title: Cauza C-281/10 P: Hotărârea Curții (Camera a patra) din 20 octombrie 2011 — PepsiCo, Inc./Grupo Promer Mon Graphic SA, Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) [Recurs — Regulamentul (CE) nr. 6/2002 — Articolele 5, 6, 10 și articolul 25 alineatul (1) litera (d) — Desen sau model industrial comunitar — Desen sau model industrial comunitar înregistrat reprezentând un suport promoțional circular — Desen sau model industrial comunitar anterior — Impresie globală diferită — Gradul de libertate a autorului — Utilizator avizat — Întindere a controlului jurisdicțional — Denaturarea situației de fapt]

text:
               10.12.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 362/9

         Hotărârea Curții (Camera a patra) din 20 octombrie 2011 — PepsiCo, Inc./Grupo Promer Mon Graphic SA, Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)
   (Cauza C-281/10 P) (1)

   (Recurs - Regulamentul (CE) nr. 6/2002 - Articolele 5, 6, 10 și articolul 25 alineatul (1) litera (d) - Desen sau model industrial comunitar - Desen sau model industrial comunitar înregistrat reprezentând un suport promoțional circular - Desen sau model industrial comunitar anterior - Impresie globală diferită - Gradul de libertate a autorului - Utilizator avizat - Întindere a controlului jurisdicțional - Denaturarea situației de fapt)
   2011/C 362/12
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Recurentă: PepsiCo, Inc. (reprezentanți: E. Armijo Chávarri, abogado, V. von Bomhard, Rechtsanwältin)

      Celelalte părți în proces: Grupo Promer Mon Graphic SA (reprezentant: R. Almaraz Palmero, abogada), Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: A. Folliard-Monguiral, agent)

      Obiectul

   Recurs declarat împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a cincea) din 18 martie 2010, pronunțate în cauza T-9/07 (Grupo Promer Mon Graphic/OAPI-PepsiCo), prin care Tribunalul a admis o acțiune în anulare formulată de titularul desenului sau modelului comunitar nr. 53186 1 împotriva Deciziei R 1001/2005-3 a Camerei a treia de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (OAPI) din 27 octombrie 2006 de anulare a deciziei diviziei de anulare prin care s-a declarat nulitatea desenului sau modelului nr. 744631 (articole promoționale pentru jocuri)

      Dispozitivul

               1.

               Respinge recursul.

               2.

               Obligă PepsiCo, Inc. la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 234, 28.8.2010.


title: Cauza C-359/12: Cerere de decizie preliminară introdusă de Handelsgerichts Wien (Austria) la 30 iulie 2012 — Michael Timmel/Aviso Zeta AG

text:
               24.11.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 366/22

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Handelsgerichts Wien (Austria) la 30 iulie 2012 — Michael Timmel/Aviso Zeta AG
   (Cauza C-359/12)
   2012/C 366/39
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Handelsgericht Wien

      Părțile din procedura principală

      Reclamant: Michael Timmel

      Intervenientă în favoarea reclamantului: Lore Tinhofer

      Pârâtă: Aviso Zeta AG

      Întrebările preliminare

               1.

               Articolul 22 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 809/2004 al Comisiei din 29 aprilie 2004 de punere în aplicare a Directivei 2003/71/CE a Parlamentului European și a Consiliului în ceea ce privește informațiile conținute în prospectele, structura prospectelor, includerea de informații prin trimiteri, publicarea prospectelor și difuzarea comunicatelor cu caracter publicitar [Regulamentul (CE) nr. 809/2004 privind prospectele] (1) trebuie interpretat în sensul că, în principiu, informațiile care trebuie incluse în mod obligatoriu, dar care nu sunt cunoscute la momentul aprobării prospectului de bază, ci doar la momentul publicării suplimentului la prospect, trebuie incluse în acest supliment?

               2.

               Derogarea de la articolul 22 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 809/2004 al Comisiei din 29 aprilie 2004 de punere în aplicare a Directivei 2003/71/CE a Parlamentului European și a Consiliului în ceea ce privește informațiile conținute în prospectele, structura prospectelor, includerea de informații prin trimiteri, publicarea prospectelor și difuzarea comunicatelor cu caracter publicitar [Regulamentul (CE) nr. 809/2004 privind prospectele], conform căreia se poate omite indicarea elementelor componente ale informației în sensul articolului 22 alineatul (1) a treia teză se aplică și în cazul în care aceste informații (care trebuie incluse în mod obligatoriu) erau cunoscute înainte de data emiterii, dar după publicarea prospectului de bază în care nu erau incluse aceste informații?

               3.

               Poate fi vorba despre o publicare corespunzătoare în cazul în care a fost publicat numai un prospect de bază, care nu cuprindea informațiile obligatorii în sensul articolului 22 alineatul (1) a treia teză din Regulamentul (CE) nr. 809/2004 al Comisiei din 29 aprilie 2004 de punere în aplicare a Directivei 2003/71/CE a Parlamentului European și a Consiliului în ceea ce privește informațiile conținute în prospectele, structura prospectelor, includerea de informații prin trimiteri, publicarea prospectelor și difuzarea comunicatelor cu caracter publicitar [Regulamentul (CE) nr. 809/2004 privind prospectele], în special (în cazul titlurilor de valoare cu o valoare nominală mai mică de 50 000 de euro), conform anexei 5 și dacă nu a avut loc nicio publicare a condițiilor finale?

               4.

               Cerința conform căreia prospectul sau prospectul de bază trebuie să fie ușor accesibil pe pagina web pe care acesta este pus la dispoziția publicului, stabilită la articolul 29 alineatul (1) punctul 1 din Regulamentul (CE) nr. 809/2004 al Comisiei din 29 aprilie 2004 de punere în aplicare a Directivei 2003/71/CE a Parlamentului European și a Consiliului în ceea ce privește informațiile conținute în prospectele, structura prospectelor, includerea de informații prin trimiteri, publicarea prospectelor și difuzarea comunicatelor cu caracter publicitar [Regulamentul (CE) nr. 809/2004 privind prospectele] este îndeplinită dacă:

                           (a)

                           pentru consultare, descărcare și tipărire este necesară înregistrarea pe pagina web de pe care se va putea realiza ulterior consultarea, și dacă înregistrarea presupune acceptarea unei clauze privind exonerarea de răspundere și indicarea unei adrese de e-mail; sau

                           (b)

                           pentru aceasta trebuie plătită o sumă de bani; sau

                           (c)

                           consultarea gratuită a unor părți din prospecte este limitată la 2 documente pe lună, însă pentru obținerea tuturor informațiilor obligatorii în sensul articolului 22 alineatul (1) a treia teză din Regulamentul (CE) nr. 809/2004 al Comisiei din 29 aprilie 2004 de punere în aplicare a Directivei 2003/71/CE a Parlamentului European și a Consiliului în ceea ce privește informațiile conținute în prospectele, structura prospectelor, includerea de informații prin trimiteri, publicarea prospectelor și difuzarea comunicatelor cu caracter publicitar [denumit în continuare „Regulamentul (CE) nr. 809/2004 privind prospectele”] este necesar să se descarce cel puțin trei documente?

               5.

               Dispoziția de la articolul 14 alineatul (2) litera (b) din Directiva 2003/71/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 4 noiembrie 2003 privind prospectul care trebuie publicat în cazul unei oferte publice de valori mobiliare sau pentru admiterea valorilor mobiliare la tranzacționare și de modificare a Directivei 2001/34/CE (Directiva 2003/71/CE privind prospectele) (2) trebuie interpretată în sensul că prospectul de bază trebuie să fie disponibil la sediul social al emitentului și al intermediarului financiar?

      (1)  JO L 149, p. 1, Ediție specială, 06/vol. 7, p. 60.

      (2)  JO L 345, p. 64, Ediție specială, 06/vol. 7, p. 23.


title: Cauza T-312/07: Hotărârea Tribunalului din 12 octombrie 2011 — Dimos Peramatos/Comisia ( „Contribuție financiară acordată în favoarea unui proiect în domeniul mediului — LIFE — Decizie de recuperare parțială a sumelor plătite — Determinarea obligațiilor asumate de beneficiar în cadrul proiectului finanțat — Încredere legitimă — Obligație de motivare” )

text:
               26.11.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 347/27

         Hotărârea Tribunalului din 12 octombrie 2011 — Dimos Peramatos/Comisia
   (Cauza T-312/07) (1)

   (Contribuție financiară acordată în favoarea unui proiect în domeniul mediului - LIFE - Decizie de recuperare parțială a sumelor plătite - Determinarea obligațiilor asumate de beneficiar în cadrul proiectului finanțat - Încredere legitimă - Obligație de motivare)
   2011/C 347/40
   Limba de procedură: greaca

      Părțile

      Reclamant: Dimos Peramatos (Perama, Grecia) (reprezentanți: G. Gerapetritis și P. Petropoulos, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: M. Condou-Durande și A.-M. Rouchaud-Joët, agenți, asistați de A. Somou, avocat)

      Obiectul

   Acțiune prin care se solicită anularea sau, în subsidiar, reformarea Deciziei E(2005) 5361 a Comisiei din 7 decembrie 2005 privind nota de debit nr. 3240504536 adresată Dimos Peramatos (Primăria Perama) în vederea recuperării contribuției financiare plătite de Comisie în cadrul subvenției acordate Dimos Peramatos prin Decizia C(97)/1997/final/29 a Comisiei din 17 iulie 1997.

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Dimos Peramatos suportă propriile chletuieli de judecată, precum și cheltuielile de judecată efectuate de Comisia Europeană, inclusiv cele aferente procedurilor privind măsurile provizorii.

      (1)  JO C 283, 24.11.2007.


title: Cauza C-505/10: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Højesteret (Danemarca) la 21 octombrie 2010 — Partrederiet Sea Fighter/Skatteministeriet

text:
               15.1.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 13/20

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Højesteret (Danemarca) la 21 octombrie 2010 — Partrederiet Sea Fighter/Skatteministeriet
   (Cauza C-505/10)
   ()
   2011/C 13/35
   Limba de procedură: daneza

      Instanța de trimitere

   Højesteret

      Părțile din acțiunea principală

      Recurentă: Partrederiet Sea Fighter

      Intimat: Skatteministeriet

      Întrebarea preliminară

   Articolul 8 alineatul (1) litera (c) din Directiva 92/81/CEE a Consiliului din 19 octombrie 1992 (1) privind armonizarea structurii accizelor la uleiurile minerale trebuie interpretat în sensul că sunt scutite de taxă uleiurile minerale furnizate în vederea utilizării de un excavator care este instalat pe o navă, dar care, din cauză că are motor și rezervor propriu, în împrejurări precum cele din prezenta cauză funcționează independent de motorul de propulsie a navei?

