title: Cauza T-522/13: Acțiune introdusă la 26 septembrie 2013 — Kenzo Tsujimoto/OAPI — Kenzo (KENZO ESTATE)

text:
               30.11.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 352/20

         Acțiune introdusă la 26 septembrie 2013 — Kenzo Tsujimoto/OAPI — Kenzo (KENZO ESTATE)
   (Cauza T-522/13)
   2013/C 352/38
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

      Părțile

      Reclamant: Kenzo Tsujimoto (Osaka, Japonia) (reprezentant: A. Wenninger-Lenz, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Kenzo SA (Paris, Franța)

      Concluziile

   Reclamantul solicită Tribunalului:

               —

               anularea Deciziei Camerei a doua de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 3 iulie 2013 în cauza R 1363/2012-2;

               —

               obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

      Solicitantul mărcii comunitare: reclamantul

      Marca comunitară vizată: marca verbală KENZO ESTATE pentru produse și servicii din clasele 29, 30, 31, 35, 41 și 43 — cerere de înregistrare a mărcii internaționale nr. W 1 016 724

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în procedura opoziției: cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

      Marca sau semnul invocat: cererea de înregistrare a mărcii comunitare nr. 720706 pentru marca verbală KENZO pentru produse din clasele 3, 18 și 25

      Decizia diviziei de opoziție: respinge opoziția

      Decizia camerei de recurs: admite în parte calea de atac

      Motivele invocate: încălcarea articolului 8 alineatul (5) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 al Consiliului din 26 februarie 2009 privind marca comunitară.


title: Cauza T-525/09: Acțiune introdusă la 28 decembrie 2009 — MIP Metro/OAPI — Metronia (METRONIA)

text:
               27.3.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 80/31

         Acțiune introdusă la 28 decembrie 2009 — MIP Metro/OAPI — Metronia (METRONIA)
   (Cauza T-525/09)
   2010/C 80/52
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

      Părțile

      Reclamantă: MIP Metro Group Intellectual Property GmbH & Co. KG (Düsseldorf, Germania) (reprezentanți: R. Kaase și J. C. Plate, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Metronia, SA (Madrid, Spania)

      Concluziile reclamantei

               —

               anularea deciziei Camerei întâi de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 8 octombrie 2009 în cauza R 1315/2006-1, în măsura în care acțiunea a fost respinsă pentru motivul că nu era conformă articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 al Consiliului [devenit articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009] și

               —

               obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată, inclusiv a celor efectuate în cadrul procedurilor de opoziție și de recurs.

      Motivele și principalele argumente

      Solicitantul mărcii comunitare: cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs.

      Marca comunitară vizată: marca figurativă „METRONIA”, pentru produse și servicii din clasele 9, 20, 28 și 41.

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în sprijinul opoziției: reclamanta.

      Marca sau semnul invocat în sprijinul opoziției: marca figurativă germană „METRO” înregistrată pentru produse și servicii din clasele 9, 20, 28 și 41.

      Decizia diviziei de opoziție: admite opoziția și respinge cererea de înregistrare a mărcii comunitare.

      Decizia camerei de recurs: admite recursul, respinge opoziția și, prin urmare, admite înregistrarea mărcii comunitare pentru toate produsele și serviciile.

      Motivele invocate: încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 40/94 [devenit articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 al Consiliului] întrucât camera de recurs a considerat în mod eronat că nu există un risc de confuzie între mărcile în cauză.


title: Cauza C-343/13: Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 5 martie 2015 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunal do Trabalho de Leiria – Portugalia) – Modelo Continente Hipermercados SA/Autoridade Para As Condições de Trabalho – Centro Local do Lis (ACT) (Trimitere preliminară — Regimul fuziunilor societăților pe acțiuni — Directiva 78/855/CEE — Fuziune prin absorbție — Articolul 19 — Efecte — Transferul tuturor activelor și pasivelor societății absorbite către societatea absorbantă — Încălcare săvârșită de societatea absorbită înainte de fuziune — Constatarea încălcării prin decizie administrativă ulterior acestei fuziuni — Drept național — Transferul răspunderii contravenționale a societății absorbite — Admisibilitate)

text:
               27.4.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 138/6

         Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 5 martie 2015 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunal do Trabalho de Leiria – Portugalia) – Modelo Continente Hipermercados SA/Autoridade Para As Condições de Trabalho – Centro Local do Lis (ACT)
   (Cauza C-343/13) (1)

   ((Trimitere preliminară - Regimul fuziunilor societăților pe acțiuni - Directiva 78/855/CEE - Fuziune prin absorbție - Articolul 19 - Efecte - Transferul tuturor activelor și pasivelor societății absorbite către societatea absorbantă - Încălcare săvârșită de societatea absorbită înainte de fuziune - Constatarea încălcării prin decizie administrativă ulterior acestei fuziuni - Drept național - Transferul răspunderii contravenționale a societății absorbite - Admisibilitate))
   (2015/C 138/06)
   Limba de procedură: portugheza

      Instanța de trimitere

   Tribunal do Trabalho de Leiria

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Modelo Continente Hipermercados SA

      Pârâtă: Autoridade Para As Condições de Trabalho – Centro Local do Lis (ACT)

      Dispozitivul

   Articolul 19 alineatul (1) din A treia directivă 78/855/CEE a Consiliului din 9 octombrie 1978 în temeiul articolului 54 alineatul (3) litera (g) din tratat, privind fuziunile societăților comerciale pe acțiuni, astfel cum a fost modificată prin Directiva 2009/109/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 16 septembrie 2009, trebuie interpretat în sensul că o „fuziune prin absorbție”, în sensul articolului 3 alineatul (1) din directiva menționată, determină transferul către societatea absorbantă al obligației de a plăti o amendă aplicată prin decizie definitivă ulterior acestei fuziuni, pentru încălcări ale dreptului muncii săvârșite de societatea absorbită înainte de respectiva fuziune.

      (1)  JO C 260, 7.9.2013.


title: Cauza T-403/13: Ordonanța Tribunalului din 21 mai 2015 – APRAM/Comisia [„Acțiune în anulare — Fondul de coeziune — Regulamentul (CE) nr. 1164/94 — Reducerea contribuției financiare — Lipsa afectării directe — Inadmisibilitate”]

text:
               13.7.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 228/13

         Ordonanța Tribunalului din 21 mai 2015 – APRAM/Comisia
   (Cauza T-403/13) (1)

   ([„Acțiune în anulare - Fondul de coeziune - Regulamentul (CE) nr. 1164/94 - Reducerea contribuției financiare - Lipsa afectării directe - Inadmisibilitate”])
   (2015/C 228/15)
   Limba de procedură: portugheza

      Părțile

      Reclamantă: APRAM – Administração dos Portos da Região Autónoma da Madeira, SA (Funchal, Portugalia) (reprezentant: M. Gorjão-Henriques, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: P. Guerra e Andrade și D. Recchia, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare a Deciziei C (2013) 1870 a Comisiei din 27 martie 2013 privind reducerea contribuției financiare acordate de Fondul de coeziune pentru proiectul „Dezvoltarea infrastructurilor portuare din regiunea autonomă Madeira – Portul Caniçal”, Madeira (Portugalia)

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea ca inadmisibilă.

               2)

               APRAM – Administração dos Portos da Região Autónoma da Madeira, SA suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de Comisia Europeană.

      (1)  JO C 367, 14.12.2013.


title: Cauza T-197/08: Ordonanța Tribunalului din 11 mai 2010 — Polson și alții/Comisia

text:
               3.7.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 179/57

         Ordonanța Tribunalului din 11 mai 2010 — Polson și alții/Comisia
   (Cauza T-197/08) (1)

   2010/C 179/99

      Limba de procedură: engleza

   Președintele Camerei a treia a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 209, 15.8.2008.


title: Cauza T-250/09: Hotărârea Tribunalului din 22 septembrie 2011 — Cesea Group/OAPI — Mangini & C. (Mangiami) [ Marcă comunitară — Procedură de declarare a nulității — Marca comunitară figurativă Mangiami — Marca internațională verbală anterioară MANGINI — Admisibilitatea elementelor de probă noi — Articolul 76 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 ]

text:
               29.10.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 319/16

         Hotărârea Tribunalului din 22 septembrie 2011 — Cesea Group/OAPI — Mangini & C. (Mangiami)
   (Cauza T-250/09) (1)

   (Marcă comunitară - Procedură de declarare a nulității - Marca comunitară figurativă Mangiami - Marca internațională verbală anterioară MANGINI - Admisibilitatea elementelor de probă noi - Articolul 76 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009)
   2011/C 319/30
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Reclamantă: Cesea Group Srl (Rome, Italia) (reprezentanți: D. De Simone, D. Demarinis și J. Wrede, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: P. Bullock, agent)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: Mangini & C. Srl (Sestri Levante, Italia)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a doua de recurs a OAPI din 20 aprilie 2009 (cauza R 982/2008-2) privind o procedură de declarare a nulității între Mangini & C. Srl și Cesea Group Srl

      Dispozitivul

               1.

               Anulează Decizia Camerei a doua de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI) din 20 aprilie 2009 (cauza R 982/2008-2).

               2.

               Obligă OAPI la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 193, 15.8.2009.


title: Cauza T-45/07: Acțiune introdusă la data de 16 februarie 2007 — Unipetrol/Comisie

text:
               14.4.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 82/49

         Acțiune introdusă la data de 16 februarie 2007 — Unipetrol/Comisie
   (Cauza T-45/07)
   (2007/C 82/103)
   Limba de procedură: engleza
   Părțile

      Reclamantă: Unipetrol a.s. (Praga, Republica Cehă) (reprezentanți: J. Matějček și I. Janda, lawyers)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene
   Concluziile reclamantei

               —

               anularea deciziei atacate în tot sau în parte, cel puțin în cât privește Unipetrol;

               —

               în subsidiar, exercitarea de către Tribunal a deplinei sale jurisdicții; și

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   Reclamanta solicită anularea Deciziei C(2006) 5700 final a Comisiei din 29 noiembrie 2006 în cauza COMP/F/38.638 — Cauciuc butadienă și cauciuc butadienă-stiren în emulsie, prin care Comisia a stabilit că reclamanta, împreună cu alte întreprinderi a încălcat articolul 81 CE și articolul 53 din Acordul privind Spațiul Economic European prin: realizarea unui acord asupra obiectivelor de prețuri pentru produse, împărțirea clienților prin acorduri de neagresiune și schimbul de informații comerciale privind prețurile, concurenții și clienții.
   În susținerea acțiunii sale, reclamanta afirmă cu privire la Comisie că:

               —

               a săvârșit o eroare de apreciere prin respingerea probelor potrivit cărora deținerea de către reclamată a tuturor acțiunilor în societatea Kaučuk era de natură pur financiară, sau, în subsidiar, a săvârșit o eroare manifestă de apreciere prin respingerea probelor care au dovedit faptul că Kaučuk funcționa pe piață ca o entitate autonomă, fără nicio intervenție din partea reclamantei în vânzările Kaučuk și în politica sa de marketing privind cauciucul butadienă-stiren în emulsie; și

               —

               a săvârșit o eroare de drept prin imputarea aceluiași comportament de două ori la două entități diferite respectiv, societății Kaučuk și acționarului societății Kaučuk, reclamata.

