title: Cauza T-224/21: Acțiune introdusă la 27 aprilie 2021 – PepsiCo/EUIPO (Smartfood)

text:
               14.6.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 228/40

      Acțiune introdusă la 27 aprilie 2021 – PepsiCo/EUIPO (Smartfood)
      (Cauza T-224/21)
      (2021/C 228/52)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: PepsiCo, Inc. (Raleigh, Carolina de Nord, Statele Unite) (reprezentanți: V. von Bomhard și J. Fuhrmann, lawyers)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Marca în litigiu: înregistrarea internațională care desemnează Uniunea Europeană a mărcii figurative Smartfood în culori – cererea de înregistrare nr. 18 170 180

         Decizia atacată: Decizia Camerei a patra de recurs a EUIPO din 12/02/2021 în cauza R 1947/2020-4

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                  obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele invocate

                  —

                  încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului;

                  —

                  încălcarea articolului 94 alineatul (1) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.


title: Cauza T-225/21: Acțiune introdusă la 27 aprilie 2021 – Ryanair/Comisia

text:
               14.6.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 228/40

      Acțiune introdusă la 27 aprilie 2021 – Ryanair/Comisia
      (Cauza T-225/21)
      (2021/C 228/53)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Ryanair DAC (Swords, Irlanda) (reprezentanți: E. Vahida, F-C. Laprévote, S. Rating, V. Blanc și I. Metaxas-Maranghidis, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei pârâtei din 4 septembrie 2020 privind ajutorul de stat SA.58114 (2020/N) – Italia – COVID-19 aid to Alitalia (1) și

                  —

                  obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamanta invocă cinci motive.

                  1.

                  Primul motiv este întemeiat pe abuzul de putere al pârâtei și pe aplicarea în mod eronat de către aceasta a articolului 107 alineatul (2) litera (b) TFEU prin faptul că a dat prioritate examinării ajutorului și a suspendat investigațiile referitoare la ajutorul pentru salvare nelegal acordat Alitalia în anii 2017 și 2019.

                  2.

                  Al doilea motiv este întemeiat pe aplicarea în mod eronat de către pârâtă a articolului 107 alineatul (2) litera (b) TFEU și pe săvârșirea de către aceasta a unor erori vădite de apreciere în ceea ce privește examinarea proporționalității ajutorului acordat pentru compensarea pagubelor cauzate de COVID-19.

                  3.

                  Al treilea motiv este întemeiat pe încălcarea de către pârâtă a unor dispoziții specifice din TFEU și a principiilor generale de drept al Uniunii care au stat la baza liberalizării transportului aerian în Uniune de la sfârșitul anilor 1980 (și anume, nediscriminare, liberă circulație a serviciilor – aplicate transportului aerian prin Regulamentul nr. 1008/2008 (2) – și libertate de stabilire).

                  4.

                  Al patrulea motiv este întemeiat pe faptul că pârâta nu a inițiat procedura oficială de investigare în pofida unor dificultăți serioase și a încălcat drepturile procedurale ale reclamantei.

                  5.

                  Al cincilea motiv este întemeiat pe încălcarea de către pârâtă a obligației de motivare.

         (1)  JO 2021, C 41, p. 6.

         (2)  Regulamentul (CE) nr. 1008/2008 al Parlamentului European și al Consiliului din 24 septembrie 2008 privind normele comune pentru operarea serviciilor aeriene în Comunitate (reformare) (Text cu relevanță pentru SEE) (JO 2008, L 293, p. 3).


title: Cauza T-226/21: Acțiune introdusă la 27 aprilie 2021 – Retail Royalty/EUIPO – Fashion Energy (Dispozitiv în forma unui vultur)

text:
               14.6.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 228/41

      Acțiune introdusă la 27 aprilie 2021 – Retail Royalty/EUIPO – Fashion Energy (Dispozitiv în forma unui vultur)
      (Cauza T-226/21)
      (2021/C 228/54)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Retail Royalty Co. (Las Vegas, Nevada, Statele Unite) (reprezentanți: J. Bogatz și Y. Stone, avocați)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Fashion Energy Srl (Milano, Italia)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Titularul mărcii în litigiu: reclamanta

         Marca în litigiu: marca Uniunii Europene figurativă (Dispozitiv în forma unui vultur) – marca Uniunii Europene nr. 5 066 113

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de declarare a nulității

         Decizia atacată: Decizia Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 10 februarie 2021 în cauza R 2813/2019-5

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                  obligarea EUIPO și a celeilalte părți din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs la plata cheltuielilor de judecată efectuate de reclamantă.

         Motivele invocate

                  —

                  încălcarea articolului 58 alineatul (1) litera (a), a articolului 58 alineatul (2) și a articolului 18 alineatul (1) din Regulamentul (EU) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului, precum și a articolului 19 alineatul (1) din Regulamentul delegat (UE) nr. 2018/625 al Comisiei coroborat cu articolul 10 alineatul (3) din Regulamentul delegat (UE) nr. 2018/625 al Comisiei;

                  —

                  încălcarea articolului 94 alineatul (1) din Regulamentul (EU) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.


title: Cauza C-26/21 P: Recurs introdus la 18 ianuarie 2021 de Dermavita Co. Ltd împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a treia) din 18 noiembrie 2020 în cauza T-643/19, Dermavita/EUIPO – Allergan Holdings France (JUVEDERM ULTRA)

text:
               21.6.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 242/2

      Recurs introdus la 18 ianuarie 2021 de Dermavita Co. Ltd împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a treia) din 18 noiembrie 2020 în cauza T-643/19, Dermavita/EUIPO – Allergan Holdings France (JUVEDERM ULTRA)
      (Cauza C-26/21 P)
      (2021/C 242/03)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Recurentă: Dermavita Co. Ltd (reprezentant: D. Todorov, avocat)

         Cealaltă parte din procedură: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO), Allergan Holdings France SAS
      Prin Ordonanța din 4 mai 2021, Curtea (Camera de admitere în principiu a recursurilor) a decis ca recursul să nu fie admis în principiu și a dispus ca Dermavita Co. Ltd să suporte propriile cheltuieli de judecată.


title: Cauza C-80/21: Cerere de decizie preliminară introdusă de Sąd Rejonowy dla Warszawy – Śródmieścia w Warszawie (Polonia) la 8 februarie 2021 – E.K., S.K./D.B.P.

text:
               21.6.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 242/3

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Sąd Rejonowy dla Warszawy – Śródmieścia w Warszawie (Polonia) la 8 februarie 2021 – E.K., S.K./D.B.P.
      (Cauza C-80/21)
      (2021/C 242/04)
      Limba de procedură: polona

         Instanța de trimitere

      Sąd Rejonowy dla Warszawy – Śródmieścia w Warszawie

         Părțile din procedura principală

         Reclamanți: E.K., S.K.

         Pârâtă: D.B.P.

         Întrebările preliminare

                  1)

                  Articolul 6 alineatul (1) și articolul 7 alineatul (1) din Directiva 93/13/CEE (1) a Consiliului din 5 aprilie 1993 privind clauzele abuzive în contractele încheiate cu consumatorii trebuie interpretate în sensul că se opun interpretării judiciare a dispozițiilor naționale potrivit căreia instanța nu consideră întreaga clauză contractuală ca fiind abuzivă, ci numai o parte din aceasta, astfel încât respectiva clauză rămâne parțial efectivă?

                  2)

                  Articolul 6 alineatul (1) și articolul 7 alineatul (1) din Directiva 93/13/CEE a Consiliului din 5 aprilie 1993 privind clauzele abuzive în contractele încheiate cu consumatorii trebuie interpretate în sensul că se opun interpretării judiciare a dispozițiilor naționale potrivit căreia, odată ce instanța a stabilit caracterul abuziv al unei clauze contractuale fără de care contractul nu ar putea continua să existe, poate modifica restul contractului prin interpretarea declarațiilor pe proprie răspundere ale părților pentru a evita nulitatea unui contract care este favorabil consumatorului?

         (1)  JO 1993, L 95, p. 29, Ediție specială, 15/vol. 2, p. 273.


title: Cauza C-81/21: Cerere de decizie preliminară introdusă de Sąd Rejonowy dla Warszawy – Śródmieścia w Warszawie (Polonia) la 9 februarie 2021 – B.S., W.S./M.

text:
               21.6.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 242/3

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Sąd Rejonowy dla Warszawy – Śródmieścia w Warszawie (Polonia) la 9 februarie 2021 – B.S., W.S./M.
      (Cauza C-81/21)
      (2021/C 242/05)
      Limba de procedură: polona

         Instanța de trimitere

      Sąd Rejonowy dla Warszawy – Śródmieścia w Warszawie

         Părțile din procedura principală

         Reclamanți: B.S., W.S.

         Pârâtă: M.

         Întrebările preliminare

                  1)

                  Articolul 6 alineatul (1) și articolul 7 alineatul (1) din Directiva 93/13/CEE (1) a Consiliului din 5 aprilie 1993 privind clauzele abuzive în contractele încheiate cu consumatorii trebuie interpretate în sensul că se opun interpretării judiciare a dispozițiilor naționale potrivit căreia o instanță, după ce a constatat caracterul abuziv al unei clauze contractuale care nu determină nulitatea contractului, poate completa conținutul contractului cu o dispoziție supletivă de drept intern?

                  2)

                  Articolul 6 alineatul (1) și articolul 7 alineatul (1) din Directiva 93/13/CEE a Consiliului din 5 aprilie 1993 privind clauzele abuzive în contractele încheiate cu consumatorii trebuie interpretate în sensul că se opun interpretării judiciare a dispozițiilor naționale potrivit căreia o instanță, după ce a constatat caracterul abuziv al unei clauze contractuale care determină nulitatea contractului, poate completa conținutul contractului cu o dispoziție supletivă de drept intern pentru a evita nulitatea contractului, chiar dacă consumatorul acceptă nulitatea contractului?

         (1)  JO 1993, L 95, p. 29, Ediție specială, 15/vol. 2, p. 273.


title: Cauza C-82/21: Cerere de decizie preliminară introdusă de Sąd Rejonowy dla Warszawy – Śródmieścia w Warszawie (Polonia) la 9 februarie 2021 – B.S., Ł.S./M.

text:
               21.6.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 242/4

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Sąd Rejonowy dla Warszawy – Śródmieścia w Warszawie (Polonia) la 9 februarie 2021 – B.S., Ł.S./M.
      (Cauza C-82/21)
      (2021/C 242/06)
      Limba de procedură: polona

         Instanța de trimitere

      Sąd Rejonowy dla Warszawy – Śródmieścia w Warszawie

         Părțile din procedura principală

         Reclamanți: B.S., Ł.S.

         Pârâtă: M.

         Întrebarea preliminară

      Articolul 6 alineatul (1) și articolul 7 alineatul (1) din Directiva 93/13/CEE (1) a Consiliului din 5 aprilie 1993 privind clauzele abuzive în contractele încheiate cu consumatorii, precum și principiile echivalenței, efectivității și securității juridice trebuie interpretate în sensul că acestea se opun interpretării judiciare a dispozițiilor naționale potrivit căreia dreptul consumatorului de a introduce o acțiune în restituirea sumelor plătite fără a fi datorate în temeiul unei clauze abuzive a contractului încheiat între un vânzător sau furnizor și un consumator se prescrie după expirarea unui termen de zece ani care începe să curgă de la data executării, în orice mod, a fiecărei prestații de către consumator, inclusiv în cazul în care consumatorul nu avea cunoștință de caracterul abuziv al clauzei respective?

