title: Cauza T-171/11: Acțiune introdusă la 21 martie 2011 — Hopf/OAPI (Clampflex)

text:
               14.5.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 145/35

         Acțiune introdusă la 21 martie 2011 — Hopf/OAPI (Clampflex)
   (Cauza T-171/11)
   2011/C 145/58
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamant: Hans-Jürgen Hopf (Zirndorf, Germania) (reprezentant: V. Mensing, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Concluziile reclamantului

               —

               Anularea Deciziei Camerei a patra de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 19 ianuarie 2011 în cauza R 1514/2010-4;

               —

               obligarea OAPI la plata cheltuielilor de judecată, inclusiv a cheltuielilor de judecată efectuate în procedura căii de atac.

      Motivele și principalele argumente

      Marca comunitară vizată: marca verbală „Clampflex” pentru produse din clasele 5, 9, 10, 17 și 20

      Decizia examinatorului: respinge în parte cererea de înregistrare

      Decizia camerei de recurs: respinge calea de atac

      Motivele invocate: încălcarea articolului 7 alineatul (1) literele (b) și (c) ale Regulamentului (CE) nr. 207/2009 (1) întrucât marca comunitară vizată prezintă caracter distinctiv și nu este descriptivă

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 207/2009 al Consiliului din 26 februarie 2009 privind marca comunitară (JO L 78, p. 1).


title: Cauza T-141/05 RENV: Ordonanța Tribunalului din 21 septembrie 2011 — Internationaler Hilfsfonds/Comisia [ Acces la documente — Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 — Documente privind contractul LIEN 97-2011 — Refuz al accesului — Nouă examinare în cursul judecății — Introducerea unei acțiuni distincte — Dispariția interesului de a exercita acțiunea — Nepronunțare asupra fondului ]

text:
               19.11.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 340/20

         Ordonanța Tribunalului din 21 septembrie 2011 — Internationaler Hilfsfonds/Comisia
   (Cauza T-141/05 RENV) (1)

   (Acces la documente - Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 - Documente privind contractul LIEN 97-2011 - Refuz al accesului - Nouă examinare în cursul judecății - Introducerea unei acțiuni distincte - Dispariția interesului de a exercita acțiunea - Nepronunțare asupra fondului)
   2011/C 340/41
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Internationaler Hilfsfonds eV (Rosbach, Germania) (reprezentant: H. Kaltenecker, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: P. Costa de Oliveira și T. Scharf, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare a deciziei Comisiei din 14 februarie 2005 prin care se refuză Internationaler Hilfsfonds eV accesul complet la dosarul privind contractul LIEN 97-2011.

      Dispozitivul

               1.

               Nu mai este necesară pronunțarea cu privire la concluziile Internationaler Hilfsfonds eV în anularea deciziei Comisiei Europene din 14 februarie 2005 prin care i se refuză accesul la dosarul privind contractul LIEN 97-2011.

               2.

               Obligă Internationaler Hilfsfonds să suporte propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele ale Comisiei.

      (1)  JO C 143, 11.6.2005.


title: Cauza C-655/15 P: Hotărârea Curții (Camera a opta) din 2 martie 2017 – Panrico, SA/Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO), HDN Development Corp. (Recurs — Marcă a Uniunii Europene — Regulamentul (CE) nr. 40/94 — Articolul 52 — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) și alineatul (5) — Marcă figurativă care conține elementele verbale „krispy kreme doughnuts” — Mărci verbale și figurative naționale și internaționale care conțin elementele „donut”, „donuts” și „doghnuts” — Cerere de declarare a nulității — Respingere)

text:
               18.4.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 121/7

         Hotărârea Curții (Camera a opta) din 2 martie 2017 – Panrico, SA/Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO), HDN Development Corp.
   (Cauza C-655/15 P) (1)

   ((Recurs - Marcă a Uniunii Europene - Regulamentul (CE) nr. 40/94 - Articolul 52 - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) și alineatul (5) - Marcă figurativă care conține elementele verbale „krispy kreme doughnuts” - Mărci verbale și figurative naționale și internaționale care conțin elementele „donut”, „donuts” și „doghnuts” - Cerere de declarare a nulității - Respingere))
   (2017/C 121/08)
   Limba de procedură: spaniola

      Părțile

      Recurentă: Panrico, SA (reprezentant: D. D. Pellisé Urquiza, avocat)

      Celelalte părți din procedură: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentant: S. Palmero Cabezas, agent), HDN Development Corp. (reprezentanți: M. H. Granado Carpenter și L. Polo Carreño, avocați)

      Dispozitivul

               1)

               Respinge recursul.

               2)

               Obligă Panrico SA la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 118, 4.4.2016.


title: Cauza C-340/09: Acțiune introdusă la 25 august 2009 — Comisia Comunităților Europene/Regatul Spaniei

text:
               24.10.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 256/15

         Acțiune introdusă la 25 august 2009 — Comisia Comunităților Europene/Regatul Spaniei
   (Cauza C-340/09)
   2009/C 256/29
   Limba de procedură: spaniola

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: S. Pardo Quintillán și D. Recchia, agenți)

      Pârât: Regatul Spaniei

      Concluziile reclamantei

               —

               Constatarea faptului că Regatul Spaniei, în cazul anumitor grădini zoologice situate în Aragon, în Principatul Asturias, în Insulele Baleare, în Insulele Canare, în Cantabria, în Castilia-Leon, în Comunitatea Valenciei, în Extremadura și în Galicia,

                           —

                           prin negarantarea faptului că, cel târziu la data prevăzută de Directiva 1999/22/CE (1) a Consiliului din 29 martie 1999 privind animalele sălbatice din grădini zoologice, toate grădinile zoologice situate pe teritoriul său dispun de o autorizație valabilă acordată potrivit prevederilor articolului 4 alineatele (2) și (3) din directiva menționată și, în ceea ce privește Aragon, Principatul Asturias, Insulele Canare, Cantabria și Castilia-Leon, potrivit prevederilor articolului 4 alineatul (4) din directivă și

                           —

                           prin neadoptarea măsurilor de închidere a grădinilor zoologice care nu dispun de autorizație, potrivit celor prevăzute la articolul 4 alineatul (5) din directivă,

                     nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 4 alineatele (2), (3), (4) și (5) din directiva menționată anterior;

               —

               obligarea Regatului Spaniei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Comisia consideră că Regatul Spaniei:

               —

               nu a garantat că, cel târziu la data prevăzută de directivă, toate grădinile zoologice situate pe teritoriul său dispun de o autorizație valabilă acordată potrivit dispozițiilor articolului 4 alineatele (2), (3) și, în ceea ce privește Aragon, Principatul Asturias, Insulele Canare, Cantabria și Castilia-Leon, potrivit dispozițiilor articolului 4 alineatul (4) din directivă;

               —

               nu a adoptat, în privința grădinilor zoologice fără autorizație, măsurile de închidere potrivit prevederilor articolului 4 alineatul (5) din directivă.

      (1)  JO L 94, p. 24, Ediție specială, 15/vol. 5, p. 27.


title: Cauza F-26/09: Acțiune introdusă la 27 martie 2009 — B/Parlamentul European

text:
               4.7.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 153/51

         Acțiune introdusă la 27 martie 2009 — B/Parlamentul European
   (Cauza F-26/09)
   2009/C 153/98
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: B (Bruxelles, Belgia) (reprezentant: E. Boigelot, avocat)

      Pârât: Parlamentul European

      Obiectul și descrierea litigiului

   Condamnarea Parlamentului la plata către reclamant a sumei de 12 000 de euro cu titlu de reparare a prejudiciilor suferite, pe de o parte, din cauza hărțuirii morale și profesionale la care a fost victimă și, pe de altă parte, din cauza absenței unei anchete administrative interne efectuată de către un organism independent.

      Concluziile reclamantului

               —

               Condamnarea Parlamentului la plata către reclamant a sumei de 12 000 de euro cu titlu de reparare a prejudiciilor (prejudiciu moral, atingere adusă reputației politice și carierei, atingere adusă demnității și sănătății) pe care le-a suferit, pe de o parte, din cauza hărțuirii morale și profesionale la care a fost victimă în timpul perioadei de repartizare în cadrul Parlamentului și, pe de altă parte, din cauza absenței unei anchete administrative interne efectuată de către un organism independent.

               —

               obligarea Parlamentului European la plata cheltuielilor de judecată.


title: Cauza C-643/13 P: Recurs introdus la 4 decembrie 2013 de Melkveebedrijf Overenk BVși alții împotriva Ordonanței Tribunalului (Camera a patra) din 11 septembrie 2013 în cauza T-540/11, Melkveebedrijf Overenk și alții/Comisia

text:
               22.2.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 52/29

         Recurs introdus la 4 decembrie 2013 de Melkveebedrijf Overenk BVși alții împotriva Ordonanței Tribunalului (Camera a patra) din 11 septembrie 2013 în cauza T-540/11, Melkveebedrijf Overenk și alții/Comisia
   (Cauza C-643/13 P)
   2014/C 52/53
   Limba de procedură: olandeza

      Părțile

      Recurente: Melkveebedrijf Overenk BV, Maatschap Veehouderij Kwakernaak, Mulders Agro vof, Melkveebedrijf Engelen vof, Melkveebedrijf De Peel BV, M.H.H.M. Moonen (reprezentanți: P. E. Mazel și A van Beelen, avocați)

      Cealaltă parte din procedură: Comisia Europeană

      Concluziile recurentelor

               —

               anularea ordonanței împotriva căreia s-a formulat recurs,

               —

               trimiterea cauzei spre rejudecare la Tribunal.

      Motivele și principalele argumente

   Ordonanța trebuie anulată din cauza neregularităților procedurale care aduc atingere intereselor reclamantelor, precum și din cauza încălcării dreptului Uniunii de către Tribunal.


title: Cauza F-113/12: Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera a doua) din 11 decembrie 2013 — Balionyte-Merle/Comisia (Funcție publică — Concurs general — Anunțul de concurs EPSO/AD/204/10 — Neînscriere pe lista de rezervă — Evaluarea competențelor generale ale candidaților — Evaluare pe baza rezultatelor candidaților în cursul probelor din centrul de evaluare — Coerență între punctajul obținut și comentariile care figurează în pașaportul de competențe)

text:
               8.3.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 71/34

      Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera a doua) din 11 decembrie 2013 — Balionyte-Merle/Comisia
      (Cauza F-113/12) (1)

      (Funcție publică - Concurs general - Anunțul de concurs EPSO/AD/204/10 - Neînscriere pe lista de rezervă - Evaluarea competențelor generale ale candidaților - Evaluare pe baza rezultatelor candidaților în cursul probelor din centrul de evaluare - Coerență între punctajul obținut și comentariile care figurează în pașaportul de competențe)
      (2014/C 71/65)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Vilija Balionyte-Merle (Auderghem, Belgia) (reprezentanți: L. Levi și A. Tymen, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: B. Eggers și G. Gattinara, agenți)

         Obiectul

      Cerere de anulare a deciziei juriului de a nu o înscrie pe reclamantă pe lista de rezervă a concursului EPSO/AD/204/10 și cerere de anulare a deciziei de respingere a reclamației

         Dispozitivul

                  1.

                  Respinge acțiunea.

                  2.

                  Doamna Balionyte-Merle suportă propriile cheltuieli de judecată și este obligată să suporte cheltuielile de judecată efectuate de Comisia Europeană.

