title: Cauza T-290/12: Hotărârea Tribunalului din 22 aprilie 2015 – Polonia/Comisia („Agricultură — Organizarea comună a piețelor — Sectorul fructelor și legumelor și sectorul fructelor și legumelor prelucrate — Ajutoare acordate grupurilor de producători — Limitarea participării financiare a Uniunii — Securitate juridică — Încredere legitimă — Obligația de motivare — Cooperare loială”)

text:
               8.6.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 190/11

         Hotărârea Tribunalului din 22 aprilie 2015 – Polonia/Comisia
   (Cauza T-290/12) (1)

   ((„Agricultură - Organizarea comună a piețelor - Sectorul fructelor și legumelor și sectorul fructelor și legumelor prelucrate - Ajutoare acordate grupurilor de producători - Limitarea participării financiare a Uniunii - Securitate juridică - Încredere legitimă - Obligația de motivare - Cooperare loială”))
   (2015/C 190/12)
   Limba de procedură: polona

      Părțile

      Reclamantă: Republica Polonă (reprezentanți: inițial B. Majczyna și M. Szpunar, ulterior B. Majczyna și K. Straś, agenți)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: inițial N. Donnelly, B. Schima și D. Milanowska, ulterior B. Schima și D. Milanowska, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare a articolului 1 punctele 2-4, 6, 12 și 13, a articolului 2 alineatele (1)-(3) coroborat cu articolul 3, precum și a anexelor I și II la Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 302/2012 al Comisiei din 4 aprilie 2012 de modificare a Regulamentului de punere în aplicare (UE) nr. 543/2011 de stabilire a normelor de aplicare a Regulamentului (CE) nr. 1234/2007 al Consiliului în ceea ce privește sectorul fructelor și legumelor și sectorul fructelor și legumelor prelucrate (JO L 99, p. 21)

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Republica Polonă suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și cheltuielile de judecată efectuate de Comisia Europeană.

      (1)  JO C 250, 18.8.2012.


title: Cauza C-510/07: Acțiune introdusă la 21 noiembrie 2007 — Comisia Comunităților Europene/Regatul Belgiei

text:
               26.1.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 22/32

         Acțiune introdusă la 21 noiembrie 2007 — Comisia Comunităților Europene/Regatul Belgiei
   (Cauza C-510/07)
   (2008/C 22/58)
   Limba de procedură: franceza
   Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: G. Rozet și B. Schima, agenți)

      Pârât: Regatul Belgiei
   Concluziile reclamantei

               —

               Constatarea faptului că, prin neadoptarea tuturor actelor cu putere de lege și a actelor administrative corespunzătoare pentru menținerea, pe teritoriul Comunității, în mod permanent, a nivelului stocurilor de produse petroliere pentru a doua categorie de produse petroliere enumerate la articolul 2, Regatul Belgiei nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 1 alineatul (1) din Directiva 68/414/CEE a Consiliului din 20 decembrie 1968 privind obligația statelor membre ale CEE de a menține stocuri minime de țiței și/sau produse petroliere (1);

               —

               obligarea Regatului Belgiei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   Prin acțiunea formulată, Comisia impută pârâtului faptul că, în mod frecvent, nu a respectat obligația de stocare a produselor petroliere prevăzută de Directiva 68/414/CEE, astfel cum a fost modificată și ulterior codificată prin Directiva 2006/67/CE a Consiliului din 24 iulie 2006 (2), în ceea ce privește produsele din a doua categorie prevăzută de această directivă, mai exact motorina, combustibilul diesel, kerosenul și carburantul de tip kerosen pentru motoare cu reacție. Comisia evidențiază în special, în această privință, că există uneori un decalaj important între valorile privitoare la consumul intern de produse de acest tip furnizate de către pârât în cadrul rapoartelor lunare și datele de care dispune Comisia prin intermediul Eurostat.

      (1)  JO L 308, p. 14.

      (2)  JO L 217, p. 8, Ediție specială, 12/vol. 2, p. 244.


title: Cauza T-540/10: Hotărârea Tribunalului din 31 ianuarie 2013 — Spania/Comisia [ „Fondurile de coeziune — Reducerea contribuției financiare acordate inițial din Fonduri în patru stadii ale proiectului privind construcția anumitor tronsoane din linia de mare viteză care leagă orașul Madrid și frontiera franceză — Termenul de adoptare a unei decizii — Articolul H alineatul (2) din anexa II la Regulamentul (CE) nr. 1164/94 — Articolul 18 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 1386/2002 — Lucrări sau servicii complementare — Noțiunea «circumstanță neprevăzută» — Articolul 20 alineatul (2) litera (f) din Directiva 93/38/CEE” ]

text:
               16.3.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 79/13

         Hotărârea Tribunalului din 31 ianuarie 2013 — Spania/Comisia
   (Cauza T-540/10) (1)

   (Fondurile de coeziune - Reducerea contribuției financiare acordate inițial din Fonduri în patru stadii ale proiectului privind construcția anumitor tronsoane din linia de mare viteză care leagă orașul Madrid și frontiera franceză - Termenul de adoptare a unei decizii - Articolul H alineatul (2) din anexa II la Regulamentul (CE) nr. 1164/94 - Articolul 18 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 1386/2002 - Lucrări sau servicii complementare - Noțiunea «circumstanță neprevăzută» - Articolul 20 alineatul (2) litera (f) din Directiva 93/38/CEE)
   2013/C 79/21
   Limba de procedură: spaniola

      Părțile

      Reclamant: Regatul Spaniei (reprezentanți: inițial M. Muñoz Pérez, ulterior A. Rubio González, abogados del Estado)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: S. Pardo Quintillán și D. Recchia, agenți)

      Obiectul

   Cu titlu principal, cerere de anulare a Deciziei C(2010) 6154 a Comisiei din 13 septembrie 2010, prin care Comisia a redus ajutorul acordat din Fondul de coeziune pentru etapele de proiect „Linia de mare viteză Madrid-Zaragoza-Barcelona-Frontiera franceză. Tronsonul Lleida-Martorell (Platforma). Subtronsonul IX-A” (CCI Nr. 2001.ES.16.C.PT.005), „Linia de mare viteză Madrid-Zaragoza-Barcelona-Frontiera franceză. Tronsonul Lleida-Martorell (Platforma). Subtronsonul X-B (Avinyonet del Penedés-Sant Sadurní d'Anoia)” (CCI Nr. 2001.ES.16.C.PT.008), „Linia de mare viteză Madrid-Zaragoza-Barcelona-Frontiera franceză. Tronsonul Lleida-Martorell (Platforma). Subtronsoanele XI-A și XI-B (Sant Sadurni d'Anoia-Gelida)” (CCI Nr. 2001.ES.16.C.PT.009) și „Linia de mare viteză Madrid-Zaragoza-Barcelona-Frontiera franceză. Tronsonul Lleida-Martorell (Platforma). Subtronsonul IX-C” (CCI Nr. 2001.ES.16.C.PT.010) și, în subsidiar, cerere de anulare în parte a deciziei menționate, în ceea ce privește corecțiile aplicate modificărilor ce au rezultat din depășirea pragurilor de zgomot (subtronsonul IX-A), din modificarea planului general de dezvoltare urbană al localității Santa Oliva (subtronsonul IX-A) și din diferențele de condiții geotehnice (subtronsoanele X-B, XI-A, XI-B și IX-C), în măsura în care reduce cu 2 348 201,96 EUR valoarea corecțiilor decise de Comisie

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Obligă Regatul Spaniei la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 30, 29.1.2011.


title: Cauza C-202/15: Ordonanța președintelui Camerei întâi a Curții din 18 mai 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Commissione Tributaria Regionale di Milano – Italia) – Agenzia delle Entrate – Direzione Regionale Lombardia Ufficio Contenzioso/H3G SpA

text:
               28.8.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 283/28

         Ordonanța președintelui Camerei întâi a Curții din 18 mai 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Commissione Tributaria Regionale di Milano – Italia) – Agenzia delle Entrate – Direzione Regionale Lombardia Ufficio Contenzioso/H3G SpA
   (Cauza C-202/15) (1)

   (2017/C 283/38)
   Limba de procedură: italiana
   Președintele Camerei întâi a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 262, 10.8.2015.


title: Cauza C-379/12: Ordonanța Curții (Camera a șasea) din 16 mai 2013 — Arav Holding Srl/H.Eich srl, Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (Recurs — Marcă comunitară — Marca verbală H.EICH — Opoziția titularului mărcii figurative anterioare H- SILVIAN HEACH — Refuzul înregistrării)

text:
               3.8.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 225/48

         Ordonanța Curții (Camera a șasea) din 16 mai 2013 — Arav Holding Srl/H.Eich srl, Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)
   (Cauza C-379/12) (1)

   (Recurs - Marcă comunitară - Marca verbală H.EICH - Opoziția titularului mărcii figurative anterioare H- SILVIAN HEACH - Refuzul înregistrării)
   2013/C 225/85
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Recurentă: Arav Holding Srl (reprezentant: R. Bocchini, avvocato)

      Celelalte părți din procedură: H.Eich srl (reprezentanți: D. Mainini, T. Rubin, A. Masetti Zannini de Concina, M. Bucarelli și G. Petrocchi, avvocati), Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: L. Rampini, agent)

      Obiectul

   Recurs declarat împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a doua) din 19 iunie 2012 — H.Eich/OAPI — Arav (T-557/10), prin care acesta din urmă a anulat decizia Camerei întâi de recurs a OAPI din 9 septembrie 2010 privind o procedură de opoziție între Arav Holding Srl și H.Eich Srl (cauza R 1411/2009-1) — Risc de confuzie — Apreciere eronată a similitudinii mărcilor în litigiu — Încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 al Consiliului din 20 decembrie 1993 privind marca comunitară (JO 1994, L 11, p. 1, Ediție specială, 17/vol. 1, p. 146)

      Dispozitivul

               1.

               Respinge recursul.

               2.

               Obligă Arav Holding Srl la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 303, 6.10.2012.


title: Cauza C-375/08: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Tribunale di Treviso (Italia) la 18 august 2008 — Procedură penală împotriva lui Luigi Pontini, Emanuele Rech, Dino Bonora, Giovanni Forato, Laura Forato, Adele Adami, Ivo Colomberotto

text:
               20.12.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 327/7

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Tribunale di Treviso (Italia) la 18 august 2008 — Procedură penală împotriva lui Luigi Pontini, Emanuele Rech, Dino Bonora, Giovanni Forato, Laura Forato, Adele Adami, Ivo Colomberotto
   (Cauza C-375/08)
   (2008/C 327/11)
   Limba de procedură: italiana
   Instanța de trimitere
   Tribunale di Treviso
   Părțile din acțiunea principală
   Luigi Pontini, Emanuele Rech, Dino Bonora, Giovanni Forato, Laura Forato, Adele Adami, Ivo Colomberotto
   Întrebarea preliminară
   Reglementarea comunitară și în special Regulamentul nr. 1254/1999 privind organizarea comună a pieței în sectorul cărnii de vită și mânzat (1) condiționează acordarea ajutoarelor financiare pentru utilizarea suprafețelor furajere de existența titlului de proprietate sau a altor titluri juridice care justifică utilizarea suprafeței menționate?