         (1)  JO 1993, L 95, p. 29, Ediție specială, 15/vol. 2, p. 273.


title: Cauza C-152/21: Cerere de decizie preliminară introdusă de Augstākā tiesa (Senāts) (Letonia) la 9 martie 2021 – SIA „Ogres HES”/Sabiedrisko pakalpojumu regulēšanas komisija, Ekonomikas ministrija, Finanšu ministrija

text:
               21.6.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 242/4

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Augstākā tiesa (Senāts) (Letonia) la 9 martie 2021 – SIA „Ogres HES”/Sabiedrisko pakalpojumu regulēšanas komisija, Ekonomikas ministrija, Finanšu ministrija
      (Cauza C-152/21)
      (2021/C 242/07)
      Limba de procedură: letona

         Instanța de trimitere

      Augstākā tiesa (Senāts)

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: SIA „Ogres HES”,

         Pârâtă: Sabiedrisko pakalpojumu regulēšanas komisija

         Celelalte părți din procedură: Ekonomikas ministrija, Finanšu ministrija

         Întrebările preliminare

                  1)

                  Trebuie să se considere că obligația impusă operatorului public de a cumpăra energie electrică la un preț mai mare decât prețului pieței de la producători care utilizează surse de energie regenerabile pentru producția de energie electrică, folosindu-se obligația impusă consumatorului final de a plăti în mod proporțional cu consumul realizat, constituie o intervenție a statului sau prin intermediul resurselor de stat în sensul articolul 107 alineatul (1) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene?

                  2)

                  Noțiunea de „liberalizarea pieței energiei electrice” trebuie interpretată în sensul că trebuie să se considere că liberalizarea a avut deja loc atunci când sunt întrunite anumite elemente ale comerțului liber, cum ar fi, de exemplu, contractele încheiate de un operator public cu furnizori din alte state membre? Se poate considera că liberalizarea pieței energiei electrice începe în momentul în care legislația conferă unei părți a utilizatorilor de energie electrică (de exemplu, utilizatorilor de energie electrică racordați la rețeaua de transport sau utilizatorilor de energie electrică necasnici racordați la rețeaua de distribuție) dreptul de a schimba distribuitorul de energie electrică? Care este efectul evoluției reglementării pieței energiei electrice în Letonia asupra aprecierii ajutoarelor acordate producătorilor de energie electrică în temeiul articolului 107 alineatul (1) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (în scopul răspunsului la prima întrebare), în special situația anterioară anului 2007?

                  3)

                  În cazul în care din răspunsurile la prima și la a doua întrebare reiese că ajutorul acordat producătorilor de energie electrică nu constituie ajutor de stat în sensul articolului 107 alineatul (1) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, faptul că reclamanta operează în prezent pe o piață liberalizată a energiei electrice și că plata unei despăgubiri îi conferă în prezent un avantaj în raport cu alți operatori prezenți pe piața relevantă implică faptul că despăgubirea pentru prejudiciul suferit trebuie considerată ca fiind ajutor de stat în sensul articolului 107 alineatul (1) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene?

                  4)

                  În cazul în care din răspunsurile la prima și la a doua întrebare reiese că ajutorul acordat producătorilor de energie electrică constituie ajutor de stat în sensul articolului 107 alineatul (1) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, trebuie să se considere, în cadrul controlului ajutoarelor de stat prevăzut de această dispoziție, că solicitarea reclamantei de reparare a prejudiciului pe care l-a suferit ca urmare a nerespectării pe deplin a dreptului legal de a primi un preț mai ridicat pentru energia electrică produsă constituie o cerere privind acordarea unui ajutor de stat nou sau o solicitare de plată a unei părți dintr-un ajutor de stat care nu a fost primită anterior?

                  5)

                  În cazul în care răspunsul la a patra întrebare preliminară este în sensul că cererea de despăgubire trebuie considerată, în contextul împrejurărilor anterioare, ca fiind o cerere de plată a părții dintr-un ajutor de stat care nu a fost primită anterior, rezultă din articolul 107 alineatul (1) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene că, în prezent, pentru a se pronunța cu privire la plata respectivului ajutor de stat, este necesar să se analizeze situația actuală a pieței și să se țină seama de reglementarea în vigoare (inclusiv de limitările existente în prezent pentru a preveni despăgubirile excesive)?

                  6)

                  În scopul interpretării articolului 107 alineatul (1) TFUE, prezintă relevanță faptul că centralele eoliene, spre deosebire de centralele hidroelectrice, au beneficiat în trecut de un ajutor integral?

                  7)

                  În scopul interpretării articolul 107 alineatul (1) TFUE, prezintă relevanță faptul că numai o parte din centralele hidroelectrice care au primit ajutoare incomplete ar beneficia în prezent de o despăgubire?

                  8)

                  Articolul 3 alineatul (2) și articolul 7 alineatul (1) din Regulamentul (UE) nr. 1407/2013 al Comisiei din 18 decembrie 2013 privind aplicarea articolelor 107 și 108 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene ajutoarelor de minimis (1) trebuie interpretate în sensul că, întrucât valoarea ajutorului în discuție în prezenta cauză nu depășește pragul ajutoarelor de minimis, trebuie să se considere că ajutorul menționat îndeplinește criteriile stabilite pentru ajutoarele de minimis? Articolul 5 alineatul (2) din Regulamentul nr. 1407/2013 trebuie interpretat în sensul că, în prezenta cauză, luând în considerare condițiile de prevenire a supracompensării prevăzute în Decizia Comisiei SA.43140, faptul de a considera plata despăgubirii pentru prejudiciul suferit ca fiind un ajutor de minimis poate conduce la un cumul inacceptabil?

                  9)

                  În cazul în care în prezenta cauză se consideră că s-a acordat/plătit un ajutor de stat, articolul 1 literele (b) și (c) din Regulamentul (UE) 2015/1589 al Consiliului din 13 iulie 2015 de stabilire a normelor de aplicare a articolului 108 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (2) trebuie interpretat în sensul că împrejurări precum cele din speță corespund unui ajutor de stat nou, iar nu unui ajutor de stat existent?

                  10)

                  În cazul unui răspuns afirmativ la a noua întrebare preliminară, pentru evaluarea compatibilității situației reclamantei cu ajutoarele considerate ajutoare existente la care face referire articolul 1 litera b) punctul (iv) din Regulamentul 2015/1589, trebuie să se țină seama numai de data la care a avut loc plata efectivă a ajutorului ca punct de plecare al prescripției în sensul articolului 17 alineatul (2) din Regulamentul nr. 2015/1589?

                  11)

                  În cazul în care se consideră că s-a acordat/plătit un ajutor de stat, articolul 108 alineatul (3) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, articolul 2 alineatul (1) și articolul 3 din Regulamentul nr. 2015/1589 trebuie interpretate în sensul că o procedură de notificare a unui ajutor de stat precum cel în discuție în prezenta cauză este considerată adecvată în cazul în care instanța națională admite cererea de despăgubire pentru prejudiciul suferit, cu condiția să se fi primit o decizie a Comisiei prin care se aprobă ajutorul și se dispune ca Ministerul Economiei să transmită Comisiei, în termen de două luni de la pronunțarea hotărârii, declarația corespunzătoare de ajutor pentru activitatea comercială?

                  12)

                  În scopul interpretării articolului 107 alineatul (1) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, este relevant faptul că despăgubirea pentru prejudiciul suferit se solicită unui organism din sectorul public (Comisia de Reglementare a Serviciilor Publice) care, din punct de vedere istoric, nu a trebuit să suporte aceste cheltuieli, precum și faptul că bugetul acestui organism este constituit din taxele de stat plătite de prestatorii de servicii publice din sectoarele reglementate, care trebuie să fie alocate exclusiv activității de reglementare?

                  13)

                  Un sistem de despăgubire precum cel în discuție în prezenta cauză este compatibil cu principiile prevăzute de dreptul Uniunii și aplicabile sectoarelor reglementate, în special articolul 12 și considerentul (30) al Directivei 2002/20/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 7 martie 2002 privind autorizarea rețelelor și serviciilor de comunicații electronice (Directiva privind autorizarea) (3), astfel cum a fost modificată prin Directiva 2009/140/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 25 noiembrie 2009 (4)?

         (1)  JO 2013, L 352, p. 1.

         (2)  JO 2015, L 248, p. 9.

         (3)  JO 2002, L 108, p. 21, Ediție specială, 13/vol. 35, p. 183.

         (4)  Directiva 2009/140/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 25 noiembrie 2009 de modificare a Directivelor 2002/21/CE privind un cadru de reglementare comun pentru rețelele și serviciile de comunicații electronice, 2002/19/CE privind accesul la rețelele de comunicații electronice și la infrastructura asociată, precum și interconectarea acestora și 2002/20/CE privind autorizarea rețelelor și serviciilor de comunicații electronice (JO 2009, L 337, p. 37)


title: Cauza C-162/21: Cerere de decizie preliminară introdusă de Conseil d'État (Belgia) la 11 martie 2021 – Pesticide Action Network Europe, Nature et Progrès Belgique ASBL, TN/État belge, reprezentat de Ministre des Classes moyennes, des Indépendants, des P.M.E., de l’Agriculture et de l’Intégration sociale, chargé des Grandes villes

text:
               21.6.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 242/6

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Conseil d'État (Belgia) la 11 martie 2021 – Pesticide Action Network Europe, Nature et Progrès Belgique ASBL, TN/État belge, reprezentat de Ministre des Classes moyennes, des Indépendants, des P.M.E., de l’Agriculture et de l’Intégration sociale, chargé des Grandes villes
      (Cauza C-162/21)
      (2021/C 242/08)
      Limba de procedură: franceza

         Instanța de trimitere

      Conseil d'État

         Părțile din procedura principală

         Reclamanți: Pesticide Action Network Europe, Nature et Progrès Belgique ASBL, TN

         Pârât: État belge, reprezentat de Ministre des Classes moyennes, des Indépendants, des P.M.E., de l’Agriculture et de l’Intégration sociale, chargé des Grandes villes

         Întrebările preliminare

                  1)

                  Articolul 53 din Regulamentul (CE) nr. 1107/2009 al Parlamentului European și al Consiliului (1) din 21 octombrie 2009 privind introducerea pe piață a produselor fitosanitare și de abrogare a Directivelor 79/117/CEE și 91/414/CEE ale Consiliului trebuie interpretat în sensul că permite unui stat membru să acorde, în anumite condiții, o autorizație referitoare la tratarea, la vânzarea sau la semănarea de semințe tratate cu ajutorul unor produse fitosanitare?

                  2)

                  În cazul unui răspuns afirmativ la prima întrebare, articolul 53 menționat mai sus se poate aplica, în anumite condiții, produselor fitosanitare care conțin substanțe active a căror punere în vânzare sau utilizare este restrânsă sau interzisă pe teritoriul Uniunii Europene?

                  3)

                  „Circumstanțele speciale” impuse la articolul 53 din regulamentul citat anterior acoperă situații în care apariția unui pericol nu este certă, ci doar plauzibilă?

                  4)

                  „Circumstanțele speciale” impuse la articolul 53 din regulamentul citat anterior acoperă situații în care apariția unui pericol este previzibilă, obișnuită și chiar ciclică?

                  5)

                  Expresia „ce nu pot fi evitate cu alte mijloace rezonabile” utilizată la articolul 53 din regulament trebuie interpretată în sensul că acordă o importanță egală, ținând seama de formularea considerentului (8) al regulamentului, pe de o parte, garantării unui nivel ridicat de protecție a sănătății umane și animale și a mediului și, pe de altă parte, protecției competitivității agriculturii în Comunitate?