         Celelalte motive și principale argumente invocate de reclamantă, sunt identice sau similare cu cele invocate în Cauza T-44/07, Kaučuk/Comisie.


title: Cauza C-402/06: Hotărârea Curții (Camera șaptea) din 18 iulie 2007 (cerere având ca obiect pronunțarea unei hotărâri preliminare formulată de Hoge Raad der Nederlanden) — Op- en Overslagbedrijf Van der Vaart B.V./Staatssecretaris van Financiën (Tarif Vamal Comun — Clasificare tarifară — Nomenclatura Combinată — Produs obținut din coagularea laptelui și extragerea unei părți importante de zer)

text:
               8.9.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 211/9

         Hotărârea Curții (Camera șaptea) din 18 iulie 2007 (cerere având ca obiect pronunțarea unei hotărâri preliminare formulată de Hoge Raad der Nederlanden) — Op- en Overslagbedrijf Van der Vaart B.V./Staatssecretaris van Financiën
   (Cauza C-402/06) (1)

   (Tarif Vamal Comun - Clasificare tarifară - Nomenclatura Combinată - Produs obținut din coagularea laptelui și extragerea unei părți importante de zer)
   (2007/C 211/15)
   Limba de procedură: olandeza
   Instanța de trimitere
   Hoge Raad der Nederlanden
   Părțile din acțiunea principală

      Reclamant: Op — en Overslagbedrijf Van der Vaart B.V.

      Pârât: Staatssecretaris van Financiën
   Obiectul
   Cerere având ca obiect pronunțarea unei hotărâri preliminare — Hoge Raad der Nederlanden — Interpretarea anexei I la Regulamentul (CE) nr. 1734/96 al Comisiei din 9 septembrie 1996 de modificare a anexei I la Regulamentul (CEE) nr. 2658/87 al Consiliului privind Nomenclatura tarifară și statistică și Tariful Vamal Comun (JO L 238, p. 1) — Produs obținut prin coagularea laptelui și extragerea unei părți importante de zer conținând în proporție de 2 % proteine de zer care au fost descompuse prin acțiunea unei enzime adăugate în timpul procesului de uscare de 24 până la 36 de ore.
   Dispozitivul

               1)

               Poziția 0406 din Nomenclatura Combinată care figurează în anexa I la Regulamentul (CEE) nr. 2658/87 al Consiliului din 23 iulie 1987 privind Nomenclatura tarifară și statistică și Tariful Vamal Comun, astfel cum a fost modificat de Regulamentul (CE) nr. 1734/96 al Comisiei din 9 septembrie 1996, trebuie interpretată în sensul că se poate clasa la această poziție un produs, precum cel din acțiunea principală, obținut din lapte coagulat, din care a fost eliminată o mare parte din zer și al cărui conținut de proteine serice a fost redus, prin acțiunea unei enzime, la 2 % din cantitatea totală a proteinelor în cursul unui proces de uscare de 24 până la 36 de ore și compus din cazeină și din peste 50 % umiditate.

               2)

               Subpoziția 0406 20 90 din Nomenclatura Combinată trebuie interpretată în sensul că se poate clasa la această subpoziție un produs, precum cel din acțiunea principală, care conține peste 50 % umiditate și mai puțin de 1 % materii grase, care este măcinat în granule regulate de 2 până la 4 mm și care este destinat utilizării în fabricarea de garnituri de pizza și în prepararea sosurilor cu brânză.

      (1)  JO C 310, 16.12.2006.


title: Cauza T-504/11: Acțiune introdusă la 27 septembrie 2011 — Paul Hartmann AG/OAPI — Protecsom (DIGNITUDE)

text:
               19.11.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 340/31

         Acțiune introdusă la 27 septembrie 2011 — Paul Hartmann AG/OAPI — Protecsom (DIGNITUDE)
   (Cauza T-504/11)
   2011/C 340/60
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Paul Hartmann AG (Heidenheim an der Brenz, Germania) (reprezentant: N. Aicher, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Protecsom SAS (Valognes, Franța)

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               Anularea Deciziei Camerei a patra de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 28 iulie 2011 în cauza R 1197/2010-4; și

               —

               obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

      Solicitantul mărcii comunitare: cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

      Marca comunitară vizată: marca verbală „DIGNITUDE” pentru produse din clasele 5, 24 și 25 — cererea de înregistrare a mărcii comunitare nr. 7506025

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în procedura opoziției: reclamanta

      Marca sau semnul invocat: marca verbală comunitară „Dignity” înregistrată cu nr. 7436603 pentru produse din clasa 5, marca verbală germană „Dignity” înregistrată cu nr. 302008076849.5/05 pentru produse din clasele 5 și 10

      Decizia diviziei de opoziție: respinge în parte opoziția

      Decizia camerei de recurs: respinge calea de atac

      Motivele invocate: Încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009 al Consiliului, în măsura în care camera de recurs a apreciat în mod eronat riscul de confuzie, în special asemănarea semnelor.


title: Cauza F-77/11: Acțiune introdusă la 1 august 2011 — ZZ/Consiliul

text:
               19.11.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 340/40

         Acțiune introdusă la 1 august 2011 — ZZ/Consiliul
   (Cauza F-77/11)
   2011/C 340/83
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: ZZ (reprezentant: M. Velardo, avocat)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene

      Obiectul și descrierea litigiului

   Anularea deciziei adoptate în executarea Hotărârii în cauza F-53/08, prin care se respinge candidatura reclamantului pentru promovarea la gradul AST 7 în cadrul exercițiului de promovare 2007, precum și o cerere de reparare a prejudiciului pe care reclamantul pretinde că l-a suferit

      Concluziile reclamantului

               —

               Anularea deciziei din 1 octombrie 2010 a directorului general al DGA Personal și Administrație a Consiliului Uniunii Europene, adoptată în executarea Hotărârii din 5 mai 2010 în cauza F-53/08, prin care se respinge candidatura reclamantului pentru promovarea la gradul AST 7 în cadrul exercițiului de promovare 2007;

               —

               obligarea Consiliului la despăgubirea reclamantului pentru prejudiciul moral și material suferit;

               —

               obligarea Consiliului la plata de daune interese de întârziere și compensatorii de 6,75 % pentru prejudiciul moral și material suferit;

               —

               obligarea Consiliului Uniunii Europene la plata cheltuielilor de judecată.


title: Cauza C-361/07: Cerere având ca obiect pronunțarea unei hotărâri preliminare introdusă de Conseil de prud'hommes de Beauvais (Franța) la 2 august 2007 — Olivier Polier/Najar EURL

text:
               10.11.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 269/20

         Cerere având ca obiect pronunțarea unei hotărâri preliminare introdusă de Conseil de prud'hommes de Beauvais (Franța) la 2 august 2007 — Olivier Polier/Najar EURL
   (Cauza C-361/07)
   (2007/C 269/41)
   Limba de procedură: franceza
   Instanța de trimitere
   Conseil de prud'hommes de Beauvais
   Părțile din acțiunea principală

      Reclamant: Olivier Polier

      Pârât: Najar EURL
   Întrebările preliminare
   Ordonanța nr. 2005-893 din 2 august 2005 (1) care autorizează concedierea salariatului în perioada de consolidare de doi ani, prevăzută de contractul angajare nouă, fără a indica legitimitatea încetării contractului de muncă și fără informare prealabilă este valabilă în raport cu:

               1)

               dreptul european, în temeiul Cartei Drepturilor Fundamentale, care stabilește dreptul lucrătorilor de a nu fi concediați fără motiv valabil;

               2)

               [Convenția nr.] 158 a Organizației Internaționale a Muncii privind concedierea, și

               3)

               dispozițiile Cartei Sociale Europene?

      (1)  Ordonanța nr. 2005-893 din 2 august 2005 privind contractul de muncă „angajări noi” (Ordonnance relative au contrat de travail „nouvelles embauches”), JORF nr. 179, 3.8.2005, p. 12689.


title: Cauza T-240/07: Acțiune introdusă la 4 iulie 2007 — Heineken Nederland și Heineken/Comisia Comunităților Europene

text:
               8.9.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 211/43

         Acțiune introdusă la 4 iulie 2007 — Heineken Nederland și Heineken/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza T-240/07)
   (2007/C 211/81)
   Limba de procedură: olandeza
   Părțile

      Reclamante: Heineken Nederland BV și Heineken NV (reprezentanți: T. Ottervanger, advocaat și M. A. de Jong, advocaat)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene
   Concluziile reclamantelor

               —

               anularea totală sau parțială a deciziei adresate, printre altele, reclamantelor;

               —

               anularea sau reducerea amenzii aplicate reclamantelor;

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   Reclamatele atacă Decizia Comisiei din 18 aprilie 2007 privind o procedură de aplicare a articolului 81 CE (cauza COMP/B-2/37.766 — Piața olandeză a berii) prin care a fost aplicată o amendă reclamatelor.
   În susținerea acțiunii formulate, reclamantele invocă mai întâi o serie de motive de ordin procedural. În primul rând, reclamantele susțin o încălcare a principiului bunei administrări în cursul investigației și o încălcare a articolului 27 din Regulamentul nr. 1/2003, prin faptul că a fost refuzat accesul, de către Comisie, la memoriile în apărare ale celorlalte întreprinderi. În al doilea rând, reclamantele invocă faptul că nu a fost efectuată o investigație completă și imparțială de către Comisie. În al treilea rând, reclamantele invocă o încălcare a principiului prezumției de nevinovăție cauzată de comportamentul comisarului pentru concurență. În al patrulea rând, durata procedurii desfășurate de Comisie ar fi depășit un termen rezonabil și prin aceasta s-ar fi încălcat dreptul la apărare al reclamantelor.
   Reclamantele susțin, de asemenea, o încălcare a articolului 81 CE. În această privință, reclamantele invocă în primul rând o administrare defectuoasă a probelor precum și o încălcare a prezumției de nevinovăție și a obligației de motivare. În al doilea rând, acestea contestă existența unor înțelegeri și/sau a unor practici concertate. În al treilea rând, Comisia ar fi stabilit în mod eronat durata presupusei încălcări.
   În plus, reclamantele au mai multe obiecții în privința cuantumului amenzii aplicate. În primul rând, acestea invocă o încălcare a articolului 23 alineatul (3) din Regulamentul nr. 1/2003, o aplicare eronată a liniilor directoare privind metoda de stabilire a amenzilor, precum și o încălcare a principiilor egalității, a securității juridice, a proporționalității și a obligației de motivare. Comisia ar fi apreciat în mod greșit gravitatea încălcării, în special prin stabilirea eronată a naturii încălcării, prin neluarea în considerare a impactului neglijabil asupra pieței și prin determinarea eronată a pieței geografice relevante. Comisia ar fi determinat de asemenea în mod greșit cuantumul de bază, factorul multiplicator cu scop disuasiv și durata amenzii. Mai mult, Comisia nu ar fi luat în considerare în mod suficient circumstanțele atenuante, iar durata excesivă a procedurii administrative a condus la o amendă disproporționat de mare, întrucât Comisia și-a înăsprit între timp politica în privința cuantumului amenzilor.
   În final, reclamantele invocă faptul că reducerea cuantumului amenzii aplicate de Comisie pentru durata excesivă a procedurii administrative este disproporționat de mică.