      (1)  JO L 316, p. 12.


title: Cauza C-364/13: Cerere de decizie preliminară introdusă de High Court of Justice (Chancery Division) (United Kingdom) la 28 iunie 2013 — International Stem Cell Corporation/Comptroller General of Patents

text:
               7.9.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 260/30

         Cerere de decizie preliminară introdusă de High Court of Justice (Chancery Division) (United Kingdom) la 28 iunie 2013 — International Stem Cell Corporation/Comptroller General of Patents
   (Cauza C-364/13)
   2013/C 260/54
   Limba de procedură: engleza

      Instanța de trimitere

   High Court of Justice (Chancery Division) (United Kingdom)

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: International Stem Cell Corporation

      Pârât: Comptroller General of Patents

      Întrebarea preliminară

   Ovulele umane nefecundate a căror diviziune și dezvoltare ulterioară au fost stimulate prin partenogeneză și care, spre deosebire de ovulele fecundate, conțin numai celule pluripotente și nu sunt apte să devină ființe umane intră sub incidența expresiei „embrioni umani” utilizată la articolul 6 alineatul (2) litera (c) din Directiva 98/44/CE privind protecția juridică a invențiilor biotehnologice (1)?

      (1)  Directiva 98/44/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 6 iulie 1998 privind protecția juridică a invențiilor biotehnologice (JO L 213, p. 13, Ediție specială, 13/vol. 23, p. 268).


title: Cauza T-507/10: Ordonanța Tribunalului din 3 august 2011 — Uspaskich/Parlamentul European

text:
               29.10.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 319/27

         Ordonanța Tribunalului din 3 august 2011 — Uspaskich/Parlamentul European
   (Cauza T-507/10) (1)

   2011/C 319/57
   Limba de procedură: lituaniana
   Președintele Camerei a opta a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 13, 15.1.2011, Rectificativ JO C 72, 5.3.2011.


title: Cauza C-313/14: Cerere de decizie preliminară introdusă de Wojewódzki Sąd Administracyjny w Szczecinie (Polonia) la 1 iulie 2014 – ASPROD sp. z o.o./Dyrektorowi Izby Celnej w Szczecinie

text:
               9.3.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 81/2

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Wojewódzki Sąd Administracyjny w Szczecinie (Polonia) la 1 iulie 2014 – ASPROD sp. z o.o./Dyrektorowi Izby Celnej w Szczecinie
   (Cauza C-313/14)
   (2015/C 081/03)
   Limba de procedură: polona

      Instanța de trimitere

   Wojewódzki Sąd Administracyjny w Szczecinie

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: ASPROD sp. z o.o.

      Pârât: Dyrektor Izby Celnej w Szczecinie
   Prin Ordonanța din 3 decembrie 2014, Curtea (Camera a doua) a declarat că articolul 27 alineatul (1) litera (f) din Directiva 92/83/CEE a Consiliului din 19 octombrie 1992 privind armonizarea structurilor accizelor la alcool și băuturi alcoolice (1) trebuie interpretat în sensul că se opune unei reglementări naționale, precum cea în discuție în litigiul principal, care supune aplicarea scutirii de la plata accizei armonizate prevăzute de această dispoziție condiției ca operatorul vizat să dispună de o decizie a administrației fiscale care stabilește limitele maxime de utilizare a produselor scutite în temeiul acestei dispoziții.

      (1)  JO L 316, p. 21, Ediție specială, 09/vol. 1, p. 152.


title: Cauza T-95/17: Ordonanța Tribunalului din 5 mai 2017 – King.com/EUIPO – TeamLava (Affichages d’écran et icônes)

text:
               17.7.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 231/54

         Ordonanța Tribunalului din 5 mai 2017 – King.com/EUIPO – TeamLava (Affichages d’écran et icônes)
   (Cauza T-95/17) (1)

   (2017/C 231/71)
   Limba de procedură: engleza
   Președintele Camerei întâi a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 112, 10.4.2017.


title: Cauza T-45/16: Acțiune introdusă la 1 februarie 2016 – Alfonso Egüed/EUIPO – Jackson Family Farms (BYRON)

text:
               29.3.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 111/33

         Acțiune introdusă la 1 februarie 2016 – Alfonso Egüed/EUIPO – Jackson Family Farms (BYRON)
   (Cauza T-45/16)
   (2016/C 111/39)
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

      Părțile

      Reclamant: Nelson Alfonso Egüed (Madrid, Spania) (reprezentant: N. Fernández Fernández-Pacheco, avocat)

      Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietatea Intelectuală (EUIPO)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Jackson Family Farms LLC (Santa Rosa, Statele Unite)

      Datele privind procedura în fața EUIPO

      Titularul mărcii în litigiu: reclamantul

      Marca în litigiu: marca figurativă a Uniunii Europene care cuprinde elementul verbal „BYRON” – cererea de înregistrare a unei mărci nr. 10 581 619

      Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție/procedură de declarare a nulității

      Decizia atacată: Decizia Camerei a doua de recurs a EUIPO din 16 noiembrie 2015 în cauza R 822/2015-2

      Concluziile

   Reclamantul solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei atacate;

               —

               admiterea cererii de înregistrare a unei mărci a Uniunii Europene nr. 10581619 „BYRON” pentru toate produsele din clasele 18, 25 și 33 (această din urmă clasă fiind cea care este contestată în prezenta cauză);

               —

               obligarea intervenientei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivul invocat

               —

               încălcarea articolului 8 alineatul (4) din Regulamentul nr. 207/2009 în ceea ce privește fapta ilicită din cadrul common law constând în utilizarea abuzivă a unei denumiri.


title: Cauza F-133/14: Ordonanța Tribunalului Funcției Publice (Camera întâi) din 1 august 2016 – Poniskaitis/Comisia (Funcție publică – Funcționari – Pensii – Articolul 11 alineatul (2) din anexa VIII la statut – Transfer către sistemul de pensii al Uniunii a drepturilor de pensie dobândite în cadrul altor sisteme – Decizie privind recunoașterea sporului de ani de plată a contribuțiilor la sistemul de pensii, care aplică noile DGA privind articolele 11 și 12 din anexa VIII la statut – Articolul 81 din Regulamentul de procedură – Acțiune vădit nefondată)

text:
               3.10.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 364/53

      Ordonanța Tribunalului Funcției Publice (Camera întâi) din 1 august 2016 – Poniskaitis/Comisia
      (Cauza F-133/14) (1)

      ((Funcție publică - Funcționari - Pensii - Articolul 11 alineatul (2) din anexa VIII la statut - Transfer către sistemul de pensii al Uniunii a drepturilor de pensie dobândite în cadrul altor sisteme - Decizie privind recunoașterea sporului de ani de plată a contribuțiilor la sistemul de pensii, care aplică noile DGA privind articolele 11 și 12 din anexa VIII la statut - Articolul 81 din Regulamentul de procedură - Acțiune vădit nefondată))
      (2016/C 364/68)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamant: Jonas Poniskaitis (Bruxelles, Belgia) (reprezentanți: J.-N. Louis, R. Metz și D. Verbeke, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: inițial J. Currall și G. Gattinara, agenți, ulterior G. Gattinara, agent)

         Obiectul

      Cerere de anulare a deciziei privind transferul drepturilor de pensie ale reclamantului în sistemul de pensii al Uniunii, decizie care aplică noile DGA privind articolele 11 și 12 din anexa VIII la statutul funcționarilor

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea ca fiind vădit nefondată.

                  2)

                  Fiecare parte suportă propriile cheltuieli de judecată.

         (1)  JO C 16, 19.1.2015, p. 50.


title: Cauza T-375/04: Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 18 noiembrie 2009 — Scheucher — Fleisch GmbH și alții/Comisia ( Ajutoare de stat — Agricultură — Scheme de ajutoare în favoarea programelor de calitate în domeniul agroalimentar din Austria — Decizie de a nu ridica obiecții — Acțiune în anulare — Calitate de persoană interesată — Protecția drepturilor procedurale — Admisibilitate — Dificultăți serioase — Linii directoare aplicabile ajutoarelor de stat pentru publicitate )

text:
               16.1.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 11/21

         Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 18 noiembrie 2009 — Scheucher — Fleisch GmbH și alții/Comisia
   (Cauza T-375/04) (1)

   („Ajutoare de stat - Agricultură - Scheme de ajutoare în favoarea programelor de calitate în domeniul agroalimentar din Austria - Decizie de a nu ridica obiecții - Acțiune în anulare - Calitate de persoană interesată - Protecția drepturilor procedurale - Admisibilitate - Dificultăți serioase - Linii directoare aplicabile ajutoarelor de stat pentru publicitate”)
   2010/C 11/38
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamante: Scheucher — Fleisch GmbH (Ungherdorf, Austria); Tauernfleisch Vertriebs GmbH (Flattach, Austria); Wech-Kärntner Truthahnverarbeitung GmbH (Glanegg, Austria); Wech-Geflügel GmbH (Sankt Andrä, Austria); și Johann Zsifkovics (Viena, Austria) (reprezentanți: J. Hofer și T. Humer, avocați)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: V. Kreuschitz și A. Stobiecka-Kuik, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare a Deciziei C(2004) 2037 final a Comisiei din 30 iunie 2004 privind ajutoarele de stat NN 34A/2000 referitoare la programele de calitate și la etichetele „AMA Biozeichen” și „AMA Gütesiegel” din Austria

      Dispozitivul

               1.

               Anulează Decizia C(2004) 2037 final a Comisiei din 30 iunie 2004 privind ajutoarele de stat NN 34A/2000 referitoare la programele de calitate și etichetele „AMA Biozeichen” și „AMA Gütesiegel” din Austria.

               2.

               Comisia Comunităților Europene suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și cheltuielile de judecată efectuate de Scheucher-Fleisch GmbH, Tauernfleisch Vertriebs GmbH, Wech-Kärntner Truthahnverarbeitung GmbH, Wech-Geflügel GmbH și de Johann Zsifkovics.

      (1)  JO C 300, 4.12.2004.


title: Cauza T-148/07: Acțiune introdusă la 7 mai 2007 — ThyssenKrupp Ascenseurs Luxembourg/Comisia Comunităților Europene

text:
               7.7.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 155/32

         Acțiune introdusă la 7 mai 2007 — ThyssenKrupp Ascenseurs Luxembourg/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza T-148/07)
   (2007/C 155/59)
   Limba de procedură: germana
   Părțile

      Reclamantă: ThyssenKrupp Ascenseurs Luxembourg Sàrl (Howald, Luxemburg) (reprezentant: Rechtsanwältin K. Beckmann)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene
   Concluziile reclamantei

               —

               anularea deciziei atacate în măsura în care privește reclamanta;

               —

               în subsidiar, reducerea corespunzătoare a cuantumului amenzii la plata căreia reclamanta este obligată solidar prin decizia atacată;

               —

               obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   Reclamanta contestă Decizia C(2007) 512 final a Comisiei din 21 februarie 2007 în cauza COMP/E-1/38.823 — PO/Ascensoare și scări rulante. În decizia atacată au fost aplicate amenzi reclamantei și altor întreprinderi pentru participarea acestora la o înțelegere referitoare la instalarea și întreținerea unor ascensoare și scări rulante în Luxemburg. În opinia Comisiei, întreprinderile respective au încălcat articolul 81 CE.
   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă următoarele motive:

               —

               lipsa de competență a Comisiei în absența relevanței internaționale a încălcării locale imputate;

               —

               încălcarea principiului ne bis in idem, întrucât Comisia nu a ținut cont de decizia de amnistiere adoptată de autoritatea luxemburgheză de control al înțelegerilor în favoarea reclamantei înainte de începerea prezentei proceduri;

               —

               absența condițiilor pentru răspunderea solidară a reclamantei cu societățile ierarhic superioare, deoarece este independentă din punct de vedere juridic și economic;

               —

               lipsa proporționalității în stabilirea cuantumului amenzii în comparație cu volumul de piață real al reclamantei;

               —

               nelegalitatea factorului de multiplicare disuasiv, întrucât cifra de afaceri a reclamantei a constituit singurul factor relevant pentru calcularea amenzii și că acea cifră de afaceri nu justifică aplicarea acestui factor de multiplicare;

               —

               lipsa justificării unei majorări pentru încălcare repetată în contextul calculării amenzii, motivată de erori de drept în includerea amenzilor anterioare și de erori de apreciere;

               —

               încălcarea articolului 23 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1/2003 (1), întrucât, în ceea ce privește limita superioară a amenzii, care este de 10 % din cifra de afaceri a întreprinderii, Comisia s-a întemeiat pe cifra de afaceri a grupului și nu pe cea a reclamantei;

               —

               aplicarea greșită a Comunicării privind imunitatea la amendă și reducerea amenzilor (2), deoarece nu s-a ținut cont în mod suficient de valoarea adăugată reprezentată de cooperarea reclamantei;

               —

               neluarea în considerare în mod adecvat a cooperării reclamantei în afara contextului dat de Comunicarea privind imunitatea la amendă și reducerea amenzilor în cauzele referitoare la înțelegeri.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 1/2003 al Comisiei din 16 decembrie 2002 privind punerea în aplicare a normelor de concurenţă prevăzute la articolele 81 și 82 din tratat (JO L 1, p. 1).

