title: Cauza C-460/07: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Verwaltungsgerichtshof (Austria) la 11 octombrie 2007 — Sandra Puffer/Unabhängiger Finanzsenat, Außenstelle Linz

text:
               22.12.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 315/26

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Verwaltungsgerichtshof (Austria) la 11 octombrie 2007 — Sandra Puffer/Unabhängiger Finanzsenat, Außenstelle Linz
   (Cauza C-460/07)
   (2007/C 315/46)
   Limba de procedură: germana
   Instanța de trimitere
   Verwaltungsgerichtshof
   Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Sandra Puffer

      Pârât: Unabhängiger Finanzsenat, Außenstelle Linz
   Întrebările preliminare

               1)

               A șasea directivă 77/388/CEE (1) a Consiliului din 17 mai 1977 privind armonizarea legislațiilor statelor membre referitoare la impozitele pe cifra de afaceri — sistemul comun de taxă pe valoarea adăugată: baza unitară de evaluare (denumită în continuare „a șasea directivă”) și în special dispozițiile din articolul 17 aduc atingere unor drepturi fundamentale comunitare (principiul comunitar al egalității) în sensul că acestea au drept consecință faptul ca, în raport cu alți cetățeni ai Uniunii Europene, persoane impozabile să poată deveni proprietari ai unei locuințe pentru folosința lor privată (consum) la un preț mai mic cu aproximativ 5 %, cuantumul absolut al acestui avantaj crescând nelimitat, în funcție de nivelul prețului de achiziție și de costurile de construcție a locuinței? O astfel de atingere rezultă de asemenea din faptul că persoane impozabile pot deveni proprietari ai unei locuințe pentru folosința lor privată, din care utilizează cel puțin o parte minimă pentru întreprinderea lor, la un preț mai mic cu aproximativ 5 % în raport cu alte persoane contribuabile care nu utilizează din locuința lor privată cel puțin o parte minimă pentru întreprindere?

               2)

               O măsură națională de transpunere a celei de-a șasea directive și în special a dispozițiilor articolului 17 din această directivă încalcă articolul 87 CE pe motiv că aceasta conferă avantajul, menționat în prima întrebare, privind locuințele pe care persoana impozabilă le utilizează pentru folosința sa privată, persoanelor impozabile care efectuează operațiuni impozabile, în timp ce refuză acest avantaj persoanelor impozabile care realizează operațiuni scutite?

               3)

               Articolul 17 alineatul (6) din a șasea directivă produce încă efecte atunci când legiuitorul național modifică o dispoziție națională de excludere a deducerilor (în speță, articolul 12 alineatul 2 punctul 1 din Umsatzsteuergesetz 1994, denumită în continuare „UStG 1994”) care se putea întemeia pe articolul 17 alineatul (6) din a șasea directivă cu intenția expresă de a menține această excludere și când o menținere a excluderii deducerilor ar rezulta din UStG națională, dar legiuitorul național, din cauza unei erori de interpretare a dreptului comunitar [și anume a articolului 13 secțiunea B litera (b) din a șasea directivă] care nu a fost identificabilă decât la o dată ulterioară, a adoptat o reglementare care, analizată separat, autorizează o deducere în conformitate cu dreptul comunitar [potrivit interpretării date articolului 13 secțiunea B litera (b) din a șasea directivă în hotărârea Seeling]?

               4)

               În cazul unui răspuns negativ la a treia întrebare:
               Efectele unei excluderi a deducerilor [este vorba, în speță, de articolul 12 alineatul 2 punctul 2 litera (a) din UStG 1994] întemeiate pe „clauza de standstill” prevăzută de articolul 17 alineatul (6) din a șasea directivă pot fi afectate de împrejurarea că, dintre două excluderi de la regimul de deducere care se suprapun în legislația națională [și anume articolul 12 alineatul 2 punctul 2 litera (a) din UStG 1994și articolul 12 alineatul 2 punctul 1 din UStG 1994], legiuitorul național modifică una și, în definitiv, renunță la aceasta întrucât a săvârșit o eroare de drept?

      (1)  JO L 145, p. 1.


title: Cauza T-178/17: Acțiune introdusă la 21 martie 2017 – W&O medical esthetics/EUIPO – Fidia farmaceutici (HYALSTYLE)

text:
               8.5.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 144/58

         Acțiune introdusă la 21 martie 2017 – W&O medical esthetics/EUIPO – Fidia farmaceutici (HYALSTYLE)
   (Cauza T-178/17)
   (2017/C 144/79)
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

      Părțile

      Reclamantă: W&O medical esthetics GmbH (Oberursel, Germania) (reprezentant: A. Finkentey, avocat)

      Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Fidia farmaceutici SpA (Abano Terme, Italia)

      Datele privind procedura în fața EUIPO

      Titularul mărcii în litigiu: cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

      Marca în litigiu: marca Uniunii Europene verbală „HYALSTYLE” – marca Uniunii Europene nr. 11 645 471

      Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de declarare a nulității

      Decizia atacată: Decizia Camerei întâi de recurs a EUIPO din 17 ianuarie 2017 în cauza R 872/2016-1

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei atacate;

               —

               obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivul invocat

               —

               încălcarea articolului 52 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009.


title: Cauza T-625/16 R: Ordonanța președintelui Tribunalului din 10 martie 2017 – Przedsiębiorstwo Energetyki Cieplnej/ECHA („Măsuri provizorii — Agenția Europeană pentru Produse Chimice — REACH — Redevență datorată pentru înregistrarea unei substanțe — Reducere acordată microîntreprinderilor și întreprinderilor mici și mijlocii — Decizie prin care se impune o taxă administrativă și o redevență suplimentară — Cerere de suspendare a executării — Lipsa urgenței”)

text:
               8.5.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 144/46

         Ordonanța președintelui Tribunalului din 10 martie 2017 – Przedsiębiorstwo Energetyki Cieplnej/ECHA
   (Cauza T-625/16 R)
   ((„Măsuri provizorii - Agenția Europeană pentru Produse Chimice - REACH - Redevență datorată pentru înregistrarea unei substanțe - Reducere acordată microîntreprinderilor și întreprinderilor mici și mijlocii - Decizie prin care se impune o taxă administrativă și o redevență suplimentară - Cerere de suspendare a executării - Lipsa urgenței”))
   (2017/C 144/64)
   Limba de procedură: polona

      Părțile

      Reclamantă: Przedsiębiorstwo Energetyki Cieplnej sp. z o.o. (Grajewo, Polonia) (reprezentant: T. Dobrzyński, avocat)

      Pârâtă: Agenţia Europeană pentru Produse Chimice (ECHA) (reprezentanți: E. Maurage, J. Trnka și M. Heikkilä, agenți)

      Obiectul

   Cerere întemeiată pe articolele 278 și 279 TFUE având ca obiect acordarea unor măsuri provizorii referitoare, pe de o parte, la suspendarea executării Deciziei nr. SME (2016) 2851 din 23 iunie 2016 prin care s-a concluzionat că reclamanta nu putea beneficia de reducerile de redevență aplicabile întreprinderilor mijlocii, și pe de altă parte, obligarea pârâtei la anularea facturilor emise în temeiul deciziei menționate, și anume facturile ECHA nr. 10058238 și nr. 10058239 din 23 iunie 2016.

      Dispozitivul

               1)

               Respinge cererea de măsuri provizorii.

               2)

               Cererile privind cheltuielile de judecată se soluționează o dată cu fondul.


title: Cauza C-271/13 P: Recurs introdus la 16 mai 2013 de Rousse Industry AD împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a patra) din 20 martie 2013 în cauza T-489/11, Rousse Industry/Comisia Europeană

text:
               20.7.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 207/31

         Recurs introdus la 16 mai 2013 de Rousse Industry AD împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a patra) din 20 martie 2013 în cauza T-489/11, Rousse Industry/Comisia Europeană
   (Cauza C-271/13 P)
   2013/C 207/52
   Limba de procedură: bulgara

      Părțile

      Recurentă: Rousse Industry AD (reprezentanți: A. Angelov, S. Panov, avocați)

      Cealaltă parte din procedură: Comisia Europeană

      Concluziile recurentei

               —

               Anularea Hotărârii Tribunalului din 20 martie 2013 pronunțată în cauza T-489/11;

               —

               pronunțarea unei hotărâri definitive și anularea articolelor 2, 3, 4 și 5 din Decizia 2012/706/UE a Comisiei din 13 iulie 2011 privind ajutoarele de stat SA.28903 (C-12/10) (ex N 389/09) acordate de Bulgaria în favoarea întreprinderii „Ruse Industry”.

               —

               în subsidiar, trimiterea cauzei Tribunalului spre rejudecare;

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Recurenta invocă următoarele motive în susținerea recursului:

               1.

                  Primul motiv de recurs: încălcare a dispozițiilor procedurale prin care se aduce atingere intereselor recurentei

                           (i)

                           Tribunalul nu a abordat în motivarea hotărârii sale întrebările esențiale pe care le-a adresat părților în cadrul măsurilor de organizare a procedurii, referitoare la fapte și la evaluarea acestora.

                           (ii)

                           Aceasta constituie un viciu de procedură esențial care intră în domeniul de aplicare al articolului 58 din Statutul Curții, întrucât Tribunalul era obligat să examineze toate cererile, contestațiile și argumentele părților.

               2.

                  Al doilea motiv de recurs: încălcarea de către Tribunal a dreptului Uniunii

                           (i)

                           Tribunalul ar fi aplicat în mod nelegal articolul 107 alineatul (1) TFUE coroborat cu articolul 1 litera (c) din Regulamentul (CE) nr. 659/1999 al Consiliului din 22 martie 1999 de stabilire a normelor de aplicare a articolului 93 din Tratatul CE (1) întrucât a considerat că exista un nou ajutor în favoarea Rousse Industry AD.

                           (ii)

                           Tribunalul a pronunțat hotărârea cu încălcarea articolului 107 alineatul (1) TFUE întrucât a considerat în mod eronat că ajutorul era incompatibil cu piața internă a Uniunii și că denatura concurența și că faptul că statul nu și-ar fi recuperat creanța reprezenta un avantaj pentru societate.

                           (iii)

                           Hotărârea Tribunalului nu este conformă cu articolul 107 alineatul (1) TFUE și cu articolul 296 TFUE, întrucât camera ar fi adoptat o abordare eronată din punct de vedere juridic în aprecierea sa cu privire la criteriile Comisiei în ceea ce privește creditorii privați. În decizia sa, Comisia nu și-ar fi întemeiat concluziile privind criteriul creditorului privat pe analize și pe raționamente economice, Tribunalul neavând așadar nici un temei pentru a adera la argumentele Comisiei.

                           (iv)

                           Tribunalul a interpretat și a aplicat în mod incorect articolul 14 din Regulamentul (CE) nr. 659/1999 și articolul 296 TFUE, întrucât Comisia trebuia să indice în decizia sa cuantumul ajutorului care trebuia restituit împreună cu dobânda și, în acest sens, dobânzile trebuiau stabilite conform unei rate adecvate de către Comisie, ceea ce nu s-a întâmplat, actul juridic al Comisiei fiind astfel neîntemeiat.