         (1)  JO C 26, 26.1.2013, p. 710.


title: Cauza T-205/15: Ordonanța Tribunalului din 13 iulie 2015 – Aguirre y Compañía/OAPI – Puma (Reprezentarea unui pantof de sport)

text:
               28.9.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 320/52

         Ordonanța Tribunalului din 13 iulie 2015 – Aguirre y Compañía/OAPI – Puma (Reprezentarea unui pantof de sport)
   (Cauza T-205/15) (1)

   (2015/C 320/72)
   Limba de procedură: spaniola
   Președintele Camerei a opta a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 205, 22.6.2015.


title: Cauza C-26/11: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 31 ianuarie 2013 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Grondwettelijk Hof — Belgia) — Belgische Petroleum Unie VZW și alții/Belgische Staat (Directiva 98/70/CE — Calitatea benzinei și a motorinei — Articolele 3-5 — Specificații de mediu privind combustibilii — Directiva 98/34/CE — Procedură de furnizare de informații în domeniul standardelor, al reglementărilor tehnice și al normelor privind serviciile societății informaționale — Articolele 1 și 8 — Noțiunea „reglementare tehnică” — Obligație de a comunica proiectele de reglementări tehnice — Reglementare națională prin care se impune companiilor petroliere care introduc pe piață benzină și/sau motorină să introducă de asemenea pe piață, în același an calendaristic, o anumită cantitate de biocarburanți)

text:
               23.3.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 86/2

         Hotărârea Curții (Camera a treia) din 31 ianuarie 2013 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Grondwettelijk Hof — Belgia) — Belgische Petroleum Unie VZW și alții/Belgische Staat
   (Cauza C-26/11) (1)

   (Directiva 98/70/CE - Calitatea benzinei și a motorinei - Articolele 3-5 - Specificații de mediu privind combustibilii - Directiva 98/34/CE - Procedură de furnizare de informații în domeniul standardelor, al reglementărilor tehnice și al normelor privind serviciile societății informaționale - Articolele 1 și 8 - Noțiunea „reglementare tehnică” - Obligație de a comunica proiectele de reglementări tehnice - Reglementare națională prin care se impune companiilor petroliere care introduc pe piață benzină și/sau motorină să introducă de asemenea pe piață, în același an calendaristic, o anumită cantitate de biocarburanți)
   2013/C 86/03
   Limba de procedură: olandeza

      Instanța de trimitere

   Grondwettelijk Hof

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamante: Belgische Petroleum Unie VZW, Continental Tanking Company NV, Belgische Olie Maatschappij NV, Octa NV, Van Der Sluijs Group Belgium NV, Belgomazout Liège NV, Martens Energie NV, Transcor Oil Services NV, Mabanaft BV, Belgomine NV, Van Raak Distributie NV, Bouts NV, Gabriels & Co NV, Joassin René NV, Orion Trading Group NV, Petrus NV, Argosoil Belgium NV

      Pârât: Belgische Staat

      Cu participarea: Belgian Bioethanol Association VZW, Belgian Biodiesel Board VZW

      Obiectul

   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Grondwettelijk Hof — Interpretarea articolului 4 alineatul (3) TUE, a articolului 26 alineatul (2), a articolelor 28, 34, 35 și 36 TFUE, a articolelor 3, 4 și 5 din Directiva 98/70/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 13 octombrie 1998 privind calitatea benzinei și a motorinei și de modificare a Directivei 93/12/CEE a Consiliului (JO L 350, p. 58, Ediție specială, 13/vol. 26, p. 3) și a articolului 8 din Directiva 98/34/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 22 iunie 1998 de stabilire a unei proceduri pentru furnizarea de informații în domeniul standardelor și reglementărilor tehnice (JO L 204, p. 37, Ediție specială, 13/vol. 23, p. 207) — Reglementare națională prin care se impune companiilor petroliere care introduc carburanți pe piață să pună de asemenea în consum, în decursul aceluiași an, o anumită cantitate de bioetanol, pur sau sub formă de bio-ETBE, și de esteri metilici de acizi grași (EMAG)

      Dispozitivul

               1.

               Articolele 3-5 din Directiva 98/70/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 13 octombrie 1998 privind calitatea benzinei și a motorinei și de modificare a Directivei 93/12/CEE a Consiliului, astfel cum a fost modificată prin Directiva 2009/30/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 23 aprilie 2009, trebuie interpretate în sensul că nu se opun unei reglementări naționale, precum cea în discuție în cauza principală, care, în conformitate cu obiectivul de promovare a utilizării biocarburanților în sectorul transporturilor, fixat statelor membre prin Directiva 2003/30/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 8 mai 2003 de promovare a utilizării biocombustibililor sau a altor combustibili regenerabili pentru transport, prin Directiva 2009/28/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 23 aprilie 2009 privind promovarea utilizării energiei din surse regenerabile, de modificare și ulterior de abrogare a Directivelor 2001/77/CE și 2003/30, și prin Directiva 2009/30, impune companiilor petroliere care introduc pe piață benzină și/sau motorină să introducă de asemenea pe piață, în același an calendaristic, în amestec cu aceste produse, o anumită cantitate de biocarburanți, atunci când această cantitate este calculată proporțional cu cantitatea totală a produselor menționate pe care o comercializează anual, iar cotele acesteia sunt conforme valorilor limită maxime stabilite prin Directiva 98/70, astfel cum a fost modificată prin Directiva 2009/30.

               2.

               Articolul 8 din Directiva 98/34/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 22 iunie 1998 referitoare la procedura de furnizare de informații în domeniul standardelor, reglementărilor tehnice și al normelor privind serviciile societății informaționale, astfel cum a fost modificată prin Directiva 98/48/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 20 iulie 1998, coroborat cu articolul 10 alineatul (1) ultima liniuță din directiva menționată trebuie interpretat în sensul că nu impune notificarea unui proiect de reglementare națională care obligă companiile petroliere care introduc pe piață benzină și/sau motorină să introducă de asemenea pe piață, în același an calendaristic, anumite cote de biocarburanți, atunci când, după notificarea în temeiul articolului 8 alineatul (1) primul paragraf, acest proiect a fost modificat pentru a ține cont de observațiile Comisiei Europene referitoare la acesta din urmă, iar proiectul astfel modificat a fost ulterior comunicat acesteia.

      (1)  JO C 113, 9.4.2011.


title: Cauza T-249/08: Hotărârea Tribunalului din 21 aprilie 2010 — Coin/OAPI — Dynamiki Zoi (Fitcoin) [ „Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale Fitcoin — Mărcile naționale, internaționale și comunitare figurative anterioare coin — Motiv relativ de refuz — Public relevant — Risc de confuzie — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 (devenit articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009)” ]

text:
               5.6.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 148/27

         Hotărârea Tribunalului din 21 aprilie 2010 — Coin/OAPI — Dynamiki Zoi (Fitcoin)
   (Cauza T-249/08) (1)

   („Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale Fitcoin - Mărcile naționale, internaționale și comunitare figurative anterioare coin - Motiv relativ de refuz - Public relevant - Risc de confuzie - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 (devenit articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009)”)
   2010/C 148/48
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Coin SpA (Veneția, Italia) (reprezentanți: P. Perani și P. Pozzi, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: Ó. Mondéjar Ortuño, agent)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: Dynamiki Zoi AE (Atena, Grecia)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei întâi de recurs a OAPI din 15 aprilie 2008 (cauza R 1429/2007-1) referitoare la o procedură de opoziție între Coin SpA și Dynamiki Zoi AE

      Dispozitivul

               1.

               Anulează Decizia Camerei întâi de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI) din 15 septembrie 2008 (cauza R 1429/2007-1).

               2.

               Obligă OAPI la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 209, 15.8.2008


title: Cauza C-528/13: Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunal administratif de Strasbourg (Franța) la 8 octombrie 2013 — Geoffrey Léger/Ministre des affaires sociales et de la santé, Etablissement français du sang

text:
               14.12.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 367/25

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunal administratif de Strasbourg (Franța) la 8 octombrie 2013 — Geoffrey Léger/Ministre des affaires sociales et de la santé, Etablissement français du sang
   (Cauza C-528/13)
   2013/C 367/46
   Limba de procedură: franceza

      Instanța de trimitere

   Tribunal administratif de Strasbourg

      Părțile din procedura principală

      Reclamant: Geoffrey Léger

      Pârâți: Ministre des affaires sociales et de la santé, Etablissement français du sang

      Întrebarea preliminară

   Având în vedere anexa III la Directiva 2004/33/CE (1), împrejurarea că un bărbat întreține raporturi sexuale cu un alt bărbat constituie, în sine, un comportament sexual care expune riscului de a contracta boli infecțioase grave transmisibile prin sânge și care justifică o excludere permanentă de la donarea de sânge a subiecților care au avut acest comportament sexual, sau este doar susceptibilă să constituie, în funcție de circumstanțele specifice cauzei, un comportament sexual care expune riscului de a contracta boli infecțioase grave transmisibile prin sânge și care justifică o excludere temporară de la donarea de sânge pentru o perioadă determinată după încetarea comportamentului riscant?

      (1)  Directiva 2004/33/CE a Comisiei din 22 martie 2004 de punere în aplicare a Directivei 2002/98/CE a Parlamentului European și a Consiliului în ceea ce privește anumite cerințe tehnice pentru sânge și componente sanguine (JO L 91, p. 25, Ediție specială, 15/vol. 11, p. 110).


title: Cauza T-458/15: Acțiune introdusă la 10 august 2015 – Automobile Club di Brescia/OAPI – Rebel Media (e-miglia)

text:
               5.10.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 328/31

         Acțiune introdusă la 10 august 2015 – Automobile Club di Brescia/OAPI – Rebel Media (e-miglia)
   (Cauza T-458/15)
   (2015/C 328/28)
   Limba în care a fost formulată acțiunea: italiana

      Părțile

      Reclamantă: Automobile Club di Brescia (Brescia, Italia) (reprezentanți: F. Celluprica și F. Fischetti, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Rebel Media Ltd (Wilmslow, Regatul Unit)

      Datele privind procedura în fața OAPI

      Solicitantul: cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs.

      Marca în litigiu: marca comunitară figurativă care cuprinde elementele verbale „e-miglia” – cererea de înregistrare a mărcii comunitare nr. 9 782 673.

      Procedura care s-a aflat pe rolul OAPI: procedură de opoziție.

      Decizia atacată: Decizia Camerei a cincea de recurs a OAPI din 9 iunie 2015 în cauza R 1990/2014-5.

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea exclusiv a punctelor 3 și 4 din decizia atacată;

               —

               confirmarea în integralitate, cu excepția deciziei privind cheltuielile de judecată, a deciziei diviziei de anulare a OAPI din 30 mai 2014 referitoare la opoziția nr. B 1 900 540;

               —

               obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată, inclusiv în ceea ce privește etapele anterioare ale procedurii.

