title: Cauza T-390/12: Acțiune introdusă la 5 septembrie 2012 — Lifted Research și LRG Europe/OAPI — Fei Liangchen (Lr geans)

text:
               17.11.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 355/30

         Acțiune introdusă la 5 septembrie 2012 — Lifted Research și LRG Europe/OAPI — Fei Liangchen (Lr geans)
   (Cauza T-390/12)
   2012/C 355/65
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

      Părțile

      Reclamante: Lifted Research Group, Inc (Irvine, Statele Unite) și LRG Europe Ltd (Hertfordshire, Regatul Unit) (reprezentant: M. Edenborough, QC)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Fei Liangchen (Zhejiang, China)

      Concluziile

   Reclamantele solicită Tribunalului:

               —

               anularea Deciziei Camerei a doua de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 13 iunie 2012 în cauza R 1199/2010-2 și

               —

               obligarea pârâtului la plata către reclamante a cheltuielilor de judecată aferente prezentei acțiuni și efectuate în legătură cu aceasta de reclamante; în subsidiar, dacă cealaltă parte în procedură intervine, pârâtul și intervenienta răspund în solidar pentru plata către reclamante a cheltuielilor de judecată efectuate de acestea în legătură cu prezenta acțiune.

      Motivele și principalele argumente

      Solicitantul mărcii comunitare: cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs.

      Marca comunitară vizată: marca figurativă „Lr geans” pentru produse și servicii din clasele 3, 18 și 25 — cererea de înregistrare a mărcii comunitare nr. 5572631

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în procedura opoziției: reclamantele

      Marca sau semnul invocat: marca comunitară verbală „LIFTED RESEARCH GROUP”, înregistrată cu nr. 2473627 pentru produse din clasa 8; marca comunitară verbală „LIFTED RESEARCH GROUP”, înregistrată cu nr. 1591478 pentru produse din clasa 25; marca comunitară verbală „L R G” înregistrată cu nr. 4709325 pentru produse și servicii din clasele 3, 9, 16, 25, 28, 35, 41 și 42; marca comunitară verbală „L R G” înregistrată cu nr. 2473601 pentru produse din clasa 18; marca comunitară verbală „L R G” înregistrată cu nr. 1591452 pentru produse din clasa 25; marca comunitară figurativă înregistrată cu nr. 4708897 reprezentând un copac cu o cruce, pentru produse din clasele 3, 9 și 25; marca comunitară figurativă „L” înregistrată cu nr. 4709218 pentru produse din clasele 9, 18 și 25; cererea de înregistrare a mărcii comunitare nr. 4988127 pentru marca figurativă „L” pentru produse și servicii din clasele 3, 18, 25 și 35; semnele neînregistrate utilizate în comerț în cadrul Uniunii Europene „LIFTED RESEARCH GROUP”, „LRG”, „L r geans”, „L”, „Lrg”, „Lr geans” pentru produse din clasele 3, 18 și 25.

      Decizia diviziei de opoziție: respinge opoziția în totalitate

      Decizia camerei de recurs: respinge calea de atac

      Motivele invocate:

               —

               încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) și a articolului 8 alineatul (5) din Regulamentul nr. 207/2009 al Consiliului și

               —

               încălcarea articolului 8 alineatul (4) din Regulamentul nr. 207/2009 al Consiliului coroborat cu Norma 19 alineatul (1) din Regulamentul nr. 2868/95 al Comisiei.


title: Cauza C-412/10: Hotărârea Curții (Camera a patra) din 17 noiembrie 2011 [cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de High Court of Justice (Queen's Bench Division) — Regatul Unit] — Deo Antoine Homawoo/GMF Assurances SA [Cooperare judiciară în materie civilă — Legea aplicabilă obligațiilor necontractuale — Regulamentul (CE) nr. 864/2007 — Domeniu de aplicare ratione temporis]

text:
               28.1.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 25/15

      Hotărârea Curții (Camera a patra) din 17 noiembrie 2011 [cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de High Court of Justice (Queen's Bench Division) — Regatul Unit] — Deo Antoine Homawoo/GMF Assurances SA
      (Cauza C-412/10) (1)

      (Cooperare judiciară în materie civilă - Legea aplicabilă obligațiilor necontractuale - Regulamentul (CE) nr. 864/2007 - Domeniu de aplicare ratione temporis)
      (2012/C 25/23)
      Limba de procedură: engleza

         Instanța de trimitere

      High Court of Justice (Queen's Bench Division)

         Părțile din acțiunea principală

         Reclamant: Deo Antoine Homawoo

         Pârâtă: GMF Assurances SA

         Obiectul

      Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — High Court of Justice (Queen's Bench Division) (Regatul Unit) — Interpretarea articolelor 15 [litera (c)], 31 și 32 din Regulamentul (CE) nr. 864/2007 al Parlamentului European și al Consiliului din 11 iulie 2007 privind legea aplicabilă obligațiilor necontractuale („Roma II”) (JO L 199, p. 40), precum și a articolului 297 TFUE — Domeniul de aplicare rationae temporis — Domeniul de aplicare al legii aplicabile faptelor cauzatoare de prejudicii.

         Dispozitivul

      Articolele 31 și 32 din Regulamentul (CE) nr. 864/2007 al Parlamentului European și al Consiliului din 11 iulie 2007 privind legea aplicabilă obligațiilor necontractuale („Roma II”) coroborate cu articolul 297 TFUE trebuie interpretate în sensul că impun instanțelor naționale să aplice acest regulament numai faptelor cauzatoare de prejudicii care au avut loc începând cu 11 ianuarie 2009 și că data introducerii acțiunii în despăgubire sau cea a pronunțării de către instanța sesizată cu privire la legea aplicabilă nu au incidență asupra stabilirii domeniului de aplicare în timp al acestui regulament.

         (1)  JO C 301, 6.11.2010.


title: Cauza T-121/09: Acțiune introdusă la 27 martie 2009 — Al Shanfari/Consiliul și Comisia

text:
               16.5.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 113/43

         Acțiune introdusă la 27 martie 2009 — Al Shanfari/Consiliul și Comisia
   (Cauza T-121/09)
   2009/C 113/87
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamant: Thamer Al Shanfari (reprezentanți: P. Saini, QC, T. Nesbitt și B. Kennelly, Barristers, A. Patel, N. Sheikh, și K. Mehta, Solicitors)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene și Comisia Comunităților Europene

      Concluziile reclamantului

               —

               Anularea Regulamentului (CE) nr. 314/2004 al Consiliului astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (CE) nr. 77/2009 al Comisiei, în măsura în care se referă la reclamant și

               —

               obligarea Consiliului și a Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În temeiul Regulamentului (CE) nr. 314/2004 al Consiliului (1), astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (CE) nr. 77/2009 al Comisiei (2) (denumit în continuare „regulamentul atacat”), toate activele reclamantului care se află în statele membre ale Uniunii Europene au fost înghețate, fapt ce a avut ca urmare împiedicarea reclamantului de a desfășura activități comerciale în interiorul Uniunii Europene iar reclamantul a fost considerat ca o persoană având legături cu regimul represiv din Zimbabwe și fiind implicată în activități care aduc o atingere gravă democrației, respectului drepturilor omului și statului de drept. În plus, reclamantului i s-a impus o interdicție de călătorie în temeiul articolului 4 din Poziția comună 2004/161/PESC a Consiliului (3).
   Reclamantul susține că regulamentul atacat trebuie anulat pentru următoarele motive:
   În primul rând, reclamantul susține că regulamentul atacat este lipsit de un temei juridic corespunzător întrucât nici articolul 60 CE și nici articolul 301 CE nu acordă Consiliului puterea de a îngheța totalitatea activelor unei persoane care nu are nici o legătură cu Guvernul Zimbabwe.
   În al doilea rând, potrivit afirmațiilor reclamantului, regulamentul atacat încalcă obligația de motivare care se impune Consiliului și Comisiei în temeiul articolului 253 CE, întrucât scurta mențiune ce se referă la reclamant în anexa III este în mod vădit insuficientă iar Poziția comună a Consiliului prin care se impune reclamantului o interdicție de călătorie nu oferă nicio precizare suplimentară.
   În al treilea rând, reclamantul susține că regulamentul atacat încalcă drepturile sale fundamentale prin faptul că se aduce atingere dreptului său la o protecție juridică efectivă și la un proces echitabil cât și prin faptul că se aduce atingere într-o măsură disproporționată dreptului său la folosința liniștită a proprietății.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 314/2004 al Consiliului din 19 februarie 2004 privind anumite măsuri restrictive împotriva Zimbabwe (JO 2004, L 55, p. 1, Ediție specială, 18/vol. 2, p. 161).

      (2)  Regulamentul (CE) nr. 77/2009 al Comisiei din 26 ianuarie 2009 de modificare a Regulamentului (CE) nr. 314/2004 al Consiliului privind anumite măsuri restrictive împotriva Zimbabwe (JO 2009, L 23, p. 5).

      (3)  Poziția comună a Consiliului 2004/161/PESC din 19 februarie 2004 de reînnoire a măsurilor restrictive împotriva Zimbabwe (JO, L 50, p. 66, Ediție specială, 18/vol. 2, p. 154).


title: Cauza C-629/11 P: Recurs introdus la 8 decembrie 2011 de Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a doua) pronunțate la 20 septembrie 2011 în cauza T-298/09, Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE/Comisia Europeană

text:
               18.2.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 49/17

         Recurs introdus la 8 decembrie 2011 de Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a doua) pronunțate la 20 septembrie 2011 în cauza T-298/09, Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE/Comisia Europeană
   (Cauza C-629/11 P)
   2012/C 49/28
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Recurentă: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (reprezentanți: N. Korogiannakis, M. Dermitzakis, avocați)

      Cealaltă parte în proces: Comisia Europeană

      Concluziile recurentei

   Recurenta solicită Curții:

               —

               anularea hotărârii Tribunalului;

               —

               să își exercite competența de fond și (1) să anuleze decizia DG EAC de a selecționa ofertele recurentei depuse în cadrul procedurii de atribuire EAC/01/2008 privind prestarea de servicii externe pentru programe educative (ESP-ISEP) (JO 2008/S 158-212752) pentru lotul nr. 1 (Dezvoltarea și întreținerea serviciilor informatice), precum și pentru lotul nr. 2 (Studierea și testarea sistemelor informatice și a serviciilor de formare și de asistență conexe), în calitate de al doilea contractant în cadrul mecanismului în cascadă, notificată recurentei prin două scrisori distincte datate 12 mai 2009; (2) să examineze cererea de despăgubiri introdusă în temeiul fostelor articole 225, 235 și 288 (CE) (devenite articolele 256, 268 și 340 TFUE) pentru prejudiciul suferit de aceasta din cauza procedurii de atribuire în cauză, evaluat la suma de 9 544 480 de euro (3 945 040 de euro pentru lotul nr. 1 și 5 599 440 de euro pentru lotul nr. 2);

               —

               în subsidiar, trimiterea cauzei spre rejudecare Tribunalului, pentru ca acesta să se pronunțe pe fond;

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată, inclusiv a celor efectuate în cadrul procedurii inițiale în fața Tribunalului.

      Motivele și principalele argumente

               1.