      (2)  Comunicarea Comisiei privind imunitatea la amendă și reducerea amenzilor în cazurile cartelurilor (JO 2002, C 45, p. 3).


title: Cauza C-132/10: Hotărârea Curții (Camera a doua) din 15 septembrie 2011 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Rechtbank van eerste aanleg te Leuven — Belgia) — Olivier Halley, Julie Halley, Marie Halley/Belgische Staat (Fiscalitate directă — Libera circulație a capitalurilor — Articolul 63 TFUE — Taxă asupra succesiunii pe acțiuni nominative — Termen de prescripție pentru evaluarea acțiunilor la societăți nerezidente mai lung decât cel aplicabil în cazul societăților rezidente — Restricție — Justificare)

text:
               29.10.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 319/6

         Hotărârea Curții (Camera a doua) din 15 septembrie 2011 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Rechtbank van eerste aanleg te Leuven — Belgia) — Olivier Halley, Julie Halley, Marie Halley/Belgische Staat
   (Cauza C-132/10) (1)

   (Fiscalitate directă - Libera circulație a capitalurilor - Articolul 63 TFUE - Taxă asupra succesiunii pe acțiuni nominative - Termen de prescripție pentru evaluarea acțiunilor la societăți nerezidente mai lung decât cel aplicabil în cazul societăților rezidente - Restricție - Justificare)
   2011/C 319/09
   Limba de procedură: olandeza

      Instanța de trimitere

   Rechtbank van eerste aanleg te Leuven

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamanți: Olivier Halley, Julie Halley, Marie Halley

      Pârât: Belgische Staat

      Obiectul

   Cerere de pronunțarea a unei hotărâri preliminare — Rechtbank van eerste aanleg te Leuven — Interpretarea articolelor 26, 49, 63 și 65 TFUE — Legislație națională care prevede, pentru taxele succesorale pe acțiunile nominative, un termen de prescripție de doi ani în cazul stabilirii sediului de administrare al societății emitente a acțiunilor în statul membru respectiv, și un termen de prescripție de zece ani în celelalte cazuri

      Dispozitivul

   Articolul 63 TFUE trebuie interpretat în sensul că se opune legislației unui stat membru, precum cea în cauză în acțiunea principală, care prevede în materia taxelor asupra succesiunii un termen de prescripție de 10 ani pentru evaluarea unor acțiuni nominative ale unei societăți la care defunctul era acționar și al cărei sediu de administrare este situat în alt stat membru, în timp ce termenul de prescripție este de 2 ani în cazul în care sediul de administrare se află în primul stat membru

      (1)  JO C 134, 22.5.2010


title: Cauza C-304/12 P: Recurs introdus la 7 iunie 2012 de Petrus Kerstens împotriva Ordonanței Tribunalului (Camera de recursuri) pronunțată la 23 martie 2012 în cauza T-498/09 P-DEP, Petrus Kerstens/Comisia Europeană

text:
               13.4.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 108/11

         Recurs introdus la 7 iunie 2012 de Petrus Kerstens împotriva Ordonanței Tribunalului (Camera de recursuri) pronunțată la 23 martie 2012 în cauza T-498/09 P-DEP, Petrus Kerstens/Comisia Europeană
   (Cauza C-304/12 P)
   2013/C 108/22
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: Petrus Kerstens (reprezentant: C. Mourato, avocat)

      Cealaltă parte din procedură: Comisia Europeană
   Prin Ordonanța din 7 februarie 2013, Curtea (Camera a șaptea) a respins recursul și l-a obligat pe domnul Kerstens să suporte propriile cheltuieli de judecată.


title: Cauza T-402/07: Acțiune introdusă la 6 noiembrie 2007 — Kaul/OAPI — Bayer (ARCOL)

text:
               12.1.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 8/19

         Acțiune introdusă la 6 noiembrie 2007 — Kaul/OAPI — Bayer (ARCOL)
   (Cauza T-402/07)
   (2008/C 8/34)
   Limba de procedură: engleza
   Părțile

      Reclamantă: Kaul GmbH (Elmshorn, Germania) (reprezentați: G. Würtenberger și R. Kunze, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Bayer AG (Leverkusen, Germania)
   Concluziile reclamantei

               —

               Anularea deciziei Camerei a doua de recurs din 1 august 2007 în cauza R 782/2000-2 privind opoziția formulată în temeiul mărcii comunitare nr. 49 106 „CAPOL” împotriva cererii de înregistrare a mărcii comunitare nr. 195 370 „ARCOL”;

               —

               admiterea opoziției formulate împotriva cererii de înregistrare a mărcii comunitare nr. 195 370 „ARCOL”;

               —

               obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      Persoana care solicită înregistrarea mărcii comunitare: Bayer AG.

      Marca comunitară vizată: marca verbală comunitară „ARCOL” pentru produse din clasele 1, 17 și 20 — cererea nr. 195 370.

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în sprijinul opoziției: Kaul GmbH.

      Marca sau semnul invocat în sprijinul opoziției: marca verbală comunitară „CAPOL” pentru produse din clasa 1.

      Decizia diviziei de opoziție: respinge opoziția în totalitate.

      Decizia camerei de recurs: respinge recursul.

      Motivele invocate: încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b), a articolului 63 alineatul (6), a articolului 73 și a articolului 74 din Regulamentul (CE) nr. 40/94 al Consiliului („RMC”).
   În opinia reclamantei, camera de recurs nu a luat în considerare obligațiile impuse de articolul 63 alineatul (6) și de articolul 73 din RMC, nerespectând orientările formulate de Curtea de Justiție în cauza C 29/05 P și refuzând să exercite puterea de apreciere acordată prin articolul 74 alineatul (2) din RMC. În plus, potrivit reclamantei, camera de recurs nu a indicat motivele pe care și-a întemeiat decizia.


title: Cauza F-5/09: Ordonanța Tribunalului Funcției Publice (Camera întâi) din 25 noiembrie 2009 — Soerensen Ferraresi/Comisia (Funcție publică — Funcționari — Acțiune în despăgubire — Admisibilitate — Reclamație — Act care lezează)

text:
               30.1.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 24/78

         Ordonanța Tribunalului Funcției Publice (Camera întâi) din 25 noiembrie 2009 — Soerensen Ferraresi/Comisia
   (Cauza F-5/09) (1)

   (Funcție publică - Funcționari - Acțiune în despăgubire - Admisibilitate - Reclamație - Act care lezează)
   2010/C 24/148
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Reclamantă: Soerensen Ferraresi (Milano, Italia) (reprezentant: C. Di Vuolo, avocat)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: J. Currall și J. Baquero Cruz, agenți)

      Obiectul

   Funcție publică — Cerere de reparare a prejudiciilor suferite de reclamantă în urma deciziei din 1 februarie 2003 de a fi pensionată din motive de invaliditate

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea ca vădit inadmisibilă.

               2.

               O obligă pe doamna Soerensen Ferraresi la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 113, 16.5.2009, p. 45.


title: Cauza T-133/03: Ordonanța Tribunalului de Primă Instanță din 5 decembrie 2007 — Schering-Plough/Comisia Comunităților Europene și AEM ( Acțiune în anulare — Inadmisibilitate parțială — Interes de a acționa — Acțiune rămasă fără obiect — Lipsa necesității de a se pronunța asupra fondului cauzei )

text:
               9.2.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 37/22

         Ordonanța Tribunalului de Primă Instanță din 5 decembrie 2007 — Schering-Plough/Comisia Comunităților Europene și AEM
   (Cauza T-133/03) (1)

   („Acțiune în anulare - Inadmisibilitate parțială - Interes de a acționa - Acțiune rămasă fără obiect - Lipsa necesității de a se pronunța asupra fondului cauzei’)
   (2008/C 37/32)
   Limba de procedură: engleza
   Părțile

      Reclamantă: Schering-Plough Ltd (Bruxelles, Belgia) (reprezentanți: G. Berrisch și P. Bogaert, avocați)

      Pârâte: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: H. Støvlbæk și M. Shotter, agenți) și Agenția Europeană pentru Evaluarea Medicamentelor (AEM) (reprezentanți: inițial N. Khan, agent, asistat de C. Sherliker, solicitor, ulterior C. Sherliker și T. Eicke, barrister)

      Intervenientă în susținerea reclamantei: European Federation of Pharmaceutical Industries and Associations (EFPIA) (Geneva, Elveția) (reprezentanți: N Rampal, U. Zinsmeister și D. Waelbroeck, avocați)
   Obiectul
   Cerere de anulare a actului din 14 februarie 2003 adoptat de AEM prin care aceasta refuză o modificare așa-zisă „de tip I” a denumirii formei farmaceutice „lyophilisat oral”„Allex 5 mg oral lyophilisate” în favoarea denumirii „Allex Reditabs 5 mg oral lyophilisate”.
   Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea ca inadmisibilă în măsura în care este îndreptată împotriva Agenției Europene pentru Evaluarea Medicamentelor (AEM).

               2)

               Nu este necesar să se pronunțe asupra fondului acțiunii în măsura în care este îndreptată împotriva Comisiei.

               3)

               AEM suportă propriile cheltuieli de judecată.

               4)

               Schering-Plough Ltd suportă, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, și cheltuielile de judecată efectuate de Comisie.