      Motivul invocat

               —

               încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009 al Consiliului din 26 februarie 2009 privind marca comunitară.


title: Cauza C-321/08: Hotărârea Curții (Camera a opta) din 23 aprilie 2009 — Comisia Comunităților Europene/Regatul Spaniei (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Directiva 2005/29/CE — Practici comerciale neloiale ale întreprinderilor de pe piața internă față de consumatori — Netranspunere în termenul stabilit)

text:
               20.6.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 141/19

         Hotărârea Curții (Camera a opta) din 23 aprilie 2009 — Comisia Comunităților Europene/Regatul Spaniei
   (Cauza C-321/08) (1)

   (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru - Directiva 2005/29/CE - Practici comerciale neloiale ale întreprinderilor de pe piața internă față de consumatori - Netranspunere în termenul stabilit)
   2009/C 141/31
   Limba de procedură: spaniola

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: W. Wils și E. Adsera Ribera, agenți)

      Pârât: Regatul Spaniei (reprezentant: B. Plaza Cruz, agent)

      Obiectul

   Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Neadoptarea sau necomunicarea, în termenul stabilit, a actelor necesare pentru a se conforma Directivei 2005/29/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 11 mai 2005 privind practicile comerciale neloiale ale întreprinderilor de pe piața internă față de consumatori și de modificare a Directivei 84/450/CEE a Consiliului, a Directivelor 97/7/CE, 98/27/CE și 2002/65/CE ale Parlamentului European și ale Consiliului și a Regulamentului (CE) nr. 2006/2004 al Parlamentului European și al Consiliului („Directiva privind practicile comerciale neloiale”) (JO L 149, p. 22, Ediție specială, 15/vol. 14, p. 260)

      Dispozitivul

               1)

               Prin neadoptarea, în termenul prevăzut, a actelor cu putere de lege și actelor administrative necesare pentru a se conforma Directivei 2005/29/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 11 mai 2005 privind practicile comerciale neloiale ale întreprinderilor de pe piața internă față de consumatori și modificând Directiva 84/450/CEE a Consiliului și Directivele 97/7/CE, 98/27/CE și 2002/65/CE ale Parlamentului European și ale Consiliului și a Regulamentului (CE) nr. 2006/2004 al Parlamentului European și al Consiliului („Directiva privind practicile comerciale neloiale”), Regatul Spaniei nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul acestei directive.

               2)

               Obligă Regatul Spaniei la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 223, 30.8.2008.


title: Cauza C-592/13: Cerere de decizie preliminară introdusă de Consiglio di Stato (Italia) la 20 noiembrie 2013 — Ministero dell'Ambiente e della Tutela del Territorio e del Mare, Ministero della Salute, Ministero dello Sviluppo Economico/Ediltecnica SpA

text:
               22.2.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 52/26

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Consiglio di Stato (Italia) la 20 noiembrie 2013 — Ministero dell'Ambiente e della Tutela del Territorio e del Mare, Ministero della Salute, Ministero dello Sviluppo Economico/Ediltecnica SpA
   (Cauza C-592/13)
   2014/C 52/46
   Limba de procedură: italiana

      Instanța de trimitere

   Consiglio di Stato

      Părțile din procedura principală

      Reclamanți: Ministero dell'Ambiente e della Tutela del Territorio e del Mare, Ministero della Salute, Ministero dello Sviluppo Economico

      Pârâtă: Ediltecnica SpA

      Întrebarea preliminară

   Principiile Uniunii Europene în domeniul mediului înconjurător prevăzute la articolul 191 alineatul (2) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene și de Directiva 2004/35/CE (1) din 21 aprilie 2004 [articolul 1 și articolul 8 alineatul (3) și considerentele (13) și (24)], în special principiul „poluatorul plătește”, principiul precauției, principiul acțiunii preventive, principiul remedierii cu prioritate la sursă a daunelor provocate mediului, se opun unei legislații naționale precum cea reprezentată de articolele 244, 245 și 253 din Decretul legislativ nr. 152 din 3 aprilie 2006 care, în cazul contaminării dovedite a unui sit și al imposibilității de a identifica persoana răspunzătoare pentru contaminare sau al imposibilității de a obține de la aceasta din urmă intervențiile de reparare, nu permite autorității administrative să impună proprietarului nerăspunzător pentru poluare luarea măsurilor de securitate de urgență și de reabilitare, prevăzând pentru acesta doar o răspundere patrimonială limitată la valoarea sitului după executarea intervențiilor de reabilitare?

      (1)  Directiva Parlamentului European și a Consiliului din 21 aprilie 2004 privind răspunderea pentru mediul înconjurător în legătură cu prevenirea și repararea daunelor aduse mediului (JO L 143, p. 56, Ediție specială, 15/vol. 11, p. 168).


title: Cauza T-182/16: Acțiune introdusă la 22 aprilie 2016 - L’Oréal/EUIPO - Guinot (MASTER DUO)

text:
               20.6.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 222/28

         Acțiune introdusă la 22 aprilie 2016 - L’Oréal/EUIPO - Guinot (MASTER DUO)
   (Cauza T-182/16)
   (2016/C 222/35)
   Limba în care a fost formulată acțiunea: franceza

      Părțile

      Reclamantă: L’Oréal (Paris, Franța) (reprezentanți: T. de Haan și P. Péters, avocați)

      Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Guinot SAS (Paris, Franța)

      Datele privind procedura în fața EUIPO

      Solicitantul mărcii în litigiu: reclamanta

      Marca în litigiu: marca Uniunii Europene verbală „MASTER DUO” – Cererea de înregistrare nr. 11 577 574

      Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție

      Decizia atacată: Decizia Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 23 februarie 2016 în cauza R 2916/2014-5

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei atacate;

               —

               obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată, inclusiv a cheltuielilor efectuate de reclamantă în legătură cu procedura care s-a aflat pe rolul Camerei a cincea de recurs a Oficiului.

      Motivul invocat

               —

               încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) coroborat cu articolul 75 din Regulamentul nr. 207/2009.


title: Cauza C-50/09: Acțiune introdusă la 4 februarie 2009 — Comisia Comunităților Europene/Irlanda

text:
               4.4.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 82/19

         Acțiune introdusă la 4 februarie 2009 — Comisia Comunităților Europene/Irlanda
   (Cauza C-50/09)
   (2009/C 82/35)
   Limba de procedură: engleza
   Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: P. Oliver, C. Clyne, J.-B. Laignelot, agenți)

      Pârâtă: Irlanda
   Concluziile reclamantei
   Constatarea faptului că,

               —

               prin netranspunerea articolului 3 din Directiva 85/337/CEE (1) a Consiliului din 27 iunie 1985 privind evaluarea efectelor anumitor proiecte publice și private asupra mediului, cu modificările ulterioare;

               —

               prin neasigurarea deplinei respectări a cerințelor prevăzute la articolele 2, 3 și 4 din directivă atunci când atât autoritățile irlandeze de planificare cât și Agenția de Protecție a Mediului sunt competente să adopte decizii cu privire la un proiect;

               —

               prin excluderea lucrărilor de demolare din domeniul de aplicare al legislației care transpune această directivă,
               Irlanda nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul directivei menționate.

               —

               Obligarea Irlandei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   Netranspunerea articolului 3 din directivă
   Comisia susține că articolul 173 din Planning and Development Regulations 2000, care prevede că autoritățile de planificare trebuie să țină seama de declarația de impact asupra mediului și de informațiile care provin de la persoanele consultate, se raportează la obligația, stabilită prin articolul 8 din directivă, de a lua în considerare informațiile culese în conformitate cu articolele 5, 6 și 7 din directivă. Potrivit Comisiei, articolul 173 nu corespunde obligației mai generale, prevăzută la articolul 3 din directivă, de a asigura că, prin intermediul unei evaluări a impactului asupra mediului, să fie identificate, descrise și stabilite toate aspectele menționate în această dispoziție.
   În ceea ce privește articolele 94, 108 și 111 și anexa 6 la Planning and Development Regulations 2001, Comisia prezintă următoarele observații. Articolul 94 coroborat cu anexa 6.2(b) stabilește care sunt informațiile care trebuie să fie conținute într-o declarație de impact asupra mediului. Este vorba despre o trimitere la informațiile pe care inițiatorul proiectului trebuie să le furnizeze potrivit articolului 5 din directivă; acestea trebuie, prin urmare, distinse de evaluarea impactului asupra mediului, care reprezintă procesul global de evaluare. Articolele 108 și 111 prevăd că autoritățile de planificare trebuie să evalueze caracterul adecvat al unei declarații de impact asupra mediului. Comisia consideră că aceste dispoziții se raportează la articolul 5 din directivă, însă nu pot înlocui transpunerea articolului 3 din aceasta. Informațiile care trebuie prezentate de inițiatorul proiectului reprezintă numai o parte dintr-o evaluare a impactului asupra mediului, iar prevederile referitoare la aceste informații nu înlocuiesc obligația prevăzută la articolul 3.
   Neasigurarea unei coordonări adecvate între autorități
   Deși Comisia nu are, în principiu, obiecții cu privire la posibilitatea ca procesul de decizie să cuprindă mai multe etape sau ca responsabilitatea pentru adoptarea deciziilor în legătură cu un proiect să fie împărțită între mai multe organe de decizie, aceasta are rezerve în ceea ce privește modul exact în care sunt stabilite obligațiile diferitelor organe de decizie. În opinia Comisiei, legislația irlandeză nu prevede nicio obligație a organelor de decizie de a se coordona reciproc în mod eficient și este, prin urmare, contrară articolelor 2, 3 și 4 din directivă.
   Neaplicarea directivei în cazul lucrărilor de demolare
   Comisia consideră că, în cazul în care sunt îndeplinite celelalte condiții prevăzute de directivă, trebuie efectuată o evaluare a impactului asupra mediului pentru lucrările de demolare. Irlanda a urmărit să excludă aproape toate lucrările de demolare prin Planning and Development Regulations 2001 (anexa 2, partea I, clasa 50). Potrivit Comisiei, acest fapt este în mod evident contrar directivei.

      (1)  JO L 175, p. 40, Ediție specială, 15/vol. 1, p. 174.


title: Cauza C-36/09 P: Recurs introdus la 28 ianuarie 2009 de Transportes Evaristo Molina, S.A. împotriva Ordonanței Tribunalului de Primă Instanță (Camera a patra) pronunțate la 14 noiembrie 2008 în cauza T-45/08, Transportes Evaristo Molina, S.A./Comisia Comunităților Europene

text:
               4.4.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 82/16

         Recurs introdus la 28 ianuarie 2009 de Transportes Evaristo Molina, S.A. împotriva Ordonanței Tribunalului de Primă Instanță (Camera a patra) pronunțate la 14 noiembrie 2008 în cauza T-45/08, Transportes Evaristo Molina, S.A./Comisia Comunităților Europene
   (Cauza C-36/09 P)
   (2009/C 82/30)
   Limba de procedură: spaniola
   Părțile

      Recurentă: Transportes Evaristo Molina, S.A. (reprezentanți: A. Hernández Pardo, S. Beltrán Ruiz și L. Ruiz Ezquerra, avocați)

      Cealaltă parte în proces: Comisia Comunităților Europene
   Concluziile recurentei

               —

               Anularea în totalitate a Ordonanței Tribunalului de Primă Instanță din 14 noiembrie 2008 în cauza T-45/08, în ipoteza în care Curtea consideră că dispune de elemente suficiente pentru a se pronunța cu privire la fondul acțiunii introduse la Tribunalul de Primă Instanță;

                           —

                           anterior examinării fondului cauzei, declararea pertinenței probelor solicitate de Transportes Evaristo Molina, S.A. în cererea de anulare a acesteia și administrarea acestor probe;

                           —

                           admiterea în totalitate a concluziilor formulate de Transportes Evaristo Molina, S.A. la Tribunalul de Primă Instanță: anularea Deciziei Comisiei din 12 aprilie 2006 (1) privind o procedură în temeiul articolului 81 CE, cazul COMP/B-1/38 348 — Repsol CPP, pentru încălcarea articolului 9 din Regulamentul nr. 1/2003 (2), precum și a principiilor de drept comunitar enumerate în acțiunea în anulare, încălcarea articolului 81 CE însuși, precum și a regulamentelor de exceptare pe categorii prevăzute de articolul 81 alineatul (3) CE, Regulamentul (CEE) nr. 1984/83 (3) și Regulamentul (CE) nr. 2790/1999 (4).