      (1)  JO L 83, p. 1, Ediție specială 08/vol. 1, p. 41.


title: Cauza C-196/14: Ordonanța președintelui Curții din 2 septembrie 2015 (cerere de decizie preliminară formulată de Landgericht Aachen – Germania) – Horst Hoeck/Republica Elenă

text:
               30.11.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 398/22

         Ordonanța președintelui Curții din 2 septembrie 2015 (cerere de decizie preliminară formulată de Landgericht Aachen – Germania) – Horst Hoeck/Republica Elenă
   (Cauza C-196/14) (1)

   (2015/C 398/28)
   Limba de procedură: germana
   Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 194, 24.6.2014.


title: Cauza C-529/13: Hotărârea Curții (Camera a doua) din 21 ianuarie 2015 (cerere de decizie preliminară formulată de Verwaltungsgerichtshof – Austria) – Georg Felber/Bundesministerin für Unterricht, Kunst und Kultur [Trimitere preliminară – Politică socială – Directiva 2000/78/CE – Articolul 2 alineatul (1) și alineatul (2) litera (a) și articolul 6 alineatele (1) și (2) – Tratament diferențiat pe motive de vârstă – Funcţie publică – Sistem de pensii – Reglementare națională care exclude luarea în calcul a perioadelor de școlarizare realizate înaintea vârstei de 18 ani]

text:
               30.3.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 107/10

      Hotărârea Curții (Camera a doua) din 21 ianuarie 2015 (cerere de decizie preliminară formulată de Verwaltungsgerichtshof – Austria) – Georg Felber/Bundesministerin für Unterricht, Kunst und Kultur
      (Cauza C-529/13) (1)

      ([Trimitere preliminară - Politică socială - Directiva 2000/78/CE - Articolul 2 alineatul (1) și alineatul (2) litera (a) și articolul 6 alineatele (1) și (2) - Tratament diferențiat pe motive de vârstă - Funcţie publică - Sistem de pensii - Reglementare națională care exclude luarea în calcul a perioadelor de școlarizare realizate înaintea vârstei de 18 ani])
      (2015/C 107/12)
      Limba de procedură: germana

         Instanța de trimitere

      Verwaltungsgerichtshof

         Părțile din procedura principală

         Reclamant: Georg Felber

         Pârâtă: Bundesministerin für Unterricht, Kunst und Kultur

         Dispozitivul

      Articolul 2 alineatul (1) și alineatul (2) litera (a) și articolul 6 alineatul (1) din Directiva 2000/78/CE a Consiliului din 27 noiembrie 2000 de creare a unui cadru general în favoarea egalității de tratament în ceea ce privește încadrarea în muncă și ocuparea forței de muncă trebuie interpretate în sensul că nu se opun unei reglementări naționale precum cea în discuție în litigiul principal, care exclude luarea în calcul, în vederea acordării dreptului de pensie și a calculării cuantumului pensiei, a perioadelor de școlarizare realizate de un funcționar înaintea vârstei de 18 ani, în măsura în care, pe de o parte, este justificată în mod obiectiv și rezonabil de un obiectiv legitim care ține de politica ocupării forței de muncă și a pieței muncii și, pe de altă parte, constituie un mijloc corespunzător și necesar de realizare a acestui obiectiv.

         (1)  JO C 15, 18.1.2014.


title: Cauza T-572/14: Acțiune introdusă la 31 iulie 2014 – Laverana/OAPI (BIO CON ESTRATTI VEGETALI DI PRODUZIONE PROPRIA)

text:
               13.10.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 361/14

         Acțiune introdusă la 31 iulie 2014 – Laverana/OAPI (BIO CON ESTRATTI VEGETALI DI PRODUZIONE PROPRIA)
   (Cauza T-572/14)
   2014/C 361/19
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Laverana GmbH & Co. KG (Wennigsen, Germania) (reprezentanți: J. Wachinger, M. Zöbisch și D. Chatterjee, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea Deciziei Camerei a patra de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 27 mai 2014 în cauza R 527/2014-4;

               —

               obligarea Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

      Marca comunitară vizată: marca figurativă care conține elementele verbale „BIO CON ESTRATTI VEGETALI DI PRODUZIONE PROPRIA” pentru produse și servicii din clasele 3, 5 și 35 – Cerere de înregistrare a mărcii comunitare nr. 12 130 076

      Decizia examinatorului: respinge cererea de înregistrare

      Decizia camerei de recurs: respinge calea de atac

      Motivele invocate:

               —

               încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009;

               —

               încălcarea articolului 7 alineatul (1) literele (b) și (c) din Regulamentul nr. 207/2009;

               —

               încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul nr. 207/2009;

               —

               abuz de putere printr-o decizie întemeiată pe considerații legate de dreptul concurenței


title: Cauza C-302/10: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Højesteret (Danemarca) la 18 iunie 2010 — Infopaq International A/S/Danske Dagblades Forening

text:
               14.8.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 221/31

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Højesteret (Danemarca) la 18 iunie 2010 — Infopaq International A/S/Danske Dagblades Forening
   (Cauza C-302/10)
   ()
   2010/C 221/49
   Limba de procedură: daneza

      Instanța de trimitere

   Højesteret

      Părțile din acțiunea principală

      Apelantă: Infopaq International A/S

      Intimat: Danske Dagblades Forening

      Întrebările preliminare

               1.

               Pentru ca acte provizorii de reproducere să poată fi considerate ca reprezentând „o parte integrantă și esențială a unui proces tehnic”, în sensul articolului 5 alineatul (1) din Directiva 2001/29 (1), trebuie să se ia în considerare etapa procesului tehnic în care intervin?

               2.

               Acte provizorii de reproducere pot fi considerate ca reprezentând o „parte integrantă și esențială a unui proces tehnic” dacă acestea constau în scanarea manuală integrală a unor articole de ziar, operație prin care articolele respective sunt convertite din informații imprimate în date digitale?

               3.

               Noțiunea „utilizare licită” din articolul 5 alineatul (1) din Directiva 2001/29 include orice formă de utilizare care nu necesită consimțământul titularului drepturilor de autor?

               4.

               Faptul că o întreprindere realizează scanarea integrală a unor articole de ziar, operație urmată de o procesare a reproducerii în scopul utilizării în activitatea de redactare a sintezelor efectuate de această întreprindere, intră în cuprinsul noțiunii „utilizare licită” din articolul 5 alineatul (1) din Directiva 2001/29, chiar dacă titularii drepturilor de autor nu și-au dat consimțământul pentru aceste acte, în cazul în care sunt întrunite celelalte condiții prevăzute de această dispoziție?
               Are relevanță pentru răspunsul la această întrebare împrejurarea dacă după finalizarea procedeului de captare a datelor cele 11 cuvinte sunt stocate?

               5.

               Care sunt criteriile care trebuie utilizate pentru a aprecia dacă actele provizorii de reproducere au o „semnificație economică de sine stătătoare”, în sensul articolului 5 alineatul (1) din Directiva 2001/29, în cazul în care sunt întrunite celelalte condiții prevăzute de această dispoziție?

               6.

               Câștigurile pe planul productivității realizate de utilizator datorită unor acte provizorii de reproducere pot fi luate în considerare pentru a aprecia dacă actele au o „semnificație economică de sine stătătoare” în sensul articolului 5 alineatul (1) din Directiva 2001/29?

               7.

               Faptul că o întreprindere realizează scanarea integrală a unor articole de ziar, operație urmată de o procesare a reproducerii, poate fi considerat ca intrând în sfera „anumit[or] cazuri speciale care nu intră în conflict cu exploatarea normală” a articolelor respective și care „nu aduc în mod nejustificat atingere intereselor legitime ale titularului dreptului”, în sensul articolului 5 alineatul (5) din Directiva 2001/29, în cazul în care sunt întrunite condițiile prevăzute la articolul 5 alineatul (1) din directivă?
               Are relevanță pentru răspunsul la această întrebare împrejurarea dacă după finalizarea procedeului de captare a datelor cele 11 cuvinte sunt stocate?

      (1)  Directiva 2001/29/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 22 mai 2001 privind armonizarea anumitor aspecte ale dreptului de autor și drepturilor conexe în societatea informațională (JO L 167, p. 10, Ediție specială, 17/vol. 1, p. 230)


title: Cauza C-206/14: Ordonanța președintelui Curții din 17 octombrie 2014 – Comisia Europeană/Republica Estonia

text:
               19.1.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 16/24

      Ordonanța președintelui Curții din 17 octombrie 2014 – Comisia Europeană/Republica Estonia
      (Cauza C-206/14) (1)

      (2015/C 016/37)
      Limba de procedură: estona
      Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

         (1)  JO C 212, 7.7.2014.


title: Cauza C-19/13: Cerere de decizie preliminară formulată de Consiglio di Stato (Italia) la 15 ianuarie 2013 — Ministero dell’Interno/Fastweb SpA

text:
               23.3.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 86/11

         Cerere de decizie preliminară formulată de Consiglio di Stato (Italia) la 15 ianuarie 2013 — Ministero dell’Interno/Fastweb SpA
   (Cauza C-19/13)
   2013/C 86/18
   Limba de procedură: italiana

      Instanța de trimitere

   Consiglio di Stato

      Părțile din procedura principală

      Reclamant: Ministero dell’Interno

      Pârâtă: Fastweb SpA

      Întrebările preliminare

               1.

               Articolul 2d alineatul (4) din Directiva 2007/66 (1) trebuie interpretat în sensul că, în cazul în care o autoritate contractantă, înainte de a atribui contractul direct unui anumit operator economic, ales fără publicarea prealabilă a unui anunț de participare, a publicat în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene anunțul de transparență ex ante voluntară și a așteptat cel puțin zece zile înainte de a încheia contractul, instanței naționale îi este în mod automat interzis, totdeauna și în orice situație, să pronunțe absența efectelor contractului, chiar dacă se constată încălcarea normelor care permit, în anumite condiții, atribuirea contractului fără desfășurarea unei proceduri de cerere de ofertă?

               2.

               În subsidiar, articolul 2d alineatul (4) din Directiva 2007/66, dacă este interpretat în sensul că exclude posibilitatea ca, în temeiul dreptului național (articolul 122 din Codul de procedură administrativă), să fie pronunțată absența efectelor contractului, chiar dacă instanța a constatat o încălcare a normelor care permit, în anumite condiții, atribuirea contractului fără desfășurarea unei proceduri de cerere de ofertă, este conform cu principiile egalității părților, nediscriminării și protecției concurenței și garantează dreptul la o cale de atac efectivă conform articolului 47 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene?