      (1)  JO C 171, 19.7.2003.


title: Cauza T-205/07: Acțiune introdusă la 4 iunie 2007 — Italia/Comisia Comunităților Europene

text:
               21.7.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 170/41

         Acțiune introdusă la 4 iunie 2007 — Italia/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza T-205/07)
   (2007/C 170/78)
   Limba de procedură: italiana
   Părțile

      Reclamantă: Republica Italiană (reprezentant: P. Gentili, Avvocato dello Stato)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene
   Concluziile reclamantei

               —

               anularea apelului pentru exprimarea interesului în vederea constituirii unei liste de candidați care vor putea fi recrutați ca agenți contractuali pentru efectuarea de diverse sarcini în cadrul instituțiilor și agențiilor comunitare, EPSO/CAST/EU/27/07, publicat numai în limbile engleză, franceză și germană pe pagina de internet a EPSO http://europa.eu/epso/cast27/call în data de 27 martie 2007.

         Motivele și principalele argumente
   Motivele și principalele argumente sunt similare cu cele invocate în cauza T-156/07, Spania/Comisie.


title: Cauza C-393/09: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 22 decembrie 2010 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Nejvyšší správní soud — Republica Cehă) — Bezpečnostní softwarová asociace — Svaz softwarové ochrany/Ministerstvo kultury (Proprietate intelectuală — Directiva 91/250/CEE — Protecția juridică a programelor pentru calculator — Noțiunea „oricare formă de exprimare a unui program pentru calculator” — Includerea sau neincluderea interfeței grafice cu utilizatorul a unui program — Drept de autor — Directiva 2001/29/CE — Drept de autor și drepturi conexe în societatea informațională — Difuzare a unei interfețe grafice cu utilizatorul în cadrul programelor de televiziune — Comunicare publică a unei opere)

text:
               26.2.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 63/8

         Hotărârea Curții (Camera a treia) din 22 decembrie 2010 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Nejvyšší správní soud — Republica Cehă) — Bezpečnostní softwarová asociace — Svaz softwarové ochrany/Ministerstvo kultury
   (Cauza C-393/09) (1)

   (Proprietate intelectuală - Directiva 91/250/CEE - Protecția juridică a programelor pentru calculator - Noțiunea „oricare formă de exprimare a unui program pentru calculator” - Includerea sau neincluderea interfeței grafice cu utilizatorul a unui program - Drept de autor - Directiva 2001/29/CE - Drept de autor și drepturi conexe în societatea informațională - Difuzare a unei interfețe grafice cu utilizatorul în cadrul programelor de televiziune - Comunicare publică a unei opere)
   2011/C 63/14
   Limba de procedură: ceha

      Instanța de trimitere

   Nejvyšší správní soud

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Bezpečnostní softwarová asociace — Svaz softwarové ochrany

      Pârât: Ministerstvo kultury

      Obiectul

   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Nejvyšší správní soud — Interpretarea articolului 1 alineatul (2) din Directiva 91/250/CEE a Consiliului din 14 mai 1991 privind protecția juridică a programelor pentru calculator (JO L 122, p. 42, Ediție specială, 17/vol. 1 p. 114), precum și a articolului 3 alineatul (1) din Directiva 2001/29/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 22 mai 2001 privind armonizarea anumitor aspecte ale dreptului de autor și drepturilor conexe în societatea informațională (JO L 167, p. 10, Ediție specială, 17/vol. 1, p. 230) — Includerea sau neincluderea interfeței grafice cu utilizatorul în noțiunea „oricare formă de exprimare a unui program pentru calculator”, noțiune prevăzută la articolul 1 alineatul (2) din Directiva 91/250

      Dispozitivul

               1.

               Interfața grafică cu utilizatorul nu constituie o formă de exprimare a unui program pentru calculator în sensul articolului 1 alineatul (2) din Directiva 91/250/CEE a Consiliului din 14 mai 1991 privind protecția juridică a programelor pentru calculator și nu poate beneficia de protecția prin dreptul de autor asupra programelor pentru calculator în temeiul acestei directive. Cu toate acestea, o astfel de interfață poate beneficia de protecția prin dreptul de autor ca operă, în temeiul Directivei 2001/29/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 22 mai 2001 privind armonizarea anumitor aspecte ale dreptului de autor și drepturilor conexe în societatea informațională, dacă această interfață constituie o creație intelectuală proprie autorului său.

               2.

               Difuzarea unei interfețe grafice cu utilizatorul în cadrul programelor de televiziune nu constituie o comunicare publică a unei opere protejate prin dreptul de autor în sensul articolului 3 alineatul (1) din Directiva 2001/29.

      (1)  JO C 11, 16.1.2010.


title: Cauza F-104/15: Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera a treia) din 20 iulie 2016 – U (*)/Comisia (Funcție publică – Pensie de urmaș – Articolele 18 și 20 din anexa VIII la statut – Soțul supraviețuitor al unui fost funcționar – Eligibilitate – A doua căsătorie – Egalitate de tratament între funcționari)

text:
                  3.10.2016

                  RO

                  Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

                  C 364/33

         Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera a treia) din 20 iulie 2016 –  U (*1)/Comisia
         (Cauza F-104/15) (1)

         ((Funcție publică - Pensie de urmaș - Articolele 18 și 20 din anexa VIII la statut - Soțul supraviețuitor al unui fost funcționar - Eligibilitate - A doua căsătorie - Egalitate de tratament între funcționari))
         (2016/C 364/39)
         Limba de procedură: franceza

            Părțile

            Reclamantă: U (*1) (reprezentant: F. Moyse, avocat)

            Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: G. Gattinara, A.-C. Simon și F. Simonetti, agenți)

            Intervenient în susținerea pârâtei: Parlamentul European (reprezentanți: M. Ecker și E. Tavena, agenți)

            Obiectul

         Cerere de anulare a deciziei de a nu i se acorda reclamantei o pensie de urmaș

            Dispozitivul

                     1)

                     Anulează decizia din 24 septembrie 2014 prin care Comisia Europeană a refuzat admiterea cererii formulate de doamna  U (*1) de acordare a unei pensii de urmaș după soțul său defunct, fost funcționar titular al unei pensii pentru limită de vârstă.

                     2)

                     Comisia Europeană suportă propriile cheltuieli de judecată și este obligată să suporte cheltuielile de judecată efectuate de doamna  U (*1).

                     3)

                     Parlamentul European suportă propriile cheltuieli de judecată.

            (*1)  Informații șterse sau înlocuite în contextul cadrului legal de protecție a datelor cu caracter personal și/sau a confidențialității.

            (1)  JO C 302, 14.9.2015, p. 71.


title: Cauza F-131/14: Ordonanța Tribunalului Funcției Publice (Camera întâi) din 23 aprilie 2015 – Bensai/Comisia (Funcție publică — Agent contractual — Remunerație — Fișă de remunerație — caracter confirmativ — Nerespectarea cerințelor procedurii precontencioase — Reforma Statutului funcționarilor — Majorarea timpului de lucru fără adaptarea salariului — Lipsa efectului asupra naturii confirmative a fișei de remunerație — Inegalitate de tratament între agenții contractuali și agenții locali — Articolul 81 din Regulamentul de procedură)

text:
               8.6.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 190/33

         Ordonanța Tribunalului Funcției Publice (Camera întâi) din 23 aprilie 2015 – Bensai/Comisia
   (Cauza F-131/14) (1)

   ((Funcție publică - Agent contractual - Remunerație - Fișă de remunerație - caracter confirmativ - Nerespectarea cerințelor procedurii precontencioase - Reforma Statutului funcționarilor - Majorarea timpului de lucru fără adaptarea salariului - Lipsa efectului asupra naturii confirmative a fișei de remunerație - Inegalitate de tratament între agenții contractuali și agenții locali - Articolul 81 din Regulamentul de procedură))
   (2015/C 190/38)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: David Bensai (Mullendorf, Luxemburg) (reprezentant: A. Salerno, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: C. Berardis-Kayser și G. Berscheid, agenți)

      Obiectul

   Anularea deciziei Comisiei de a nu majora salariul reclamantului, care este agent contractual, în urma majorării programului de lucru la 40 de ore pe săptămână ca urmare a intrării în vigoare a noului statut la 1 ianuarie 2014.

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea ca vădit inadmisibilă și, în orice caz, ca vădit nefondată.

               2)

               Domnul Bensai suportă propriile cheltuieli de judecată și este obligat la plata cheltuielilor de judecată efectuate de Comisia Europeană.

      (1)  JO C 7, 12.1.2015, p. 61.


title: Cauza T-126/17: Ordonanța Tribunalului din 18 mai 2017 – Consorzio IB Innovation/Comisia

text:
               17.7.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 231/54

         Ordonanța Tribunalului din 18 mai 2017 – Consorzio IB Innovation/Comisia
   (Cauza T-126/17) (1)

   (2017/C 231/72)
   Limba de procedură: italiana
   Președintele Camerei a doua a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 121, 18.4.2017.


title: Cauza T-847/14: Acțiune introdusă la 30 decembrie 2014 – GHC/Comisia

text:
               16.2.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 56/28

         Acțiune introdusă la 30 decembrie 2014 – GHC/Comisia
   (Cauza T-847/14)
   (2015/C 056/39)
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: GHC Gerling, Holz & Co. Handels GmbH (Hamburg, Germania) (reprezentant: D. Lang, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea Deciziei de punere în aplicare a Comisiei din 31 octombrie 2014 C(2014) 7920, precum și a cotei alocate reclamantei pentru anul 2015 pentru introducerea pe piață de hidrofluorcarburi, în măsura în care prin acestea se stabilește o valoare de referință prea redusă pentru reclamantă și i se atribuie acesteia o cotă prea redusă pentru anul 2015;

               —

               obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă trei motive.

               1.

               Primul motiv întemeiat pe încălcarea Regulamentului (UE) nr. 517/2014 (1)

                           —

                           Reclamanta susține în această privință că pârâta a stabilit pentru reclamantă o valoare de referință prea redusă și că i-a atribuit acesteia o cotă prea redusă pentru anul 2015. Reclamanta contestă faptul că, în calculul său, Comisia a ținut seama de evoluția stocurilor în anii de referință.

                           —

                           Reclamanta susține că textul, geneza, economia, precum și spiritul și obiectivul Regulamentului nr. 517/2014 nu justifică luarea în considerare a evoluției stocurilor.

                           —

                           Prin intermediul acestui motiv, reclamanta susține că evoluția anuală a stocurilor nu este de natură să permită stabilirea cantității introduse efectiv pe piață pentru importatorii și exportatorii care nu sunt producători, ci denaturează mai degrabă stabilirea acesteia în detrimentul reclamantei.

               2.

               Al doilea motiv întemeiat pe încălcarea principiului egalității prevăzut la articolul 20 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene

                           —

                           Reclamanta susține în această privință că, prin luarea în considerare a evoluției anuale a stocurilor în anii de referință, ea este dezavantajată în mod injust în raport cu importatorii care și-au vândut stocurile în cursul anului de referință și nu le-au depozitat dincolo de sfârșitul anului.

                           —

                           În plus, în calitate de importatoare, reclamanta este dezavantajată în mod injust și față de producători, întrucât luarea în considerare a evoluției stocurilor anuale este de natură să permită producătorilor să stabilească în mod corect cantitatea introdusă efectiv pe piață, în timp ce, în ceea ce o privește pe reclamantă, cantitatea respectivă este denaturată în detrimentul său.

               3.

               Al treilea motiv întemeiat pe încălcarea obligației de motivare prevăzute la articolul 296 TFUE

                           —

                           Prin intermediul acestui motiv, reclamanta susține mai ales că decizia atacată nu îndeplinește cerințele privind obligația de motivare și că, în special, nu este evident care este modul de alcătuire pentru reclamantă a tonelor de echivalent CO2 indicate.