      (1)  JO L 160, p. 21, Ediție specială, 03/vol. 28, p. 80.


title: Cauza T-192/13: Ordonanța Tribunalului din 17 octombrie 2013 — Transworld Oil Computer Centrum și alții/Eurojust

text:
               7.12.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 359/20

         Ordonanța Tribunalului din 17 octombrie 2013 — Transworld Oil Computer Centrum și alții/Eurojust
   (Cauza T-192/13) (1)

   2013/C 359/37
   Limba de procedură: olandeza
   Președintele Camerei a treia a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 171, 15.6.2013.


title: Cauza T-167/17: Acțiune introdusă la 16 martie 2017 – RV/Comisia

text:
               8.5.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 144/56

         Acțiune introdusă la 16 martie 2017 – RV/Comisia
   (Cauza T-167/17)
   (2017/C 144/76)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: RV (reprezentanți: J.-N. Louis și N. De Montigny, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamantul solicită Tribunalului:
   Să declare și să hotărască:

               —

               anularea deciziei din 21 decembrie 2016 a Directorului general al DG HR de trimitere din oficiu a reclamantului în concediu în interesul serviciului în temeiul articolului 42c al cincilea paragraf din Statut și de a-l pensiona începând cu data de 1 aprilie 2017;

               —

               obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamantul invocă trei motive.

               1.

               Primul motiv este întemeiat pe încălcarea unor norme fundamentale de procedură și pe nelegalitatea unei delegări nelimitate a competențelor AIPN pentru aplicarea articolului 42c din Statut. Acesta este întemeiat de asemenea pe încălcarea principiului egalității de tratament și al nediscriminării.

               2.

               Al doilea motiv este întemeiat pe nelegalitatea articolului 42c din Statut, în măsura în care acesta încalcă considerentele Regulamentului (UE, Euratom) nr. 1023/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 22 octombrie 2013 de modificare a Statutului funcționarilor Uniunii Europene și a Regimului aplicabil celorlalți agenți ai Uniunii Europene (JO 2013 L 287, p. 15) și, în special posibilitatea de a facilita funcționarilor continuarea activității până la vârsta de 67 de ani și posibilitatea, în circumstanțe excepționale, să se lucreze până la 70 de ani.

               3.

               Al treilea motiv este întemeiat pe încălcarea principiului proporționalității, a principiului încrederii legitime și a obligației de solicitudine. Acesta este întemeiat și pe existența în speță a unei erori vădite de apreciere.


title: Cauza T-157/15: Hotărârea Tribunalului din 12 iulie 2017 – Estonia/Comisia („FEGA și FEADR — Cheltuieli excluse de la finanțare — Cheltuieli efectuate de Estonia — Ecocondiționalitate — Obligația de motivare — Proporționalitate — Principiul bunei administrări — Securitate juridică”)

text:
               28.8.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 283/33

         Hotărârea Tribunalului din 12 iulie 2017 – Estonia/Comisia
   (Cauza T-157/15) (1)

   ((„FEGA și FEADR - Cheltuieli excluse de la finanțare - Cheltuieli efectuate de Estonia - Ecocondiționalitate - Obligația de motivare - Proporționalitate - Principiul bunei administrări - Securitate juridică”))
   (2017/C 283/48)
   Limba de procedură: estona

      Părțile

      Reclamantă: Republica Estonia (reprezentanți: inițial K. Kraavi-Käerdi, ulterior N. Grünberg, agenți)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: A. Sauka și E. Randvere, agenți)

      Obiectul

   Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE, prin care se solicită anularea Deciziei de punere în aplicare (UE) 2015/103 a Comisiei din 16 ianuarie 2015 de excludere de la finanțarea de către Uniunea Europeană a anumitor cheltuieli efectuate de statele membre în cadrul Fondului european de garantare agricolă (FEGA) și al Fondului european agricol pentru dezvoltare rurală (FEADR) (JO 2015, L 16, p. 33), în măsura în care privește cheltuielile efectuate de Republica Estonia în cuantum de 691 746,53 euro

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Republica Estonia suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de Comisia Europeană.

      (1)  JO C 190, 8.6.2015.


title: Cauza C-81/16 P: Recurs introdus la 12 februarie 2016 de Regatul Spaniei împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a cincea) din 26 noiembrie 2015 în cauza T-461/13, Spania/Comisia

text:
               4.4.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 118/21

         Recurs introdus la 12 februarie 2016 de Regatul Spaniei împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a cincea) din 26 noiembrie 2015 în cauza T-461/13, Spania/Comisia
   (Cauza C-81/16 P)
   (2016/C 118/22)
   Limba de procedură: spaniola

      Părțile

      Recurent: Regatul Spaniei (reprezentant: A. Rubio González, agent)

      Cealaltă parte din procedură: Comisia Europeană

      Concluziile recurentului

               —

               admiterea recursului și anularea Hotărârii Tribunalului din 26 novembre 2015 în cauza T-461/13, Spania/Comisia;

               —

               anularea Deciziei 2014/489/UE (1) a Comisiei din 19 iunie 2013 privind ajutorul de stat SA.28599 [C 23/10 (ex NN 36/10, ex CP 163/09)] pus în aplicare de Regatul Spaniei pentru utilizarea televiziunii digitale terestre în regiunile îndepărtate și mai puțin urbanizate (cu excepția comunității autonome Castilla-La Mancha);

               —

               obligarea intimatei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

      Eroare de drept referitoare la controlul statelor membre în ceea ce privește definirea și aplicarea unui serviciu de interes economic general. În ceea ce privește prima condiție stabilită în Hotărârea Altmark (2), Tribunalul a refuzat să verifice dacă Comisia examinase sau nu examinase toate elementele pertinente pentru aprecierea definiției unui serviciu de interes public. De asemenea, Tribunalul a omis să verifice dacă Comisia examinase sau nu examinase toate elementele pertinente pentru aprecierea respectării celei de a patra Condiții stabilite în Hotărârea Altmark. Astfel, Tribunalul a încălcat marja de apreciere de care dispune statul membru pentru a-și organiza serviciul public.

      Eroare de drept referitoare la controlul judecătoresc al compatibilității ajutorului de stat. În primul rând, Tribunalul nu a controlat exactitatea situație de fapt pe care Comisia și-a întemeiat analiza. Astfel, hotărârea renunță să efectueze controlul fiabilității al coerenței și al pertinenței datelor utilizate de Comisie. În sfârșit, Tribunalul nu a controlat validitatea concluziilor Comisiei.

      (1)  JO L 217, p. 52.

      (2)  Hotărârea Altmark Trans și Regierungspräsidium Magdeburg, C-280/00, EU:C:2003:415.


title: Cauza F-44/13: Acțiune introdusă la 8 mai 2013 — ZZ/Comisia

text:
               20.7.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 207/61

         Acțiune introdusă la 8 mai 2013 — ZZ/Comisia
   (Cauza F-44/13)
   2013/C 207/107
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: ZZ (reprezentant: C. Mourato, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Obiectul și descrierea litigiului

   Anularea deciziilor Comisiei privind obținerea unei despăgubiri pentru prejudiciul material suferit de reclamantă în urma calculului incorect al indemnizației pentru condiții de viață

      Concluziile reclamantei

               —

               Anularea Deciziei din 25 ianuarie 2013 a Comisiei primită de reclamantă la 28 ianuarie 2013 privind anularea în parte a deciziei emise de PMO.1 la 30 martie 2012 în măsura în care limitează la 1 martie 2007 cererea acesteia din urmă având ca obiect obținerea unei despăgubiri pentru prejudiciul material suferit în urma calculului incorect al indemnizației pentru condiții de viață la care reclamanta are dreptul de la 22 septembrie 2002 și în măsura în care ține seama de pensia de orfan a fiicei reclamantei între 1 martie 2007 și 31 august 2008 pentru calcularea indemnizației respective;

               —

               anularea Deciziei din 4 februarie 2013 a Comisiei primită de reclamantă la 5 februarie 2013, precum și a fișei de remunerație din luna februarie 2013 în măsura în care privește codul de regularizare RRV referitor la o despăgubire pentru prejudiciul sus-menționat impus la 1 martie 2007, menținând în același timp efectele acestei fișe până la adoptarea unui nou buletin care să facă o aplicare corectă a articolului 10 din anexa X la Statut de la 31 decembrie 2011 la 22 septembrie 2002;

               —

               obligarea Comisiei la plata unei sume provizorii complementare de 11 000,00 de euro pentru prejudiciul în materie de indemnizație pentru condiții de viață suferit de reclamantă între 22 septembrie 2002 și 31 august 2008, precum și la plata dobânzilor calculate pentru întregul prejudiciu suferit în acest cadru între 22 septembrie 2002 și 31 decembrie 2011, începând de la termenele aferente indemnizațiilor respective și până în ziua plății efective a acestora și calculate pe baza ratelor fixate de BCE pentru operațiunile principale de refinanțare intervenite în perioada vizată, majorată cu două puncte;

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.


title: Cauza C-313/08: Hotărârea Curții (Camera a opta) din 19 mai 2009 — Comisia Comunităților Europene/Republica Italiană (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Directiva 2003/58/CE — Dreptul societăților — Acte și indicații supuse publicității — Scrisori și note de comandă — Sancțiuni — Netranspunere în termenul stabilit)

text:
               4.7.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 153/15

         Hotărârea Curții (Camera a opta) din 19 mai 2009 — Comisia Comunităților Europene/Republica Italiană
   (Cauza C-313/08) (1)

   (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru - Directiva 2003/58/CE - Dreptul societăților - Acte și indicații supuse publicității - Scrisori și note de comandă - Sancțiuni - Netranspunere în termenul stabilit)
   2009/C 153/29
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: E. Vesco și P. Dejmek, agenți)

      Pârâtă: Republica Italiană (reprezentanți: I. Bruni, agent, G. Fiengo, avvocato dello Stato)

      Obiectul

   Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Neadoptarea, în termenul prevăzut, a tuturor dispozițiilor necesare pentru a se conforma articolului 1 alineatele (4), (5) și (6) din Directiva 2003/58/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 15 iulie 2003 de modificare a Directivei 68/151/CEE a Consiliului în ceea ce privește obligațiile de publicitate ale anumitor forme de societăți (JO L 221, p. 13, Ediție specială, 17/vol. 2, p. 3)

      Dispozitivul

               1)

               Prin neadoptarea, în termenul prevăzut, a tuturor actelor cu putere de lege și actelor administrative necesare pentru a se conforma articolului 1 alineatele (4)-(6) din Directiva 2003/58/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 15 iulie 2003 de modificare a Directivei 68/151/CEE a Consiliului în ceea ce privește obligațiile de publicitate ale anumitor forme de societăți, Republica Italiană nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul acestei directive.

               2)

               Republica Italiană suportă cheltuielile de judecată.

