title: Cauza C-155/13: Cerere de decizie preliminară introdusă de Commissione Tributaria Regionale del Veneto — Sede di Mestre-Venezia (Italia) la 27 martie 2013 — SICES și alții/Agenzia Dogane Ufficio delle Dogane di Venezia

text:
               22.6.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 178/4

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Commissione Tributaria Regionale del Veneto — Sede di Mestre-Venezia (Italia) la 27 martie 2013 — SICES și alții/Agenzia Dogane Ufficio delle Dogane di Venezia
   (Cauza C-155/13)
   2013/C 178/06
   Limba de procedură: italiana

      Instanța de trimitere

   Commissione Tributaria Regionale del Veneto — Sede di Mestre-Venezia

      Părțile din procedura principală

      Apelante: Società Italiana Commercio e Servizi S.r.l, in liquidazione (SICES) și alții

      Intimată: Agenzia Dogane Ufficio delle Dogane di Venezia

      Întrebarea preliminară

   Articolul 6 din Regulamentul (CE) nr. 341/2007 din 29 martie 2007 (1) trebuie interpretat în sensul că reprezintă o cesiune nelegală a unor licențe de import cu scutire parțială de taxe vamale în cadrul contingentului GATT de usturoi de origine chineză împrejurarea că titularul licențelor menționate introduce pe piață usturoiul respectiv, ulterior plății taxei datorate, prin intermediul unei cesiuni către un alt operator titular de titluri de import de la care, înainte de import, cumpărase usturoiul respectiv?

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 341/2007 al Comisiei din 29 martie 2007 privind deschiderea și modul de gestionare a contingentelor tarifare și de instituire a unui regim de licențe de import și certificate de origine pentru usturoi și anumite alte produse agricole importate din țări terțe (JO L 90, p. 12).


title: Cauza C-90/12: Acțiune introdusă la 21 februarie 2012 — Comisia Europeană/Republica Polonă

text:
               28.4.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 126/7

         Acțiune introdusă la 21 februarie 2012 — Comisia Europeană/Republica Polonă
   (Cauza C-90/12)
   2012/C 126/15
   Limba de procedură: polona

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: K. Simonsson și M. Owsiany-Hornung, agenți)

      Pârâtă: Republica Polonă

      Concluziile reclamantei

   Reclamanta solicită:

               —

               constatarea faptului că, prin neadoptarea măsurilor corespunzătoare necesare pentru a se conforma articolelor 5 și 6 din Regulamentul (CE) nr. 847/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 29 aprilie 2004 privind negocierea și punerea în aplicare a acordurilor de reglementare a serviciilor aeriene dintre statele membre și țările terțe (1) sau, în orice caz, prin necomunicarea acestor măsuri Comisiei, Republica Polonă nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul acestor articole ale regulamentului;

               —

               obligarea Republicii Polone la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Articolul 5 din Regulamentul nr. 847/2004 obligă statele membre să asigure „distribuirea drepturilor de trafic între transportatorii aerieni [din Uniune] eligibili pe baza unei proceduri nediscriminatorii și transparente”. În plus, potrivit articolului 6 din acest regulament, statele membre sunt obligate să notifice imediat Comisia cu privire la procedurile pe care urmează să le aplice în sensul articolului 5. Totodată, Comisia publică respectivele proceduri în Jurnalul Oficial. Desfășurarea procedurilor în sensul dispozițiilor menționate depinde de adoptarea unei norme administrative de punere în aplicare de către ministerul responsabil pentru transporturi. Această normă administrativă nu a fost încă adoptată până la data depunerii prezentei acțiuni sau, în orice caz, autoritățile poloneze nu au informat Comisia în acest sens. În această situație, Comisia consideră că punerea în aplicare a procedurii prevăzute la articolul 5 din Regulamentul nr. 847/2004 și notificarea corespunzătoare a Comisiei potrivit articolului 6 din acest regulament nu sunt posibile, întrucât în dreptul polonez lipsesc dispozițiile corespunzătoare.

      (1)  JO L 157, p. 7, Ediție specială, 07/vol. 14, p. 36.


title: Cauza F-146/15: Acțiune introdusă la 27 noiembrie 2015 – ZZ/Parlamentul

text:
               22.2.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 68/45

         Acțiune introdusă la 27 noiembrie 2015 – ZZ/Parlamentul
   (Cauza F-146/15)
   (2016/C 068/58)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: ZZ (reprezentanți: S. Orlandi și T. Martin, avocați)

      Pârât: Parlamentul European

      Obiectul și descrierea litigiului

   Anularea deciziei Parlamentului prin care se respinge cererea de conversie în puncte de merit a rapoartelor de evaluare ale reclamantului care au fost întocmite de la promovarea sa în gradul AD 12.

      Concluziile reclamantului

               —

               Anularea deciziei AIPN din 8 aprilie 2015 prin care se respinge cererea de conversie a rapoartelor de evaluare ale reclamantului care au fost întocmite de la promovarea sa în gradul AD 12;

               —

               obligarea Parlamentului la plata cheltuielilor de judecată.


title: Cauza C-391/07: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Finanzgericht Hamburg (Germania) la 20 august 2007  — Glencore Grain Rotterdam BV/Hauptzollamt Hamburg-Jonas

text:
               10.11.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 269/30

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Finanzgericht Hamburg (Germania) la 20 august 2007 — Glencore Grain Rotterdam BV/Hauptzollamt Hamburg-Jonas
   (Cauza C-391/07)
   (2007/C 269/52)
   Limba de procedură: germana
   Instanța de trimitere
   Finanzgericht Hamburg
   Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Glencore Grain Rotterdam BV

      Pârât: Hauptzollamt Hamburg-Jonas
   Întrebarea preliminară
   Articolul 13 din Regulamentul (CE) nr. 1501/95 trebuie interpretat în sensul că, prin furnizarea dovezii descrise în al doilea paragraf, nu mai este necesară nici dovada încheierii formalităților vamale privind eliberarea pentru consum și nici prezentarea documentelor de transport [articolul 18 alineatul (3) din Regulamentul (CEE) nr. 3665/87, în prezent articolul 16 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 800/99]?


title: Cauza C-183/15: Hotărârea Curții (Camera a șaptea) din 10 decembrie 2015 (cerere de decizie preliminară formulată de Finanzgericht Düsseldorf – Germania) – TSI GmbH/Hauptzollamt Aachen (Trimitere preliminară — Tariful vamal comun — Clasificare tarifară — Nomenclatura combinată — Subpoziția 9027 10 10 — Spectrometre aerodinamice de particule cu raze ultraviolete — Numărătoare mobile de particule)

text:
               8.2.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 48/6

         Hotărârea Curții (Camera a șaptea) din 10 decembrie 2015 (cerere de decizie preliminară formulată de Finanzgericht Düsseldorf – Germania) – TSI GmbH/Hauptzollamt Aachen
   (Cauza C-183/15) (1)

   ((Trimitere preliminară - Tariful vamal comun - Clasificare tarifară - Nomenclatura combinată - Subpoziția 9027 10 10 - Spectrometre aerodinamice de particule cu raze ultraviolete - Numărătoare mobile de particule))
   (2016/C 048/09)
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Finanzgericht Düsseldorf

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: TSI GmbH

      Pârât: Hauptzollamt Aachen

      Dispozitivul

   Nomenclatura combinată care figurează în anexa I la Regulamentul (CEE) nr. 2658/87 al Consiliului din 23 iulie 1987 privind Nomenclatura tarifară și statistică și Tariful vamal comun, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (CE) nr. 1031/2008 al Comisiei din 19 septembrie 2008, trebuie interpretată în sensul că spectrometrele aerodinamice de particule cu raze ultraviolete și numărătoarele mobile de particule, precum cele în discuție în litigiul principal, nu se clasifică la subpoziția 9027 10 10 din aceasta.

      (1)  JO C 254, 3.8.2015.


title: Cauza T-140/13: Acțiune introdusă la 8 martie 2013 — Scheepsbouw Nederland/Comisia

text:
               25.5.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 147/22

         Acțiune introdusă la 8 martie 2013 — Scheepsbouw Nederland/Comisia
   (Cauza T-140/13)
   2013/C 147/39
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Scheepsbouw Nederland (Rotterdam, Țările de Jos) (reprezentanți: K. Struckmann, avocat și G. Forwood, Barrister)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               Anularea Deciziei Comisiei din 20 noiembrie 2012 în cazul SA.34736 (Amortizare anticipată a anumitor active dobândite prin intermediul unui leasing) publicată în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene din 13 decembrie 2012 (JO 2012, C 384, p. 2).

               —

               Obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă un singur motiv, întemeiat pe împrejurarea că Comisia nu s-a conformat articolului 108 alineatul (3) TFUE și articolului 4 alineatele (2) și (3) din Regulamentul nr. 659/1999 (1).
   În această privință, reclamanta susține că în considerarea împrejurărilor cauzei și a naturii incomplete și insuficiente a examinării fondului de către Comisie cu ocazia examinării preliminare, probele care demonstrează existența unor dificultăți serioase pentru aprecierea măsurii propuse sunt suficiente. Comisia nu era așadar îndrituită să concluzioneze, la capătul examinării sale preliminare, că măsura în discuție nu constituia un ajutor de stat în sensul articolului 107 alineatul (1) TFUE. Comisia nu avea altă opțiune decât deschiderea procedurii oficiale de investigare în temeiul articolului 108 alineatul (2) TFUE.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 659/1999 al Consiliului din 22 martie 1999 de stabilire a normelor de aplicare a articolului 93 din Tratatul CE (JO L 83, 27.3.1999, p. 1, Ediție specială, 08/vol. 1, p. 41).


title: Cauza T-426/15: Acțiune introdusă la 29 iulie 2015 – Schräder/OCSP – Hansson (Seimora)

text:
               5.10.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 328/17

         Acțiune introdusă la 29 iulie 2015 – Schräder/OCSP – Hansson (Seimora)
   (Cauza T-426/15)
   (2015/C 328/17)
   Limba în care a fost formulată acțiunea: germana

      Părțile

      Reclamant: Ralf Schräder (Lüdinghausen, Germania) (reprezentant: T. Leidereiter, avocat)

      Pârât: Oficiul Comunitar pentru Soiuri de Plante (OCSP)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Jørn Hansson (Søndersø, Danemarca)

      Datele privind procedura în fața OCSP

      Titularul soiului de plante pentru care se solicită protecție comunitară: cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

      Denumirea soiului de plante pentru care se solicită protecție comunitară: soiul comunitar EU 8536 „SEIMORA”

      Procedura care s-a aflat pe rolul OCSP: procedură de declarare a nulității

      Decizia atacată: Decizia Camerei de recurs a OCSP din 24 februarie 2015 în cauza AA02/2014

      Concluziile

   Reclamantul solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei atacate;

               —

               obligarea OCSP la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele invocate

               —

               încălcarea articolului 75 din Regulamentul nr. 2100/94;

               —

               încălcarea articolului 20 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul nr. 2100/94 coroborat cu articolul 11 alineatul (1), cu articolul 54 alineatul (2) și cu articolul 76 din Regulamentul nr. 2100/94 și a articolului 51 din Regulamentul nr. 874/2009.


title: Cauza T-657/13: Acțiune introdusă la 11 decembrie 2013 — BH Stores/OAPI — Alex Toys (ALEX)

text:
               1.3.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 61/11

         Acțiune introdusă la 11 decembrie 2013 — BH Stores/OAPI — Alex Toys (ALEX)
   (Cauza T-657/13)
   2014/C 61/19
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

      Părțile

      Reclamantă: BH Stores BV (Curaçao) (reprezentanți: T. Dolde și M. Hawkins, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Alex Toys LLC (Greenwich, Statele Unite ale Americii)

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei adoptate la 16 septembrie 2013 de Camera a doua de recurs a OAPI în cauza R 1950/2012-2;

               —

               obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

      Solicitantul mărcii comunitare: cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs.