               —

               obligarea Comisiei Comunităților Europene la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

               a)

               „Dies a quo” de la care trebuia calculat termenul prevăzut de articolul 230 CE era data de la care actul atacat [și anume Decizia Comisiei Europene din 12 aprilie 2006 privind o procedură în temeiul articolului 81 CE (cazul COMP/B-1/38 348 — REPSOL CPP)] afecta în mod direct și individual TRANSPORTES EVARISTO MOLINA, S.A.

               b)

               În ipoteza în care Curtea consideră că acțiunea în anulare formulată de TRANSPORTES EVARISTO MOLINA, S.A. este tardivă, recurenta susține că acest fapt trebuie considerat scuzabil, întrucât Comisia Europeană a adoptat un comportament care a generat o anumită confuzie în percepția recurentei.

      (1)  Decizia 2006/446/CE a Comisiei din 12 aprilie 2006 privind o procedură în temeiul articolului 81 CE (cazul COMP/B-1/38 348 — Repsol CPP) (rezumat publicat în JO L 176, p. 104).

      (2)  Regulamentul (CE) nr. 1/2003 al Consiliului din 16 decembrie 2002 privind punerea în aplicare a normelor de concurență prevăzute la articolele 81 [CE] și 82 [CE] (JO 2003, L 1, p. 1, Ediție specială, 08/vol. 1, p. 167).

      (3)  Regulamentul (CEE) nr. 1984/83 din 22 iunie 1983 privind aplicarea articolului 81 alineatul (3) din tratat unor categorii de acorduri de cumpărare exclusivă (JO L 173, p. 5 — EE 08/02, p. 114).

      (4)  Regulamentul (CE) nr. 2790/1999 al Comisiei din 22 decembrie 1999 privind aplicarea articolului 81 alineatul (3) din tratat categoriilor de acorduri verticale și pratici concertate (JO L 336, p. 21, Ediție specială, 08/vol. 1, p. 66).


title: Cauza C-64/05 P: Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 18 decembrie 2007 — Regatul Suediei/IFAW Internationaler Tierschutz-Fonds gGmbH, fostă Internationaler Tierschutz-Fonds (IFAW) GmbH, Regatul Danemarcei, Regatul Țărilor de Jos, Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord, Comisia Comunităților Europene (Recurs — Regulamentul nr. 1049/2001 — Acces public la documentele instituțiilor — Documente care emană de la un stat membru — Opoziția acestui stat membru la divulgarea acestor documente — Domeniul de aplicare al articolului 4 alineatul (5) din regulamentul menționat)

text:
               23.2.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 51/4

         Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 18 decembrie 2007 — Regatul Suediei/IFAW Internationaler Tierschutz-Fonds gGmbH, fostă Internationaler Tierschutz-Fonds (IFAW) GmbH, Regatul Danemarcei, Regatul Țărilor de Jos, Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord, Comisia Comunităților Europene
   (Cauza C-64/05 P) (1)

   (Recurs - Regulamentul nr. 1049/2001 - Acces public la documentele instituțiilor - Documente care emană de la un stat membru - Opoziția acestui stat membru la divulgarea acestor documente - Domeniul de aplicare al articolului 4 alineatul (5) din regulamentul menționat)
   (2008/C 51/07)
   Limba de procedură: engleza
   Părțile

      Recurent: Regatul Suediei (reprezentant: K. Wistrand, agent)

      Intervenientă în susținerea recurentei: Republica Finlanda (reprezentanți: E. Bygglin și A. Guimaraes-Purokoski, agenți)

      Celelalte părți în proces: IFAW Internationaler Tierschutz-Fonds gGmbH, fostă Internationaler Tierschutz-Fonds (IFAW) GmbH (reprezentanți: S. Crosby, solicitor și R. Lang, avocat), Regatul Danemarcei (reprezentant: B. Weis Fogh, agent), Regatul Țărilor de Jos (reprezentanți: H.G. Sevenster, C.M. Wissels și M. de Grave, agenți), Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord (reprezentanți: S. Nwaokolo și V. Jackson, agenți și J. Stratford, Barrister), Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: C. Docksey și P. Aalto, agenți)

      Intervenient în susținerea pârâtei: Regatul Spaniei (reprezentanți: I. del Cuvillo Contreras și A. Sampol Pucurull, agenți)
   Obiectul
   Recurs formulat împotriva hotărârii Tribunalului de Primă Instanță (Camera a cincea extinsă) din 30 noiembrie 2004, IFAW Internationaler Tierschutz-Fonds/Comisia (T-168/02), de respingere a unei cereri având ca obiect anularea deciziei Comisiei de respingere a unei cereri introduse de IFAW în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 al Parlamentului European și al Consiliului din 30 mai 2001 privind accesul public la documentele Parlamentului European, ale Consiliului și ale Comisiei (JO L 145, p. 43, Ediție specială, 01/vol. 3, p. 76), cu scopul de a obține accesul la anumite documente ale autorităților germane care evocă motive imperative de interese public major pentru a obține declasarea unui sit protejat prin Directiva 92/43/CEE a Consiliului din 21 mai 1992 privind conservarea habitatelor naturale și a speciilor de faună și floră sălbatică (JO L 206, p. 7, Ediție specială, 15/vol. 2, p. 109)
   Dispozitivul

               1)

               Anulează hotărârea Tribunalului de Primă Instanță al Comunităților Europene din 30 noiembrie 2004, IFAW Internationaler Tierschutz-Fonds/Comisia (T-168/02).

               2)

               Anulează decizia Comisiei Comunităților Europene din 26 martie 2002, prin care s-a refuzat accesul organizației IFAW Internationaler Tierschutz-Fonds la anumite documente primite de Comisie în cadrul unei proceduri la finalul căreia această instituție a emis un aviz favorabil privind realizarea unui proiect industrial într-un sit protejat în temeiul Directivei 92/43/CEE a Consiliului din 21 mai 1992 privind conservarea habitatelor naturale și a speciilor de faună și floră sălbatică.

               3)

               Comisia Comunităților Europene suportă cheltuielile de judecată efectuate de Regatul Suediei în cadrul procedurii de recurs, precum și cheltuielile efectuate de IFAW Internationaler Tierschutz-Fonds gGmbH atât în această procedură, cât și în procedura în primă instanță, finalizată prin pronunțarea hotărârii Tribunalului de Primă Instanță al Comunităților Europene din 30 noiembrie 2004, IFAW Internationaler Tierschutz-Fonds/Comisia.

               4)

               Regatul Danemarcei, Regatul Spaniei, Regatul Țărilor de Jos, Republica Finlanda, Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord, precum și Comisia Comunităților Europene suportă propriile cheltuieli de judecată aferente recursului.

               5)

               Regatul Danemarcei, Regatul Țărilor de Jos, Regatul Suediei, Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord, precum și Comisia Comunităților Europene suportă propriile cheltuieli de judecată aferente procedurii în primă instanță.

      (1)  JO C 115, 14.5.2005.


title: Cauza C-5/07: Hotărârea Curții (Camera a șaptea) din 27 septembrie 2007 — Comisia Comunităților Europene/Republica Portugheză (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Directiva 2003/109/CE — Resortisanți ai țărilor terțe care sunt rezidenți pe termen lung — Netranspunerea în termenul prevăzut)

text:
               24.11.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 283/4

         Hotărârea Curții (Camera a șaptea) din 27 septembrie 2007 — Comisia Comunităților Europene/Republica Portugheză
   (Cauza C-5/07) (1)

   (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru - Directiva 2003/109/CE - Resortisanți ai țărilor terțe care sunt rezidenți pe termen lung - Netranspunerea în termenul prevăzut)
   (2007/C 283/05)
   Limba de procedură: portugheza
   Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: M. Condou-Durande și P. Guerra e Andrade, agenți)

      Pârâtă: Republica Portugheză (reprezentanți: L. Fernandes și F. Fraústo de Azevedo, agenți)
   Obiectul
   Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Neadoptarea, în termenul prevăzut, a actelor necesare pentru a se conforma Directivei 2003/109/CE a Consiliului din 25 noiembrie 2003 privind statutul resortisanților țărilor terțe care sunt rezidenți pe termen lung (JO L 16 din 23.1.2004, p. 44)
   Dispozitivul

               1)

               Întrucât nu a adoptat actele necesare pentru a se conforma Directivei 2003/109/CE a Consiliului din 25 noiembrie 2003 privind statutul resortisanților țărilor terțe care sunt rezidenți pe termen lung, Republica Portugheză nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul acestei directive.

               2)

               Obligă Republica Portugheză la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 42, 24.2.2007.


title: Cauza T-425/09: Acțiune introdusă la 14 octombrie 2009 — Honda Motor/OAPI — Blok (BLAST)

text:
               19.12.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 312/39

         Acțiune introdusă la 14 octombrie 2009 — Honda Motor/OAPI — Blok (BLAST)
   (Cauza T-425/09)
   2009/C 312/64
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Honda Motor Co., Ltd (Tokyo, Japonia) (reprezentant: M. Graf, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Hendrik Blok (Oudenaarde, Belgia)

      Concluziile reclamantei

               —

               Anularea Deciziei Camerei întâi de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 16 iulie 2009 în cauza R 1097/2008-1;

               —

               obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

      Solicitantul mărcii comunitare: Reclamanta

      Marca comunitară vizată: Marca verbală „BLAST” pentru produse din clasele 7 și 12

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în sprijinul opoziției: Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

      Marca sau semnul invocat în sprijinul opoziției: Marca verbală comunitară „BLAST”, înregistrată pentru produse și servicii din clasele 7, 35 și 37; marca verbală „BLAST”, înregistrată în BENELUX pentru produse și servicii din clasele 7, 35 și 37.

