title: Cauza C-161/22 P: Recurs introdus la 3 martie 2022 de Comisia Europeană împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a doua) din 21 decembrie 2021 în cauza T-796/19, HB/Comisia Europeană

text:
               27.6.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 244/15

      Recurs introdus la 3 martie 2022 de Comisia Europeană împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a doua) din 21 decembrie 2021 în cauza T-796/19, HB/Comisia Europeană
      (Cauza C-161/22 P)
      (2022/C 244/18)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Recurentă: Comisia Europeană (reprezentanți: J. Baquero Cruz, J. Estrada de Solà și B. Araujo Arce, agenți)

         Cealaltă parte din procedură: HB

         Concluzii

                  —

                  Anularea hotărârii pronunțate de Tribunal la 21 decembrie 2021 (T-796/19), în măsura în care prin aceasta se respinge ca inadmisibilă acțiunea în anulare a Deciziei C(2019)7318 final a Comisiei din 15 octombrie 2019 (punctul 1 din dispozitiv) și în care prin aceasta Comisia este obligată la plata cheltuielilor de judecată, inclusiv a celor aferente procedurii de măsuri provizorii (punctul 3 din dispozitiv);

                  —

                  Retrimiterea cauzei în fața Tribunalului pentru ca acesta să se pronunțe pe fond;

                  —

                  Obligarea HB la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea recursului formulat, Comisia invocă trei motive.
      Primul motiv se întemeiază pe o eroare de calificare juridică: Tribunalul ignoră și face ineficiente dispozițiile deciziei adoptate de Comisie prin utilizarea prerogativelor sale de putere publică în cadrul contractual, calificând aceste măsuri drept contractuale și supuse principiului forței obligatorii a contractului. Această calificare juridică eronată afectează punctele 62-87 din hotărârea atacată.
      Al doilea motiv se întemeiază pe o calificare juridică eronată în raport cu primul articol din decizie (punctele 62-73 din hotărâre) și pe o denaturare a faptelor. Prin calificarea primului articol din decizie, care stabilește răspunderea HB în săvârșirea unei neregularități în cadrul procedurii de atribuire a contractului, Tribunalul a denaturat faptele și a calificat în mod eronat articolul 1 ca fiind de natură contractuală.
      Al treilea motiv se întemeiază pe o calificare juridică eronată în raport cu cel de al doilea și cel de al treilea articol din decizie (punctele 74-83 din hotărâre). Prin calificarea reducerii prețului contractual la zero euro și prin recuperarea sumelor deja plătite, Comisia nu a acționat în cadrul contractual, ci în exercițiul prerogativelor sale de putere publică. Tribunalul săvârșește o eroare atunci când asimilează dispozițiile acestor articole consecințelor unei anulări a contractului prin dol sau alt viciu de consimțământ.


title: Cauza C-173/22 P: Recurs introdus la 3 martie 2022 de MG împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera întâi ) din 21 decembrie 2021 în cauza T-573/20, MG/Banca Europeană de Investiții

text:
               27.6.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 244/15

      Recurs introdus la 3 martie 2022 de MG împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera întâi ) din 21 decembrie 2021 în cauza T-573/20, MG/Banca Europeană de Investiții
      (Cauza C-173/22 P)
      (2022/C 244/19)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Recurent: MG (reprezentant: L. Levi, avocată)

         Cealaltă parte din procedură: Banca Europeană de Investiții

         Concluziile

                  —

                  declararea recursului drept admisibil și întemeiat;

                  —

                  anularea Hotărârii Tribunalului din 21 decembrie 2021 în cauza T-573/20;

                  —

                  în consecință, admiterea concluziilor prezentate de recurent în primă instanță și:

                              —

                              anularea deciziei BEI din 11 octombrie 2018 prin care recurentul a fost privat de beneficiul alocațiilor familiale (inclusiv în special al cheltuielilor pentru structurile de îngrijire a copiilor școlarizați și pentru CPE [Centrul polivalent interinstituțional pentru copii] deduse în mod necuvenit de BEI din salariul recurentului până în luna noiembrie 2019) și de drepturile financiare derivate (incluzând în special avantajele fiscale și rambursarea cheltuielilor medicale ale copiilor suportate de recurent);

                              —

                              în măsura necesară, anularea scrisorii/deciziei din 7 ianuarie 2019 de respingere a tuturor cererilor recurentului;

                              —

                              în măsura necesară, anularea deciziei BEI din 30 iulie 2020 de declarare a lipsei concilierii și de confirmare a deciziei din 11 octombrie 2018;

                              —

                              repararea prejudiciului material și a prejudiciului moral ale recurentului;

                  —

                  obligarea pârâtei la plata tuturor cheltuielilor de judecată aferente celor două proceduri.