title: Cauza C-190/12: Hotărârea Curții (Camera întâi) din 10 aprilie 2014 (cerere de decizie preliminară formulată de Wojewódzki Sąd Administracyjny – Polonia) – Emerging Markets Series of DFA Investment Trust Company/Dyrektor Izby Skarbowej w Bydgoszczy (Trimitere preliminară — Libertatea de stabilire — Libera circulație a capitalurilor — Articolele 63 TFUE și 65 TFUE — Impozit pe venitul persoanelor juridice — Diferență de tratament între dividendele distribuite fondurilor de investiții rezidente și cele distribuite fondurilor de investiții nerezidente — Excludere de la scutirea fiscală — Restricție nejustificată)

text:
               10.6.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 175/5

         Hotărârea Curții (Camera întâi) din 10 aprilie 2014 (cerere de decizie preliminară formulată de Wojewódzki Sąd Administracyjny – Polonia) – Emerging Markets Series of DFA Investment Trust Company/Dyrektor Izby Skarbowej w Bydgoszczy
   (Cauza C-190/12) (1)

   ((Trimitere preliminară - Libertatea de stabilire - Libera circulație a capitalurilor - Articolele 63 TFUE și 65 TFUE - Impozit pe venitul persoanelor juridice - Diferență de tratament între dividendele distribuite fondurilor de investiții rezidente și cele distribuite fondurilor de investiții nerezidente - Excludere de la scutirea fiscală - Restricție nejustificată))
   2014/C 175/05
   Limba de procedură: polona

      Instanța de trimitere

   Wojewódzki Sąd Administracyjny

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Emerging Markets Series of DFA Investment Trust Company

      Pârât: Dyrektor Izby Skarbowej w Bydgoszczy

      Obiectul

   Cerere de decizie preliminară – Wojewódzki Sad Administracyjny w Bydgoszczy (Polonia) – Interpretarea articolelor 63 TFUE și 65 TFUE – Libertatea de stabilire și libera circulație a capitalurilor – Legislație fiscală care scutește de impozitul pe profit dividendele plătite fondurilor de investiții stabilite pe teritoriul statelor membre, dar care exclude de la beneficiul acestei scutiri fondurile de investiții stabilite în state terțe

      Dispozitivul

               1)

               Articolul 63 TFUE privind libera circulație a capitalurilor se aplică într-o situație precum cea în discuție în litigiul principal, în care, în temeiul legislației fiscale naționale, dividendele distribuite de societăți stabilite într-un stat membru unui fond de investiții stabilit într-o țară terță nu fac obiectul unei scutiri fiscale, în timp ce fondurile de investiții stabilite în statul membru respectiv beneficiază de o astfel de scutire.

               2)

               Articolele 63 TFUE și 65 TFUE trebuie interpretate în sensul că se opun unei legislații fiscale a unui stat membru precum cea în discuție în litigiul principal, în temeiul căreia nu pot beneficia de o scutire fiscală dividendele distribuite de societăți stabilite în acest stat membru unui fond de investiții situat într-o țară terță, atât timp cât între acest stat membru și țara terță în cauză există o obligație convențională de asistență administrativă reciprocă ce dă posibilitatea autorităților fiscale naționale să verifice informațiile transmise eventual de fondul de investiții. Revine instanței de trimitere, în cadrul litigiului principal, sarcina să examineze dacă mecanismul schimbului de informații prevăzut prin acest cadru de cooperare este efectiv de natură să permită autorităților fiscale poloneze să verifice, dacă este necesar, informațiile furnizate de fondurile de investiții stabilite pe teritoriul Statelor Unite ale Americii cu privire la condițiile de constituire și de desfășurare a activităților lor, pentru a stabili dacă acest fonduri funcționează într-un cadru de reglementare echivalent cu cel al Uniunii.

      (1)  JO C 209, 14.7.2012.


title: Cauza C-444/13: Ordonanța președintelui Curții din 16 ianuarie 2014 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunalul Brașov – România) – Imre Solyom, Luiza Solyom/Direcţia Generală a Finanţelor Publice a Judeţului Brașov

text:
               10.6.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 175/34

         Ordonanța președintelui Curții din 16 ianuarie 2014 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunalul Brașov – România) – Imre Solyom, Luiza Solyom/Direcţia Generală a Finanţelor Publice a Judeţului Brașov
   (Cauza C-444/13) (1)

   2014/C 175/44
   Limba de procedură: româna
   Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 325, 9.11.2013.


title: Cauza T-240/10: Hotărârea Tribunalului din 13 decembrie 2013 — Ungaria/Comisia ( „Apropierea legislațiilor — Diseminare deliberată în mediu a unor OMG-uri — Procedură de autorizare a introducerii pe piață — Avize științifice ale EFSA — Comitologie — Procedură de reglementare — Încălcarea unor norme fundamentale de procedură — Invocare din oficiu” )

text:
               8.2.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 39/16

         Hotărârea Tribunalului din 13 decembrie 2013 — Ungaria/Comisia
   (Cauza T-240/10) (1)

   (Apropierea legislațiilor - Diseminare deliberată în mediu a unor OMG-uri - Procedură de autorizare a introducerii pe piață - Avize științifice ale EFSA - Comitologie - Procedură de reglementare - Încălcarea unor norme fundamentale de procedură - Invocare din oficiu)
   2014/C 39/26
   Limba de procedură: maghiara

      Părțile

      Reclamantă: Ungaria (reprezentanți: Z. Fehér și K. Szíjjártó, agenți)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: inițial A. Sipos și L. Pignataro-Nolin, ulterior A. Sipos și D. Bianchi, agenți)

      Interveniente în susținerea reclamantei: Republica Franceză (reprezentanți: G. de Bergues și S. Menez, agenți), Marele Ducat al Luxemburgului (reprezentanti: inițial C. Schiltz, ulterior P. Frantzen și în final L. Delvaux și D. Holderer, agenți), Republica Austria (reprezentanți: C. Pesendorfer și E. Riedl, agenți) și Republica Polonă (reprezentanți: inițial M. Szpunar, B. Majczyna și J. Sawicka, ulterior B. Majczyna și J. Sawicka, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare a Deciziei 2010/135/UE a Comisiei din 2 martie 2010 privind introducerea pe piață, în conformitate cu Directiva 2001/18/CE a Parlamentului European și a Consiliului, a unui soi de cartof (Solanum tuberosum L., linia EH92-527-1) modificat genetic pentru conținut sporit de amilopectină în amidon (JO L 53, p. 11) și a Deciziei 2010/136/UE a Comisiei din 2 martie 2010 de autorizare a introducerii pe piață a furajelor produse din cartof modificat genetic de tipul EH92-527-1 (BPS-25271-9) și a prezenței accidentale sau inevitabile din punct de vedere tehnic a acestui cartof în produsele alimentare și în alte produse furajere prevăzute în Regulamentul (CE) nr. 1829/2003 al Parlamentului European și al Consiliului (JO L 53, p. 15)

      Dispozitivul

               1.

               Anulează Decizia 2010/135/UE a Comisiei din 2 martie 2010 privind introducerea pe piață, în conformitate cu Directiva 2001/18/CE a Parlamentului European și a Consiliului, a unui soi de cartof (Solanum tuberosum L., linia EH92-527-1) modificat genetic pentru conținut sporit de amilopectină în amidon, și Decizia 2010/136/UE a Comisiei din 2 martie 2010 de autorizare a introducerii pe piață a furajelor produse din cartof modificat genetic de tipul EH92-527-1 (BPS-25271-9) și a prezenței accidentale sau inevitabile din punct de vedere tehnic a acestui cartof în produsele alimentare și în alte produse furajere prevăzute în Regulamentul (CE) nr. 1829/2003 al Parlamentului European și al Consiliului.

               2.

               Obligă Comisia Europeană la plata propriilor cheltuieli de judecată, precum și a cheltuielilor de judecată efectuate de Ungaria.

               3.

               Republica Franceză, Marele Ducat al Luxemburgului, Republica Austria și Republica Polonă suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 209, 31.7.2010.


title: Cauza T-721/13: Ordonanța Tribunalului din 17 iulie 2014 – The Directv Group/OAPI – Bolloré (DIRECTV) ( „Marcă comunitară — Cerere de decădere — Retragerea cererii de decădere — Nepronunțare asupra fondului” )

text:
               29.9.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 339/19

         Ordonanța Tribunalului din 17 iulie 2014 – The Directv Group/OAPI – Bolloré (DIRECTV)
   (Cauza T-721/13) (1)

   ((„Marcă comunitară - Cerere de decădere - Retragerea cererii de decădere - Nepronunțare asupra fondului”))
   2014/C 339/23
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: The Directv Group, Inc. (El Segundo, Statele Unite) (reprezentant: F. Valentin, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă în faţa Tribunalului: Bolloré (Ergué Gabéric, Franţa) (reprezentant: S. Legrand, avocat)
   Acțiune formulată împotriva deciziei Camerei a doua de recurs a OAPI din 10 octombrie 2013 (cauza R 1961/2912-2) privind o procedură de anulare între Bolloré și The Directv Group, Inc.

      Dispozitivul

               1)

               Constată că nu mai este necesar să se pronunțe asupra fondului cauzei.

               2)

               Obligă reclamanta la plata cheltuielilor de judecată, inclusiv a celor efectuate de pârât și de intervenientă.

      (1)  JO C 112, 14.4.2014.


title: Cauza T-422/13: Acțiune introdusă la 14 august 2013 — CPME și alții/Consiliul

text:
               9.11.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 325/34

         Acțiune introdusă la 14 august 2013 — CPME și alții/Consiliul
   (Cauza T-422/13)
   2013/C 325/58
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamanți: Committee of Polyethylene Terephthalate (PET) Manufacturers in Europe (CPME) (Bruxelles, Belgia), Artenius España, SL (El Prat del Llobregat, Spania), Cepsa Quimica, SA (Madrid, Spania), Equipolymers Srl (Milano, Italia); Indorama Ventures Poland sp. z o.o. (Włocławek, Polonia), Lotte Chemical UK Ltd (Newcastle upon Tyne, Regatul Unit), M&G Polimeri Italia SpA (Patrica, Italia); Novapet, SA (Zaragoza, Spania), Ottana Polimeri Srl (Ottana, Italia), UAB Indorama Polymers Europe (Klaipėda, Lituania), UAB Neo Group (Rimkai, Lituania), și UAB Orion Global pet (Klaipėda) (reprezentanți: L. Ruessmann, lawyer, și J. Beck, Solicitor)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene

      Concluziile

   Reclamanții solicită Tribunalului:

               —

               declararea cererii ca fiind admisibilă și întemeiată;

               —

               anularea Deciziei de punere în aplicare 2013/226/EU (1);

               —

               obligarea pârâtului la plata de despăgubiri,

               —

               obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamanții invocă patru motive.

               1.

               Primul motiv întemeiat pe încălcarea articolului 20 alineatele (4) și (5) din Regulamentul (CE) nr. 1225/2009 al Consiliului (2) (denumit în continuare „Regulamentul de bază antidumping”) și pe încălcarea dreptului la apărare al reclamanților întrucât Consiliul nu le-a făcut cunoscute reclamanților elementele de fapt și aprecierile care au condus la adoptarea deciziei contestate și nu le-a oferit un termen rezonabil pentru a-și prezenta poziția.

               2.