      Marca comunitară vizată: marca verbală „ALEX” pentru produse din clasele 16, 20 și 28 — cererea de înregistrare a mărcii comunitare nr. 6 540 173.

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în procedura opoziției: reclamanta.

      Marca sau semnul invocat: înregistrările germane nr. 1 049 274 și nr. 648 968 ale mărcii verbale „ALEX” și înregistrarea germană nr. 39 925 705 a mărcii figurative care conține elementul verbal „ALEX” pentru produse din clasa 28.

      Decizia diviziei de opoziție: respinge opoziția.

      Decizia camerei de recurs: respinge calea de atac.

      Motivele invocate: încălcarea articolului 75 și a articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul privind marca comunitară.


title: Cauza T-243/17: Acțiune introdusă la 24 aprilie 2017 – Ecolab Deutschland și Lysoform Dr. Hans Rosemann/ECHA

text:
               10.7.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 221/31

         Acțiune introdusă la 24 aprilie 2017 – Ecolab Deutschland și Lysoform Dr. Hans Rosemann/ECHA
   (Cauza T-243/17)
   (2017/C 221/44)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamante: Ecolab Deutschland GmbH (Monheim, Germania) și Lysoform Dr. Hans Rosemann GmbH (Berlin, Germania) (reprezentanți: K. Van Maldegem, M. Grunchard și P. Sellar, lawyers)

      Pârâtă: Agenția Europeană pentru Produse Chimice

      Concluziile

   Reclamantele solicită Tribunalului:

               —

               declararea acțiunii drept admisibilă și întemeiată;

               —

               anularea Deciziei Agenţiei Europene pentru Produse Chimice („ECHA”) privind înscrierea societății Sasol Chemie GmbH & Co. KG, în calitate de furnizor activ al substanței 1-Propanol pe lista prevăzută la articolul 95 alineatul (1) din Regulamentul (UE) nr. 528/2012 (1) (denumită în continuare „lista articolului 95”) pentru produsele de tipurile 1,2 și 4;

               —

               și obligarea ECHA la plata cheltuielilor de judecată aferente procedurii.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamantele invocă trei motive.

               1.

               Primul motiv întemeiat pe încălcarea articolului 95 alineatul (1) al doilea paragraf din Regulamentul (UE) nr. 528/2012

                           —

                           Reclamantele susțin că ECHA nu a respectat condițiile legale astfel cum sunt prevăzute la articolul 95 alineatul (1), din Regulamentul (UE) nr. 528/2012, pentru a înscrie pe lista articolului 95 o societate precum Sasol deoarece era imposibil ca Sasol să fi prezentat ECHA un dosar complet. Potrivit reclamantelor, dosarul său nu putea conține o copie a testului Comet Assay sau o scrisoare de acces prin care se acordă drepturi de referință acestui test.

               2.

               Al doilea motiv întemeiat pe încălcarea principiului nediscriminării

                           —

                           Reclamantele susțin că, considerând complet dosarul comunicat de Sasol în vederea înscrierii pe lista articolului 95, ECHA a aplicat, cu încălcarea principiului nediscriminării, un tratament diferit unor societăți aflate într-o situație similară, fără să prezinte o justificare obiectivă.

               3.

               Al treilea motiv întemeiat pe încălcarea condițiilor de concurență identice stabilite de Regulamentul (UE) nr 528/2012 și pe crearea unei concurențe neloiale

                           —

                           Reclamantele susțin că prin înscrierea Sasol pe lista articolului 95, ECHA nu a aplicat normele întemeiate pe articolele 62 și 63 din Regulamentul (UE) nr. 528/2012 care sunt destinate garantării unor condiții de concurență identice pentru societăți care, precum reclamantele, au participat la controlul 1-Propanol și cele care, precum Sasol, nu au participat.

      (1)  Regulamentul (UE) nr. 528/2012 al Parlamentului European și al Consiliului din 22 mai 2012 privind punerea la dispoziție pe piață și utilizarea produselor biocide (JO L 167, p. 1).


title: Cauza F-126/06: Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera a doua) din 8 iulie 2010 — Magazzu/Comisia (Funcție publică — Funcționari — Numire — Agenți temporari numiți funcționari — Candidați înscriși pe o listă de rezervă a unui concurs publicat anterior intrării în vigoare a noului statut — Încadrare în grad în temeiul noilor reguli mai puțin favorabile — Drepturi dobândite — Principiul nediscriminării — Articolele 2, 5 și 12 din anexa XIII la statut)

text:
               11.9.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 246/40

         Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera a doua) din 8 iulie 2010 — Magazzu/Comisia
   (Cauza F-126/06) (1)

   (Funcție publică - Funcționari - Numire - Agenți temporari numiți funcționari - Candidați înscriși pe o listă de rezervă a unui concurs publicat anterior intrării în vigoare a noului statut - Încadrare în grad în temeiul noilor reguli mai puțin favorabile - Drepturi dobândite - Principiul nediscriminării - Articolele 2, 5 și 12 din anexa XIII la statut)
   2010/C 246/68
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: Salvatore Magazzu (Bruxelles, Belgia) (reprezentanți: inițial T. Bontinck și J. Feld, avocați, ulterior T. Bontinck și S. Woog, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: J. Currall și G. Berscheid, agenți)

      Obiectul cauzei

   Anularea deciziei AIPN din 13 decembrie 2005, prin care reclamantul, agent temporar încadrat în gradul A*11 și candidat care a reușit la concursul general COM/A/18/04, a fost numit funcționar și încadrat în gradul A*6 treapta 2, în temeiul dispozițiilor din anexa XIII la statut

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Fiecare parte suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 310, 16.12.2006, p. 32.


title: Cauza T-294/14: Acțiune introdusă la 2 mai 2014 – Klemme/Comisia

text:
               14.7.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 223/43

         Acțiune introdusă la 2 mai 2014 – Klemme/Comisia
   (Cauza T-294/14)
   2014/C 223/46
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Klemme AG (Lutherstadt Eisleben, Germania) (reprezentanți: Rechtsanwälte T. Volz, M. Ringel, B. Wißmann, M. Püstow, C. Oehme și T. Wielsch)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei Comisiei Europene din 18 decembrie 2013 de deschidere a procedurii oficiale prevăzute la articolul 108 alineatul (2) TFUE împotriva Republicii Federale Germania în privința sprijinului pentru energia electrică produsă din surse regenerabile și a reducerii suprataxei EEG pentru utilizatorii mari consumatori de energie, Ajutorul de stat SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN), în măsura în care se referă la reducerea suprataxei EEG pentru marii consumatori de energie;

               —

               obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă două motive.

               1.

               Primul motiv întemeiat pe inexistența unei favorizări în sensul articolului 107 alineatul (1) TFUE

                           —

                           Reclamanta susține că reducerea suprataxei EEG pentru marii consumatori de energie, pe care o prevede Legea privind acordarea de prioritate surselor regenerabile de energie (denumită în continuare „EEG”), nu constituie un ajutor în sensul articolului 107 alineatul (1) TFUE. În această privință, reclamanta arată că întreprinderile mari consumatoare de energie nu sunt favorizate prin această reglementare. Regimul specific de compensare este mai degrabă o compensație pentru sarcinile extraordinare care revin în mare măsură reclamantei și altor întreprinderi similare în cadrul sprijinului pentru energia electrică produsă din surse regenerabile și contribuie la restabilirea competitivității întreprinderilor mari consumatoare de energie, care au fost, inițial, afectate în mod considerabil prin suprataxa EEG.

               2.

               Al doilea motiv întemeiat pe inexistența unor resurse de stat în sensul articolului 107 alineatul (1) TFUE

                           —

                           Reclamanta susține totodată că regimul specific de compensare nu reprezintă o măsură „acordată de stat sau prin intermediul resurselor de stat”. Reclamanta arată în această privință că suprataxa EEG în sine nu reprezintă o resursă de stat și, prin urmare, nici o renunțare la această resursă, prin intermediul regimului specific de compensare, nu reprezintă o măsură acordată din resurse de stat.

                           —

                           Potrivit reclamantei, suprataxa EEG nu este percepută, gestionată sau distribuită de stat sau de un organism public sau privat desemnat sau instituit de stat. Suprataxa EEG poate fi percepută, mai degrabă, în mod direct de operatorii de sisteme de transport de energie electrică în temeiul unei acțiuni civile corespunzătoare. Suprataxa EEG nu revine bugetului de stat, astfel încât regimul specific de compensare nu reduce nicidecum, direct sau indirect, veniturile la buget.

                           —

                           Potrivit reclamantei, fondurile EEG nici nu ar fi la dispoziția statului. În plus, nu există un control de stat asupra fondurilor EEG, precum controalele pe care le desfășoară Bundesamt für Wirtschaft und Ausfuhrkontrolle (BAFA) sau Bundesnetzagentur.


title: Cauzele conaxte C-608/10, C-10/11 și C-23/11: Hotărârea Curții (Camera întâi) din 12 iulie 2012 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Finanzgericht Hamburg — Germania) — Südzucker AG (C-608/10), WEGO Landwirtschaftliche Schlachtstellen GmbH (C-10/11), Fleischkontor Moksel GmbH (C-23/11)/Hauptzollamt Hamburg-Jonas (Agricultură — Restituiri la export — Indicarea eronată a exportatorului în declarația de export — Reglementare națională care condiționează dreptul la restituire la export de înscrierea solicitantului ca exportator în declarația de export — Rectificarea declarației de export după acordarea liberului de vamă)

text:
               22.9.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 287/6

         Hotărârea Curții (Camera întâi) din 12 iulie 2012 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Finanzgericht Hamburg — Germania) — Südzucker AG (C-608/10), WEGO Landwirtschaftliche Schlachtstellen GmbH (C-10/11), Fleischkontor Moksel GmbH (C-23/11)/Hauptzollamt Hamburg-Jonas
   (Cauzele conaxte C-608/10, C-10/11 și C-23/11) (1)

   (Agricultură - Restituiri la export - Indicarea eronată a exportatorului în declarația de export - Reglementare națională care condiționează dreptul la restituire la export de înscrierea solicitantului ca exportator în declarația de export - Rectificarea declarației de export după acordarea liberului de vamă)
   2012/C 287/10
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Finanzgericht Hamburg

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamante: Südzucker AG (C-608/10), WEGO Landwirtschaftliche Schlachtstellen GmbH (C-10/11), Fleischkontor Moksel GmbH (C-23/11)

      Pârât: Hauptzollamt Hamburg-Jonas

      Obiectul

   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Finanzgericht Hamburg — Interpretarea articolului 5 alineatul (7) din Regulamentul (CE) nr. 800/1999 al Comisiei din 15 aprilie 1999 de stabilire a normelor comune de aplicare a sistemului de restituiri la export pentru produsele agricole (JO L 102, p. 11, Ediție specială, 03/vol. 27, p. 187) și a articolului 78 alineatele (1) și (3) din Regulamentul (CEE) nr. 2913/92 al Consiliului din 12 octombrie 1992 de instituire a Codului Vamal Comunitar (JO L 302, p. 1, Ediție specială, 02/vol. 05, p. 58) — Indicarea greșită a exportatorului în declarația de export — Reglementare națională care supune dreptul la restituire la export înscrierii solicitantului ca exportator în declarația de export

      Dispozitivul

               1.