               Recurenta își întemeiază recursul pe un motiv unic întemeiat pe interpretarea eronată a articolului 100 alineatul(2) din Regulamentul financiar (1) și a articolului 149 alineatul (2) din normele de aplicare.

               2.

               Recurenta solicită anularea Hotărârii pronunțate în cauza T-298/09, întrucât Comisia nu a respectat termenele prevăzute de dispozițiile articolului 100 alineatul (2) din Regulamentul financiar și ale articolului 149 alineatul (2) din normele de aplicare, care reprezintă o normă fundamentală de procedură. În plus, informațiile limitate comunicate cu întârziere recurentei nu pot fi considerate în niciun caz suficiente și ca îndeplinind obligația de motivare, prevăzută la articolul 100 alineatul (2) din Regulamentul financiar, întrucât nu au motivat și nu au justificat în niciun mod evaluările respective și nu cuprind nicio informație privind caracteristicile și meritele respective ale ofertantului cel mai bine clasat.

      (1)  Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1605/2002 al Consiliului din 25 iunie 2002 privind Regulamentul financiar aplicabil bugetului general al Comunităților Europene (JO L 248, p. 1).


title: Cauza T-654/11: Acțiune introdusă la 26 decembrie 2011 — Kaddour/Consiliul

text:
               25.2.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 58/13

         Acțiune introdusă la 26 decembrie 2011 — Kaddour/Consiliul
   (Cauza T-654/11)
   2012/C 58/24
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: Khaled Kaddour (Damasc, Siria) (reprezentant: M. Ponsard, avocat)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene

      Concluziile

   Reclamantul solicită Tribunalului:

               —

               admiterea prezentei acțiuni în procedură accelerată;

               —

               anularea, în măsura în care aceste acte îl privesc pe reclamant:

                           —

                           a Deciziei 2011/273/PESC, astfel cum a fost completată și modificată până în prezent, inclusiv a tuturor deciziilor menționate la punctul 13 din cererea introductivă;

                           —

                           a Regulamentului 442/2011, astfel cum a fost completat și modificat până în prezent, inclusiv a tuturor regulamentelor menționate la punctul 14 din cererea introductivă;

                           —

                           a Deciziei 2011/782/PESC, astfel cum a fost completată și modificată până în prezent;

               —

               obligarea Consiliului la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamantul invocă două motive care sunt în esență identice sau similare cu cele invocate în cauza T-653/11, Jaber/Consiliul.


title: Cauza T-211/13: Acțiune introdusă la 15 aprilie 2013 — Eni/Comisia

text:
               1.6.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 156/53

         Acțiune introdusă la 15 aprilie 2013 — Eni/Comisia
   (Cauza T-211/13)
   2013/C 156/99
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Reclamantă: Eni SpA (Roma, Italia) (reprezentanți: G. M. Roberti și I. Perego, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               Declararea admisibilității acțiunii;

               —

               anularea actelor atacate;

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată

      Motivele și principalele argumente

   Prezenta acțiune este formulată împotriva Deciziei Comisiei din 26 februarie 2013 [C(2013) 1200 final] de reluare a procedurii de sancționare, precum și împotriva comunicării privind obiecțiunile din 26 februarie 2013 [C(2013) 1199] privind o procedură în temeiul articolului 101 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene și al articolului 53 din Acordul privind SEE, adoptate în cazul AT.40032-BR/ESBR.
   În susținerea acțiunii sale, reclamanta invocă necompetența Comisiei, întrucât aceasta nu ar putea reactiva procedura de sancționare în scopul modificării deciziei adoptate în cazul BR-ESBR în 2006 și să adopte, totodată, o nouă decizie de sancționare care să reimpună majorarea pentru încălcări repetate.
   ENI invocă faptul că Tribunalul, în Hotărârea din 13 iulie 2011 (cauza T-39/07), pe lângă faptul că a dispus anularea în parte a deciziei BR-ESBR din 2006, după ce a constatat o apreciere greșită de către Comisie a circumstanței agravante privind încălcările repetate, și-a exercitat propria competență de fond — în sensul articolului 261 TFUE și al articolului 31 din Regulamentul nr. 1/2003 1/2003 — determinând din nou cuantumul amenzii și substituind propria apreciere celei a Comisiei. Pe lângă încălcarea acestor dispoziții, actele atacate contravin și articolului 266 TFUE, principiului atribuirii de competență și principiului echilibrului instituțional prevăzute la articolul 13 TUE, precum și principiului fundamental al procesului echitabil prevăzut la articolul 6 CEDO și la articolul 47 din Carta drepturilor fundamentale a UE și principiului ne bis in idem prevăzut la articolul 7 CEDO.
   ENI susține în plus faptul că, contrar celor afirmate de Comisie, Tribunalul nu a constatat un simplu viciu de formă în privința aplicării circumstanței încălcărilor repetate efectuată de Comisei în decizia BR-ESBR din 2006; inițiativa Comisiei se sprijină astfel pe o premisă de drept și de fapt cu totul eronată și contravine, și sub acest aspect, articolului 7 CEDO.


title: Cauza T-13/16: Acțiune introdusă la 15 ianuarie 2016 – Gauff/OAPI – H.P. Gauff Ingenieure (GAUFF)

text:
               7.3.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 90/23

         Acțiune introdusă la 15 ianuarie 2016 – Gauff/OAPI – H.P. Gauff Ingenieure (GAUFF)
   (Cauza T-13/16)
   (2016/C 090/31)
   Limba în care a fost formulată acțiunea: germana

      Părțile

      Reclamantă: Gauff GmbH & Co. Engineering KG (Nürnberg, Germania) (reprezentant: A. Molnar, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: H.P. Gauff Ingenieure GmbH & Co. KG – JBG (Frankfurt am Main, Germania)

      Datele privind procedura în fața OAPI

      Titularul mărcii în litigiu: reclamanta

      Marca în litigiu: marca comunitară figurativă care cuprinde elementul verbal „Gauff” – marca comunitară nr. 6 327 977

      Procedura care s-a aflat pe rolul OAPI: procedură de declarare a nulității

      Decizia atacată: Decizia Camerei întâi de recurs a OAPI din 12 noiembrie 2015 în cauza R 549/2015-1

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei atacate;
               în subsidiar, trimiterea cauzei la OAPI în vederea examinării ulterioare a elementelor în litigiu care în mod eronat au rămas neexaminate,

               —

               obligarea OAPI la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivul invocat

               —

               încălcarea articolelor 53, 56, 57 și 76 din Regulamentul nr. 207/2009 și încălcarea Regulamentului nr. 2868/95, precum și încălcarea dreptului de a fi ascultat și lipsa de motivare.


title: Cauza T-797/14: Ordonanța Tribunalului din 28 decembrie 2015 – Skype/OAPI – Sky International (SKYPE) („Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Retragerea opoziției — Nepronunțare asupra fondului”)

text:
               21.3.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 106/34

         Ordonanța Tribunalului din 28 decembrie 2015 – Skype/OAPI – Sky International (SKYPE)
   (Cauza T-797/14) (1)

   ((„Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Retragerea opoziției - Nepronunțare asupra fondului”))
   (2016/C 106/39)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Skype Ultd (Dublin, Irlanda) (reprezentanți: A. Carboni și M. Browne, solicitors)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: P. Bullock, agent)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă în faţa Tribunalului: Sky International AG (Zug, Elveția) (reprezentanți: D. Rose și J. Curry, avocați)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a patra de recurs a OAPI din 29 septembrie 2014 (cauza R 1075/2013-4), privind o procedură de opoziție între Sky International AG și Skype

      Dispozitivul

               1)

               Constată că nu mai este necesar să se pronunțe asupra fondului cauzei.

               2)

               Skype Ultd și Sky International AG suportă propriile cheltuieli de judecată și suportă fiecare jumătate din cheltuielile efectuate de Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI).

      (1)  JO C 46, 9.2.2015.


title: Cauza T-157/09 P: Ordonanța Tribunalului din 15 septembrie 2010 — Marcuccio/Comisia ( „Recurs — Funcție publică — Funcționari — Termen rezonabil pentru introducerea unei cereri de despăgubiri — Tardivitate — Recurs în parte vădit inadmisibil și în parte vădit nefondat” )

text:
               6.11.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 301/31

         Ordonanța Tribunalului din 15 septembrie 2010 — Marcuccio/Comisia
   (Cauza T-157/09 P) (1)

   (Recurs - Funcție publică - Funcționari - Termen rezonabil pentru introducerea unei cereri de despăgubiri - Tardivitate - Recurs în parte vădit inadmisibil și în parte vădit nefondat)
   2010/C 301/52
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Recurent: Luigi Marcuccio (Tricase, Italia) (reprezentant: G. Cipressa, avocat)

      Cealaltă parte în proces: Comisia Europeană (reprezentanți: J. Currall și C. Berardis-Kayser, agenți, asistați de A. Dal Ferro, avocat)

      Obiectul

   Recurs formulat împotriva Ordonanței Tribunalului Funcției Publice a Uniunii Europene (Camera întâi) din 18 februarie 2009, Marcuccio/Comisia (F-42/08, nepublicată încă în Repertoriu), prin care se urmărește anularea acestei ordonanțe

      Dispozitivul

               1.

               Respinge recursul.

               2.

               Domnul Luigi Marcuccio suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și cheltuielile de judecată efectuate de Comisia Europeană în cadrul prezentei proceduri.

      (1)  JO C 141, 20.6.2009.


title: Cauza C-398/07 P: Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 7 mai 2009 — Waterford Wedgwood plc/ Assembled Investments (Proprietary) Ltd, Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (Recurs — Marcă comunitară — Marca figurativă WATERFORD STELLENBOSCH — Opoziția titularului mărcii verbale comunitare WATERFORD — Respingerea înregistrării de către camera de recurs)

text:
               4.7.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 153/6

         Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 7 mai 2009 — Waterford Wedgwood plc/ Assembled Investments (Proprietary) Ltd, Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)
   (Cauza C-398/07 P) (1)

   (Recurs - Marcă comunitară - Marca figurativă WATERFORD STELLENBOSCH - Opoziția titularului mărcii verbale comunitare WATERFORD - Respingerea înregistrării de către camera de recurs)
   2009/C 153/12
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Recurentă: Waterford Wedgwood plc (reprezentant: J. Pagenberg, Rechtsanwalt)

      Celelalte părți în proces: Assembled Investments (Proprietary) Ltd (reprezentanți: P. Hagman și J. Palm, asianajajat), Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: A. Folliard-Monguiral, agent)

      Obiectul

   Recurs formulat împotriva Hotărârii Tribunalului de Primă Instanță (Camera a doua) din 12 iunie 2007, Assembled Investments (Proprietary)/OAPI și Waterford Wedgwood (T-105/05) prin care Tribunalul a anulat Decizia R 240/2004-1 a Camerei întâi de recurs a OAPI din 15 decembrie 2004 de anulare a deciziei diviziei de opoziție prin care se respinge opoziția formulată de titularul mărcii verbale comunitare „WATERFORD” pentru produse din clasele 3, 8, 11, 21, 24 și 34

      Dispozitivul

               1)

               Respinge recursul.