         (1)  JO 2009, L 309, p. 1.


title: Cauza C-175/21: Cerere de decizie preliminară introdusă de Sąd Okręgowy w Warszawie (Polonia) la 17 martie 2021 – Harman International Industries/AB SA

text:
               21.6.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 242/7

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Sąd Okręgowy w Warszawie (Polonia) la 17 martie 2021 – Harman International Industries/AB SA
      (Cauza C-175/21)
      (2021/C 242/09)
      Limba de procedură: polona

         Instanța de trimitere

      Sąd Okręgowy w Warszawie

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: Harman International Industries

         Pârâtă: AB SA

         Întrebarea preliminară

      Articolul 36 a doua teză TFUE coroborat cu articolul 15 alineatul (1) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului din 14 iunie 2017 privind marca Uniunii Europene (1), precum și cu articolul 19 alineatul (1) [al doilea paragraf] din Tratatul privind Uniunea Europeană trebuie interpretat în sensul că se opune unei practici a instanțelor naționale din statele membre potrivit căreia aceste instanțe:

                  —

                  atunci când soluționează cereri formulate de titularul unei mărci privind interzicerea introducerii pe piață, a oferirii, a importului, a publicității unor produse desemnate de o marcă a Uniunii, privind dispunerea retragerii de pe piață sau distrugerii unor astfel de produse;

                  —

                  atunci când statuează în cadrul unor proceduri privind măsuri conservatorii de punere sub sechestru a unor produse desemnate de o marcă a Uniunii;
                  se referă în cuprinsul hotărârilor la „produse care nu au fost introduse pe piață în Spațiul Economic European de către titularului mărcii sau cu acordul său” – cu consecința că determinarea produselor care poartă o marcă a Uniunii vizate de somațiile și interdicțiile impuse (și anume, determinarea produselor care nu au fost introduse pe piață în Spațiul Economic European de către titularul mărcii sau cu acordul acestuia) este, având în vedere formularea generală a conținutului hotărârii, lăsată la latitudinea autorității de executare, iar această autoritate – pentru a efectua aprecierile menționate – se bazează pe declarațiile titularului mărcii sau pe instrumentele furnizate de acesta (inclusiv instrumente informatice și baze de date), iar admisibilitatea contestării respectivelor aprecieri ale autorității de executare în fața unei instanțe în cadrul procedurii pe fond este exclusă sau limitată de natura căilor de atac de care dispune pârâtul în cadrul procedurilor privind măsurile conservatorii și de executare?

         (1)  JO 2017, L 154, p. 1.


title: Cauza C-179/21: Cerere de decizie preliminară introdusă de Bundesgerichtshof (Germania) la 23 martie 2021 – absoluts -bikes and more- GmbH & Co. KG/the-trading-company GmbH

text:
               21.6.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 242/8

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Bundesgerichtshof (Germania) la 23 martie 2021 – absoluts -bikes and more- GmbH & Co. KG/the-trading-company GmbH
      (Cauza C-179/21)
      (2021/C 242/10)
      Limba de procedură: germana

         Instanța de trimitere

      Bundesgerichtshof

         Părțile din procedura principală

         Recurentă: absoluts -bikes and more- GmbH & Co. KG

         Intimată: the-trading-company GmbH

         Întrebările preliminare

                  1)

                  Simpla existență a unei garanții din partea producătorului este suficientă pentru a da naștere obligației de informare prevăzute la articolul 6 alineatul (1) litera (m) din Directiva 2011/83/UE (1)?

                  2)

                  În cazul unui răspuns negativ la prima întrebare: obligația de informare prevăzută la articolul 6 alineatul (1) litera (m) din Directiva 2011/83/UE ia naștere prin simpla menționare, în oferta comerciantului, a unei garanții a producătorului sau aceasta ia naștere în cazul în care mențiunea este ușor perceptibilă pentru consumator? Există de asemenea o obligație de informare atunci când pentru consumator este ușor perceptibil faptul că comerciantul doar îi pune la dispoziție informațiile furnizate de producător cu privire la garanție?

                  3)

                  Informațiile necesare în conformitate cu articolul 6 alineatul (1) litera (m) din Directiva 2011/83/UE, referitoare la existența și la condițiile unei garanții a producătorului, trebuie să conțină aceleași informații precum garanția prevăzută la articolul 6 alineatul (2) din Directiva 1999/44/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 25 mai 1999 privind anumite aspecte ale vânzării de bunuri de consum și garanțiile conexe (2) sau sunt suficiente mai puține informații?

         (1)  Directiva 2011/83/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 25 octombrie 2011 privind drepturile consumatorilor, de modificare a Directivei 93/13/CEE a Consiliului și a Directivei 1999/44/CE a Parlamentului European și a Consiliului și de abrogare a Directivei 85/577/CEE a Consiliului și a Directivei 97/7/CE a Parlamentului European și a Consiliului (JO 2011, L 304, p. 64).

         (2)  JO 1999, L 171, p. 12, Ediție specială, 15/vol. 05, p. 89.


title: Cauza C-197/21: Cerere de decizie preliminară introdusă de Korkein oikeus (Finlanda) la 29 martie 2021 – Soda-Club (CO2) SA ja SodaStream International BV/MySoda Oy

text:
               21.6.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 242/8

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Korkein oikeus (Finlanda) la 29 martie 2021 – Soda-Club (CO2) SA ja SodaStream International BV/MySoda Oy
      (Cauza C-197/21)
      (2021/C 242/11)
      Limba de procedură: finlandeza

         Instanța de trimitere

      Korkein oikeus

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: Soda-Club (CO2) SA ja SodaStream International BV

         Pârâtă: MySoda Oy

         Întrebările preliminare

                  1)

                  Așa-numitele criterii (1) Bristol-Myers Squibb, dezvoltate în jurisprudența Curții în ceea ce privește reambalarea și reetichetarea în cazurile importului paralel și în special așa-numita condiție a necesității se aplică de asemenea în ceea ce privește reambalarea sau reetichetarea produselor puse în circulație într-un stat membru de titularul mărcii sau cu consimțământul acestuia în vederea unei revânzări efectuate în același stat membru?

                  2)

                  În cazul în care, la momentul introducerii pe piață a buteliei care conține dioxid de carbon, titularul mărcii a aplicat pe etichetă marca sa, care este atât aplicată pe eticheta buteliei, cât și gravată pe gâtul buteliei, criteriile Bristol-Myers Squibb menționate anterior și în special așa-numita condiție a necesității se aplică și atunci când un terț a reumplut butelia cu dioxid de carbon în vederea unei revânzări, a îndepărtat de pe ea eticheta originală și a înlocuit-o cu o etichetă care poartă propriul său marcaj, în același timp marca comerciantului buteliei fiind în continuare vizibilă în gravura care se găsește pe gâtul buteliei?

                  3)

                  În situația descrisă anterior, se poate considera că îndepărtarea și înlocuirea etichetei care conține marca compromit, în principiu, funcția mărcii ca dovadă a originii buteliei sau, în raport cu aplicabilitatea condițiilor de reambalare și de reetichetare, prezintă importanță împrejurarea că:

                              —

                              trebuie să se considere că grupul-țintă a considerat că eticheta făcea trimitere exclusiv la originea dioxidului de carbon (și, prin urmare, la îmbuteliatorul buteliei) sau că:

                              —

                              trebuie să se considere că grupul-țintă a considerat că eticheta face trimitere, cel puțin în parte, și la originea buteliei?

                  4)

                  În măsura în care îndepărtarea și înlocuirea etichetelor buteliilor de CO2 sunt apreciate în raport cu condiția necesității, o deteriorare sau o dezlipire accidentală a etichetelor aplicate pe buteliile introduse pe piață de titularul mărcii sau îndepărtarea și înlocuirea acestora de către un îmbuteliator anterior pot constitui o împrejurare pe baza căreia înlocuirea uzuală a etichetelor printr-o etichetă a îmbuteliatorului trebuie considerată necesară pentru introducerea pe piață a buteliilor reumplute?

         (1)  Hotărârea Curții din 11 iulie 1996 (cauzele conexate C-427/93, C-429/93 și C-436/93, Bristol-Myers Squibb și alții, EU:C:1996:282).


title: Cauza C-199/21: Cerere de decizie preliminară introdusă de Bundesfinanzgericht (Austria) la 30 martie 2021 – DN/Finanzamt Österreich

text:
               21.6.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 242/9

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Bundesfinanzgericht (Austria) la 30 martie 2021 – DN/Finanzamt Österreich
      (Cauza C-199/21)
      (2021/C 242/12)
      Limba de procedură: germana

         Instanța de trimitere

      Bundesfinanzgericht

         Părțile din procedura principală

         Reclamant: DN

         Autoritate pârâtă: Finanzamt Österreich

         Întrebările preliminare

         Întrebarea 1)

      Întrebarea 1) care se pune împreună cu întrebarea 2):
      Expresia „stat membru competent pentru pensie” care figurează în a doua teză a articolului 67 din Regulamentul (CE) nr. 883/2004 (1), astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (UE) nr. 465/2012 (2), trebuie interpretată în sensul că vizează statul membru care a fost competent anterior pentru prestațiile familiale ca stat de încadrare în muncă și care este obligat în prezent să plătească pensia pentru limită de vârstă al cărei drept se întemeiază pe exercitarea prealabilă a liberei circulații a lucrătorilor pe teritoriul său?

         Întrebarea 2):

      Expresia „drepturi dobândite în temeiul primirii unei pensii” care figurează la articolul 68 alineatul (1) litera (b) punctul (ii) din Regulamentul nr. 883/2004 trebuie interpretată în sensul că un drept la prestații familiale trebuie să fie considerat dobândit în temeiul primirii unei pensii atunci când, pe de o parte, legislația Uniunii SAU a statului membru prevede drept condiție pentru dreptul la prestații familiale primirea unei pensii și, pe de altă parte, în plus, condiția primirii pensiei să fie efectiv îndeplinită în plan faptic, astfel încât o „simplă primire a pensiei” nu intră sub incidența articolului 68 alineatul (1) litera (b) punctul (ii) din Regulamentul 883/2004 și statul membru în cauză nu este considerat „stat de pensionare” din perspectiva dreptului Uniunii?

         Întrebarea 3) care se ridică alternativ la întrebările 1) și 2), privind aspectul dacă simpla primire a pensiei este suficientă pentru interpretarea noțiunii de stat de pensionare:
      În cazul primirii unei pensii pentru limită de vârstă al cărei drept este întemeiat pe domeniul de aplicare al regulamentelor privind lucrătorii migranți, precum și pe desfășurarea prealabilă a unei activități într-un stat membru într-o perioadă în care fie numai statul de reședință sau ambele state nu erau încă membre ale Uniunii sau ale Spațiului Economic European, expresia „se acordă, după caz, sub forma unui supliment reprezentând diferența, pentru partea care depășește această valoare”, care figurează la articolul 68 alineatul (2) partea a doua a celei de a doua teze din Regulamentul 883/2004, trebuie interpretată din perspectiva Hotărârii Curții din 12 iunie 1980, Laterza (C-733/79), în sensul că prestațiile familiale sunt de asemenea garantate în cea mai mare măsură posibilă de dreptul Uniunii inclusiv în cazul primirii pensiei?

         Întrebarea 4):

      Articolul 60 alineatul (1) a treia teză din Regulamentul 987/2009 (3) trebuie interpretat în sensul că se opune articolului 2 alineatul (5) din FLAG 1967, potrivit căruia, în caz de divorț, dreptul la alocații familiale și la deduceri pentru copiii aflați în întreținere îi este recunoscut părintelui care administrează gospodăria atât timp cât copilul major și aflat în perioada studiilor face parte din gospodăria sa, dar care părinte nu a depus o cerere nici în statul de reședință și nici în statul de pensionare, astfel încât celălalt părinte care locuiește ca titular al pensiei în Austria și care suportă efectiv, în mod exclusiv, sarcina de întreținere financiară a copilului, își poate întemeia dreptul la alocații familiale și la deduceri pentru copiii aflați în întreținere la instituția din statul membru a cărui legislație în materie de pensii este aplicabilă cu prioritate, în mod direct pe articolul 60 alineatul (1) a treia teză din Regulamentul 987/2009?