      (1)  Directiva 2007/66/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 11 decembrie 2007 de modificare a Directivelor 89/665/CEE și 92/13/CEE ale Consiliului în ceea ce privește ameliorarea eficacității căilor de atac în materie de atribuire a contractelor de achiziții publice (JO L 335, p. 31).


title: Cauza C-436/12: Recurs introdus la 28 septembrie 2012 de Veolia Acqua Compagnia Generale delle Acque srl, aflată în lichidare, împotriva Ordonanței Tribunalului (Camera a patra) din 12 iulie 2012 în cauza T-264/00, Veolia Acqua Compagnia Generale delle Acque srl, aflată în lichidare/Comisia Europeană

text:
               8.12.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 379/16

         Recurs introdus la 28 septembrie 2012 de Veolia Acqua Compagnia Generale delle Acque srl, aflată în lichidare, împotriva Ordonanței Tribunalului (Camera a patra) din 12 iulie 2012 în cauza T-264/00, Veolia Acqua Compagnia Generale delle Acque srl, aflată în lichidare/Comisia Europeană
   (Cauza C-436/12)
   2012/C 379/27
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Recurentă: Veolia Acqua Compagnia Generale delle Acque srl, aflată în lichidare (reprezentanți: A. Vianello, A. Bortoluzzi și A. Veglianiti, avocați)

      Celelalte părți din procedură: Comisia Europeană și Republica Italiană

      Concluziile recurentei

               —

               Anularea Ordonanței din 12 iulie 2012 în cauza T-264/00, Compagnia Generale delle Acque SpA și Republica Italiană/Comisia Europeană, prin care Tribunalul a respins acțiunea formulată de VEOLIA în scopul de a obține anularea Deciziei 2000/394/CE a Comisiei din 25 noiembrie 1999 privind măsurile de ajutor în favoarea întreprinderilor stabilite pe teritoriul Veneției și al Chioggiei, prevăzute de Legile nr. 30/1997 și nr. 206/1995;

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Eroare de drept în aplicarea principiilor exprimate de Curtea de Justiție în Hotărârea Comitato Venezia vuole vivere, în ceea ce privește repartizarea sarcinii probei în conformitate cu condițiile prevăzute la articolul 87 alineatul (1) CE; motivare insuficientă, eronată sau, în orice caz, contradictorie.


title: Cauza T-270/12: Hotărârea Tribunalului din 29 februarie 2016 – Panalpina World Transport (Holding) și alții/Comisia („Concurență — Înțelegeri — Servicii de tranzit aerian internațional — Decizie prin care se constată o încălcare a articolului 101 TFUE — Stabilirea prețurilor — Suprataxe și mecanisme de stabilire a prețurilor care au efect asupra prețului final — Amenzi — Proporționalitate — Gravitatea încălcării — Egalitate de tratament — Obligația de motivare — Tranzacție — Orientările din anul 2006 privind calcularea cuantumului amenzilor”)

text:
               18.4.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 136/28

         Hotărârea Tribunalului din 29 februarie 2016 – Panalpina World Transport (Holding) și alții/Comisia
   (Cauza T-270/12) (1)

   ((„Concurență - Înțelegeri - Servicii de tranzit aerian internațional - Decizie prin care se constată o încălcare a articolului 101 TFUE - Stabilirea prețurilor - Suprataxe și mecanisme de stabilire a prețurilor care au efect asupra prețului final - Amenzi - Proporționalitate - Gravitatea încălcării - Egalitate de tratament - Obligația de motivare - Tranzacție - Orientările din anul 2006 privind calcularea cuantumului amenzilor”))
   (2016/C 136/39)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamante: Panalpina World Transport (Holding) Ltd (Basel, Elveția), Panalpina Management AG (Basel), Panalpina China Ltd (Hong Kong, China) (reprezentanți: S. Mobley, A. Stratakis, T. Grimmer și B. Smith, solicitors)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: V. Bottka, G. Meessen și P. Van Nuffel, agenți, asistați de C. Thomas, solicitor)

      Obiectul

   Cerere de anulare a Deciziei C (2012) 1959 final a Comisiei din 28 martie 2012 privind o procedură în temeiul articolului 101 [TFUE] și al articolului 53 din Acordul privind SEE (Cazul COMP/39462 – Tranzit), în măsura în care aceasta le privește pe reclamante și cerere de modificare a amenzilor care le-au fost impuse în cadrul acesteia

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă Panalpina World Transport (Holding) Ltd, Panalpina Management AG și Panalpina China Ltd la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 243, 11.8.2012.


title: Cauza C-632/11 P: Recurs introdus la 8 decembrie 2011 de Timsas Srl împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a patra) din 20 septembrie 2011 în cauzele conexate T-394/08, T-408/08, T-453/08 și T-454/08, Regione autonoma della Sardegna și alții/Comisia

text:
               21.4.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 118/9

         Recurs introdus la 8 decembrie 2011 de Timsas Srl împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a patra) din 20 septembrie 2011 în cauzele conexate T-394/08, T-408/08, T-453/08 și T-454/08, Regione autonoma della Sardegna și alții/Comisia
   (Cauza C-632/11 P)
   2012/C 118/14
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Recurentă: Timsas Srl (reprezentanți: D. Dodaro și S. Pinna, avocați)

      Celelalte părți în proces: Comisia Europeană, Regione autonoma della Sardegna, Selene di Alessandra Cannas Sas și alții

      Concluziile recurentei

               —

               Anularea Hotărârii Tribunalului pronunțate la 20 septembrie 2011 în cauzele conexate T-394/08, T-408/08, T-453/08 și T-454/08, în măsura în care prin aceasta se respinge motivul recurentei întemeiat pe lipsa de motivare în ceea ce privește aprecierea efectului de stimulare al ajutoarelor în litigiu;

               —

               anularea Deciziei 2008/854/CE a Comisiei din 2 iulie 2008 privind schema de ajutor de stat „Legea regională nr. 9 din 1998 — utilizarea abuzivă a ajutorului N 272/98” C 1/04 (ex NN 158/03 și CP 15/2003) (JO L 302, p. 9);

               —

               obligarea Comisiei Europene la plata cheltuielilor de judecată aferente celor două grade de jurisdicție.

      Motivele și principalele argumente

   Hotărârea atacată ar fi afectată de un viciu constând în denaturarea motivelor invocate, de o eroare de drept și de o motivare ilogică și contradictorie. În special, recurenta pretinde că Tribunalul nu a motivat, nici măcar în mod implicit, respingerea criticilor întemeiate pe săvârșirea de către Comisie a unei erori vădite în ceea ce privește aprecierea efectului de stimulare al ajutorului. Tribunalul a afirmat că „este vorba […] doar de a examina dacă reclamantele au demonstrat existența, în speță, a unor împrejurări susceptibile să asigure efectul de stimulare al schemei în litigiu, chiar în absența introducerii cererii anterior începerii executării proiectelor în cauză”, însă nu ar fi declarat că reclamantele nu au făcut această demonstrație și că nu au prezentat niciun argument pe baza căruia să poată fi înțeles temeiul unei asemenea convingeri (cu totul implicite).
   Afirmațiile de la punctul 227 din hotărâre, potrivit cărora Comisia nu era obligată să examineze împrejurările particulare proprii beneficiarilor individuali, ar fi insuficiente și contradictorii. Ar fi incomprehensibil cum ar putea reclamantele să argumenteze existența efectului de stimulare altfel decât prezentând circumstanțele propriului caz: Comisia și, în cadrul procedurii acțiunii în anulare, Tribunalul ar fi trebuit să deducă un principiu uniform obiectivând poziția reprezentată de fiecare parte, care poate fi considerată particulară sau specifică părții respective numai în raport cu datele concrete, dar care se pretează de asemenea unui enunț general și abstract.
   În sfârșit, atât Comisia în decizia în litigiu, cât și Tribunalul în hotărârea atacată ar fi denaturat intențiile recurentei, atribuindu-i acesteia scopul de a transpune la nivel individual o decizie care avea ca referință un regim general și, din cauza acestei ambiguități, ar fi renunțat în mod eronat să examineze impactul pe care elementele supuse atenției lor de către recurentă îl puteau avea asupra evaluării implicațiilor schemei de ajutor în termeni generali.


title: Cauza F-38/16: Acțiune introdusă la 28 iulie 2016 – ZZ/Parlamentul

text:
               3.10.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 364/58

      Acțiune introdusă la 28 iulie 2016 – ZZ/Parlamentul
      (Cauza F-38/16)
      (2016/C 364/76)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamant: ZZ (reprezentant: C. Bernard-Glanz, avocat)

         Pârât: Parlamentul European

         Obiectul și descrierea litigiului

      Anularea raportului de notare pentru anul 2014, astfel cum a fost finalizat prin decizia din 20 octombrie 2015, și a deciziei de atribuire a punctelor de merit pentru anul 2014, precum și a deciziei de nepromovare pentru anul 2015.

         Concluziile reclamantului

                  —

                  anularea deciziilor atacate și, în măsura în care este nevoie, a deciziei de respingere a reclamației;

                  —

                  obligarea Parlamentului la plata cheltuielilor de judecată.


title: Cauza T-236/10: Ordonanța Tribunalului din 29 martie 2012 — Asociación Española de Banca/Comisia ( „Acțiune în anulare — Ajutoare de stat — Schemă de ajutoare care permite amortizarea fiscală a fondului comercial financiar în cazul achiziționării unor titluri de participare străine — Decizie prin care schema de ajutoare este declarată incompatibilă cu piața comună și prin care nu se dispune recuperarea ajutoarelor — Asociație — Lipsa afectării individuale — Inadmisibilitate” )

text:
               26.5.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 151/28

         Ordonanța Tribunalului din 29 martie 2012 — Asociación Española de Banca/Comisia
   (Cauza T-236/10) (1)

   (Acțiune în anulare - Ajutoare de stat - Schemă de ajutoare care permite amortizarea fiscală a fondului comercial financiar în cazul achiziționării unor titluri de participare străine - Decizie prin care schema de ajutoare este declarată incompatibilă cu piața comună și prin care nu se dispune recuperarea ajutoarelor - Asociație - Lipsa afectării individuale - Inadmisibilitate)
   2012/C 151/46
   Limba de procedură: spaniola

      Părțile

      Reclamantă: Asociación Española de Banca (Madrid, Spania) (reprezentanți: J. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro, M. Muñioz de Juan și R. Calvo Salinero, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: R. Lyal și C. Urraca Caviedes, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare a articolului 1 alineatul (1) și, în subsidiar, a articolului 4 din Decizia 2011/5/CE a Comisiei din 28 octombrie 2009 privind amortizarea fiscală a Fondului comercial financiar în cazul achiziționării unor titluri de participare străine C 45/07 (ex NN 51/07, ex CP 9/07) pusă în aplicare de Spania (JO 2011, L 7, p. 48).

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Obligă Asociación Española de Banca la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 195, 17.7.2010.


title: Cauza C-225/14: Cerere de decizie preliminară introdusă de tribunal d'instance de Dieppe (Franța) la 8 mai 2014 – Facet SA/Jean Henri

text:
               14.7.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 223/9

         Cerere de decizie preliminară introdusă de tribunal d'instance de Dieppe (Franța) la 8 mai 2014 – Facet SA/Jean Henri
   (Cauza C-225/14)
   2014/C 223/13
   Limba de procedură: franceza

      Instanța de trimitere

   Tribunal d'instance de Dieppe

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Facet SA

      Pârât: Jean Henri

      Întrebările preliminare

               1)

               Articolul 22 din Directiva 2008/48/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 23 aprilie 2008 privind contractele de credit pentru consumatori (1), interpretat în lumina Directivei 93/13/CEE a Consiliului din 5 aprilie 1993 privind clauzele abuzive în contractele încheiate cu consumatorii (2), interzice existența și aplicarea unor clauze standard în contractele de credit, privind recunoașterea de către consumator a executării obligațiilor creditorului?