               Al doilea motiv întemeiat pe faptul că Consiliul a săvârșit o eroare vădită de apreciere a situației de fapt și a încălcat articolul 11 alineatul (2) și articolul 21 alineatul (1) din Regulamentul de bază antidumping atunci când a adoptat decizia contestată și mai ales atunci când a concluzionat, la considerentele (17) și (23) din decizia contestată, că lipsei unor măsuri nu ar conduce la producerea unui nou prejudiciu material și că o continuare a măsurilor antidumping nu este în mod clar în interesul UE.

               3.

               Al treilea motiv întemeiat pe faptul că Consiliul și-a încălcat obligațiile de bună administrare în mod vădit și grav întrucât nu le-a făcut cunoscute reclamanților elementele de fapt și aprecierile care au condus la adoptarea deciziei contestate.

               4.

               Al patrulea motiv invocat în susținerea acțiunii în despăgubire, întemeiat pe faptul că prin adoptarea deciziei contestate Consiliul a acționat în mod nelegal și, prin aceasta, a produs daune reclamanților pentru care UE este răspunzătoare în temeiul articolului 340 al doilea paragraf TFUE.

      (1)  Deciziei de punere în aplicare a Consiliului din 21 mai 2013 de respingere a propunerii de regulament de punere în aplicare al Consiliului privind instituirea unei taxe antidumping definitive la importurile de anumite tipuri de polietilen tereftalat originare din India, Taiwan și Thailanda, ca urmare a unei reexaminări efectuate în perspectiva expirării măsurilor în conformitate cu articolul 11 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1225/2009, și de încheiere a unei proceduri de reexaminare în perspectiva expirării măsurilor privind importurile de anumite tipuri de polietilen tereftalat originare din Indonezia și Malaysia, având în vedere că propunerea ar impune o taxă antidumping definitivă la importurile de anumite tipuri de polietilen tereftalat originare din India, Taiwan și Thailanda (JO L 136, p. 12).

      (2)  Regulamentul (CE) nr. 1225/2009 din 30 noiembrie 2009 privind protecția împotriva importurilor care fac obiectul unui dumping din partea țărilor care nu sunt membre ale Comunității Europene (JO L 343, p. 51).


title: Cauzele conexate C-125/07 P, C-133/07 P, C-135/07 P și C-137/07 P: Hotărârea Curții (Camera a doua) din 24 septembrie 2009 — Erste Group Bank AG, fostă Erste Bank der österreichischen Sparkassen AG (C-125/07 P), Raiffeisen Zentralbank Österreich AG (C 133/07 P), Bank Austria Creditanstalt AG (C 135/07 P), Österreichische Volksbanken AG (C-137/07)/Comisia Comunităților Europene (Recurs — Înțelegeri — Stabilirea de către băncile austriece a dobânzilor la credite și depozite — Club Lombard — Afectarea comerțului dintre statele membre — Stabilirea amenzilor — Succesiune de întreprinderi — Impact concret asupra pieței — Punerea în aplicare a înțelegerii)

text:
               21.11.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 282/3

         Hotărârea Curții (Camera a doua) din 24 septembrie 2009 — Erste Group Bank AG, fostă Erste Bank der österreichischen Sparkassen AG (C-125/07 P), Raiffeisen Zentralbank Österreich AG (C 133/07 P), Bank Austria Creditanstalt AG (C 135/07 P), Österreichische Volksbanken AG (C-137/07)/Comisia Comunităților Europene
   (Cauzele conexate C-125/07 P, C-133/07 P, C-135/07 P și C-137/07 P) (1)

   (Recurs - Înțelegeri - Stabilirea de către băncile austriece a dobânzilor la credite și depozite - „Club Lombard” - Afectarea comerțului dintre statele membre - Stabilirea amenzilor - Succesiune de întreprinderi - Impact concret asupra pieței - Punerea în aplicare a înțelegerii)
   2009/C 282/03
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Recurente: Erste Group Bank AG, fostă Erste Bank der österreichischen Sparkassen AG (C-125/07 P) (reprezentant: F. Montag, Rechtsanwalt) Raiffeisen Zentralbank Österreich AG (C 133/07 P) (reprezentanți: S. Völcker și G. Terhorst, Rechtsanwälte), Bank Austria Creditanstalt AG (C 135/07 P) (reprezentanți: C. Zschocke și J. Beninca, Rechtsanwälte), Österreichische Volksbanken AG (C 137/07 P) (reprezentanți: A. Ablasser, R. Bierwagen și F. Neumayr, Rechtsanwälte)

      Cealaltă parte în proces: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: A. Bouquet și R. Sauer, agenți, D. Waelbroeck și U. Zinsmeister, Rechtsanwältin)

      Obiectul

   Recurs introdus împotriva Hotărârii Tribunalului de Primă Instanță (Camera a doua) din 14 decembrie 2006, Raiffeisen Zentralbank Österreich și alții/Comisia (T-259/02-T-264/02 și T-271/02), în speță T-264/02, Erste Bank der österreichischen Sparkassen/Comisia, prin care Tribunalul a respins în parte acțiunea ce solicita, în principal, anularea Deciziei 2004/138/CE a Comisiei din 11 iunie 2002 referitoare la o procedură de aplicare a articolului 81 din Tratatul CE (Cazul COMP/36.571/D-1, Bănci austriece — „club Lombard”) (JO L 56, p.1), și, în subsidiar, reducerea amenzilor aplicate reclamantelor — Înțelegere privind piața produselor și serviciilor bancare — Afectarea comerțului între statele membre — Mod de calcul al amenzilor

      Dispozitivul

               1.

               Respinge recursurile.

               2.

               Obligă Erste Group Bank AG, fostă Erste Bank der österreichischen Sparkassen AG, Raiffeisen Zentralbank Österreich AG, Bank Austria Creditanstalt AG și Österreichische Volksbanken AG la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 117, 26.5.2007.


title: Cauza C-452/07: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Bundesgerichtshof (Germania) la 4 octombrie 2007 — Health Research Inc.

text:
               8.12.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 297/27

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Bundesgerichtshof (Germania) la 4 octombrie 2007 — Health Research Inc.
   (Cauza C-452/07)
   (2007/C 297/44)
   Limba de procedură: germana
   Instanța de trimitere
   Bundesgerichtshof
   Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Health Research Inc.
   Întrebările preliminare

               1)

               „Data la care produsul, în calitate de medicament, a obținut autorizația de introducere pe piață menționată la articolul 3 litera (b)” prevăzută de articolul 7 alineatul (1) din Regulamentul (CEE) nr. 1768/92 al Consiliului din 18 iunie 1992 privind instituirea unui certificat suplimentar de protecție pentru medicamente (1) este determinată de dreptul comunitar sau această dispoziție trimite la data la care intră în vigoare autorizația potrivit dreptului statului membru respectiv?

               2)

               În cazul în care Curtea ar răspunde că data menționată la întrebarea 1) este determinată conform dreptului comunitar: care este data de care trebuie să se țină cont în acest scop?

      (1)  JO L 182, p. 1.


title: Cauza C-514/13: Cerere de decizie preliminară introdusă de Landgerichts München I (Germania) la 26 septembrie 2013 — Ettayebi Bouzalmate/Kreisverwaltung Kleve

text:
               14.12.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 367/23

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Landgerichts München I (Germania) la 26 septembrie 2013 — Ettayebi Bouzalmate/Kreisverwaltung Kleve
   (Cauza C-514/13)
   2013/C 367/41
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Landgericht München I

      Părțile din procedura principală

      Reclamant: Ettayebi Bouzalmate

      Pârât: Kreisverwaltung Kleve

      Întrebările preliminare

   Din articolul 16 alineatul (1) din Directiva 2008/115/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 16 decembrie 2008 privind standardele și procedurile comune aplicabile în statele membre pentru returnarea resortisanților țărilor terțe aflați în situație de ședere ilegală (1) rezultă obligația unui stat membru de efectuare a luării în custodie publică în scopul îndepărtării în general în centre specializate de cazare chiar și în cazul în care astfel de centre specializate de cazare sunt disponibile numai într-o parte dintre subdiviziunile federale ale acestui stat membru, însă nu sunt disponibile într-o altă subdiviziune federală în care, potrivit normelor privind structura federală a acestui stat membru, se efectuează luarea în custodie publică?

      (1)  JO L 348 p. 98.


title: Cauza F-67/11: Ordonanța Tribunalului Funcției Publice (Camera întâi) din 28 mai 2013 — Marcuccio/Comisia (Funcție publică — Funcționari — Anularea unei decizii a Comisiei — Executarea hotărârii Tribunalului — Prejudiciu rezultând din neexecutare — Condiții — Acțiune vădit nefondată)

text:
               3.8.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 225/85

         Ordonanța Tribunalului Funcției Publice (Camera întâi) din 28 mai 2013 — Marcuccio/Comisia
   (Cauza F-67/11) (1)

   (Funcție publică - Funcționari - Anularea unei decizii a Comisiei - Executarea hotărârii Tribunalului - Prejudiciu rezultând din neexecutare - Condiții - Acțiune vădit nefondată)
   2013/C 225/197
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Reclamant: Luigi Marcuccio (Tricase, Italia) (reprezentant: G. Cipressa, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: C. Berardis-Kayser și J. Baquero Cruz, agenți, asistați de A. Dal Ferro, avocat)

      Obiectul

   Funcție publică — Cerere de anulare a deciziei Comisiei prin care s-a respins cererea reclamantului având ca obiect, pe de o parte, executarea de către Comisie a punctului 2) din dispozitivul Hotărârii Tribunalului Funcției Publice din 9 iunie 2010, pronunțată în cauza Marcuccio/Comisia, F-56/09, și, pe de altă parte, repararea prejudiciului pretins suferit de reclamant

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea ca vădit nefondată.

               2.

               Domnul Marcuccio suportă propriile cheltuieli de judecată și este obligat la suportarea cheltuielilor de judecată efectuate de Comisia Europeană, inclusiv cele aferente procedurii măsurilor provizorii în cauza F-67/11 R, Marcuccio/Comisia.