         Motivele și principalele argumente

      În recursul formulat, recurentul invocă următoarele motive:

                  —

                  hotărârea atacată ar fi încălcat noțiunea dreptului de a fi ascultat;

                  —

                  hotărârea atacată ar fi încălcat cadrul normativ aplicabil referitor la obligația de motivare;

                  —

                  hotărârea atacată ar fi denaturat dosarul și ar fi încălcat noțiunea de eroare vădită de apreciere. Aceasta ar fi încălcat de asemenea principiile egalității de tratament și proporționalității prin respingerea excepției de nelegalitate referitoare la dispozițiile administrative privind alocațiile familiale;

                  —

                  hotărârea atacată ar fi încălcat cadrul normativ aplicabil (articolul 3.4 din Regulamentul nr. 260/68 (1));

                  —

                  hotărârea atacată ar fi denaturat dosarul prin respingerea celui de al cincilea motiv, ar fi încălcat articolul 85 din Regulamentul de procedură al Tribunalului și ar fi realizat o calificare eronată a faptelor. Tribunalul nu ar fi răspuns la toate motivele invocate și și-ar fi încălcat obligația de motivare.

         (1)  Regulamentul (CEE, Euratom, CECA) nr. 260/68 al Consiliului din 29 februarie 1968 de stabilire a condițiilor și a procedurii de aplicare a impozitului stabilit în beneficiul Comunităților Europene (JO 1968, L 56, p. 8, Ediție specială, 1/vol. 08, p. 165).


title: Cauza C-202/22: Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunal Judicial da Comarca do Porto Juízo Local Cível da Maia (Portugalia) la 15 martie 2022 – WH, NX/TAP – Transportes Aéreos Portugueses, SGPS, SA

text:
               27.6.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 244/16

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunal Judicial da Comarca do Porto Juízo Local Cível da Maia (Portugalia) la 15 martie 2022 – WH, NX/TAP – Transportes Aéreos Portugueses, SGPS, SA
      (Cauza C-202/22)
      (2022/C 244/20)
      Limba de procedură: portugheza

         Instanța de trimitere

      Tribunal Judicial da Comarca do Porto Juízo Local Cível da Maia

         Părțile din procedura principală

         Reclamanți: WH, NX

         Pârâtă: TAP – Transportes Aéreos Portugueses, SGPS, SA

         Întrebările preliminare

                  1)

                  În lumina articolului 5 alineatul (1) litera (c), a articolului 6 alineatul (1), a articolului 7 alineatul (1) și a articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 261/2004 (1), întârzierea prelungită a transportului până la destinația finală cu un autobuz pus la dispoziția pasagerilor care au pierdut un zbor de legătură de către operatorul de transport aerian însărcinat să efectueze acel zbor trebuie să facă obiectul unei compensații în același mod ca întârzierile zborurilor?

                  2)

                  În lumina considerentului (14) și a articolului 7 alineatul (3) din Regulamentul nr. 261/2004, defectarea autobuzului respectiv și necesitatea de a-l înlocui în drum spre destinația finală constituie o împrejurare excepțională care îl scutește pe operatorul de transport de obligația de a acorda o compensație pasagerilor în cazul unei întârzieri prelungite față de ora de sosire prevăzută sau previzibilă a autobuzului la destinația finală?