      (1)  JO C 223, 30.8.2008.


title: Cauza C-212/06: Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 1 aprilie 2008 [cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Cour constitutionnelle (fostă Cour d'arbitrage — Belgia) — Guvernul Comunității franceze, Guvernul valon/Guvernului flamand (Regim de asigurări pentru îngrijirea persoanelor instituit de o entitate federată a unui stat membru — Excluderea persoanelor cu reședința într-o parte a teritoriului național diferită de aceea aflată în raza de competență a acestei entități — Articolele 18 CE, 39 CE și 43 CE — Regulamentul (CEE) nr. 1408/71)

text:
               24.5.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 128/4

         Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 1 aprilie 2008 [cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Cour constitutionnelle (fostă Cour d'arbitrage — Belgia) — Guvernul Comunității franceze, Guvernul valon/Guvernului flamand
   (Cauza C-212/06) (1)

   (Regim de asigurări pentru îngrijirea persoanelor instituit de o entitate federată a unui stat membru - Excluderea persoanelor cu reședința într-o parte a teritoriului național diferită de aceea aflată în raza de competență a acestei entități - Articolele 18 CE, 39 CE și 43 CE - Regulamentul (CEE) nr. 1408/71)
   (2008/C 128/06)
   Limba de procedură: franceza
   Instanța de trimitere
   Cour constitutionnelle (fostă Cour d'arbitrage)
   Părțile din acțiunea principală

      Reclamanți: Guvernul Comunității franceze, Guvernul valon

      Pârât: Guvernul flamand
   Obiectul
   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Cour constitutionnelle (fosta Cour d'arbitrage) — Interpretarea articolelor 18 CE, 39 CE și 43 CE, precum și a articolelor 2, 3, 4, 13, 18, 19, 20, 25 și 28 din Regulamentul (CEE) nr. 1408/71 al Consiliului din 14 iunie 1971 privind aplicarea regimurilor de securitate socială în raport cu lucrătorii salariați și cu familiile acestora care se deplasează în cadrul Comunității (JO L 149, p. 2, Ediție specială, 05/vol. 1 p. 26), astfel cum a fost modificat — Aplicarea regim flamand de asigurări pentru îngrijirea persoanelor în raport cu persoanele care ocupă un loc de muncă în regiunea de limbă olandeză sau în regiunea bilingvă Bruxelles-Capitale și care au reședința fie într-una din cele două regiuni, fie într-un alt stat membru, cu excluderea persoanele care au reședința într-o altă parte a teritoriului național
   Dispozitivul

               1)

               Prestațiile plătite în temeiul unui regim precum cel al asigurărilor pentru îngrijirea persoanelor instituit prin Decretul Parlamentului flamand privind organizarea asigurărilor pentru îngrijirea persoanelor (Decreet houdende de organisatie van de zorgverzekering) din 30 martie 1999, în versiunea acestuia care rezultă din Decretul Parlamentului flamand de modificare a decretului din 30 martie 1999 privind organizarea asigurărilor pentru îngrijirea persoanelor (Decreet van de Vlaamse Gemeenschap houdende wijziging van het decreet van 30 maart 1999 houdende de organisatie van de zorgverzekering) din 30 aprilie 2004 se încadrează în domeniul material de aplicare al Regulamentului (CEE) nr. 1408/71 al Consiliului din 14 iunie 1971 privind aplicarea regimurilor de securitate socială în raport cu lucrătorii salariați, cu lucrătorii care desfășoară activități independente și cu membrii familiilor acestora care se deplasează în cadrul Comunității în versiunea sa modificată și actualizată prin Regulamentul (CE) nr. 118/97 al Consiliului din 2 decembrie 1996, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (CE) nr. 307/1999 al Consiliului din 8 februarie 1999.

               2)

               Articolele 39 CE și 43 CE trebuie interpretate în sensul că se opun unei reglementări a unei entități federate a unui stat membru precum aceea care guvernează asigurările pentru îngrijirea persoanelor, instituită de Comunitatea flamandă prin același decret din 30 martie 1999, în versiunea acestuia care rezultă din decretul Parlamentului flamand din 30 aprilie 2004, care limitează participarea la un regim de securitate socială și beneficiul prestațiilor prevăzute de către acesta la categoria persoanelor care fie au reședința în raza teritorială de competență a respectivei entități, fie desfășoară o activitate profesională pe acest teritoriu păstrându-și reședința într-un alt stat membru, în măsura în care o astfel de limitare îi afectează pe resortisanții altor state membre sau pe resortisanții naționali care se folosesc de dreptul lor de liberă circulație în interiorul Comunității Europene.

               3)

               Articolele 39 CE și 43 CE trebuie interpretate în sensul că se opun unei reglementări a unei entități federate a unui stat membru care limitează participarea la un regim de securitate socială și beneficiul prestațiilor prevăzute de acesta exclusiv la categoria persoanelor cu reședința pe teritoriul respectivei entități în măsura în care o astfel de limitare îi afectează pe resortisanții altor state membre care desfășoară o activitate profesională pe teritoriul acestei entități sau pe resortisanții naționali care se folosesc de dreptul lor de liberă circulație în interiorul Comunității Europene.

      (1)  JO C 178, 29.7.2006.


title: Cauza C-258/14: Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 13 iunie 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Curtea de Apel Alba Iulia – România) – Eugenia Florescu și alții/Casa Judeţeană de Pensii Sibiu și alții (Trimitere preliminară — Articolul 143 TFUE — Dificultăți privind balanța de plăți a unui stat membru — Asistență financiară a Uniunii Europene — Memorandumul de înțelegere încheiat între Uniunea Europeană și statul membru beneficiar — Politica socială — Principiul egalității de tratament — Legislație națională care interzice cumulul unei pensii publice cu veniturile salariale realizate în exercitarea unor activități în cadrul unei instituții publice — Diferență de tratament între persoanele a căror durată a mandatului este prevăzută de Constituție și magistrații de carieră)

text:
               21.8.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 277/2

         Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 13 iunie 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Curtea de Apel Alba Iulia – România) – Eugenia Florescu și alții/Casa Judeţeană de Pensii Sibiu și alții
   (Cauza C-258/14) (1)

   ((Trimitere preliminară - Articolul 143 TFUE - Dificultăți privind balanța de plăți a unui stat membru - Asistență financiară a Uniunii Europene - Memorandumul de înțelegere încheiat între Uniunea Europeană și statul membru beneficiar - Politica socială - Principiul egalității de tratament - Legislație națională care interzice cumulul unei pensii publice cu veniturile salariale realizate în exercitarea unor activități în cadrul unei instituții publice - Diferență de tratament între persoanele a căror durată a mandatului este prevăzută de Constituție și magistrații de carieră))
   (2017/C 277/02)
   Limba de procedură: româna

      Instanța de trimitere

   Curtea de Apel Alba Iulia

      Părțile din procedura principală

      Revizuenți: Eugenia Florescu, Ioan Poiană, Cosmina Diaconu (în calitate de moștenitoare a domnului Bădilă Mircea), Anca Vidrighin (în calitate de moștenitoare a domnului Bădilă Mircea), Eugenia Elena Bădilă (în calitate de moștenitoare a domnului Bădilă Mircea)

      Intimați: Casa Judeţeană de Pensii Sibiu, Casa Naţională de Pensii şi alte Drepturi de Asigurări Sociale, Ministerul Muncii, Familiei şi Protecţiei Sociale, Statul român, Ministerul Finanţelor Publice

      Dispozitivul

               1)

               Memorandumul de înțelegere dintre Comunitatea Europeană și România, încheiat la București și la Bruxelles la 23 iunie 2009, trebuie considerat un act adoptat de o instituție a Uniunii Europene, în sensul articolului 267 TFUE, care poate fi supus interpretării Curții de Justiție a Uniunii Europene.

               2)

               Memorandumul de înțelegere dintre Comunitatea Europeană și România, încheiat la București și la Bruxelles la 23 iunie 2009, trebuie interpretat în sensul că nu impune adoptarea unei legislații naționale precum cea în discuție în litigiul principal, care prevede interdicția cumulului pensiei nete din sectorul public cu veniturile realizate din activități exercitate în cadrul unor instituții publice dacă nivelul acesteia depășește nivelul salariului mediu brut pe economie utilizat la fundamentarea bugetului asigurărilor sociale de stat.

               3)

               Articolul 6 TUE și articolul 17 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene trebuie interpretate în sensul că nu se opun unei legislații naționale precum cea în discuție în litigiul principal, care prevede interdicția cumulului pensiei nete din sectorul public cu veniturile realizate din activități exercitate în cadrul unor instituții publice dacă nivelul acesteia depășește un anumit prag.

               4)

               Articolul 2 alineatul (2) litera (b) din Directiva 2000/78/CE a Consiliului din 27 noiembrie 2000 de creare a unui cadru general în favoarea egalității de tratament în ceea ce privește încadrarea în muncă și ocuparea forței de muncă trebuie interpretat în sensul că această dispoziție nu se aplică interpretării unei legislații naționale precum cea în discuție în litigiul principal potrivit căreia interdicția pe care aceasta o prevede privind cumulul pensiei nete din sectorul public cu veniturile realizate din activități exercitate în cadrul unor instituții publice dacă nivelul acestei pensii depășește nivelul salariului mediu brut pe economie utilizat la fundamentarea bugetului asigurărilor sociale de stat se aplică magistraților de carieră, însă nu și persoanelor care au fost învestite cu un mandat prevăzut de Constituția națională.

      (1)  JO C 292, 1.9.2014


title: Cauza T-304/14: Ordonanța Tribunalului din 16 martie 2015 – Sun Alloys Europe/Comisia

text:
               11.5.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 155/39

         Ordonanța Tribunalului din 16 martie 2015 – Sun Alloys Europe/Comisia
   (Cauza T-304/14) (1)

   (2015/C 155/53)
   Limba de procedură: germana
   Președintele Camerei a treia a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 223, 14.7.2014.


title: Cauza C-167/06 P: Hotărârea Curții (Camera a patra) din 25 octombrie 2007 — Ermioni Komninou, Grigorios Ntokos, Donatos Pappas, Vassileios Pappas, Aristeidis Pappas, Eleftheria Pappa, Lamprini Pappa, Eirini Pappa, Alexandra Ntokou, Fotios Dimitriou, Zoïs Dimitriou, Petros Bolossis, Despoina Bolossi, Konstantinos Bolossis, Thomas Bolossis/Comisia Comunităților Europene (Recurs — Răspundere extracontractuală a Comunității — Plângere în temeiul articolului 226 CE — Tratament aplicat de către Comisie reclamanților — Principiile bunei administrări, încrederii legitime și securității juridice — Întindere — Articolul 21 CE — Dreptul de a adresa petiții — Efectele constatărilor Ombudsmanului)

text:
               22.12.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 315/13

         Hotărârea Curții (Camera a patra) din 25 octombrie 2007 — Ermioni Komninou, Grigorios Ntokos, Donatos Pappas, Vassileios Pappas, Aristeidis Pappas, Eleftheria Pappa, Lamprini Pappa, Eirini Pappa, Alexandra Ntokou, Fotios Dimitriou, Zoïs Dimitriou, Petros Bolossis, Despoina Bolossi, Konstantinos Bolossis, Thomas Bolossis/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza C-167/06 P) (1)

   (Recurs - Răspundere extracontractuală a Comunității - Plângere în temeiul articolului 226 CE - Tratament aplicat de către Comisie reclamanților - Principiile bunei administrări, încrederii legitime și securității juridice - Întindere - Articolul 21 CE - Dreptul de a adresa petiții - Efectele constatărilor Ombudsmanului)
   (2007/C 315/21)
   Limba de procedură: greaca
   Părțile

      Recurenți: Ermioni Komninou, Grigorios Ntokos, Donatos Pappas, Vassileios Pappas, Aristeidis Pappas, Eleftheria Pappa, Lamprini Pappa, Eirini Pappa, Alexandra Ntokou, Fotios Dimitriou, Zoïs Dimitriou, Petros Bolossis, Despoina Bolossi, Konstantinos Bolossis, Thomas Bolossis (reprezentanți: G. Dellis și G. Adonakopoulos, dikigoroi)

      Cealaltă parte în proces: Comisia Comunităților Europene (reprezentant: M. Konstantinidis, agent)
   Obiectul
   Recurs formulat împotriva ordonanței Tribunalului de Primă Instanță (Camera a cincea) din 13 ianuarie 2006, Komninou și alții/Comisia Comunităților Europene (T-42/04) prin care Tribunalul a respins ca neîntemeiată o acțiune în despăgubiri având ca obiect obținerea reparării prejudiciului moral pe care reclamanții pretind că l-ar fi suferit ca urmare a tratamentului aplicat de către Comisie plângerii acestora privind finanțarea comunitară a unei stații de epurare biologică la Preveza, în Grecia.
   Dispozitivul

               1)

               Anulează ordonanța Tribunalului de Primă Instanță al Comunităților Europene din 13 ianuarie 2006, Komninou și alții/Comisia Comunităților Europene (T-42/04) în măsura în care Tribunalul a omis să se pronunțe asupra motivului întemeiat pe încălcarea articolului 21 alineatele (2) și (3) CE.