               Articolul 5 alineatul (7) din Regulamentul (CE) nr. 800/1999 al Comisiei din 15 aprilie 1999 de stabilire a normelor comune de aplicare a sistemului de restituiri la export pentru produsele agricole, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (CE) nr. 90/2001 al Comisiei din 17 ianuarie 2001, trebuie interpretat în sensul că, în principiu, titularul unei licențe de export nu are dreptul la restituirea la export decât dacă este înscris ca exportator la rubrica 2 din declarația de export depusă la biroul vamal competent.

               2.

               Articolul 78 alineatele (1) și (3) din Regulamentului (CEE) nr. 2913/92 al Consiliului din 12 octombrie 1992 de instituire a Codului vamal comunitar trebuie interpretat în sensul că permite modificarea ulterioară a declarației de export în vederea unor restituiri, pentru a modifica numele exportatorului care figurează la rubrica prevăzută în acest scop, și că autoritățile vamale au obligația:

                           —

                           în primul rând, să examineze dacă trebuie să se considere că modificarea acestei declarații este posibilă întrucât, în special, obiectivele reglementării Uniunii în materia restituirilor la export nu au fost puse în pericol, iar mărfurile în cauză au fost efectiv exportate, fapt care trebuie demonstrat de solicitant, precum și,

                           —

                           în al doilea rând, dacă este cazul, să adopte măsurile necesare pentru reglementarea situației ținând cont de noile elemente de care dispun.

               3.

               Articolul 5 alineatul (7) din Regulamentul nr. 800/1999, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul nr. 90/2001, precum și reglementarea vamală a Uniunii trebuie să fie interpretate în sensul că, într o situație precum cea din cauza C 608/10, în care titularul unei licențe de export nu este înscris ca exportator la rubrica 2 din declarația de export, autoritățile vamale nu pot acorda acestui titular restituirea la export fără rectificarea prealabilă a declarației la export.

               4.

               Într o situație precum cele din cauzele C-10/11 și C-23/11, reglementarea vamală a Uniunii trebuie interpretată în sensul că biroul vamal competent pentru plata restituirii este ținut de o rectificare ulterioară de către biroul vamal de export a înregistrării de la rubrica 2 din declarația de export sau chiar a exemplarului de control T 5 dacă decizia de rectificare îndeplinește toate condițiile de formă și materiale ale unei „decizii”, prevăzute atât la articolul 4 punctul 5 din Regulamentul nr. 2913/92, cât și de dispozițiile relevante din dreptul național în cauză. Este de competența instanței de trimitere să verifice dacă aceste condiții sunt îndeplinite în acțiunile principale.

               5.

               Articolul 5 alineatul (7) din Regulamentul nr. 800/1999, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul nr. 90/2001, precum și reglementarea vamală a Uniunii trebuie să fie interpretate în sensul că, într o situație precum cea din cauza C-23/11 și în ipoteza în care nu ar fi ținut, potrivit dreptului național, de rectificarea efectuată de biroul vamal de export, biroul vamal competent pentru plata restituirii la export nu are dreptul să ia ca atare mențiunea de la rubrica 2 din declarația de export și să respingă cererea de restituire la export pentru motivul că autorul acestei cereri nu este exportatorul produselor vizate de cererea menționată. În schimb, în cazul în care biroul vamal competent ar admite cererea de rectificare și ar modifica în mod valabil numele exportatorului, biroul vamal competent pentru efectuarea plății restituirii la export este ținut de această decizie.

      (1)  JO C 113, 9.4.2011

      JO C 120, 16.4.2011


title: Cauza T-842/14: Hotărârea Tribunalului din 5 februarie 2016 – Airpressure Bodyforming/OAPI (Slim legs by airpressure bodyforming) [„Marcă comunitară — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale Slim legs by airpressure bodyforming — Respingere a înregistrării de către examinator — Motive absolute de refuz — Caracter descriptiv — Lipsa caracterului distinctiv — Articolul 7 alineatul (1) literele (b) și (c) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009”]

text:
               21.3.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 106/34

         Hotărârea Tribunalului din 5 februarie 2016 – Airpressure Bodyforming/OAPI (Slim legs by airpressure bodyforming)
   (Cauza T-842/14) (1)

   ([„Marcă comunitară - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale Slim legs by airpressure bodyforming - Respingere a înregistrării de către examinator - Motive absolute de refuz - Caracter descriptiv - Lipsa caracterului distinctiv - Articolul 7 alineatul (1) literele (b) și (c) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009”])
   (2016/C 106/38)
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Airpressure Bodyforming GmbH (Berchtesgaden, Germania) (reprezentant: S. Merz, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentanți: C. Martini și M. Fischer, agenți)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva deciziei Camerei a cincea de recurs a OAPI din 29 octombrie 2014 (cauza R 1570/2014-5) privind o cerere de înregistrare a semnului verbal Slim legs by airpressure bodyforming ca marcă comunitară

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă Airpressure Bodyforming GmbH la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 65, 23.2.2015.


title: Cauza C-370/07: Acțiune introdusă la 3 august 2007 — Comisia Comunităților Europene/Consiliul Uniunii Europene

text:
               22.9.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 223/9

         Acțiune introdusă la 3 august 2007 — Comisia Comunităților Europene/Consiliul Uniunii Europene
   (Cauza C-370/07)
   (2007/C 223/11)
   Limba de procedură: engleza
   Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: G. Valero Jordana și C. Zadra, agenți)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene
   Concluziile reclamantei

               —

               anularea Deciziei Consiliului din 24 mai 2007 de stabilire a poziției care urmează a fi adoptată, în numele Comunității Europene, în legătură cu anumite propuneri avansate cu ocazia celei de a 14-a reuniuni a Conferinței Părților (COP 14) la Convenția privind comerțul internațional cu specii sălbatice de faună și floră pe cale de dispariție (CITES), Haga, Țările de Jos, 3-15 iunie 2007;

               —

               obligarea Consiliului Uniunii Europene la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   Comisia susține că lipsa, din cadrul deciziei Consiliului atacate, a trimiterii la prevederile exacte din Tratatul CE pe care se aceasta întemeiază constituie o încălcare a unor norme fundamentale de procedură, mai ales a obligației de motivare cuprinsă la articolul 253 CE.


title: Cauza T-114/09: Acțiune introdusă la 24 martie 2009 — Viasat Broadcasting UK/Comisia

text:
               20.6.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 141/43

         Acțiune introdusă la 24 martie 2009 — Viasat Broadcasting UK/Comisia
   (Cauza T-114/09)
   2009/C 141/93
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Viasat Broadcasting UK Ltd (Londra, Regatul Unit) (reprezentanți: S. Kalsmose-Hjelmborg și M. Honoré, avocați)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene

      Concluziile reclamantei

               —

               Anularea Deciziei Comisiei Europene din 4 august 2008 în cazul N 287/2008 și

               —

               obligarea Comisiei Comunităților Europene la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Prin acțiunea formulată, reclamanta solicită anularea Deciziei Comisiei din 4 august 2008 în cazul N 287/2008 (1) prin care Comisia, în temeiul articolului 87 alineatul (3) litera (c) CE, a aprobat ajutorul pentru salvare acordat de Danemarca societății TV 2 Danmark A/S (denumit în continuare „TV 2”).
   Reclamanta susține că ajutorul este contrar dispozițiilor articolului 87 alineatul (3) litera (c) întrucât încalcă principiul proporționalității consacrat în acest articol, potrivit căruia un astfel de ajutor nu trebuie „[să] aduc[ă] modificări condițiilor schimburilor comerciale într-o măsură care contravine interesului comun”. În special, reclamanta afirmă în primul rând că, prin faptul de a susține că TV 2 reprezenta o „întreprindere în dificultate” în sensul Liniilor directoare privind ajutorul de stat pentru salvarea și restructurarea întreprinderilor aflate în dificultate (2), Comisia a săvârșit o eroare de drept. În al doilea rând, reclamanta afirmă că o eroare de drept a fost săvârșită de Comisie atunci când a susținut că ajutorul pentru salvare a fost limitat la ceea ce era necesar pentru continuarea activității desfășurate de TV 2 și că ajutorul a fost menținut la un nivel care nu ar fi permis TV 2 să investească în noi activități sau să se comporte în mod agresiv pe piețele comerciale. În al treilea rând, reclamanta susține că o eroare de drept a fost săvârșită de Comisie atunci când nu a luat în considerare ajutorul de stat primit de TV 2 în trecut.

      (1)  Un rezumat al deciziei atacate a fost publicat în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene (OJ 2009 C 9, p. 2) iar o versiune neconfidențială a deciziei este disponibilă pe pagina de internet http://ec.europa.eu/community_law/state_aids/

      (2)  Liniile directoare privind ajutorul de stat pentru salvarea și restructurarea întreprinderilor aflate în dificultate (JO 2004, C 244, p. 2, Ediție specială, 08/vol. 4, p. 187)


title: Cauza T-434/12: Acțiune introdusă la 28 septembrie 2012 — Steiff/OAPI (etichetă sub formă de steguleț din material textil cu buton metalic aplicată în zona mediană a urechii unei jucării de pluș)

text:
               24.11.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 366/39

         Acțiune introdusă la 28 septembrie 2012 — Steiff/OAPI (etichetă sub formă de steguleț din material textil cu buton metalic aplicată în zona mediană a urechii unei jucării de pluș)
   (Cauza T-434/12)
   2012/C 366/79
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Margarete Steiff GmbH (Giengen an der Brenz, Germania) (reprezentant: Rechtsanwalt D. Fissl)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               Anularea Deciziei Camerei întâi de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 19 iulie 2012 în cauza R 1692/2011-1;

               —

               anularea deciziei OAPI de respingere a cererii de înregistrare a mărcii comunitare nr. 9 439 654;

               —

               obligarea OAPI la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

      Marca comunitară vizată: marca de poziție prin care se solicită protecția pentru o etichetă rectangulară și alungită sub formă de steguleț din material textil aplicată în zona mediană a urechii unei jucării de pluș cu ajutorul unui buton metalic rotund, lucios sau mat, pentru produse din clasa 28 — cererea de înregistrare a mărcii comunitare nr. 9 439 654

      Decizia examinatorului: respinge cererea de înregistrare

      Decizia camerei de recurs: respinge calea de atac

      Motivele invocate: încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009


title: Cauza C-513/07 P: Recurs introdus la 21 noiembrie 2007 de AGC Flat Glass Europe SA, anterior Glaverbel SA împotriva hotărârii Tribunalului de Primă Instanță (Camera a doua) pronunțate la 12 septembrie 2007 în cauza T-141/06, Glaverbel SA/Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (OAPI)

text:
               23.2.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 51/31

         Recurs introdus la 21 noiembrie 2007 de AGC Flat Glass Europe SA, anterior Glaverbel SA împotriva hotărârii Tribunalului de Primă Instanță (Camera a doua) pronunțate la 12 septembrie 2007 în cauza T-141/06, Glaverbel SA/Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (OAPI)
   (Cauza C-513/07 P)
   (2008/C 51/53)
   Limba de procedură: engleza
   Părțile

      Recurentă: AGC Flat Glass Europe SA, anterior Glaverbel SA (reprezentanți: S. Möbus și T. Koerl, lawyers)

      Cealaltă parte în proces: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)
   Concluziile recurentei

               —

               anularea hotărârii Tribunalului de Primă Instanță din 12 septembrie 2007 în cauza T-141/06 privind cererea de înregistrare a mărcii comunitare nr. 3183068;

               —

               obligarea intimatei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   Recurenta afirmă că hotărârea atacată a Tribunalului de Primă Instanță este întemeiată pe interpretarea eronată a articolului 7 alineatul (3) din Regulamentul privind marca comunitară (1) (denumit în continuare „RMC”) cauzată de aprecierea eronată a publicului țintă și de aprecierea eronată a teritoriului care trebuie luat în considerare.