         (1)  Regulamentul (CE) nr. 261/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 11 februarie 2004 de stabilire a unor norme comune în materie de compensare și de asistență a pasagerilor în eventualitatea refuzului la îmbarcare și anulării sau întârzierii prelungite a zborurilor și de abrogare a Regulamentului (CEE) nr. 295/91 (JO 2004, L 46, p. 1, Ediție specială, 07/vol. 12, p. 218).


title: Cauza C-215/22: Cerere de decizie preliminară introdusă de Consiglio di Stato (Italia) la 23 martie 2022 – Research Consorzio Stabile Scarl, în nume propriu și în calitate de mandatar al grupului de întreprinderi în curs de constituire (Research-Cisa) și alții/Invitalia – Agenzia Nazionale per l’Attrazione degli Investimenti e lo Sviluppo di Impresa și alții

text:
               27.6.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 244/17

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Consiglio di Stato (Italia) la 23 martie 2022 – Research Consorzio Stabile Scarl, în nume propriu și în calitate de mandatar al grupului de întreprinderi în curs de constituire (Research-Cisa) și alții/Invitalia – Agenzia Nazionale per l’Attrazione degli Investimenti e lo Sviluppo di Impresa și alții
      (Cauza C-215/22)
      (2022/C 244/21)
      Limba de procedură: italiana

         Instanța de trimitere

      Consiglio di Stato

         Părțile din procedura principală

         Apelante: Research Consorzio Stabile Scarl, în nume propriu și în calitate de mandatar al grupului de întreprinderi în curs de constituire (Research-Cisa); C.I.S.A. SpA, în nume propriu și în calitate de mandant al aceluiași grup (Research-Cisa); Debar Costruzioni SpA, în nume propriu și în calitate de mandatar al grupului în curs de constituire împreună cu Consorzio Stabile COM Scarl, C.N. Costruzioni Generali SpA e Edil.Co. Srl; Invitalia – Agenzia Nazionale per l’Attrazione degli Investimenti e lo Sviluppo di Impresa

         Intimate: Invitalia – Agenzia Nazionale per l’Attrazione degli Investimenti e lo Sviluppo di Impresa; Debar Costruzioni SpA, în nume propriu și în calitate de mandatar al grupului în curs de constituire împreună cu Consorzio Stabile COM Scarl, C.N. Costruzioni Generali SpA e Edil.Co. Srl; Consorzio Stabile Scarl, în nume propriu și în calitate de mandatar al grupului de întreprinderi în curs de constituire (Research-Cisa); C.I.S.A. SpA, în nume propriu și în calitate de mandant al aceluiași grup (Research-Cisa)

         Întrebarea preliminară

      Articolele 63 și 71 din Directiva 2014/24 a Parlamentului European și a Consiliului din 26 februarie 2014 (1) coroborate cu principiile libertății de stabilire și liberei prestări a serviciilor, prevăzute la articolele 49 și 56 din Tratatul privind Funcționarea Uniunii Europene (TFUE), se opun unei interpretări a reglementării naționale italiene privind subcontractarea necesară potrivit căreia ofertantul care nu deține calificarea obligatorie în una sau mai multe categorii separabile nu poate acoperi condiția pe care nu o îndeplinește el însuși prin recurgerea la mai multe întreprinderi subcontractante sau prin cumularea valorilor pentru care se califică acestea din urmă?

         (1)  Directiva 2014/24/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 26 februarie 2014 privind achizițiile publice și de abrogare a Directivei 2004/18/CE (JO 2014, L 94, p. 65).


title: Cauza C-216/22: Cerere de decizie preliminară introdusă de Verwaltungsgerichts Sigmaringen (Germania) la 23 martie 2022 – A. A./ Republica Federală Germania

text:
               27.6.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 244/18

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Verwaltungsgerichts Sigmaringen (Germania) la 23 martie 2022 – A. A./ Republica Federală Germania
      (Cauza C-216/22)
      (2022/C 244/22)
      Limba de procedură: germana

         Instanța de trimitere

      Verwaltungsgerichts Sigmaringen

         Părțile din procedura principală

         Reclamant: A. A.

         Pârâtă: Republica Federală Germania

         Întrebările preliminare

                  1.

                              a.

                              O dispoziție națională care nu consideră admisibilă o cerere ulterioară decât dacă situația de fapt sau de drept pe baza căreia a fost adoptată decizia inițială de respingere s-a modificat ulterior în favoarea solicitantului este compatibilă cu articolul 33 alineatul (2) litera (d) și cu articolul 40 alineatul (2) din Directiva 2013/32/UE (1)?