         Întrebarea 5) care se pune împreună cu întrebarea 4):
      Articolul 60 alineatul (1) a treia teză din Regulamentul 987/2009 trebuie interpretat de asemenea în sensul că, pentru justificarea calității de parte a lucrătorului Uniunii în procedura prestațiilor familiale din statul membru, acesta trebuie de asemenea să suporte în mod preponderent întreținerea prevăzută la articolul 1 litera (i) punctul 3 din Regulamentul 883/2004?

         Întrebarea 6):

      Dispozițiile privind procedura de dialog prevăzută la articolul 60 din Regulamentul (CE) nr. 987/2009 trebuie interpretate în sensul că instituțiile statelor membre în cauză trebuie să desfășoare o astfel de procedură nu numai în cazul acordării de prestații familiale, ci și în cazul recuperării prestațiilor familiale?

         (1)  Regulamentul (CE) nr. 883/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 29 aprilie 2004 privind coordonarea sistemelor de securitate socială (JO 2004, L 166, p. 1, Ediție specială, 05/vol. 7, p. 82).

         (2)  Regulamentul (UE) nr. 465/2012 al Parlamentului European și al Consiliului din 22 mai 2012 de modificare a Regulamentului (CE) nr. 883/2004 privind coordonarea sistemelor de securitate socială și a Regulamentului (CE) nr. 987/2009 de stabilire a procedurii de punere în aplicare a Regulamentului (CE) nr. 883/2004 (JO 2012, L 149, p. 4).

         (3)  Regulamentul (CE) nr. 987/2009 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 septembrie 2009 de stabilire a procedurii de punere în aplicare a Regulamentului (CE) nr. 883/2004 privind coordonarea sistemelor de securitate socială (JO 2009, L 284, p. 1).


title: Cauza C-217/21: Cerere de decizie preliminară introdusă de Administrativen sad Veliko Tarnovo (Bulgaria) la 6 aprilie 2021 – „AGRO – EKO 2013” EOOD/Izpalnitelen direktor na Darzhaven fond „Zemedelie”

text:
               21.6.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 242/10

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Administrativen sad Veliko Tarnovo (Bulgaria) la 6 aprilie 2021 – „AGRO – EKO 2013” EOOD/Izpalnitelen direktor na Darzhaven fond „Zemedelie”
      (Cauza C-217/21)
      (2021/C 242/13)
      Limba de procedură: bulgara

         Instanța de trimitere

      Administrativen sad Veliko Tarnovo

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă:„AGRO – EKO 2013” EOOD

         Pârât: Izpalnitelen direktor na Darzhaven fond „Zemedelie”

         Întrebările preliminare

                  1)

                  Noțiunea „plată” utilizată la articolul 75 alineatul (1) din Regulamentul nr. 1306/2013 (1) al Parlamentului European și al Consiliului din 17 decembrie 2013 privind finanțarea, gestionarea și monitorizarea politicii agricole comune implică încheierea procedurii inițiate ca urmare a unei cereri de plată?

                  2)

                  Perceperea efectivă a sumei solicitate de un agricultor echivalează cu un răspuns favorabil al agenției de plăți cu privire la cererea de activare a drepturilor la plată și, prin urmare, neperceperea unor sume, în cazul publicării oficiale a plăților aferente măsurii respective, constituie un refuz al drepturilor la plată atunci când persoana nu a fost informată cu privire la continuarea procedurii prin intermediul unor noi controale?

                  3)

                  Termenul prevăzut la articolul 75 alineatul (1) din Regulamentul nr. 1306/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 17 decembrie 2013 privind finanțarea, gestionarea și monitorizarea politicii agricole comune impune statelor membre obligația verificării condițiilor de eligibilitate înainte de expirarea lui, iar această verificare nu poate fi continuată decât cu titlu excepțional?

                  4)

                  Nerespectarea termenului prevăzut la articolul 75 alineatul (1) din Regulamentul nr. 1306/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 17 decembrie 2013 privind finanțarea, gestionarea și monitorizarea politicii agricole comune constituie un refuz implicit al plății ajutoarelor în cazul în care agricultorul nu este informat cu privire la efectuarea controalelor suplimentare și nu există niciun document scris în legătură cu aceasta?

         (1)  Regulamentul (UE) nr. 1306/2013 al Parlamentului European Și al Consiliului din 17 decembrie 2013 privind finanțarea, gestionarea și monitorizarea politicii agricole comune și de abrogare a Regulamentelor (CEE) nr. 352/78, (CE) nr. 165/94, (CE) nr. 2799/98, (CE) nr. 814/2000, (CE) nr. 1290/2005 și (CE) nr. 485/2008 ale Consiliului (JO 2013, L 347, p. 549).


title: Cauza C-222/21: Cerere de decizie preliminară introdusă de Obvodní soud pro Prahu 1 (Repubica Cehă) la 22 martie 2021 – České dráhy a.s.

text:
               21.6.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 242/12

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Obvodní soud pro Prahu 1 (Repubica Cehă) la 22 martie 2021 – České dráhy a.s.
      (Cauza C-222/21)
      (2021/C 242/15)
      Limba de procedură: ceha

         Instanța de trimitere

      Obvodní soud pro Prahu 1

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: České dráhy a.s.

         Întrebările preliminare

                  1)

                  Legislația națională prevăzută în partea a cincea a zákon č. 99/1963 Sb., občanský soudní řád (Legea nr. 99/1963, Codul de procedură civilă), cu modificările ulterioare (denumită în continuare „o.s.ř.”) îndeplinește cerințele controlului jurisdicțional al deciziilor adoptate de organismul de reglementare în conformitate cu articolul 56 alineatul (10) din Directiva 2012/34/UE (1) a Parlamentului European și a Consiliului din 21 noiembrie 2012 privind instituirea spațiului feroviar unic european (denumită în continuare „Directiva 2012/34”)?

                  2)

                  În cazul unui răspuns afirmativ la prima întrebare, faptul că deciziile organismului de reglementare sunt înlocuite cu hotărâri pe fond pronunțate de diversele instanțe de drept comun cu privire la nivelul tarifelor de utilizare a infrastructurii în cadrul procedurilor la care participă solicitanții și administratorul infrastructurii, fără implicarea organismului de reglementare, este compatibil cu articolul 56 alineatul (6) din Directiva 2012/34?

                  3)

                  În cazul unui răspuns afirmativ la prima întrebare, cerințele privind instituirea unui organism național unic de reglementare în sectorul feroviar prevăzute la articolul 55 alineatul (1) din Directiva 2012/34, cele privind funcțiile organismului de reglementare prevăzute la articolul 56 alineatele (2), (11) și (12) din Directiva 2012/34 și cele privind colaborarea dintre organismele de reglementare prevăzută la articolul 57 alineatul (2) din Directiva 2012/34 permit ca deciziile emise de organismul de reglementare să fie înlocuite cu hotărâri ale instanțelor comune individuale care nu sunt ținute de starea de fapt constatată de organismul de reglementare?

         (1)  JO 2012 L 343, p. 32.


title: Cauza C-227/21: Cerere de decizie preliminară introdusă de Lietuvos vyriausiasis administracinis (Lituania) la 9 aprilie 2021 – UAB „HA.EN.”/Valstybinė mokesčių inspekcija

text:
               21.6.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 242/12

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Lietuvos vyriausiasis administracinis (Lituania) la 9 aprilie 2021 – UAB „HA.EN.”/Valstybinė mokesčių inspekcija
      (Cauza C-227/21)
      (2021/C 242/16)
      Limba de procedură: lituaniana

         Instanța de trimitere

      Lietuvos vyriausiasis administracinis

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă:„HA.EN.” UAB

         Pârâtă: Valstybinė mokesčių inspekcija

         Întrebarea preliminară

      Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată (1), în coroborare cu principiul neutralității fiscale, trebuie interpretată în sensul că interzice sau nu o practică a autorităților naționale în temeiul căreia dreptul unei persoane impozabile de a deduce TVA-ul aferent intrărilor este refuzat atunci când aceasta, la achiziționarea unui bun imobil, știa (sau ar fi trebuit să știe) că furnizorul, din cauza stării sale de insolvență, nu va plăti (sau nu va putea plăti) TVA-ul aferent ieșirilor către bugetul statului?

         (1)  JO 2006 L 347, p. 1, Ediție specială 09/vol. 3, p. 7


title: Cauza C-231/21: Cerere de decizie preliminară introdusă de Verwaltungsgerichtshof (Austria) la 12 aprilie 2021 – IA/Bundesamt für Fremdenwesen und Asyl

text:
               21.6.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 242/13

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Verwaltungsgerichtshof (Austria) la 12 aprilie 2021 – IA/Bundesamt für Fremdenwesen und Asyl
      (Cauza C-231/21)
      (2021/C 242/17)
      Limba de procedură: germana

         Instanța de trimitere

      Verwaltungsgerichtshof

         Părțile din procedura principală

         Recurent: IA

         Autoritate pârâtă: Bundesamt für Fremdenwesen und Asyl

         Întrebările preliminare

                  1)

                  Detenția în închisoare, în sensul articolului 29 alineatul (2) a doua teză din Regulamentul (UE) nr. 604/2013 (1), înseamnă de asemenea plasamentul persoanei în cauză, împotriva voinței sale sau fără voința sa, declarat admisibil de instanță, în secția de psihiatrie a unei instituții medicale (în speță, din cauza expunerii la pericole a propriei persoane și a altor persoane ca urmare a bolii sale psihice)?

                  2)

                  În cazul unui răspuns afirmativ la prima întrebare:

                              a)

                              Termenul prevăzut la articolul 29 alineatul (2) prima teză din regulamentul menționat poate fi prelungit – cu efect obligatoriu pentru persoana în cauză – , în orice caz, la un an în cazul detenției în închisoare de către statul membru solicitant?

                              b)

                              În cazul unui răspuns negativ, care este perioada pentru care este admisibilă o prelungire, de exemplu numai pentru acea perioadă:

                              aa)

                              care corespunde duratei efective a detenției în închisoare sau

                              bb)

                              care corespunde duratei totale estimate a detenției în închisoare, raportate la momentul informării statului membru responsabil în sensul articolului 9 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1560/2003 (2),

                        după caz, în fiecare dintre ipoteze, majorat cu un termen rezonabil pentru o nouă organizare a transferului?

         (1)  Regulamentul (UE) nr. 604/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 26 iunie 2013 de stabilire a criteriilor și mecanismelor de determinare a statului membru responsabil de examinarea unei cereri de protecție internațională prezentate într-unul dintre statele membre de către un resortisant al unei țări terțe sau de către un apatrid (reformare) (JO 2013, L 180, p. 31).