               1.

               Contrar aprecierii Tribunalului de Primă Instanță, publicul țintă este alcătuit numai din specialiști din industria sticlei. Tribunalul de Primă Instanță a făcut așadar o aplicare greșită a articolului 7 alineatul (3) RMC în ceea ce privește aprecierea publicului țintă.

               2.

               Contrar aprecierii Tribunalului de Primă Instanță, intimatul a examinat în mod greșit probele furnizate în ceea ce privește caracterul distinctiv dobândit pentru fiecare stat membru în parte, în măsura în care acest fapt este aparent contrar articolului 7 alineatul (3) RMC care impune un caracter distinctiv dobândit prin utilizarea în ansamblul Comunității Europene. Ceea ce ar fi trebuit să întreprindă intimata, în loc să aprecieze numărul statelor membre, ar fi fost să examineze probele furnizate în ansamblu și să aprecieze dacă acestea formează o imagine coerentă de utilizare susținută într-o zonă geografică suficient de întinsă și pe o perioadă suficient de îndelungată anterior depunerii cererii de înregistrare.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 40/94 al Consiliului din 20 decembrie 1993 privind marca comunitară (JO 1994, L 11, p. 1, Ediție specială 17/vol. 1, p. 146).


title: Cauza C-29/14: Acțiune introdusă la 21 ianuarie 2014 — Comisia Europeană/Republica Polonă

text:
               22.3.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 85/17

         Acțiune introdusă la 21 ianuarie 2014 — Comisia Europeană/Republica Polonă
   (Cauza C-29/14)
   2014/C 85/32
   Limba de procedură: polona

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: C. Gheorghiu și M. Owsiany-Hornung, agenți)

      Pârâtă: Republica Polonă

      Concluziile reclamantei

               —

               Constatarea faptului că, prin neincluderea celulelor de reproducere și a țesuturilor fetale și embrionare în domeniul de aplicare al dispozițiilor de drept național de transpunere a Directivei 2004/23/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 31 martie 2004 privind stabilirea standardelor de calitate și securitate pentru donarea, obținerea, controlul, prelucrarea, conservarea, stocarea și distribuirea țesuturilor și a celulelor umane (1), de transpunere a Directivei 2006/17/CE a Comisiei din 8 februarie 2006 de punere în aplicare a Directivei 2004/23/CE a Parlamentului European și a Consiliului privind anumite cerințe tehnice pentru donarea, obținerea și controlul țesuturilor și a celulelor umane (2), precum și de transpunere a Directivei 2006/86/CE a Comisiei din 24 octombrie 2006 de punere în aplicare a Directivei 2004/23/CE a Parlamentului European și a Consiliului cu privire la cerințele de trasabilitate, notificarea reacțiilor și a incidentelor adverse grave, precum și la anumite cerințe tehnice pentru codificarea, prelucrarea, conservarea, stocarea și distribuirea țesuturilor și a celulelor umane (3), Republica Polonă nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 31 din Directiva 2004/23/CE, al articolului 3 litera (b), al articolului 4 alineatul (2), al articolului 7 și al anexei III la Directiva 2006/17/CE, precum și în temeiul articolului 11 din Directiva 2006/86/CE,

               —

               obligarea Republicii Polone la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Transpunerea de către Republica Polonă a Directivelor 2004/23/CE, 2006/17/CE și 2006/86/CE în dreptul polonez este incompletă dat fiind că domeniul de aplicare al Legii din 1 iulie 2005 privind obținerea, stocarea și transplantul de celule, de țesuturi și de organe, care transpunea aceste directive în dreptul polonez, și al actelor de punere în aplicare a acestei legi nu include celulele de reproducere și țesuturile fetale și embrionare.
   În consecință, în dreptul polonez nu există dispoziții de transpunere a Directivelor 2004/23/CE și 2006/86/CE în cât privește faptul că aceste directive se aplică celulelor de reproducere și țesuturilor fetale și embrionare.
   Nu au fost transpuse nici dispozițiile Directivei 2006/17/CE privind celulele de reproducere, mai precis articolul 3 litera (b) și articolul 4 alineatul (2), precum și anexa III la această directivă.
   În cadrul procedurii precontencioase, deși Polonia a confirmat că nu existau dispoziții corelative în dreptul național, a subliniat totuși că, în ceea ce privește „celulele de reproducere și țesuturile fetale și embrionare, dispozițiile directivelor sunt aplicate la scară largă în practica clinică zilnică — au fost transpuse la nivelul experților” […].
   Comisia apreciază că dispozițiile în discuție trebuie să fie pe deplin transpuse prin acte juridice obligatorii.

      (1)  JO L 102, p. 48, Ediție specială, 15/vol. 11, p. 129.

      (2)  JO L 38, p. 40.

      (3)  JO L 294, p. 32, Ediție specială, 15/vol. 17, p. 150.


title: Cauza C-582/08: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 15 iulie 2010 — Comisia Europeană/Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Taxă pe valoarea adăugată — Directiva 2006/112/CE — Articolele 169-171 — A treisprezecea directivă 86/560/CEE — Articolul 2 — Rambursare — Persoană impozabilă care nu este stabilită în Uniune — Operațiuni de asigurare — Operațiuni financiare)

text:
               11.9.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 246/4

         Hotărârea Curții (Camera a treia) din 15 iulie 2010 — Comisia Europeană/Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord
   (Cauza C-582/08) (1)

   (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru - Taxă pe valoarea adăugată - Directiva 2006/112/CE - Articolele 169-171 - A treisprezecea directivă 86/560/CEE - Articolul 2 - Rambursare - Persoană impozabilă care nu este stabilită în Uniune - Operațiuni de asigurare - Operațiuni financiare)
   2010/C 246/05
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: R. Lyal și M. Afonso, agenți)

      Pârât: Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord (reprezentanți: I. Rao, S. Hathaway, agenți, K. Lasok, QC)

      Obiectul

   Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Încălcarea articolelor 169, 170 și 171 din Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată (JO L 347, p. 1, Ediție specială, 09/vol. 3, p. 7) și a articolului 2 alineatul (1) din A treisprezecea directivă 86/560/CEE a Consiliului din 17 noiembrie 1986 privind armonizarea legislațiilor statelor membre referitoare la impozitele pe cifra de afaceri — Sisteme de restituire a taxei pe valoarea adăugată persoanelor impozabile care nu sunt stabilite pe teritoriul Comunității (JO L 326, p. 40, Ediție specială, 09/vol. 1, p. 81) — Reglementare națională care nu permite recuperarea taxei plătite în amont pentru anumite operațiuni de asigurări și financiare efectuate de persoane impozabile stabilite în afara Comunității

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Obligă Comisia Europeană la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 69, 21.3.2009.


title: Cauza C-662/15: Cerere de decizie preliminară introdusă de Oberlandesgericht Düsseldorf (Germania) la 14 decembrie 2015 – Lohmann & Rauscher International GmbH & Co. KG/BIOS Naturprodukte GmbH

text:
               4.4.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 118/4

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Oberlandesgericht Düsseldorf (Germania) la 14 decembrie 2015 – Lohmann & Rauscher International GmbH & Co. KG/BIOS Naturprodukte GmbH
   (Cauza C-662/15)
   (2016/C 118/05)
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Oberlandesgericht Düsseldorf

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Lohmann & Rauscher International GmbH & Co. KG

      Pârâtă: BIOS Naturprodukte GmbH

      Întrebarea preliminară

   Articolul 1 alineatul (2) litera (f), articolul 11, anexa I punctul 13 și anexa VII punctul 3 ultima liniuță din Directiva 93/42/CEE a Consiliului din 14 iunie 1993 privind dispozitivele medicale (1) trebuie interpretate în sensul că, în scopul distribuirii unui dispozitiv medical din clasa I, pe care producătorul l-a supus unei proceduri de evaluare a conformității și căruia i-a aplicat marcajul CE în mod corespunzător, este necesar să se desfășoare o nouă procedură de evaluare a conformității, atunci când datele privind numărul farmaceutic central (Pharmazentralnummer) de pe ambalajul exterior al dispozitivului medical au fost acoperite cu o etichetă care conține date privind importatorul și un număr farmaceutic central alocat acestuia din urmă, iar restul datelor rămân vizibile?

      (1)  JO L 169 p. 1, Ediție specială 13/vol. 11, p. 244


title: Cauza T-505/17: Acțiune introdusă la 4 august 2017 – Inverni și alții/Comisia și SRB

text:
               16.10.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 347/37

         Acțiune introdusă la 4 august 2017 – Inverni și alții/Comisia și SRB
   (Cauza T-505/17)
   (2017/C 347/48)
   Limba de procedură: spaniola

      Părțile

      Reclamanți: Inverni, SL (Madrid, Spania), Inverindesa, SL (Madrid) și Isaac Ignacio Fernández Fernández (Oviedo, Spania) (reprezentanți: B. Gutiérrez de la Roza Pérez, P. Rubio Escobar, R. Ruiz de la Torre Esporrín și B. Fernández García, avocați)

      Pârâte: Comisia Europeană și Comitetul unic de rezoluție

      Concluziile

   Reclamanții solicită Tribunalului:

               —

               anularea Deciziei (SRB/EES/2017/08) a Comitetului unic de rezoluție din 7 iunie 2017, în măsura în care prin aceasta a fost adoptată schema de rezoluție privind instituția Banco Popular Español, S. A.;

               —

               anularea Deciziei (UE) 2017/1246 a Comisiei din 7 iunie 2017 de aprobare a schemei de rezoluție pentru Banco Popular Español.