                              b.

                              Articolul 33 alineatul (2) litera (d) și articolul 40 alineatul (2) din Directiva 2013/32/UE se opun unei dispoziții naționale care nu consideră o decizie a Curții de Justiție a Uniunii Europene (pronunțată, în speță, în cadrul unei proceduri preliminare în temeiul articolului 267 TFUE) drept un „element nou” sau o „dată nouă”, atunci când decizia nu constată incompatibilitatea dispoziției naționale cu dreptul Uniunii, ci se limitează la interpretarea dreptului Uniunii? Care sunt, dacă este cazul, condițiile necesare pentru ca o hotărâre a Curții de Justiție a Uniunii Europene, care se limitează la interpretarea dreptului Uniunii, să fie luată în considerare ca „element nou” sau ca „dată nouă”?

                  2.

                  În cazul unui răspuns afirmativ la întrebarea 1) literele a) și b), articolul 33 alineatul (2) litera (d) și articolul 40 alineatul (2) din Directiva 2013/32/UE (2) trebuie interpretate în sensul că o hotărâre a Curții de Justiție a Uniunii Europene, prin care s-a statuat că există o puternică prezumție că refuzul de a efectua serviciul militar în condițiile menționate la articolul 9 alineatul (2) litera (e) din Directiva 2011/95/UE este legat de unul dintre cele cinci motive enumerate la articolul 10 din această directivă, trebuie luată în considerare ca „element nou” sau ca „dată nouă”?

                  3.

                              a.

                              Articolul 46 alineatul (1) litera (a) punctul (ii) din Directiva 2013/32/UE trebuie interpretat în sensul că calea de atac judiciară împotriva unei decizii de inadmisibilitate adoptate de autoritatea decizională, în sensul articolului 33 alineatul (2) litera (d) și al articolului 40 alineatul (5) din Directiva 2013/32/UE, se limitează la a examina dacă autoritatea decizională a apreciat în mod corect condițiile pentru a stabili dacă cererea de azil ulterioară poate fi considerată inadmisibilă în temeiul articolului 33 alineatul (2) litera (d) și al articolului 40 alineatele (2) și (5) din Directiva 2013/32/UE?

                              b.

                              În cazul unui răspuns negativ la întrebarea 3) litera a), articolul 46 alineatul (1) litera (a) punctul (ii) din Directiva 2013/32/UE trebuie interpretat în sensul că calea de atac judiciară împotriva unei decizii de inadmisibilitate vizează și examinarea îndeplinirii condițiilor de acordare a protecției internaționale în sensul articolului 2 litera (b) din Directiva 2011/95/UE în cazul în care instanța constată, după propria examinare, că nu sunt îndeplinite condițiile de respingere a cererii de azil ulterioare ca inadmisibilă?

                              c.

                              În cazul unui răspuns afirmativ la întrebarea 3) litera b), o astfel de decizie a instanței presupune ca solicitantul să fi beneficiat în prealabil de garanțiile procedurale speciale prevăzute la articolul 40 alineatul (3) a treia teză coroborat cu dispozițiile capitolului II din Directiva 2013/32/UE? Instanța poate să desfășoare ea însăși această procedură sau trebuie să o delege autorității decizionale, eventual după suspendarea procedurii judiciare? Solicitantul poate renunța la respectarea acestor garanții procedurale?

         (1)  Directiva 2013/32/UE a Parlamentului European şi a Consiliului din 26 iunie 2013 privind procedurile comune de acordare și retragere a protecției internaționale (JO 2013, L 180, p. 60).

