09: Ordonanța Curții (Camera a șasea) din 27 noiembrie 2009 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Conseil de prud’hommes de Caen — Franța) — Sophie Noël/SCP Brouard Daude, lichidator în cadrul lichidării judiciare a Pronuptia Boutiques Province SA, Centre de Gestion et d’Étude AGS IDF EST (Trimitere preliminară — Convenția europeană pentru apărarea drepturilor omului și a libertăților fundamentale — Pactul internațional cu privire la drepturile civile și politice — Principiul egalității de tratament — Licențiere din motive economice — Lipsa unei legături cu dreptul comunitar — Necompetență vădită a Curții)

text:
               27.2.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 51/17

         Ordonanța Curții (Camera a șasea) din 27 noiembrie 2009 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Conseil de prud’hommes de Caen — Franța) — Sophie Noël/SCP Brouard Daude, lichidator în cadrul lichidării judiciare a Pronuptia Boutiques Province SA, Centre de Gestion et d’Étude AGS IDF EST
   (Cauza C-333/09) (1)

   (Trimitere preliminară - Convenția europeană pentru apărarea drepturilor omului și a libertăților fundamentale - Pactul internațional cu privire la drepturile civile și politice - Principiul egalității de tratament - Licențiere din motive economice - Lipsa unei legături cu dreptul comunitar - Necompetență vădită a Curții)
   2010/C 51/27
   Limba de procedură: franceza

      Instanța de trimitere

   Conseil de prud'hommes de Caen

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Sophie Noël

      Pârâți: SCP Brouard Daude, lichidator în cadrul lichidării judiciare a Pronuptia Boutiques Province SA, Centre de Gestion et d'Étude AGS IDF EST

      Obiectul

   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Conseil de Prud'hommes de Caen (Franța) — Interpretarea articolului 14 din Convenția pentru apărarea drepturilor omului și a libertăților fundamentale — Interpretarea articolului 26 din Pactul internațional cu privire la drepturile civile și politice — Concediere din motive economice — Concediere din motive personale — Dispoziții naționale prezumate contrare normelor citate anterior — Încălcarea principiului egalității de tratament

      Dispozitivul

   Curtea de justiție a comunităților Europene este vădit necompetentă pentru a răspunde la întrebările adresate de conseil de prud'hommes de Caen prin Decizia din 11 iunie 2009.

      (1)  JO C 256, 24.10.2009.


title: Cauza T-83/14: Hotărârea Tribunalului din 15 decembrie 2015 – LTJ Diffusion/OAPI – Arthur şi Aston (ARTHUR & ASTON) [„Marcă comunitară — Procedură de opoziţie — Cerere de înregistrare a mărcii verbale ARTHUR & ASTON — Marca naţională figurativă anterioară Arthur — Lipsa unei utilizări serioase a mărcii — Articolul 15 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 — Formă care diferă prin elemente care alterează caracterul distinctiv”]

text:
               1.2.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 38/48

         Hotărârea Tribunalului din 15 decembrie 2015 – LTJ Diffusion/OAPI – Arthur şi Aston (ARTHUR & ASTON)
   (Cauza T-83/14) (1)

   ([„Marcă comunitară - Procedură de opoziţie - Cerere de înregistrare a mărcii verbale ARTHUR & ASTON - Marca naţională figurativă anterioară Arthur - Lipsa unei utilizări serioase a mărcii - Articolul 15 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 - Formă care diferă prin elemente care alterează caracterul distinctiv”])
   (2016/C 038/62)
   Limba de procedură: franceza

      Părţile

      Reclamantă: LTJ Diffusion (Colombes, Franţa) (reprezentanţi: iniţial S. Lederman, ulterior F. Fajgenbaum, avocaţi)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieţei Interne (mărci, desene şi modele industriale) (reprezentant: V. Melgar, agent)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: Arthur et Aston SAS (Giberville, Franţa) (reprezentant: N. Boespflug, avocat)

      Obiectul

   Acţiunea formulată împotriva Deciziei Camerei întâi de recurs a OAPI din 2 decembrie 2013 (cauza R 1963/2012-1), privind o procedură de opoziţie între LTJ Diffusion şi Arthur et Aston SAS

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acţiunea.