               2)

               Obligă Waterford Wedgwood plc la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 283, 24.11.2007.


title: Cauza C-312/09: Ordonanța Curții (Camera a șaptea) din 17 iunie 2010 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Anotato Dikastirio Kyprou — Republica Cipru) — Giorgos Michalias/Christina A. Ioannou-Michalia [Articolul 104 alineatul (3) al doilea paragraf din Regulamentul de procedură — Regulamentul (CE) nr. 1347/2000 — Articolele 2, 42 și 46 — Cooperare judiciară în materie civilă — Competența în materie matrimonială — Aderarea unui stat la Uniunea Europeană — Procedură de divorț declanșată înainte de aderare — Domeniul de aplicare în timp al Regulamentului (CE) nr. 1347/2000]

text:
               23.10.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 288/15

      Ordonanța Curții (Camera a șaptea) din 17 iunie 2010 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Anotato Dikastirio Kyprou — Republica Cipru) — Giorgos Michalias/Christina A. Ioannou-Michalia
      (Cauza C-312/09) (1)

      (Articolul 104 alineatul (3) al doilea paragraf din Regulamentul de procedură - Regulamentul (CE) nr. 1347/2000 - Articolele 2, 42 și 46 - Cooperare judiciară în materie civilă - Competența în materie matrimonială - Aderarea unui stat la Uniunea Europeană - Procedură de divorț declanșată înainte de aderare - Domeniul de aplicare în timp al Regulamentului (CE) nr. 1347/2000)
      (2010/C 288/23)
      Limba de procedură: greaca

         Instanța de trimitere

      Anotato Dikastirio Kyprou

         Părțile din acțiunea principală

         Reclamant: Giorgos Michalias

         Pârâtă: Christina A. Ioannou-Michalia

         Obiectul

      Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Anotato Dikastirio Kyprou — Competența instanțelor unui stat membru (Cipru) de a interpreta și aplica articolul 2 alineatul (1) și articolele 42 și 46 din Regulamentul (CE) nr. 1347/2000 al Consiliului din 29 mai 2000 privind competența, recunoașterea și executarea hotărârilor judecătorești în materie matrimonială și în materia răspunderii părintești privind copiii comuni (JO L 160, p. 19) — Procedură de divorț declanșată de un soț în fața instanțelor cipriote după intrarea în vigoare a regulamentului, însă înainte ca Ciprul să devină stat membru — Procedură de divorț declanșată de un soț după 1 mai 2004 în fața instanțelor unui alt stat membru (Regatul Unit) care a fost stat membru în întreaga perioadă relevantă — Soți care sunt cetățeni ciprioți și au reședința permanentă în Regatul Unit

         Dispozitivul

      Regulamentul (CE) nr. 1347/2000 al Consiliului din 29 mai 2000 privind competența, recunoașterea și executarea hotărârilor judecătorești în materie matrimonială și în materia răspunderii părintești privind copiii comuni nu este aplicabil unei acțiuni de divorț intentate în fața unei instanțe a unui stat înainte ca acesta din urmă să devină stat membru al Uniunii Europene.

         (1)  JO C 244, 10.10.2009.


title: Cauza T-101/07: Acțiune introdusă la 26 martie 2007 — Dada SpA/OAPI — Dada (DADA)

text:
               9.6.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 129/17

         Acțiune introdusă la 26 martie 2007 — Dada SpA/OAPI — Dada (DADA)
   (Cauza T-101/07)
   (2007/C 129/30)
   Limba în care a fost formulată acțiunea: italiana
   Părțile

      Reclamantă: Dada SpA (Firenze, Italia) (reprezentanți: D. Caneva și G. Locurto, avvocati)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (OAPI)

      Cealaltă parte în procedura în fața în camerei de recurs: Dada S.r.l.
   Concluziile reclamantei

               —

               anularea deciziei din 12 ianuarie 2007 a Camerei întâi de recurs a OAPI din procedura R 1342/2005-1, comunicată societății Dada S.p.A. în data de 25 ianuarie 2007 și, în consecință, admiterea cererii de înregistrare nr. 1903111 depusă de Dada S.p.A. și în ceea ce privește serviciile menționate în clasa 42 din Aranjamentul de la Nisa;

               —

               obligarea OAPI la plata cheltuielilor de judecată efectuate de Dada S.p.A. în cursul prezentului proces.

         Motivele și principalele argumente

      Persoana care solicită înregistrarea mărcii comunitare: reclamanta.

      Marca comunitară vizată: marcă figurativă constând în cuvântul „DADA”, scris cu litere de tipar pe un fond reprezentat de un dreptunghi negru, deasupra căruia se află imaginea unui atom; cerere de înregistrare nr. 1.903.111, pentru servicii din clasa 42.

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în sprijinul opoziției: DADA S.r.l.

      Marca sau semnul invocat în sprijinul opoziției: marca nominală italiană „DADA”, pentru servicii din clasele 35, 37, 38 și 42, precum și denumirea socială DADA, utilizată în practica comercială comună în Italia pentru a deosebi următoarele activități: „gestiunea afacerilor comerciale, administrație comercială, lucrări de birou, afaceri imobiliare, telecomunicații, educație, instruire, servicii juridice, programe de calculator”.

      Decizia diviziei de opoziție: admite opoziția și respinge cererea de înregistrare pentru serviciile în litigiu.

      Decizia camerei de recurs: menține decizia atacată și respinge recursul.

      Motivele invocate: insuficiența probelor prezentate de persoana care a formulat opoziția cu privire la utilizarea mărcii naționale și lipsa, în speță, a unui risc de confuzie.


title: Cauza C-130/11: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) (Regatul Unit) la 16 martie 2011 — Neurim Pharmaceuticals (1991) Ltd/Comptroller-General of Patents

text:
               18.6.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 179/7

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) (Regatul Unit) la 16 martie 2011 — Neurim Pharmaceuticals (1991) Ltd/Comptroller-General of Patents
   (Cauza C-130/11)
   2011/C 179/11
   Limba de procedură: engleza

      Instanța de trimitere

   Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Neurim Pharmaceuticals (1991) Ltd

      Pârât: Comptroller-General of Patents

      Întrebările preliminare

               1.

               La interpretarea articolului 3 din Regulamentul (CEE) nr. 1768/92 (1) [devenit Regulamentul (CE) nr. 469/2009 (2)] (denumit în continuare „Regulamentul CSP”), în cazul în care pentru un medicament care conține un principiu activ s-a eliberat o autorizație de introducere pe piață (A), articolul 3 litera (d) trebuie interpretat în sensul că se opune eliberării unui CSP pe baza unei autorizații ulterioare de introducere pe piață (B) care este eliberată pentru un medicament diferit ce conține același principiu activ dacă limitele protecției conferite de brevetul de bază nu se extind la introducerea pe piață a produsului care face obiectul primei AIP în sensul articolului 4?

               2.

               În ipoteza în care nu se interzice eliberarea unui CSP, rezultă că, la interpretarea articolului 13 alineatul (1) din Regulamentul CSP, „prima autorizație de introducere pe piață în Comunitate” trebuie să fie o autorizație de introducere pe piață a unui medicament în limitele protecției conferite de brevetul de bază în sensul articolului 4?

               3.

               Răspunsurile la întrebările precedente sunt diferite în ipoteza în care autorizația de introducere pe piață anterioară a fost eliberată pentru un medicament de uz veterinar cu o indicație specifică, iar autorizația de introducere pe piață ulterioară a fost eliberată pentru un medicament de uz uman cu o indicație diferită?

               4.

               Răspunsurile la întrebările precedente sunt diferite în ipoteza în care autorizația de introducere pe piață ulterioară a necesitat formularea unei cereri complete de acordare a autorizației de introducere pe piață potrivit articolului 8 alineatul (3) din Directiva 2001/83/CE (3) (fosta cerere completă potrivit articolului 4 din Directiva 65/65/CEE (4))?

               5.

               Răspunsurile la întrebările precedente sunt diferite în ipoteza în care produsul acoperit de autorizația de introducere pe piață (A) a medicamentului corespunzător intră în domeniul de aplicare al protecției unui brevet diferit care aparține unui titular care este diferit de solicitantul CSP?

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 1768/92 al Consiliului din 18 iunie 1992 privind instituirea unui certificat suplimentar de protecție pentru medicamente (JO L 182, p. 1, Ediție specială, 13/vol. 11, p. 130).

      (2)  Regulamentul (CE) nr. 469/2009 al Parlamentului European și al Consiliului din 6 mai 2009 privind certificatul suplimentar de protecție pentru medicamente (JO L 152, p. 1).

      (3)  Directiva 2001/83/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 6 noiembrie 2001 de instituire a unui cod comunitar cu privire la medicamentele de uz uman (JO L 311, p. 67, Ediție specială, 13/vol. 33, p. 3)

      (4)  Directiva 65/65/CEE a Consiliului din 26 ianuarie 1965 de apropiere a actelor cu putere de lege și actelor administrative privind medicamentele (JO 22, p. 369).


title: Cauza T-183/13: Hotărârea Tribunalului din 5 mai 2015 – Skype Ultd/OAPI – Sky și Sky IP International (SKYPE) [„Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale SKYPE — Marca comunitară verbală anterioară SKY — Motiv relativ de refuz — Risc de confuzie — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009”]

text:
               22.6.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 205/27

         Hotărârea Tribunalului din 5 mai 2015 – Skype Ultd/OAPI – Sky și Sky IP International (SKYPE)
   (Cauza T-183/13) (1)

   ([„Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale SKYPE - Marca comunitară verbală anterioară SKY - Motiv relativ de refuz - Risc de confuzie - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009”])
   (2015/C 205/36)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Skype Ultd (Dublin, Irlanda) (reprezentanți: inițial I. Fowler, solicitor, J. Schmitt, avocat, și J. Mellor, QC, ulterior A. Carboni și M. Browne, solicitors)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentanți: P. Bullock și N. Bambara, agenți)

      Celelalte părți din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, interveniente la Tribunal: Sky plc, fostă British Sky Broadcasting Group plc (Isleworth, Regatul Unit) și Sky IP International Ltd (Isleworth) (reprezentanți: R. Guthrie, D. Rose, V. Baxter, solicitors, și T. Moody-Stuart, barrister, ulterior R. Guthrie, D. Rose, T. Moody-Stuart și J. Curry, solicitor)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva deciziei Camerei de patra de recurs a OAPI din 30 ianuarie 2013 (cauza R 2398/2010-4) privind o procedură de opoziție între British Sky Broadcasting Group plc și Sky IP International Ltd, pe de o parte, și Skype Ultd, pe de altă parte.

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Skype Ultd suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și cheltuielile efectuate de Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI), de Sky plc și de Sky IP International Ltd.