         (2)  Regulamentul (CE) nr. 1560/2003 al Comisiei din 2 septembrie 2003 de stabilire a normelor de aplicare a Regulamentului nr. 343/2003 (JO 2003, L 222, p. 3, Ediție specială, 19/vol. 06, p. 140), astfel cum a fost modificat prin Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 118/2014 al Comisiei din 30 ianuarie 2014 (JO 2014, L 39, p. 1).


title: Cauza C-238/21: Cerere de decizie preliminară introdusă de Landesverwaltungsgericht Steiermark (Austria) la 13 aprilie 2021 – Porr Bau GmbH/Bezirkshauptmannschaft Graz-Umgebung

text:
               21.6.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 242/14

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Landesverwaltungsgericht Steiermark (Austria) la 13 aprilie 2021 – Porr Bau GmbH/Bezirkshauptmannschaft Graz-Umgebung
      (Cauza C-238/21)
      (2021/C 242/18)
      Limba de procedură: germana

         Instanța de trimitere

      Landesverwaltungsgericht Steiermark

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: Porr Bau GmbH

         Autoritate pârâtă: Bezirkshauptmannschaft Graz-Umgebung

         Întrebările preliminare

                  1)

                  Articolul 6 alineatul (1) din Directiva 2008/98/CE (1) se opune unei reglementări naționale potrivit căreia statutul de deșeu încetează numai atunci când deșeurile sau substanțele existente ori substanțele obținute din acestea sunt utilizate în mod direct ca înlocuitor pentru materiile prime sau pentru produsele obținute din materii prime principale ori atunci când ele au fost pregătite în vederea reutilizării?
                  În cazul în care răspunsul la prima întrebare este negativ:

                  2)

                  Articolul 6 alineatul (1) din Directiva 2008/98 se opune unei reglementări naționale potrivit căreia statutul de deșeu poate înceta în cazul materialului excavat cel mai devreme odată cu înlocuirea materiilor prime sau a produselor obținute din materii prime principale?
                  În cazul în care răspunsul la prima și/sau la a doua întrebare este negativ:

                  3)

                  Articolul 6 alineatul (1) din Directiva 2008/98 se opune unei reglementări naționale care prevede că statutul de deșeu nu poate înceta pentru materialul excavat atunci când nu sunt respectate sau nu sunt respectate integral criteriile formale (în special obligațiile de inventariere și documentare), care nu au nicio influență relevantă din punctul de vedere al mediului asupra măsurii puse în aplicare, deși se dovedește că materialul excavat se situează sub limita obligatorie (clasa de calitate) a scopului de utilizare concret prevăzut?

         (1)  Directiva 2008/98/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 19 noiembrie 2008 privind deșeurile și de abrogare a anumitor directive (JO 2008, L 312, p. 3).


title: Cauza T-842/16: Hotărârea Tribunalului din 28 aprilie 2021 – Repower/ EUIPO – repowermap.org (REPOWER) [„Marcă a Uniunii Europene – Procedură de declarare a nulității – Înregistrare internațională care desemnează Uniunea Europeană – Marca verbală REPOWER – Cauză de nulitate absolută – Caracter descriptiv – Articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 [devenit articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (UE) 2017/1001] – Obligația de motivare – Articolul 75 din Regulamentul nr. 207/2009 (devenit articolul 94 din Regulamentul 2017/1001)”]

text:
               21.6.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 242/16

      Hotărârea Tribunalului din 28 aprilie 2021 – Repower/ EUIPO – repowermap.org (REPOWER)
      (Cauza T-842/16) (1)

      („Marcă a Uniunii Europene - Procedură de declarare a nulității - Înregistrare internațională care desemnează Uniunea Europeană - Marca verbală REPOWER - Cauză de nulitate absolută - Caracter descriptiv - Articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 [devenit articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (UE) 2017/1001] - Obligația de motivare - Articolul 75 din Regulamentul nr. 207/2009 (devenit articolul 94 din Regulamentul 2017/1001)”)
      (2021/C 242/20)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamantă: Repower AG (Brusio, Elveția) (reprezentanți: R. Kunz-Hallstein și H. Kunz-Hallstein, avocați)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentanți: J. Crespo Carrillo și V. Ruzek, agenți)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO, intervenientă la Tribunal: repowermap.org (Berna, Elveția) (reprezentanți: P. González-Bueno Catalán de Ocón și W. Sakulin, avocați)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 26 septembrie 2016 (cauza R 2311/2014-5) privind o procedură de declarare a nulității între repowermap.org și Repower

         Dispozitivul

                  1)

                  Anulează decizia Camerei a cincea de recurs a Oficiului Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO) din 26 septembrie 2016 (cauza R 2311/2014-5), în măsura în care prin aceasta a fost admisă cererea de declarare a nulității în ceea ce privește tuburi acustice, care fac parte din clasa 9.

                  2)

                  Respinge în rest acțiunea.

                  3)

                  Repower AG suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și cheltuielile de judecată efectuate de EUIPO și de repowermap.org.

         (1)  JO C 38, 6.2.2017.


title: Cauza C-241/21: Cerere de decizie preliminară introdusă de Riigikohus (Estonia) la 14 aprilie 2021 – I. L./ Politsei- ja Piirivalveamet

text:
               21.6.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 242/14

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Riigikohus (Estonia) la 14 aprilie 2021 – I. L./ Politsei- ja Piirivalveamet
      (Cauza C-241/21)
      (2021/C 242/19)
      Limba de procedură: estoniana

         Instanța de trimitere

      Riigikohus

         Părțile din procedura principală

         Recurent: I L.

         Intimată: Politsei- ja Piirivalveamet

         Întrebarea preliminară

      Articolul 15 alineatul (1) prima teză din Directiva 2008/115/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 16 decembrie 2008 privind standardele și procedurile comune aplicabile în statele membre pentru returnarea resortisanților țărilor terțe aflați în situație de ședere ilegală (1) poate fi interpretat în sensul că statele membre pot ține în custodie publică un resortisant al unei țări terțe în privința căruia există un risc real ca, în timp ce se află în libertate, anterior îndepărtării, să săvârșească o infracțiune a cărei cercetare și pedepsire ar putea îngreuna substanțial desfășurarea procesului de îndepărtare?

         (1)  Directiva 2008/115/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 16 decembrie 2008 privind standardele și procedurile comune aplicabile în statele membre pentru returnarea resortisanților țărilor terțe aflați în situație de ședere ilegală (JO 2008, L 348, p. 98).


title: Cauza T-872/16: Hotărârea Tribunalului din 28 aprilie 2021 – repowermap.org/EUIPO – Repower (REPOWER) [„Marcă a Uniunii Europene – Procedură de declarare a nulității – Înregistrare internațională care desemnează Uniunea Europeană – Marca verbală REPOWER – Cauză de nulitate absolută – Caracter descriptiv – Lipsa caracterului distinctiv – Articolul 7 alineatul (1) literele (b) și (c) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 [devenit articolul 7 alineatul (1) literele (b) și (c) din Regulamentul (UE) 2017/1001] – Obligația de motivare – Dreptul de a fi ascultat – Articolul 75 din Regulamentul nr. 207/2009 (devenit articolul 94 din Regulamentul 2017/1001) – Libertatea de exprimare”]

text:
               21.6.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 242/16

      Hotărârea Tribunalului din 28 aprilie 2021 – repowermap.org/EUIPO – Repower (REPOWER)
      (Cauza T-872/16) (1)

      („Marcă a Uniunii Europene - Procedură de declarare a nulității - Înregistrare internațională care desemnează Uniunea Europeană - Marca verbală REPOWER - Cauză de nulitate absolută - Caracter descriptiv - Lipsa caracterului distinctiv - Articolul 7 alineatul (1) literele (b) și (c) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 [devenit articolul 7 alineatul (1) literele (b) și (c) din Regulamentul (UE) 2017/1001] - Obligația de motivare - Dreptul de a fi ascultat - Articolul 75 din Regulamentul nr. 207/2009 (devenit articolul 94 din Regulamentul 2017/1001) - Libertatea de exprimare”)
      (2021/C 242/21)
      Limba de procedură: franceza

         Părţile

         Reclamantă: repowermap.org (Berna, Elveția) (reprezentanți: P. González-Bueno Catalán de Ocón și W. Sakulin, avocați)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentanți: J. Crespo Carrillo și V. Ruzek, agenți)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO, intervenientă la Tribunal: Repower AG (Brusio, Elveția) (reprezentanți: R. Kunz-Hallstein și H. Kunz-Hallstein, avocați)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 26 septembrie 2016 (cauza R 2311/2014-5) privind o procedură de declarare a nulității între repowermap.org și Repower

         Dispozitivul

                  1)

                  Reformează Decizia Camerei a cincea de recurs a Oficiului Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO) din 26 septembrie 2016 (cauza R 2311/2014-5), în sensul că marca contestată este anulată pentru serviciile următoare:

                              —

                              clasa 37: „Servicii de fochiști”;

                              —

                              clasa 42: „Servicii științifice, precum și de cercetare și proiectare în legătură cu acestea; analize industriale și servicii de cercetare industrială”.

                  2)

                  Respinge în rest acțiunea.

                  3)

                  repowermap.org suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și cheltuielile de judecată efectuate de EUIPO și Repower AG.

         (1)  JO C 30, 30.1.2017.


title: Cauza T-29/17 RENV: Hotărârea Tribunalului din 14 aprilie 2021 – RQ/Comisia („Funcție publică – Funcționari – Director general al OLAF – Decizie de ridicare a imunității de jurisdicție a reclamantului – Obligația de motivare – Obligațiile de asistență și de solicitudine – Încredere legitimă – Prezumția de nevinovăție – Principiul bunei administrări”)

text:
               21.6.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 242/17

      Hotărârea Tribunalului din 14 aprilie 2021 – RQ/Comisia
      (Cauza T-29/17 RENV) (1)

      („Funcție publică - Funcționari - Director general al OLAF - Decizie de ridicare a imunității de jurisdicție a reclamantului - Obligația de motivare - Obligațiile de asistență și de solicitudine - Încredere legitimă - Prezumția de nevinovăție - Principiul bunei administrări”)
      (2021/C 242/22)
      Limba de procedură: franceza

         Părţile

         Reclamant: RQ (reprezentant: É. Boigelot, avocat)

         Pârât: Comisia Europeană (reprezentanți: K. Banks, J.-P. Keppenne și J. Baquero Cruz, agenți)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 270 TFUE prin care se solicită anularea Deciziei C(2016) 1449 final a Comisiei din 2 martie 2016 privind o cerere de ridicare a imunității de jurisdicție a reclamantului

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Îl obligă pe RQ să suporte totalitatea cheltuielilor de judecată, inclusiv cheltuielile de judecată aferente cauzei T-29/17 și cauzei C-831/18 P.