               2)

               Obligă LTJ Diffusion la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 112, 14.4.2014.


title: Cauza C-373/13: Hotărârea Curții (Camera întâi) din 24 iunie 2015 (cerere de decizie preliminară formulată de Verwaltungsgerichtshof Baden-Württemberg – Germania) – H. T./Land Baden-Württemberg [Trimitere preliminară — Spațiul de libertate, securitate și justiție — Frontiere, azil și imigrație — Directiva 2004/83/CE — Articolul 24 alineatul (1) — Standarde minime referitoare la condițiile de acordare a statutului de refugiat sau a statutului conferit prin protecție subsidiară — Revocarea permisului de ședere — Condiții — Noțiunea „motive imperioase de siguranță națională sau de ordine publică” — Participarea unei persoane care are statutul de refugiat la activitățile unei organizații care figurează pe lista organizaţiilor teroriste întocmită de Uniunea Europeană]

text:
               24.8.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 279/5

         Hotărârea Curții (Camera întâi) din 24 iunie 2015 (cerere de decizie preliminară formulată de Verwaltungsgerichtshof Baden-Württemberg – Germania) – H. T./Land Baden-Württemberg
   (Cauza C-373/13) (1)

   ([Trimitere preliminară - Spațiul de libertate, securitate și justiție - Frontiere, azil și imigrație - Directiva 2004/83/CE - Articolul 24 alineatul (1) - Standarde minime referitoare la condițiile de acordare a statutului de refugiat sau a statutului conferit prin protecție subsidiară - Revocarea permisului de ședere - Condiții - Noțiunea „motive imperioase de siguranță națională sau de ordine publică” - Participarea unei persoane care are statutul de refugiat la activitățile unei organizații care figurează pe lista organizaţiilor teroriste întocmită de Uniunea Europeană])
   (2015/C 279/05)
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Verwaltungsgerichtshof Baden-Württemberg

      Părțile din procedura principală

      Reclamant: H. T.

      Pârât: Land Baden-Württemberg

      Dispozitivul

               1)

               Directiva 2004/83/CE a Consiliului din 29 aprilie 2004 privind standardele minime referitoare la condițiile pe care trebuie să le îndeplinească resortisanții țărilor terțe sau apatrizii pentru a putea beneficia de statutul de refugiat sau persoanele care, din alte motive, au nevoie de protecție internațională și referitoare la conținutul protecției acordate trebuie interpretată în sensul că un permis de ședere, odată acordat unui refugiat, poate fi revocat, fie în temeiul articolului 24 alineatul (1) din această directivă, atunci când există motive imperioase de siguranță națională sau de ordine publică în sensul acestei dispoziții, fie în aplicarea articolului 21 alineatul (3) din directiva menționată atunci când există motive pentru aplicarea derogării de la principiul nereturnării prevăzute la articolul 21 alineatul (2) din aceeași directivă.

               2)

               Susținerea unei asociații teroriste înscrise pe lista anexată la Poziția comună 2001/931/PESC a Consiliului din 27 decembrie 2001 privind aplicarea de măsuri specifice pentru combaterea terorismului, în versiunea în vigoare la data faptelor din litigiul principal, poate constitui unul dintre „motivele imperioase de siguranță națională sau de ordine publică” în sensul articolului 24 alineatul (1) din Directiva 2004/83, chiar dacă nu sunt îndeplinite condițiile prevăzute la articolul 21 alineatul (2) din aceasta. Pentru ca un permis de ședere acordat unui refugiat să poată fi revocat în temeiul articolului 24 alineatul (1) din această directivă, pentru motivul că refugiatul respectiv susține o asemenea asociație teroristă, autoritățile competente sunt obligate totuși să efectueze, sub controlul instanțelor naționale, o apreciere individuală a elementelor de fapt specifice referitoare atât la acțiunile asociației vizate, cât și ale refugiatului în cauză. Atunci când un stat membru decide să îndepărteze un refugiat al cărui permis de ședere a fost revocat, însă suspendă executarea acestei decizii, este incompatibil cu directiva menționată faptul de a-l priva de accesul la avantajele garantate de capitolul VII din această directivă, cu excepția cazului în care se aplică o excepție prevăzută în mod expres de aceeași directivă.