      Decizia diviziei de opoziție: Admite opoziția

      Decizia camerei de recurs: Respinge recursul

      Motivele invocate: Încălcarea dispozițiilor articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 40/94 al Consiliului (devenit articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009 al Consiliului), în măsura în care camera de recurs a reținut în mod eronat că exista un risc de confuzie între mărcile în cauză.


title: Cauza C-258/07: Hotărârea Curții (Camera a șaptea) din 6 decembrie 2007 — Comisia Comunităților Europene/Regatul Suediei (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Directiva 2004/18/CE — Proceduri de atribuire a contractelor de achiziții publice de lucrări, de bunuri și de servicii — Netranspunere în termenul acordat)

text:
               26.1.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 22/17

         Hotărârea Curții (Camera a șaptea) din 6 decembrie 2007 — Comisia Comunităților Europene/Regatul Suediei
   (Cauza C-258/07) (1)

   (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru - Directiva 2004/18/CE - Proceduri de atribuire a contractelor de achiziții publice de lucrări, de bunuri și de servicii - Netranspunere în termenul acordat)
   (2008/C 22/32)
   Limba de procedură: suedeza
   Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: D. Kukovec și Nyberg, agenți)

      Pârâtă: Regatul Suediei (reprezentant: A. Falk, agent)
   Obiectul
   Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Neadoptarea, în termenul prevăzut, a dispozițiilor necesare pentru a se conforma Directivei 2004/18/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 31 martie 2004 privind coordonarea procedurilor de atribuire a contractelor de achiziții publice de lucrări, de bunuri și de servicii (JO L 134, p. 114, Ediție specială 06/vol. 8, p. 116)
   Dispozitivul

               1)

               Prin neadoptarea în termenul acordat a actelor cu putere de lege și a actelor administrative necesare pentru a se conforma Directivei 2007/18/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 31 martie 2004 privind coordonarea procedurilor de atribuire a contractelor de achiziții publice de lucrări, de bunuri și de servicii, Regatul Suediei nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul acestei directive.

               2)

               Obligă Regatul Suediei la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 183, 4.8.2007.


title: Cauza T-264/00: Ordonanța Tribunalului din 12 iulie 2012 — Compagnia Generale delle Acque/Comisia ( „Acțiune în anulare — Ajutoare de stat — Reduceri ale contribuțiilor sociale în favoarea întreprinderilor stabilite pe teritoriul Veneției și al Chioggiei — Decizie a Comisiei prin care schema de ajutor este declarată incompatibilă cu piața comună și se dispune recuperarea ajutoarelor plătite — Acțiune în parte inadmisibilă și în parte vădit nefondată” )

text:
               25.8.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 258/21

         Ordonanța Tribunalului din 12 iulie 2012 — Compagnia Generale delle Acque/Comisia
   (Cauza T-264/00) (1)

   (Acțiune în anulare - Ajutoare de stat - Reduceri ale contribuțiilor sociale în favoarea întreprinderilor stabilite pe teritoriul Veneției și al Chioggiei - Decizie a Comisiei prin care schema de ajutor este declarată incompatibilă cu piața comună și se dispune recuperarea ajutoarelor plătite - Acțiune în parte inadmisibilă și în parte vădit nefondată)
   2012/C 258/38
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Reclamantă: Compagnia Generale delle Acque SpA (Veneția, Italia) (reprezentanți: A. Biagini, P. Pettinelli și A. Bortoluzzi, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: V. Di Bucci, agent, asistat de A. Dal Ferro, avocat)

      Intervenientă în susținerea reclamantei: Republica Italiană (reprezentanți: inițial U. Leanza, ulterior I. Braguglia, ulterior R. Adam, și în final I. Bruni, agenți, asistați de G. Aiello și P. Gentili, avvocati dello Stato)

      Obiectul

   Cerere de anulare a Deciziei 2000/394/CE a Comisiei din 25 noiembrie 1999 privind măsurile de ajutor în favoarea întreprinderilor stabilite pe teritoriul orașelor Veneția și Chioggia, prevăzute de Legile nr. 30/1997 și nr. 206/1995 privind instituirea reducerilor contribuțiilor sociale (JO L 150, p. 50)

      Dispozitivul

               1.

               Unește cu fondul excepția de inadmisibilitate invocată de Comisia Europeană.

               2.

               Respinge acțiunea ca fiind în parte vădit inadmisibilă și în parte vădit nefondată.

               3.

               Compagnia Generale delle Acque SpA suportă, în afară de propriile cheltuieli de judecată, și pe cele efectuate de Comisie.

               4.

               Republica Italiană suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 355, 9.12.2000.


title: Cauza C-597/14 P: Recurs introdus la 22 decembrie 2014 de Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI) împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a șasea) din 24 octombrie 2014 în cauza T-543/12, Grau Ferrer/OAPI – Rubio Ferrer (Bugui Va)

text:
               16.3.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 89/5

         Recurs introdus la 22 decembrie 2014 de Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI) împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a șasea) din 24 octombrie 2014 în cauza T-543/12, Grau Ferrer/OAPI – Rubio Ferrer (Bugui Va)
   (Cauza C-597/14 P)
   (2015/C 089/06)
   Limba de procedură: spaniola

      Părțile

      Recurent: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI) (reprezentanți: S. Palmero Cabezas și A. Folliard-Monguiral, agenți)

      Celelalte părți din procedură: Xavier Grau Ferrer, Juan Cándido Rubio Ferrer și Alberto Rubio Ferrer

      Concluziile recurentului

               —

               Anularea hotărârii recurate;

               —

               pronunțarea unei noi hotărâri pe fondul cauzei, prin care să se respingă acțiunea formulată împotriva deciziei atacate, sau trimiterea cauzei la Tribunal;

               —

               obligarea reclamantei din cadrul acțiunii formulate în fața Tribunalului la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

               1.

               Tribunalul a încălcat articolul 76 alineatul (2) din Regulamentul privind marca comunitară (1) și norma 50 alineatul (1) al treilea paragraf din Regulamentul de punere în aplicare a Regulamentului privind marca comunitară (2) prin faptul că a considerat că acestea sunt aplicabile în prezenta cauză în temeiul unor criterii de apreciere eronate.

               2.

               Tribunalul a încălcat articolul 76 alineatul (2) din Regulamentul privind marca comunitară și norma 50 alineatul (1) al treilea paragraf din Regulamentul de punere în aplicare a Regulamentului privind marca comunitară prin faptul că s-a întemeiat pe o interpretare eronată a întinderii puterii de apreciere care rezultă din aceste dispoziții. În concret, prin faptul că a considerat camera de recurs beneficiară a unei astfel de puteri indiferent de aspectul dacă documentele prezentate pentru prima dată în fața acesteia sunt sau nu sunt adiționale. Problema dacă puterea de apreciere pe care articolul 76 alineatul (2) din Regulamentul privind marca comunitară și norma 50 alineatul (1) al treilea paragraf din Regulamentul de punere în aplicare a Regulamentului privind marca comunitară o recunoaște camerelor de recurs există în orice caz, cu alte cuvinte inclusiv atunci când documentele prezentate tardiv în fața camerei sunt noi, este o chestiune de drept care trebuie să fie clarificată de Curte.

               3.

               Tribunalul a efectuat o aplicare eronată a articolului 15 alineatul (1) al doilea paragraf litera (a) din Regulamentul privind marca comunitară prin faptul că a concluzionat că marca comunitară anterioară a fost utilizată sub o formă care diferă prin elemente care nu alterează caracterul distinctiv al mărcii astfel cum este înregistrată.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 40/94 al Consiliului din 20 decembrie 1993 privind marca comunitară (JO 1994, L 11, p. 1, Ediţie specială, 17/vol. 1, p. 146), cu modificările ulterioare [înlocuit prin Regulamentul (CE) nr. 207/2009 al Consiliului din 26 februarie 2009 privind marca comunitară (JO L 78, p. 1)].

      (2)  Regulamentul (CE) nr. 2868/95 al Comisiei din 13 decembrie 1995 de punere în aplicare a Regulamentului (CE) nr. 40/94 al Consiliului privind marca comunitară (JO L 303, p. 1, Ediţie specială, 17/vol. 1, p. 189).


title: Cauza T-125/06: Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 28 ianuarie 2009 — Centro Studi Manieri/Consiliul ( Contracte de achiziții publice de servicii — Procedură de cerere de ofertă privind gestiunea integrală a unei creșe — Decizie de recurgere la serviciile Oficiului pentru Infrastructură și Logistică (OIB) și de renunțare la o procedură de cerere de ofertă )

text:
               21.3.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 69/34

         Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 28 ianuarie 2009 — Centro Studi Manieri/Consiliul
   (Cauza T-125/06) (1)

   („Contracte de achiziții publice de servicii - Procedură de cerere de ofertă privind gestiunea integrală a unei creșe  - Decizie de recurgere la serviciile Oficiului pentru Infrastructură și Logistică (OIB) și de renunțare la o procedură de cerere de ofertă’)
   (2009/C 69/80)
   Limba de procedură: italiana
   Părțile

      Reclamant: Centro Studi Manieri (Roma, Italia) (reprezentanți: C. Forte, M. Forte și G. Forte, avocați)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: A. Vitro, P. Mahnič și M. Balta, agenți)
   Obiectul
   În primul rând, cerere de anulare a deciziei Consiliului, făcută publică printr-o scrisoare a Secretariatului General din 16 ianuarie 2006, de renunțare la procedura de cerere de ofertă 2003/S 209-187862 privind gestiunea integrală a unei creșe, în al doilea rând, cerere de anulare a evaluării pozitive a propunerii Oficiului pentru Infrastructură și Logistică (OIB) pentru gestionarea acelorași servicii și, în al treilea rând, cerere de daune interese
   Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă Centro Studi Antonio Manieri Srl la plata propriilor cheltuieli de judecată, precum și a cheltuielilor efectuate de Consiliu.

      (1)  JO C 131, 3.6.2006.


title: Cauza C-361/06: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 22 mai 2008 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de College van Beroep voor het bedrijfsleven — Țările de Jos) — Feinchemie Schwebda GmbH, Bayer CropScience AG/College voor de toelating van bestrijdingsmiddelen (Produse de uz fitosanitar — Autorizație de introducere pe piață — Etofumesat — Directivele 91/414/CEE și 2002/37/CE — Regulamentul (CEE) nr. 3600/92 — Cerere de redeschidere a procedurii orale)

text:
               5.7.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 171/5

         Hotărârea Curții (Camera a treia) din 22 mai 2008 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de College van Beroep voor het bedrijfsleven — Țările de Jos) — Feinchemie Schwebda GmbH, Bayer CropScience AG/College voor de toelating van bestrijdingsmiddelen
   (Cauza C-361/06) (1)

   (Produse de uz fitosanitar - Autorizație de introducere pe piață - Etofumesat - Directivele 91/414/CEE și 2002/37/CE - Regulamentul (CEE) nr. 3600/92 - Cerere de redeschidere a procedurii orale)
   (2008/C 171/08)
   Limba de procedură: olandeza
   Instanța de trimitere
   College van Beroep voor het bedrijfsleven
   Părțile din acțiunea principală

      Reclamante: Feinchemie Schwebda GmbH, Bayer CropScience AG

      Pârât: College voor de toelating van bestrijdingsmiddelen

      În prezența: Agrichem BV
   Obiectul
   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — College van Beroep voor het bedrijfsleven — Interpretarea articolului 4 alineatul (1) din Directiva 2002/37/CE a Comisiei din 3 mai 2002 de modificare a Directivei 91/414/CEE a Consiliului privind înscrierea etofumesatului ca substanță activă (JO L 117, p. 10, Ediție specială, 03/vol. 41, p. 259) — Obligația pentru statelor membre de a revoca, înainte de 1 septembrie 2003, autorizația pentru un produs care conține etofumesat în cazul în care titularul autorizației nu este în posesia unui dosar care să îndeplinească cerințele din anexa II la Directiva 91/414 a Consiliului din 15 iulie 1991 privind introducerea pe piață a produselor de uz fitosanitar (JO L 230, p. 1, Ediție specială, 03/vol. 10, p. 30) sau al imposibilității de a avea acces la un astfel de dosar
   Dispozitivul
   Articolul 4 alineatul (1) din Directiva 2002/37/CE a Comisiei din 3 mai 2002 de modificare a Directivei 91/414/CEE a Consiliului privind înscrierea etofumesatului ca substanță activă trebuie interpretat în sensul că nu impune statelor membre să revoce, înainte de 1 septembrie 2003, autorizația unui produs fitosanitar care conține etofumesat pentru motivul că titularul acestei autorizații nu este în posesia unui dosar care îndeplinește condițiile stabilite în anexa II la Directiva 91/414/CEE a Consiliului din 15 iulie 1991 privind introducerea pe piață a produselor de uz fitosanitar sau că nu are acces la un astfel de dosar.