      Motivele și principalele argumente

   Motivele și principalele argumente sunt similare cu cele invocate în cauza T-478/17, Mutualidad de la Abogacía și Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos/Comitetul unic de rezoluție, T-481/17, Fundación Tatiana Pérez de Guzmán y Bueno și SFL/Comitetul unic de rezoluție, T-482/17, Comercial Vascongada Recalde/Comisia și Comitetul unic de rezoluție, T-483/17, García Suárez și alții/Comisia și Comitetul unic de rezoluție, T-484/17, Fidesban și alții/Comitetul unic de rezoluție, T-497/17, Sáchez del Valle și Calatrava Real State 2015/Comisia și Comitetul unic de rezoluție și T-498/17, Pablo Álvarez de Linera Granda/Comisia și Comitetul unic de rezoluție.


title: Cauza C-205/07: Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 16 decembrie 2008 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Hof van Beroep te Gent — Belgia) — Procedură penală împotriva Lodewijk Gysbrechts, Santurel Inter BVBA (Articolele 28 CE-30 CE — Directiva 97/7/CE — Protecția consumatorilor cu privire la contractele la distanță — Termen de retractare — Interdicția de a solicita consumatorilor un avans sau o plată înaintea împlinirii termenului de retractare)

text:
               21.2.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 44/11

         Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 16 decembrie 2008 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Hof van Beroep te Gent — Belgia) — Procedură penală împotriva Lodewijk Gysbrechts, Santurel Inter BVBA
   (Cauza C-205/07) (1)

   (Articolele 28 CE-30 CE - Directiva 97/7/CE - Protecția consumatorilor cu privire la contractele la distanță - Termen de retractare - Interdicția de a solicita consumatorilor un avans sau o plată înaintea împlinirii termenului de retractare)
   (2009/C 44/17)
   Limba de procedură: olandeza
   Instanța de trimitere
   Hof van Beroep te Gent
   Părțile din acțiunea principală
   Lodewijk Gysbrechts, Santurel Inter BVBA
   Obiectul
   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Hof van Beroep te Gent — Interpretarea articolelor 28 CE și 30 CE — Efecte asupra comerțului intracomunitar ale unei reglementări naționale care interzice să se solicite consumatorilor un avans sau o plată înaintea împlinirii termenului de retractare — Compatibilitatea cu dreptul comunitar
   Dispozitivul
   Articolul 29 CE nu se opune unei reglementări naționale care interzice furnizorului, în cadrul unei vânzări la distanță transfrontaliere, să solicite un avans sau orice plată din partea consumatorului înainte de expirarea termenului de retractare, dar acest articol se opune ca, în temeiul acestei reglementări, să fie interzisă, înainte de expirarea termenului menționat, solicitarea numărului cardului de plată al consumatorului.

      (1)  JO C 140, 23.6.2007.


title: Cauzele conexate T-75/07 și T-363/07: Ordonanța Tribunalului de Primă Instanță din 2 septembrie 2008 — Hamdi/Consiliul Uniunii Europene

text:
               25.10.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 272/49

         Ordonanța Tribunalului de Primă Instanță din 2 septembrie 2008 — Hamdi/Consiliul Uniunii Europene
   (Cauzele conexate T-75/07 și T-363/07) (1)

   (2008/C 272/95)

      Limba de procedură: olandeza

   Președintele Camerei a doua a dispus radierea cauzelor conexate.

      (1)  JO C 117, 26.5.2007.


title: Cauza C-146/10: Acțiune introdusă la 26 martie 2010 — Comisia Europeană/Republica Austria

text:
               5.6.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 148/18

         Acțiune introdusă la 26 martie 2010 — Comisia Europeană/Republica Austria
   (Cauza C-146/10)
   2010/C 148/28
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: A. Marghelis și M. Adam, agenți)

      Pârâtă: Republica Austria

      Concluziile reclamantei

               —

               Constatarea faptului că prin neadoptarea actelor cu putere de lege și a actelor administrative necesare pentru a se conforma Directivei 2006/21/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 15 martie 2006 privind gestionarea deșeurilor din industriile extractive și de modificare a Directivei 2004/35/CE (1), sau, în orice caz, prin necomunicarea în totalitate a actelor astfel adoptate, Republica Austria nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul acestei directive;

               —

               obligarea Republicii Austria la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Termenul pentru transpunerea directivei a expirat la 1 mai 2008.

      (1)  JO L 102, p. 15, Ediție specială, 15/vol. 16, p. 3


title: Cauza C-451/09 P: Recurs introdus la 18 noiembrie 2009 de societatea Pigasos Alieftiki Naftiki Etaireia împotriva Hotărârii Tribunalului de Primă Instanță (Camera a șaptea) pronunțate la 16 septembrie 2009 în cauza T-162/07, Pigasos Alieftiki Naftiki Etaireia/Consiliul Uniunii Europene și Comisia Comunităților Europene

text:
               30.1.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 24/31

         Recurs introdus la 18 noiembrie 2009 de societatea Pigasos Alieftiki Naftiki Etaireia împotriva Hotărârii Tribunalului de Primă Instanță (Camera a șaptea) pronunțate la 16 septembrie 2009 în cauza T-162/07, Pigasos Alieftiki Naftiki Etaireia/Consiliul Uniunii Europene și Comisia Comunităților Europene
   (Cauza C-451/09 P)
   2010/C 24/57
   Limba de procedură: greaca

      Părțile

      Recurentă: Pigasos Alieftiki Naftiki Etaireia (reprezentanți: N. Scandamis și M. Perakis, avocați)

      Celelalte părți în proces: Consiliul Uniunii Europene și Comisia Comunităților Europene

      Concluziile recurentei

               —

               Admiterea prezentului recurs și anularea hotărârii în primă instanță pronunțate de Camera a șaptea a Tribunalului de Primă Instanță al Comunităților Europene la 16 septembrie 2009 în cauza T-162/07, pentru motivare insuficientă și ambiguă, pentru interpretarea eronată a noțiunilor juridice menționate în recurs și pentru aprecierea eronată de către Tribunal a probelor prezentate în primă instanță;

               —

               constatarea faptului că, întrucât litigiul este în stare de judecată (articolul 61 primul paragraf din Statutul Curții de Justiție), Curtea poate să soluționeze în mod definitiv litigiul;

               —

               sau în subsidiar:

               —

               trimiterea cauzei Tribunalului de Primă Instanță spre rejudecarea acțiunii în despăgubiri introduse de recurentă la 8 mai 2007 împotriva Consiliului Uniunii Europene și a Comisiei Europene pentru obținerea reparării prejudiciului suportat ca urmare a acțiunilor și a omisiunilor ilegale ale instituțiilor menționate, astfel cum sunt descrise în acțiune;

               —

               obligarea Consiliului Uniunii Europene și a Comisiei Europene la plata cheltuielor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Prin recursul introdus la 16 noiembrie 2009, societatea Pigasos Alieftiki Naftiki Etaireia contestă Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță al Comunităților Europene din 16 septembrie 2009, în cauza T-162/07, susținând că Tribunalul a încălcat dreptul comunitar prin motivarea insuficientă a hotărârii sale, printr-o interpretare eronată a anumitor noțiuni juridice și printr-o apreciere eronată a probelor prezentate.
   În special:

               I.

               Tribunalul a considerat că dispozițiile Regulamentului nr. 2454/93 referitoare la folosirea exclusiv a documentului T2M pentru dovedirea statutului comunitar al produselor rezultate din pescuitul maritim capturate în ape internaționale și care au fost în regim de tranzit pe teritoriul unei țări terțe, sunt necesare și proporționale. Potrivit recurentei, Tribunalul nu a răspuns la toate motivele și argumentele sale, în special în ceea ce privește posibilitatea ca legiuitorul comunitar să prevadă mijloace de probă alternative, ținând seama în special de caracterul necorespunzător al măsurii pentru a garanta schimburile. În plus, Tribunalul nu a motivat suficient concluzia sa privind necesitatea și proporționalitatea reglementării comunitare și a interpretat în mod eronat caracterul documentului T2M ca fiind un document care dă dreptul la liberă circulație.

               II.

               Potrivit recurentei, Tribunalul nu a apreciat corect probele prezentate de aceasta în fața sa, afirmând în consecință că documentele eliberate de autoritățile vamale tunisiene societății Pigasos nu aveau un conținut echivalent celui de la caseta 13 din documentul T2M. Cu toate acestea, din ansamblul documentelor prezentate rezultă că produsele rezultate din pescuitul maritim au făcut obiectul din partea autorităților vamale tunisiene al aceleiași supravegheri constante precum cea impusă de documentul T2M. Astfel, documentele eliberate de autoritățile tunisiene confirmă faptul că produsele rezultate din pescuitul maritim se aflau în regim de „tranzit” (transit) pe teritoriul tunisian, ceea ce, potrivit dreptului național, implică o supraveghere constantă de către autoritățile vamale, la fel precum cea care trebuie certificată la caseta 13 din documentul T2M.

               III.

               Considerând în plus că societatea Pigasos nu a dovedit „diligență maximă” necesară în cadrul activității sale în Tunisia, Tribunalul de Primă Instanță a săvârșit, potrivit recurentei, o eroare de drept în interpretarea acestei noțiuni, extinzând atenția și preocuparea datorată de întreprinzător până la a-i impune acestuia o suspiciune generalizată față de comportamentul organelor executive ale țării terțe, pentru singurul motiv că acestea nu au obligații în temeiul dreptului comunitar.
               Pentru toate motivele prezentate mai sus, recurenta solicită Curții de Justiție a Comunităților Europene anularea hotărârii pronunțate de Tribunalul în cauza T-162/07 și soluționarea litigiului de către aceasta sau, în subsidiar, trimiterea cauzei Tribunalului spre rejudecare.


title: Cauza C-437/09: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Tribunal de grande instance de Périgueux (Franța) la 9 noiembrie 2009 — AG2R Prévoyance/Beaudout Père et Fils SARL

text:
               30.1.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 24/26

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Tribunal de grande instance de Périgueux (Franța) la 9 noiembrie 2009 — AG2R Prévoyance/Beaudout Père et Fils SARL
   (Cauza C-437/09)
   2010/C 24/48
   Limba de procedură: franceza

      Instanța de trimitere

   Tribunal de grande instance de Périgueux

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: AG2R Prévoyance

      Pârâtă: Beaudout Père et Fils SARL

      Întrebarea preliminară

   Sunt conforme cu dispozițiile articolelor 81 CE și 82 CE sau sunt de natură să constituie un abuz de poziție dominantă din partea organismului desemnat organizarea unui dispozitiv de afiliere obligatorie la un sistem complementar de sănătate astfel cum este prevăzut la articolul L 912-1 din Codul securității sociale și clauza adițională a cărei obligativitate este impusă de autoritățile publice la cererea unor organizații reprezentative ale angajatorilor și ale lucrătorilor dintr-un anumit sector, care prevede afilierea la un organism unic, desemnat pentru a gestiona un sistem complementar de îngrijiri medicale, fără nicio posibilitate a întreprinderilor din sectorul vizat de a fi scutite de afiliere?


title: Cauza T-367/07: Ordonanța Tribunalului de Primă Instanță din 27 noiembrie 2008 — Dow AgroSciences și alții/Comisia

text:
               24.1.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 19/36

         Ordonanța Tribunalului de Primă Instanță din 27 noiembrie 2008 — Dow AgroSciences și alții/Comisia
   (Cauza T-367/07) (1)

   (2009/C 19/71)

      Limba de procedură: engleza

   Președintele Camerei a doua a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 283, 24.11.2007.


title: Cauza C-255/05: Hotărârea Curții (Camera a doua) din 5 iulie 2007 — Comisia Comunităților Europene/Republica Italiană (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Evaluarea efectelor anumitor proiecte asupra mediului — Recuperarea deșeurilor — Realizarea celei de a treia linii a incineratorului de deșeuri din Brescia — Publicitatea solicitării de autorizare — Directivele 75/442/CEE, 85/337/CEE și 2000/76/CE)

text:
               25.8.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 199/5