      (1)  JO C 171, 15.6.2013.


title: Cauza F-108/12: Ordonanța Tribunalului Funcției Publice (Camera întâi) din 7 iunie 2016 - Verile/Comisia [Funcție publică — Funcționari — Pensii — Articolul 11 alineatul (2) din anexa VIII la statut — Transfer în sistemul de pensii al Uniunii al drepturilor de pensie dobândite într — un sistem de pensii național — Propunere de spor de ani de plată — Acțiune — Anulare — Recurs — Recalificarea concluziilor în anularea propunerii de spor de ani de plată — Interpretarea concluziilor în anulare ca urmărind anularea deciziei de recunoaștere a unui spor de ani de plată ca urmare a transferului de drepturi de pensie — Respingerea concluziilor — Hotărâre de recurs care a dobândit autoritate de lucru judecat — Lipsa necesității de a se pronunța]

text:
               18.7.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 260/52

         Ordonanța Tribunalului Funcției Publice (Camera întâi) din 7 iunie 2016 - Verile/Comisia
   (Cauza F-108/12) (1)

   ([Funcție publică - Funcționari - Pensii - Articolul 11 alineatul (2) din anexa VIII la statut - Transfer în sistemul de pensii al Uniunii al drepturilor de pensie dobândite într - un sistem de pensii național - Propunere de spor de ani de plată - Acțiune - Anulare - Recurs - Recalificarea concluziilor în anularea propunerii de spor de ani de plată - Interpretarea concluziilor în anulare ca urmărind anularea deciziei de recunoaștere a unui spor de ani de plată ca urmare a transferului de drepturi de pensie - Respingerea concluziilor - Hotărâre de recurs care a dobândit autoritate de lucru judecat - Lipsa necesității de a se pronunța])
   (2016/C 260/64)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: Marco Verile (Cadrezzate, Italia) (reprezentanți: inițial D. de Abreu Caldas, A. Coolen, É. Marchal, S. Orlandi și J.-N. Louis, avocați, apoi D. de Abreu Caldas, S. Orlandi și J.-N. Louis, avocați, apoi S. Orlandi și J.-N. Louis, avocați, în cele din urmă J.-N. Louis, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: inițial D. Martin și G. Gattinara, agenți, apoi J. Currall și G. Gattinara, agenți, apoi G. Gattinara, agent, și în cele din urmă G. Gattinara și F. Simonetti, agenți)

      Obiectul cauzei

   Cerere de anulare a deciziei privind transferul drepturilor de pensie ale reclamantului în sistemul de pensii al Uniunii, decizie care aplică noile DGA privind articolele 11 și 12 din anexa VIII la statutul funcționarilor

      Dispozitivul

               1)

               Constată că nu este necesar să se pronunțe în cauza F-108/12, Verile/Comisia.

               2)

               Domnul Marco Verile și Comisia Europeană suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 379, 08.12.2012, p. 34.


title: Cauza F-65/05: Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera a doua) din 13 decembrie 2007 — Wandschneider/Comisia Comunităților Europene (Funcție publică — Funcționari — Evaluare — Raport asupra evoluției carierei — Exercițiu de evaluare pentru anul 2003 — Acțiune în anulare — Motivare — Eroare vădită de apreciere)

text:
               26.1.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 22/52

         Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera a doua) din 13 decembrie 2007 — Wandschneider/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza F-65/05) (1)

   (Funcție publică - Funcționari - Evaluare - Raport asupra evoluției carierei - Exercițiu de evaluare pentru anul 2003 - Acțiune în anulare - Motivare - Eroare vădită de apreciere)
   (2008/C 22/97)
   Limba de procedură: franceza
   Părțile

      Reclamant: Paolo Sequeira Wandschneider (Bruxelles, Belgia) (reprezentanți: inițial, G. Vandersanden și C. Ronzi, avocați, ulterior, G. Vandersanden, C. Ronzi și L. Levi, avocați)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: G. Berscheid și H. Tserepa-Lacombe, agenți)
   Obiectul
   Pe de o parte, anularea raportului asupra evoluției carierei întocmit în privința reclamantului pentru exercițiul de evaluare 2003, și, pe de altă parte, o cerere de daune-interese
   Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Fiecare parte suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 229, 17.9.2005, p. 32 (cauza a fost inițial înregistrată la Tribunalul de Primă Instanță al Comunităților Europene cu numărul T-282/05 și a fost transferată la Tribunalul Funcției Publice a Uniunii Europene prin ordonanța din 15.12.2005).


title: Cauza T-259/05: Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 1 iulie 2009 — Spania/Comisia [ FEOGA — Secțiunea Garantare — Cheltuieli excluse de la finanțarea comunitară — In pentru fibre — Cânepă — Banane — Raportul OLAF — Raportul Curții de Conturi — Reuniunea bilaterală vizată de articolul 8 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 1663/95 — Încălcare a unor norme fundamentale de procedură — Practică abuzivă — Existența unui prejudiciu financiar cauzat FEOGA ]

text:
               15.8.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 193/16

         Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 1 iulie 2009 — Spania/Comisia
   (Cauza T-259/05) (1)

   („FEOGA - Secțiunea «Garantare» - Cheltuieli excluse de la finanțarea comunitară - In pentru fibre - Cânepă - Banane - Raportul OLAF - Raportul Curții de Conturi - Reuniunea bilaterală vizată de articolul 8 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 1663/95 - Încălcare a unor norme fundamentale de procedură - Practică abuzivă - Existența unui prejudiciu financiar cauzat FEOGA”)
   2009/C 193/21
   Limba de procedură: spaniola

      Părțile

      Reclamant: Regatul Spaniei (reprezentant: M. Muñoz Pérez, abogado del Estado)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: T. van Rijn, L. Parpala și F. Jimeno Fernández, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare în parte a Deciziei 2005/354/CE a Comisiei din 29 aprilie 2005 privind excluderea de la finanțarea comunitară a anumitor cheltuieli efectuate de statele membre în cadrul Fondului european de orientare și garantare agricolă (FEOGA), secțiunea „Garantare” (JO L 112, p. 14).

      Dispozitivul

               1)

               Anulează Decizia 2005/354/CE a Comisiei din 29 aprilie 2005 privind excluderea de la finanțarea comunitară a anumitor cheltuieli efectuate de statele membre în cadrul Fondului european de orientare și garantare agricolă (FEOGA), secțiunea „Garantare” în măsura în care exclude de la finanțarea comunitară cheltuielile efectuate de Regatul Spaniei în cadrul ajutoarelor acordate pentru producția de cânepă pentru campaniile 1996/1997-1999/2000.

               2)

               Respinge restul cererii.

               3)

               Fiecare parte suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 217, 3.9.2005.


title: Cauza C-199/06: Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 12 februarie 2008 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Conseil d'État — Franța) — Centre d'exportation du livre français (CELF), Ministre de la culture et de la communication/Société internationale de diffusion et d'édition (Ajutoare de stat — Articolul 88 alineatul (3) CE — Instanțe naționale — Recuperarea ajutoarelor puse în aplicare în mod ilegal — Ajutoare declarate compatibile cu piața comună)

text:
               29.3.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 79/3

         Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 12 februarie 2008 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Conseil d'État — Franța) — Centre d'exportation du livre français (CELF), Ministre de la culture et de la communication/Société internationale de diffusion et d'édition
   (Cauza C-199/06) (1)

   (Ajutoare de stat - Articolul 88 alineatul (3) CE - Instanțe naționale - Recuperarea ajutoarelor puse în aplicare în mod ilegal - Ajutoare declarate compatibile cu piața comună)
   (2008/C 79/04)
   Limba de procedură: franceza
   Instanța de trimitere
   Conseil d'État
   Părțile din acțiunea principală

      Reclamant: Centre d'exportation du livre français (CELF), Ministre de la culture et de la communication

      Pârâtă: Société internationale de diffusion et d'édition
   Obiectul
   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Conseil d'État (Franța) — Interpretarea articolului 88 din Tratatul CE — Posibilitatea unui stat membru de a nu recupera un ajutor acordat în mod nelegal, pe care Comisia Europeană, sesizată de către un terț, l-a declarat compatibil cu piața comună
   Dispozitivul

               1)

               Articolul 88 alineatul (3) ultima teză CE trebuie interpretat în sensul că instanța națională nu este obligată să dispună recuperarea unui ajutor pus în aplicare cu încălcarea acestei dispoziții atunci când Comisia Comunităților Europene a adoptat o decizie finală prin care a constatat compatibilitatea ajutorului menționat cu piața comună în sensul articolului 87 CE. În aplicarea dreptului comunitar, aceasta trebuie să îl oblige pe beneficiarul ajutorului la plata de dobânzi aferente duratei nelegalității. În cadrul ordinii juridice naționale, aceasta poate să dispună în plus, dacă este cazul, recuperarea ajutorului ilegal, fără a aduce atingere dreptului statului membru de a-l pune ulterior din nou în aplicare. De asemenea, instanța națională poate să admită cereri de reparare a prejudiciilor cauzate ca urmare a caracterului nelegal al ajutorului.

               2)

               Într-o situație procedurală precum cea din acțiunea principală, obligația care rezultă din articolul 88 alineatul (3) ultima teză CE de a remedia efectele nelegalității unui ajutor se extinde, în scopul calculării sumelor care trebuie achitate de către beneficiar și în afara unor împrejurări excepționale, și la perioada cuprinsă între o decizie a Comisiei Comunităților Europene prin care s-a constatat compatibilitatea acestui ajutor cu piața comună și anularea deciziei menționate de către instanța comunitară.

      (1)  JO C 154, 1.7.2006.


title: Cauza C-482/11 P: Recurs introdus la 21 septembrie 2011 de Affi Pascal N'Guessan împotriva Ordonanței Tribunalului (Camera a cincea) pronunțate la 13 iulie 2011 în cauza T-352/11, N'Guessan/Consiliul

text:
               7.1.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 6/6

         Recurs introdus la 21 septembrie 2011 de Affi Pascal N'Guessan împotriva Ordonanței Tribunalului (Camera a cincea) pronunțate la 13 iulie 2011 în cauza T-352/11, N'Guessan/Consiliul
   (Cauza C-482/11 P)
   2012/C 6/07
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Recurent: Affi Pascal N'Guessan (reprezentanți: L. Bourthoumieux, J. Vergès, R. Dumas și M. Ceccaldi, avocați)

      Cealaltă parte: Consiliul Uniunii Europene

      Concluziile recurentului

               —

               Declararea admisibilității acțiunii formulate de domnul Affi Pascal N'Guessan;

               —

               anularea Ordonanței pronunțate în cauza T-352/11 din 13 iulie 2011 prin care s-a constatat inadmisibilitatea cererii introductive;

               —

               trimiterea acțiunii la Tribunal pentru ca recurentul să își poată valorifica drepturile;

               —

               obligarea Consiliului Uniunii Europene la plata cheltuielilor de judecată, în temeiul articolelor 69 și 73 din Regulamentul de procedură al Curții.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea recursului, recurentul invocă următoarele motive:

               —

               Forța majoră, ca urmare a războiului, care întrerupe termenul de prescripție. Evenimentele cu care recurentul se confruntase din luna noiembrie 2010 în Côte d’Ivoire ar constitui un caz de forță majoră, în sensul articolului 45 din Statutul Curții de Justiție a Uniunii Europene, ca urmare a stării de război care ar avea ca efect întreruperea termenelor de prescripție în ceea ce privește actele adoptate de Consiliu împotriva sa.

               —

               Prezentul caz de forță majoră ca urmare a războiului s-ar opune posibilității recurentului de a-și exercita în mod liber dreptul la acțiune împotriva unor acte care încalcă în mod vădit drepturi fundamentale.

               —

               Drepturile și libertățile fundamentale ar prevala în raport cu principiul securității juridice. Prin invocarea principiului securității juridice pentru a declara inadmisibilă cererea recurentului, Tribunalul ar aduce atingere dreptului fundamental de a avea acces la o instanță și dreptului la apărare. Recurentul ar fi fost de asemenea privat de dreptul de a fi ascultat de o instanță competentă.