      (1)  JO C 319, 29.10.2011, p. 29.


title: Cauza C-251/04: Hotărârea Curții (a doua cameră) din data de 11 ianuarie 2007 — Comisie/Republica Elenă (Neîndeplinirea obligațiilor — Articolele 1 și 2 punctul 1 din Regulamentul (CEE) nr. 3577/92 — Transporturi — Libertatea de a presta servicii — Cabotajul maritim — Serviciul de remorcaj în mare liberă)

text:
               24.2.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 42/2

         Hotărârea Curții (a doua cameră) din data de 11 ianuarie 2007 — Comisie/Republica Elenă
   (Cauza C-251/04) (1)

   (Neîndeplinirea obligațiilor - Articolele 1 și 2 punctul 1 din Regulamentul (CEE) nr. 3577/92 - Transporturi - Libertatea de a presta servicii - Cabotajul maritim - Serviciul de remorcaj în mare liberă)
   (2007/C 42/02)
   Limba de procedură: greaca
   Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: G. Zavvos și K. Simmonson, agenți)

      Pârâtă: Republica Elenă (reprezentanți: A. Samoni-Rantou și S. Chala, agenți)
   Obiectul
   Neîndeplinirea obligațiilor — Încălcarea articolului 1 din Regulamentul (CEE) nr. 3577/92 al Consiliului, din 7 decembrie 1992, de aplicare a principiului liberei circulații a serviciilor la transporturile maritime în interiorul statelor membre (cabotaj maritim) (JO L 364, p. 7) — Reglementare națională ce rezervă navelor care arborează pavilion grec dreptul de a furniza servicii de remorcaj în mare liberă
   Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă Comisia Comunităților Europene la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 201 din 7.8.2004.


title: Cauza C-548/14 P: Recurs introdus la 28 noiembrie 2014 de Arnoldo Mondadori Editore SpA împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a cincea) din 26 septembrie 2014 în cauza T-490/12, Arnoldo Mondadori Editore SpA/Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

text:
               2.3.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 73/10

      Recurs introdus la 28 noiembrie 2014 de Arnoldo Mondadori Editore SpA împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a cincea) din 26 septembrie 2014 în cauza T-490/12, Arnoldo Mondadori Editore SpA/Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)
      (Cauza C-548/14 P)
      (2015/C 073/16)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Recurentă: Arnoldo Mondadori Editore SpA (reprezentanți: G. Dragotti, R. Valenti, S. Balice, E. Varese, avocați)

         Celelalte părți din procedură: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale), Grazia Equity GmbH

         Concluziile recurentei

                  —

                  Anularea punctelor 25-33 și 68-83 din hotărârea atacată pentru toate motivele prezentate în recurs;

                  —

                  admiterea acțiunii recurentei împotriva deciziei camerei de recurs sau, cu titlu subsidiar, trimiterea cauzei spre rejudecare la Tribunal și

                  —

                  obligarea OAPI la plata cheltuielilor de judecată efectuate de recurentă, atât în primă instanță, cât și în recurs.

         Motivele și principalele argumente

      Recurenta susține că se impune anularea în parte a hotărârii atacate pentru următoarele motive:

                  A.

                  Tribunalul a săvârșit o eroare de drept prin faptul că a exclus aplicarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 al Consiliului (1) fără să ia în considerare jurisprudența acestei instanțe privind complementaritatea produselor și a serviciilor și principiul interdependenței; Tribunalul nu a ținut cont sau a denaturat faptele și probele prezentate de AME privind similitudinea bunurilor și a serviciilor vizate, cel puțin în legătură cu noțiunea de complementaritate.

                  B.

                  Tribunalul a încălcat articolul 8 alineatul (5) din Regulamentul nr. 207/2009 pentru următoarele motive:

                              i)

                              Tribunalul a săvârșit o eroare de drept atribuind un grad specific de notorietate mărcii care aparține AME, ceea ce nu este necesar în vederea implementării unei protecții crescute conferite de articolul 8 alineatul (5) din Regulamentul nr. 207/2009; în plus, Tribunalul nu a respectat criteriile stabilite în jurisprudența Curții de Justiție pentru stabilirea gradului de notorietate al mărcii.

                              ii)

                              Tribunalul a săvârșit o eroare de drept prin excluderea existenței unei legături între mărci pe baza unei evaluări a factorilor relevanți (de exemplu natura bunurilor și a serviciilor vizate, publicul relevant, gradul de notorietate al mărcii anterioare, gradul caracterului distinctiv al mărcii anterioare) neconformă cu criteriile stabilite în jurisprudența Curții de Justiție în aplicarea articolului 8 alineatul (5) din Regulamentul nr. 207/2009; Tribunalul a săvârșit de asemenea o eroare examinând existența unui risc de confuzie între mărcile vizate, fapt care nu este impus în vederea aplicării articolului 8 alineatul (5) din Regulamentul nr. 207/2009;

                              iii)

                              Tribunalul a săvârșit o eroare de drept respingând aplicarea articolului 8 alineatul (5) din Regulamentul nr. 207/2009 fără să fi apreciat dacă semnul solicitat ar putea să aibă un avantaj nejustificat pe seama mărcii anterioare sau să o afecteze.

         (1)  Regulamentul (CE) nr. 207/2009 al Consiliului din 26 februarie 2009 privind marca comunitară.


title: Cauza C-320/15: Acțiune introdusă la 26 iunie 2015 – Comisia Europeană/Republica Elenă

text:
               5.10.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 328/2

         Acțiune introdusă la 26 iunie 2015 – Comisia Europeană/Republica Elenă
   (Cauza C-320/15)
   (2015/C 328/02)
   Limba de procedură: greaca

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: G. Zavvos și E. Manhaeve)

      Pârâtă: Republica Elenă

      Concluziile reclamantei

               —

               Constatarea faptului că Republica Elenă nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 4 alineatele (1) și (3) din Directiva 91/271/CEE (1) privind tratarea apelor urbane reziduale;

               —

               obligarea Republicii Elene la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

               1.

               Comisia precizează în acțiunea sa stațiile din anumite aglomerări din Republica Elenă care nu îndeplinesc cerințele directivei, fie pentru că nu au fost construite sau modernizate în mod corespunzător stațiile necesare (aglomerările Prosotsani, Doxatos, Eleftheroypoli, Vagia și Galatista) și, prin urmare, apele urbane reziduale ale aglomerărilor menționate nu fac obiectul, înainte de a fi evacuate, al unei tratări secundare sau echivalente, fie pentru că probele prelevate (aglomerările Desfina, Polychronos și Chanioti) indică faptul că stațiile nu funcționează în conformitate cu cerințele directivei.

               2.

               În temeiul articolului 4 alineatul (1) din Directiva 91/271/CEΕ, apele urbane reziduale (din aglomerările al căror EL este mai mare de 2  000) care intră în sistemele de colectare, înainte de a fi evacuate, trebuie să facă obiectul unei tratări secundare sau echivalente, în timp ce, în temeiul articolului 4 alineatul (3), aceste evacuări trebuie să respecte cerințele prevăzute la punctul B din anexa I la directivă (una dintre acestea fiind obținerea de probe reprezentative atât din apele uzate care intră, cât și din efluenții tratați înaintea evacuării în apele receptoare).

               3.

               Comisia subliniază că, pentru a se putea considera că un stat membru îndeplinește obligațiile directivei privind tratarea apelor urbane reziduale, este necesar să se adopte elemente satisfăcătoare în ceea ce privește calitatea apelor reziduale după tratare. În plus, pentru a obține o evaluare fiabilă a calității deșeurilor unei aglomerări, în sensul directivei, și așadar, o tratare a deșeurilor care să îndeplinească condițiile articolului 4 din directivă, statele membre trebuie să obțină rezultate satisfăcătoare pentru o perioadă de cel puțin un an după activarea instalației, prin intermediul prelevării de probe potrivit metodologiei prevăzute în Directiva 91/271/CEΕ.

         Α)   Aglomerările Prosotsani (EL 5882), Doxatos (EL 3815), Eleftheroypoli, (EL 4934), Vagia (EL 4509) și Galatista (EL 2974).

               4.

               Comisia susține că, din moment ce apele urbane reziduale din patru aglomerări (Prosotsani, Doxatos, Eleftheroypoli și Vagia) nu fac obiectul, înainte de a fi evacuate, al unei tratări secundare sau echivalente, are loc o încălcare a articolului 4 din directivă. În plus, aceleași autorități elene recunosc că aglomerările menționate vor respecta pe deplin dispozițiile directivei numai după finalizarea proiectelor cofinanțate. Comisia susține că, deși proiectele necesare au fost deja integrate în axa prioritară „02 Protecția și gestionarea resurselor de apă” a Programului operațional „Mediu și dezvoltare durabilă”, nu este prevăzută finalizarea înainte de sfârșitul anului 2014 pentru aglomerările Eleftheroypoli și Prosotsani, în timp ce, pentru aglomerările Vagia și Doxatos, autoritățile elene nu au indicat nicio dată clară. Din răspunsurile autorităților elene rezultă că funcționarea stației din Galatista este problematică și că ar fi necesară îmbunătățirea acesteia pentru a funcționa în conformitate cu dispozițiile directivei.

         Β)   Aglomerările Desfina (EL 2024), Polychronos (EL 10,443) și Chanioti (EL 9000)

               5.

               În ceea ce privește aceste trei aglomerări [Desfina, Polychronos și Chanioti], deși autoritățile elene au trimis rezultatele unor diferite probe prelevate în stațiile de tratare a apelor reziduale, Comisia susține că din probe rezultă că aceste stații nu funcționează în conformitate cu cerințele directivei.

      Aglomerarea Polychronos

               6.

               Comisia arată că numărul de probe care nu au fost conforme, fie pentru anul 2012, fie pentru anul 2013, depășește numărul acceptat și nu au fost recoltate suficiente probe pentru anii 2012 și 2013.

      Aglomerarea Chanioti

               7.

               Probele transmise Comisiei pentru aglomerarea menționată nu pot fi considerate reprezentative și recoltate la intervale regulate, având în vedere că între ianuarie și aprilie în anul 2012 nu a fost prelevată nicio probă și, pentru anul 2013, nu a fost prezentată nicio probă pentru aglomerarea în discuție.

      Aglomerarea Desfina

               8.

               Dat fiind că numărul probelor recoltate în anii 2012 și 2013 era insuficient, probele înseși nu puteau fi prelevate la intervale regulate, astfel cum impune directiva (numai două probe prelevate pentru anul 2012 în loc de douăsprezece), ceea ce înseamnă că au rămas descoperite zece luni; în anul 2013 au fost prelevate opt probe, dintre care două aferente lunii iulie, ceea ce înseamnă că cinci luni nu au fost acoperite.

      (1)  JO L 135, p. 40, Ediție specială, 15/vol. 2, p. 43.


title: Cauza F-87/06: Ordonanța Tribunalului Funcției Publice (Camera întâi) din data de 27 martie 2007 — Manté/Consiliu (Funcționari — Remunerație — Indemnizație de instalare — Expert național detașat, numit funcționar — Restituirea plăților nedatorate — Inadmisibilitate vădită)

text:
               28.4.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 96/42

         Ordonanța Tribunalului Funcției Publice (Camera întâi) din data de 27 martie 2007 — Manté/Consiliu
   (Cauza F-87/06) (1)

   (Funcționari - Remunerație - Indemnizație de instalare - Expert național detașat, numit funcționar - Restituirea plăților nedatorate - Inadmisibilitate vădită)
   (2007/C 96/88)
   Limba de procedură: franceza
   Părțile

      Reclamant: Thierry Manté (Woluwe-Saint-Pierre, Belgia), (reprezentanți: S. Rodrigues și C. Bernard-Glanz, avocats)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: M. Simm și I. Sulce, agenți)
   Obiectul
   Pe de o parte, anularea deciziei AIPN a Consiliului din 22 august 2005 prin care reclamantului, fost expert național detașat, devenit funcționar al Comunităților Europene, nu i se recunoaște acordarea indemnizației de instalare și se dispune restituirea acesteia, și, pe de altă parte, o cerere de daune-interese.
   Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea ca vădit inadmisibilă.

               2)

               Consiliul Uniunii Europene suportă, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, și jumătate din cheltuielile de judecată efectuate de dl Manté.