      (1)  Regulamentul (UE) nr. 517/2014 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 aprilie 2014 privind gazele fluorurate cu efect de seră și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 842/2006 (JO L 150, p. 195).


title: Cauza C-301/13: Ordonanța Curții (Camera a șasea) din 6 februarie 2014 – El Corte Inglés, SA/Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI) [Recurs — Marcă comunitară — Regulamentul (CE) nr. 207/2009 — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) — Marca verbală CLUB GOURMET și CLUB DEL GOURMET — Respingere a opoziției — Regulamentul de procedură al Curții — Articolul 181 — Recurs în parte vădit inadmisibil și în parte vădit nefondat]

text:
               10.6.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 175/18

         Ordonanța Curții (Camera a șasea) din 6 februarie 2014 – El Corte Inglés, SA/Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI)
   (Cauza C-301/13) (1)

   ([Recurs - Marcă comunitară - Regulamentul (CE) nr. 207/2009 - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) - Marca verbală CLUB GOURMET și CLUB DEL GOURMET - Respingere a opoziției - Regulamentul de procedură al Curții - Articolul 181 - Recurs în parte vădit inadmisibil și în parte vădit nefondat])
   2014/C 175/21
   Limba de procedură: spaniola

      Părțile

      Recurentă: El Corte Inglés, SA (reprezentanți: J. L. Rivas Zurdo și E. Seijo Veiguela, avocați)

      Cealaltă parte din procedură: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: O. Mondéjar Ortuño, agent)

      Obiectul

   Recurs formulat împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a patra) din 20 martie 2013, El Corte Inglés/OAPI – Chez Gerard (CLUB GOURMET)(T-571/11), prin care Tribunalul a respins acțiunea formulată împotriva Deciziei Camerei întâi de recurs a OAPI din 28 iulie 2011 (cauza R 1946/2010-1), privind o procedură de opoziție între El Corte Inglés, SA și Groupe Chez Gerard Restaurants Ltd

      Dispozitivul

               1)

               Respinge recursul.

               2)

               Obligă El Corte Inglés SA la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 207, 20.7.2013.


title: Cauza T-487/09: Acțiune introdusă la 7 decembrie 2009 — ReValue Immobilienberatung/OAPI (ReValue)

text:
               13.2.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 37/41

         Acțiune introdusă la 7 decembrie 2009 — ReValue Immobilienberatung/OAPI (ReValue)
   (Cauza T-487/09)
   2010/C 37/58
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: ReValue Immobilienberatung GmbH (Berlin, Germania) (reprezentanți: S. Fischoeder și M. Schork, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Concluziile reclamantei

               —

               Anularea Deciziei din 7 octombrie 2009, în cauza de recurs R 531/2009-4, a Camerei a patra de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne;

               —

               obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată efectuate de reclamantă și aferente procedurii.

      Motivele și principalele argumente

      Marca comunitară vizată: marca figurativă „ReValue” pentru servicii din clasele 35, 36, 42 și 45 (cererea de înregistrare nr. 6 784 292)

      Decizia examinatorului: respinge în parte cererea de înregistrare

      Decizia camerei de recurs: respinge recursul

      Motivele invocate: încălcarea articolului 7 alineatul (1) literele (b) și (c) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 (1), întrucât semnul a cărui înregistrare se solicită pentru serviciile respective nu este descriptiv și nu este lipsit de caracter distinctiv. În plus, este încălcat articolul 75 din Regulamentul nr. 207/2009 întrucât considerațiile esențiale ale deciziei atacate nu sunt motivate sau nu sunt motivate în mod corespunzător.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 207/2009 al Consiliului din 26 februarie 2009 privind marca comunitară (JO L 78, p. 1).


title: Cauza T-408/13: Acțiune introdusă la 30 iulie 2013 — Mayaleh/Consiliul

text:
               23.11.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 344/56

         Acțiune introdusă la 30 iulie 2013 — Mayaleh/Consiliul
   (Cauza T-408/13)
   2013/C 344/102
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: Adib Mayaleh (Damasc, Siria) (reprezentanți: G. Karouni și C. Dumont, avocați)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene

      Concluziile

   Reclamantul solicită Tribunalului:

               —

               anularea:

                           —

                           Deciziei 2013/255/PESC din 31 mai 2013 privind măsuri restrictive împotriva Siriei, în măsura în care îl privește pe domnul Adib Mayaleh;

                           —

                           Regulamentului de punere în aplicare (UE) nr. 363/2013 din 22 aprilie 2013 privind punerea în aplicare a Regulamentului (UE) nr. 36/2012 privind măsuri restrictive având în vedere situația din Siria, rectificat la 9 mai 2013, în măsura în care îl privește pe domnul Adib Mayaleh;

               —

               obligarea Consiliului Uniunii Europene la plata cheltuielilor de judecată, în temeiul articolelor 87 și 91 din Regulamentul de procedură al Tribunalului.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamantul invocă șase motive care sunt, în esență, identice sau similare cu primul, cu al doilea, cu al treilea, cu al cincilea, cu al șaselea și cu al șaptelea motiv invocate în cadrul cauzei T-383/11, Makhlouf/Consiliul (1).

      (1)  JO 2011, C 282, p. 30.


title: Cauza T-785/16: Acțiune introdusă la 9 noiembrie 2016 – BSH Electrodomesticos España/EUIPO – DKSH International (Ufesa)

text:
               9.1.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 6/53

         Acțiune introdusă la 9 noiembrie 2016 – BSH Electrodomesticos España/EUIPO – DKSH International (Ufesa)
   (Cauza T-785/16)
   (2017/C 006/66)
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

      Părțile

      Reclamantă: BSH Electrodomesticos España, SA (Huarte-Pamplona, Spania) (reprezentant: M. de Justo Bailey, avocat)

      Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: DKSH International Ltd. (Zürich, Elveția)

      Datele privind procedura în fața EUIPO

      Solicitantul mărcii în litigiu: cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs.

      Marca în litigiu: marca verbală a Uniunii Europene „Ufesa” – cererea de înregistrare nr. 10 857 29.

      Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție.

      Decizia atacată: Decizia Camerei întâi de recurs a EUIPO din 13 iulie 2016 în cauza R 1691/2015-1.

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei atacate;

               —

               obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivul invocat

               —

               încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) și a articolului 8 alineatul (5) din Regulamentul nr. 207/2009.


title: Cauza F-112/15: Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (judecător unic) din 20 iulie 2016 – HL/Comisia (Funcție publică – Funcționari – Articolul 45 din statut – Exercițiul de promovare 2014 – Dispoziţiile generale de aplicare a articolului 45 din statut – Lista funcționarilor propuși pentru promovare de directorii generali și de șefii de servicii – Omiterea numelui reclamantului – Posibilitatea contestării listei funcționarilor propuși pentru promovare în fața comitetului paritar de promovare – Analiză comparativă a meritelor funcționarilor promovabili – Avize adoptate de o instanță paritară – Obligație de motivare)

text:
               3.10.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 364/34

      Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (judecător unic) din 20 iulie 2016 – HL/Comisia
      (Cauza F-112/15) (1)

      ((Funcție publică - Funcționari - Articolul 45 din statut - Exercițiul de promovare 2014 - Dispoziţiile generale de aplicare a articolului 45 din statut - Lista funcționarilor propuși pentru promovare de directorii generali și de șefii de servicii - Omiterea numelui reclamantului - Posibilitatea contestării listei funcționarilor propuși pentru promovare în fața comitetului paritar de promovare - Analiză comparativă a meritelor funcționarilor promovabili - Avize adoptate de o instanță paritară - Obligație de motivare))
      (2016/C 364/40)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamant: HL (reprezentant: R. Rata, avocat)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: C. Berardis-Kayser, G. Berscheid și A.-A Gilly, agenți)

         Obiectul

      Cerere de anulare a deciziilor AIPN de a nu îl include pe reclamant pe lista funcționarilor promovați în cadrul exercițiului anual de promovare 2014.

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  HL suportă propriile cheltuieli de judecată și este obligat să suporte cheltuielile de judecată efectuate de Comisia Europeană.

         (1)  JO C 320, 28.9.2015, p. 55.


title: Cauza T-741/16: Acțiune introdusă la 21 octombrie 2016 – Changmao Biochemical Engineering/Comisia

text:
               12.12.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 462/38

         Acțiune introdusă la 21 octombrie 2016 – Changmao Biochemical Engineering/Comisia
   (Cauza T-741/16)
   (2016/C 462/49)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Changmao Biochemical Engineering Co. Ltd (Changzhou, China) (reprezentanți: R. Antonini, E. Monard și B. Maniatis, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea Regulamentului de punere în aplicare (UE) 2016/1247 al Comisiei din 28 iulie 2016 de instituire a unei taxe antidumping definitive și de percepere definitivă a taxei provizorii impuse asupra importurilor de aspartam originar din Republica Populară Chineză și

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă cinci motive.

               1.

               Primul motiv, întemeiat pe faptul că, prin refuzul de a acorda reclamantei un tratament specific unei societăți care funcționează în condițiile unei economii de piață, Comisia Europeană a încălcat articolul 2 alineatul (7) literele (b) și (c) din Regulamentul (UE) 2016/1036 (1) și principiul încrederii legitime, și a impus o sarcină a probei nerezonabilă, ceea ce încalcă principiul bunei administrări.

               2.

               Al doilea motiv, întemeiat pe faptul că, întrucât s-a bazat pe prețurile și costurile producătorului din Uniune pentru stabilirea valorii normale, Comisia a încălcat articolul 2 alineatul (7) litera (a) din Regulamentul (UE) 2016/1036.

               3.

               Al treilea motiv, întemeiat pe încălcarea de către Comisia Europeană a articolului 2 alineatul (10), a articolului 3 alineatul (2) litera (a) și alineatul (3) și a articolului 9 alineatul (4) din Regulamentul (UE) 2016/1036 și a principiului bunei administrări, prin respingerea ajustărilor.

               4.

               Al patrulea motiv, întemeiat pe faptul că, ajungând la concluzia că importurile care fac obiectul unui dumping au cauzat un prejudiciu material industriei din Uniune, Comisia Europeană a încălcat articolul 3 alineatele (2) și (6) [și, cu titlu subsidiar, articolul 6 alineatul (7)] din Regulamentul (UE) 2016/1036.

               5.

               Al cincilea motiv, întemeiat pe faptul că, întrucât s-a bazat pe date lipsite de fiabilitate, Comisia Europeană a încălcat articolul 2 alineatul (7) litera (a) și articolul 3 alineatele (3) și (5) din Regulamentul (UE) 2016/1036.