               —

               Inopozabilitatea, în caz de război, a termenului pentru considerente de distanță și a termenului de introducere a acțiunii. Termenul pentru considerente de distanță și termenul de introducere a acțiunii nu pot fi opuse unui destinatar care are reședința într-un stat aflat în război deschis. Astfel de termene ar fi aplicabile numai pe timp de pace și pe continentul european. Or, recurentul se află pe un alt continent și, ca urmare a acestui fapt, aplicarea strictă în speță a articolului 102 din Regulamentul de procedură al Tribunalului încalcă fără îndoială articolul 6 alineatul (1) din Convenția europeană pentru apărarea drepturilor omului și a libertăților fundamentale și articolul 263 din Tratatul privind Funcționarea Uniunii Europene.

               —

               Supremația articolului 263 din Tratatul privind Funcționarea Uniunii Europene. Articolul 102 din Regulamentul de procedură al Tribunalului ar sancționa cu nulitatea orice obligație de notificare astfel cum este prevăzută de Tratatul privind Funcționarea Uniunii Europene care prevede că termenul de introducere a acțiunii începe să curgă de la notificarea sau de la publicarea sau imediat ce persoana interesată a luat cunoștință de act. Astfel, articolul 102 din Regulamentul de procedură ar face abstracție de obligația de a notifica și nu ar lua în considerare ziua în care recurentul a luat cunoștință în mod efectiv de act, limitând astfel litera și spiritul articolului 263 TFUE. Ca urmare a acestui fapt, articolul 102 ar repune în discuție drepturile prevăzute și protejate de tratat, care are o valoare juridică superioară și care este obligatoriu pentru instituțiile Uniunii Europene. În consecință, întrucât actele atacate nu au făcut obiectul unei notificări către recurent, cu încălcarea articolului 263 alineatul (5) din Tratatul privind Funcționarea Uniunii Europene, termenul de introducere a acțiunii ar putea începe să curgă numai de la momentul când acesta a luat cunoștință de actele adoptate împotriva sa.

               —

               O atingere gravă adusă drepturilor și libertăților fundamentale. Principiul securității juridice astfel cum este enunțat de Tribunal ar repune în mod grav în discuție securitatea juridică în ansamblul său, de vreme ce justițiabililor cu reședința în afara Uniunii Europene și cu reședința într-o țară aflată în război li s-ar aplica sancțiuni împotriva cărora nu își pot exercita în mod util dreptul la acțiune, întrucât nu au cunoștință de sancțiune.

               —

               Cu titlu subsidiar, recurentul solicită anularea actelor adoptate de Consiliu împotriva sa pentru gravitatea încălcării drepturilor și libertăților fundamentale. De vreme ce actele atacate ar încălca libertăți fundamentale protejate de diferitele tratate internaționale, ar reveni Curții să anuleze actele menționate, în măsura în care nelegalitatea acestora ar fi contrară ordinii juridice europene stabilite și pentru motivul că niciun termen de introducere a acțiunii nu poate fi opus ca urmare a gravității încălcării aduse libertăților și drepturilor fundamentale protejate.


title: Cauza T-327/11: Acțiune introdusă la 20 iunie 2011 — Vinci Energies Schweiz/OAPI — Estavis (Reprezentare a Porții Brandenburg în culoarea galben)

text:
               10.9.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 269/50

         Acțiune introdusă la 20 iunie 2011 — Vinci Energies Schweiz/OAPI — Estavis (Reprezentare a Porții Brandenburg în culoarea galben)
   (Cauza T-327/11)
   2011/C 269/112
   Limba în care a fost formulată acțiunea: germana

      Părțile

      Reclamantă: Vinci Energies Schweiz AG (Zürich, Elveția) (reprezentant: M. Graf, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Estavis AG (Berlin, Germania)

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               Anularea Deciziei Camerei întâi de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 31 martie 2001, pronunțată în cauza R 231/2010-1;

               —

               obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

      Solicitantul mărcii comunitare: Estavis AG.

      Marca comunitară vizată: reprezentarea Porții Brandenburg utilizând culoarea galben-miere pentru produse și servicii din clasele 6, 7, 9, 11, 35, 36, 37, 38, 40, 41 și 42 — cererea nr. 6 585 871.

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în sprijinul opoziției: reclamanta.

      Marca sau semnul invocat în sprijinul opoziției: marca figurativă „ETAVIS” pentru produse și servicii din clasele 6, 7, 9, 11, 35, 37, 38, 40, 41, 42 și 45.

      Decizia diviziei de opoziție: admite în parte opoziția.

      Decizia camerei de recurs: anulează decizia diviziei de opoziție și respinge opoziția.

      Motivele invocate: încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009, întrucât între mărcile în conflict ar exista un risc de confuzie din cauza caracterului distinctiv cel puțin normal al mărcii invocate în sprijinul opoziției și a identității, respectiv a gradului ridicat de similitudine dintre semnele în conflict.


title: Cauza F-64/08: Acțiune introdusă la 29 iulie 2008 — Nijs/Curtea de Conturi a Comunităților Europene

text:
               27.9.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 247/25

         Acțiune introdusă la 29 iulie 2008 — Nijs/Curtea de Conturi a Comunităților Europene
   (Cauza F-64/08)
   (2008/C 247/52)
   Limba de procedură: franceza
   Părțile

      Reclamant: Bart Nijs (Bereldange, Luxemburg) (reprezentanți: F. Rollinger și A. Hertzog, avocats)

      Pârâtă: Curtea de Conturi a Comunităților Europene
   Obiectul și descrierea litigiului
   Anularea Deciziei Curții de Conturi de desemnare a evaluatorului și a evaluatorului de control al reclamantului și cererea de reparare a prejudiciului suferit ca urmare a adoptării acestei decizii
   Concluziile reclamantului

               —

               Anularea Deciziei Secretarului general al Curții de Conturi de desemnare a directorului Direcției de Traducere ca evaluator al reclamantului și de a fi el însuși evaluatorul de control al acestuia;

               —

               obligarea Curții de Conturi la repararea prejudiciului moral suferit de reclamant în valoare de 25 000 de euro;

               —

               obligarea Curții de Conturi a Comunităților Europene la plata cheltuielilor de judecată.


title: Cauza C-195/14: Hotărârea Curții (Camera a noua) din 4 iunie 2015 (cerere de decizie preliminară formulată de Bundesgerichtshof – Germania) – Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände – Verbraucherzentrale Bundesverband e.V./Teekanne GmbH & Co. KG [Trimitere preliminară — Directiva 2000/13/CE — Etichetarea și prezentarea produselor alimentare — Articolul 2 alineatul (1) litera (a) punctul (i) și articolul 3 alineatul (1) punctul 2 — Etichetare de natură să inducă cumpărătorul în eroare asupra compoziției produselor alimentare — Lista ingredientelor — Utilizarea mențiunii „aventură zmeură-vanilie”, precum și a unor imagini cu zmeură și cu flori de vanilie pe ambalajul unei infuzii de fructe care nu conține aceste ingrediente]

text:
               20.7.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 236/16

         Hotărârea Curții (Camera a noua) din 4 iunie 2015 (cerere de decizie preliminară formulată de Bundesgerichtshof – Germania) – Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände – Verbraucherzentrale Bundesverband e.V./Teekanne GmbH & Co. KG
   (Cauza C-195/14) (1)

   ([Trimitere preliminară - Directiva 2000/13/CE - Etichetarea și prezentarea produselor alimentare - Articolul 2 alineatul (1) litera (a) punctul (i) și articolul 3 alineatul (1) punctul 2 - Etichetare de natură să inducă cumpărătorul în eroare asupra compoziției produselor alimentare - Lista ingredientelor - Utilizarea mențiunii „aventură zmeură-vanilie”, precum și a unor imagini cu zmeură și cu flori de vanilie pe ambalajul unei infuzii de fructe care nu conține aceste ingrediente])
   (2015/C 236/22)
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Bundesgerichtshof

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände – Verbraucherzentrale Bundesverband e.V.

      Pârâtă: Teekanne GmbH & Co. KG

      Dispozitivul

   Articolul 2 alineatul (1) litera (a) punctul (i) și articolul 3 alineatul (1) punctul 2 din Directiva 2000/13/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 20 martie 2000 privind apropierea legislațiilor statelor membre referitoare la etichetarea și prezentarea produselor alimentare, precum și la publicitatea acestora, astfel cum a fost modificată prin Regulamentul (CE) nr. 596/2009 al Parlamentului European și al Consiliului din 18 iunie 2009, trebuie interpretate în sensul că se opun posibilității ca etichetarea unui produs alimentar și modalitățile potrivit cărora este realizată aceasta să sugereze, prin intermediul prezentării, al descrierii sau al reprezentării grafice a unui anumit ingredient, prezența acestuia din urmă în produsul respectiv, deși, în realitate, produsul nu conține ingredientul în cauză, iar absența acestuia reiese numai din lista ingredientelor care figurează pe ambalajul produsului menționat.

      (1)  JO C 245, 28.7.2014.


title: Cauza C-237/10: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Cour de cassation (Luxemburg) la 12 mai 2010 — Miguel Remy/Landsbanki Luxembourg SA, aflată în lichidare

text:
               31.7.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 209/23

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Cour de cassation (Luxemburg) la 12 mai 2010 — Miguel Remy/Landsbanki Luxembourg SA, aflată în lichidare
   (Cauza C-237/10)
   ()
   2010/C 209/30
   Limba de procedură: franceza

      Instanța de trimitere

   Cour de cassation

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamant: Miguel Remy

      Pârâtă: Landsbanki Luxembourg SA, aflată în lichidare

      Întrebările preliminare

               1.

               Articolele 1, 2 și 3 din Directiva 98/59/CE a Consiliului din 20 iulie 1998 privind apropierea legislațiilor statelor membre cu privire la concedierile colective (1) trebuie interpretate în sensul că acestea se aplică în cazul unei încetări a operațiunilor comerciale survenite ca urmare a unei declarații de faliment a angajatorului sau a unei decizii judiciare prin care se dispune dizolvarea și lichidarea instituției de credit angajatoare pentru insolvabilitate în temeiul articolului 61 alineatul (l) literele (a) și (b) din Legea din 5 aprilie 1993 privind sectorul financiar, cu modificările ulterioare, încetare în privința căreia legea națională prevede rezilierea cu efect imediat a contractului de muncă?

               2.

               În cazul unui răspuns afirmativ la această întrebare, articolele 1, 2 și 3 din Directiva 98/59/CE trebuie interpretate în sensul că administratorul sau lichidatorul trebuie asimilat unui angajator care a avut în vedere efectuarea unor concedieri colective și care este în măsură să realizeze, în această perspectivă, actele prevăzute la articolele 2 și 3 din directivă și să efectueze concedierile (cauza C-323/08, punctele 39, 40 și 41) (2)?

      (1)  JO L 225, p. 16, Ediție specială, 05/vol. 5, p. 95.