         (2)  Directiva 2011/95/UE a Parlamentului European şi a Consiliului din 13 decembrie 2011 privind standardele referitoare la condițiile pe care trebuie să le îndeplinească resortisanții țărilor terțe sau apatrizii pentru a putea beneficia de protecție internațională, la un statut uniform pentru refugiați sau pentru persoanele eligibile pentru obținerea de protecție subsidiară și la conținutul protecției acordate (JO 2011, L 337, p. 9).


title: Cauza C-222/22: Cerere de decizie preliminară introdusă de Verwaltungsgerichtshof (Austria) la 29 martie 2022 – Bundesamt für Fremdenwesen und Asyl/JF

text:
               27.6.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 244/19

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Verwaltungsgerichtshof (Austria) la 29 martie 2022 – Bundesamt für Fremdenwesen und Asyl/JF
      (Cauza C-222/22)
      (2022/C 244/23)
      Limba de procedură: germana

         Instanța de trimitere

      Verwaltungsgerichtshof

         Părțile din procedura principală

         Recurent: Bundesamt für Fremdenwesen und Asyl

         Parte interesată: JF

         Întrebarea preliminară

      Articolul 5 alineatul (3) din Directiva 2011/95/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 13 decembrie 2011 privind standardele referitoare la condițiile pe care trebuie să le îndeplinească resortisanții țărilor terțe sau apatrizii pentru a putea beneficia de protecție internațională, la un statut uniform pentru refugiați sau pentru persoanele eligibile pentru obținerea de protecție subsidiară și la conținutul protecției acordate (reformare) (1), trebuie să fie interpretat în sensul că se opune unei dispoziții a unui stat membru potrivit căreia unui străin care depune o cerere ulterioară nu i se acordă în mod normal statutul de refugiat în cazul în care riscul de persecuție se bazează pe circumstanțe create de solicitant prin propria voință după plecarea din țara de origine, cu excepția cazului în care este vorba despre activități permise în Austria care constituie în mod evident expresia și continuarea convingerilor avute în țara de origine?

         (1)  JO 2011, L 337, p. 9.


title: Cauza C-244/22: Cerere de decizie preliminară introdusă de Fővárosi Törvényszék (Ungaria) la 6 aprilie 2022 – NQ/Mara-Tóni Bt.

text:
               27.6.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 244/19

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Fővárosi Törvényszék (Ungaria) la 6 aprilie 2022 – NQ/Mara-Tóni Bt.
      (Cauza C-244/22)
      (2022/C 244/24)
      Limba de procedură: maghiara

         Instanța de trimitere

      Fővárosi Törvényszék

         Părțile din procedura principală

         Reclamant: NQ

         Pârâtă: Mara-Tóni Bt.

         Interveniente: Foudre Kft., Tasavill Bt.

         Întrebările preliminare

                  1)

                  Intră sub incidența articolului 3 alineatul (1) litera (b) din Directiva 2008/104/CE (1) o întreprindere care, fără autorizație administrativă, angajează lucrători care desfășoară efectiv o activitate în beneficiul unui comitent care are calitatea de întreprindere utilizatoare?

                  2)

                  Articolul 3 alineatul (1) litera (c) din Directiva 2008/104/CE se aplică lucrătorilor care se află într-un raport de muncă cu o întreprindere care, în temeiul unui contract de subcontractare, îi transferă unei alte întreprinderi în vederea executării unor lucrări, societatea angajatoare fiind cea care furnizează materialele și instrumentele și supraveghează lucrările?

                  3)

                  În cazul în care, având în vedere cele de mai sus, reclamantul și lucrătorii electricieni trebuie să fie calificați drept lucrători temporari, se poate considera că aceștia constituie o entitate economică, un grup determinat de resurse umane care desfășoară o activitate economică continuă cu întreprinderi succesive ai căror asociați aparțin aceluiași grup de persoane, chiar dacă aceste întreprinderi nu dispun de o autorizație administrativă pentru a desfășura în mod legal, în calitate de agenți de muncă temporară sau de utilizatori, activitatea de utilizare a muncii temporare, precizându-se de la bun început că, în cazul utilizării muncii temporare, nu se pune problema unei puneri la dispoziție de bunuri?

                  4)

                  În cazul în care lucrătorii menționați constituie o entitate economică în calitate de grup de resurse umane, aceștia intră sub incidența articolului 1 alineatul (1) din Directiva 2001/23/CE (2), în pofida faptului că sunt lucrători temporari?

         (1)  Directiva 2008/104/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 19 noiembrie 2008 privind munca prin agent de muncă temporară (JO 2008 L 327, p. 9).