               2)

               Principiul general al efectivității dreptului comunitar și articolul 22 din Directiva 2008/48/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 23 aprilie 2008 privind contractele de credit pentru consumatori, interpretat în lumina Directivei 93/13/CEE a Consiliului din 5 aprilie 1993, se opun posibilității creditorului de a face dovada obligațiilor sale precontractuale și contractuale doar prin intermediul clauzelor standard inserate în contractele de credit, privind recunoașterea de către consumator a executării acestora, fără a prezenta instanței documentele emise de el și predate împrumutatului?

      (1)  Directiva 2008/48/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 23 aprilie 2008 privind contractele de credit pentru consumatori și de abrogare a Directivei 87/102/CEE a Consiliului (JO L 133, p. 66).

      (2)  JO L 95, p. 29, Ediție specială, 15/vol. 2, p. 273.


title: Cauza C-153/09: Hotărârea Curții (Camera întâi) din 2 decembrie 2010 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Verwaltungsgericht Schwerin — Germania) — Agrargut Bäbelin GmbH & Co KG/Amt für Landwirtschaft Bützow [Politica agricolă comună — Sistem integrat de gestionare și control al anumitor scheme de sprijin — Regulamentul (CE) nr. 1782/2003 — Schemă de plată unică — Drepturi la plată pentru scoaterea temporară a terenurilor din producția agricolă — Articolul 54 alineatul (6) — Regulamentul (CE) nr. 796/2004 — Articolul 50 alineatul (4) — Declararea întregii suprafețe disponibile în scopul utilizării drepturilor la plată pentru scoaterea temporară a terenurilor din producția agricolă — Articolul 51 alineatul (1) — Sancțiune]

text:
               29.1.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 30/4

         Hotărârea Curții (Camera întâi) din 2 decembrie 2010 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Verwaltungsgericht Schwerin — Germania) — Agrargut Bäbelin GmbH & Co KG/Amt für Landwirtschaft Bützow
   (Cauza C-153/09) (1)

   (Politica agricolă comună - Sistem integrat de gestionare și control al anumitor scheme de sprijin - Regulamentul (CE) nr. 1782/2003 - Schemă de plată unică - Drepturi la plată pentru scoaterea temporară a terenurilor din producția agricolă - Articolul 54 alineatul (6) - Regulamentul (CE) nr. 796/2004 - Articolul 50 alineatul (4) - Declararea întregii suprafețe disponibile în scopul utilizării drepturilor la plată pentru scoaterea temporară a terenurilor din producția agricolă - Articolul 51 alineatul (1) - Sancțiune)
   2011/C 30/05
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Verwaltungsgericht Schwerin

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Agrargut Bäbelin GmbH & Co KG

      Pârât: Amt für Landwirtschaft Bützow

      Obiectul

   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Verwaltungsgericht Schwerin — Interpretarea articolului 54 din Regulamentul (CE) nr. 1782/2003 al Consiliului din 29 septembrie 2003 de stabilire a normelor comune pentru schemele de sprijin direct în cadrul politicii agricole comune și de stabilire a anumitor scheme de sprijin pentru agricultori și de modificare a Regulamentelor (CEE) nr. 2019/93, (CE) nr. 1452/2001, (CE) nr. 1453/2001, (CE) nr. 1454/2001, (CE) nr. 1868/94, (CE) nr. 1251/1999, (CE) nr. 1254/1999, (CE) nr. 1673/2000, (CEE) nr. 2358/71 și (CE) nr. 2529/2001 (JO L 270 p. 1, Ediție specială, 03/vol. 49, p. 177) și a articolelor 50 și 51 din Regulamentul (CE) nr. 796/2004 al Comisiei din 21 aprilie 2004 de stabilire a normelor de aplicare a eco-condiționării, a modulării și a sistemului integrat de gestionare și control, prevăzute de Regulamentul (CE) nr. 1782/2003 (JO L 141, p. 18, Ediție specială, 03/vol. 56, p. 210) — Ajutoare agricole — Obligația agricultorului de a solicita drepturile aferente scoaterii temporare a terenurilor din circuitul agricol înaintea oricărui alt drept pentru a preveni supradeclarările — Încălcarea acestei obligații de către un agricultor care nu dispune, după scoaterea temporară a terenurilor din circuitul agricol, de niciun teren arabil — Sancțiuni

      Dispozitivul

               1.

               Articolul 54 alineatul (6) din Regulamentul (CE) nr. 1782/2003 al Consiliului din 29 septembrie 2003 de stabilire a normelor comune pentru schemele de sprijin direct în cadrul politicii agricole comune și de stabilire a anumitor scheme de sprijin pentru agricultori și de modificare a Regulamentelor (CEE) nr. 2019/93, (CE) nr. 1452/2001, (CE) nr. 1453/2001, (CE) nr. 1454/2001, (CE) nr. 1868/94, (CE) nr. 1251/1999, (CE) nr. 1254/1999, (CE) nr. 1673/2000, (CEE) nr. 2358/71 și (CE) nr. 2529/2001, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (CE) nr. 319/2006 al Consiliului din 20 februarie 2006, trebuie interpretat în sensul că un agricultor nu poate solicita să beneficieze de ajutor în temeiul drepturilor la plată de care dispune, inclusiv în legătură cu suprafețe neeligibile pentru ajutorul de scoatere temporară a terenurilor din producția agricolă, decât dacă a activat în prealabil toate drepturile sale la plată pentru scoaterea temporară din producția agricolă.

               2.

               Articolul 51 din Regulamentul (CE) nr. 796/2004 al Comisiei din 21 aprilie 2004 de stabilire a normelor de aplicare a eco-condiționării, a modulării și a sistemului integrat de gestionare și control, prevăzute de Regulamentul (CE) nr. 1782/2003, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (CE) nr. 659/2006 al Comisiei din 27 aprilie 2006, coroborat cu articolul 50 alineatul (4) din regulamentul menționat trebuie interpretat în sensul că, având în vedere principiul securității juridice, sancțiunea prevăzută la acest articol 51 alineatul (1) nu este aplicabilă unui agricultor care, omițând să activeze toate drepturile sale la plată pentru scoaterea temporară din producția agricolă pentru motivul că nu dispunea de un număr suficient de hectare eligibile pentru ajutorul de scoatere temporară, a activat drepturi la plată aferente unor pășuni permanente.

      (1)  JO C 180, 1.8.2009.


title: Cauza T-130/16: Acțiune introdusă la 29 martie 2016 – Coesia/EUIPO (Reprezentarea unei forme circulare, compusă din două linii oblice simetrice de culoare roșie)

text:
               10.5.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 165/19

         Acțiune introdusă la 29 martie 2016 – Coesia/EUIPO (Reprezentarea unei forme circulare, compusă din două linii oblice simetrice de culoare roșie)
   (Cauza T-130/16)
   (2016/C 165/22)
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Reclamantă: Coesia SpA (Bologna, Italia) (reprezentant: S. Rizzo, avocat)

      Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietatea Intelectuală (EUIPO)

      Datele privind procedura în fața OAPI

      Marca în litigiu: marcă comunitară figurativă (Reprezentarea unei forme circulare, compusă din două linii oblice simetrice de culoare roșie) – cererea de înregistrare nr. 13 681 151

      Decizia atacată: Decizia Camerei a doua de recurs a EUIPO din 26 ianuarie 2016 în cauza R 1933/2015-2

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei atacate;

               —

               obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivul invocat (Motivele invocate)

               —

               încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009;

               —

               încălcarea articolului 75 din Regulamentul nr. 207/2009


title: Cauza C-641/16: Cerere de decizie preliminară introdusă de Cour de cassation (Franța) la 12 decembrie 2016 – Tünkers France, Tünkers Maschinenbau GmbH/Expert France

text:
               6.3.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 70/10

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Cour de cassation (Franța) la 12 decembrie 2016 – Tünkers France, Tünkers Maschinenbau GmbH/Expert France
   (Cauza C-641/16)
   (2017/C 070/15)
   Limba de procedură: franceza

      Instanța de trimitere

   Cour de cassation

      Părțile din procedura principală

      Reclamante: Tünkers France, Tünkers Maschinenbau GmbH

      Pârâtă: Expert France

      Întrebările preliminare

   Articolul 3 din Regulamentul (CE) al Consiliului nr. 1346/2000 din 29 mai 2000 privind procedurile de insolvență (1) trebuie interpretat în sensul că ține exclusiv de competența instanței care a deschis procedura de insolvență acțiunea în răspundere prin care se reproșează cesionarului unei ramuri de activitate dobândite în cadrul acestei proceduri faptul că s-a prezentat pe nedrept ca asigurând distribuția exclusivă a articolelor fabricate de debitor?

      (1)  JO L 160, p.1, Ediție specială, 19/vol. 1, p. 143


title: Cauza C-364/15 P: Recurs formulat la 13 iulie 2015 de Louis Vuitton Malletier împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a doua) din 21 aprilie 2015 în cauza T-360/12, Louis Vuitton Malletier/Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale), Nanu-Nana Handelsgesellschaft mbH für Geschenkartikel & Co. KG

text:
               14.12.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 414/14

         Recurs formulat la 13 iulie 2015 de Louis Vuitton Malletier împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a doua) din 21 aprilie 2015 în cauza T-360/12, Louis Vuitton Malletier/Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale), Nanu-Nana Handelsgesellschaft mbH für Geschenkartikel & Co. KG
   (Cauza C-364/15 P)
   (2015/C 414/17)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Recurentă: Louis Vuitton Malletier (reprezentanți: P. Roncaglia, G. Lazzeretti, F. Rossi, N. Parrotta, avvocati)

      Celelalte părţi din procedură: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale), Nanu-Nana Handelsgesellschaft mbH für Geschenkartikel & Co. KG

      Concluziile recurentei

   Recurenta solicită Curții:

               —

               anularea Hotărârii Tribunalului (Camera a doua) din 21 aprilie 2015 în cauza T-360/12, notificată recurentei la 29 aprilie 2015;

               —

               obligarea OAPI la plata cheltuielilor de judecată efectuate de recurentă în cadrul prezentei proceduri;

               —

               obligarea Nanu-Nana la plata cheltuielilor de judecată efectuate de recurentă în cadrul prezentei proceduri.

      Motivele și principalele argumente

               1.

               Prin prezentul recurs, Louis Vuitton Malletier (denumită în continuare „Louis Vuitton” sau „recurenta”) solicită Curții de Justiție anularea Hotărârii Tribunalului din 21 aprilie 2015 în cauza T-360/12 , prin care Tribunalul (Camera a doua) a respins cererea formulată de Louis Vuitton împotriva Deciziei Camerei întâi de recurs a OAPI din 16 mai 2012, în cauza R 1854/2011-1, prin care s-a declarat nulitatea mărcii figurative comunitare nr. 658751 în totalitate, pentru lipsa caracterului distinctiv al acesteia.

               2.