      (1)  JO C 294, 2.12.2006.


title: Cauza T-169/14: Hotărârea Tribunalului din 13 mai 2015 – Ferring/OAPI – Kora (Koragel) [„Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale Koragel — Marca comunitară verbală anterioară CHORAGON — Motiv relativ de refuz — Risc de confuzie — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009”]

text:
               29.6.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 213/35

         Hotărârea Tribunalului din 13 mai 2015 – Ferring/OAPI – Kora (Koragel)
   (Cauza T-169/14) (1)

   ([„Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale Koragel - Marca comunitară verbală anterioară CHORAGON - Motiv relativ de refuz - Risc de confuzie - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009”])
   (2015/C 213/59)
   Limba de procedură: engleza

      Părţile

      Reclamantă: Ferring BV (Hoofddorp, Țările de Jos) (reprezentant: A. Thünken, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieţei Interne (mărci, desene şi modele industriale) (reprezentant: D. Walicka, agent)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: Kora Corp. Ltd (Swords, Irlanda)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a patra de recurs a OAPI din 13 ianuarie 2014 (cauza R 721/2013-4) referitoare la o procedură de opoziție între Ferring BV și Kora Corp. Ltd

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă Ferring BV la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 151, 19.5.2014.


20150731007616592015/C 270/11982014CJC27020150817RO01ROINFO_JUDICIAL20150611101121Cauza C-98/14: Hotărârea Curții (Camera întâi) din 11 iunie 2015 (cerere de decizie preliminară formulată de Fővárosi Törvényszék – Ungaria) – Berlington Hungary Tanácsadó és Szolgáltató kft și alții/Magyar Állam (Trimitere preliminară – Libera prestare a serviciilor – Jocuri de noroc – Taxe naționale aplicabile exploatării jocurilor de tip slot machine instalate în sălile de jocuri – Reglementare națională care interzice exploatarea jocurilor de tip slot machine în afara cazinourilor – Principiul securității juridice și principiul protecției încrederii legitime – Directiva 98/34/CE – Obligația de comunicare către Comisie a proiectelor de reglementări tehnice – Răspunderea statului membru pentru prejudiciile cauzate de o reglementare contrară dreptului Uniunii)
 ---documentbreak--- C2702015RO1010120150611RO0011101112Hotărârea Curții (Camera întâi) din 11 iunie 2015 (cerere de decizie preliminară formulată de Fővárosi Törvényszék – Ungaria) – Berlington Hungary Tanácsadó és Szolgáltató kft și alții/Magyar Állam
   (Cauza C-98/14) (
         1
      )
   „(Trimitere preliminară — Libera prestare a serviciilor — Jocuri de noroc — Taxe naționale aplicabile exploatării jocurilor de tip slot machine instalate în sălile de jocuri — Reglementare națională care interzice exploatarea jocurilor de tip slot machine în afara cazinourilor — Principiul securității juridice și principiul protecției încrederii legitime — Directiva 98/34/CE — Obligația de comunicare către Comisie a proiectelor de reglementări tehnice — Răspunderea statului membru pentru prejudiciile cauzate de o reglementare contrară dreptului Uniunii)”2015/C 270/11Limba de procedură: maghiara
      Instanța de trimitere

   Fővárosi Törvényszék

      Părțile din procedura principală

      Reclamante: Berlington Hungary Tanácsadó és Szolgáltató kft, Lixus Szerencsejáték Szervező kft, Lixus Projekt Szerencsejáték Szervező kft, Lixus Invest Szerencsejáték Szervező kft, Megapolis Terminal Szolgáltató kft

      Pârât: Magyar Állam

      Dispozitivul

            1)

            O reglementare națională precum cea în discuție în litigiul principal, care, fără a prevedea o perioadă tranzitorie, mărește de cinci ori cuantumul unei taxe forfetare aplicabile exploatării jocurilor de tip slot machine în sălile de jocuri și care, în plus, instituie o taxă proporțională aplicabilă aceleiași activități, constituie o restricție privind libera prestare a serviciilor, garantată de articolul 56 TFUE, în cazul în care este de natură să interzică, să îngreuneze sau să facă mai puțin atractivă exercitarea liberei prestări a serviciilor de exploatare a jocurilor de tip slot machine în sălile de jocuri, aspect a cărui verificare revine instanței naționale.

            2)

            O reglementare națională precum cea în discuție în litigiul principal, care, fără a prevedea nici o perioadă tranzitorie, nici despăgubirea operatorilor sălilor de jocuri, interzice exploatarea jocurilor de tip slot machine în afara cazinourilor, constituie o restricție privind libera prestare a serviciilor, garantată de articolul 56 TFUE.

            3)

            Restricțiile privind libera prestare a serviciilor care pot decurge din reglementări naționale precum cele în discuție în litigiul principal nu pot fi justificate de motive imperative de interes general decât în cazul în care instanța națională concluzionează, în urma unei aprecieri globale a împrejurărilor în care au avut loc adoptarea și punerea în aplicare a acestor reglementări:

                     —

                     că ele urmăresc în mod real mai întâi obiective legate de protecția consumatorilor împotriva dependenței de jocuri și de lupta împotriva activităților infracționale și frauduloase legate de jocuri, simpla împrejurare că o restricție privind activitățile de jocuri de noroc avantajează în mod accesoriu, prin intermediul unei creșteri a veniturilor fiscale, bugetul statului membru vizat neputând împiedica să se considere că această restricție urmărește mai întâi în realitate astfel de obiective;

                     —

                     că ele urmăresc aceste obiective în mod coerent și sistematic și

                     —

                     că ele îndeplinesc cerințele care decurg din principiile generale de drept al Uniunii, în special din principiile securității juridice și protecției încrederii legitime, precum și din dreptul de proprietate.

            4)

            Articolul 1 punctul 11 din Directiva 98/34/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 22 iunie 1998 referitoare la procedura de furnizare de informații în domeniul standardelor, al reglementărilor tehnice și al normelor privind serviciile societății informaționale, astfel cum a fost modificată prin Directiva 2006/96/CE a Consiliului din 20 noiembrie 2006, trebuie interpretat în sensul că

                     —

                     prevederile unei reglementări naționale care măresc de cinci ori cuantumul unei taxe forfetare aplicabile în cazul exploatării jocurilor de tip slot machine în sălile de jocuri și care, în plus, instituie o taxă proporțională aplicabilă aceleiași activități nu constituie „reglementări tehnice” în sensul acestei dispoziții și că

                     —

                     prevederile unei reglementări naționale care interzic exploatarea jocurilor de tip slot machine în afara cazinourilor constituie „reglementări tehnice” în sensul dispoziției menționate, proiectele acestora trebuind să facă obiectul comunicării prevăzute la articolul 8 alineatul (1) primul paragraf din această directivă.

            5)

            Articolul 56 TFUE are drept obiect să confere drepturi particularilor, astfel încât încălcarea sa de către un stat membru, inclusiv prin activitatea sa legislativă, dă naștere unui drept al particularilor de a obține de la acel stat membru repararea prejudiciului suferit ca urmare a acestei încălcări, cu condiția ca încălcarea menționată să fie suficient de gravă și să existe o legătură de cauzalitate directă între încălcarea menționată și prejudiciul suferit, aspect a cărui verificare revine instanței naționale.

            6)

            Articolele 8 și 9 din Directiva 98/34, astfel cum a fost modificată prin Directiva 2006/96, nu au ca obiect să confere drepturi particularilor, astfel încât încălcarea lor de către un stat membru nu dă naștere unui drept al particularilor de a obține de la acel stat membru repararea în temeiul dreptului Uniunii a prejudiciului suferit ca urmare a acestei încălcări.

            7)

            Faptul că reglementări naționale precum cele în discuție în litigiul principal vizează un domeniu de competența statelor membre nu afectează răspunsurile care trebuie date la întrebările adresate de instanța de trimitere.

      (
         1
      )	JO C 142, 12.5.2014.


title: Cauza T-127/09 RENV: Hotărârea Tribunalului din 14 ianuarie 2015 – Abdulrahim/Consiliul și Comisia [ „Trimitere spre rejudecare după anulare — Politica externă și de securitate comună — Măsuri restrictive împotriva anumitor persoane și entități care au legătură cu Osama ben Laden, cu rețeaua Al-Qaida și cu talibanii — Regulamentul (CE) nr. 881/2002 — Înghețarea fondurilor și resurselor economice ale unei persoane incluse pe o listă stabilită de un organism al Organizației Națiunilor Unite — Includerea numelui acestei persoane pe lista care figurează în anexa I la Regulamentul (CE) nr. 881/2002 — Acțiune în anulare — Admisibilitate — Termen de introducere a acțiunii — Depășire — Eroare scuzabilă — Drepturi fundamentale — Dreptul la apărare — Dreptul la protecție jurisdicțională efectivă — Dreptul la respectarea proprietății — Dreptul la respectarea vieții private și de familie” ]

text:
               23.2.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 65/28

         Hotărârea Tribunalului din 14 ianuarie 2015 – Abdulrahim/Consiliul și Comisia
   (Cauza T-127/09 RENV) (1)

   ([„Trimitere spre rejudecare după anulare - Politica externă și de securitate comună - Măsuri restrictive împotriva anumitor persoane și entități care au legătură cu Osama ben Laden, cu rețeaua Al-Qaida și cu talibanii - Regulamentul (CE) nr. 881/2002 - Înghețarea fondurilor și resurselor economice ale unei persoane incluse pe o listă stabilită de un organism al Organizației Națiunilor Unite - Includerea numelui acestei persoane pe lista care figurează în anexa I la Regulamentul (CE) nr. 881/2002 - Acțiune în anulare - Admisibilitate - Termen de introducere a acțiunii - Depășire - Eroare scuzabilă - Drepturi fundamentale - Dreptul la apărare - Dreptul la protecție jurisdicțională efectivă - Dreptul la respectarea proprietății - Dreptul la respectarea vieții private și de familie”])
   (2015/C 065/38)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamant: Abdulbasit Abdulrahim (Londra, Regatul Unit) (reprezentanți: P. Moser, QC, E. Grieves, barrister, H. Miller și R. Graham, solicitors)

      Pârâte: Consiliul Uniuni Europene (reprezentanți: E. Finnegan și G. Étienne, agenți) și Comisia Europeană (reprezentanți: E. Paasivirta și G. Valero Jordana, agenți)

      Obiectul

   Inițial, pe de o parte, o cerere de anulare în parte a Regulamentului (CE) nr. 881/2002 al Consiliului din 27 mai 2002 de instituire a unor măsuri restrictive specifice împotriva anumitor persoane și entități care au legătură cu Osama ben Laden, cu rețeaua Al-Qaida și cu talibanii și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 467/2001 al Consiliului de interzicere a exportului anumitor mărfuri și servicii către Afganistan, de întărire a interdicției de zbor și de extindere a înghețării fondurilor și a altor resurse financiare în ceea ce-i privește pe talibanii din Afganistan (JO L 139, p. 9, Ediție specială, 18/vol. 1, p. 189), astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (CE) nr. 1330/2008 al Comisiei din 22 decembrie 2008 de modificare pentru a 103-a oară a Regulamentului nr. 881/2002 (JO L 345, p. 60) sau a acestui din urmă regulament, în măsura în care îl privește pe reclamant, și, pe de altă parte, o cerere de reparare a prejudiciului pretins cauzat prin aceste acte.