         (2)  Directiva 2001/23/CE a Consiliului 12 martie 2001 privind apropierea legislației statelor membre referitoare la menținerea drepturilor lucrătorilor în cazul transferului de întreprinderi, unități sau părți de întreprinderi sau unități (JO 2001 L 82, p. 16, Ediție specială, 05/vol. 6, p. 20).


title: Cauza C-262/22 P: Recurs introdus la 18 aprilie 2022 de QI, QJ, QL, QM, QN, QP, QQ, QT, QU, QW, QX împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a treia) din 9 februarie 2022 în cauza T-868/16, QI și alții/Comisia și BCE

text:
               27.6.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 244/20

      Recurs introdus la 18 aprilie 2022 de QI, QJ, QL, QM, QN, QP, QQ, QT, QU, QW, QX împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a treia) din 9 februarie 2022 în cauza T-868/16, QI și alții/Comisia și BCE
      (Cauza C-262/22 P)
      (2022/C 244/25)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Recurenți: QI, QJ, QL, QM, QN, QP, QQ, QT, QU, QW, QX (reprezentanți: S. Pappas, A. Pappas, avocați)

         Celelalte părți din procedură: Comisia Europeană, Banca Centrală Europeană, Consiliul Uniunii Europene, Consiliul European, QK, QO, QR, QS, QV

         Concluziile

      Recurenții solicită Curții:

                  —

                  anularea hotărârii atacate;

                  —

                  trimiterea cauzei Tribunalului spre rejudecare;

                  —

                  obligarea intimaților la plata propriilor cheltuieli de judecată și a cheltuielilor de judecată ale recurenților efectuate în prezenta procedură.

         Motivele și principalele argumente

      În cadrul prezentului recurs, recurenții solicită în mod respectuos Curții de Justiție să reexamineze și să anuleze hotărârea atacată pe baza a două motive:
      În primul rând, Tribunalul a efectuat o examinare necorespunzătoare a celui de al treilea motiv de nelegalitate invocat în cererea introductivă, întemeiat pe o încălcare suficient de gravă a dreptului de proprietate garantat de articolul 17 alineatul (1) din cartă. La rândul său, această examinare necorespunzătoare a avut drept consecință aplicarea eronată și încălcarea dreptului de proprietate al recurenților.
      În al doilea rând, Tribunalul a încălcat principiul proporționalității.


title: Cauza C-278/22: Cerere de decizie preliminară introdusă de Upravni sud u Zagrebu (Croația) la 22 aprilie 2022 – ANTERA d.o.o./Hrvatske agencije za nadzor financijskih usluga

text:
               27.6.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 244/20

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Upravni sud u Zagrebu (Croația) la 22 aprilie 2022 – ANTERA d.o.o./Hrvatske agencije za nadzor financijskih usluga
      (Cauza C-278/22)
      (2022/C 244/26)
      Limba de procedură: croata

         Instanța de trimitere

      Upravni sud u Zagrebu

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: ANTERA d.o.o.

         Pârâtă: Hrvatske agencije za nadzor financijskih usluga

         Întrebările preliminare

                  1)

                  Serviciile de leasing operațional și/sau de închirieri de automobile pe termen lung intră în domeniul de aplicare al Directivei 2006/123/CE (Directiva privind serviciile) (1), astfel cum se indică în Manualul de punere în aplicare a Directivei privind serviciile din 13 martie 2008 publicat de Direcția Generală Piață Internă și Servicii? O entitate care desfășoară activități de leasing operațional (iar nu de leasing financiar) și/sau activități de închirieri de automobile pe termen lung trebuie să fie considerată instituție financiară în sensul articolului 4 alineatul (1) punctul 26 din Regulamentul (UE) nr. 575/2013 (2)?

                  2)

                  În cazul în care răspunsul la prima întrebare de mai sus este afirmativ, iar răspunsul la cea de a doua întrebare este negativ, este compatibilă cu articolul 49 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene coroborat cu articolele 9-13 din Directiva 2006/123/CE abilitarea Hrvatska agencija za nadzor financijskih usluga [Agenția Croată de Supraveghere a Serviciilor Financiare] (HANFA) de a supraveghea furnizarea de servicii de leasing operațional și/sau de servicii de închirieri de automobile pe termen lung, în temeiul articolului 6 alineatul 1 din Zakon o leasingu [Legea privind leasingul], și de a impune cerințe și restricții suplimentare întreprinderilor care desfășoară astfel de activități?