      (1)  Regulamentul (UE) 2016/1036 al Parlamentului European și al Consiliului din 8 iunie 2016 privind protecția împotriva importurilor care fac obiectul unui dumping din partea țărilor care nu sunt membre ale Uniunii Europene (JO L 176, p. 21).


title: Cauza C-52/08: Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 24 mai 2011 — Comisia Europeană/Republica Portugheză (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Notari — Directiva 2005/36/CE)

text:
               9.7.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 204/3

         Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 24 mai 2011 — Comisia Europeană/Republica Portugheză
   (Cauza C-52/08) (1)

   (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru - Notari - Directiva 2005/36/CE)
   2011/C 204/05
   Limba de procedură: portugheza

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: H. Støvlbæk și P. Andrade, agenți)

      Intervenient în susținerea reclamantei: Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord (reprezentanți: S. Ossowski, agent și M. K. Smith, barrister)

      Pârâtă: Republica Portugheză (reprezentanți: L. Inez Fernandes și F.S. Gaspar Rosa, agenți)

      Interveniente în susținerea pârâtei: Republica Cehă (reprezentant: M. Smolek, agent), Republica Lituania (reprezentanți: D. Kriaučiūnas și E. Matulionytė, agenți), Republica Slovenia (reprezentanți: V. Klemenc și Ž. Cilenšek Bončina, agenți), Republica Slovacă (reprezentant: J. Čorba, agent)

      Obiectul

   Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Neadoptarea în termenul prevăzut, în ceea ce privește profesia de notar, a dispozițiilor necesare pentru a se conforma Directivei 2005/36/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 7 septembrie 2005 privind recunoașterea calificărilor profesionale (JO L 255, p. 22, Ediție specială, 05/vol. 8, p. 3), care abrogă Directiva 89/48/CEE (JO L 19, p. 16, Ediție specială, 05/vol. 2, p. 76)

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Obligă Comisia Europeană la plata cheltuielilor de judecată.

               3.

               Republica Cehă, Republica Lituania, Republica Slovenia, Republica Slovacă și Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 107, 26.4.2008.


title: Cauza C-462/147: Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunale di Bari (Italia) la 8 octombrie 2014 – Procedură penală împotriva Lorenzo Carlucci

text:
               15.12.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 448/12

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunale di Bari (Italia) la 8 octombrie 2014 – Procedură penală împotriva Lorenzo Carlucci
   (Cauza C-462/147)
   (2014/C 448/16)
   Limba de procedură: italiana

      Instanța de trimitere

   Tribunale di Bari

      Partea din procedura principală

   Lorenzo Carlucci

      Întrebările preliminare

               1)

               Articolul 49 TFUE și următoarele și articolul 56 TFUE și următoarele, astfel cum sunt interpretate de Curtea de Justiție a Uniunii Europene în Hotărârea din 16 februarie 2012 [în cauzele conexate C-72/10 și C-77/10], trebuie interpretate în sensul că se opun atribuirii printr-o procedură de cerere de ofertă a unor licențe cu o durată mai mică decât cea a licențelor atribuite în trecut în cazul în care procedura de cerere de ofertă menționată a fost inițiată în scopul remedierii consecințelor excluderii ilegale a anumitor operatori din procedura de cerere de ofertă anterioară?

               2)

               Articolul 49 TFUE și următoarele și articolul 56 TFUE și următoarele, astfel cum sunt interpretate de Curtea de Justiție a Uniunii Europene în hotărârea citată anterior, trebuie interpretate în sensul că se opun ca cerința reorganizării sistemului printr-o aliniere temporală a termenelor de expirare ale licențelor să constituie o justificare adecvată pentru o durată redusă a licențelor care fac obiectul procedurii de cerere de ofertă în raport cu durata licențelor atribuite în trecut?

               3)

               Articolul 49 TFUE și următoarele și articolul 56 TFUE și următoarele, astfel cum sunt interpretate de Curtea de Justiție a Uniunii Europene în hotărârea citată anterior, trebuie interpretate în sensul că se opun să se prevadă obligația de transfer cu titlu gratuit a folosinței bunurilor materiale și imateriale deținute în proprietate care constituie rețeaua de gestiune și de colectare a pariurilor în cazul încetării activității pentru motivul expirării duratei concesiunii sau prin efectul deciziilor privind decăderea sau revocarea?


title: Cauza F-100/08: Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera a 3-a) din 4 mai 2010 — Petrilli/Comisia (Funcție publică — Funcționari — Pensii — Noțiunea de reședință — Reședință principală — Documente doveditoare)

text:
               31.7.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 209/52

         Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera a 3-a) din 4 mai 2010 — Petrilli/Comisia
   (Cauza F-100/08) (1)

   (Funcție publică - Funcționari - Pensii - Noțiunea de reședință - Reședință principală - Documente doveditoare)
   2010/C 209/80
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: Alessandro Petrilli (Grottammare, Italia) (reprezentanți: J.-L. Lodomez și J. Lodomez, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: J. Currall și D. Martin, agenți)

      Obiectul

   Anularea deciziei AIPN privind stabilirea locului de reședință principală a reclamantului

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Domnul Petrilli suportă toate cheltuielile de judecată.

      (1)  JO C 55, 7.3.2009, p. 52.


title: Cauza C-322/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de High Court (Irlanda) la 30 mai 2017 – Eugen Bogatu/Minister for Social Protection

text:
               21.8.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 277/26

         Cerere de decizie preliminară introdusă de High Court (Irlanda) la 30 mai 2017 – Eugen Bogatu/Minister for Social Protection
   (Cauza C-322/17)
   (2017/C 277/37)
   Limba de procedură: engleza

      Instanța de trimitere

   High Court (Irlanda)

      Părțile din procedura principală

      Reclamant: Eugen Bogatu

      Pârât: Minister for Social Protection

      Întrebările preliminare

               1)

               Regulamentul nr. 883/2004 (1) și, în special, articolul 67 coroborat cu articolul 11 alineatul (2) din acesta impun ca, pentru a fi eligibilă pentru „prestații familiale”, astfel cum sunt definite la articolul l litera (z) din regulament, o persoană trebuie să desfășoare fie o activitate salariată, fie o activitate independentă în statul membru competent [astfel cum este definit la articolul l litera (s) din regulament] sau, în mod alternativ, să beneficieze de o prestație în numerar prevăzută la articolul 11 alineatul (2) din regulament?

               2)

               Trimiterea la „prestații în numerar” efectuată la articolul 11 alineatul (2) din regulament trebuie să fie interpretată în sensul că se referă doar la perioada în care reclamantul beneficiază în mod efectiv de prestațiile în numerar sau aceasta reprezintă orice perioadă pe parcursul căreia reclamantul este asigurat pentru un risc viitor aferent unei prestații în numerar, indiferent dacă prestația a fost solicitată sau nu a fost solicitată în momentul depunerii cererii pentru prestații familiale?

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 883/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 29 aprilie 2004 privind coordonarea sistemelor de securitate social (JO 2001, L166, p. 1, Ediţie specială, 05/vol. 7, p. 82).


title: Cauza T-438/12: Acțiune introdusă la 5 octombrie 2012 — Global Steel Wire/Comisia

text:
               1.12.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 373/11

         Acțiune introdusă la 5 octombrie 2012 — Global Steel Wire/Comisia
   (Cauza T-438/12)
   2012/C 373/17
   Limba de procedură: spaniola

      Părțile

      Reclamantă: Global Steel Wire, SA (Cerdanyola del Vallés, Spania) (reprezentanți: F. González Díaz, avocat, și P. Herrero Prieto, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea, în conformitate cu articolul 264 TFUE, a Deciziei din 25 iulie 2012 a Comisiei în cazul COMP/38.344 — Oțel de pretensionare;

               —

               obligarea Comisiei, în temeiul articolului 24 din Statutul Curții și al articolului 64 alineatul (3) litera (d) din Regulamentul de procedură al Tribunalului să prezinte documentele, calculele și alte elemente de fapt și/sau de drept pe care s-a întemeiat pentru admiterea cererilor prin care se invocă lipsa capacității contributive a Proderac, CB, ITAS, OriMartin, Siderúrgica Latina Martin și/sau se solicită diminuarea cuantumului amenzii aplicate ArcelorMittal;

               —

               în orice caz, obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Prezenta acțiune este îndreptată împotriva deciziei Comisiei prin care aceasta a respins cererea prin care se invocă lipsa de capacitate contributivă și/sau se solicită amânarea la plată cu scutirea de obligația de constituire a unei garanții bancare, prezentată de reclamantă Comisiei.
   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă patru motive.

               1.

               Primul motiv întemeiat pe săvârșirea unor erori de fapt și de drept în aprecierea capacității contributive a reclamantei pentru plata amenzii.

               2.

               Al doilea motiv întemeiat pe săvârșirea unor erori de fapt și de drept în aprecierea capacității contributive a acționarilor reclamantei.

               3.

               Al treilea motiv întemeiat pe încălcarea principiului nediscriminării, în măsura în care, Comisia a recunoscut o situație de incapacitate contributivă în privința altor întreprinderi din sector, a redus cuantumul amenzii sau a eliminat obligația de constituire a unei garanții.

               4.

               Al patrulea motiv întemeiat pe încălcarea dreptului la apărare.

                           —

                           În primul rând, Comisia nu i-a acordat reclamantei posibilitatea de a-și prezenta punctul de vedere;

                           —

                           În al doilea rând, Comisia nu a respectat normele privind competența, încălcând principiul colegialității;

                           —

                           În sfârșit, Comisia a încălcat obligația de motivare.


title: Cauza C-554/12 P: Recurs introdus la 30 noiembrie 2012 de Comisia Europeană împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a șasea) din 20 septembrie 2012 în cauza T-421/09, DEI/Comisia Europeană

text:
               2.2.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 32/11

         Recurs introdus la 30 noiembrie 2012 de Comisia Europeană împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a șasea) din 20 septembrie 2012 în cauza T-421/09, DEI/Comisia Europeană
   (Cauza C-554/12 P)
   2013/C 32/15
   Limba de procedură: greaca

      Părțile

      Recurentă: Comisia Europeană (reprezentanți: Th. Christoforou și A. Antoniadis, agenți, și A. Oikonomou, avocat)

      Celelalte părți din procedură: Dimosia Epicheirisi Ilektrismou AE (DEI) și Republica Elenă

      Concluziile recurentei

               —

               Anularea în totalitate a Hotărârii Tribunalului din 20 septembrie 2012 în cauza T-421/09;

               —

               pronunțarea definitivă asupra litigiului, dacă se consideră că stadiul dosarului permite acest lucru;

               —

               obligarea DEI la plata cheltuielilor de judecată, precum și la plata cheltuielilor de judecată ale Comisiei, atât în primă instanță, cât și în recurs.

      Motivele și principalele argumente

               1.

               Prin Hotărârea în cauza T-421/09, Tribunalul a anulat Decizia din 4 august 2009, prin care Comisia a stabilit că măsurile de corecție propuse de Republica Elenă erau indispensabile și proporționale pentru a înlătura consecințele încălcării și pentru a asigura punerea sa în conformitate cu decizia anterioară din 5 martie 2008 (denumită în continuare „Decizia din 4 august 2009” sau „decizia atacată”). Tribunalul a considerat că decizia atacată trebuia să fie anulată, întemeindu-se numai pe faptul că decizia anterioară a Comisiei din 5 martie 2008, pe care s-a întemeiat în mod exclusiv decizia atacată, fusese de asemenea anulată între timp prin Hotărârea Tribunalului în cauza T-169/08, pronunțată de asemenea la 20 septembrie 2012.

               2.