               2)

               Respinge celelalte capete de cerere.

               3)

               Respinge acțiunea introdusă în fața Tribunalului de Primă Instanță al Comunităților Europene, în măsura în care se bazează pe motivul întemeiat pe o încălcare a articolului 21 alineatele (2) și (3) CE.

               4)

               Obligă pe doamna Ermioni Komninou, pe domnii Grigorios Ntokos, Donatos Pappas, Vassileios Pappas și Aristeidis Pappas, pe doamnele Eleftheria Pappa, Lamprini Pappa, Eirini Pappa și Alexandra Ntokou, pe domnul Fotios Dimitriou, pe doamna Zoïs Dimitriou, pe domnul Petros Bolossis, pe doamna Despoina Bolossi, precum și pe domnii Konstantinos Bolossis și Thomas Bolossis la plata cheltuielilor de judecată efectuate în prezenta procedură. Cheltuielile aferente procedurii în primă instanță, în care a fost pronunțată ordonanța Tribunalului de Primă Instanță al Comunităților Europene din 13 ianuarie 2006, Komninou și alții/Comisia Comunităților Europene (T-42/04), sunt menținute potrivit modalităților stabilite la punctul 2 din dispozitivul acestei ordonanțe.

      (1)  JO C 131, 3.6.2006.


title: Cauza T-529/13: Hotărârea Tribunalului din 10 mai 2016 - Izsák și Attila/Comisia [„Drept — Inițiativă cetățenească europeană — Politică de coeziune — Regiuni cu minoritate națională — Respingerea înregistrării — Lipsă vădită de competență a Comisiei — Articolul 4 alineatul (2) litera (b) și alineatul (3) din Regulamentul (UE) nr. 211/2011”]

text:
               20.6.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 222/12

         Hotărârea Tribunalului din 10 mai 2016 - Izsák și Attila/Comisia
   (Cauza T-529/13) (1)

   ([„Drept - Inițiativă cetățenească europeană - Politică de coeziune - Regiuni cu minoritate națională - Respingerea înregistrării - Lipsă vădită de competență a Comisiei - Articolul 4 alineatul (2) litera (b) și alineatul (3) din Regulamentul (UE) nr. 211/2011”])
   (2016/C 222/12)
   Limba de procedură: maghiara

      Părțile

      Reclamanți: Balázs-Árpád Izsák (Târgu Mureș, România) și Attila Dabis (Budapesta, Ungaria) (reprezentanți: inițial J. Tordáné dr. Petneházy, ulterior D. Sobor, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: inițial H. Krämer, K. Talabér-Ritz, A. Steiblytė și P. Hetsch, ulterior K. Talabér-Ritz, K. Banks, H. Krämer și B.-R. Killmann, agenți)

      Intervenientă în susținerea reclamanților: Ungaria (reprezentanți: M. Fehér, G. Szima și G. Koós, agenți)

      Interveniente în susținerea pârâtei: Republica Elenă (reprezentant: E.-M. Mamouna, agent), România (reprezentanți: R. Radu, R. Haţieganu, D. Bulancea și M. Bejenar, agenți) și Republica Slovacă (reprezentant: B. Ricziová, agent)

      Obiectul

   Cerere de anulare a Deciziei C(2013) 4975 final a Comisiei din 25 iulie 2013 de respingere a înregistrării propunerii de inițiativă cetățenească a reclamanților.

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Domnii Balázs-Árpád Izsák și Attila Dabis suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de Comisia Europeană.

               3)

               Ungaria, Republica Elenă, România și Republica Slovacă suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 24, 25.1.2014.


title: Cauza C-183/09: Ordonanța președintelui Curții din 30 noiembrie 2009 — Comisia Comunităților Europene/Republica Elenă

text:
               27.2.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 51/28

         Ordonanța președintelui Curții din 30 noiembrie 2009 — Comisia Comunităților Europene/Republica Elenă
   (Cauza C-183/09) (1)

   2010/C 51/50

      Limba de procedură: greaca

   Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 167, 18.7.2009.


title: Cauza T-462/16: Acțiune introdusă la 22 august 2016 – Portugalia/Comisia

text:
               24.10.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 392/43

         Acțiune introdusă la 22 august 2016 – Portugalia/Comisia
   (Cauza T-462/16)
   (2016/C 392/57)
   Limba de procedură: portugheza

      Părțile

      Reclamantă: Republica Portugheză (reprezentanți: L. Inez Fernandes, M. Figueiredo, P. Estêvão și J. Saraiva de Almeida, agenți)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea Deciziei de executare (UE) 2016/1059 a Comisiei din 20 iunie 2016 de excludere de la finanțarea de către Uniunea Europeană a anumitor cheltuieli efectuate de statele membre în cadrul Fondului european de garantare agricolă (FEGA) și al Fondului european agricol pentru dezvoltare rurală (FEADR) [notificată la 21 iunie 2016 cu numărul C(2016) 3753] în măsura în care exclude de la finanțarea de către Uniunea Europeană, din cauza unor „deficiențe în materie de consolidare”, un cuantum de 29 957 339,70 euro, aferent cheltuielilor declarate de Republica Portugheză în legătură cu ajutoarele pe suprafață în anii 2013 și 2014;

               —

               obligarea Comisiei Europene la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă trei motive.

               1.

               Primul motiv, întemeiat pe încălcarea de către Comisie a principiului protecției încrederii legitime, prin recunoașterea executării unui program public de dezvoltare pentru ajustarea drepturilor de plată în conformitate cu articolul 41alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 73/2009 al Consiliului din 19 ianuarie 2009 de stabilire a unor norme comune pentru sistemele de ajutor direct pentru agricultori în cadrul politicii agricole comune și de instituire a anumitor sisteme de ajutor pentru agricultori, de modificare a Regulamentelor (CE) nr. 1290/2005, (CE) nr. 247/2006, (CE) nr. 378/2007 și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 1782/2003 (JO 2009, L 30, p. 16), pentru a nega ulterior finanțarea cheltuielilor întemeiate pe ajustarea drepturilor care îi fuseseră propuse.

               2.

               Al doilea motiv, întemeiat pe încălcarea de articolului 34, a articolului 36 și a articolului 41 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 73/2009.

               3.

               Al treilea motiv întemeiat pe încălcarea articolului 31 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1290/2005 al Consiliului din 21 iunie 2005 privind finanțarea politicii agricole comune (JO 2005, L 209, p. 1, Ediție specială, 14/vol. 1, p. 193) și a principiului proporționalității.


title: Cauza C-419/08 P: Hotărârea Curții (Camera a patra) din 18 martie 2010 — Trubowest Handel GmbH, Viktor Makarov/Consiliul Uniunii Europene, Comisia Europeană [Recurs — Dumping — Regulamentul (CE) nr. 2320/97 de instituire a unor taxe antidumping la importul anumitor tuburi și țevi obținute fără sudură — Răspundere extracontractuală — Prejudiciu — Legătură de cauzalitate]

text:
               22.5.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 134/6

         Hotărârea Curții (Camera a patra) din 18 martie 2010 — Trubowest Handel GmbH, Viktor Makarov/Consiliul Uniunii Europene, Comisia Europeană
   (Cauza C-419/08 P) (1)

   (Recurs - Dumping - Regulamentul (CE) nr. 2320/97 de instituire a unor taxe antidumping la importul anumitor tuburi și țevi obținute fără sudură - Răspundere extracontractuală - Prejudiciu - Legătură de cauzalitate)
   2010/C 134/08
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Recurenți: Trubowest Handel GmbH (reprezentanți: K. Adamantopoulos, E. Petritsi, dikigoroi), Viktor Makarov (reprezentanți: K. Adamantopoulos, E. Petritsi, dikigoroi)

      Celelalte părți în proces: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: P. Hix, agent, G. Berrisch și G. Wolf, Rechtsanwälte), Comisia Europeană (reprezentanți: N. Khan și H. van Vliet, agenți)

      Obiectul

   Recurs formulat împotriva Hotărârii Tribunalului de Primă Instanță (Camera a treia) din 9 iulie 2008 în cauza T-429/04, Trubowest Handel GmbH și Victor Makarov/Consiliul Uniunii Europene prin care Tribunalul a respins o acțiune în despăgubiri prin care se urmărea obținerea reparării prejudiciului pretins suferit de către recurenți în urma adoptării Regulamentului (CE) nr. 2320/97 al Consiliului din 17 noiembrie 1997 de instituire a unor taxe antidumping definitive la importurile anumitor tuburi și țevi obținute fără sudură, din fier sau din oțel nealiat, originare din Ungaria, din Polonia, din Rusia, din Republica Cehă, din România și din Republica Slovacă, de abrogare a Regulamentului (CEE) nr. 1189/93 și de închidere a procedurii referitoare la importurile provenind din Republica Croația (JO L 322, p. 1)

      Dispozitivul

               1.

               Respinge recursul.

               2.

               Obligă Trubowest Handel GmbH și pe domnul Makarov la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 285, 8.11.2008.


title: Cauza T-402/07: Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 25 martie 2009 — Kaul/OAPI — Bayer (ARCOL) [Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale ARCOL ﾀﾔ Marcă comunitară verbală anterioară CAPOL — Executarea de către OAPI a unei hotărâri de anulare a unei decizii a camerelor sale de recurs — Motiv relativ de refuz — Lipsa riscului de confuzie — Dreptul la apărare — Articolul 8 alineatul (1) litera (b), articolul 61 alineatul (2), articolul 63 alineatul (6), articolul 73 a doua teză și articolul 74 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 40/94]

text:
               16.5.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 113/35

         Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 25 martie 2009 — Kaul/OAPI — Bayer (ARCOL)
   (Cauza T-402/07) (1)

   (Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale ARCOL - Marcă comunitară verbală anterioară CAPOL - Executarea de către OAPI a unei hotărâri de anulare a unei decizii a camerelor sale de recurs - Motiv relativ de refuz - Lipsa riscului de confuzie - Dreptul la apărare - Articolul 8 alineatul (1) litera (b), articolul 61 alineatul (2), articolul 63 alineatul (6), articolul 73 a doua teză și articolul 74 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 40/94)
   2009/C 113/71
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Kaul GmbH (Elmshorn, Germania) (reprezentanți: G. Würtenberger și R. Kunze, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: G. Schneider, agent)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI: Bayer AG (Leverkusen, Germania)

      Obiectul

   Acțiune introdusă împotriva deciziei Camerei a doua de recurs a OAPI din 1 august 2007 (cauza R 782/2000-2) privind o procedură de opoziție între Kaul GmbH și Bayer AG.