      (1)  JO C 237, 30.9.2006, p. 19.


title: Cauza T-317/11 P: Recurs introdus la 14 iunie 2011 de Ioannis Vakalis împotriva Hotărârii pronunțate la 13 aprilie 2011 de Tribunalul Funcției Publice în cauza F-38/10, Vakalis/Comisia

text:
               24.9.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 282/24

         Recurs introdus la 14 iunie 2011 de Ioannis Vakalis împotriva Hotărârii pronunțate la 13 aprilie 2011 de Tribunalul Funcției Publice în cauza F-38/10, Vakalis/Comisia
   (Cauza T-317/11 P)
   2011/C 282/52
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Recurent: Ioannis Vakalis (Luvinate, Italia) (reprezentant: S. A. Pappas, avocat)

      Cealaltă parte în proces: Comisia Europeană

      Concluziile

   Recurentul solicită Tribunalului:

               —

               anularea hotărârii atacate;

               —

               admiterea concluziilor prezentate în primă instanță, cu excepția celei considerate inadmisibile în mod justificat de către Tribunal;

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Obiectul prezentului recurs îl reprezintă anularea Hotărârii Tribunalului Funcției Publice (Camera întâi) din 13 aprilie 2011, pronunțate în cauza F-38/10, Vakalis/Comisia.
   În susținerea recursului, recurentul invocă patru motive:

               1.

               Primul motiv întemeiat pe caracterul ilogic al raționamentului Tribunalului Funcției Publice, care nu trage concluziile din constatările sale, în măsura în care acesta ar fi constatat că luarea în considerare a variațiilor de schimb revine Comisiei. Or, Comisia nu ar lua în considerare acest aspect. Așadar, hotărârea atacată ar fi viciată de o motivare ilogică.

               2.

               Al doilea motiv întemeiat pe susținerea că Tribunalul Funcției Publice s-a înșelat cu privire la întrebarea care îi era adresată. Din hotărârea atacată ar rezulta că Tribunalul ar fi înțeles că recurentul întreba dacă diferența de remunerație între funcționarii supuși dispozițiilor generale de aplicare a articolelor 11 și 12 din anexa VIII la statut (denumite în continuare „DGA”) din 1969 și cei supuși celor din 2004 era ilegală, în timp ce întrebarea care era adresată Tribunalului era dacă „noile DGA sunt discriminatorii întrucât aplică același tratament unor situații de fapt diferite”. În acest sens, recurentul susține că în mod eronat Tribunalul ar fi respins motivul privind încălcarea principiului egalității de tratament.

               3.

               Al treilea motiv întemeiat pe faptul că Tribunalul a efectuat o substituire de motive. Recurentul susține, pe de o parte, că motivarea bugetară a DGA nu ar fi apărut decât în cursul ședinței și, pe de altă parte, că această motivare ar fi diferită de cea dată recurentului în respingerea reclamației sale (motivare pe care, de altfel, Tribunalul a recunoscut-o ca fiind indecvată). Potrivit jurisprudenței, nu este de competența Tribunalului să remedieze eventuala lipsă de motivare sau să completeze respectiva motivare a Comisiei, adăugând sau înlocuind elemente care nu reies din decizia atacată însăși.

               4.

               Al patrulea motiv întemeiat pe eroarea vădită de apreciere, în măsura în care Tribunalul Funcției Publice ar fi respins motivul privind principiul egalității de tratament întrucât recurentul nu ar fi demonstrat că exista o diferență de tratament nejustificată. Or, recurentul ar fi demonstrat că diferența de tratament în cauză nu era justificată de introducerea euro, motivare originală a respingerii reclamației.


               3.9.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 208/5

         Cerere pentru un aviz consultativ al Curții de Justiție a AELS înaintată de Beschwerdekommission der Finanzmarktaufsicht la 27 martie 2009 în cauza Inconsult Anstalt/Finanzmarktaufsicht
   (Cauza E-4/09)
   2009/C 208/05
   Beschwerdekommission der Finanzmarktaufsicht (Comisia de apel a Autorității pentru piața financiară) a înaintat o cerere Curții de Justiție a AELS printr-o scrisoare din 27 martie 2009, înregistrată la grefa Curții pe data de 14 aprilie 2009, vizând emiterea unui aviz consultativ în cauza Inconsult Anstalt/Finanzmarktaufsicht cu privire la următoarea întrebare:

               1.

               Cum trebuie interpretat articolul 2 alineatul (12) din Directiva 2002/92/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 9 decembrie 2002 privind intermedierea de asigurări în ceea ce privește criteriile conform cărora un site internet poate fi considerat un „suport durabil”?


title: Cauza C-389/11 P: Ordonanța Curții din 4 iulie 2012 — Région Nord-Pas-de-Calais/Communauté d'Agglomération du Douaisis, Comisia Europeană (Recurs — Ajutoare de stat — Construcția de material feroviar — Decizii prin care un ajutor este declarat incompatibil cu piața comună și prin care se dispune recuperarea acestuia)

text:
               6.10.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 303/4

         Ordonanța Curții din 4 iulie 2012 — Région Nord-Pas-de-Calais/Communauté d'Agglomération du Douaisis, Comisia Europeană
   (Cauza C-389/11 P) (1)

   (Recurs - Ajutoare de stat - Construcția de material feroviar - Decizii prin care un ajutor este declarat incompatibil cu piața comună și prin care se dispune recuperarea acestuia)
   2012/C 303/06
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Recurentă: Région Nord-Pas-de-Calais (reprezentanți: M. Cliquennois și F. Cavedon, avocați)

      Celelalte părți în proces: Communauté d'Agglomération du Douaisis, Comisia Europeană (reprezentanți: C. Giolito și B. Stromsky, agenți)

      Obiectul

   Recurs formulat împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a opta) din 12 mai 2011 — Région Nord-Pas-de-Calais/Comisia și Communauté d'Agglomération du Douaisis/Comisia (în cauzele conexate T-267/08 și T-279/08) de respingere a acțiunilor având ca obiect, inițial, o cerere de anulare a Deciziei C(2008) 1089 final a Comisiei din 2 aprilie 2008, iar ulterior o cerere de anulare a Deciziei C(2010) 4112 final a Comisiei din 23 iunie 2010 privind ajutorul de stat C 38/2007 (ex NN 45/2007) acordat de Franța întreprinderii Arbel Fauvet Rail SA — Construcția de material feroviar — Recuperarea unui ajutor incompatibil cu piața comună — Încălcarea dreptului la apărare și a principiului contradictorialității

      Dispozitivul

               1.

               Respinge recursul.

               2.

               Obligă Région Nord-Pas-de-Calais la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 290, 1.10.2011.


title: Cauzele conexate C-247/15 P, C-253/15 P și C-259/15 P: Hotărârea Curții (Camera a patra) din 26 ianuarie 2017 – Maxcom Ltd, Chin Haur Indonesia, PT, Consiliul Uniunii Europene, Comisia Europeană [Recurs — Dumping — Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 501/2013 — Importuri de biciclete expediate din Indonezia, din Malaysia, din Sri Lanka și din Tunisia — Extinderea la aceste importuri a taxei antidumping definitive instituite pentru importurile de biciclete originare din China — Regulamentul (CE) nr. 1225/2009 — Articolul 13 — Circumvenție — Articolul 18 — Lipsa cooperării — Probă — Ansamblu de indicii concordante]

text:
               3.4.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 104/13

         Hotărârea Curții (Camera a patra) din 26 ianuarie 2017 – Maxcom Ltd, Chin Haur Indonesia, PT, Consiliul Uniunii Europene, Comisia Europeană
   (Cauzele conexate C-247/15 P, C-253/15 P și C-259/15 P) (1)

   ([Recurs - Dumping - Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 501/2013 - Importuri de biciclete expediate din Indonezia, din Malaysia, din Sri Lanka și din Tunisia - Extinderea la aceste importuri a taxei antidumping definitive instituite pentru importurile de biciclete originare din China - Regulamentul (CE) nr. 1225/2009 - Articolul 13 - Circumvenție - Articolul 18 - Lipsa cooperării - Probă - Ansamblu de indicii concordante])
   (2017/C 104/20)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      (Cauza C-247/15 P)

      Recurentă: Maxcom Ltd (reprezentanți: L. Ruessmann, avocat, și J. Beck, solicitor)

      Celelalte părți din procedură: Chin Haur Indonesia, PT (reprezentanți: T. Müller-Ibold, avocat, și F.-C. Laprévote, avocat), Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: inițial S. Boelaert, ulterior H. Marcos Fraile și B. Driessen, agenți, asistați de R. Bierwagen și de C. Hipp, avocați), Comisia Europeană (reprezentanți: J.-F. Brakeland și M. França, agenți)

      (Cauza C-253/15 P)

      Recurentă: Comisia Europeană (reprezentanți: J.-F. Brakeland și M. França, agenți)

      Celelalte părți din procedură: Chin Haur Indonesia PT (reprezentanți: T. Müller-Ibold, avocat, și F.-C. Laprévote, avocat), Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: inițial S. Boelaert, ulterior H. Marcos Fraile și B. Driessen, agenți, asistați de R. Bierwagen și de C. Hipp, avocați), Maxcom Ltd (reprezentanți: L. Ruessmann, avocat, și J. Beck, solicitor)
   (Cauza C-259/15 P)

      Recurentă: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: inițial S. Boelaert, ulterior H. Marcos Fraile și B. Driessen, agenți, asistați de R. Bierwagen și de C. Hipp, avocați)

      Celelalte părți din procedură: Chin Haur Indonesia PT (reprezentanți: T. Müller-Ibold, avocat, și F.-C. Laprévote, avocat), Comisia Europeană (reprezentanți: J.-F. Brakeland și M. França, agenți), Maxcom Ltd (reprezentanți: L. Ruessmann, avocat, și J. Beck, solicitor)

      Dispozitivul

               1)

               Anulează Hotărârea Tribunalului Uniunii Europene din 19 martie 2015, Chin Haur Indonesia/Consiliul (T-412/13, EU:T:2015:163).

               2)

               Respinge acțiunea în anulare introdusă de Chin Haur Indonesia, PT la Tribunalul Uniunii Europene în cauza T-412/13.

               3)

               Chin Haur Indonesia, PT suportă, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, cheltuielile de judecată efectuate de Maxcom Ltd și de Consiliul Uniunii Europene, aferente atât procedurii în primă instanță în cauza T-412/13, cât și procedurilor de recurs.

               4)

               Obligă Chin Haur Indonesia, PT la plata cheltuielilor de judecată efectuate de Comisia Europeană, aferente recursului în cauza C-253/15 P.

               5)

               Comisia Europeană suportă propriile cheltuieli de judecată aferente procedurilor de recurs în cauzele C-247/15 P și C-259/15 P, precum și procedurii în primă instanță în cauza T-412/13.

      (1)  JO C 262, 10.8.2015.

      JO C 254, 3.8.2015.


title: Cauza C-541/12: Cerere de decizie preliminară introdusă de Verwaltungsgericht Berlin (Germania) la 28 noiembrie 2012 — Ralf Schuster/Bundesrepublik Deutschland

text:
               16.2.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 46/14

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Verwaltungsgericht Berlin (Germania) la 28 noiembrie 2012 — Ralf Schuster/Bundesrepublik Deutschland
   (Cauza C-541/12)
   2013/C 46/27
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Verwaltungsgericht Berlin

      Părțile din procedura principală

      Reclamant: Ralf Schuster

      Pârâtă: Bundesrepublik Deutschland

      Întrebările preliminare

               1.

               Dreptul european primar și/sau derivat, în special, în speță, Directiva 2000/78/CE (1), trebuie interpretat, în ceea ce privește interdicția completă a discriminării nejustificate pe motive de vârstă, în sensul că vizează și normele naționale privind remunerația funcționarilor federali?