         Hotărârea Curții (Camera a doua) din 5 iulie 2007 — Comisia Comunităților Europene/Republica Italiană
   (Cauza C-255/05) (1)

   (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru - Evaluarea efectelor anumitor proiecte asupra mediului - Recuperarea deșeurilor - Realizarea „celei de a treia linii’ a incineratorului de deșeuri din Brescia - Publicitatea solicitării de autorizare - Directivele 75/442/CEE, 85/337/CEE și 2000/76/CE)
   (2007/C 199/07)
   Limba de procedură: italiana
   Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: M. Konstantinidis, agent, F. Louis și A. Capobianco, avocați)

      Pârâtă: Republica Italiană (reprezentanți: I. M. Braguglia, agent, M. Fiorilli, avocat)

      Intervenient: Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord (reprezentanți: M. T. Harris, agent și M. J. Maurici, barrister)
   Obiectul
   Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Încălcarea articolului 2 alineatul (1) și a articolului 4 alineatul (1) din Directiva 85/337/CEE a Consiliului din 27 iunie 1985 privind evaluarea efectelor anumitor proiecte publice și private asupra mediului (JO L 175, p. 40), astfel cum a fost modificată prin Directiva 97/11/CE din 3 martie 1997 (JO L 73, p. 5) — Încălcarea articolului 12 alineatul (1) din Directiva 2000/76/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 4 decembrie 2000 privind incinerarea deșeurilor (JO L 332, p. 91) — Autorizație acordată fără evaluare și fără publicitatea solicitării prealabile de autorizare — Realizarea unei „a treia linii” de incinerare a deșeurilor de către ASM di Brescia SpA
   Dispozitivul

               1)

               Întrucât nu a supus proiectul de realizare a unei „a treia linii” a incineratorului aparținând societății ASM Brescia SpA procedurii de evaluare a efectelor asupra mediului prevăzute de articolele 5-10 din Directiva 85/337/CEE a Consiliului din 27 iunie 1985 privind evaluarea efectelor anumitor proiecte publice și private asupra mediului, astfel cum a fost modificată prin Directiva 97/11/CE a Consiliului din 3 martie 1997, înainte de acordarea autorizației de construire, Republica Italiană nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 2 alineatul (1) și al articolului 4 alineatul (1) din directiva menționată.

               2)

               Întrucât nu a pus la dispoziția publicului declarația privind începerea activității „celei de a treia linii” a incineratorului menționat, cu suficient timp înainte, într-unul sau mai multe locuri publice, pentru ca publicul să poată face observații înainte ca autoritatea competentă să ia o decizie și întrucât nu a pus la dispoziția publicului deciziile referitoare la această declarație, însoțite de un exemplar al autorizației, Republica Italiană nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 12 alineatul (1) din Directiva 2000/76 a Parlamentului European și a Consiliului din 4 decembrie 2000 privind incinerarea deșeurilor.

               3)

               Obligă Republica Italiană la plata cheltuielilor de judecată.

               4)

               Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 205, 20.8.2005.


title: Cauza C-100/17 P: Recurs introdus la 24 februarie 2017 de Gul Ahmed Textile Mills Ltd împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a cincea) din 15 decembrie 2016 în cauza T-199/04 RENV, Gul Ahmed Textile Mills Ltd/Consiliul Uniunii Europene

text:
               29.5.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 168/21

         Recurs introdus la 24 februarie 2017 de Gul Ahmed Textile Mills Ltd împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a cincea) din 15 decembrie 2016 în cauza T-199/04 RENV, Gul Ahmed Textile Mills Ltd/Consiliul Uniunii Europene
   (Cauza C-100/17 P)
   (2017/C 168/28)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Recurentă: Gul Ahmed Textile Mills Ltd (reprezentanți: L. Ruessmann, avocat, J. Beck, solicitor)

      Celelalte părți din procedură: Consiliul Uniunii Europene, Comisia Europeană

      Concluziile recurentei

   Recurenta solicită Curții:

               —

               declararea recursului ca fiind admisibil și fondat;

               —

               anularea hotărârii Tribunalului;

               —

               pronunțarea pe fond și anularea Regulamentului nr. 397/2004 (1) sau trimiterea cauzei Tribunalului pentru a pronunța o hotărâre pe fond asupra cererii de anulare și

               —

               obligarea Consiliului la plata cheltuielilor de judecată aferente recursului și procedurii în fața Curții.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea recursului, recurenta invocă următoarele argumente:

               —

               Tribunalul a săvârșit o eroare de drept prin faptul că a apreciat că recurenta nu mai are un interes în ceea ce privește al doilea și al treilea motiv. În cadrul aprecierii cu privire aspectul interesul recurentei subzistă în cauză, Curtea trebuie să ia în considerare toate probele și informațiile care îi sunt prezentate și contextul general. Erorile cuprinse în calculele marjei de dumping ale Consiliului sunt metodologice și sunt susceptibile să se producă și în viitor.

               —

               Tribunalul a săvârșit o eroare de drept în cadrul aprecierii sale, fără să examineze în mod adecvat (în unele cazuri, fără să examineze deloc) argumentele recurentei în sensul că orientarea producției din cadrul industriei Uniunii Europene către segmentul de o valoare ridicată al pieței lenjeriei de pat din cadrul Uniunii Europene și creșterea importurilor Uniunii Europene de lenjerie de pat de la producătorii turci aferente industriei Uniunii Europene nu au întrerupt legătura de cauzalitate dintre pretinsul dumping și pretinsul prejudiciu material al industriei Uniunii Europene. În plus, constatările Tribunalului sunt bazate pe denaturări ale faptelor, astfel cum au fost prezentate în Regulamentul nr. 397/2004 și pe caracterizări juridice incorecte ale faptelor.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 397/2004 al Consiliului din 2 martie 2004 de instituire a unui drept antidumping definitiv la importurile de lenjerie de pat din bumbac originară din Pakistan (JO L 66, p. 1, Ediție specială, 11/vol. 34).


title: Cauza F-122/07: Acțiune introdusă la 25 octombrie 2007 — Marcuccio/Comisia Comunităților Europene

text:
               8.3.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 64/65

         Acțiune introdusă la 25 octombrie 2007 — Marcuccio/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza F-122/07)
   (2008/C 64/108)
   Limba de procedură: italiana
   Părțile

      Reclamant: Luigi Marcuccio (Tricase, Italia) (reprezentant: G. Cipressa, avvocato)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene
   Concluziile reclamantului

               —

               Anularea Notei nr. RELEX. K.4 D(2006)522434 din 30 noiembrie 2006;

               —

               anularea Notei nr. D(2007) 502458 din 15 februarie 2007;

               —

               anularea deciziei de încheiere a cercetării privind incidentul din 6 septembrie 2001, când reclamantul a solicitat asistența serviciului de securitate al Delegației Comisiei Europene în Angola pentru înlocuirea unui pneu de la autovehiculul personal;

               —

               anularea deciziei, indiferent cum este formulată, de respingere de către pârâtă a cererii din 1 septembrie 2006, adresată de reclamant autorității împuternicite să facă numiri;

               —

               anularea, în măsura necesară, a Notei nr. ADMIN. B.2/MB/nb D(07) 16072 din 16 iulie 2007;

               —

               anularea, în măsura necesară, a deciziei, indiferent cum este formulată, de respingere a plângerii din 26 martie 2007 adresată de reclamant autorității împuternicite să facă numiri;

               —

               obligarea pârâtei la efectuarea unei cercetări pentru a se clarifica evenimentele din 5 mai 2003, când directorul interimar al administrației Delegației CE în Angola a condus autovehiculul reclamantului din curtea exterioară a locuinței acestuia până într-un loc aflat la aproximativ 4 kilometri distanță, evenimentele din 6 septembrie 2001 și existența vreunei legături între aceste evenimente, precum și la comunicarea fără întârziere către reclamant a rezultatelor cercetării, la afișarea în diferite locuri adecvate și vizibile a unor anunțuri cuprinzând în extras concluziile cercetării și la garantarea accesului la aceste concluzii sau, în subsidiar, obligarea pârâtei la plata către reclamant a sumei de 100 000 EUR sau a acelei sume mai mari sau mai reduse pe care Tribunalul o va reține ca fiind justă și echitabilă, cu titlu de despăgubire pentru prejudiciul cauzat prin respingerea cererii din 1 septembrie 2006, deja produs în mod ireversibil până în prezent, și, în ceea ce privește prejudiciul care se va produce ulterior datei de astăzi, suma de 20 EUR sau acea sumă mai mare sau mai redusă pe care Tribunalul o va reține ca fiind justă și echitabilă, pentru fiecare zi din intervalul cuprins între ziua de mâine și ziua în care, după efectuarea cercetării, concluziile vor fi comunicate reclamantului și date publicității în mod corespunzător;

               —

               obligarea pârâtei la plata către reclamant, cu titlu de despăgubire pentru prejudiciul deja produs în mod ireversibil, cauzat de refuzul de a i se trimite traducerea in limba italiană a notei din 30 noiembrie 2006, a sumei de 20 000 EUR sau a acelei sume mai mari sau mai reduse pe care Tribunalul o va reține ca fiind justă și echitabilă, precum și, în ceea ce privește prejudiciul care se va produce ulterior datei de astăzi, suma de 2 EUR sau acea sumă mai mare sau mai redusă pe care Tribunalul o va reține ca fiind justă și echitabilă, pentru fiecare zi din intervalul cuprins între ziua de mâine și ziua în care vor fi adoptate toate măsurile de punere în executare a anulării refuzului;

               —

               obligarea pârâtei la plata către reclamant, cu titlu de despăgubire pentru prejudiciul deja produs, precum și pentru cel susceptibil de a se produce în viitor, cauzate prin decizia de încheiere a cercetării, a sumei de 20 000 EUR sau a acelei sume mai mari sau mai reduse pe care Tribunalul o va reține ca fiind justă și echitabilă, plătibilă imediat după pronunțarea hotărârii în cauza de față, pentru prejudiciul produs deja în mod ireversibil; în ceea ce privește prejudiciul care se va produce ulterior datei de astăzi, suma de 25 EUR sau acea sumă mai mare sau mai redusă pe care Tribunalul o va reține ca fiind justă și echitabilă, pentru fiecare zi din intervalul cuprins între ziua de mâine și ziua în care pârâta va adopta toate măsurile de punere în executare a anulării solicitate a deciziei de încheiere a cercetării;

               —

               confirmarea caracterului nelegal al faptului că, cel puțin până la data la care reclamantul a primit nota din 30 noiembrie 2006, nu i-a fost comunicată decizia de încheiere a cercetării;

               —

               declararea nelegalității faptului că reclamantului nu i s-a comunicat încheierea cercetării;

               —

               obligarea pârâtei la plata către reclamant, cu titlu de despăgubire pentru prejudiciul produs prin omisiunea de a i se comunica încheierea cercetării, a sumei de 50 000 EUR sau a acelei sume mai mari sau mai reduse pe care Tribunalul o va reține ca fiind justă și echitabilă;