                  3)

                  În împrejurări precum cele în discuție în prezentul litigiu, în care o societate-mamă dintr-un stat membru intenționează să furnizeze în alt stat membru, prin intermediul unei filiale, servicii de același tip cu cele pe care le furnizează în statul membru de origine, articolul 49 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene și articolele 9-13 din Directiva 2006/123/CE trebuie interpretate în sensul că permit ca o reglementare națională (Zakon o leasingu [Legea privind leasingul]) să impună filialei cerințe și restricții suplimentare și, prin urmare, să facă mai dificilă/mai puțin atractivă exercitarea activității în cauză?

         (1)  Directiva 2006/123/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 12 decembrie 2006 privind serviciile în cadrul pieței interne (JO 2006, L 376, p. 36, Ediție specială, 13/vol. 58, p. 50).

         (2)  Regulamentul nr. 575/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 26 iunie 2013 privind cerințele prudențiale pentru instituțiile de credit și societățile de investiții și de modificare a Regulamentului (JO 2013, L 176, p. 1).


title: Cauza C-279/22: Cerere de decizie preliminară introdusă de Fővárosi Törvényszék (Ungaria) la 22 aprilie 2022 – CH/Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

text:
               27.6.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 244/21

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Fővárosi Törvényszék (Ungaria) la 22 aprilie 2022 – CH/Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága
      (Cauza C-279/22)
      (2022/C 244/27)
      Limba de procedură: maghiara

         Instanța de trimitere

      Fővárosi Törvényszék

         Părțile din procedura principală

         Reclamant: CH

         Pârât: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

         Întrebările preliminare

                  1)

                  Articolul 2 din Directiva 2013/34/UE (1) trebuie interpretat în sensul că domeniul de aplicare al acestei directive nu se extinde la particulari, ci include numai societățile și celelalte forme de întreprinderi enumerate în anexele I și II la aceasta?

                  2)

                  În cazul unui răspuns afirmativ la întrebarea anterioară, aceasta înseamnă că dispozițiile Directivei 2013/34/UE care impun obligații nu pot fi aplicate particularilor, cu alte cuvinte, obligațiile care se adresează întreprinderilor care intră în domeniul său de aplicare nu pot fi impuse și particularilor și nu pot fi considerate ca incumbându-le acestora în cadrul examinării obligațiilor lor fiscale?

                  3)

                  În cazul unui răspuns afirmativ la întrebarea anterioară, autoritățile fiscale ale unui stat membru acționează în conformitate cu principiile contabile, precum și cu obiectivul și cu funcția obligației de publicare, prevăzute la articolele 4, 30 și 33 din Directiva 2013/34/UE, cu dreptul la un proces echitabil recunoscut ca principiu general de drept de articolul 47 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii și cu principiile fundamentale ale securității juridice și proporționalității atunci când, întemeindu-se pe dispozițiile legii contabile, ea constată o diferență de impozit în sarcina unui particular pentru simplul motiv că acesta nu este în măsură să pună la dispoziția administrației toate documentele contabile ale unei societăți independente de el pentru a dovedi că a fost în interesul acestei societăți, în calitate de angajator, când a utilizat, în cadrul activității sale, sume de bani gestionate în temeiul unor instrucțiuni sau al unui mandat, administrația fiscală considerând, în consecință, că particularul nu dispune de documente justificative – de care acesta nu este ținut să dispună și de altfel nu ar putea să dispună de ele din cauza unor obstacole obiective -, în condițiile în care situațiile financiare anuale ale societății sunt accesibile publicului în temeiul obligației de publicare care incumbă întreprinderilor?

                  4)

                  Dispozițiile Directivei 2013/34/UE – în special preambulul și articolele 4, 6, 30 și 33 din aceasta – pot fi interpretate în sensul că respectarea obligațiilor prevăzute la aceste articole dă naștere unei prezumții legale de conformitate a conținutului situațiilor financiare anuale cu principiile fundamentale ale contabilității, în special principiile veridicității și justificării?