         (1)  JO C 95, 27.3.2017.


title: Cauza T-584/17 RENV: Hotărârea Tribunalului din 28 aprilie 2021 – Primart/EUIPO – Bolton Cile España (PRIMART Marek Łukasiewicz) [„Marcă a Uniunii Europene – Procedură de opoziție – Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurative PRIMART Marek Łukasiewicz – Mărcile naționale verbale anterioare PRIMA – Motiv relativ de refuz – Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 [devenit articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001] – Trimitere spre rejudecare”]

text:
               21.6.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 242/18

      Hotărârea Tribunalului din 28 aprilie 2021 – Primart/EUIPO – Bolton Cile España (PRIMART Marek Łukasiewicz)
      (Cauza T-584/17 RENV) (1)

      („Marcă a Uniunii Europene - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurative PRIMART Marek Łukasiewicz - Mărcile naționale verbale anterioare PRIMA - Motiv relativ de refuz - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 [devenit articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001] - Trimitere spre rejudecare”)
      (2021/C 242/23)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Przedsiębiorstwo Produkcyjno-Handlowe „Primart” Marek Łukasiewicz (Wołomin, Polonia) (reprezentant: J. Skołuda, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentant: S. Palmero Cabezas, agent)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO, intervenientă la Tribunal: Bolton Cile España, SA (Madrid, Spania) (reprezentanți: F. Celluprica, F. Fischetti și F. De Bono, avocați)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a patra de recurs a EUIPO din 22 iunie 2017 (cauza R 1933/2016-4) privind o procedură de opoziție între Bolton Cile España și Przedsiębiorstwo Produkcyjno-Handlowe „Primart” Marek Łukasiewicz

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Obligă Przedsiębiorstwo Produkcyjno-Handlowe „Primart” Marek Łukasiewicz la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 374, 6.11.2017.


title: Cauza T-69/18: Hotărârea Tribunalului din 14 aprilie 2021 – Verband Deutscher Alten und Behindertenhilfe și CarePool Hannover/Comisia („Ajutoare de stat – Acțiune socială independentă – Subvenții acordate asociațiilor unei grupări regionale de acțiune caritabilă – Respingerea unei plângeri – Decizie de a nu ridica obiecții la sfârșitul fazei preliminare de examinare – Acțiune în anulare – Calitatea de parte interesată – Protecția drepturilor procedurale – Afectare substanțială a poziției concurențiale – Admisibilitate – Lipsa unor dificultăți serioase – Inexistența vreunei modificări substanțiale a ajutorului existent”)

text:
               21.6.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 242/18

      Hotărârea Tribunalului din 14 aprilie 2021 – Verband Deutscher Alten und Behindertenhilfe și CarePool Hannover/Comisia
      (Cauza T-69/18) (1)

      („Ajutoare de stat - Acțiune socială independentă - Subvenții acordate asociațiilor unei grupări regionale de acțiune caritabilă - Respingerea unei plângeri - Decizie de a nu ridica obiecții la sfârșitul fazei preliminare de examinare - Acțiune în anulare - Calitatea de parte interesată - Protecția drepturilor procedurale - Afectare substanțială a poziției concurențiale - Admisibilitate - Lipsa unor dificultăți serioase - Inexistența vreunei modificări substanțiale a ajutorului existent”)
      (2021/C 242/24)
      Limba de procedură: germana

         Părțile

         Reclamante: Verband Deutscher Alten- und Behindertenhilfe, Landesverband Niedersachsen/Bremen und Hamburg/Schleswig-Holstein eV (Hanovra, Germania), CarePool Hannover GmbH (Hanovra) (reprezentanți: T. Unger, avocat, și S. Korte, profesor)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: K. Herrmann și F. Tomat, agenți)

         Interveniente în susținerea pârâtei: Diakonisches Werk evangelischer Kirchen in Niedersachsen eV (Hanovra) (reprezentanți: A. Bartosch, avocat), Arbeiterwohlfahrt Bezirksverband Hannover eV (Hanovra) (reprezentant: C. Jürschik, avocat), Arbeiterwohlfahrt Bezirksverband Braunschweig eV (Brunswick, Germania) celelalte 8 interveniente ale căror nume figurează în anexa hotărârii (reprezentanți: U. Karpenstein, R. Sangi și C. Johann, avocați)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE prin care se solicită anularea Deciziei C(2017) 7686 final a Comisiei din 23 noiembrie 2017 privind schemele de ajutoare de stat SA.42268 (2017/E) – Deutschland Staatliche Beihilfe zur Förderung wohlfahrtspflegerischer Aufgaben și SA.42877 (2017/E) – Deutschland CarePool Hannover GmbH, puse în aplicare de Germania în favoarea unor asociații caritabile pentru misiuni de asistență socială (JO 2018, C 61, p. 1).

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Obligă Verband Deutscher Alten- und Behindertenhilfe, Landesverband Niedersachsen/Bremen und Hamburg/Schleswig-Holstein eV și CarePool Hannover GmbH să suporte, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, pe cele efectuate de Comisia Europeană, de Diakonisches Werk evangelischer Kirchen in Niedersachsen eV, de Arbeiterwohlfahrt Bezirksverband Hannover eV, precum și de Arbeiterwohlfahrt Bezirksverband Braunschweig eV și de celelalte interveniente ale căror nume figurează în anexă.

         (1)  JO C 112, 26.3.2018.


title: Cauza T-561/18: Hotărârea Tribunalului din 5 mai 2021 – ITD şi Danske Fragtmænd/Comisia („Ajutoare de stat – Sectorul poștal – Compensație pentru îndeplinirea obligației de serviciu universal – Decizie de a nu ridica obiecții – Calculul compensației – Metodologia costului net evitat – Luarea în considerare a beneficiilor intangibile imputabile serviciului universal – Utilizarea fondurilor acordate cu titlu de compensație – Garanție publică privind plata unor indemnizații de concediere în caz de faliment – Scutire de TVA pentru anumite operațiuni efectuate de prestatorul serviciului universal – Alocarea contabilă a costurilor comune activităților din sfera serviciului universal și activităților în afara acesteia – Aportul de capital adus de o întreprindere publică pentru a evita falimentul filialei sale – Plângere formulată de un concurent – Decizie de constatare a inexistenței unui ajutor de stat la încheierea fazei de examinare preliminară – Ajutor existent – Acordare periodică de avantaje – Imputabilitate în sarcina statului – Criteriul investitorului privat”)

text:
               21.6.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 242/19

      Hotărârea Tribunalului din 5 mai 2021 – ITD şi Danske Fragtmænd/Comisia
      (Cauza T-561/18) (1)

      („Ajutoare de stat - Sectorul poștal - Compensație pentru îndeplinirea obligației de serviciu universal - Decizie de a nu ridica obiecții - Calculul compensației - Metodologia costului net evitat - Luarea în considerare a beneficiilor intangibile imputabile serviciului universal - Utilizarea fondurilor acordate cu titlu de compensație - Garanție publică privind plata unor indemnizații de concediere în caz de faliment - Scutire de TVA pentru anumite operațiuni efectuate de prestatorul serviciului universal - Alocarea contabilă a costurilor comune activităților din sfera serviciului universal și activităților în afara acesteia - Aportul de capital adus de o întreprindere publică pentru a evita falimentul filialei sale - Plângere formulată de un concurent - Decizie de constatare a inexistenței unui ajutor de stat la încheierea fazei de examinare preliminară - Ajutor existent - Acordare periodică de avantaje - Imputabilitate în sarcina statului - Criteriul investitorului privat”)
      (2021/C 242/25)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamante: ITD, Brancheorganisation for den danske vejgodstransport A/S (Padborg, Danemarca), Danske Fragtmænd A/S (Åbyhøj, Danemarca) (reprezentant: L. Sandberg-Mørch, avocată)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: K. Blanck și D. Recchia, agenți)

         Interveniente în susținerea reclamantelor: Jørgen Jensen Distribution A/S (Ikast, Danemarca) (reprezentanți: L. Sandberg-Mørch și M. Honoré, avocați), Dansk Distribution A/S (Karlslunde, Danemarca) (reprezentanți: L. Sandberg-Mørch și J. Buendía Sierra, avocați)

         Intervenient în susținerea pârâtei: Regatul Danemarcei (reprezentanți: J. Nymann-Lindegren și M. Wolff, agenți, asistați de R. Holdgaard, avocat)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE prin care se solicită anularea Deciziei C(2018) 3169 final a Comisiei din 28 mai 2018 privind ajutorul de stat SA.47707 (2018/N) – Compensații acordate de stat către PostNord pentru prestarea serviciului poștal universal – Danemarca.

         Dispozitivul

                  1)

                  Anulează Decizia C(2018) 3169 final a Comisiei din 28 mai 2018 privind ajutorul de stat SA.47707 (2018/N) – Compensații acordate de stat către PostNord pentru prestarea serviciului poștal universal – Danemarca în măsura în care s-a considerat, la încheierea fazei de examinare preliminară, că nu constituiau ajutoare de stat, pe de o parte, scutirea de taxa pe valoarea adăugată (TVA) instituită prin Decizia administrativă nr. 1306/90 și prin Regulamentul administrativ F 6742/90 adoptate de administrația fiscală daneză și, pe de altă parte, majorarea de capital de un miliard de coroane daneze (DKK) realizată de PostNord AB, în beneficiul Post Danmark A/S, la 23 februarie 2017.

                  2)

                  Respinge în rest acțiunea.

                  3)

                  ITD, Brancheorganisation for den danske vejgodstransport A/S și Danske Fragtmænd A/S suportă jumătate din propriile cheltuieli de judecată, restul cheltuielilor de judecată efectuate de acestea fiind suportate de Comisia Europeană.

                  4)

                  Comisia, Regatul Danemarcei, Jørgen Jensen Distribution A/S și Dansk Distribution A/S suportă propriile cheltuieli de judecată.

         (1)  JO C 427, 26.11.2018.


title: Cauza T-611/18: Hotărârea Tribunalului din 5 mai 2021 – Pharmaceutical Works Polpharma/EMA („Medicamente de uz uman – Cerere de autorizare a introducerii pe piață a unei versiuni generice a medicamentului Tecfidera – Decizie a EMA de respingere a validării cererii de autorizare a introducerii pe piață – Decizie anterioară a Comisiei prin care se considera că Tecfidera – fumarat de dimetil nu intra sub incidența aceleiași autorizații generale de introducere pe piață ca Fumaderm – Excepție de nelegalitate – Admisibilitate – Combinație de substanțe medicamentoase autorizată anterior – Autorizație de introducere pe piață ulterioară a unei componente a combinației de substanțe medicamentoase – Aprecierea existenței a două autorizații generale de introducere pe piață diferite – Eroare vădită de apreciere”)

text:
               21.6.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 242/20

      Hotărârea Tribunalului din 5 mai 2021 – Pharmaceutical Works Polpharma/EMA
      (Cauza T-611/18) (1)

      („Medicamente de uz uman - Cerere de autorizare a introducerii pe piață a unei versiuni generice a medicamentului Tecfidera - Decizie a EMA de respingere a validării cererii de autorizare a introducerii pe piață - Decizie anterioară a Comisiei prin care se considera că Tecfidera - fumarat de dimetil nu intra sub incidența aceleiași autorizații generale de introducere pe piață ca Fumaderm - Excepție de nelegalitate - Admisibilitate - Combinație de substanțe medicamentoase autorizată anterior - Autorizație de introducere pe piață ulterioară a unei componente a combinației de substanțe medicamentoase - Aprecierea existenței a două autorizații generale de introducere pe piață diferite - Eroare vădită de apreciere”)
      (2021/C 242/26)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Pharmaceutical Works Polpharma S.A. (Starogard Gdański, Polonia) (reprezentanți: M. Martens, N. Carbonnelle, avocați, și S. Faircliffe, solicitor)

         Pârâtă: Agenția Europeană pentru Medicamente (reprezentanți: T. Jabłoński, S. Drosos și R. Pita, agenți)

         Intervenientă în susținerea pârâtei: Comisia Europeană (reprezentanţi: A. Sipos și L. Haasbeek, agenți), Biogen Netherlands BV (Badhoevedorp, Țările de Jos) (reprezentant: C. Schoonderbeek, avocată)

         Obiectul

      Pe de o parte, o cerere prin care se solicită declararea ca admisibilă și întemeiată a unei excepții de nelegalitate invocate împotriva Deciziei de punere în aplicare C(2014) 601 final a Comisiei din 30 ianuarie 2014 de acordare a autorizației de introducere pe piață pentru Tecfidera – fumarat de dimetil, medicament de uz uman, în măsura în care, în această decizie de punere în aplicare, Comisia consideră că Tecfidera – fumarat de dimetil nu intră sub incidența aceleiași autorizații generale de introducere pe piaţă ca Fumaderm și, pe de altă parte, o cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE, prin care se solicită anularea deciziei EMA din 30 iulie 2018 de respingere a validării cererii depuse de reclamantă pentru a obține autorizația de introducere pe piață a unei versiuni generice a medicamentului Tecfidera.