               2.

               În cazul unui răspuns afirmativ la prima întrebare: din interpretarea dreptului european primar și/sau derivat rezultă că reprezintă o discriminare directă sau indirectă pe motive de vârstă o dispoziție națională conform căreia nivelul salariului de bază al unui funcționar la momentul intrării în funcția publică depinde în mod decisiv de vârsta funcționarului, iar apoi creșterea salariului depinde în special în raport cu vechimea în funcția publică?

               3.

               În cazul unui răspuns afirmativ la a doua întrebare: interpretarea dreptului european primar și/sau derivat se opune justificării unei astfel de dispoziții naționale prin obiectivul legislativ de a recompensa experiența în muncă?

               4.

               În cazul unui răspuns afirmativ la a treia întrebare: atât timp cât nu s-a pus în aplicare o legislație nediscriminatorie privind remunerația, din interpretarea dreptului european primar și/sau derivat poate rezulta o altă consecință juridică decât aceea care constă în a remunera în mod retroactiv persoanele discriminate în conformitate cu treapta de salarizare cea mai înaltă din cadrul gradului lor?
               Consecința juridică a încălcării principiului nediscriminării rezultă, așadar, direct din dreptul european primar și/sau derivat, în special, în speță, din Directiva 2000/78/CE, sau dreptul persoanei discriminate aplicarea principiului, recunoscut în dreptul Uniunii, al răspunderii statelor membre pentru transpunerea incorectă a prevederilor dreptului Uniunii?

               5.

               Interpretarea dreptului european primar și/sau derivat se opune unei măsuri naționale conform căreia dreptul la plată (cu titlu retroactiv, sub forma unor diferențe) sau la o compensație depinde de invocarea în timp util a acestui drept de către funcționari?

      (1)  Directiva 2000/78/CE a Consiliului din 27 noiembrie 2000 de creare a unui cadru general în favoarea egalității de tratament în ceea ce privește încadrarea în muncă și ocuparea forței de muncă (JO L 303, p. 16, Ediție specială, 05/vol. 6, p. 7).


title: Cauza C-219/07: Cerere având ca obiect pronunțarea unei hotărâri preliminare introdusă de Raad van State (Belgia) la 27 aprilie 2007 — VZW de Nationale Raad van Dierenkwekers en Liefhebbers și VZW Andibel/Belgia

text:
               7.7.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 155/13

         Cerere având ca obiect pronunțarea unei hotărâri preliminare introdusă de Raad van State (Belgia) la 27 aprilie 2007 — VZW de Nationale Raad van Dierenkwekers en Liefhebbers și VZW Andibel/Belgia
   (Cauza C-219/07)
   (2007/C 155/25)
   Limba de procedură: olandeza
   Instanța de trimitere
   Raad van State van België
   Părțile din acțiunea principală

      Reclamante: VZW de Nationale Raad van Dierenkwekers en Liefhebbers și VZW Andibel

      Pârât: Belgische Staat (Belgia)
   Întrebările preliminare

               1)

               Trebuie interpretat articolul 30 din Tratatul de instituire a Comunității Economice Europene, considerat în mod individual sau coroborat cu Regulamentul (CE) nr. 338/97 (1) al Consiliului din 9 decembrie 1996 privind protecția speciilor faunei și florei sălbatice prin controlul comerțului cu acestea în sensul că nu este justificată o interdicție a importului de animale și a comerțului cu acestea, introdusă în aplicarea articolului 3a alineatul 1din Wet betreffende de bescherming en het welzijn der dieren [Legea privind protecția și binele animalelor] din 14 august 1986 în ceea ce privește mamiferele importate din alt stat membru și care sunt menționate în anexele B, C și D ale Regulamentului sau nu figurează în acesta, atunci când aceste mamifere sunt deținute în statul membru respectiv cu respectarea dispozițiilor legale ale acelui stat, iar aceste dispoziții sunt în conformitate cu Regulamentul?

               2)

               Se opune articolul 30 CE sau Regulamentul nr. 338/97 reglementării unui stat membru, care în temeiul legislației în vigoare privind protecția animalelor, interzice utilizarea comercială a anumitor specii, cu excepția celor prevăzute expres în dispozițiile naționale, atunci când scopul de a proteja aceste specii, astfel cum este prevăzut în articolul 30 CE, poate fi atins într-un mod la fel de eficient și prin măsuri care restrâng în mai mică proporție comerțul intercomunitar?1

      (1)  JO L 61, p. 1.


title: Cauza C-548/12: Hotărârea Curții (Camera a şaptea) din 13 martie (cerere de decizie preliminară formulată de Landgericht Krefeld – Germania) – Marc Brogsitter/Fabrication de Montres Normandes Eurl., Karsten Fräßdorf (Spațiul de libertate, securitate și justiție  — Competența judiciară în materie civilă și comercială  — Regulamentul (CE) nr. 44/2001  — Competențe speciale  — Articolul 5 punctele 1 și 3  — Acțiune în răspundere civilă  — Natură contractuală sau delictuală)

text:
               5.5.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 135/10

         Hotărârea Curții (Camera a şaptea) din 13 martie (cerere de decizie preliminară formulată de Landgericht Krefeld – Germania) – Marc Brogsitter/Fabrication de Montres Normandes Eurl., Karsten Fräßdorf
   (Cauza C-548/12) (1)

   ((Spațiul de libertate, securitate și justiție - Competența judiciară în materie civilă și comercială - Regulamentul (CE) nr. 44/2001 - Competențe speciale - Articolul 5 punctele 1 și 3 - Acțiune în răspundere civilă - Natură contractuală sau delictuală))
   2014/C 135/10
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Landgericht Krefeld

      Părțile din procedura principală

      Reclamant: Marc Brogsitter

      Pârâţi: Fabrication de Montres Normandes Eurl., Karsten Fräßdorf

      Obiectul

   Cerere de decizie preliminară – Landgericht Krefeld – Interpretarea articolului 5 punctul 1 din Regulamentul (CE) nr. 44/2001 al Consiliului din 22 decembrie 2000 privind competența judiciară, recunoașterea și executarea hotărârilor în materie civilă și comercială (JO 2001, L 12, p. 1, Ediţie specială, 19/vol. 3, p. 74) – Competenţe speciale – Acțiune introdusă în faţa unei instanțe competente în materie delictuală – Situaţie în care a fost săvârşit delictul în cadrul unui contract între autorul său şi victima acestuia şi în care instanţa locului unde trebuie executată obligaţia de bază se află într-un alt stat membru – Stabilirea instanţei competente

      Dispozitivul

   Acțiunile în răspundere civilă precum cele în discuție în litigiul principal, de natură delictuală în dreptul național, trebuie totuși să fie considerate ca aparținând „materie[i] contractual[e]”, în sensul articolului 5 punctul 1 litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 44/2001 al Consiliului din 22 decembrie 2000 privind competența judiciară, recunoașterea și executarea hotărârilor în materie civilă și comercială, în cazul în care comportamentul reproșat poate fi considerat o neîndeplinire a obligațiilor contractuale, astfel cum acestea pot fi stabilite ținând seama de obiectul contractului.

      (1)  JO C 101, 6.4.2013.


title: Cauza F-21/13: Acțiune introdusă la 8 martie 2013 — ZZ/Comisia

text:
               1.6.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 156/55

         Acțiune introdusă la 8 martie 2013 — ZZ/Comisia
   (Cauza F-21/13)
   2013/C 156/101
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: ZZ (reprezentanți: T. Bontinck și S. Greco, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Obiectul și descrierea litigiului

   Anularea deciziei privind transferul drepturilor de pensie ale reclamantului în sistemul de pensii al Uniunii, în temeiul propunerii de calcul care aplică noile DGA referitoare la articolele 11 și 12 din anexa VIII la Statutul funcționarilor

      Concluziile reclamantului

               —

               Declararea nelegalității articolului 9 din Dispozițiile generale de punere în aplicare a articolului 11 alineatul (2) din anexa VIII la Statutul funcționarilor;

               —

               în consecință, anularea deciziei Secretariatului General al Consiliului din 23 mai 2012 prin care se stabilește o propunere de transfer al drepturilor de pensie, în temeiul articolului 11 alineatul (2) din anexa VIII la statut, potrivit DGA din 11.10.2011, către reclamant, astfel cum a fost semnată de acesta la 19 iulie 2012;

               —

               obligarea pârâtei la plata tuturor cheltuielilor de judecată, în conformitate cu articolul 87 alineatul (1) din Regulamentul de procedură al Tribunalului Funcției Publice.


title: Cauza C-68/15: Cerere de decizie preliminară introdusă de Grondwettelijk Hof (Belgia) la 13 februarie 2015 – X, cealaltă parte: Ministerraad

text:
               4.5.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 146/16

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Grondwettelijk Hof (Belgia) la 13 februarie 2015 – X, cealaltă parte: Ministerraad
   (Cauza C-68/15)
   (2015/C 146/24)
   Limba de procedură: neerlandeza

      Instanța de trimitere

   Grondwettelijk Hof

      Părțile din procedura principală

      Reclamant: X

      Pârât: Ministerraad

      Întrebările preliminare

               1)

               Articolul 49 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene trebuie interpretat în sensul că se opune unei reglementări naționale în temeiul căreia:

                           a)

                           societățile stabilite în alt stat membru și care au un sediu permanent în Belgia sunt supuse unui impozit atunci când decid să distribuie profituri neincluse în rezultatul final impozabil al societății, indiferent dacă societatea-mamă a încasat profitul de la sediul permanent din Belgia, în timp ce societățile stabilite în alt stat membru și cu o filială în Belgia nu sunt supuse unui asemenea impozit atunci când decid să distribuie profituri neincluse în rezultatul final impozabil al societății, indiferent dacă filiala a distribuit sau nu a distribuit dividende;

                           b)

                           atunci când decid distribuirea profiturilor neincluse în rezultatul final impozabil al societății, societățile stabilite în alt stat membru și care au un sediu permanent în Belgia sunt supuse unui impozit, în situația în care profitul înregistrat în Belgia este alocat integral rezervelor, în timp ce societățile belgiene nu sunt supuse unui asemenea impozit atunci când profitul înregistrat este alocat integral rezervelor?

               2)

               Articolul 5 alineatul (1) din Directiva 2011/96/UE (1) a Consiliului din 30 noiembrie 2011 privind regimul fiscal comun care se aplică societăților-mamă și filialelor acestora din diferite state membre trebuie interpretat în sensul că există o reținere a impozitului la sursă atunci când o normă de drept național prevede un impozit pentru distribuirea profitului unei filiale către societatea-mamă, întrucât în aceeași perioadă de impozitare se distribuie dividende, iar rezultatul impozabil se reduce parțial sau integral cu deducerea pentru capitalul de risc și/sau pierderi fiscale reportate, în timp ce în temeiul prevederilor dreptului național, profitul nu ar fi impozabil dacă ar rămâne la filială și nu ar fi distribuit societății-mamă?