      Dispozitivul

               1)

               Anulează Regulamentul (CE) nr. 1330/2008 al Comisiei din 22 decembrie 2008 de modificare pentru a 103-a oară a Regulamentului (CE) nr. 881/2002 al Consiliului de instituire a unor măsuri restrictive specifice împotriva anumitor persoane și entități care au legătură cu Osama ben Laden, cu rețeaua Al-Qaida și cu talibanii, în măsura în care îl privește pe domnul Abdulbasit Abdulrahim.

               2)

               Consiliul Uniunii Europene și Comisia Europeană suportă, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, cheltuielile de judecată efectuate de domnul Abdulrahim în legătură cu acțiunea în anulare, precum și sumele avansate de Tribunal cu titlu de asistență judiciară.

      (1)  JO C 167, 18.7.2009.


title: Cauza C-552/08 P: Ordonanța Curții din 1 octombrie 2009 — Agrar-Invest-Tatschl GmbH/Comisia Comunităților Europene [Recurs — Codul vamal — Articolul 220 alineatul (2) litera (b) — Recuperare ulterioară a taxelor la import — Neînscrierea ulterioară în evidența contabilă a taxelor la import — Aviz adresat importatorilor — Bună credință]

text:
               16.1.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 11/11

         Ordonanța Curții din 1 octombrie 2009 — Agrar-Invest-Tatschl GmbH/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza C-552/08 P) (1)

   (Recurs - Codul vamal - Articolul 220 alineatul (2) litera (b) - Recuperare ulterioară a taxelor la import - Neînscrierea ulterioară în evidența contabilă a taxelor la import - Aviz adresat importatorilor - Bună credință)
   2010/C 11/19
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Recurentă: Agrar-Invest-Tatschl GmbH (reprezentant: O. Wenzlaff, Rechtsanwalt)

      Cealaltă parte în proces: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: S. Schønberg, agent, B. Wägenbaur, Rechtsanwalt)

      Obiectul

   Recurs formulat împotriva Hotărârii Tribunalului de Primă Instanță (Camera a opta) din 8 octombrie 2008, Agrar-Invest-Tatschl/Comisia (T-51/07), prin care Tribunalul a respins acțiunea având ca obiect cererea de anulare în parte a Deciziei Comisiei C(2006) 5789 final din 4 decembrie 2006 prin care s-a constatat că trebuie să se recurgă la recuperarea ulterioară a unei părți din taxele la import care nu fuseseră aplicate reclamantei pentru importul de zahăr provenind din Croația — Excluderea bunei credințe a debitorului în cazul în care a fost publicat de către Comisie un aviz către importatori — Apreciere greșită a efectelor pe care le are asupra criteriului bunei credințe confirmarea a posteriori a autenticității și a exactității certificatelor de origine de către administrația vamală a statului de export

      Dispozitivul

               1.

               Respinge recursul.

               2.

               Obligă Agrar Invest Tatschl GmbH la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 55, 7.3.2009.


title: Cauza C-625/15 P: Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 8 iunie 2017 – Schniga GmbH/Oficiul Comunitar pentru Soiuri de Plante, Brookfield New Zealand Ltd, Elaris SNC [Recurs — Protecția comunitară a soiurilor de plante — Cerere de protecție comunitară — Soiul de mere „Gala Schnitzer” — Examinare tehnică — Principii directoare formulate de consiliul de administrație al Oficiului Comunitar pentru Soiuri de Plante (OCSP) — Regulamentul (CE) nr. 1239/95 — Articolul 23 alineatul (1) — Competențele președintelui OCSP — Adăugarea unui caracter distinctiv în urma examinării tehnice — Stabilitatea caracterului în cursul a două cicluri de cultură]

text:
               31.7.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 249/7

         Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 8 iunie 2017 – Schniga GmbH/Oficiul Comunitar pentru Soiuri de Plante, Brookfield New Zealand Ltd, Elaris SNC
   (Cauza C-625/15 P) (1)

   ([Recurs - Protecția comunitară a soiurilor de plante - Cerere de protecție comunitară - Soiul de mere „Gala Schnitzer” - Examinare tehnică - Principii directoare formulate de consiliul de administrație al Oficiului Comunitar pentru Soiuri de Plante (OCSP) - Regulamentul (CE) nr. 1239/95 - Articolul 23 alineatul (1) - Competențele președintelui OCSP - Adăugarea unui caracter distinctiv în urma examinării tehnice - Stabilitatea caracterului în cursul a două cicluri de cultură])
   (2017/C 249/09)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Recurentă: Schniga GmbH (reprezentanți: R. Kunze și G. Würtenberger, Rechtsanwälte)

      Celelalte părți din procedură: Oficiul Comunitar pentru Soiuri de Plante (reprezentanți: M. Ekvad și F. Mattina, agenți), Brookfield New Zealand Ltd, Elaris SNC (reprezentant: M. Eller, avvocato)

      Dispozitivul

               1)

               Anulează Hotărârea Tribunalului Uniunii Europene din 10 septembrie 2015, Schniga/OCSP – Brookfield New Zealand și Elaris (Gala Schnitzer) (T-91/14 și T-92/14, nepublicată, EU:T:2015:624).

               2)

               Anulează Deciziile Camerei de recurs a Oficiului Comunitar pentru Soiuri de Plante (OCSP) din 20 septembrie 2013 privind acordarea protecției comunitare a soiurilor de plante pentru soiul de mere Gala Schnitzer (cauzele A 003/2007 și A 004/2007).

               3)

               Oficiul Comunitar pentru Soiuri de Plante suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de Schniga GmbH.

               4)

               Brookfield New Zealand Ltd și Elaris SNC suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 27, 25.1.2016.


title: Cauza C-398/13 P: Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 3 septembrie 2015 – Inuit Tapiriit și alții/Comisia Europeană, Parlamentul European, Consiliul Uniunii Europene [Recurs — Regulamentul (CE) nr. 737/2010 — Regulament de stabilire a normelor de aplicare a Regulamentului (CE) nr. 1007/2009 — Comerț cu produse derivate din focă — Restricții privind importul și comercializarea produselor menționate — Validitate — Temei juridic — Articolul 95 CE — Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene — Articolul 17 — Declarația Organizației Națiunilor Unite privind drepturile popoarelor indigene — Articolul 19]

text:
               26.10.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 354/4

         Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 3 septembrie 2015 – Inuit Tapiriit și alții/Comisia Europeană, Parlamentul European, Consiliul Uniunii Europene
   (Cauza C-398/13 P) (1)

   ([Recurs - Regulamentul (CE) nr. 737/2010 - Regulament de stabilire a normelor de aplicare a Regulamentului (CE) nr. 1007/2009 - Comerț cu produse derivate din focă - Restricții privind importul și comercializarea produselor menționate - Validitate - Temei juridic - Articolul 95 CE - Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene - Articolul 17 - Declarația Organizației Națiunilor Unite privind drepturile popoarelor indigene - Articolul 19])
   (2015/C 354/03)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Recurenți: Inuit Tapiriit Kanatami, Nattivak Hunters and Trappers Association, Pangnirtung Hunters' and Trappers' Association, Jaypootie Moesesie, Allen Kooneeliusie, Toomasie Newkingnak, David Kuptana, Karliin Aariak, Canadian Seal Marketing Group, Ta Ma Su Seal Products, Inc., Fur Institute of Canada, NuTan Furs, Inc., GC Rieber Skinn AS, Inuit Circumpolar Council, Johannes Egede, Kalaallit Nunaanni Aalisartut Piniartullu Kattuffiat (KNAPK), William E. Scott & Son, Association des chasseurs de phoques des Îles-de-la-Madeleine, Hatem Yavuz Deri Sanayi iç Ve Diş Ticaret Ltd Şirketi, Northeast Coast Sealers' Co-Operative Society, Lt (reprezentanți: H. Viaene, J. Bouckaert și D. Gillet, advocaten)

      Celelalte părți din procedură: Comisia Europeană (reprezentanți: K. Mifsud-Bonnici și C. Hermes, agenți), Parlamentul European (reprezentanți: L. Visaggio și J. Rodrigues, agenți), Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: K. Michoel și M. Moore, agenți)

      Dispozitivul

               1)

               Respinge recursul.

               2)

               Obligă Inuit Tapiriit Kanatami, Nattivak Hunters and Trappers Organisation, Pangnirtung Hunters’ and Trappers’ Organisation, pe domnii Jaypootie Moesesie, Allen Kooneeliusie, Toomasie Newkingnak și David Kuptana, pe doamna Karliin Aariak, Canadian Seal Marketing Group, Ta Ma Su Seal Products, Inc., Fur Institute of Canada, NuTan Furs, Inc., GC Rieber Skinn AS, Inuit Circumpolar Council Greenland (ICC-Greenland), pe domnul Johannes Egede, Kalaallit Nunaanni Aalisartut Piniartullu Kattuffiat (KNAPK), William E. Scott & Son, Association des chasseurs de phoques des Îles-de-la-Madeleine, Hatem Yavuz Deri Sanayi iç Ve Diș Ticaret Ltd Șirketi și Northeast Coast Sealers’ Co-Operative Society Ltd să suporte, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, și pe cele efectuate de Comisia Europeană.

               3)

               Parlamentul European și Consiliul Uniunii Europene suportă fiecare propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 274, 21.9.2013.


title: Cauza T-769/14: Ordonanța Tribunalului din 7 iulie 2015 – CGI Luxembourg și Intrasoft International/Parlamentul („Acțiune în anulare și în despăgubire — Contracte de achiziții publice de servicii — Dezvoltare și mentenanță a unor sisteme de producere a informației — Clasarea unui ofertant în procedura în cascadă — Anularea deciziilor atacate — Nepronunțare asupra fondului”)

text:
               28.9.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 320/29

         Ordonanța Tribunalului din 7 iulie 2015 – CGI Luxembourg și Intrasoft International/Parlamentul
   (Cauza T-769/14) (1)

   ((„Acțiune în anulare și în despăgubire - Contracte de achiziții publice de servicii - Dezvoltare și mentenanță a unor sisteme de producere a informației - Clasarea unui ofertant în procedura în cascadă - Anularea deciziilor atacate - Nepronunțare asupra fondului”))
   (2015/C 320/45)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamante: CGI Luxembourg SA (Bertrange, Luxemburg) și Intrasoft International SA (Luxemburg, Luxemburg) (reprezentant: N. Korogiannakis, avocat)

      Pârât: Parlamentul European (reprezentanți: B. Simon și L. Darie, agenți)

      Obiectul

   Pe de o parte, cerere de anulare a deciziilor Parlamentului de clasificare a ofertei reclamantelor în a doua poziție pentru atribuirea contractului în cascadă privind lotul nr. 3, „Dezvoltare și mentenanță a sistemelor de producere a informației”, în procedura deschisă de cerere de ofertă PE/ITEC/ITS14, „Prestare de servicii informatice externe”, și de atribuire a primului contract în cascadă în această procedură de cerere de ofertă unui alt consorțiu și, pe de altă parte, cerere de despăgubiri.