               —

               obligarea Comisiei Comunităților Europene la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   Reclamantul invocă, în susținerea cererilor sale, următoarele trei motive: 1) lipsa absolută a motivării, și pentru caracterul ilogic, incongruența, caracterul absurd, confuzia, caracterul de pretext, precum și lipsa sau caracterul inadecvat al cercetării; 2) încălcarea gravă și vădită a legii; 3) încălcarea obligației de solicitudine și a celei de bună administrare.


title: Cauza T-710/15: Ordonanța Tribunalului din 14 septembrie 2016 – Drex Technologies/Consiliul

text:
               7.11.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 410/36

         Ordonanța Tribunalului din 14 septembrie 2016 – Drex Technologies/Consiliul
   (Cauza T-710/15) (1)

   (2016/C 410/63)
   Limba de procedură: franceza
   Președintele Camerei a șaptea a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 59, 15.2.2016.


title: Cauza T-424/17: Acțiune introdusă la 10 iulie 2017 – Fruit of the Loom/EUIPO – Takko (FRUIT)

text:
               25.9.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 318/14

         Acțiune introdusă la 10 iulie 2017 – Fruit of the Loom/EUIPO – Takko (FRUIT)
   (Cauza T-424/17)
   (2017/C 318/19)
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Fruit of the Loom, Inc. (Bowling Green, Kentucky, Statele Unite) (reprezentanți: S. Malynicz, QC și V. Marsland, Solicitor)

      Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Takko Holding GmbH (Telgte, Germania)

      Datele privind procedura în fața EUIPO

      Titularul mărcii în litigiu: reclamanta

      Marca în litigiu: marca Uniunii Europene verbală „FRUIT” – marca Uniunii Europene nr. 5 077 508

      Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedura de decădere

      Decizia atacată: Decizia Camerei a patra de recurs a EUIPO din 25 aprilie 2017 în cauza R 2119/2016-4

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei atacate;

               —

               obligarea EUIPO şi a celeilalte părţi din procedură să suporte propriile cheltuieli de judecată şi pe cele efectuate de reclamantă.

      Motivele invocate

               —

               încălcarea articolului 15 alineatul (1) din Regulamentul nr. 207/2009,

               —

               încălcarea articolului 65 alineatul (6) din Regulamentul nr. 207/2009.


title: Cauza T-387/07: Hotărârea Tribunalului din 3 martie 2011 — Portugalia/Comisia ( „FEDR — Reducerea unei contribuții financiare — Subvenție globală de sprijin pentru investiții locale în Portugalia — Acțiune în anulare — Cheltuieli suportate efectiv — Clauză compromisorie” )

text:
               9.4.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 113/12

         Hotărârea Tribunalului din 3 martie 2011 — Portugalia/Comisia
   (Cauza T-387/07) (1)

   (FEDR - Reducerea unei contribuții financiare - Subvenție globală de sprijin pentru investiții locale în Portugalia - Acțiune în anulare - Cheltuieli suportate efectiv - Clauză compromisorie)
   2011/C 113/22
   Limba de procedură: portugheza

      Părțile

      Reclamantă: Republica Portugheză (reprezentanți: L. Inez Fernandes, S. Rodrigues și A. Gattini, agenți)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: P. Guerra e Andrade și L. Flynn, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare în parte a Deciziei C(2007) 3772 a Comisiei din 31 iulie 2007 privind reducerea contribuției acordate prin intermediul Fondului european de dezvoltare regională (FEDR) în ceea ce privește subvenția globală de sprijin pentru investiții locale în Portugalia în temeiul Deciziei C(95) 1769 a Comisiei din 28 iulie 1995

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Obligă Republica Portugheză să suporte propriile cheltuieli de judecată, precum și cheltuielile de judecată efectuate de Comisia Europeană.

      (1)  JO C 297, 8.12.2007.


title: Cauza T-559/17: Acțiune introdusă la 9 august 2017 – Abdulkarim/Consiliul

text:
               16.10.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 347/43

         Acțiune introdusă la 9 august 2017 – Abdulkarim/Consiliul
   (Cauza T-559/17)
   (2017/C 347/57)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: Mouhamad Wael Abdulkarim (Dubai, Emiratele Arabe Unite) (reprezentanți: J.-P. Buyle și L. Cloquet, avocați)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene

      Concluziile

   Reclamantul solicită Tribunalului:

               —

               Anularea Deciziei (PESC) 2017/917 a Consiliului din 29 mai 2017 de modificare a Deciziei 2013/255/PESC privind măsuri restrictive împotriva Siriei, în măsura în care îl privește pe reclamant;

               —

               anularea Regulamentului de punere în aplicare (UE) 2017/907 al Consiliului din 29 mai 2017 privind punerea în aplicare a Regulamentului (UE) nr. 36/2012 privind măsuri restrictive având în vedere situația din Siria, în măsura în care îl privește pe reclamant;

               —

               obligarea Consiliului la plata tuturor cheltuielilor de judecată, inclusiv a cheltuielilor efectuate de reclamant.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamantul invocă cinci motive.

               1.

               Primul motiv, întemeiat pe o eroare manifestă de apreciere a faptelor, care ar fi fost săvârșită de pârât considerând că reclamantul a contribuit la susținerea regimului sirian. Astfel, împotriva aspectelor reținute în actele atacate au fost prezentate următoarele argumente:

                           —

                           Domnul Abdulkarim nu ar putea fi calificat drept „om de afaceri influent”;

                           —

                           el nu ar avea legătură cu regimul, nu ar exercita nicio influență asupra acestuia și nu ar reprezenta un risc real de eludare a măsurilor restrictive luate având în vedere situația din Siria;

                           —

                           nici implicarea anterioară a acestuia din urmă în cadrul Alkarim For Trade și al Industry L.L.C. sau în alte societăți active în domeniul petrolului, uleiurilor industriale, lubrifianților și grăsimilor în Orientul Mijlociu nu poate determina calificarea lui drept „om de afaceri important”;

                           —

                           el nu ar locui și, prin urmare, nu ar exercita activități în Siria.

               2.

               Al doilea motiv, întemeiat pe încălcarea principiului general al proporționalității, întrucât măsurile luate prin actele atacate ar avea asemenea efecte încât acestea din urmă ar trebui considerate în sine disproporționate.

               3.

               Al treilea motiv, întemeiat pe încălcarea disproporționată a dreptului de proprietate și a dreptului de a exercita o activitate profesională, întrucât măsurile în litigiu ar conduce la împiedicarea reclamantului de a beneficia în mod pașnic de bunurile sale și de libertatea sa economică.

               4.

               Al patrulea motiv, întemeiat pe un abuz de putere, întrucât actele atacate ar fi fost adoptate în scopul de a atinge alte scopuri decât cele exprimate, și anume înlăturarea reclamantului de pe piață pentru a favoriza alți participanți la piață și ar fi astfel afectate de abuz de putere.

               5.

               Al cincilea motiv, întemeiat pe încălcarea obligației de motivare prevăzute la articolul 296 al doilea paragraf TFUE, întrucât motivarea actelor atacate ar fi în realitate pur formală și cel mai probabil nu ar fi făcut obiectul unei reflecții din partea pârâtului.


title: Cauza T-113/10: Acțiune introdusă la 8 martie 2010 — Spania/Comisia

text:
               1.5.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 113/74

         Acțiune introdusă la 8 martie 2010 — Spania/Comisia
   (Cauza T-113/10)
   2010/C 113/108
   Limba de procedură: spaniola

      Părțile

      Reclamant: Regatul Spaniei (reprezentant: J. Rodríguez Cárcamo)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile reclamantului

               —

               Anularea Deciziei C(2009) 10678 final a Comisiei din 23 decembrie 2009 de reducere a contribuției financiare a Fondului european de dezvoltare regională (FEDR), acordată inițial în favoarea programului operațional pentru Țara Bascilor, făcând parte din obiectivul 2 (1997-1999), în Spania, în temeiul Deciziei C(1998) 121 din 5 februarie 1998 — FEDR nr. 97.11.09.007, și

               —

               obligarea Comisiei Europene la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   La originea prezentului litigiu se face trimitere la Decizia C(1998) 121 din 5 februarie 1998, prin care Comisia a acordat un ajutor din Fondul european de dezvoltare regională (FEDR) și din Fondul social european (FSE) în favoarea unui program operațional în regiunea Țării Bascilor, care se înscrie în cadrul comunitar de susținere a intervențiilor structurale în regiunile spaniole din cadrul obiectivului 2 în cursul perioadei 1997-1999, pentru o sumă maximă de 291 862 367 de euro în sarcina FEDR.
   În decizia atacată în prezenta procedură se susține că la executarea respectivului program operațional s-au produs neregularități în 24 dintre cele 37 de proiecte auditate, ceea ce privește un total de 4 844 712 820 de pesete și presupune o corecție financiară de 27 794 540,77 euro.
   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă următoarele motive:

               —

               Încălcarea articolului 24 din Regulamentul (CEE) nr. 4253/88 al Consiliului din 19 decembrie 1988 (1), din cauza utilizării unei metode de extrapolare în decizia atacată, din moment ce acest articol nu prevede posibilitatea de a extrapola neregularitățile constatate în acțiuni concrete la totalitatea acțiunilor cuprinse în programele operaționale finanțate din fondurile FEDR. Corecția aplicată de Comisie în decizia atacată este lipsită de temei juridic, în măsura în care Orientările Comisiei din 15 octombrie 2007 privind corecțiile financiare nete în cadrul aplicării articolului 24 din Regulamentul (CEE) nr. 4253/88 nu sunt susceptibile să producă efecte juridice în statele membre, potrivit Hotărârii Curții din 6 aprilie 2000, Regatul Spaniei/Comisia (2), și în măsura în care articolul 24 menționat privește numai reducerea ajutoarelor pentru care examinarea a confirmat existența unei neregularități, principiu care este încălcat prin aplicarea de corecții prin extrapolare.

               —

               În subsidiar, încălcarea articolului 24 din Regulamentul (CEE) nr. 4253/88, coroborat cu actualul articol 4 alineatul (3) din TUE (principiul cooperării loiale), prin aplicarea corecției prin extrapolare fără să fi constatat insuficiențe în sistemele de gestiune, de control sau de audit, în ceea ce privește contractele modificate, întrucât organele de gestiune au aplicat legislația spaniolă, care nu a fost declarată contrară dreptului Uniunii Europene de către Curte. Regatul Spaniei consideră că respectarea de către autoritățile de gestiune a dreptului național, deși poate determina constatarea de către Comisie a existenței de neregularități sau de încălcări concrete ale dreptului Uniunii Europene, nu poate justifica o extrapolare ca urmare a ineficacității sistemului de gestiune, în măsura în care legea pe care o aplică aceste organe nu a fost declarată contrară dreptului Uniunii Europene de către Curte, și în măsura în care Comisia nu a introdus o acțiune împotriva statului membru în temeiul articolului 258 din TFUE.

               —

               În subsidiar, încălcarea articolului 24 din Regulamentul (CEE) nr. 4253/88 pentru lipsa reprezentativității eșantionului utilizat pentru aplicarea corecției financiare prin extrapolare. Comisia a constituit eșantionul pentru aplicarea extrapolării cu un număr foarte redus de proiecte (37 din 3 348), fără a lua în considerare toate axele programului operațional, incluzând cheltuieli retrase în prealabil de autoritățile spaniole, pornind de la cheltuielile declarate și nu de la ajutorul acordat și prin aplicarea unui program informatic care oferea un nivel de încredere în acesta mai mic de 85 %. Regatul Spaniei consideră prin urmare că eșantionul nu întrunește condițiile de reprezentativitate necesare pentru a servi drept bază pentru o extrapolare.