               Prin prezentul recurs se urmărește să se demonstreze că Tribunalul a săvârșit o eroare atunci când a stabilit că articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul privind marca comunitară (RMC) (1) este aplicabil mărcii contestate.

               3.

               Prin confirmarea deciziei Camerei de recurs prin care a fost declarată nulitatea mărcii contestate pentru motivul că nu era distinctivă în mod intrinsec, Tribunalul a încălcat normele privind sarcina probei în procedurile de declarare a nulității.

               4.

               În special, recurenta susține că pentru a respecta principiul prezumției de validitate de care se bucură mărcile comunitare înregistrate și al repartizării sarcinii probei în cererile de declarare a nulității, Tribunalul ar fi trebuit să anuleze decizia atacată pentru motivul că Nanu-Nana nu a respectat sarcina probei care îi revenea, întrucât nu a fost în măsură să demonstreze care erau norma și uzanțele din sectorul relevant la data cererii de înregistrare a mărcii contestate și, prin urmare, că marca contestată nu s-a îndepărtat în mod semnificativ de acestea.

               5.

               În lumina considerațiilor care precedă, recurenta solicită Curții de Justiție anularea hotărârii atacate și obligarea atât a OAPI, cât și a Nanu-Nana, la plata cheltuielilor de judecată efectuate de recurentă în cadrul prezentei proceduri.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 207/2009 al Consiliului din 26 februarie 2009 privind marca comunitară (JO L 78, p. 1).


title: Cauza T-487/17: Acțiune introdusă la 3 august 2017 – UE/Comisia

text:
               23.10.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 357/19

         Acțiune introdusă la 3 august 2017 – UE/Comisia
   (Cauza T-487/17)
   (2017/C 357/24)
   Limba de procedură: engleză

      Părțile

      Reclamantă: UE (reprezentanți: S. Rodrigues și A. Tymen, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea Deciziei Comisiei Europene din 4 octombrie 2016 de respingere a cererilor reclamantei din 14 octombrie 2013;

               —

               la nevoie, anularea Deciziei Comisiei Europene din 26 aprilie 2017 de respingere a plângerii reclamantei din 5 ianuarie 2017;

               —

               despăgubirea reclamantei pentru prejudiciul moral și material suferit ca urmare a culpei pârâtei, evaluat la suma de 120 000 de euro (daune morale), 748 800 euro (beneficiul nerealizat) și 576 000 de euro (pierderea pensiei);

               —

               despăgubirea reclamantei pentru daunele cauzate în timpul și la capătul investigației referitoare la existența unui caz de hărțuire, evaluate la suma de 50 000 de euro;

               —

               rambursarea cheltuielilor de judecată efectuate de reclamantă.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă două motive.

               1.

               Primul motiv întemeiat pe încălcarea principiului bunei administrări, pe încălcarea articolului 41 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, pe încălcarea dreptului de a fi ascultat și pe încălcarea principiului contradictorialității.

               2.

               Al doilea motiv întemeiat pe eroarea vădită de apreciere, pe săvârșirea unor erori de fapt și pe încălcarea articolului 35 a doua teză din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene.


title: Cauza T-373/14: Acțiune introdusă la 26 mai 2014  – Petro Suisse Intertrade/Consiliul

text:
               11.8.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 261/36

         Acțiune introdusă la 26 mai 2014 – Petro Suisse Intertrade/Consiliul
   (Cauza T-373/14)
   2014/C 261/61
   Limba de procedură: engleză

      Părțile

      Reclamantă: Petro Suisse Intertrade Co. SA (Pully, Elveția) (reprezentanți: J. Grayston, Solicitor, P. Gjørtler, G. Pandey, D. Rovetta, D. Sellers și N. Pilkington, avocați)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei Consiliului cuprinse în scrisoarea din 14 martie 2014, adresată avocaților reclamantei, privind revizuirea listei persoanelor și entităților desemnate în anexa II la Decizia 2010/413/PESC a Consiliului privind adoptarea de măsuri restrictive împotriva Iranului, astfel cum a fost modificată prin Decizia 2012/829/PESC a Consiliului din 21 decembrie 2012 și în anexa IX la Regulamentul (UE) nr. 267/2012 privind măsuri restrictive împotriva Iranului, astfel cum a fost pus în aplicare prin Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 1264/2012 al Consiliului din 21 decembrie 2012, în măsura în care decizia atacată constituie un refuz de eliminare a reclamantei de pe lista persoanelor și a entităților cărora li se aplică aceste măsuri restrictive;

               —

               conexarea prezentei cauze cu cauza T-156/13 în conformitate cu articolul 50 alineatul (1) din Regulamentul de procedură;

               —

               obligarea Consiliului la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă două motive, întemeiate pe faptul că motivarea era insuficientă și că Consiliul a săvârșit o eroare vădită de apreciere.
   Reclamanta susține că deși este o filială a National Iranian Oil Company (NIOC), societate care este inclusă pe listă, Consiliul nu a dovedit că acest fapt aduce un avantaj economic statului iranian care ar fi contrar obiectivului urmărit de măsurile atacate.


title: Cauza C-292/13: Ordonanța președintelui Camerei a șasea a Curții din 21 mai 2014 – Fabryka Łożysk Tocznych-Kraśnik S.A./Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale), Impexmetal S.A.

text:
               11.8.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 261/18

         Ordonanța președintelui Camerei a șasea a Curții din 21 mai 2014 – Fabryka Łożysk Tocznych-Kraśnik S.A./Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale), Impexmetal S.A.
   (Cauza C-292/13) (1)

   2014/C 261/31
   Limba de procedură: polona
   Președintele Camera a șasea a dispus radierea cauzei.

      (1)  1 JO C 215, 27.7.2013.


title: Cauza T-142/11: Ordonanța Tribunalului din 6 iulie 2011 — SIR/Consiliul ( „Politica externă și de securitate comună — Măsuri restrictive adoptate având în vedere situația din Côte d'Ivoire — Retragere de pe lista persoanelor vizate — Acțiune în anulare — Nepronunțare asupra fondului” )

text:
               24.9.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 282/21

         Ordonanța Tribunalului din 6 iulie 2011 — SIR/Consiliul
   (Cauza T-142/11) (1)

   (Politica externă și de securitate comună - Măsuri restrictive adoptate având în vedere situația din Côte d'Ivoire - Retragere de pe lista persoanelor vizate - Acțiune în anulare - Nepronunțare asupra fondului)
   2011/C 282/44
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: Société ivoirienne de raffinage (SIR) (Abidjan, Côte d'Ivoire) (reprezentant: M. Ceccaldi, avocat)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: B. Driessen și A. Vitro, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare a Deciziei 2011/18/PESC a Consiliului din 14 ianuarie 2011 de modificare a Deciziei 2010/656/PESC a Consiliului de reînnoire a măsurilor restrictive impuse împotriva Côte d'Ivoire (JO L 11, p. 36) și a Regulamentului (UE) nr. 25/2011 al Consiliului din 14 ianuarie 2011 de modificare a Regulamentului (CE) nr. 560/2005 de impunere a anumitor măsuri restrictive specifice îndreptate împotriva anumitor persoane și entități având în vedere situația din (Côte d'Ivoire) (JO L 11, p. 1), în măsura în care aceste acte instituie măsuri restrictive cauzatoare de prejudicii reclamantei

      Dispozitivul

               1.

               Constată că nu mai este necesar să se pronunțe asupra fondului cauzei.

               2.

               Obligă Consiliul Uniunii Europene la plata cheltuielilor de judecată.

               3.

               Constată că nu este necesar să se pronunțe asupra cererii de intervenție a Comisiei Europene.

      (1)  JO C 130, 30.4.2011.


title: Cauza C-52/13: Cerere de decizie preliminară formulată de Consiglio di Stato (Italia) la 31 ianuarie 2013 — Posteshop SpA — Divisione Franchising Kipoint/Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato, Presidenza del Consiglio dei Ministri

text:
               27.4.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 123/11

         Cerere de decizie preliminară formulată de Consiglio di Stato (Italia) la 31 ianuarie 2013 — Posteshop SpA — Divisione Franchising Kipoint/Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato, Presidenza del Consiglio dei Ministri
   (Cauza C-52/13)
   2013/C 123/16
   Limba de procedură: italiana

      Instanța de trimitere

   Consiglio di Stato

      Părțile din cauza principală

      Apelantă: Posteshop SpA — Divisione Franchising Kipoint

      Intimată: Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato, Presidenza del Consiglio dei Ministri

      Întrebarea preliminară

   Directiva 2006/114/CE (1) trebuie interpretată în sensul că, în materie de protecție a comercianților, se referă la publicitatea care trebuie să fie, în același timp, atât înșelătoare, cât și comparativă ilegală sau la două fapte ilicite distincte și relevante în mod autonom, care sunt publicitatea înșelătoare și, respectiv, publicitatea comparativă ilegală?

      (1)  Directiva 2006/114/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 12 decembrie 2006 privind publicitatea înșelătoare și comparativă (JO L 376, p. 21, Ediție specială, 15/vol. 18, p. 229).


title: Cauza C-173/15: Cerere de decizie preliminară introdusă de Finanzgericht Düsseldorf (Germania) la 17 aprilie 2015 – GE Healthcare GmbH/Hauptzollamt Düsseldorf

text:
               20.7.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 236/23

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Finanzgericht Düsseldorf (Germania) la 17 aprilie 2015 – GE Healthcare GmbH/Hauptzollamt Düsseldorf
   (Cauza C-173/15)
   (2015/C 236/32)
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Finanzgericht Düsseldorf

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: GE Healthcare GmbH

      Pârât: Hauptzollamt Düsseldorf

      Întrebările preliminare

               1)

               Se pot include în valoarea în vamă și redevențele și drepturile de licență în sensul articolului 32 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (CEE) nr. 2913/92 (1) al Consiliului din 12 octombrie 1992 de instituire a Codului Vamal Comunitar (CV), în pofida faptului că nici la încheierea contractului, nici la data relevantă pentru nașterea datoriei vamale, care în litigiu rezultă de la articolul 201 alineatul (2) și de la articolul 214 alineatul (1) CV, nu s-a stabilit că se datorează redevențe și drepturi de licență?

               2)

               În cazul unui răspuns afirmativ la prima întrebare, se pot raporta redevențele și drepturile de licență pentru mărci, în sensul prevăzut la articolul 32 alineatul (1) litera (c) din CV, la mărfurile importate, deși ele se achită și pentru servicii și pentru utilizarea părții-cheie a denumirii grupului comun?

               3)

               În cazul unui răspuns afirmativ la a doua întrebare, pot fi redevențele și drepturile de licență pentru mărci, în sensul prevăzut la articolul 32 alineatul (1) litera (c) din CV, condiție de vânzare, pentru export, a mărfurilor importate destinate Comunității, în sensul articolului 32 alineatul (5) litera (b) din CV, în pofida faptului că plata lor a fost solicitată și achitată de o întreprindere legată de vânzător și de cumpărător?