         Dispozitivul

                  1)

                  Anulează decizia Agenției Europene pentru Medicamente (EMA) din 30 iulie 2018 de respingere a validării cererii depuse de Pharmaceutical Works Polpharma S.A. în vederea obținerii autorizației de introducere pe piață a unei versiuni generice a medicamentului Tecfidera.

                  2)

                  Respinge în rest acțiunea.

                  3)

                  EMA suportă, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, cheltuielile efectuate de Pharmaceutical Works Polpharma.

                  4)

                  Biogen Netherlands BV și Comisia Europeană suportă propriile cheltuieli de judecată.

         (1)  JO C 455, 17.12.2018.


title: Cauza T-45/19: Hotărârea Tribunalului din 5 mai 2021 – Acron și alții/Comisia („Dumping – Importuri de nitrat de amoniu originar din Rusia – Cerere de reexaminare intermediară parțială – Încheiere a reexaminării intermediare parțiale – Lipsa unei schimbări a circumstanțelor – Eroare de apreciere – Obligația de motivare – Dreptul la apărare”)

text:
               21.6.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 242/21

      Hotărârea Tribunalului din 5 mai 2021 – Acron și alții/Comisia
      (Cauza T-45/19) (1)

      („Dumping - Importuri de nitrat de amoniu originar din Rusia - Cerere de reexaminare intermediară parțială - Încheiere a reexaminării intermediare parțiale - Lipsa unei schimbări a circumstanțelor - Eroare de apreciere - Obligația de motivare - Dreptul la apărare”)
      (2021/C 242/27)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamante: Acron PAO (Veliky Novgorod, Rusia), Dorogobuzh PAO (Dorogobuzh, Rusia), Acron Switzerland AG (Baar, Elveția) (reprezentanți: T. De Meese, J. Stuyck și M. Van Nieuwenborgh, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: M. Gustafsson și P. Němečková, agenți)

         Intervenientă în susținerea pârâtei: Fertilizers Europe (Bruxelles, Belgia) (reprezentant: B. O’Connor, Solicitor)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE prin care se solicită anularea Deciziei de punere în aplicare (UE) 2018/1703 a Comisiei din 12 noiembrie 2018 de încheiere a anchetei de reexaminare intermediară parțială referitoare la importurile de nitrat de amoniu originar din Rusia (JO 2018, L 285, p. 97)

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Acron PAO, Dorogobuzh PAO și Acron Switzerland AG suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și cheltuielile de judecată efectuate de Comisia Europeană și de Fertilizers Europe.

         (1)  JO C 122, 1.4.2019.


title: Cauza T-252/19: Hotărârea Tribunalului din 21 aprilie 2021 – Pech/Consiliul [„Acces la documente – Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 – Articolul 4 alineatul (2) a doua liniuță din Regulamentul nr. 1049/2001 – Protecția avizelor juridice – Articolul 4 alineatul (3) primul paragraf din Regulamentul nr. 1049/2001 – Protecția procesului decizional – Refuz de a acorda accesul integral la un aviz juridic al Serviciului juridic al Consiliului”]

text:
               21.6.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 242/22

      Hotărârea Tribunalului din 21 aprilie 2021 – Pech/Consiliul
      (Cauza T-252/19) (1)

      („Acces la documente - Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 - Articolul 4 alineatul (2) a doua liniuță din Regulamentul nr. 1049/2001 - Protecția avizelor juridice - Articolul 4 alineatul (3) primul paragraf din Regulamentul nr. 1049/2001 - Protecția procesului decizional - Refuz de a acorda accesul integral la un aviz juridic al Serviciului juridic al Consiliului”)
      (2021/C 242/28)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamant: Laurent Pech (Londra, Regatul Unit) (reprezentanți: O. Brouwer și T. McGrath, avocați)

         Pârât: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: K. Pavlaki și E. Rebasti, agenți)

         Intervenient în susținerea reclamantului: Regatul Suediei (reprezentanți: O. Simonsson, C. Meyer-Seitz, A. Runeskjöld, J. Lundberg, M. Salborn Hodgson, H. Shev, H. Eklinder și R. Shahsavan Eriksson, agenți)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE prin care se solicită anularea deciziei Consiliului din 12 februarie 2019 prin care se refuză accesul integral la avizul Serviciului juridic al acestuia care figurează în documentul ST 13593 2018 INIT și care se referă la propunerea de regulament al Parlamentului European și al Consiliului din 2 mai 2018 privind protecția bugetului Uniunii Europene în cazul unor deficiențe generalizate în ceea ce privește statul de drept în statele membre [COM(2018) 324 final].

         Dispozitivul

                  1)

                  Anulează decizia Consiliului Uniunii Europene din 12 februarie 2019 prin care se refuză accesul integral la documentul ST 13593 2018 INIT, care conține avizul Serviciului juridic al Consiliului privind propunerea de regulament al Parlamentului European și al Consiliului privind protecția bugetului Uniunii Europene în cazul unor deficiențe generalizate în ceea ce privește statul de drept în statele membre [COM(2018) 324 final].

                  2)

                  Consiliul suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și cheltuielile de judecată efectuate de domnul Laurent Pech.

                  3)

                  Regatul Suediei suportă propriile cheltuieli de judecată.

         (1)  JO C 213, 24.6.2019.


title: Cauza T-260/19: Hotărârea Tribunalului din 14 aprilie 2021 – Al-Tarazi/Consiliul („Politica externă și de securitate comună – Măsuri restrictive adoptate împotriva Siriei – Înghețarea fondurilor – Obligația de motivare – Eroare de apreciere – Dreptul la apărare – Dreptul de proprietate – Dreptul de a exercita o activitate economică – Dreptul la respectarea vieții private și de familie – Proporționalitate”)

text:
               21.6.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 242/22

      Hotărârea Tribunalului din 14 aprilie 2021 – Al-Tarazi/Consiliul
      (Cauza T-260/19) (1)

      („Politica externă și de securitate comună - Măsuri restrictive adoptate împotriva Siriei - Înghețarea fondurilor - Obligația de motivare - Eroare de apreciere - Dreptul la apărare - Dreptul de proprietate - Dreptul de a exercita o activitate economică - Dreptul la respectarea vieții private și de familie - Proporționalitate”)
      (2021/C 242/29)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamant: Mazen Al-Tarazi (Shuwaikh, Koweït) (reprezentanți: G. Beck, A. Khan, R. Wilcox, barristers și S. Patel, solicitor)

         Pârât: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: S. Kyriakopoulou și V. Piessevaux, agenți)

         Obiectul

      Cerere formulată în temeiul articolului 263 TFUE și prin care se solicită anularea Deciziei de punere în aplicare (PESC) 2019/87 a Consiliului din 21 ianuarie 2019 privind punerea în aplicare a Deciziei 2013/255/PESC privind măsuri restrictive împotriva Siriei (JO 2019, L 18 I, p. 13) și a Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2019/85 al Consiliului din 21 ianuarie 2019 privind punerea în aplicare a Regulamentului (UE) nr. 36/2012 privind măsuri restrictive având în vedere situația din Siria (JO 2019, L 18 I, p. 4), în măsura în care îl privesc pe reclamant.

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Îl obligă pe domnul Mazen Al-Tarazi să suporte propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de Consiliul Uniunii Europene.

         (1)  JO C 213, 24.6.2019.


title: Cauza T-285/19: Hotărârea Tribunalului din 14 aprilie 2021 – SGI Studio Galli Ingegneria/Comisia [„Clauză compromisorie – Al șaptelea program-cadru pentru activități de cercetare, de dezvoltare tehnologică și demonstrative (2007-2013) – Acord de grant – Proiectul Marsol – Costuri eligibile – Raport de investigație al OLAF prin care s-a constatat caracterul neeligibil al anumitor cheltuieli efectuate – Restituirea sumelor plătite – Sarcina probei – Principiul bunei-credințe – Dreptul de a fi ascultat – Principiul bunei administrări – Dreptul al apărare – Proporționalitate”]

text:
               21.6.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 242/23

      Hotărârea Tribunalului din 14 aprilie 2021 – SGI Studio Galli Ingegneria/Comisia
      (Cauza T-285/19) (1)

      („Clauză compromisorie - Al șaptelea program-cadru pentru activități de cercetare, de dezvoltare tehnologică și demonstrative (2007-2013) - Acord de grant - Proiectul Marsol - Costuri eligibile - Raport de investigație al OLAF prin care s-a constatat caracterul neeligibil al anumitor cheltuieli efectuate - Restituirea sumelor plătite - Sarcina probei - Principiul bunei-credințe - Dreptul de a fi ascultat - Principiul bunei administrări - Dreptul al apărare - Proporționalitate”)
      (2021/C 242/30)
      Limba de procedură: italiana

         Părțile

         Reclamantă: SGI Studio Galli Ingegneria Srl (Roma, Italia) (reprezentanți: F. Marini, V. Catenacci și R. Viglietta, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: J. Estrada de Solà și A. Spina, agenți)

         Obiectul

      Cerere formulată în temeiul articolului 272 TFUE și prin care se urmărește, cu titlu principal și în esență, să se constate că reclamanta nu este obligată să restituie suma de 487 914,32 euro care face parte din suma totală care i-a fost acordată în cadrul acordului de grant nr. 619120, referitor la proiectul Marsol, în subsidiar, să se constate că suma care trebuie restituită nu poate depăși 100 044,99 euro și, cu titlu mai subsidiar, să se obțină obligarea Comisiei la plata către reclamantă a costurilor pe care aceasta le-a suportat cu ocazia executării proiectului menționat, cu titlu de îmbogățire fără justă cauză.

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Obligă SGI Studio Galli Ingegneria Srl la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 213, 24.6.2019.


title: Cauza T-300/19: Hotărârea Tribunalului din 14 aprilie 2021 – Achema și Lifosa/Comisia [„Ajutoare de stat – Piața energiei produse din surse regenerabile de energie – Ajutor pentru funcționare – Decizie prin care schema de ajutor este declarată compatibilă cu piața internă la finalul fazei preliminare de examinare – Articolul 107 alineatul (3) litera (c) TFUE – Încălcarea drepturilor procedurale – Orientările din 2008 privind ajutoarele de stat pentru protecția mediului – Orientările din 2014 privind ajutoarele de stat pentru protecția mediului și energie pentru perioada 2014-2020 – Articolul 30 TFUE – Articolul 110 TFUE – Ansamblu de indicii concordante”]

text:
               21.6.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 242/24

      Hotărârea Tribunalului din 14 aprilie 2021 – Achema și Lifosa/Comisia
      (Cauza T-300/19) (1)

      („Ajutoare de stat - Piața energiei produse din surse regenerabile de energie - Ajutor pentru funcționare - Decizie prin care schema de ajutor este declarată compatibilă cu piața internă la finalul fazei preliminare de examinare - Articolul 107 alineatul (3) litera (c) TFUE - Încălcarea drepturilor procedurale - Orientările din 2008 privind ajutoarele de stat pentru protecția mediului - Orientările din 2014 privind ajutoarele de stat pentru protecția mediului și energie pentru perioada 2014-2020 - Articolul 30 TFUE - Articolul 110 TFUE - Ansamblu de indicii concordante”)
      (2021/C 242/31)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamante: Achema AB (Jonava, Lituania) și Lifosa AB (Kedainiai, Lituania) (reprezentanți: E. Righini și N. Solárová, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: K. Herrmann și P. Němečková, agenți)

         Intervenientă în susținerea pârâtei: Republica Lituania (reprezentanți: K. Dieninis și R. Dzikovič, agenți)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE prin care se solicită anularea Deciziei C(2018) 9209 final a Comisiei din 8 ianuarie 2019 referitoare la ajutorul de stat SA.45765 (2018/NN), privind o schemă de ajutor pusă în aplicare de Republica Lituania în favoarea producătorilor de energie din surse regenerabile de energie (JO 2019, C 61, p. 1).