               Întrucât a apreciat că Hotărârea Tribunalului în cauza T-169/08 se întemeiază pe numeroase erori de drept, pe o motivare defectuoasă și insuficientă, pe o interpretare greșită a elementelor de probă și a temeiului Deciziei Comisiei din 5 martie 2008, Comisia a formulat deja și un recurs împotriva acestei hotărâri a Tribunalului. În consecință, în cazul în care acest recurs împotriva Hotărârii în cauza T-169/08 ar fi admis, singurul temei al hotărârii atacate prin prezentul recurs, pronunțate în cauza T-421/09, va dispărea în mod automat.


title: Cauza F-12/09: Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera a treia) din 14 septembrie 2011 — A/Comisia (Funcție Publică — Funcționari — Boală profesională — Raporturi între procedurile prevăzute la articolele 73 și 78 din statut — Indemnizație provizorie — Rambursarea cheltuielilor medicale — Acces la dosarul individual)

text:
               10.12.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 362/22

         Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera a treia) din 14 septembrie 2011 — A/Comisia
   (Cauza F-12/09) (1)

   (Funcție Publică - Funcționari - Boală profesională - Raporturi între procedurile prevăzute la articolele 73 și 78 din statut - Indemnizație provizorie - Rambursarea cheltuielilor medicale - Acces la dosarul individual)
   2011/C 362/34
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: A (P., Franța) (reprezentanți: B. Cambier și A. Paternostre, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: J. Currall și J. Baquero Cruz, agenți)

      Obiectul

   Pe de o parte, o cerere prin care se urmărește constatarea răspunderii Comisiei pentru anumite greșeli despre care reclamantul pretinde că au fost săvârșite în cazul său în cadrul procedurii desfășurate în temeiul articolului 73 din Statutul funcționarilor, precum și anularea mai multor decizii având ca obiect refuzul de a aplica în cazul reclamantului dispozițiile articolului 73 alineatul (2) litera (b) din statut, de a îi comunica o serie de documente care fac parte din dosarul său medical și de a îi rambursa anumite cheltuieli medicale — Pe de altă parte, o cerere având ca obiect repararea prejudiciului pe care reclamantul pretinde că l-a suferit.

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Obligă reclamantul la plata tuturor cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 113, 16.5.2009, p. 45.


title: Cauza T-296/11: Hotărârea Tribunalului din 14 martie 2014 – Cementos Portland Valderrivas/Comisia ( „Concurență  — Procedură administrativă  — Decizie de solicitare de informații  — Caracterul necesar al informațiilor solicitate  — Indicii suficient de serioase  — Control jurisdicțional  — Proporționalitate” )

text:
               5.5.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 135/30

         Hotărârea Tribunalului din 14 martie 2014 – Cementos Portland Valderrivas/Comisia
   (Cauza T-296/11) (1)

   ((„Concurență - Procedură administrativă - Decizie de solicitare de informații - Caracterul necesar al informațiilor solicitate - Indicii suficient de serioase - Control jurisdicțional - Proporționalitate”))
   2014/C 135/36
   Limba de procedură: spaniola

      Părțile

      Reclamantă: Cementos Portland Valderrivas, SA (Pampelune, Spania) (reprezentanţi: L. Ortiz Blanco, A. Lamadrid de Pablo şi N. Ruiz García, avocaţi)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanţi: F. Castilla Contreras, C. Urraca Caviedes şi C. Hödlmayr, agenţi, asistaţi de A. Rivas, avocat)

      Obiectul

   Cerere de anulare a Deciziei C(2011) 2368 final a Comisiei din 30 martie 2011 privind o procedură de aplicare a articolului 18 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 1/2003 al Consiliului (cazul 39520 – ciment și produse conexe)

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă Cementos Portland Valderrivas, SA la plata cheltuielilor de judecată, inclusiv a celor aferente procedurii de măsuri provizorii.

      (1)  JO C 238, 13.8.2011.


title: Cauza C-430/09: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Hoge Raad der Nederlanden la 2 noiembrie 2009 — Euro Tyre Holding BV/Staatssecretaris van Financiën

text:
               30.1.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 24/23

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Hoge Raad der Nederlanden la 2 noiembrie 2009 — Euro Tyre Holding BV/Staatssecretaris van Financiën
   (Cauza C-430/09)
   2010/C 24/42
   Limba de procedură: olandeza

      Instanța de trimitere

   Hoge Raad der Nederlanden

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Euro Tyre Holding BV

      Pârât: Staatssecretaris van Financiën

      Întrebarea preliminară

   În lumina articolului 28c partea A enunțul introductiv și litera (a) din A șasea directivă (1) coroborat cu articolul 8 alineatul (1) literele (a) și (b), cu articolul 28a alineatul (1) litera (a) primul paragraf și cu articolul 28b partea A litera (a) primul paragraf din A șasea directivă, în situația în care au fost efectuate două livrări succesive ale acelorași bunuri între contribuabili care acționează ca atare, astfel încât se realizează o expediție sau un transport intracomunitar unic, cum se poate stabili cărei livrări trebuie să îi corespundă transportul intracomunitar atunci când transportul este efectuat de persoana sau pe seama persoanei care acționează atât în calitate de cumpărător, în cadrul primei livrări, cât și în calitate de vânzător, în cadrul celei de a doua livrări?

      (1)  A șasea directivă 77/388/CEE a Consiliului din 17 mai 1977 privind armonizarea legislațiilor statelor membre referitoare la impozitele pe cifra de afaceri — sistemul comun de taxă pe valoarea adăugată: baza unitară de evaluare (JO L 145, p. 1).


title: Cauza C-609/10 P: Recurs introdus la 23 decembrie 2010 de Dieter C. Umbach împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a șaptea) pronunțate la 21 octombrie 2010 în cauza T-474/08, Dieter C. Umbach/Comisia Europeană

text:
               19.3.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 89/8

         Recurs introdus la 23 decembrie 2010 de Dieter C. Umbach împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a șaptea) pronunțate la 21 octombrie 2010 în cauza T-474/08, Dieter C. Umbach/Comisia Europeană
   (Cauza C-609/10 P)
   2011/C 89/16
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Recurent: Dieter C. Umbach (reprezentant: M. Stephani, avocat)

      Cealaltă parte în proces: Comisia Europeană

      Concluziile recurentului

               —

               Anularea punctului 1 din dispozitivul Hotărârii Tribunalului din 21 octombrie 2010 în cauza T-474/08 (Umbach/Comisia Europeană);

               —

               anularea Deciziei Comisiei Europene din 2 septembrie 2008 nr. SG.E.3/MV/psi D(2008) 6991;

               —

               obligarea Comisiei Europene la plata cheltuielilor de judecată efectuate în primă instanță și în recurs.

      Motivele și principalele argumente

   Prin motivul invocat, recurentul critică Hotărârea Tribunalului (Camera a șaptea) din 21 octombrie 2010 în cauza T-474/08 și solicită anularea acesteia prin care i s-a refuzat accesul complet la documente din cadrul unui contract Tacis care îl privesc.
   Recurentul arată că deja în temeiul obligațiilor prevăzute de dreptul primar, în special articolul 41 alineatul (2) litera (b) din Carta drepturilor fundamentale, trebuie să i se confere un acces imediat la documente care îl privesc, în special în cazul în care Comisia îi solicită o plată în fața unei instanțe naționale, iar acesta necesită un acces la documente ale Comisiei Europene în vederea apărării în cadrul acestei proceduri.
   În ceea ce o privește, Comisia Europeană arată că se aplică numai Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 și că, în această măsură, este îndreptățită să acorde un acces limitat sau să îl refuze.
   În legătură cu Regulamentul (CE) nr. 1049/2001, recurentul arată că, în măsura în care acesta se aplică, puterea de apreciere a Comisiei este limitată având în vedere drepturile fundamentale ale recurentului, ceea ce pe planul dreptului secundar trebuie să conducă la aceleași consecințe ca și pe planul dreptului primar în temeiul dispoziției menționate din Carta drepturilor fundamentale.


title: Cauza T-447/09: Acțiune introdusă la 6 noiembrie 2009 — Centre national de la recherche scientifique/Comisia

text:
               30.1.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 24/55

         Acțiune introdusă la 6 noiembrie 2009 — Centre national de la recherche scientifique/Comisia
   (Cauza T-447/09)
   2010/C 24/98
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: Centre national de la recherche scientifique (Paris, Franța) (reprezentant: N. Lenoir, avocat)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene

      Concluziile reclamantului

               —

               Anularea Deciziei din 28 august 2009 privitoare la compensarea între creanța născută din contractul FP7 239108 ICT — VAMDC/=PF=, pe de o parte, și pretinsa creanță a Comunității față de CNRS și revendicată în temeiul contractului NEMAGENETAG, pe de altă parte;

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Prin prezenta acțiune, Centre national de la recherche scientifique (CNRS) solicită anularea actului de compensare conținut în Decizia BUDG/C3 D(2009) 10.5 — 1232 din 28 august 2009, prin care Comisia a procedat la recuperarea unor sume plătite reclamantului în cadrul contractului NEMAGENETAG referitor la un proiect din cadrul celui de al șaselea program-cadru de cercetare și dezvoltare tehnologică.
   În susținerea acțiunii sale, reclamantul invocă trei motive întemeiate pe:

               —

               încălcarea dreptului la apărare în măsura în care decizia a fost adoptată în lipsa examinării de către Comisie a răspunsurilor detaliate ale CNRS la raportul final de audit;

               —

               erori de drept și erori vădite de apreciere a faptelor care afectează decizia și care au determinat Comisia, pe de o parte, să respingă costuri prin modificarea criteriilor de apreciere a cheltuielilor eligibile și, pe de altă parte, să respingă în mod neîntemeiat elemente care probează aceste cheltuieli efectuate pentru proiect;

               —

               încălcarea articolului 73 alineatul (1) din regulamentul financiar în măsura în care, în primul rând, creanța în litigiu nu poate fi considerată „certă, lichidă și exigibilă” ca urmare a caracterului serios al contestației referitoare la aceasta, în al doilea rând, creanțele care au determinat compensarea nu puteau să fie considerate reciproce, una fiind colectivă, iar cealaltă personală și, în sfârșit, cuantumul prefinanțării datorate în temeiul contractului VAMDC nu era exigibil în momentul adoptării actului de compensare.


title: Cauza T-358/06: Acțiune introdusă la data de 5 decembrie 2006 — Wegenbouwmaatschappij J. Heijmans/Comisie

text:
               27.1.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 20/24

         Acțiune introdusă la data de 5 decembrie 2006 — Wegenbouwmaatschappij J. Heijmans/Comisie
   (Cauza T-358/06)
   (2007/C 20/36)
   Limba de procedură: olandeza
   Părțile

      Reclamantă: Wegenbouwmaatschappij J. Heijmans BV (reprezentanți: M.F.A.M. Smeets și A.M. van den Oord, advocaten)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene
   Concluziile reclamantei

               —

               anularea totală sau parțială a deciziei ai cărei destinatari sunt Heijmans N.V. și Heijmans Infrastructuur B.V.;

               —

               anularea sau reducerea amenzii aplicate societăților Heijmans N.V. și Heijmans Infrastructuuur B.V.;