      (2)  Hotărârea din 10 decembrie 2009, Rodríguez Mayor și alții, nepublicată încă în Repertoriu.


title: Cauza C-36/14: Acțiune introdusă la 24 ianuarie 2014 — Comisia Europeană/Republica Polonă

text:
               22.3.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 85/18

         Acțiune introdusă la 24 ianuarie 2014 — Comisia Europeană/Republica Polonă
   (Cauza C-36/14)
   2014/C 85/33
   Limba de procedură: polona

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: K. Herrmann și M. Patakia, agenți)

      Pârâtă: Republica Polonă

      Concluziile reclamantei

   Comisia solicită Curții:

               —

               constatarea faptului că, prin practicarea unei intervenții a statului nelimitată în timp (i) care obligă întreprinderile din sectorul energiei să aplice prețuri pentru gazele naturale autorizate de președintele Autorității de reglementare a energiei, deși dreptul național nu impune autorităților administrative naționale să examineze la intervale regulate necesitatea și modalitățile de aplicare a măsurii menționate în sectorul gazelor, având în vedere gradul de dezvoltare a acestui sector, și (ii) care are drept caracteristică faptul că se aplică unui grup nelimitat de beneficiari fără a face distincție între clienți și fără a face distincție în ceea ce privește situația operatorilor prin stabilirea unor diferite categorii, Republica Polonă aplică o măsură disproporționată și neconformă cu articolul 3 alineatul (2) din Directiva 2009/73/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 13 iulie 2009 privind normele comune pentru piața internă în sectorul gazelor naturale și de abrogare a Directivei 2003/55/CE (1) și, totodată, încalcă obligațiile care îi revin în temeiul dispozițiilor articolului 3 alineatul (1) coroborate cu dispozițiile articolului 3 alineatul (2) din directiva menționată;

               —

               obligarea Republicii Polone la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Obligația prevăzută, sub sancțiunea amenzii, la articolul 47 din Legea privind energia, de a obține autorizarea prețurilor de livrare a gazelor naturale din partea președintelui Autorității de reglementare a energiei, constituie, în măsura în care se aplică tuturor întreprinderilor din sectorul energiei pentru furnizările către alți clienți decât gospodăriile, o intervenție a statului care constă în fixarea unor prețuri reglementate, care nu este conformă cu cerințele principiului proporționalității și care, în acest sens, constituie o neîndeplinire a obligațiilor care rezultă din articolul 3 alineatele (1) și (2) din Directiva 2009/73/CE.
   În plus, intervenția în litigiu a statutului nu respectă criteriile stabilite de Curte în Hotărârea din 20 aprilie 2010, Federutility și alții (C-265/08), întrucât dreptul național în vigoare (Legea privind energia din 10 aprilie 1997) prevede o obligație de a aplica prețuri reglementate care depășește ceea ce este necesar pentru urmărirea unui interes economic general (protecția împotriva prețurilor gazelor excesive). În special, obligația de a solicita autorizarea prețurilor gazelor naturale nu este limitată în timp și nu este supusă niciunei verificări a situației care guvernează piața gazelor, care să justifice o astfel de intervenție. În plus, ansamblul întreprinderilor din sectorul energiei care nu fac obiectul unei scutiri exprese emise de președintele Autorității de reglementare a energiei sunt supuse acestei obligații în același mod, independent de poziția lor pe piața gazelor și fără a se face o distincție în funcție de categoria clienților livrărilor: clienții finali industriali, vânzătorii cu ridicata și gospodăriile sunt tratați în același mod.

      (1)  JO L 211, p. 94.


title: Cauza C-127/10: Acțiune introdusă la 10 martie 2010 — Comisia Europeană/Republica Elenă

text:
               1.5.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 113/36

         Acțiune introdusă la 10 martie 2010 — Comisia Europeană/Republica Elenă
   (Cauza C-127/10)
   2010/C 113/56
   Limba de procedură: greaca

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: M. Karanasou-Apostolopoulou și G. Zavvos)

      Pârâtă: Republica Elenă

      Concluziile reclamantei

               —

               Declararea faptului că, prin neadoptarea actelor cu putere de lege și a actelor administrative necesare pentru a se conforma Directivei 2006/42/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 17 mai 2006 privind echipamentele tehnice și de modificare a Directivei 95/16/CE (1) sau, în orice caz, prin necomunicarea acestor acte către Comisie, Republica Elenă nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul directivei menționate;

               —

               obligarea Republicii Elene la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Termenul pentru transpunerea Directivei 2006/42/CE în ordinea juridică internă s-a împlinit la 29 iunie 2008.

      (1)  JO L 157, p. 24, Ediție specială, 13/vol. 53, p. 120.


title: Cauza C-558/11: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Augstākās tiesas Senāts (Republica Letonia) la 7 noiembrie 2011 — SIA „Kurcums Metal” /Valsts ieņēmumu dienests

text:
               14.1.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 13/8

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Augstākās tiesas Senāts (Republica Letonia) la 7 noiembrie 2011 — SIA „Kurcums Metal”/Valsts ieņēmumu dienests
   (Cauza C-558/11)
   2012/C 13/16
   Limba de procedură: letona

      Instanța de trimitere

   Augstākās tiesas Senāts

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: SIA „Kurcums Metal”

      Pârât: Valsts ieņēmumu dienests

      Întrebările preliminare

               1.

               Cablurile compuse din polipropilenă și sârmă din oțel, precum cele în speță, sunt incluse în subpoziția 5607 49 11 a Nomenclaturii Combinate din anexa I la Regulamentul (CEE) nr. 2658/87 al Consiliului (1) din 23 iulie 1987 privind Nomenclatura tarifară și statistică și Tariful Vamal Comun?

               2.

               Pentru clasificarea cablurilor precum cele din prezenta cauză, este necesară aplicarea regulii 3 litera (b) din Regulile generale pentru interpretarea Nomenclaturii Combinate din Regulamentul (CEE) nr. 2658/87?

               3.

               Dacă cablurile mixte alcătuite din polipropilenă și sârmă din oțel cu cea mai mare dimensiune a secțiunii transversale de peste 3 mm, precum cele din prezenta cauză, sunt totuși incluse în subpoziția 7312 90 98 a Nomenclaturii Combinate din anexa I la Regulamentul (CEE) nr. 2658/87, cablurile menționate sunt incluse de asemenea în domeniul de aplicare al articolului 1 din Regulamentul (CE) nr. 1601/2001 al Consiliului (2) din 2 august 2001 privind instituirea unui drept antidumping definitiv și perceperea cu titlu definitiv a dreptului antidumping provizoriu instituit la importurile anumitor cabluri din fier sau din oțel originare din Republica Cehă, Rusia, Thailanda și Turcia?

               4.

               Colierele ondulate cu capete rotunjite conectate printr-un știft sunt incluse în subpoziția 7317 00 90 a Nomenclaturii Combinate din anexa I la Regulamentul nr. 2658/87?

      (1)  JO L 256, p. 1, Ediție specială, 02/vol. 4, p. 3.

      (2)  JO L 211, p. 1, Ediție specială, 11/vol. 24, p. 114.


title: Cauza T-83/15: Ordonanța Tribunalului din 16 iunie 2016 – Swatch/EUIPO – L'atelier Wysiwyg (wysiwatch WhatYouSeeIsTheWatchYouGet)

text:
               22.8.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 305/53

         Ordonanța Tribunalului din 16 iunie 2016 – Swatch/EUIPO – L'atelier Wysiwyg (wysiwatch WhatYouSeeIsTheWatchYouGet)
   (Cauza T-83/15) (1)

   (2016/C 305/73)
   Limba de procedură: engleza
   Președintele Camerei întâi a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 127, 20.4.2015.


title: Cauza C-69/12 P: Recurs introdus la 10 februarie 2012 de Noscira, SA împotriva Ordonanței Tribunalului (Camera a șaptea) din 28 noiembrie 2011 în cauza T-307/11, Noscira, SA/Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

text:
               15.12.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 389/3

         Recurs introdus la 10 februarie 2012 de Noscira, SA împotriva Ordonanței Tribunalului (Camera a șaptea) din 28 noiembrie 2011 în cauza T-307/11, Noscira, SA/Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)
   (Cauza C-69/12 P)
   2012/C 389/03
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Recurentă: Noscira, SA (reprezentant: A. Sirimarco, avocat)

      Cealaltă parte din procedură: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)
   Prin Ordonanța din 21 septembrie 2012, Curtea de Justiție (Camera a șasea) a declarat recursul inadmisibil.


title: Cauza T-5/09: Acțiune introdusă la 2 ianuarie 2009 — Lind/Comisia

text:
               21.3.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 69/45

         Acțiune introdusă la 2 ianuarie 2009 — Lind/Comisia
   (Cauza T-5/09)
   (2009/C 69/99)
   Limba de procedură: engleza
   Părțile

      Reclamantă: Brigit Lind (Greve, Danemarca) (reprezentant: I. Anderson, avocat)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene
   Concluziile reclamantei

               —

               Obligarea Comisiei la plata către reclamantă, individual, a sumei de 50 000 de euro sau a oricărei alte sume pe care Tribunalul o consideră justă și echitabilă pentru șocul și tristețea suferite de aceasta din cauza suferinței și a morții nedrepte a fratelui său, ca urmare a refuzului arbitrar și nelegal al Comisiei de a pune în aplicare prevederile referitoare la supravegherea medicală ale Directivei 96/29 în cazul foștilor lucrători care au participat la urgența radiologică de la Thule;

               —

               obligarea Comisiei la plata către masa succesorală a lui John Erling Nochen, reprezentată de reclamantă, a sumei de 250 000 de euro, sau a oricărei alte sume pe care Tribunalul o consideră justă și echitabilă, pentru durerea și suferința, inclusiv cunoștința scurtării duratei de viață, din 2006 până la moartea sa în 2008, ca urmare a refuzului arbitrar și nelegal al Comisiei de a pune în aplicare prevederile referitoare la supravegherea medicală ale Directivei 96/29 în cazul foștilor lucrători care au participat la urgența radiologică de la Thule și a sumei de 6 000 de euro pentru cheltuieli de înmormântare;

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată rezonabile efectuate de reclamantă în legătură cu introducerea acestei acțiuni.

         Motivele și principalele argumente
   În prezenta cauză, reclamanta a introdus o acțiune în răspundere extracontractuală în temeiul prejudiciilor pe care afirmă că le-a suferit din cauza morții fratelui său care se susține că a fost cauzată de refuzul nelegal al Comisiei de a se conforma rezoluției adoptate în ședința plenară a Parlamentului European (1) și de a asigura aplicarea de către Danemarca a dispozițiilor Directivei 96/29/Euratom a Consiliului din 13 mai 1996 de stabilire a normelor de securitate de bază privind protecția sănătății lucrătorilor și a populației împotriva pericolelor prezentate de radiațiile ionizante (2) în cazul lucrătorilor, inclusiv fratele reclamantei, care au fost implicați într-un accident nuclear la Thule, Groenlanda.

      (1)  Raportul Parlamentului European din 20 aprilie 2007 privind consecințele accidentului aerian de la Thule din 1968 asupra sănătății publice (Petiția 720/2002) [2006/2012(INI)].