         Dispozitivul

                  1)

                  Anulează Decizia C(2018) 9209 final a Comisiei din 8 ianuarie 2019 referitoare la ajutorul de stat SA.45765 (2018/NN), privind o schemă de ajutor pusă în aplicare de Republica Lituania în favoarea producătorilor de energie din surse regenerabile de energie.

                  2)

                  Obligă Comisia Europeană să suporte propriile cheltuieli de judecată, precum și cheltuielile de judecată efectuate de Achema AB și de Lifosa AB.

                  3)

                  Republica Lituania suportă propriile cheltuieli de judecată.

         (1)  JO C 238, 15.7.2019.


title: Cauza T-322/19: Hotărârea Tribunalului din 21 aprilie 2021 – El Qaddafi/Consiliul („Politica externă și de securitate comună – Măsuri restrictive adoptate având în vedere situația din Libia – Înghețarea fondurilor – Lista persoanelor, entităților și organismelor cărora li se aplică înghețarea fondurilor și a resurselor economice – Restricții privind intrarea sau tranzitul pe teritoriul Uniunii Europene – Lista persoanelor care fac obiectul restricțiilor privind intrarea și tranzitul pe teritoriul Uniunii – Menținerea numelui reclamantului pe liste – Termen de introducere a acțiunii – Admisibilitate – Obligația de motivare – Eroare de apreciere”)

text:
               21.6.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 242/24

      Hotărârea Tribunalului din 21 aprilie 2021 – El Qaddafi/Consiliul
      (Cauza T-322/19) (1)

      („Politica externă și de securitate comună - Măsuri restrictive adoptate având în vedere situația din Libia - Înghețarea fondurilor - Lista persoanelor, entităților și organismelor cărora li se aplică înghețarea fondurilor și a resurselor economice - Restricții privind intrarea sau tranzitul pe teritoriul Uniunii Europene - Lista persoanelor care fac obiectul restricțiilor privind intrarea și tranzitul pe teritoriul Uniunii - Menținerea numelui reclamantului pe liste - Termen de introducere a acțiunii - Admisibilitate - Obligația de motivare - Eroare de apreciere”)
      (2021/C 242/32)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Aisha Muammer Mohamed El-Qaddafi (Mascate, Oman) (reprezentant: S. Bafadhel, barrister)

         Pârât: Consiliului Uniunii Europene (reprezentanți: V. Piessevaux și M. Bishop, agenți)

         Obiectul

      Pe de o parte, o cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE prin care se solicită anularea, în primul rând, a Deciziei de punere în aplicare (PESC) 2017/497 a Consiliului din 21 martie 2017 privind punerea în aplicare a Deciziei (PESC) 2015/1333 privind măsuri restrictive având în vedere situația din Libia (JO 2017, L 76, p. 25) și a Deciziei de punere în aplicare (PESC) 2020/374 a Consiliului din 5 martie 2020 privind punerea în aplicare a Deciziei (PESC) 2015/1333 privind măsuri restrictive având în vedere situația din Libia (JO 2020, L 71, p. 14), în măsura în care mențin numele reclamantei pe listele din anexele I și III la Decizia (PESC) 2015/1333 a Consiliului din 31 iulie 2015 privind măsuri restrictive având în vedere situația din Libia și de abrogare a Deciziei 2011/137/PESC (JO 2015, L 206, p. 34), și, în al doilea rând, a Regulamentului de punere în aplicare (UE) 2017/489 al Consiliului din 21 martie 2017 privind punerea în aplicare a articolului 21 alineatul (5) din Regulamentul (UE) 2016/44 al Consiliului privind măsuri restrictive având în vedere situația din Libia (JO 2017, L 76, p. 3) și a Regulamentului de punere în aplicare (UE) 2020/371 al Consiliului din 5 martie 2020 privind punerea în aplicare a articolului 21 alineatul (5) din Regulamentul (UE) 2016/44 privind măsuri restrictive având în vedere situația din Libia (JO 2020, L 71, p. 5), în măsura în care mențin numele reclamantei pe lista din anexa II la Regulamentul (UE) 2016/44 al Consiliului din 18 ianuarie 2016 privind măsuri restrictive având în vedere situația din Libia și de abrogare a Regulamentului (UE) nr. 204/2011 (JO 2016, L 12, p. 1), și, pe de altă parte, o cerere întemeiată pe articolul 265 TFUE prin care se urmărește constatarea faptului că în mod nelegal Consiliul s a abținut să notifice reclamantei actele în discuție la momentul adoptării lor

         Dispozitivul

                  1)

                  Anulează Decizia de punere în aplicare (PESC) 2017/497 a Consiliului din 21 martie 2017 privind punerea în aplicare a Deciziei (PESC) 2015/1333 privind măsuri restrictive având în vedere situația din Libia și Decizia de punere în aplicare (PESC) 2020/374 a Consiliului din 5 martie 2020 privind punerea în aplicare a Deciziei (PESC) 2015/1333 privind măsuri restrictive având în vedere situația din Libia, în măsura în care mențin numele doamnei Aisha Muammer Mohamed El Qaddafi pe listele care figurează în anexele I și III la Decizia (PESC) 2015/1333 a Consiliului din 31 iulie 2015 privind măsuri restrictive având în vedere situația din Libia și de abrogare a Deciziei 2011/137/PESC.

                  2)

                  Anulează Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2017/489 al Consiliului din 21 martie 2017 privind punerea în aplicare a articolului 21 alineatul (5) din Regulamentul (UE) 2016/44 al Consiliului privind măsuri restrictive având în vedere situația din Libia și Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2020/371 al Consiliului din 5 martie 2020 privind punerea în aplicare a articolului 21 alineatul (5) din Regulamentul (UE) 2016/44 al Consiliului privind măsuri restrictive având în vedere situația din Libia, în măsura în care mențin numele doamnei Aisha Muammer Mohamed El Qaddafi pe lista care figurează în anexa II la Regulamentul (UE) 2016/44 al Consiliului din 18 ianuarie 2016 privind măsuri restrictive având în vedere situația din Libia și de abrogare a Regulamentului (UE) nr. 204/2011.

                  3)

                  Menține efectele articolului 1 din Decizia de punere în aplicare 2020/374 față de doamna Aisha Muammer Mohamed El Qaddafi până la data expirării termenului de recurs prevăzut la articolul 56 primul paragraf din Statutul Curții de Justiție a Uniunii Europene sau, în cazul în care în acest termen se introduce un recurs, până la eventuala respingere a recursului.

                  4)

                  Obligă Consiliul Uniunii Europene la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 246, 22.7.2019.


title: Cauza T-525/19: Hotărârea Tribunalului din 21 aprilie 2021 – Intering și alții/Comisia („Achiziții publice – Procedură de cerere de ofertă – Reducerea prafului și a oxizilor de azot din unitățile B1 și B2 ale centralei termice Kosovo B – Respingerea candidaturii – Cerere de anulare prezentată în replică – Concluzii noi – Inadmisibilitate vădită – Modificarea criteriilor de selecție în cursul procedurii – Egalitate de tratament”)

text:
               21.6.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 242/26

      Hotărârea Tribunalului din 21 aprilie 2021 – Intering și alții/Comisia
      (Cauza T-525/19) (1)

      („Achiziții publice - Procedură de cerere de ofertă - Reducerea prafului și a oxizilor de azot din unitățile B1 și B2 ale centralei termice Kosovo B - Respingerea candidaturii - Cerere de anulare prezentată în replică - Concluzii noi - Inadmisibilitate vădită - Modificarea criteriilor de selecție în cursul procedurii - Egalitate de tratament”)
      (2021/C 242/34)
      Limba de procedură: germana

         Părțile

         Reclamantă: Intering Sh.p.k (Obiliq, Kosovo), Steinmüller Engineering GmbH (Gummersbach, Germania), Deling d.o.o. za proizvodnju, promet i usluge (Tuzla, Bosnia-Herțegovina), ZM-Vikom d.o.o. za proizvodnju, konstrukcije i montažu (Šibenik, Croația) (reprezentant: R. Spielhofen, avocat)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: J. Estrada de Solà, B. Bertelmann și M. Kellerbauer, agenți)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE prin care se solicită anularea, pe de o parte, a deciziei Ares(2019) 4979920 a Comisiei din 30 iulie 2019 de a nu reține candidatura reclamantelor în vederea participării la procedura restrânsă de atribuire a contractului privind cererea de ofertă EuropeAid/140043/DH/WKS/XK și, pe de altă parte, a deciziei din 18 octombrie 2019 privind atribuirea contractului menționat.

         Dispozitivul

                  1)

                  Anulează decizia Ares(2019)4979920 a Comisiei Europene din 30 iulie 2019 de a nu reține candidatura prezentată de Intering Sh.p.k, Steinmüller Engineering GmbH, Deling d.o.o. za proizvodnju, promet i usluge și ZM-Vikom d.o.o. za proizvodnju, konstrukcije i montažu în vederea participării la procedura restrânsă de atribuire a contractului privind cererea de ofertă EuropeAid/140043/DH/WKS/XK.

                  2)

                  Respinge în rest acțiunea.

                  3)

                  Obligă Comisia la plata cheltuielilor de judecată, inclusiv a celor aferente procedurilor măsurilor provizorii.

         (1)  JO C 328, 30.9.2019.


title: Cauza T-509/19: Hotărârea Tribunalului din 28 aprilie 2021 – Asolo/EUIPO – Red Bull (FLÜGEL) [„Marcă a Uniunii Europene – Procedură de declarare a nulității – Marca Uniunii Europene verbală FLÜGEL – Mărcile naționale verbale anterioare …VERLEIHT FLÜGEL și RED BULL VERLEIHT FLÜÜÜGEL – Motive relative de refuz – Atingere adusă renumelui – Articolul 8 alineatul (5) și articolul 52 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul nr. 40/94 [devenite articolul 8 alineatul (5) și articolul 60 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (UE) 2017/1001] – Dreptul de a fi ascultat – Articolul 70 alineatul (2) și articolul 94 alineatul (1) din Regulamentul 2017/1001”]

text:
               21.6.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 242/26

      Hotărârea Tribunalului din 28 aprilie 2021 – Asolo/EUIPO – Red Bull (FLÜGEL)
      (Cauza T-509/19) (1)

      („Marcă a Uniunii Europene - Procedură de declarare a nulității - Marca Uniunii Europene verbală FLÜGEL - Mărcile naționale verbale anterioare …VERLEIHT FLÜGEL și RED BULL VERLEIHT FLÜÜÜGEL - Motive relative de refuz - Atingere adusă renumelui - Articolul 8 alineatul (5) și articolul 52 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul nr. 40/94 [devenite articolul 8 alineatul (5) și articolul 60 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (UE) 2017/1001] - Dreptul de a fi ascultat - Articolul 70 alineatul (2) și articolul 94 alineatul (1) din Regulamentul 2017/1001”)
      (2021/C 242/33)
      Limba de procedură: engleza

         Părţile

         Reclamantă: Asolo LTD (Limassol, Cipru) (reprezentanți: W. Pors și N. Dorenbosch, avocați)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentanți: M. Capostagno și V. Ruzek, agenți)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUPO, intervenientă la Tribunal: Red Bull GmbH (Fuschl am See, Austria) (reprezentanți: A. Renck și S. Petivlasova, avocați)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a patra de recurs a EUIPO din 15 mai 2019 (cauza R 201/2019-4) privind o procedură de declarare a nulității între Red Bull și Asolo

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Obligă Asolo LTD la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 295, 2.9.2019.