               3)

               Articolul 4 alineatul (3) din Directiva 2011/96/UE trebuie interpretat în sensul că se opune unei reglementări naționale care aplică un impozit pentru distribuirea de dividende, în situația în care respectiva reglementare are ca rezultat impozitarea unei societăți pentru o parte din dividendele sale care depășește plafonul prevăzut la articolul 4 alineatul (3) din directivă menționat, atunci când distribuie un dividend primit în alt an decât anul în care l-a primit, în timp ce nu aceasta este situația atunci când această societate distribuie din nou un dividend în același an în care îl primește?

      (1)  JO L 345, p. 8.


title: Cauza T-103/05: Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 20 noiembrie 2007 — P/Comisia Comunităților Europene (Funcționari — Remunerație — Absență nemotivată — Pierderea beneficiului remunerației — Articolul 59 din Statutul funcționarilor — Certificat medical)

text:
               12.1.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 8/12

         Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 20 noiembrie 2007 — P/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza T-103/05) (1)

   (Funcționari - Remunerație - Absență nemotivată - Pierderea beneficiului remunerației - Articolul 59 din Statutul funcționarilor - Certificat medical)
   (2008/C 8/22)
   Limba de procedură: spaniola
   Părțile

      Reclamantă: P (Barcelona, Spania) (reprezentant: M. Griful i Ponsati, avocat)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: inițial J. Currall și L. Lozano Palacios, apoi J. Currall și I. Martínez del Peral, agenți)
   Obiectul
   Cerere de anulare a deciziei din 10 mai 2004 a Comisiei prin care a fost declarată nemotivată absența reclamantei începând cu 16 martie 2004 și nu i s-a acordat remunerația începând cu 15 aprilie 2004 până la încadrarea sa în muncă la Direcția Generală „Presă și comunicare” la Bruxelles.
   Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Fiecare parte suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 132, 28.5.2005.


title: Cauza T-387/08: Hotărârea Tribunalului din 9 septembrie 2010 — Evropaïki Dynamiki/Comisia ( „Contracte de achiziții publice de servicii — Procedură de cerere de ofertă a Oficiului de Publicații — Prestarea de servicii informatice — Respingerea ofertei unui ofertant — Acțiune în anulare — Criterii și subcriterii de atribuire — Obligația de motivare — Egalitate de tratament — Transparență — Eroare vădită de apreciere — Abuz de putere — Cerere de despăgubiri” )

text:
               23.10.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 288/35

      Hotărârea Tribunalului din 9 septembrie 2010 — Evropaïki Dynamiki/Comisia
      (Cauza T-387/08) (1)

      (Contracte de achiziții publice de servicii - Procedură de cerere de ofertă a Oficiului de Publicații - Prestarea de servicii informatice - Respingerea ofertei unui ofertant - Acțiune în anulare - Criterii și subcriterii de atribuire - Obligația de motivare - Egalitate de tratament - Transparență - Eroare vădită de apreciere - Abuz de putere - Cerere de despăgubiri)
      (2010/C 288/66)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Atena, Grecia) (reprezentanți: N. Korogiannakis și Paraskevi Katsimani, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: E. Manhaeve și N. Bambara, agenți, asistați de J. Stuyck, avocat)

         Obiectul

      Pe de o parte, cererea de anularea a Deciziei Oficiului de Publicații al Uniunii Europenedin 20 iunie 2008 de respingere a ofertei prezentate de reclamată în cadrul cererii de ofertă AO 10185, pentru serviciile informatice de întreținere a sistemelor SEI-BUD/AMD/CR și serviciile conexe, precum și a deciziei de atribuire a contractului unui alt ofertant și, pe de altă parte, o cerere de despăgubiri

         Dispozitivul

                  1.

                  Respinge acțiunea.

                  2.

                  Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE suportă 90 % din propriile cheltuieli de judecată și 90 % din cheltuielile de judecată efectuate de Comisia Europeană, aceasta din urmă suportând 10 % din propriile cheltuieli de judecată și 10 % din cheltuielile de judecată efectuate de Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis.

         (1)  JO C 301, 22.11.2008.


title: Cauzele conexate T-37/07 și T-323/07: Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 2 septembrie 2009 — El Morabit/Consiliul ( Politica externă și de securitate comună — Măsuri restrictive în vederea combaterii terorismului — Înghețarea fondurilor — Listă de persoane, de grupuri și de entități — Acțiuni în anulare )

text:
               24.10.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 256/23

         Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 2 septembrie 2009 — El Morabit/Consiliul
   (Cauzele conexate T-37/07 și T-323/07) (1)

   („Politica externă și de securitate comună - Măsuri restrictive în vederea combaterii terorismului - Înghețarea fondurilor - Listă de persoane, de grupuri și de entități - Acțiuni în anulare”)
   2009/C 256/42
   Limba de procedură: olandeza

      Părțile

      Reclamant: Mohamed El Morabit (Amsterdam, Țările de Jos) (reprezentant: U. Sarikaya, avocat)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: E. Finnegan, G. Van Hegelsom și B. Driessen, agenți)

      Interveniente în susținerea pârâtului: Regatul Țărilor de Jos (reprezentanți: C. Wissels și M. de Mol și, în cauza T-37/07, M. de Grave, iar în cauza T-323/07, Y. de Vries și M. Noort, agenți) și Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: în cauza T-37/07, S. Boelaert și J. Aquilina, iar în cauza T-323/07, P. van Nuffel și S. Boelaert, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare în parte, pe de o parte, a Deciziei 2007/445/CE a Consiliului din 28 iunie 2007 de punere în aplicare a articolului 2 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 2580/2001 privind măsuri restrictive specifice îndreptate împotriva anumitor persoane și entități în vederea combaterii terorismului și de abrogare a Deciziilor 2006/379/CE și 2006/1008/CE (JO L 169, p. 58) și, pe de altă parte, a Deciziei 2006/1008/CE a Consiliului din 21 decembrie 2006 de punere în aplicare a articolului 2 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 2580/2001 al Consiliului din 27 decembrie 2001 privind măsuri restrictive specifice îndreptate împotriva anumitor persoane și entități în vederea combaterii terorismului (JO L 379, p. 123, Ediție specială, 18/vol. 6, p. 66), în măsura în care numele reclamantului figurează pe lista persoanelor, a grupurilor sau a entităților cărora le sunt aplicabile aceste dispoziții

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunile.

               2.

               Îl obligă pe domnul Mohamed El Morabit să suporte, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, și cheltuielile de judecată ale Consiliului.

               3.

               Comisia Comunităților Europene și Regatul Țărilor de Jos suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 82, 14.4.2007.


title: Cauza C-229/10: Ordonanța Curții (Camera a zecea) din 21 martie 2013 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunal Cível da Comarca do Porto — Portugalia) — Maria Alice Pendão Lapa Costa Ferreira, Alexandra Pendão Lapa Ferreira/Companhia de Seguros Tranquilidade SA (Articolul 99 din regulamentul de procedură — Asigurare de răspundere civilă pentru pagubele produse de autovehicule — Directivele 72/166/CEE, 84/5/CEE, 90/232/CEE și 2005/14/CE — Drept la despăgubire ca urmare a asigurării de răspundere civilă pentru pagubele produse de autovehicule — Răspunderea civilă a asiguratului — Contribuția victimei la prejudiciu — Excluderea sau limitarea dreptului la despăgubire)

text:
               3.8.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 225/39

         Ordonanța Curții (Camera a zecea) din 21 martie 2013 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunal Cível da Comarca do Porto — Portugalia) — Maria Alice Pendão Lapa Costa Ferreira, Alexandra Pendão Lapa Ferreira/Companhia de Seguros Tranquilidade SA
   (Cauza C-229/10) (1)

   (Articolul 99 din regulamentul de procedură - Asigurare de răspundere civilă pentru pagubele produse de autovehicule - Directivele 72/166/CEE, 84/5/CEE, 90/232/CEE și 2005/14/CE - Drept la despăgubire ca urmare a asigurării de răspundere civilă pentru pagubele produse de autovehicule - Răspunderea civilă a asiguratului - Contribuția victimei la prejudiciu - Excluderea sau limitarea dreptului la despăgubire)
   2013/C 225/66
   Limba de procedură: portugheza

      Instanța de trimitere

   Tribunal Cível da Comarca do Porto

      Părțile din procedura principală

      Reclamante: Maria Alice Pendão Lapa Costa Ferreira, Alexandra Pendão Lapa Ferreira

      Pârâtă: Companhia de Seguros Tranquilidade SA

      Obiectul

   Cerere de decizie preliminară — Tribunal Judicial da Comarca do Porto — Interpretarea Directivei 72/166/CEE a Consiliului din 24 aprilie 1972 privind apropierea legislațiilor statelor membre cu privire la asigurarea de răspundere civilă auto și introducerea obligației de asigurare a acestei răspunderi (JO L 103, p. 1, Ediție specială, 06/vol. 1, p. 10), a Directivei 84/5/CEE a Consiliului din 30 decembrie 1983 privind apropierea legislațiilor statelor membre privind asigurarea de răspundere civilă pentru pagubele produse de autovehicule (JO 1984, L 8, p. 17, Ediție specială, 06/vol. 1, p. 104), a Directivei 90/232/CEE a Consiliului din 14 mai 1990 privind armonizarea legislației statelor membre referitoare la asigurarea de răspundere civilă pentru pagubele produse de autovehicule (JO L 129, p. 33, Ediție specială, 06/vol. 1, p. 240, în special a articolului 1a din aceasta), a Directivei 2000/26/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 16 mai 2000 privind apropierea legislațiilor statelor membre referitoare la asigurarea de răspundere civilă auto și de modificare a Directivelor 73/239/CEE și 88/357/CEE ale Consiliului (a patra directivă privind asigurarea auto)(JO L 181, p. 65, Ediție specială, 06/vol. 4, p. 3) și a Directivei 2005/14/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 11 mai 2005 de modificare a directivelor 72/166/CEE, 84/5/CEE, 88/357/CEE și 90/232/CEE și a Directivei 2000/26/CE a Parlamentului European și a Consiliului privind asigurarea de răspundere civilă auto (JO L 149, p. 14, Ediție specială, 06/vol. 7, p. 212) — Dispoziție națională care exclude răspunderea pentru riscul rezultat din circulația autovehiculelor în caz de accident ca urmare a răspunderii exclusive a pietonului victimă a accidentului respectiv și care permite excluderea sau reducerea dreptului la despăgubire a victimelor accidentului, în cazul unor culpe concurente, ca urmare a contribuției victimei la survenirea pagubei

      Dispozitivul

   Directiva 72/166/CEE a Consiliului din 24 aprilie 1972 privind apropierea legislațiilor statelor membre cu privire la asigurarea de răspundere civilă auto și introducerea obligației de asigurare a acestei răspunderi, A doua directivă 84/5/CEE a Consiliului din 30 decembrie 1983 privind apropierea legislațiilor statelor membre privind asigurarea de răspundere civilă pentru pagubele produse de autovehicule și a treia Directivă 90/232/CEE a Consiliului din 14 mai 1990 privind armonizarea legislației statelor membre referitoare la asigurarea de răspundere civilă pentru pagubele produse de autovehicule, trebuie interpretate în sensul că nu se opun unor dispoziții naționale din domeniul dreptului răspunderii civile care permit excluderea sau limitarea dreptului victimei unui accident să solicite o despăgubire în temeiul asigurării de răspundere civilă a autovehiculului implicat în accident, pe baza unei aprecieri individuale a contribuției exclusive sau parțiale a acestei victime la propriul prejudiciu.

      (1)  JO C 195, 17.7.2010.