      (2)  JO L 159, p. 1, Ediție specială, 05/vol. 3, p. 166.


title: Cauza T-481/08: Acțiune introdusă la 5 noiembrie 2008 — Alisei/Comisia

text:
               10.1.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 6/40

         Acțiune introdusă la 5 noiembrie 2008 — Alisei/Comisia
   (Cauza T-481/08)
   (2009/C 6/79)
   Limba de procedură: italiana
   Părțile

      Reclamantă: Alisei ONG (Roma, Italia) (reprezentanți: F. Sciaudone, avocat, R. Sciaudone, avocat, S. Gobbato, avocat)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene
   Concluziile reclamantei

               —

               Anularea Deciziei Comisiei din 19 august 2008 (ref. AIDCO/G2/ML V D (2008) — 8449);

               —

               obligarea Comisiei la repararea prejudiciului;

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   Reclamanta, o organizație neguvernamentală care își desfășoară activitatea în domeniul cooperării internaționale pentru dezvoltare și al ajutorului umanitar, se opune deciziei pârâtei prin care a fost confirmată corectitudinea procedurii inițiate, în luna iunie 2006, de verificare contabilă a unei serii de contracte încheiate cu aceasta și suspendarea ulterioară a plăților. În plus, Comisia a trimis un raport final al Ernst & Young, informând reclamanta că acest raport constituie o bază tehnică fiabilă pentru măsurile care urmau să fie luate, și anume inițierea unei proceduri de recuperare a sumei totale de 4 750 121 de euro.
   În susținerea pretențiilor sale, reclamanta invocă:

               —

               încălcarea principiilor bunei administrări și al diligenței în cadrul acțiunii administrative, în măsura în care reclamanta a fost implicată într-o procedură administrativă având o natură și o modalitate de executare bine determinate, pentru a afla ulterior că în realitate, procedura avea caracteristici (legate de scopul acesteia și de executare) total diferite de cele comunicate inițial. În special, pârâta ar fi răspunzătoare pentru faptul de a fi hotărât mai întâi să inițieze o procedură de revizuire contabilă care urma să fie efectuată printr-un audit, și de a fi acceptat ulterior concluziile obținute printr-o modalitate diferită de revizuire, cunoscută drept „procedură amiabilă”, despre care reclamanta nu ar fi fost informată.

               —

               încălcarea dispozițiilor privind prescripția în măsura în care decizia prevede recuperarea fără nicio distincție a unor sume care nu ar fi putut face obiectul recuperării ca urmare a prescrierii dreptului pârâtei de a solicita restituirea acestora.

         Reclamanta invocă de asemenea încălcarea dreptului său la apărare și a principiului proporționalității.
   În final, reclamanta solicită obligarea Comisiei la repararea prejudiciului cauzat.


title: Cauza T-48/08: Ordonanța Tribunalului de Primă Instanță din 27 iulie 2009 — Fusco/OAPI — Fusco International (FUSCOLLECTION)

text:
               26.9.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 233/21

         Ordonanța Tribunalului de Primă Instanță din 27 iulie 2009 — Fusco/OAPI — Fusco International (FUSCOLLECTION)
   (Cauza T-48/08) (1)

   2009/C 233/42

      Limba de procedură: italiana

   Președintele Camerei a patra a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 92, 12.4.2008.


title: Cauza C-11/10: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Hoge Raad der Nederlanden la 8 ianuarie 2010 — Staatssecretaris van Financiën/Marishipping and Transport BV

text:
               27.3.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 80/13

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Hoge Raad der Nederlanden la 8 ianuarie 2010 — Staatssecretaris van Financiën/Marishipping and Transport BV
   (Cauza C-11/10)
   2010/C 80/23
   Limba de procedură: olandeza

      Instanța de trimitere

   Hoge Raad der Nederlanden

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamant: Staatssecretaris van Financiën

      Pârâtă: Marishipping and Transport BV

      Întrebările preliminare

               1.

               Scutirea de la plata taxelor vamale a substanțelor farmaceutice prevăzute la anexa I la Regulamentul (CEE) nr. 2658/87 (1) din 23 iulie 1987, partea I titlul II secțiunea C punctul i), coroborată cu lista substanțelor farmaceutice enumerate cea de a treia parte (anexe) secțiunea II anexa 3, este limitată la substanțele (chimice) menționate care se găsesc în stare pură?

               2.

               În cazul în care anumite alte substanțe pot fi adăugate substanței farmaceutice indicate, care sunt limitările care trebuie aplicate în această privință?

      (1)  Regulamentul privind Nomenclatura tarifară și statistică și Tariful Vamal Comun (JO L 256, p. 1, Ediție specială, 02/vol. 4, p. 3).


title: Cauza T-542/13: Acțiune introdusă la 2 octombrie 2013 — Țările de Jos/Comisia

text:
               23.11.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 344/67

         Acțiune introdusă la 2 octombrie 2013 — Țările de Jos/Comisia
   (Cauza T-542/13)
   2013/C 344/123
   Limba de procedură: neerlandeza

      Părțile

      Reclamant: Regatul Țărilor de Jos (reprezentanți: J. Langer și M. Bulterman, agenți)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamantul solicită Tribunalului:

               —

               anularea Deciziei de punere în aplicare a Comisiei C(2013)4474 final din 18 iulie 2013 referitoare la neaplicarea anumitor dispoziții din decretul Regatului Țărilor de Jos din 8 iunie 2012 de instituire a modalităților detaliate în ceea ce privește liberalizarea transportului feroviar internațional de călători;

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamantul invocă trei motive.

               1.

               Primul motiv întemeiat pe împrejurarea că Comisia a întemeiat în mod greșit decizia atacată pe articolul 61 din Directiva 2012/34/UE (1). Reclamantul susține că, dacă Comisia nu aprobă modul în care legiuitorul neerlandez pune în aplicare directiva, ea poate face uz de articolul 258 TFUE.

               2.

               Al doilea motiv întemeiat pe încălcarea dreptului la apărare precum și pe încălcarea principiului încrederii legitime și a principiului cooperării loiale, în măsura în care Comisia a declarat anumite dispoziții din legislația neerlandeză inaplicabile pe baza articolului 61 din Directiva 2012/34/UE după expirarea procedurii pilot UE (2). Reclamantul susține că, răspunzând întrebărilor Comisiei în cadrul procedurii pilot UE, ea putea considera în mod rezonabil că Comisia ar face uz de informațiile transmise exclusiv în cadrul unei proceduri de constatare a neîndeplinirii obligațiilor (sau în vederea evitării acesteia).

               3.

               Al treilea motiv întemeiat pe nemotivare și pe greșita interpretare a Directivei 2012/34/UE, în măsura în care Comisia a considerat că criteriile care permit să se „stabilească scopul principal al serviciului”, în sensul articolului 10 alineatul (3) din directivă, nu pot fi determinate cu anticipație și în măsura în care a apreciat că incumbă organismului de reglementare sarcina de a stabili criteriile „echilibrului economic” în sensul articolului 11 alineatul (2).

      (1)  Directiva 2012/34/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 21 noiembrie 2012 privind instituirea spațiului feroviar unic european (JO L 343, p. 32).

      (2)  A se vedea Comunicarea Comisiei „Către o Europă a rezultatelor — Aplicarea legislației comunitare”, COM(2007) 502 final.


title: Cauza T-235/14: Acțiune introdusă la 17 aprilie 2014 – ArcelorMittal Hamburg și alții/Comisia

text:
               14.7.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 223/14

         Acțiune introdusă la 17 aprilie 2014 – ArcelorMittal Hamburg și alții/Comisia
   (Cauza T-235/14)
   2014/C 223/19
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamante: ArcelorMittal Hamburg GmbH (Hamburg, Germania), Bregal Bremer Galvanisierungs GmbH (Bremen, Germania), ArcelorMittal Hochfeld GmbH (Duisburg, Germania) și ArcelorMittal Ruhrort GmbH (Duisburg) (reprezentanți: H. Janssen și G. Engel, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamantele solicită Tribunalului:

               —

               anularea Deciziei Comisiei Europene din 18 decembrie 2013 în cazul Ajutor de stat SA.33995 (2013/C) – Sprijin pentru energia electrică produsă din surse regenerabile și reducerea suprataxei pe energia din surse regenerabile pentru utilizatorii mari consumatori de energie;

               —

               obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamantele invocă trei motive.

               1.

               Primul motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 107 alineatul (1) TFUE

                           —

                           Reclamantele susțin că decizia atacată este contrară articolului 107 alineatul (1) TFUE, întrucât suprataxa EEG prevăzută în Legea privind acordarea de prioritate surselor regenerabile de energie (Gesetz für den Vorrang erneuerbarer Energien, denumită în continuare „EEG”) și regimul specific de compensare nu ar constitui o acordare de resurse de stat sau de resurse controlate de stat. Ansamblul faptelor pertinente pentru calificarea acestor măsuri ar fi fost stabilite în procedura precontencioasă dintre Comisie și Republica Federală Germania. Reclamantele consideră că nu mai exista nicio îndoială pe care Comisia ar fi trebuit să o clarifice într-o procedură în temeiul articolului 108 alineatul (2) TFUE și al articolului 4 alineatul 4 din Regulamentul (CE) nr. 659/1999 de stabilire a normelor de aplicare a articolului 93 din Tratatul CE (1).

               2.

               Al doilea motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 108 alineatul (1) TFUE și a principiului securității juridice

                           —

                           Reclamantele susțin în această privință că Comisia nu a respectat articolul 108 alineatul (1) TFUE și principiul securității juridice, întrucât a aplicat procedura pentru ajutoare noi în temeiul articolului 4 alineatul (4) din Regulamentul nr. 659/1999 în locul procedurii pentru ajutoare existente în temeiul articolului 17 și următoarelor din Regulamentul nr. 659/1999, pentru a verifica evaluarea sa preliminară cu privire la calificarea EEG drept ajutor. În această privință, ele susțin în special că, prin Decizia din 22 mai 2002, Comisia nu a calificat EEG 2000 ca ajutor în sensul articolului 107 alineatul (1) TFUE, pentru că nu exista niciun transfer de resurse de stat. Modificările aduse EEG 2000 prin EEG 2012 nu ar fi substanțiale în raport cu Decizia Comisiei din 22 mai 2002. Comisia ar fi putut așadar să invoce o modificare de interpretare juridică în cadrul unei proceduri în temeiul articolului 108 alineatul (1) TFUE, fără a afecta reclamantele.

               3.

               Al treilea motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 41 din Carta drepturilor fundamentale și a principiului dreptului de a fi ascultat

                           —

                           În plus, reclamantele invocă faptul că pârâta a adoptat decizia atacată fără a oferi în prealabil părților posibilitatea de a prezenta observații.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 659/1999 al Consiliului din 22 martie 1999 de stabilire a normelor de aplicare a articolului 93 din Tratatul CE (JO L 83, p. 1. Ediție specială, 08/vol. 1, p. 41).


title: Cauza C-408/10: Ordonanța președintelui Curții din 1 martie 2011 — Comisia Europeană/Republica Estonia

text:
               25.6.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 186/17

         Ordonanța președintelui Curții din 1 martie 2011 — Comisia Europeană/Republica Estonia
   (Cauza C-408/10) (1)

   2011/C 186/29
   Limba de procedură: estona
   Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 274, 9.10.2010.


title: Cauza C-355/12: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Tribunale di Milano (Italia) la 26 iulie 2012 — Nintendo Co., Ltd și alții/PC Box Srl, 9Net Srl

text:
               29.9.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 295/23

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Tribunale di Milano (Italia) la 26 iulie 2012 — Nintendo Co., Ltd și alții/PC Box Srl, 9Net Srl
   (Cauza C-355/12)
   2012/C 295/41
   Limba de procedură: italiana

      Instanța de trimitere

   Tribunale di Milano

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamante: Nintendo Co., Ltd, Nintendo of America Inc., Nintendo of Europe GmbH

      Pârâte: PC Box Srl, 9Net Srl

      Întrebările preliminare

               1.