               4)

               În cazul unui răspuns afirmativ la a treia întrebare și dacă, precum în speță, redevențele și drepturile de licență se raportează parțial la mărfurile importate și parțial la prestări de servicii ulterioare importului: din defalcarea corespunzătoare, care trebuie făcută numai în baza datelor obiective și cuantificabile, astfel cum este prevăzut la articolul 158 alineatul (3) din Regulamentul (CEE) nr. 2454/93 (2) al Comisiei din 2 iulie 1993 de stabilire a unor dispoziții de aplicare a Regulamentului (CEE) nr. 2913/92 al Consiliului de instituire a Codului Vamal Comunitar (Regulamentul de aplicare a CV) și în nota interpretativă, menționată în anexa 23 la Regulamentul de aplicare a CV, care este aferentă articolului 32 alineatul (2) din CV, rezultă că se poate corecta numai o valoare în vamă calculată conform articolului 29 CV sau, în cazul în care nu se poate determina valoarea în vamă în temeiul articolului 29 CV, defalcarea prevăzută la articolul 158 alineatul (3) din Regulamentul de aplicare a CV este posibilă și în cazul determinării valorii în vamă pe baza articolului 31 CV, în măsura în care aceste costuri nu sunt luate în considerare în altă parte?

      (1)  JO L 302, p. 1, Ediție specială, 02/vol. 5, p. 58.

      (2)  JO L 253, p. 1, Ediție specială, 02/vol. 7, p. 3.


title: Cauza T-82/13: Acțiune introdusă la 13 februarie 2013 — Panasonic și MT Picture Display/Comisia

text:
               6.4.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 101/28

         Acțiune introdusă la 13 februarie 2013 — Panasonic și MT Picture Display/Comisia
   (Cauza T-82/13)
   2013/C 101/57
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamante: Panasonic Corp. (Kadoma, Japonia) și MT Picture Display Co. Ltd (Matsuocho, Japonia) (reprezentanți: R. Gerrits și A.-H. Bischke, avocați, M. Hoskins, QC (Queen's Counsel) și S. Abram, Barrister)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamantele solicită Tribunalului:

               —

               anularea în totalitate sau în parte, după caz, a Deciziei Comisiei C(2012) 8839 final adoptate la 5 decembrie 2012 în cazul COMP/39437 — Tuburi pentru monitoare TV și monitoare de calculatoare, în măsura în care prin aceasta se constată că reclamantele au încălcat articolul 101 TFUE și articolul 53 din Acordul privind SEE;

               —

               anularea sancțiunilor aplicate reclamantelor sau reducerea acestor sancțiuni, după caz;

               —

               obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată efectuate de reclamante în cadrul prezentei proceduri.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii formulate, reclamantele invocă patru motive.

               1.

               Primul motiv, întemeiat pe încălcarea dreptului la un proces echitabil în ceea ce privește perioada de până la 10 februarie 2003, întrucât:

                           —

                           constatarea din decizia atacată conform căreia Matsushita Electric Industrial Co., Ltd. (denumită în continuare „MEI”) a participat la pretinsa încălcare unică și continuă a articolului 101 TFUE în ceea ce privește tuburile color (denumită în continuare înțelegerea „CPT”) în perioada anterioară datei de 10 februarie 2003 se întemeiază pe două motive care nu figurează în comunicarea privind obiecțiunile: în primul rând, faptul că MEI avea cunoștință despre înțelegerea CPT sau ar fi trebuit să aibă cunoștință despre aceasta și în al doilea rând faptul că MEI a adoptat o decizie strategică de a participa la înțelegerea CPT prin intermediul unor contacte bilaterale. În mod similar, în decizia atacată se invocă pentru prima dată în susținerea acestor acuzații anumite declarații verbale și elemente de probă justificative sau părți ale acestora;

                           —

                           includerea pentru prima dată a acestor acuzații și materiale în decizia atacată constituie o încălcare gravă a dreptului la apărare al Panasonic Corporation (denumită în continuare „Panasonic”), este inadmisibilă și impune anularea deciziei menționate adoptate împotriva MEI în ceea ce privește această perioadă.

               2.

               Al doilea motiv, întemeiat pe lipsa dovedirii faptului că MEI cunoștea sau ar fi trebuit să cunoască existența și/sau conținutul înțelegerii CPT în cursul perioadei anterioare datei de 10 februarie 2003, întrucât:

                           —

                           chiar dacă acuzațiile și/sau elementele de probă la care se face referire în cadrul primului motiv ar fi admisibile, Comisia nu a dovedit că MEI știa sau ar fi trebuit să știe că contactele bilaterale la care a participat făceau parte dintr-un plan general și că acest din urmă plan includea toate elementele constitutive ale pretinsei înțelegeri CPT;

                           —

                           elementele de probă invocate nu demonstrează nici că MEI a făcut o alegere strategică de a participa la înțelegerea CPT prin intermediul unor reuniuni bilaterale.

               3.

               Al treilea motiv, întemeiat pe lipsa dovedirii faptului că MEI/MT Picture Display Co., Ltd. (denumită în continuare „MTPD”) a participat începând cu 10 februarie 2003 la încălcarea unică și continuă identificată în decizia atacată, întrucât:

                           —

                           activitățile desfășurate în Europa și în Asia începând cu 10 februarie 2003 nu făceau parte dintr-un plan comun cu un obiectiv unic;

                           —

                           MEI/MTPD nu au participat la reuniuni multilaterale CPT în Europa;

                           —

                           în ceea ce privește contactele bilaterale ale MEI/MTPD din această perioadă, Comisia nu a dovedit că MEI/MTPD cunoștea sau ar fi trebuit să cunoască existența și/sau conținutul activităților din Europa ale înțelegerii multilaterale care implică alți destinatari ai deciziei atacate.

               4.

               Al patrulea motiv, întemeiat pe faptul că sancțiunea impusă Panasonic/MTPD ar trebui să fie anulată în totalitate și, în subsidiar, redusă, întrucât:

                           —

                           cu titlu principal, Panasonic/MTPD consideră că constatările privind încălcarea făcute împotriva lor ar trebui anulate în integralitate și că sancțiunea impusă fiecăreia dintre acestea ar trebui să fie anulată în totalitate;

                           —

                           cu titlu subsidiar, în cazul în care acțiunea în anulare formulată de Panasonic/MTPD este admisă în privința anumitor motive, dar nu în privința tuturor motivelor, sancțiunea impusă Panasonic/MTPD ar trebui să fie redusă în consecință;

                           —

                           în plus sau cu titlu subsidiar, chiar dacă constatarea încălcării este menținută, amenda impusă în sarcina Panasonic/MTPD este excesivă, deoarece decizia atacată utilizează o metodologie inadecvată care atribuie, în mod eronat, o valoare supradimensionată vânzărilor intragrup în scopul calculării amenzii;

                           —

                           în plus sau tot cu titlu subsidiar, în cazul în care nu este anulată în totalitate, amenda impusă în sarcina Panasonic/MTPD ar trebui să fie redusă, ținând seama de implicarea mai redusă a acestora în pretinsa înțelegere CPT.


title: Cauza F-137/14: Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera întâi) din 5 februarie 2016 – GV/SEAE [Funcție publică — Personal al SEAE — Agent contractual — Contract pe perioadă nedeterminată — Articolul 47 litera (c) din RAA — Motive de concediere — Ruperea legăturii de încredere — Dreptul de a fi ascultat — Articolul 41 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene — Principiul bunei administrări — Prejudiciu material — Prejudiciu moral]

text:
               21.3.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 106/47

         Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera întâi) din 5 februarie 2016 – GV/SEAE
   (Cauza F-137/14) (1)

   ([Funcție publică - Personal al SEAE - Agent contractual - Contract pe perioadă nedeterminată - Articolul 47 litera (c) din RAA - Motive de concediere - Ruperea legăturii de încredere - Dreptul de a fi ascultat - Articolul 41 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene - Principiul bunei administrări - Prejudiciu material - Prejudiciu moral])
   (2016/C 106/57)
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamant: GV (reprezentant: H. Tettenborn, avocat)

      Pârât: Serviciul European de Acțiune Externă (reprezentanți: S. Marquardt și M. Silva, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare a Deciziei SEAE de reziliere a contractului de muncă pe perioadă nedeterminată a reclamantului și cerere de despăgubiri și de daune-interese pentru prejudiciile moral și material suferite

      Dispozitivul

               1)

               Anulează Decizia din 29 ianuarie 2014 prin care directorul Direcției „Resurse umane” al Serviciului European de Acțiune Externă, care acționează în calitate de autoritate abilitată să încheie contracte de angajare, a decis rezilierea contractului de muncă al GV cu începere de la data de 31 august 2014.

               2)

               Obligă Serviciul European de Acțiune Externă la plata sumei de 5 000 de euro către GV pentru repararea prejudiciului moral suferit de acesta din urmă.

               3)

               Respinge în rest acțiunea.

               4)

               Serviciul European de Acțiune Externă suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de GV.

      (1)  JO C 34, 2.2.2015, p. 54.


title: Cauza T-350/08: Ordonanța Tribunalului din 18 martie 2010 — Papierfabrik Hamburger-Spremberg/Comisia

text:
               22.5.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 134/50

         Ordonanța Tribunalului din 18 martie 2010 — Papierfabrik Hamburger-Spremberg/Comisia
   (Cauza T-350/08) (1)

   2010/C 134/82

      Limba de procedură: germana

   Președintele Camerei a treia a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 272, 25.10.2008.


title: Cauza T-175/09 P: Recurs introdus la 27 aprilie 2009 de Consiliul Uniunii Europene împotriva Hotărârii pronunțate la 17 februarie 2009 de Tribunalul Funcției Publice în cauza F-51/08, Stols/Consiliul

text:
               18.7.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 167/15

         Recurs introdus la 27 aprilie 2009 de Consiliul Uniunii Europene împotriva Hotărârii pronunțate la 17 februarie 2009 de Tribunalul Funcției Publice în cauza F-51/08, Stols/Consiliul
   (Cauza T-175/09 P)
   2009/C 167/31
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Recurent: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: M. Bauer și G. Kimberley, agenți)

      Cealaltă parte în proces: Willem Stols (Halsteren, Țările de Jos)

      Concluziile recurentului

               —

               Anularea Hotărârii TFP pronunțate la 17 februarie 2009 în cauza F-51/08 (Willem Stols/Consiliul);

               —

               respingerea acțiunii din 21 mai 2008 prin care domnul Stols a solicitat anularea deciziei din 16 iulie 2007 prin care Consiliul a refuzat să îl înscrie pe lista persoanelor promovate la gradul AST 11 în cadrul exercițiului de promovare 2007 și anularea deciziei din 5 februarie 2008 prin care secretarul general adjunct al Consiliului, în calitate de AIPN, a respins reclamația sa introdusă în temeiul articolului 90 alineatul (2) din statut;

               —

               obligarea pârâtului la plata tuturor cheltuielilor de judecată efectuate în primă instanță și în recurs.