      (1)  JO C 325, 9.11.2013.


title: Cauza C-205/17: Acțiune introdusă la 20 aprilie 2017 – Comisia Europeană/Regatul Spaniei

text:
               19.6.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 195/16

         Acțiune introdusă la 20 aprilie 2017 – Comisia Europeană/Regatul Spaniei
   (Cauza C-205/17)
   (2017/C 195/21)
   Limba de procedură: spaniola

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: E. Manhaeve și E. Sanfrutos Cano, agenți)

      Pârât: Regatul Spaniei

      Concluziile reclamantei

               —

               Constatarea faptului că Regatul Spaniei nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 260 alineatul (1) TFUE, întrucât nu a adoptat toate măsurile necesare în vederea punerii în executare a Hotărârii din 14 aprilie 2011, Comisia/Spania (C-343/10, ECLI:EU:C:2011:260);

               —

               obligarea Regatul Spaniei la plata către Comisie a unei penalități cu titlu cominatoriu în sumă de 171 217,2 euro/zi de întârziere în punerea în executare a Hotărârii din 14 aprilie 2011, Comisia/Spania (C-343/10, ECLI:EU:C:2011:260), cu începere de la data pronunțării hotărârii în prezenta cauză până la data executării hotărârii în cauza C-343/10;

               —

               obligarea Regatului Spaniei la plata către Comisie a unei sume forfetare de 19 303,9 euro/zi cu începere de la data pronunțării Hotărârii din 14 aprilie 2011, Comisia/Spania (C-343/10, ECLI:EU:C:2011:260), până la data pronunțării hotărârii în prezenta cauză sau până la data executării depline a hotărârii în cauza C-343/10, dacă aceasta se produce anterior pronunțării;

               —

               obligarea Regatul Spaniei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Comisia consideră că Regatul Spaniei nu a luat toate măsurile necesare în vederea executării hotărârii Curții în ceea ce privește neasigurarea colectării apelor urbane reziduale din aglomerarea Valle de Güimar, conform articolului 3 din Directiva 91/271 (1), și neasigurarea tratării apelor urbane reziduale din aglomerările Alhurín el Grande, Barbate, Isla Cristina, Matalascañas, Tarifa, Valle de Güimar, Peníscola, Aguiño-Carreira-Ribeira, Estepona (San Pedro de Alcántara), Coín, Nerja, Gijón-Este, Noreste (Valle Guerra), Benicarló, Teulada-Moraira, Vigo și Santiago, conform articolului 4 alineatelele (1), (3) și, după caz, (4) din Directiva 91/271.

      (1)  Directiva 91/271/CEE a Consiliului din 21 mai 1991 privind tratarea apelor urbane reziduale (JO L 135, p. 40, Ediție specială, 15/vol. 2, p. 43)


title: Cauza C-166/11: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Audiencia Provincial de Oviedo (Spania) la 5 aprilie 2011 — Angel Lorenzo González Alonso/Nationale Nederlanden Vida Cia De Seguros y Reaseguros S.A.E

text:
               11.6.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 173/7

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Audiencia Provincial de Oviedo (Spania) la 5 aprilie 2011 — Angel Lorenzo González Alonso/Nationale Nederlanden Vida Cia De Seguros y Reaseguros S.A.E
   (Cauza C-166/11)
   2011/C 173/14
   Limba de procedură: spaniola

      Instanța de trimitere

   Audiencia Provincial de Oviedo

      Părțile din acțiunea principală

      Apelant: Angel Lorenzo González Alonso

      Intimată: Nationale Nederlanden Vida Cia De Seguros y Reaseguros S.A.E

      Întrebarea preliminară

   Articolul 3 alineatul (2) litera (d) din Directiva 85/577/CEE a Consiliului din 20 decembrie 1985 privind protecția consumatorilor în cazul contractelor negociate în afara spațiilor comerciale (1) trebuie interpretat restrictiv în sensul că nu este aplicabil în cazul unui contract încheiat în afara unui spațiu comercial prin care se oferă o asigurare de viață în schimbul plății lunare a unei prime destinate investirii, în diferite proporții, în instrumente cu venit fix, în instrumente cu venit variabil și în produse de investiții financiare ale aceleiași societăți?

      (1)  JO L 372, p. 31, Ediție specială 15/vol. 1, p. 188.