               —

               În sfârșit, potrivit Regatului Spaniei, comunicarea existenței unor neregularități către autoritățile spaniole (care a avut loc în august 2005, fiind vorba în marea parte a cazurilor de neregularități săvârșite în cursul anilor 1998 și 1999) trebuie să constituie punctul de plecare al prescripției lor, prin aplicarea termenului de patru ani prevăzut la articolul 3 din Regulamentul 2988/95 (3).

      (1)  Regulamentul (CEE) nr. 4253/88 al Consiliului din 19 decembrie 1988 de aplicare a Regulamentului (CEE) nr. 2052/88 privind coordonarea între intervențiile diferitelor fonduri structurale, pe de o parte, și între acestea și cele ale Băncii Europene de Investiții și ale altor instrumente financiare existente, pe de altă parte (JO L 374, 31.12.1988, p. 1-14).

      (2)  Hotărârea C-443/97, Rec., 2000, p. I-2415.

      (3)  Regulamentul (CE, Euratom) nr. 2988/95 al Consiliului din 18 decembrie 1995 privind protecția intereselor financiare ale Comunităților Europene (JO L 312, 23.12.1995, p. 1-4, Ediție specială, 01/vol. 1, p. 166).


title: Cauza T-378/11: Acțiune introdusă la 18 iulie 2011 — Langguth Erben/OAPI (MEDINET)

text:
               10.9.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 269/55

         Acțiune introdusă la 18 iulie 2011 — Langguth Erben/OAPI (MEDINET)
   (Cauza T-378/11)
   2011/C 269/121
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Franz Wilhelm Langguth Erben GmbH & Co. KG (Traben-Trarbach, Germania) (reprezentanți: R. Kunze și G. Würtenberger, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               Anularea Deciziei Camerei a patra de recurs a OAPI din 10 mai 2011 în cauza R 1598/2010-4 având ca obiect cererea de înregistrare a mărcii comunitare nr. 8 786 485;

               —

               obligarea Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

      Marca comunitară vizată: marca figurativă „MEDINET” pentru produse din clasa 33 — cererea de înregistrare nr. 8 786 485.

      Decizia examinatorului: respinge înregistrarea mărcii solicitate în temeiul seniorității unor mărci naționale și internaționale anterioare.

      Decizia camerei de recurs: respinge calea de atac.
   Motivele invocate: încălcarea articolelor 34, 75 și 77 din Regulamentul nr. 207/2009 întrucât camera de recurs i) ar fi refuzat în mod nelegal înscrierea seniorității, ii) nu ar fi dezbătut argumentul reclamantei cu privire la deciziile camerelor de recurs în materie de cereri de stabilire a priorității și a seniorității și iii) nu ar fi organizat o ședință.


title: Cauza C-310/10: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Curtea de Apel Bacău (România) la data de 29 iunie 2010 — Ministerul Justiției și Libertăților Cetățenești/Ștefan Agafiței și alții

text:
               28.8.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 234/27

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Curtea de Apel Bacău (România) la data de 29 iunie 2010 — Ministerul Justiției și Libertăților Cetățenești/Ștefan Agafiței și alții
   (Cauza C-310/10)
   ()
   2010/C 234/44
   Limba de procedură: română

      Instanța de trimitere

   Curtea de Apel Bacău

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamant: Ministerul Justiției și Libertăților Cetățenești

      Pârâți: Ștefan Agafiței, Apetroaei Raluca, Bărbieru Marcel, Budeanu Sorin, Chiagă Luminița, Crăciun Mihaela, Curpăn Sorin-Vasile, Dabija Mihaela, Damian Mia-Cristina, Danalache Sorina, Dogaru Oana-Alina, Dorneanu Geanina, Galavan Adina-Cătălina, Grancea Gabriel, Radu (Hobjilă) Mădălina, Iacobuț Nicolae Cătălin, Lăcătușu Roxana, Lupașcu Sergiu, Maftei Smaranda, Mărmureanu Silvia, Oborocianu Maria, Panfil Simona, Pânzaru Oana-Georgeta, Păduraru Laurențiu, Pîrjol-Năstase Elena, Pocovnicu Ioana, Pușcașu Alina, Ștefănescu Cezar, Ștefănescu Roxana, Țimiraș Ciprian, Vintilă Cristina

      Alte părți: Tribunalul Bacău, Curtea de Apel Bacău, Ministerul Economiei si Finanțelor Publice, Consiliul Național pentru Combaterea Discriminării

      Întrebările preliminare

               1.

               Dacă art. 15 din Directiva Consiliului nr. 2000/43/CE cu privire la implementarea tratamentului egal între persoane indiferent de origine rasială sau etnică (1) și art. 17 din Directiva […] 2000/78/CE [a Consiliului din 27 noiembrie 2000] de creare a unui cadru general în favoarea egalității de tratament în ceea ce privește încadrarea în muncă și ocuparea forței de muncă (2) — ambele transpuse în dreptul intern prin O.G. nr. 137/2000 republicată si modificată, se opun unei reglementări naționale sau unei hotărâri a Curții Constituționale care interzice instanțelor judecătorești naționale să acorde reclamanților discriminați despăgubiri materiale și/sau morale pe care le consideră adecvate în situațiile în care repararea prejudiciului produs prin fapta de discriminare vizează drepturi salariale prevăzute de lege și acordate unei alte categorii socio-profesionale decât cea din care fac parte reclamanții. În acest sens a se vedea deciziile Curții Constituționale nr. 1325/04.12.2008 și nr. 146/25.02.2010.

               2.

               În cazul în care răspunsul la prima întrebare este afirmativ, să se precizeze dacă judecătorul național trebuie să aștepte abrogarea sau modificarea normelor legale interne și/sau schimbarea jurisprudenței Curții Constituționale, care sunt prin ipoteză în contradicție cu normele comunitare sau acesta este obligat să aplice în mod direct și imediat în cauza în curs de soluționare normele comunitare astfel cum au fost eventual interpretate de Curtea de Justiție a Uniunii Europene, lăsând neaplicată orice dispoziție legală națională sau orice hotărâre a Curții Constituționale care sunt contrare normelor comunitare.

      (1)  Directiva 2000/43/CE a Consiliului din 29 iunie 2000 de punere în aplicare a principiului egalității de tratament între persoane, fără deosebire de rasă sau origine etnică (JO L 180, p. 22, Ediție specială, 20/vol. 1, p. 19).

      (2)  JO L 303, p. 16, Ediție specială, 5/vol. 6, p. 7.


title: Cauza C-273/15: Cerere de decizie preliminară introdusă de Augstākā tiesa (Letonia) la 8 iunie 2015 – ZS „Ezernieki”/Lauku atbalsta dienests

text:
               10.8.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 262/10

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Augstākā tiesa (Letonia) la 8 iunie 2015 – ZS „Ezernieki”/Lauku atbalsta dienests
   (Cauza C-273/15)
   (2015/C 262/14)
   Limba de procedură: letona

      Instanța de trimitere

   Augstākā tiesa

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: ZS „Ezernieki”

      Pârât: Lauku atbalsta dienests

      Întrebările preliminare

               1)

               Aplicarea efectelor juridice prevăzute la articolul 71 alineatul (2) din Regulamentul nr. 817/2004 (1) este compatibilă cu obiectivul Regulamentului nr. 1257/99 (2) și cu obiectivul Regulamentului nr. 817/2004 și, respectiv, cu principiul proporționalității, în ceea ce privește un ajutor pentru agromediu acordat pentru partea dintr-o suprafață declarată inițial, în raport cu care au fost îndeplinite condițiile prevăzute pentru primirea acestuia pentru o perioadă de cinci ani?

               2)

               Articolul 17 coroborat cu articolul 52 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene trebuie interpretat în sensul că acesta este compatibil cu aplicarea efectelor juridice prevăzute la articolul 71 alineatul (2) din Regulamentul nr. 817/2004 în ceea ce privește un ajutor pentru agromediu acordat pentru partea dintr-o suprafață în raport cu care au fost îndeplinite condițiile prevăzute pentru primirea acestuia pentru o perioadă de cinci ani?

               3)

               Articolul 52 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene trebuie interpretat în sensul că permite înlăturarea aplicării efectelor juridice imperative prevăzute de Regulament[ul nr. 817/2004] și de normele aprobate de statul membru în temeiul acestui regulament, dacă în acest caz concret există anumite circumstanțe extraordinare din al căror context reiese că limitarea corespunzătoare poate fi considerată disproporționată?

               4)

               Având în vedere obiectivul Regulamentului nr. 1257/99 și cel al Regulamentului nr. 817/2004, precum și limitele acestor norme în ceea ce privește marja de apreciere a statelor membre, trebuie să se permită instanței care examinează cauza pe fond să nu aplice pe deplin articolul 84 din Decretul nr. 295 al Consiliul de miniștri din 23 martie 2010, intitulat „Decretul privind acordarea, administrarea și supravegherea ajutorului de stat și al Uniunii Europene pentru dezvoltarea agriculturii, care vizează îmbunătățirea peisajului agricol și natural”, dispoziție care are ca obiect rambursarea ajutorului, în cazul în care aplicarea sa în anumite circumstanțe poate contraveni principiului proporționalității, astfel cum este acesta interpretat în sistemul juridic al statului membru?

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 817/2004 al Comisiei din 29 aprilie 2004 de stabilire a normelor de aplicare a Regulamentului (CE) nr. 1257/1999 al Consiliului privind sprijinul pentru dezvoltare rurală acordat din Fondul European de Orientare și Garantare Agricolă (FEOGA) (JO L 153, p. 30, Ediție specială, 03/vol. 57, p. 116).

      (2)  Regulamentul (CE) NR. 1257/1999 al Consiliului din 17 mai 1999 privind sprijinul pentru dezvoltare rurală acordat din Fondul European de Orientare și Garantare Agricolă (FEOGA) și de modificare și abrogare a unor regulamente (JO L 160, p. 80, Ediție specială, 03/vol. 28, p. 134).


title: Cauza T-77/14: Acțiune introdusă la 4 februarie 2014 – EE Ltd/OAPI (Reprezentarea unor puncte albe pe un fond gri)

text:
               5.5.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 135/46

         Acțiune introdusă la 4 februarie 2014 – EE Ltd/OAPI (Reprezentarea unor puncte albe pe un fond gri)
   (Cauza T-77/14)
   2014/C 135/58
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: EE Ltd (Hatfield, Regatul Unit) (reprezentant: P. Brownlow, Solicitor)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea Deciziei Camerei întâi de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 24 octombrie 2013 în cauza R 704/2013-1.

      Motivele și principalele argumente

      Marca comunitară vizată: marca figurativă care reprezintă un model de puncte albe pe un fond gri pentru produse și servicii relevante din clasele 7, 9, 16, 25, 35-39, 41, 42 și 45 – cerere de înregistrare a unei mărci comunitare nr. 11 388 386.

      Decizia examinatorului: constată că marca solicitată nu este eligibilă pentru înregistrare.

      Decizia camerei de recurs: respinge calea de atac.

      Motivele invocate: încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul privind marca comunitară.