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă Kaul GmbH la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 8, 12.1.2008.


title: Cauza T-460/05: Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 10 octombrie 2007 — Bang & Olufsen A/S/OAPI (Forma unui difuzor) ( Marcă comunitară — Cerere de înregistrare a unei mărci comunitare tridimensionale — Forma unui difuzor — Motiv absolut de refuz — Caracter distinctiv — Articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 )

text:
               24.11.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 283/26

         Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 10 octombrie 2007 — Bang & Olufsen A/S/OAPI (Forma unui difuzor)
   (Cauza T-460/05) (1)

   („Marcă comunitară - Cerere de înregistrare a unei mărci comunitare tridimensionale - Forma unui difuzor - Motiv absolut de refuz - Caracter distinctiv - Articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 40/94’)
   (2007/C 283/46)
   Limba de procedură: engleza
   Părțile

      Reclamantă: Bang & Olufsen A/S (Struer, Danemarca) (reprezentant: K. Wallberg, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: P. Bullock, agent)
   Obiectul
   Acțiune formulată împotriva deciziei Camerei întâi de recurs a OAPI din 22 septembrie 2005 (cauza R 497/2005-1) privind o cerere de înregistrare ca marcă comunitară a unui semn tridimensional reprezentat de forma unui difuzor.
   Dispozitivul

               1)

               Anulează decizia Camerei întâi de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI) din 22 septembrie 2005 (cauza R 497/2005-1).

               2)

               OAPI suportă, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, și cheltuielile de judecată efectuate de Bang & Olufsen A/S.

      (1)  JO C 74, 25.3.2006.


title: Cauza F-76/05: Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera a doua) din 30 septembrie 2010 — Torijano Montero/Consiliul (Funcție publică — Funcționari — Numire — Candidați înscriși pe o listă de rezervă a unui concurs publicat anterior intrării în vigoare a noului statut — Încadrare în grad în temeiul noilor norme mai puțin favorabile — Articolul 5 din statut — Articolul 12 din anexa XIII la statut — Principiul egalității — Principiul încrederii legitime — Obligația de solicitudine — Proporționalitate)

text:
               4.12.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 328/59

         Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera a doua) din 30 septembrie 2010 — Torijano Montero/Consiliul
   (Cauza F-76/05) (1)

   (Funcție publică - Funcționari - Numire - Candidați înscriși pe o listă de rezervă a unui concurs publicat anterior intrării în vigoare a noului statut - Încadrare în grad în temeiul noilor norme mai puțin favorabile - Articolul 5 din statut - Articolul 12 din anexa XIII la statut - Principiul egalității - Principiul încrederii legitime - Obligația de solicitudine - Proporționalitate)
   2010/C 328/94
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: Javier Torijano Montero (Bruxelles, Belgia) (reprezentanți: inițial S. Rodrigues și A. Jaume, avocați, ulterior S. Rodrigues și C. Bernard-Glanz, avocați)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: M. Arpio Santacruz și I. Sulce, agenți)

      Obiectul

   Anularea deciziei Consiliului privind încadrarea reclamantului, înscris pe lista de rezervă anterior intrării în vigoare a noului statut, în temeiul unor dispoziții mai puțin favorabile ale acestuia [articolul 12 din anexa XIII la Regulamentul (CE, Euratom) nr. 723/2004 de modificare a Statutului funcționarilor]

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Fiecare parte suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 281, 12.11.2005, p. 23 (cauză înregistrată inițial la Tribunalul de Primă Instanță al Comunităților Europene sub numărul T-302/05 și transferată Tribunalului Funcției Publice a Uniunii Europene prin Ordonanța din 15.12.2005).


title: Cauza C-260/12: Recurs introdus la 29 mai 2012 de Volkswagen AG împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a doua) din 21 martie 2012 în cauza T-63/09, Volkswagen AG/Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

text:
               28.7.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 227/13

         Recurs introdus la 29 mai 2012 de Volkswagen AG împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a doua) din 21 martie 2012 în cauza T-63/09, Volkswagen AG/Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)
   (Cauza C-260/12)
   2012/C 227/19
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Recurentă: Volkswagen AG (reprezentanți: H.-P. Schrammek, C. Drzymalla, S. Risthaus, avocați)

      Cealaltă parte în proces: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Concluziile recurentei

               —

               Anularea în tot a Hotărârii Tribunalului (Camera a doua) din 21 martie 2012 în cauza T-63/09

      Motivele și principalele argumente

   Recursul este îndreptat împotriva Hotărârii Tribunalului Uniunii Europene din 21 martie 2012 în cauza T-63/09, prin care acesta a respins acțiunea formulată de Volkswagen AG împotriva Deciziei Camerei a doua de recurs a OAPI din 9 decembrie 2009 (cauza R 749/2007-2) cu privire la o procedură de opoziție între Volkswagen AG și Suzuki Motor Corporation.
   Recurenta invocă următoarele motive:

               —

               un viciu de procedură, în măsura în care i s-a încălcat recurentei dreptul de a fi ascultată, precum și denaturarea faptelor;

               —

               încălcarea dreptului Uniunii prin aplicarea eronată a articolului 8 alineatul (1) litera (b) și alineatul (2) litera (a) din Regulamentul privind marca comunitară (1).

         Tribunalul ar fi încălcat dreptul recurentei de a fi ascultată și ar fi apreciat în mod eronat situația de fapt, neluând în considerare susținerile recurentei. Spre deosebire de cele reținute de Tribunal, recurenta ar fi prezentat o expunere detaliată cu privire la caracterul descriptiv al semnului SWIFT în limba engleză. În aceeași măsură a fost ignorată de către Tribunal expunerea recurentei din cererea introductivă în legătură cu diferențele de percepție de către public a semnului „GTI” în anumite țări.
   De asemenea, Tribunalul ar fi respins, în mod neîntemeiat, argumentul recurentei potrivit căruia cele trei combinații de litere care cuprind litera „I” date ca exemplu de caracter descriptiv au fost înscrise în registru ca mărci cu caracter distinctiv. Tribunalul ar mai fi încălcat, în plus, principiile dreptului la un proces echitabil, în măsura în care a acordat înregistrării unei mărci o valoare probantă diferită. I-ar fi fost încălcat recurentei dreptul de a fi ascultată, în măsura în care Tribunalul nu a luat în considerare afirmația acesteia cu privire la caracterul particular al denumirii „GTI”.
   În sfârșit, Tribunalul ar fi denaturat situația de fapt, reproșând în mod neîntemeiat recurentei că nu a motivat suficient acțiunea în justiție privind marca „GTI”. Nu ar fi fost luată în considerare de către Tribunal nici expunerea recurentei privind semnificația probelor, din care Oficiul a dedus pretinsa percepție a publicului din Suedia.
   Tribunalul nu ar fi aplicat în mod corect articolul 8 alineatele (1) și (2) din Regulamentul privind marca comunitară și prin aceasta a încălcat dreptul Uniunii. Trebuie respinsă cererea de înregistrare a unei mărci comunitare în cazul în care există într-un anumit stat membru un drept de marcă anterior asupra unui semn similar cu risc de confuzie. Tribunalul a examinat „Uniunea Europeană în ansamblu” și, așadar, a inclus și aspecte privind unele țări în care nu există o astfel de protecție a mărcilor. Această abordare este în contradicție cu jurisprudența Curții în cauza „Matrazen Concord”. (2)

   Tribunalul ar fi încălcat dreptul Uniunii, în măsura în care a considerat că semnul „GTI” este o indicație descriptivă cu caracter tehnic, cu toate că acest semn este înregistrat ca marcă în mai multe țări. În opinia recurentei, numai oficiile naționale centrale au competența să decidă în privința caracterului descriptiv al unei mărci pe teritoriul respectiv. Numai prin introducerea unei cereri de anulare un organ al Uniunii Europene ar putea să aibă în vedere lipsa de validitate a unei mărci naționale la examinarea riscului de confuzie.
   De asemenea, Tribunalul ar fi stabilit în mod eronat noi criterii pentru dovedirea poziției distinctive autonome a unui element al mărcii în cadrul mărcii atacate. În plus, acesta ar fi încălcat dreptul Uniunii, în măsura în care a apreciat că marca în sine nu este suficientă utilizatorului pentru a stabili originea comercială a produselor, ci acesta se va strădui să afle alte informații în afara mărcii solicitate, căutând pe produs în special date cu privire la producător. În sfârșit, Tribunalul ar fi încălcat cerințele privind riscul de confuzie cu mărcile anterioare, în măsura în care a refuzat includerea mărcii „SWIFT GTI” în seria de mărci ale recurentei „Golf GTI” și „Lupo GTI”.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 207/2009 al Consiliului din 26 februarie privind marca comunitară, JO L 78, p. 1.

      (2)  Ordonanța din 28 aprilie 2004 în cauza C-3/03 P, Matrazen Concord, Rec., p. I-03657.


title: Cauza T-118/15: Ordonanța Tribunalului din 23 noiembrie 2015 – Slovenia/Comisia („Acțiune în anulare — FEOGA — Secțiunea Garantare — FEGA și FEADR — Termen pentru introducerea acțiunii — Început — Tardivitate — Inadmisibilitate”)

text:
               1.2.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 38/58

         Ordonanța Tribunalului din 23 noiembrie 2015 – Slovenia/Comisia
   (Cauza T-118/15) (1)

   ((„Acțiune în anulare - FEOGA - Secțiunea Garantare - FEGA și FEADR - Termen pentru introducerea acțiunii - Început - Tardivitate - Inadmisibilitate”))
   (2016/C 038/78)
   Limba de procedură: slovena

      Părțile

      Reclamantă: Republica Slovenia (reprezentant: L. Bembič, agent)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: B. Rous Demiri și D. Triantafyllou, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare a Deciziei de punere în aplicare a Comisiei din 19 decembrie 2014 de excludere de la finanțarea de către Uniunea Europeană a anumitor cheltuieli efectuate de statele membre în cadrul secțiunii Garantare a Fondului european de orientare și garantare agricolă (FEOGA), în cadrul Fondului european de garantare agricolă (FEGA) și în cadrul Fondului european agricol pentru dezvoltare rurală (FEADR) (JO L 369, p. 71), în măsura în care exclude anumite cheltuieli efectuate de Republica Slovenă

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea ca inadmisibilă.

               2)

               Nu este necesară pronunțarea cu privire la cererile de intervenție formulate de Republica Italiană, de Republica Franceză și de Ungaria.

               3)

               Obligă Republica Slovenă la suportarea propriilor cheltuieli de judecată și a celor efectuate de Comisia Europeană.

               4)

               Republica Slovenă, Comisia, Republica Italiană, Republica Franceză și Ungaria suportă fiecare propriile cheltuieli de judecată aferente cererilor de intervenție.