      Motivele și principalele argumente

   Prin intermediul prezentului recurs, Consiliul Uniunii Europene solicită anularea Hotărârii Tribunalului Funcției Publice (TFP) pronunțate la 17 februarie 2009 în cauza Stols/Consiliul, F-51/08, prin care TFP a anulat deciziile Consiliului prin care se refuză promovarea domnului Stols la gradul AST 11 în cadrul exercițiului de promovare 2007.
   În susținerea recursului, Consiliul invocă două motive întemeiate pe:

               —

               o eroare de drept, în măsura în care TFP ar fi depășit limitele impuse de jurisprudență controlului instanței comunitare în ceea ce privește larga putere de apreciere de care dispune AIPN pentru examinarea comparativă a meritelor funcționarilor candidați la o promovare;

               —

               o încălcare a obligației de motivare, întrucât hotărârea atacată este afectată de numeroase lacune și inexactități, astfel încât nu se poate înțelege în ce temei TFP a ajuns efectiv la concluzia existenței unei erori vădite din partea Consiliului.


title: Cauza F-65/06: Ordonanța Tribunalului Funcției Publice (Camera întâi) din 28 septembrie 2011 — Pereira Sequeira/Comisia [Funcție publică — Funcționari — Numire — Concurs intern publicat înainte de 1 mai 2004 — Agenți temporar înscris pe lista candidaților eligibili înainte de 1 mai 2006 — Încadrare în grad — Articolul 5 alineatul (4) și articolul 12 alineatul (3) din anexa XIII la statut — Indemnizație de secretariat — Acțiune în parte vădit inadmisibilă și în parte vădit nefondată]

text:
               19.11.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 340/38

         Ordonanța Tribunalului Funcției Publice (Camera întâi) din 28 septembrie 2011 — Pereira Sequeira/Comisia
   (Cauza F-65/06) (1)

   (Funcție publică - Funcționari - Numire - Concurs intern publicat înainte de 1 mai 2004 - Agenți temporar înscris pe lista candidaților eligibili înainte de 1 mai 2006 - Încadrare în grad - Articolul 5 alineatul (4) și articolul 12 alineatul (3) din anexa XIII la statut - Indemnizație de secretariat - Acțiune în parte vădit inadmisibilă și în parte vădit nefondată)
   2011/C 340/76
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: Rosa Maria Pereira Sequeira (Bruxelles, Belgia) (reprezentanți: inițial T. Bontinck și J. Feld, avocați, ulterior T. Bontinck și S. Woog, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: J. Currall și H. Krämer, agenți)

      Obiectul

   Anularea deciziei AIPN notificate reclamantei la 19 septembrie 2005, prin care aceasta din urmă, agent temporar care a reușit la concursul intern COM/PC/04, a fost numită funcționar cu încadrarea în gradul C*1, în temeiul dispozițiilor anexei XIII la statut

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Fiecare parte suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 165, 15.7.2006, p. 36.


title: Cauza T-389/11: Hotărârea Tribunalului din 12 iulie 2012 — Guccio Gucci/OAPI — Chang Qing Qing (GUDDY) [ „Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale GUDDY — Marca comunitară verbală anterioară GUCCI — Motiv relativ de refuz — Risc de confuzie — Caracter distinctiv ridicat al mărcii anterioare ca urmare a cunoașterii acesteia de către public — Probă — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 — Obligația de motivare — Articolul 75 din Regulamentul nr. 207/2009” ]

text:
               25.8.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 258/20

         Hotărârea Tribunalului din 12 iulie 2012 — Guccio Gucci/OAPI — Chang Qing Qing (GUDDY)
   (Cauza T-389/11) (1)

   (Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale GUDDY - Marca comunitară verbală anterioară GUCCI - Motiv relativ de refuz - Risc de confuzie - Caracter distinctiv ridicat al mărcii anterioare ca urmare a cunoașterii acesteia de către public - Probă - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 - Obligația de motivare - Articolul 75 din Regulamentul nr. 207/2009)
   2012/C 258/37
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Guccio Gucci SpA (Florența, Italia) (reprezentant: F. Jacobacci, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: V. Melgar, agent)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI: Chang Qing Qing (Florența)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva deciziei Camerei întâi de recurs a OAPI din 14 aprilie 2011 (cauza R 143/2010-1) privind o procedură de opoziție între Guccio Gucci SpA și domnul Chang Qing Qing

      Dispozitivul

               1.

               Anulează decizia Camerei întâi de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI) din 14 aprilie 2011 (cauza R 143/2010-1) în ceea ce privește, pe de o parte, produsele din clasa 9 din Aranjamentul de la Nisa privind clasificarea internațională a produselor și serviciilor în vederea înregistrării mărcilor din 15 iunie 1957, cu revizuirile și modificările ulterioare, precum și, pe de altă parte, pietrele și metalele prețioase din clasa 14 din acordul menționat.

               2.

               Obligă OAPI la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 282, 24.9.2011.


title: Cauza C-514/08: Ordonanța președintelui Curții din 24 martie 2009 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Tribunal de première instance de Namur — Belgia) — Atenor Group SA/État belge

text:
               20.6.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 141/36

         Ordonanța președintelui Curții din 24 martie 2009 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Tribunal de première instance de Namur — Belgia) — Atenor Group SA/État belge
   (Cauza C-514/08) (1)

   2009/C 141/72

      Limba de procedură: franceza

   Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 32, 7.2.2009.


title: Cauza T-303/10: Acțiune introdusă la 19 iulie 2010 — Wam/Comisia

text:
               11.9.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 246/38

         Acțiune introdusă la 19 iulie 2010 — Wam/Comisia
   (Cauza T-303/10)
   ()
   2010/C 246/65
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Reclamantă: Wam SpA (Modena, Italia) (reprezentanți: G. Roberti și I. Perego, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile reclamantei

               —

               Anularea, în tot sau în parte, a deciziei atacate, în măsura în care Comisia:

               —

               declară că WAM a beneficiat de un ajutor de stat nelegal, în sensul articolului 107 alineatul (1) TFUE, în temeiul contractului de finanțare din anul 1995 și al contractului de finanțare din anul 2000, ambele încheiate în temeiul articolului 2 din Legea 394/1981;

               —

               declară că ajutoarele prevăzute în contractul de finanțare din anul 1995 și în contractul de finanțare din anul 2000 sunt incompatibile cu piața comună;

               —

               impune recuperarea ajutoarelor incompatibile, la valoarea stabilită, și prevede, pe de altă parte, majorarea sumelor care trebuie recuperate cu dobânzi până la recuperarea efectivă și începând de la data la care ajutoarele în cauză au fost acordate WAM;

               —

               obligarea Comisiei Europene la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Decizia atacată este aceeași cu cea care face obiectul cauzei T-257/10, Italia/Comisia (1).
   WAM invocă șapte motive în susținerea acțiunii sale, considerând că Comisia Europeană:

               —

               a aplicat în mod eronat articolul 107 alineatul (1) TFUE în speță și, în orice caz, a efectuat o apreciere eronată a situației de fapt și nu și-a motivat suficient decizia, în măsura în care a considerat că ajutoarele sub formă de subvenții la dobândă primite de WAM pentru acțiuni de intrare pe piață în țări terțe erau de natură să prejudicieze comerțul intracomunitar și să denatureze concurența, îndepărtându-se astfel de considerațiile expuse anterior în această privință de Curte în hotărârea pronunțată în cauza C-494/06 P (2) și de Tribunal în hotărârea pronunțată în cauza T-316/04 (3), cu încălcarea articolului 266 TFUE;

               —

               a considerat în mod eronat și fără motiv că articolul 107 alineatul (1) TFUE era aplicabil finanțărilor în cauză, fără a ține seama de principiile și de normele aplicate chiar de Comisie unor măsuri similare de susținere destinate unor acțiuni de intrare pe piață în țări terțe. Comisia a refuzat să considere că aceste finanțări au fost acordate în cadrul regimului instituit prin Legea 394/1981 și în plus a încălcat articolul 108 alineatul (1) TFUE și articolul 1 litera (b) din Regulamentul nr. 659/99;

               —

               în mod eronat, fără a prezenta o motivare adecvată, a ajuns la concluzia că ajutoarele de care a beneficiat WAM erau în parte incompatibile cu piața comună, încălcând în consecință articolul 107 alineatul (3) litera (c) TFUE, precum și regulamentul de minimis și regulamentele de exceptare pe categorii;

               —

               a calculat în mod eronat echivalentul în subvenție al ajutoarelor sub forma subvențiilor de dobândă primite de WAM;

               —

               nu a inițiat procedura în temeiul articolului 108 alineatul (2) TFUE pentru adoptarea din nou a deciziei anulate anterior de Curte și de Tribunal, încălcând astfel dreptul la apărare al WAM;

               —

               a încălcat principiile bunei administrări și diligenței, în special, prin durata excesivă a procedurii administrative.

      (1)  Nepublicată încă în JO.

      (2)  Hotărârea Curții din 30 aprilie 2009, Comisia/Italia și Wam C-494/06 P, Rep., p. I-3639.

      (3)  Ordonanța Tribunalului din 10 noiembrie 2004, Wam/Comisia, T-316/04, Rec., p. II-3917.


title: Cauza C-481/09: Acțiune introdusă la 27 noiembrie 2009 — Comisia Comunităților Europene/Republica Cehă

text:
               30.1.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 24/41

         Acțiune introdusă la 27 noiembrie 2009 — Comisia Comunităților Europene/Republica Cehă
   (Cauza C-481/09)
   2010/C 24/71
   Limba de procedură: ceha

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: S. Pardo Quintillán, M. Thomannová-Körnerová, zmocněnci)

      Pârâtă: Republica Cehă

      Concluziile reclamantei

               —

               Constatarea faptului că, prin neadoptarea tuturor actelor cu putere de lege și a actelor administrative necesare pentru a se conforma Directivei 2006/7/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 15 februarie 2006 privind gestionarea calității apei pentru scăldat și de abrogare a Directivei 76/160/CEE (1) sau, în orice caz, prin necomunicarea acestora Comisiei, Republica Cehă nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 18 din această directivă,

               —

               obligarea Republicii Cehe la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Termenul de transpunere a directivei în ordinea juridică națională a expirat la 24 martie 2008.

      (1)  JO L 64, p. 37, Ediție specială, 15/vol. 15, p. 229.


title: Cauza T-573/10: Acțiune introdusă la 23 decembrie 2010 — Octapharma Pharmazeutika/EMEA

text:
               19.2.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 55/27

         Acțiune introdusă la 23 decembrie 2010 — Octapharma Pharmazeutika/EMEA
   (Cauza T-573/10)
   2011/C 55/49
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Octapharma Pharmazeutika Produktionsgesellschaft mbH (Viena, Austria) (reprezentanți: I. Brinker și T. Holzmüller, avocați, și J. Schwarze, profesor)

      Pârâtă: Agenția Europeană pentru Medicamente

      Concluziile reclamantei

               —

               Anularea scrisorii adresate reclamantei la 21 octombrie 2010 de către Agenția Europeană pentru Medicamente (EMEA), în măsura în care se refuză rambursarea taxelor plătite nejustificat, în valoare de 180 700 euro;

               —

               obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată, potrivit articolului 87 alineatul (2) din Regulamentul de procedură al Tribunalului.