               —

               obligarea Comisiei Comunităților Europene la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   Reclamanta contestă decizia Comisiei din 13 septembrie 2006, referitoare la o procedură de aplicare a articolului 81 CE (cauza COMP/38.456 — Bitum — Țările de Jos). Deși nu este destinatară a deciziei, reclamanta consideră că aceasta o privește în mod direct și individual, în măsura în care decizia menționează că reclamanta face parte din grupul Heijmans și, ca urmare a deciziei, reclamanta trebuie să se aștepte să răspundă pentru comportamentul în cauză.
   În sprijinul acțiunii sale, reclamanta invocă, în primul rând, încălcarea articolelor 81 CE și a articolelor 2, 7 și 23 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1/2003, deoarece Comisia a presupus în mod eronat că piața olandeză a bitumului folosit pentru construcții rutiere reprezenta contextul economic relevant pentru aprecierea probelor împotriva societății Heijmans Infrastructuur B.V. În continuare, reclamanta afirmă că, de asemenea, Comisia a considerat în mod eronat că societatea Heijmans Infrastructuur B.V. face parte dintr-un cartel permanent de societăți de construcții rutiere care cooperau între ele în domeniul cumpărării bitumului rutier și, care, în această calitate, încheiau înțelegeri secrete cu furnizorii de bitum în Țările de Jos, în scopul restrângerii concurenței. În final, potrivit reclamantei, Comisia, în mod nedrept, nu a examinat, pe baza liniilor directoare privind cooperarea orizontală (1), numai consecințele participării societății Heijmans Infrastructuur B.V. la această concertare.
   În al doilea rând, reclamanta invocă încălcarea articolului 81 CE și a articolelor 11 și 16 din Regulamentul (CE) nr. 1/2003, a obligației de diligență, a principiilor generale ale bunei administrări, a principiului egalității și a dreptului la apărare, ca urmare a considerării de către Comisie a argumentelor fundamentate procesuale și materiale ale apărării, prezentate în procedura administrativă de către Heijmans Infrastructuur B.V. și de către Wegenbouwmaatschappij J. Heijmans B.V., ca fiind „o interpretare inocentă a evenimentelor“.
   În al treilea rând, reclamanta invocă încălcarea principiului obligației de a motiva, în sensul că decizia este neclară sau ambiguă în unele părți esențiale.
   În mod subsidiar, reclamanta susține că nu au fost prezentate probe sau au fost prezentate probe insuficiente de către Comisie în sprijinul susținerii privind participarea societății Heijmans Infrastructuur B.V. la pretinsa încălcare pe toată durata acesteia.
   De asemenea, în mod subsidiar, reclamanta afirmă că importanța și gravitatea încălcării au fost apreciate incorect de către Comisie. Reclamanta afirmă că Heijmans Infrastructuur B.V. a jucat doar un rol secundar pe piața relevantă.

      (1)  Linii directoare privind aplicarea articolului 81 din Tratatul CE acordurilor de cooperare orizontală (Text important pentru efectele EEE) (JO 2001, C 3, p. 2).


title: Cauza C-446/09: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen (Belgia) la 17 noiembrie 2009 — Koninklijke Philips Electronics NV/Lucheng Meijing Industrial Company Ltd și alții

text:
               30.1.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 24/29

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen (Belgia) la 17 noiembrie 2009 — Koninklijke Philips Electronics NV/Lucheng Meijing Industrial Company Ltd și alții
   (Cauza C-446/09)
   2010/C 24/54
   Limba de procedură: olandeza

      Instanța de trimitere

   Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Koninklijke Philips Electronics NV

      Pârâtă: Lucheng Meijing Industrial Company Ltd și alții

      Întrebarea preliminară

   Articolul 6 alineatul (2) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 3295/94 (1) din 22 decembrie 1994 (vechiul regulament vamal) constituie o normă de drept comunitar uniformizat care se impune instanței statului membru sesizate, conform articolului 7 din regulament, de către titularul dreptului, iar, potrivit acestei dispoziții, instanța nu trebuie să țină seama, la pronunțarea hotărârii, de statutul de admitere temporară sau de tranzit al mărfurilor ci trebuie să aplice ficțiunea potrivit căreia mărfurile au fost fabricate în acest stat membru și, prin urmare, aceasta trebuie să se pronunțe în aplicarea dreptului stat membru menționat cu privire la problema dacă mărfurile respective aduc atingere dreptului de proprietate intelectuală în cauză?

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 3295/94 al Consiliului din 22 decembrie 1994 de stabilire a măsurilor de interzicere a punerii în liberă circulație, a exportului, reexportului și a plasării sub regim suspensiv a mărfurilor contrafăcute și a mărfurilor piratate (JO L 341, p. 8).


title: Cauza C-36/10: Hotărârea Curții (Camera a șaptea) din 30 septembrie 2010 — Comisia Europeană/Regatul Belgiei [Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Directivele 96/82/CE și 2003/105/CE — Controlul asupra riscului de accidente majore care implică substanțe periculoase — Articolul 12 alineatul (1) al doilea paragraf — Transpunere incorectă]

text:
               20.11.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 317/12

         Hotărârea Curții (Camera a șaptea) din 30 septembrie 2010 — Comisia Europeană/Regatul Belgiei
   (Cauza C-36/10) (1)

   (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru - Directivele 96/82/CE și 2003/105/CE - Controlul asupra riscului de accidente majore care implică substanțe periculoase - Articolul 12 alineatul (1) al doilea paragraf - Transpunere incorectă)
   2010/C 317/23
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: A. Sipos și J.-B. Laignelot, agenți)

      Pârât: Regatul Belgiei (reprezentant: T. Materne, agent)

      Obiectul

   Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Neadoptarea tuturor actelor necesare pentru a se conforma Directivei 96/82/CE a Consiliului din 9 decembrie 1996 privind controlul asupra riscului de accidente majore care implică substanțe periculoase (JO 1997, L 10, p. 13, Ediție specială, 05/vol. 4, p. 8), astfel cum a fost modificată prin Directiva 2003/105/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 16 decembrie 2003 (JO L 345, p. 97, Ediție specială, 05/vol. 7, p. 20)

      Dispozitivul

               1.

               Prin neluarea, în termenul prevăzut, a tuturor măsurilor pentru transpunerea corectă a articolului 12 alineatul (1) din Directiva 96/82/CE a Consiliului din 9 decembrie 1996 privind controlul asupra riscului de accidente majore care implică substanțe periculoase, astfel cum a fost modificată prin Directiva 2003/105/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 16 decembrie 2003, Regatul Belgiei nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul acestei directive.

               2.

               Obligă Regatul Belgiei la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 80, 27.3.2010.


title: Cauza C-144/16: Cerere de decizie preliminară introdusă de Bundesgerichtshof (Germania) la 14 martie 2016 – Verband Sozialer Wettbewerb e.V./DHL Paket GmbH

text:
               4.7.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 243/15

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Bundesgerichtshof (Germania) la 14 martie 2016 – Verband Sozialer Wettbewerb e.V./DHL Paket GmbH
   (Cauza C-144/16)
   (2016/C 243/16)
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Bundesgerichtshof

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Verband Sozialer Wettbewerb e.V.

      Pârâtă: DHL Paket GmbH

      Întrebările preliminare

               1)

               O publicitate la produse concrete, inserată într-o publicație tipărită, trebuie să conțină deja în textul său informațiile privind adresa geografică și identitatea comerciantului, în sensul articolului 7 alineatul (4) litera (b) din Directiva 2005/29/CE (1), chiar dacă consumatorii cumpără produsele promovate numai prin intermediul unei pagini de internet, indicată în publicitate, a întreprinderii care promovează produsele, iar informațiile necesare potrivit articolului 7 alineatul (4) din directivă pot fi obținute cu ușurință pe această pagină de internet sau prin intermediul acesteia din urmă?

               2)

               Răspunsul la prima întrebare depinde de aspectul dacă întreprinderea face publicitate într-o publicație tipărită pentru promovarea propriilor produse și face trimitere direct la pagina de internet proprie în ceea ce privește informațiile necesare potrivit articolului 7 alineatul (4) din Directiva 2005/29/C sau dacă publicitatea se referă la produse vândute de alte întreprinderi pe o pagină de internet a întreprinderii care promovează produse, iar consumatorii pot obține informațiile prevăzute la articolul 7 alineatul (4) din directivă abia după ce parcurg încă una sau mai multe etape (clicuri), prin intermediul unor linkuri către paginile de internet ale acestor alte întreprinderi, indicate numai pe pagina de internet a operatorului paginii de internet menționate în publicitate?

      (1)  Directiva 2005/29/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 11 mai 2005 privind practicile comerciale neloiale ale întreprinderilor de pe piața internă față de consumatori și de modificare a Directivei 84/450/CEE a Consiliului, a Directivelor 97/7/CE, 98/27/CE și 2002/65/CE ale Parlamentului European și ale Consiliului și a Regulamentului (CE) nr. 2006/2004 al Parlamentului European și al Consiliului (JO L 149, p. 22, Ediție specială, 15/vol. 14, p. 260).


title: Cauza F-118/10: Acțiune introdusă la 15 noiembrie 2010 — Psarras/ENISA

text:
               26.2.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 63/34

         Acțiune introdusă la 15 noiembrie 2010 — Psarras/ENISA
   (Cauza F-118/10)
   2011/C 63/61
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: Aristidis Psarras (Heraklion, Grecia) (reprezentanți: E. Boigelot și S. Woog, avocați)

      Pârâtă: Agenția Europeană pentru Securitatea Rețelelor Informatice și a Datelor (ENISA)

      Obiectul și descrierea litigiului

   Pe de o parte, anularea deciziei de demitere a reclamantului din funcția de contabil al agenției și de numire a unei alte persoane pe același post. Pe de altă parte, cerere de plată către reclamant a unei sume cu titlu de reparare a prejudiciului suferit ca urmare a actelor atacate și a hărțuirii a cărei victimă pretinde că a fost

      Concluziile reclamantului

               —

               Anularea deciziei din 7 februarie 2010 a Consiliului de administrație al ENISA de demitere a reclamantului din funcția de contabil al agenției cu efect imediat și de numire a unei alte persoane în postul de contabil pe perioadă nedeterminată;

               —

               anularea, în calitate de act pregătitor, a anexei 1 la decizia din 7 februarie 2010 sus-menționată; această anexă 1 reprezintă propunerea făcută de directorul executiv Consiliului de administrație, în sensul încredințării permanente a atribuțiilor de contabil unei alte persoane și al demiterii reclamantului din funcția de contabil;

               —

               în măsura necesară, anularea deciziei din 1 martie 2010 adoptată în consecință de directorul executiv, în sensul schimbării repartizării reclamantului într-un nou post, potrivit articolului 7 din statut;

               —

               drept consecință a acestor anulări, reîncadrarea reclamantului în postul de contabil al agenției;

               —

               obligarea ENISA la plata către reclamant a sumei de 10 000 de euro cu titlu de reparare, pe de o parte, a prejudiciului suferit ca urmare a deciziilor atacate și, pe de altă parte, a prejudiciului moral suferit ca urmare a hărțuirii psihologice căreia i-a fost victimă, sub rezerva unei majorări în cursul procedurii;

               —

               obligarea ENISA la plata cheltuielilor de judecată.