      (1)  JO C 146, 4.5.2015.


title: Cauza T-640/14: Ordonanța Tribunalului din 23 noiembrie 2015 – Beul/Parlamentul European şi Consiliul [„Acțiune în anulare — Funcționarea piețelor financiare — Regulamentul (UE) nr. 537/2014 — Act legislativ — Lipsa afectării individuale — Inadmisibilitate”]

text:
               25.1.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 27/56

         Ordonanța Tribunalului din 23 noiembrie 2015 – Beul/Parlamentul European şi Consiliul
   (Cauza T-640/14) (1)

   ([„Acțiune în anulare - Funcționarea piețelor financiare - Regulamentul (UE) nr. 537/2014 - Act legislativ - Lipsa afectării individuale - Inadmisibilitate”])
   (2016/C 027/72)
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Carsten René Beul (Neuwied, Germania) (reprezentanţi: iniţial K. G. Stümper, ulterior H. M. Pott şi T. Eckhold, avocaţi)

      Pârât: Parlamentul European (reprezentanţi: P. Schonard şi D. Warin, agenţi) şi Consiliul Uniunii Europene (reprezentanţi: R. Wiemann şi N. Rouam, agenţi)

      Obiectul

   Cerere de anulare a Regulamentului (UE) nr. 537/2014 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 aprilie 2014 privind cerințe specifice referitoare la auditul statutar al entităților de interes public și de abrogare a Deciziei 2005/909/CE a Comisiei (JO L 158, p. 77)

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea ca inadmisibilă.

               2)

               Nu este necesar să se pronunțe asupra cererii de intervenție formulate de Comisia Europeană.

               3)

               Domnul Carsten René Beul suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și cheltuielile de judecată efectuate de Parlamentul European și de Consiliul Uniunii Europene.

               4)

               Comisia și Parlamentul suportă propriile cheltuieli de judecată aferente cererii de intervenție.

      (1)  JO C 409, 17.11.2014.


title: Cauza C-483/06: Acțiune introdusă la data de 24 noiembrie 2006 — Comisia Comunităților Europene/Republica Italiană

text:
               27.1.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 20/10

         Acțiune introdusă la data de 24 noiembrie 2006 — Comisia Comunităților Europene/Republica Italiană
   (Cauza C-483/06)
   (2007/C 20/14)
   Limba de procedură: italiana
   Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentant: L. Pignataro, agente)

      Pârâtă: Republica Italiană
   Concluziile reclamantei

               —

               să constate că Republica Italiană nu și-a îndeplinit obligațiile impuse de articolul 5 alineatul (1) al Directivei 2003/33/CE (1), exceptând de la interzicerea sponsorizării un eveniment sau o activitate desfășurată în domeniul său de aplicare, atunci când acestea au loc în exclusivitate pe teritoriul statului italian;

               —

               să oblige Republica Italiană la plata cheltuielilor de judecată.

         Motive și argumente principale
   Legislația italiană introduce o derogare de la interzicerea sponsorizării menționată la articolul 5 alineatul (1), derogare neprevăzută de Directiva 2003/33/CE.

      (1)  JO L 152, p. 16.


title: Cauza C-135/15: Cerere de decizie preliminară introdusă de Bundesarbeitsgericht (Germania) la 20 martie 2015 – Republica Elenă/Grigorios Nikiforidis

text:
               15.6.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 198/20

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Bundesarbeitsgericht (Germania) la 20 martie 2015 – Republica Elenă/Grigorios Nikiforidis
   (Cauza C-135/15)
   (2015/C 198/26)
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Bundesarbeitsgericht

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Republica Elenă

      Pârât: Grigorios Nikiforidis

      Întrebările preliminare

               1)

               În sensul articolului 28 din Regulamentul Roma I (1), acesta se aplică raporturilor de muncă exclusiv atunci când raportul juridic își are izvorul într-un contract de muncă încheiat după data de 16 decembrie 2009 sau regulamentul se aplică oricărui consens ulterior al părților contractante de a continua raportul de muncă în formă modificată sau nemodificată?

               2)

               Articolul 9 alineatul (3) din Regulamentul Roma I exclude numai aplicarea directă a normelor de aplicare imediată cuprinse în legea unei țări terțe în care obligațiile care rezultă din contract nu trebuie să fie sau nu au fost executate sau exclude și luarea în considerare în mod indirect în legea statului care guvernează contractul?

               3)

               Principiul cooperării loiale, consacrat la articolul 4 alineatul (3) TUE are semnificație juridică în privința deciziei instanțelor naționale de a aplica normele de aplicare imediată ale unui alt stat membru în mod direct sau indirect?

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 593/2008 al Parlamentului European și al Consiliului din 17 iunie 2008 privind legea aplicabilă obligațiilor contractuale (Roma I), JO L 177, p. 6.


title: Cauza T-68/12: Acțiune introdusă la 10 februarie 2012 — Hemmati/Consiliul

text:
               14.4.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 109/26

         Acțiune introdusă la 10 februarie 2012 — Hemmati/Consiliul
   (Cauza T-68/12)
   2012/C 109/54
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamant: Abdolnaser Hemmati (Teheran, Iran) (reprezentanți: B. Mettetal și C. Wucher-North, avocați)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene

      Concluziile

               —

               Anularea punctului 7 de la litera A din Anexa VIII la Regulamentul (UE) nr. 961/2010 modificat, astfel cum este prevăzut în anexa la Regulamentul nr. 1245/2011 al Consiliului (1), în măsura în care privește reclamantul;

               —

               anularea punctului 7 de la litera A din Anexa II la Decizia 2010/413/PESC a Consiliului modificat, astfel cum este prevăzut în anexa la Decizia 2011/783/PESC (2) a Consiliului, în măsura în care are legătură cu reclamantul;

               —

               anularea articolului 16 alineatul (2) din Regulamentul (UE) nr. 961/2010 car este pus în aplicare de Regulamentul nr. 1245/2011, în măsura în care privește reclamantul;

               —

               anularea articolului 19 alineatul (1) litera (b) a Deciziei 2010/413/PESC care este modificată de Decizia 2011/783/PESC, în măsura în care privește reclamantul;

               —

               anularea articolului 20 alineatul (1) litera (b) a Deciziei 2010/413/PESC care este modificată de Decizia 2011/783/PESC, în măsura în care privește reclamantul;

               —

               anularea scrisorii-decizie din data de 5 decembrie 2011 și

               —

               obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată aferente prezentei acțiuni.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamantul invocă trei motive.

               1.

               Primul motiv, prin care se susține

                           —

                           că a fost încălcată de Consiliu obligația procedurală de a indica motive adecvate pentru înscrierea reclamantului pe listă în cadrul Regulamentului nr. 1245/2011 și al Deciziei 2011/783/PESC contestate;

               2.

               Al doilea motiv, prin care se susține

                           —

                           că, chiar în ipoteza în care Curtea ar admite că este suficientă motivația prezentată de Consiliu, Consiliul a săvârșit o eroare vădită în aprecierea situației de fapt, întrucât reclamantul nu are legătură cu interesele „Daftar” și nu contribuie la finanțarea presupuselor interese strategice ale „regimului” și nici cu programul nuclear invocat. Prin urmare, criteriile esențiale pentru desemnarea potrivit Deciziei 2010/413/PESC, pe care o modifică Decizia 2011/783/PESC, nu sunt îndeplinite în ceea ce îl privește pe reclamant, în consecință, Consiliul a săvârșit o eroare vădită de apreciere cu privire la aspectul dacă criteriile respective sunt sau nu sunt îndeplinite. Mai mult, Consiliul nici nu a aplicat corect criteriul relevant;

               3.

               Al treilea motiv, prin care se susține

                           —

                           că desemnarea reclamantului încalcă drepturile sale de proprietate și principiul proporționalității.

      (1)  Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 1245/2011 al Consiliului din 1 decembrie 2011 de punere în aplicare a Regulamentului (UE) nr. 961/2010 privind măsuri restrictive împotriva Iranului (JO L 319, p. 11).

      (2)  Decizia 2011/783/PESC a Consiliului din 1 decembrie 2011 de modificare a Deciziei 2010/413/PESC privind adoptarea de măsuri restrictive împotriva Iranului (JO L 319, p. 71).


title: Cauza C-350/07: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 5 martie 2009 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Sächsisches Landessozialgericht – Germania) – Kattner Stahlbau GmbH/Maschinenbau- und Metall-Berufsgenossenschaft (Concurență — Articolele 81 CE, 82 CE și 86 CE — Afiliere obligatorie la un organism de asigurare pentru accidente de muncă și boli profesionale — Noțiunea întreprindere — Abuz de poziție dominantă — Libera prestare a serviciilor — Articolele 49 CE și 50 CE — Restricție — Justificare — Riscul de a se aduce o atingere gravă echilibrului financiar al sistemului de securitate socială)

text:
               1.5.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 102/5

         Hotărârea Curții (Camera a treia) din 5 martie 2009 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Sächsisches Landessozialgericht – Germania) – Kattner Stahlbau GmbH/Maschinenbau- und Metall-Berufsgenossenschaft
   (Cauza C-350/07) (1)

   (Concurență - Articolele 81 CE, 82 CE și 86 CE - Afiliere obligatorie la un organism de asigurare pentru accidente de muncă și boli profesionale - Noțiunea «întreprindere» - Abuz de poziție dominantă - Libera prestare a serviciilor - Articolele 49 CE și 50 CE - Restricție - Justificare - Riscul de a se aduce o atingere gravă echilibrului financiar al sistemului de securitate socială)
   2009/C 102/07
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Sächsisches Landessozialgericht

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Kattner Stahlbau GmbH

      Pârâtă: Maschinenbau- und Metall-Berufsgenossenschaft

      Obiectul

   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare – Sächsisches Landessozialgericht – Interpretarea articolelor 81 CE și 82 CE, precum și a altor dispoziții de drept comunitar – Reglementare națională care stabilește un sistem de asigurare obligatorie împotriva riscurilor de accidente de muncă și a bolilor profesionale, care se compune din mai multe asociații pentru prevenirea accidentelor de muncă („Berufsgenossenschaft”) și care prevede că întreprinderile au obligația de a se afilia la asociația care are competența teritorială și profesională – Calitatea de „întreprindere”, în sensul articolelor 81 CE și 82 CE, a acestor asociații pentru prevenirea accidentelor de muncă, ce au posibilitatea de a stabili în mod autonom valoarea cotizațiilor, fără ca legislația națională să prevadă o limită maximă

      Dispozitivul

               1)

               Articolele 81 CE și 82 CE trebuie interpretate în sensul că un organism precum casa profesională în cauză în acțiunea principală, la care întreprinderile dintr-o ramură de activitate și dintr-un teritoriu determinate au obligația de a se afilia în temeiul asigurării pentru accidente de muncă și boli profesionale, nu este o întreprindere în sensul acestor dispoziții, ci îndeplinește o funcție cu caracter exclusiv social, în condițiile în care un astfel de organism își desfășoară activitatea în cadrul unui sistem care pune în aplicare principiul solidarității și acest sistem este supus controlului de către stat, fapt care trebuie verificat de instanța de trimitere.

               2)

               Articolele 49 CE și 50 CE trebuie interpretate în sensul că nu se opun unei reglementări naționale precum cea în cauză în acțiunea principală, care prevede că întreprinderile dintr-o ramură de activitate și dintr-un teritoriu determinate au obligația de a se afilia la un organism precum casa profesională în cauză în acțiunea principală, în măsura în care acest sistem nu depășește ceea ce este necesar pentru a atinge obiectivul care constă în asigurarea echilibrului financiar al unei ramuri a securității sociale, fapt care trebuie verificat de instanța de trimitere.