      Motivele și principalele argumente

   Reclamanta invocă patru motive în susținerea acțiunii.
   1.   Primul motiv: încălcarea principiului legalității administrației coroborat cu normele juridice privind perceperea taxelor
   În această privință, reclamanta susține că EMEA a refuzat restituirea taxelor în temeiul unui barem nelegal adoptat de aceasta. Potrivit reclamantei, EMEA a depășit marja de apreciere de care dispune întemeindu-și decizia atacată pe o reglementare care încalcă principiile generale și speciale ale calculului taxelor. Reclamanta susține în special că baremul taxelor nu este prevăzut de Regulamentul (CE) nr. 297/95 (1). Potrivit reclamantei, taxa percepută încalcă principiile unei perceperi moderate și adecvate a taxelor. În plus, reclamanta critică taxa percepută ca fiind vădit disproporționată față de taxele percepute pentru primele certificări și pentru înnoirea anuală a certificărilor și față de practica administrativă tradițională.
   2.   Al doilea motiv: încălcarea principiului proporționalității
   În această privință, reclamanta susține că încălcarea principiului proporționalității este evidentă atunci când se compară taxa percepută cu taxele aplicabile celorlalte servicii oferite de EMEA. Deși alte certificări referitoare la dosarul standard al plasmei determină o sarcină administrativă comparabilă sau mai ridicată, reclamanta susține că taxele aplicabile acestor certificări sunt mai scăzute. O comparație între practica ultimilor ani în materie de taxe și munca administrativă facturată în speță demonstrează, potrivit reclamantei, că taxa percepută nu este deloc proporțională cu munca efectuată.
   3.   Al treilea motiv: încălcarea principiului protecției încrederii legitime față de modificarea bruscă a unei practici administrative
   În cadrul celui de al treilea motiv, reclamanta susține că EMEA a încălcat principiul protecției încrederii legitime întrucât s-a îndepărtat brusc de practica sa obișnuită în materia taxelor, în mod imprevizibil și incomprehensibil pentru reclamantă și pentru celelalte persoane vizate. La stabilirea taxelor, pârâta nu a respectat cadrul juridic relevant și marja de apreciere de care dispunea, astfel încât reclamanta poate invoca protecția încrederii sale legitime. În opinia reclamantei, este deosebit de grav, în acest context, că EMEA, înainte de adoptarea deciziei atacate, a revenit la vechea practică în materie de taxe.
   4.   Al patrulea motiv: încălcarea obligației de continuitate și de coerență a acțiunii administrative
   În această privință, reclamanta susține că respectiva creștere bruscă a taxelor, limitată la o perioadă scurtă, este în contradicție cu obligația de continuitate și de coerență a acțiunii administrative, astfel cum este codificată în „Codul bunei conduite administrative pentru personalul Comisiei Europene în relațiile cu publicul” și astfel cum rezultă din dreptul la bună administrare prevăzut la articolul 41 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene. Potrivit practicii tradiționale a EMEA în materia taxelor, aceeași muncă administrativă ar fi trebuit să conducă la o taxă net inferioară potrivit unei alte metode de calcul. Cu privire la acest aspect, reclamanta afirmă că practica administrativă a fost modificată în mod nejustificat. În plus, reclamanta susține că EMEA, ținând cont de termenele speciale și de creșterea considerabilă a taxei în raport cu anii precedenți, ar fi trebuit cel puțin să reacționeze, în cazul reclamantei, aplicând o dispoziție derogatorie sau o dispoziție tranzitorie.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 297/95 al Consiliului din 10 februarie 1995 privind taxele datorate Agenției Europene pentru Evaluarea Medicamentelor (JO L 35, p. 1, Ediție specială, 13/vol. 14, p. 253).


title: Cauza C-354/09: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Hoge Raad der Nederlanden la 3 septembrie 2009 — Gaston Schul BV/Staatssecretaris van Financiën

text:
               21.11.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 282/28

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Hoge Raad der Nederlanden la 3 septembrie 2009 — Gaston Schul BV/Staatssecretaris van Financiën
   (Cauza C-354/09)
   2009/C 282/48
   Limba de procedură: olandeza

      Instanța de trimitere

   Hoge Raad der Nederlanden (Țările de Jos)

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Gaston Schul BV

      Pârât: Staatssecretaris van Financiën

      Întrebarea preliminară

   În cazul înscrierii ulterioare în cadrul evidenței contabile, în sensul articolului 220 din Codul vamal comunitar (1), trebuie să se considere că este îndeplinită condiția impusă de articolul 33 initio din Codul vamal comunitar de excludere din valoarea în vamă a taxelor la import atunci când vânzătorul și compărătorul mărfurile vizate au convenit asupra condiției de livrare „delivered duties paid” și au menționat această clauză în declarația vamală, chiar dacă aceștia, cu ocazia stabilirii prețului tranzacției, au considerat — în mod eronat — că nu ar fi datorate taxe vamale la importul mărfurilor în Comunitate și, prin urmare, nu s-a menționat vreun cuantum al taxelor vamale pe factură și în declarație ori cu ocazia acesteia?

      (1)  Regulamentul (CEE) nr. 2913/92 al Consiliului din 12 octombrie 1992 de instituire a Codului vamal comunitar (JO L 302, p. 1, Ediție specială 02/vol. 5, p. 58).


title: Cauza C-118/13: Cerere de decizie preliminară introdusă de Landesarbeitsgerichts Hamm (Germania) la 14 martie 2013 — Gülay Bollacke/K + K Klaas & Kock B.V. & Co. KG

text:
               15.6.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 171/10

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Landesarbeitsgerichts Hamm (Germania) la 14 martie 2013 — Gülay Bollacke/K + K Klaas & Kock B.V. & Co. KG
   (Cauza C-118/13)
   2013/C 171/20
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Landesarbeitsgericht Hamm

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Gülay Bollacke

      Pârâtă: K + K Klaas & Kock B.V. & Co. KG

      Întrebările preliminare

               1.

               Articolul 7 alineatul (1) din Directiva 2003/88/CE (1) trebuie interpretat în sensul că se opune unor dispoziții sau unor practici naționale potrivit cărora dreptul la perioada minimă de concediu anual plătit încetează în totalitate la decesul lucrătorului, adică pe lângă dreptul nerealizabil de exonerare de obligația de muncă și dreptul la plata remunerației pentru concediu?

               2.

               Articolul 7 alineatul (2) din Directiva 2003/88/CE trebuie interpretat în sensul că dreptul la o indemnizație financiară pentru perioada minimă de concediu anual plătit în cazul încetării raportului de muncă este legat într-o asemenea măsură de persoana lucrătorului încât doar acesta poate pretinde respectivul drept pentru a putea realiza și într-un moment ulterior obiectivele de odihnă și recreație care au legătură cu acordarea concediului anual plătit?

               3.

               Articolul 7 alineatul (1) din Directiva 2003/88/CE trebuie interpretat în sensul că din perspectiva protecției siguranței și a sănătății lucrătorilor atunci când organizează programul de lucru angajatorul este obligat să acorde efectiv lucrătorului concediu până la sfârșitul anului calendaristic sau cel târziu până la expirarea unei perioade de report relevante pentru raportul de muncă, fără a fi relevant aspectul dacă lucrătorul a depus o cerere de concediu?

      (1)  Directiva 2003/88/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 4 noiembrie 2003 privind anumite aspecte ale organizării timpului de lucru (JO L 299, p. 9, Ediție specială, 05/vol. 7, p. 3).


title: Cauza C-496/16: Cerere de decizie preliminară introdusă de Hanseatisches Oberlandesgericht in Bremen (Germania) la 16 septembrie 2016 – Procedură penală împotriva lui Pál Aranyosi

text:
               19.12.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 475/11

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Hanseatisches Oberlandesgericht in Bremen (Germania) la 16 septembrie 2016 – Procedură penală împotriva lui Pál Aranyosi
   (Cauza C-496/16)
   (2016/C 475/16)
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Hanseatisches Oberlandesgericht in Bremen

      Părțile din procedura principală

   Pál Aranyosi

      Cealaltă parte: Generalstaatsanwaltschaft Bremen

      Întrebările preliminare

               1)

               Articolul 1 alineatul (3), articolul 5 și articolul 6 alineatul (1) din Decizia-cadru 2002/584/JAI a Consiliului din 13 iunie 2002 privind mandatul european de arestare și procedurile de predare între statele membre (1) trebuie interpretate în sensul că, în cazul unei decizii de extrădare în scopul urmăririi penale, statul membru de executare trebuie să înlăture riscul real ca, din cauza condițiilor detenției sale, inculpatul să fie supus unui tratament inuman sau degradant, în sensul articolului 4 din Carta drepturilor fundamentele a Uniunii, numai în primul penitenciar în care inculpatul urmează să fie încarcerat după predarea sa statului membru emitent?

               2)

               În cadrul deciziei sale, statul membru de executare are obligația să înlăture și riscul real ca, în cazul condamnării inculpatului, acesta din urmă să fie supus unui tratament inuman sau degradant ca urmare a condițiilor detenției sale ulterioare?

               3)

               Statul membru de executare are obligația să înlăture acest risc și în eventualitatea în care inculpatul este transferat în alte centre de detenție?

      (1)  JO L 190, p. 1, Ediție specială, 19/vol. 6, p. 3.


title: Cauzele conexate T-355/04 și T-446/04: Hotărârea Tribunalului din 19 ianuarie 2010 — Co-Frutta/Comisia [ Acces la documente — Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 — Documente referitoare la piața comunitară a importurilor de banane — Respingere implicită a cererii de acces urmată de o respingere expresă a acesteia — Acțiune în anulare — Admisibilitate — Excepție privind protecția intereselor comerciale ale unui terț — Respectarea termenelor — Acord prealabil al statului membru — Obligația de motivare ]

text:
               27.2.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 51/30

         Hotărârea Tribunalului din 19 ianuarie 2010 — Co-Frutta/Comisia
   (Cauzele conexate T-355/04 și T-446/04) (1)

   („Acces la documente - Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 - Documente referitoare la piața comunitară a importurilor de banane - Respingere implicită a cererii de acces urmată de o respingere expresă a acesteia - Acțiune în anulare - Admisibilitate - Excepție privind protecția intereselor comerciale ale unui terț - Respectarea termenelor - Acord prealabil al statului membru - Obligația de motivare”)
   2010/C 51/57
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Reclamantă: Co-Frutta Soc. Coop. (Padoue, Italia) (reprezentanți: W. Viscardini și G. Donà, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: inițial L. Visaggio și P. Aalto, ulterior P. Aalto și L. Prete, agenți)

      Obiectul

   În cauza T-355/04, o cerere de anulare a Deciziei Comisiei din 28 aprilie 2004 de respingere a unei cereri inițiale de acces la date referitoare la operatorii înregistrați în Comunitate pentru importul de banane și o cerere de anulare a deciziei implicite a Comisiei de respingere a cererii de confirmare a accesului, precum și, în cauza T-446/04, o cerere de anulare a deciziei explicite a Comisiei din 10 august 2004 de respingere a cererii de acces la respectivele date

      Dispozitivul

               1.

               Nu mai este necesară pronunțarea asupra fondului acțiunii în cauza T-355/04.

               2.

               Respinge acțiunea din cauza T-446/04.

               3.

               Obligă Co Frutta Soc. coop. la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 262, 23.10.2004.