               Articolul 6 din Directiva 2001/29/CE (1), inclusiv în lumina considerentului (48) al aceleiași directive, trebuie interpretat în sensul că protecția asigurată de măsurile tehnice de protecție în ceea ce privește operele sau alte obiecte protejate de dreptul de autor poate fi extinsă și la un sistem produs și comercializat de aceeași întreprindere, în care în hardware este instalat un dispozitiv apt să recunoască pe un suport distinct care conține opera protejată (joc video produs de aceeași întreprindere, precum și de terți, titulari ai operelor protejate) un cod de recunoaștere, în lipsa căruia opera respectivă nu va putea fi vizualizată și utilizată în cadrul unui asemenea sistem, integrând astfel aparatului amintit un sistem care nu este interoperabil cu aparate și produse complementare ce nu provin de la întreprinderea producătoare a aceluiași sistem?

               2.

               În cazul în care trebuie să se aprecieze dacă utilizarea unui produs sau a unei componente în vederea eludării unei măsuri tehnice de protecție are sau nu are un caracter predominant față de alte scopuri sau utilizări relevante din punct de vedere comercial, articolul 6 din Directiva 2001/29/CE, inclusiv în lumina considerentului (48) al aceleiași directive, poate fi interpretat în sensul că instanța națională trebuie să recurgă la criterii de apreciere a unui asemenea profil care subliniază destinația specifică atribuită de titularul drepturilor produsului în care este inserat conținutul protejat sau, în mod alternativ ori concurent, la criterii cantitative referitoare la conținutul utilizărilor ce fac obiectul comparației sau la criterii calitative referitoare la natura și relevanța acestor utilizări?

      (1)  JO L 167, p. 10, Ediție specială, 17/vol. 1, p. 230, rectificare în limba română în JO 2008 L 314, p. 16.


title: Cauza T-263/07: Acțiune introdusă la 17 iulie 2007 — Republica Estonia/Comisia Comunităților Europene

text:
               22.9.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 223/12

         Acțiune introdusă la 17 iulie 2007 — Republica Estonia/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza T-263/07)
   (2007/C 223/17)
   Limba de procedură: estona
   Părțile

      Reclamantă: Republica Estonia (reprezentant: Lembit Uibo)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene
   Concluziile reclamantei
   anularea deciziei Comisiei Comunităților Europene din 4 mai 2007 privind planul național de alocare a gazelor cu efect de seră pe care Estonia l-a prezentat în conformitate cu Directiva 2003/87/CE a Parlamentului European și a Consiliului (1).
   Motivele și principalele argumente
   Este necesară anularea deciziei Comisiei din 4 mai 2007 privind planul național de alocare a gazelor cu efect de seră pe care Estonia l-a prezentat în conformitate cu Directiva 2003/87/CE a Parlamentului European și a Consiliului, pentru următoarele motive:

               —

               încălcarea articolului 9 alineatele (1) și (3) și a articolului 11 alineatul (2) din Directiva 2003/87/CE și depășirea atribuțiilor ce decurg din acestea;

               —

               eroare vădită de apreciere, întrucât Comisia nu a ținut cont de informațiile corecte disponibile, ci s-a întemeiat pe ipoteze eronate care au afectat direct și într-o măsură importantă conținutul deciziei atacate și modul de determinare a cantității totale a cotelor de emisie;

               —

               încălcarea articolului 175 alineatul (2) litera (c) CE, având în vedere că, potrivit Tratatului CE, nu intră în atribuțiile Comisiei luarea de măsuri care aduc atingere în mod semnificativ opțiunii unui stat membru între diferite surse de energie și structura generală a aprovizionării sale cu energie electrică;

               —

               încălcarea principiului bunei administrări întrucât, la adoptarea deciziei, Comisia nu a ținut cont de toate circumstanțele esențiale ale situației concrete, nici nu a verificat dacă toate ipotezele pe care s-a întemeiat la luarea deciziei sunt corecte;

               —

               încălcarea obligației de motivare.

      (1)  Directiva 2003/87/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 13 octombrie 2003 de stabilire a unui sistem de comercializare a cotelor de emisie de gaze cu efect de seră în cadrul Comunității și de modificare a Directivei 96/61/CE a Consiliului (JO L 275, 25.10.2003, p. 32).


title: Cauza T-760/15: Acțiune introdusă la 23 decembrie 2015 – Țările de Jos/Comisia

text:
               15.2.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 59/50

         Acțiune introdusă la 23 decembrie 2015 – Țările de Jos/Comisia
   (Cauza T-760/15)
   (2016/C 059/58)
   Limba de procedură: neerlandeza

      Părțile

      Reclamant: Regatul Țărilor de Jos (reprezentanți: M. Bulterman, B. Koopman și M. de Ree, agenți)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamantul solicită Tribunalului:

               —

               anularea Deciziei C(2015) 7143 a Comisiei din 21 octombrie 2015 privind ajutorul de stat SA.38374 (2014/C ex 2014/NN) pe care Țările de Jos au pus-o în aplicare în favoarea Starbucks;

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamantul invocă cinci motive.

               1.

               Primul motiv este întemeiat pe o aplicare eronată a articolului 107 alineatul (1) TFUE întrucât Comisia consideră că „Advanced Pricing Agreement” („APA”) are un caracter selectiv.

                           —

                           În primul rând, Comisia nu ar fi dovedit în mod suficient și distinct că este îndeplinit criteriul selectivității.

                           —

                           În al doilea rând, în mod eronat, Comisia ar fi luat drept cadru de referință regimul general olandez al impozitului pe profit. Pentru APA, cadrul de referință corect este articolul 8b alineatul 1 din Legea privind impozitul pe profit [Wet op de Vennootschapsbelasting] și Decizia privind prețurile de transfer [Verrekenprijsbesluit]. În APA s-ar fi aplicat pur și simplu acest cadru de referință.

               2.

               Al doilea motiv este întemeiat pe o aplicare eronată a articolului 107 alineatul (1) TFUE, întrucât Comisia verifică existența unui avantaj întemeindu-se pe principiul de drept al Uniunii al deplinei concurențe. Reclamantul invocă faptul că nu există totuși niciun principiu de drept al Uniunii al deplinei concurențe și că acest principiu nu se aplică în aprecierea ajutoarelor de stat.

               3.

               Al treilea motiv este întemeiat pe o aplicare eronată a articolului 107 alineatul (1) TFUE, întrucât Comisia consideră că APA conferă un avantaj în favoarea Starbucks Manufacturing EMEA BV ca urmare a alegerii „Transactional Net Margin Method” pentru stabilirea prețului transferurilor.
               Comisia ar afirma în mod eronat că metoda convenită în APA nu este o abordare fiabilă a realității pieței. Comisia nu ar dovedi nici că indemnizația plătită către Alki și majorarea prețului de cost al fasolei nu ar avea nicio valoare comercială.

               4.

               Al patrulea motiv este întemeiat pe o aplicare eronată a articolului 107 alineatul (1) TFUE, întrucât Comisia afirmă că APA conferă un avantaj Starbucks Manufacturing EMEA BV ca urmare a modului de aplicare a „Transactional Net Margin Method”.
               Comisia ar considera în mod eronat că „Transactional Net Margin Method” convenită în APA este aplicată în mod eronat și determină un avantaj în favoarea Starbucks Manufacturing EMEA BV. Comisia nu ar dovedi în niciun mod că aplicarea mai bună, în opinia acesteia, a „Transactional Net Margin Method” ar conduce la un beneficiu impozabil mai mare și la absența unui avantaj.

               5.

               Al cincilea motiv este întemeiat pe o încălcare a obligației de diligență, întrucât Comisia nu a examinat și nici nu a integrat toate datele relevante în decizie și s-a bazat și pe date anonime sau, cel puțin, pe date care nu au fost niciodată comunicate guvernului olandez.


title: Cauza T-30/10 R: Ordonanța președintelui Tribunalului din 12 mai 2010 — Reagens/Comisia ( „Măsuri provizorii — Concurență — Decizie a Comisiei de aplicare a unei amenzi — Garanție bancară — Cerere de suspendare a executării — Prejudiciu financiar — Lipsa unor circumstanțe excepționale — Lipsa urgenței” )

text:
               3.7.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 179/39

         Ordonanța președintelui Tribunalului din 12 mai 2010 — Reagens/Comisia
   (Cauza T-30/10 R)
   („Măsuri provizorii - Concurență - Decizie a Comisiei de aplicare a unei amenzi - Garanție bancară - Cerere de suspendare a executării - Prejudiciu financiar - Lipsa unor circumstanțe excepționale - Lipsa urgenței”)
   2010/C 179/69
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Reagens SpA (San Giorgio di Piano, Italia) (reprezentanți: B. O'Connor, solicitor, L. Toffoletti, D. Gullo și E. De Giorgi, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: J. Bourke și F. Ronkes Agerbeek, agenți)

      Obiectul

   Cerere de suspendare a executării Deciziei Comisiei din 11 noiembrie 2009 privind o procedură de aplicare a articolului 81 [CE] și a articolului 53 din Acordul privind SEE (Cazul COMP/38.589 — Stabilizatori termici)

      Dispozitivul

               1.

               Respinge cererea de măsuri provizorii.

               2.

               Cererea privind cheltuielile de judecată se soluționează odată cu fondul.


title: Cauza T-363/14: Hotărârea Tribunalului din 21 septembrie 2016 – Secolux/Comisia [„Acces la documente — Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 — Documente referitoare la o procedură de cerere de ofertă pentru un contract de achiziții publice de servicii — Refuzul accesului — Excepție privind protecția vieții private și a integrității individului — Excepție privind protecția intereselor comerciale — Excepție privind protecția procesului decizional — Acces parțial — Interes public superior — Obligație de motivare”]

text:
               7.11.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 410/10

         Hotărârea Tribunalului din 21 septembrie 2016 – Secolux/Comisia
   (Cauza T-363/14) (1)

   ([„Acces la documente - Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 - Documente referitoare la o procedură de cerere de ofertă pentru un contract de achiziții publice de servicii - Refuzul accesului - Excepție privind protecția vieții private și a integrității individului - Excepție privind protecția intereselor comerciale - Excepție privind protecția procesului decizional - Acces parțial - Interes public superior - Obligație de motivare”])
   (2016/C 410/12)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: Secolux, Association pour le contrôle de la sécurité de la construction (Capellen, Luxemburg) (reprezentanți: N. Prüm-Carré și E. Billot, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: A. Buchet și M. Konstantinidis, agenți)

      Obiectul

   Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE și privind anularea deciziilor Comisiei din 1 aprilie 2014 și din 14 aprilie 2014 prin care se refuză reclamantei accesul integral la anumite documente referitoare la o cerere de ofertă având referința 02/2013/OIL și privind controale de securitate care trebuie efectuate în diferite imobile situate în Luxemburg (JO 2013/S 156-271471)

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă Secolux, Association pour le contrôle de la sécurité de la construction la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 253, 4.8.2014.