      (1)  JO C 269, 10.11.2007.


title: Cauza T-324/09: Hotărârea Tribunalului din 17 februarie 2011 — J & F Participações/OAPI — Plusfood Wrexham (Friboi) [Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare figurative Friboi — Marcă națională verbală anterioară FRIBO — Motiv relativ de refuz — Risc de confuzie — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 — Utilizare serioasă a mărcii anterioare — Articolul 42 alineatele (2) și (3) din Regulamentul nr. 207/2009]

text:
               2.4.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 103/22

         Hotărârea Tribunalului din 17 februarie 2011 — J & F Participações/OAPI — Plusfood Wrexham (Friboi)
   (Cauza T-324/09) (1)

   (Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare figurative Friboi - Marcă națională verbală anterioară FRIBO - Motiv relativ de refuz - Risc de confuzie - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 - Utilizare serioasă a mărcii anterioare - Articolul 42 alineatele (2) și (3) din Regulamentul nr. 207/2009)
   2011/C 103/38
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: J & F Participações SA (Sorocaba, Brazilia) (reprezentant: A. Fernández Fernández-Pacheco, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: J. Crespo Carrillo, agent)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: Plusfood Wrexham Ltd (Llay, Wrexham, Regatul Unit) (reprezentant: G. van Roeyen, avocat)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva deciziei Camerei întâi de recurs a OAPI din 22 aprilie 2009 (cauza R 824/2008-1) privind o procedură de opoziție dintre Fribo Foods Ltd și Agropecuaria Friboi, Ltda

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Obligă J & F Participações SA la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 256, 24.10.2009.


title: Cauza C-277/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Amtsgericht Hannover (Germania) la 18 mai 2017 – Heinz-Gerhard Albrecht/TUIfly GmbH

text:
               24.7.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 239/34

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Amtsgericht Hannover (Germania) la 18 mai 2017 – Heinz-Gerhard Albrecht/TUIfly GmbH
   (Cauza C-277/17)
   (2017/C 239/43)
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Amtsgericht Hannover

      Părțile din procedura principală

      Reclamant: Heinz-Gerhard Albrecht

      Pârâtă: TUIfly GmbH

      Întrebările preliminare

               1)

               Absența pentru motive medicale a unei părți semnificative a personalului însărcinat cu efectuarea zborurilor operatorului efectiv de transport aerian, este o împrejurare excepțională în sensul articolului 5 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 261/2004 (1)? În cazul unui răspuns afirmativ la prima întrebare: care trebuie să fie ponderea persoanelor absente pentru a admite o asemenea împrejurare?

               2)

               În cazul unui răspuns negativ la prima întrebare: absența spontană a unei părți semnificative a personalului însărcinat cu efectuarea zborurilor operatorului efectiv de transport aerian, motivată de o grevă neconformă cu legislația muncii și cu contractul colectiv de muncă („grevă spontană”) este o împrejurare excepțională în sensul articolului 5 alineatul (3) din Regulamentul nr. 261/2004? În cazul unui răspuns afirmativ la a doua întrebare: care trebuie să fie ponderea persoanelor absente pentru a admite o asemenea împrejurare?

               3)

               În cazul unui răspuns afirmativ prima sau la a doua întrebare: împrejurarea excepțională trebuie să fi existat cu privire la zborul anulat sau operatorul efectiv de transport aerian poate să elaboreze un nou plan de zbor pentru motive economice?

               4)

               În cazul unui răspuns afirmativ la prima sau la a doua ă întrebare: noțiunea de caracter evitabil se raportează la împrejurarea excepțională sau la consecințele producerii împrejurării excepționale?

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 261/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 11 februarie 2004 de stabilire a unor norme comune în materie de compensare și de asistență a pasagerilor în eventualitatea refuzului la îmbarcare și anulării sau întârzierii prelungite a zborurilor și de abrogare a Regulamentului (CEE) nr. 295/91 (JO L 46, p. 1, Ediție specială, 07/vol.12, p. 218)


title: Cauza T-146/16: Acțiune introdusă la 4 aprilie 2016 – Vereniging tot Behoud van Natuurmonumenten in Nederland și alții/Comisia

text:
               30.5.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 191/41

         Acțiune introdusă la 4 aprilie 2016 – Vereniging tot Behoud van Natuurmonumenten in Nederland și alții/Comisia
   (Cauza T-146/16)
   (2016/C 191/54)
   Limba de procedură: neerlandeza

      Părțile

      Reclamante: Vereniging tot Behoud van Natuurmonumenten in Nederland (‘s-Graveland, Țările de Jos), Stichting Het Groninger Landschap (Haren, Țările de Jos), It Fryske Gea (Opsterland, Țările de Jos), Stichting Het Drentse Landschap (Assen, Țările de Jos), Stichting Het Overijssels Landschap (Dalfsen, Țările de Jos), Stichting Het Geldersch Landschap (Arnhem, Țările de Jos), Stichting Flevo-Landschap (Lelystad, Țările de Jos), Stichting Het Utrechts Landschap (De Bilt, Țările de Jos), Stichting Landschap Noord-Holland (Heiloo, Țările de Jos), Stichting Het Zuid-Hollands Landschap (Rotterdam, Țările de Jos), Stichting Het Zeeuwse Landschap (Heinkenszand, Țările de Jos), Stichting Het Noordbrabants Landschap (‘s-Hertogenbosch, Țările de Jos), Stichting Het Limburgs Landschap (Maastricht, Țările de Jos) (reprezentanți: P. Kuypers și M. de Wit, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamantele solicită Tribunalului:

               —

               anularea Deciziei Comisiei din 2 septembrie 2015 privind ajutorul de stat SA.27301 (2015/NN) – Țările de Jos, număr C(2015) 5929 final;

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamantele invocă două motive.

               1.

               Primul motiv, întemeiat pe o încălcare a articolului 107 alineatul (1) TFUE

                           —

                           Reclamantele susțin că în Țările de Jos protecția naturii este un serviciu de interes general în sensul articolului 2 din Protocolul (nr. 26) privind serviciile de interes general (JO 2012, C 326, p. 308) care, așadar, nu privește o activitate economică.

                           —

                           Reclamantele susțin că, în mod neîntemeiat, au fost calificate drept întreprinderi în sensul articolului 107 alineatul (1) TFUE. Reclamantele susțin în principal că ele sunt organisme care gestionează terenuri fără scop lucrativ, înființate în vederea îndeplinirii unui obiectiv de interes public (non-economic). În subsidiar, reclamantele susțin că ele nu sunt întreprinderi atunci când achiziționează terenuri în vederea protejării naturii prin intermediul unor subvenții în temeiul Regeling bijdragen particuliere terreinbeherende natuurbeschermingsorganisaties (regimul privind subvențiile pentru organismele private de protecție a naturii care gestionează terenuri).

                           —

                           Regimul de subvenții nu ar determina un avantaj economic, în sensul articolului 107 alineatul (1) TFUE, având în vedere condițiile legate de acesta.

                           —

                           Schema de ajutor nu ar determina o denaturare a concurenței.

                           —

                           Schema de ajutor nu ar determina o afectare a schimburilor comerciale dintre statele membre.

               2.

               Al doilea motiv, întemeiat pe o încălcare a obligației de motivare.


title: Cauza F-41/08: Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera a treia) din 29 septembrie 2010 — Honnefelder/Comisia (Funcție publică — Concurs general — Neînscriere pe lista de rezervă — Derularea probei orale — Stabilitatea comisiei de evaluare)

text:
               29.1.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 30/58

         Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera a treia) din 29 septembrie 2010 — Honnefelder/Comisia
   (Cauza F-41/08) (1)

   (Funcție publică - Concurs general - Neînscriere pe lista de rezervă - Derularea probei orale - Stabilitatea comisiei de evaluare)
   2011/C 30/108
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Stephanie Honnefelder (Bruxelles, Belgia) (reprezentant: C. Bode, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: Berardis-Kayser și B. Eggers, agenți)

      Obiectul

   Anularea deciziei Comisiei de a nu o înscrie pe reclamantă pe lista de rezervă a concursului AD/26/05 ca urmare a punctajului insuficient obținut la proba orală

      Dispozitivul

               1.

               Anulează decizia Comisiei Europene din 10 mai 2007 de a nu o înscrie pe doamna Honnefelder pe lista de rezervă a concursului EPSO/AD/26/05.

               2.

               Obligă Comisia Europeană la plata tuturor cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 128, 24.5.2008, p.38.


title: Cauza T-238/14: Acțiune introdusă la 11 aprilie 2014 – EGBA și RGA/Comisia

text:
               7.7.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 212/35

         Acțiune introdusă la 11 aprilie 2014 – EGBA și RGA/Comisia
   (Cauza T-238/14)
   2014/C 212/45
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamante: European Gaming and Betting Association (EGBA) (Bruxelles, Belgia) și The Remote Gambling Association (RGA) (Londra, Regatul Unit) (reprezentant: S. Brankin, Solicitor, T. De Meese, E. Wijckmans și M. Mudrony, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamantele solicită Tribunalului:

               —

               anularea Deciziei C(2013) 3554 a Comisiei din 19 iunie 2013 privind ajutorul de stat nr. SA.30753 (C 34/10) (ex N 140/10) pe care Franța intenționează să îl pună în aplicare în favoarea societăților de curse de cai (JO 2014, L 14, p. 17) și

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamantele invocă trei motive.

               1.

               Primul motiv, întemeiat pe încălcarea de către decizia atacată a normelor fundamentale de procedură care sunt cuprinse sau care rezultă din articolul 108 alineatul (2) TFUE, a principiului bunei administrări și a articolelor 41 și 47 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene.

               2.

               Al doilea motiv, întemeiat pe încălcarea de către decizia atacată a articolului 107 alineatul (3) litera (c) TFUE și a principiului bunei administrări întrucât:

                           —

                           măsura nu este necesară și, prin urmare, nu urmărește un obiectiv propriu de interes comun;

                           —

                           măsura include costuri fără justificare pentru interesul comun;

                           —

                           măsura nu este un instrument adecvat pentru atingerea obiectivului privind interesul comun;

                           —

                           măsura denaturează concurența și modifică în mod nefavorabil schimburile comerciale și

                           —

                           Comisia a omis, în vederea aprecierii măsurii, să ia în considerare contextul general.

               3.

               Al treilea motiv, întemeiat pe faptul că, în ceea ce privește diversele aspecte ale măsurii atacate, Comisia a omis să le motiveze adecvat.


title: Cauza C-291/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Amtsgericht Hannover (Germania) la 22 mai 2017 – Helga Jordan-Grompe, Sven Grompe, Yves-Felix Grompe, Justin Joel Grompe/TUIfly GmbH

text:
               24.7.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 239/40

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Amtsgericht Hannover (Germania) la 22 mai 2017 – Helga Jordan-Grompe, Sven Grompe, Yves-Felix Grompe, Justin Joel Grompe/TUIfly GmbH
   (Cauza C-291/17)
   (2017/C 239/50)
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Amtsgericht Hannover

      Părțile din procedura principală

      Reclamanți: Helga Jordan-Grompe, Sven Grompe, Yves-Felix Grompe, Justin Joel Grompe

      Pârâtă: TUIfly GmbH

      Întrebările preliminare

               1)

               Absența pentru motive medicale a unei părți semnificative a personalului însărcinat cu efectuarea zborurilor operatorului efectiv de transport aerian, este o împrejurare excepțională în sensul articolului 5 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 261/2004 (1)? În cazul unui răspuns afirmativ la prima întrebare: care trebuie să fie ponderea persoanelor absente pentru a admite o asemenea împrejurare?