      Dispozitivul

               1)

               Constată că nu mai este necesar să se pronunțe asupra fondului acțiunii.

               2)

               Fiecare parte suportă propriile cheltuieli de judecată, inclusiv pe cele efectuate în cadrul procedurii privind măsurile provizorii.

      (1)  JO C 46, 9.2.2015.


title: Cauza T-455/11 P: Recurs introdus la 11 august 2011 de Oficiul European de Poliție (Europol) împotriva Hotărârii pronunțate la 26 mai 2011 de Tribunalul Funcției Publice în cauza F-83/09, Kalmár/Europol

text:
               1.10.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 290/19

         Recurs introdus la 11 august 2011 de Oficiul European de Poliție (Europol) împotriva Hotărârii pronunțate la 26 mai 2011 de Tribunalul Funcției Publice în cauza F-83/09, Kalmár/Europol
   (Cauza T-455/11 P)
   2011/C 290/27
   Limba de procedură: olandeza

      Părțile

      Recurent: Oficiul European de Poliție (Europol) (reprezentanți: D. Neumann, D. El Khoury și J. Arnould, agenți, asistați de D. Waelbroeck și E. Antypas, avocați)

      Cealaltă parte în proces: Andreas Kalmár (Haga, Țările de Jos)

      Concluziile

   Recurentul solicită Tribunalului:

               —

               Anularea hotărârii atacate și soluționarea fondului cauzei, în măsura în care Tribunalul Funcției Publice

                           (a)

                           a anulat decizia Europol din 4 februarie prin care directorul Europol a reziliat contractul pe durată determinată al domnului Kalmár, decizia din 24 februarie 2009 prin care directorul Europol a scutit persoana interesată de obligația de a lucra pe durata termenului de preaviz, precum și decizia din 18 iulie 2009 de respingere a contestației acestuia;

                           (b)

                           a obligat Europol la plata către reclamant a sumei de 5 000 de euro cu titlul de despăgubiri;

                           (c)

                           a obligat Europol la plata propriilor cheltuieli de judecată, precum și a celor efectuate de domnul Kalmár;

               —

               obligarea intimatului la plata tuturor cheltuielilor de judecată aferente procedurii în primă instanță, precum și a celor aferente recursului.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea recursului, recurentul invocă șase motive.

               1.

               Primul motiv, întemeiat pe încălcarea interdicției de a se pronunța ultra petitia și pe încălcarea dreptului la apărare. Potrivit recurentului, Tribunalul Funcției Publice a efectuat propria examinare pe baza unor motive diferite de cele invocate de reclamant.

               2.

               Al doilea motiv, întemeiat pe o apreciere juridică eronată în analiza legalității deciziilor atacate. Tribunalul Funcției Publice a aplicat în mod greșit, în special, obligația de asistență și obligația de motivare.

               3.

               Al treilea motiv, întemeiat pe eroarea de drept săvârșită de Tribunalul Funcției Publice cu privire la obiectul acțiunii în anulare. În opinia recurentului, Tribunalul Funcției Publice ar fi trebuit să califice decizia din 18 iulie 2009 ca fiind o decizie atacabilă, care este astfel supusă controlului judecătoresc.

               4.

               Al patrulea motiv, întemeiat pe numeroasele erori cuprinse în hotărârea Tribunalului Funcției Publice potrivit căruia Europol nu a ținut „deloc” seama sau a ținut „în mod necorespunzător” seama de anumite elemente de fapt relevante și care nu pot fi neglijate cu ocazia adoptării deciziei de concediere a persoanei în cauză.

               5.

               Al cincilea motiv, întemeiat pe motivarea insuficientă a hotărârii atacate.

               6.

               Al șaselea motiv, întemeiat pe acordarea în mod greșit a despăgubirilor.


title: Cauza C-196/12: Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 19 noiembrie 2013 — Comisia Europeană/Consiliul Uniunii Europene (Acțiune în constatarea abținerii de a acționa — Ajustare anuală a remunerațiilor și a pensiilor funcționarilor și ale celorlalți agenți ai Uniunii Europene — Statutul funcționarilor — Ajustare a coeficienților corectori — Decizie a Consiliului — Refuz de a adopta propunerea Comisiei — Abținere de a acționa — Inadmisibilitate)

text:
               8.2.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 39/4

         Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 19 noiembrie 2013 — Comisia Europeană/Consiliul Uniunii Europene
   (Cauza C-196/12) (1)

   (Acțiune în constatarea abținerii de a acționa - Ajustare anuală a remunerațiilor și a pensiilor funcționarilor și ale celorlalți agenți ai Uniunii Europene - Statutul funcționarilor - Ajustare a coeficienților corectori - Decizie a Consiliului - Refuz de a adopta propunerea Comisiei - Abținere de a acționa - Inadmisibilitate)
   2014/C 39/07
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: J. Currall, D. Martin și J.-P. Keppenne, agenți)

      Intervenient în susținerea reclamantei: Parlamentul European (reprezentanți: A. Neergaard și S. Seyr, agenți)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: M. Bauer și J. Herrmann, agenți)

      Interveniente în susținerea pârâtului: Republica Federală Germania (reprezentanți: T. Henze și J. Möller, agenți), Regatul Spaniei (reprezentanți: N. Díaz Abad și S. Centeno Huerta, agenți), Regatul Țărilor de Jos (reprezentanți: C. Wissels și M. Bulterman, agenți), Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord (reprezentanți: E. Jenkinson și J. Beeko, agenți, asistați de R. Palmer, barrister)

      Obiectul

   Acțiune în constatarea abținerii de a acționa — Abținere nelegală a Consiliului de a adopta propunerea Comisiei referitoare la un regulament al Consiliului întemeiat pe articolul 3 din anexa XI la statut de ajustare, începând cu 1 iulie 2011, a remunerațiilor și a pensiilor funcționarilor și ale celorlalți agenți ai Uniunii Europene, precum și a coeficienților corectori aferenți — Refuzul ajustării coeficienților corectori aplicabili locurilor de repartizare — Încălcarea articolelor 64 și 65 din Statutul funcționarilor, precum și a articolelor 1, 3 și 10 din anexa XI la acesta

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Obligă Comisia Europeană la plata cheltuielilor de judecată.

               3.

               Republica Federală Germania, Regatul Spaniei, Regatul Țărilor de Jos, Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord, precum și Parlamentul European suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 184, 23.6.2012.


title: Cauza C-474/08: Hotărârea Curții (Camera a șasea) din 29 octombrie 2009 — Comisia Comunităților Europene/Regatul Belgiei [Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Neadoptarea tuturor dispozițiilor necesare pentru a se conforma articolului 23 alineatele (2) și (5) din Directiva 2003/54/CE Directiva 2003/54/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 26 iunie 2003 privind normele comune pentru piața internă de energie electrică — Competențele autorității de reglementare în sectorul electricității]

text:
               19.12.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 312/9

         Hotărârea Curții (Camera a șasea) din 29 octombrie 2009 — Comisia Comunităților Europene/Regatul Belgiei
   (Cauza C-474/08) (1)

   (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru - Neadoptarea tuturor dispozițiilor necesare pentru a se conforma articolului 23 alineatele (2) și (5) din Directiva 2003/54/CE Directiva 2003/54/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 26 iunie 2003 privind normele comune pentru piața internă de energie electrică - Competențele autorității de reglementare în sectorul electricității)
   2009/C 312/13
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: M. Patakia și B. Schima, agenți)

      Pârât: Regatul Belgiei (reprezentanți: C. Pochet, agent, J. Scalais și O. Vanhulst, avocați)

      Obiectul

   Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Nedoptarea tuturor dispozițiilor necesare pentru a se conforma articolului 23 alineatele (2) și (5) din Directiva 2003/54/CE Directiva 2003/54/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 26 iunie 2003 privind normele comune pentru piața internă de energie electrică și de abrogare a Directivei 96/92/CE (JO L 176, p. 37, Ediție specială, 12/vol. 2, p. 61) — Competențele autorității de reglementare în sectorul energiei electrice

      Dispozitivul

               1.

               Regatul Belgiei,

                           —

                           prin faptul că nu a prevăzut că situațiile de refuz al accesului la rețeaua de distribuție sau de transport de energie electrică pot fi adresate autorității de reglementare, care trebuie să statueze în consecință printr-o decizie obligatorie în termen de două luni, în conformitate cu dispozițiile articolului 23 alineatul (5) din Directiva 2003/54/CE Directiva 2003/54/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 26 iunie 2003 privind normele comune pentru piața internă de energie electrică și de abrogare a Directivei 96/92/CE și

                           —

                           prin atribuirea unei alte autorități decât autoritatea de reglementare a competenței de a defini elementele decisive pentru calculul tarifelor, în ceea ce privește anumite instalații de transport de energie electrică, contrar dispozițiilor articolului 23 alineatul (2) litera (a) din Directiva 2003/54,

                     nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul acestei directive.

               2.

               Obligă Regatul Belgiei la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 32, 7.2.2009.


title: Cauza T-412/06: Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 10 decembrie 2008 — Vitro Corporativo/OAPI — VKR Holding (Vitro) ( Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare figurative Vitro — Marcă comunitară verbală anterioară VITRAL — Motiv relativ de refuz — Risc de confuzie — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 )

text:
               7.2.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 32/29

         Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 10 decembrie 2008 — Vitro Corporativo/OAPI — VKR Holding (Vitro)
   (Cauza T-412/06) (1)

   („Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare figurative Vitro - Marcă comunitară verbală anterioară VITRAL - Motiv relativ de refuz - Risc de confuzie - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 40/94’)
   (2009/C 32/54)
   Limba de procedură: spaniola
   Părțile

      Reclamantă: Vitro Corporativo, SA de CV (Garza García, Nuevo Léon, Mexic) (reprezentant: J. Botella Reyna, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: J. Laporta Insa, agent)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: VKR Holding A/S (Søborg, Danemarca)
   Obiectul
   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a doua de recurs a OAPI din 13 octombrie 2006 (cauza R 1364/2005-2) privind o procedură de opoziție între VKR Holding A/S și Vitro Corporativo, SA de CV.
   Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă Vitro Corporativo, SA de CV la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 42, 24.2.2007.


title: Cauza F-93/14: Acțiune introdusă la 12 septembrie 2014 – ZZ/OAPI

text:
               12.1.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 7/48

         Acțiune introdusă la 12 septembrie 2014 – ZZ/OAPI
   (Cauza F-93/14)
   (2015/C 007/56)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: ZZ (reprezentant: S. Pappas, avocat)

      Pârât: OAPI

      Obiectul și descrierea litigiului

   Anularea deciziei OAPI, redactată în temeiul deciziei președintelui Oficiului din 29 martie 2012 privind munca la distanță, de a nu îi aproba reclamantei să lucreze la distanță la Barcelona și, așadar, de a o obliga să se întoarcă la Alicante

      Concluziile reclamantei

               —

               Anularea deciziei atacate;

               —

               obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată din actuala procedură.