               2)

               În cazul unui răspuns negativ la prima întrebare: absența spontană a unei părți semnificative a personalului însărcinat cu efectuarea zborurilor operatorului efectiv de transport aerian, motivată de o grevă neconformă cu legislația muncii și cu contractul colectiv de muncă („grevă spontană”) este o împrejurare excepțională în sensul articolului 5 alineatul (3) din Regulamentul nr. 261/2004? În cazul unui răspuns afirmativ la a doua întrebare: care trebuie să fie ponderea persoanelor absente pentru a admite o asemenea împrejurare?

               3)

               În cazul unui răspuns afirmativ prima sau la a doua întrebare: împrejurarea excepțională trebuie să fi existat cu privire la zborul anulat sau operatorul efectiv de transport aerian poate să elaboreze un nou plan de zbor pentru motive economice?

               4)

               În cazul unui răspuns afirmativ la prima sau la a doua ă întrebare: noțiunea de caracter evitabil se raportează la împrejurarea excepțională sau la consecințele producerii împrejurării excepționale?

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 261/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 11 februarie 2004 de stabilire a unor norme comune în materie de compensare și de asistență a pasagerilor în eventualitatea refuzului la îmbarcare și anulării sau întârzierii prelungite a zborurilor și de abrogare a Regulamentului (CEE) nr. 295/91 (JO L 46, p. 1, Ediție specială, 07/vol.12, p. 218)


title: Cauza C-507/03: Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 13 noiembrie 2007 — Comisia Comunităților Europene/Irlanda (Contracte de achiziții publice — Articolele 43 CE și 49 CE — Directiva 92/50/CEE — Atribuirea unui contract de achiziții publice serviciului poștal irlandez An Post fără publicarea unui anunț prealabil — Transparență — Interes transfrontalier cert)

text:
               22.12.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 315/2

         Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 13 noiembrie 2007 — Comisia Comunităților Europene/Irlanda
   (Cauza C-507/03) (1)

   (Contracte de achiziții publice - Articolele 43 CE și 49 CE - Directiva 92/50/CEE - Atribuirea unui contract de achiziții publice serviciului poștal irlandez An Post fără publicarea unui anunț prealabil - Transparență - Interes transfrontalier cert)
   (2007/C 315/02)
   Limba de procedură: engleza
   Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: X. Lewis și K. Wiedner, agenți, J. Flynn QC)

      Pârâtă: Irlanda (reprezentanți: D. O'Hagan, agent, E. Regan și B. O'Moore, SC, C. O'Toole, Barrister)

      Intervenienți în susținerea pârâtei: Regatul Danemarcei (reprezentanți: J. Molde și A. Jacobsen, agenți), Republica Franceză (reprezentanți: G. de Bergues, D. Petrausch și S. Ramet, agenți), Regatul Țărilor de Jos (reprezentanți: H. G. Sevenster, C. Wissels și P. van Ginneken, agenți), Republica Finlanda (reprezentant: A. Guimaraes-Purokoski, agent)
   Obiectul
   Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Încălcarea articolelor 43 CE și 49 CE — Proceduri de atribuire a contractelor de achiziții publice — Decizie de atribuire a unui contract de achiziții publice fără publicarea unui anunț prealabil — Contract atribuit serviciului poștal irlandez (An Post) în temeiul căruia beneficiarii de prestații sociale sunt autorizați să retragă prestațiile respective de la oficiile poștale
   Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă Comisia Comunităților Europene la plata cheltuielilor de judecată.

               3)

               Regatul Danemarcei, Republica Franceză, Regatul Țărilor de Jos și Republica Finlanda suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 35, 7.2.2004.


title: Cauzele conexate C-165/09-C-167/09: Hotărârea Curții (Camera întâi) din 26 mai 2011 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Raad van State — Țările de Jos) — Stichting Natuur en Milieu și alții (C-165/09)/College van Gedeputeerde Staten van Groningen, Stichting Natuur en Milieu și alții (C-166/09)/College van Gedeputeerde Staten van Zuid-Holland, Stichting Natuur en Milieu și alții (C-167/09)/College van Gedeputeerde Staten van Zuid-Holland (Mediu — Directiva 2008/1/CE — Autorizație pentru construirea și exploatarea unei centrale electrice — Directiva 2001/81/CE — Plafoane naționale de emisie pentru anumiți poluanți atmosferici — Putere a statelor membre în perioada tranzitorie — Efect direct)

text:
               16.7.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 211/4

         Hotărârea Curții (Camera întâi) din 26 mai 2011 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Raad van State — Țările de Jos) — Stichting Natuur en Milieu și alții (C-165/09)/College van Gedeputeerde Staten van Groningen, Stichting Natuur en Milieu și alții (C-166/09)/College van Gedeputeerde Staten van Zuid-Holland, Stichting Natuur en Milieu și alții (C-167/09)/College van Gedeputeerde Staten van Zuid-Holland
   (Cauzele conexate C-165/09-C-167/09) (1)

   (Mediu - Directiva 2008/1/CE - Autorizație pentru construirea și exploatarea unei centrale electrice - Directiva 2001/81/CE - Plafoane naționale de emisie pentru anumiți poluanți atmosferici - Putere a statelor membre în perioada tranzitorie - Efect direct)
   2011/C 211/06
   Limba de procedură: olandeza

      Instanța de trimitere

   Raad van State

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamanți: Stichting Natuur en Milieu, Stichting Greenpeace Nederland, B. Meijer, E. Zwaag, F. Pals (C-165/09), Stichting Natuur en Milieu, Stichting Zuid-Hollandse Milieufederatie, Stichting Greenpeace Nederland, Vereniging van Verontruste Burgers van Voorne (C-166/09), Stichting Natuur en Milieu, Stichting Zuid-Hollandse Milieufederatie, Stichting Greenpeace Nederland, Vereniging van Verontruste Burgers van Voorne (C-167/09)

      Pârâte: College van Gedeputeerde Staten van Groningen (C-165/09), College van Gedeputeerde Staten van Zuid-Holland (C-166/09 și C-167/09)

      cu participarea: RWE Eemshaven Holding BV, fostă RWE Power AG (C-165/09), Electrabel Nederland NV (C-166/09), College van Burgemeester en Wethouders Rotterdam (C-166/09 și C-167/09), E.On Benelux NV (C-167/09)

      Obiectul

   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Raad van State — Interpretarea articolului 9 din Directiva 96/61/CE a Consiliului din 24 septembrie 1996 privind prevenirea și controlul integrat al poluării (JO L 257, p. 26, Ediție specială, 15/vol. 3, p. 183), în prezent Directiva 2008/1/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 15 ianuarie 2008 privind prevenirea și controlul integrat al poluării (versiune codificată) (JO L 24, p. 8), și a articolului 4 alineatul (1) din Directiva 2001/81/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 23 octombrie 2001 privind plafoanele naționale de emisie pentru anumiți poluanți atmosferici (JO L 309, p. 22, Ediție specială, 15/vol. 7, p. 231) — Cerere de autorizație de mediu — Decizia autorității competente — Obligații ale statelor membre în perioada cuprinsă între data limită de transpunere a directivei și data prevăzută la articolul 4 alineatul (1) din Directiva 2001/81, ulterioară datei limită de transpunere a acesteia — Centrală electrică

      Dispozitivul

               1.

               Articolul 9 alineatele (1), (3) și (4) din Directiva 96/61/CE a Consiliului din 24 septembrie 1996 privind prevenirea și controlul integrat al poluării, în versiunea inițială, precum și în versiunea codificată prin Directiva 2008/1/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 15 ianuarie 2008 privind prevenirea și controlul integrat al poluării trebuie interpretat în sensul că, la eliberarea unei autorizații de mediu pentru construirea și exploatarea unei instalații industriale, precum cea în discuție în acțiunile principale, statele membre nu sunt obligate să includă, printre condițiile de acordare a acestei autorizații, plafoanele naționale de emisie de SO2 și de NOx stabilite de Directiva NEC, deși trebuie să respecte obligația care decurge din Directiva NEC de a adopta sau de a concepe, în cadrul programelor naționale, politici și măsuri adecvate și coerente care să reducă, în ansamblul lor, emisiile, în special de acești poluanți, la cantități care să nu depășească, cel târziu la sfârșitul anului 2010, plafoanele menționate în anexa I la această directivă.

               2.

               În perioada tranzitorie cuprinsă între 27 noiembrie 2002 și 31 decembrie 2010, prevăzută la articolul 4 din Directiva 2001/81:

                           —

                           articolul 4 alineatul (3) TUE și articolul 288 al treilea paragraf TFUE, precum și Directiva 2001/81 impun ca statele membre să se abțină de la adoptarea unor măsuri de natură să compromită grav realizarea rezultatului impus prin această directivă;

                           —

                           adoptarea de către statele membre a unei măsuri specifice referitoare la o singură sursă de SO2 și de NOx nu este, în sine, susceptibilă să compromită grav rezultatul impus prin Directiva 2001/81. Instanța națională are obligația să verifice dacă aceasta este situația în cazul fiecăreia dintre deciziile de acordare a unei autorizații de mediu pentru construirea și exploatarea unei instalații industriale, precum cele în discuție în acțiunile principale;

                           —

                           articolul 288 al treilea paragraf TFUE și articolul 6, articolul 7 alineatele (1) și (2), precum și articolul 8 alineatele (1) și (2) din Directiva 2001/81 impun statelor membre, pe de o parte, să elaboreze, să actualizeze și să revizuiască, dacă este necesar, programele de reducere progresivă a emisiilor naționale de SO2 și de NOx, pe care sunt obligate să le pună la dispoziția publicului și a organizațiilor corespunzătoare prin informații clare, inteligibile și ușor accesibile, precum și să le înainteze Comisiei în termenele prevăzute, și, pe de altă parte, să pregătească și să actualizeze anual inventarele emisiilor naționale menționate, precum și estimările de emisii naționale pentru 2010, pe care trebuie să le înainteze Comisiei și Agenției Europene de Mediu în fiecare an în termenele prevăzute;

                           —

                           articolul 288 al treilea paragraf TFUE și Directiva 2001/81 însăși nu impun statelor membre nici să refuze sau să limiteze acordarea unei autorizații de mediu pentru construirea și exploatarea unei instalații industriale, precum cele în cauză în acțiunile principale, nici să adopte măsuri de compensare specifice pentru fiecare autorizație de acest gen eliberată, nici măcar în cazul depășirii sau al riscului de depășire a plafoanelor naționale de emisie de SO2 și de NOx.

               3.

               Articolul 4 din Directiva 2001/81 nu este necondiționat și suficient de precis pentru a putea fi invocat de particulari în fața instanțelor naționale înainte de data de 31 decembrie 2010.
               Articolul 6 din Directiva 2001/81 conferă particularilor direct interesați drepturi care pot fi invocate în fața instanțelor naționale pentru a putea pretinde ca, în perioada tranzitorie cuprinsă între 27 noiembrie 2002 și 31 decembrie 2010, statele membre să adopte sau să conceapă, în cadrul programelor naționale, politici și măsuri adecvate și coerente care să reducă, în ansamblul lor, emisiile de acești poluanți astfel încât să se conformeze plafoanelor naționale prevăzute în anexa I la directiva menționată cel târziu până la sfârșitul anului 2010 și să pună programele elaborate în acest scop la dispoziția publicului și a organizațiilor corespunzătoare prin informații clare, inteligibile și ușor accesibile.

      (1)  JO C 193, 15.8.2009.