                  5)

                  Administrația fiscală acționează în conformitate cu articolele 4, 6, 30 și 33 din Directiva 2013/34/UE, cu dreptul la un proces echitabil consacrat la articolul 47 din cartă și cu principiul fundamental al securității juridice atunci când, fără a răsturna prezumția legală de conformitate născută din respectarea dispozițiilor directivei și fără a examina conținutul declarației, refuză să accepte situațiile financiare anuale publicate de societate ca dovadă a conținutului lor, iar aceasta pentru motivele că ele nu ar fi suficiente pentru a dovedi acest conținut în mod credibil – și anume pentru a dovedi că particularul ar fi predat societății sumele retrase – și că toate documentele contabile ale societății ar fi necesare în acest scop?

         (1)  Directiva 2013/34/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 26 iunie 2013 privind situațiile financiare anuale, situațiile financiare consolidate și rapoartele conexe ale anumitor tipuri de întreprinderi, de modificare a Directivei 2006/43/CE a Parlamentului European și a Consiliului și de abrogare a Directivelor 78/660/CEE și 83/349/CEE ale Consiliului (JO 2013, L 182, p. 19).


title: Cauza T-242/19: Hotărârea Tribunalului din 27 aprilie 2022 – Giant Electric Vehicle Kunshan/Comisia [„Dumping – Importuri de biciclete, cu pedalare asistată, cu un motor electric auxiliar originare din China – Taxă antidumping definitivă – Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2019/73 – Stabilirea existenței unui prejudiciu – Articolul 3 alineatele (2), (3) și (6) din Regulamentul (UE) 2016/1036 – Calculul subcotării prețurilor – Legătură de cauzalitate”]

text:
               27.6.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 244/23

      Hotărârea Tribunalului din 27 aprilie 2022 – Giant Electric Vehicle Kunshan/Comisia
      (Cauza T-242/19) (1)

      („Dumping - Importuri de biciclete, cu pedalare asistată, cu un motor electric auxiliar originare din China - Taxă antidumping definitivă - Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2019/73 - Stabilirea existenței unui prejudiciu - Articolul 3 alineatele (2), (3) și (6) din Regulamentul (UE) 2016/1036 - Calculul subcotării prețurilor - Legătură de cauzalitate”)
      (2022/C 244/28)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Giant Electric Vehicle Kunshan Co. Ltd (Kunshan, China) (reprezentanți: P. De Baere și J. Redelbach, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: G. Luengo și T. Maxian Rusche, agenți)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE și având ca obiect anularea Regulamentului de punere în aplicare (UE) 2019/73 al Comisiei din 17 ianuarie 2019 de instituire a unei taxe antidumping definitive și de colectare definitivă a taxei provizorii instituite la importurile de biciclete electrice originare din Republica Populară Chineză (JO 2019, L 16, p. 108, rectificare în JO 2019, L 16 I, p. 1) în măsura în care o privește pe reclamantă.

         Dispozitivul

                  1)

                  Anulează Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2019/73 al Comisiei din 17 ianuarie 2019 de instituire a unei taxe antidumping definitive și de colectare definitivă a taxei provizorii instituite la importurile de biciclete electrice originare din Republica Populară Chineză în măsura în care privește Giant Electric Vehicle Kunshan Co. Ltd.

                  2)

                  Comisia Europeană va suporta, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, cheltuielile efectuate de Giant Electric Vehicle Kunshan.

         (1)  JO C 206, 17.6.2019.


title: Cauza T-243/19: Hotărârea Tribunalului din 27 aprilie 2022 – Giant Electric Vehicle Kunshan/Comisia [„Subvenții – Importuri de biciclete, cu pedalare asistată, cu un motor electric auxiliar originare din China – Taxă compensatorie definitivă – Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2019/72 – Stabilirea existenței unui prejudiciu – Articolul 8 alineatele (1), (2) și (5) din Regulamentul (UE) 2016/1037 – Calculul subcotării prețurilor – Legătură de cauzalitate”]

text:
               27.6.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 244/23

      Hotărârea Tribunalului din 27 aprilie 2022 – Giant Electric Vehicle Kunshan/Comisia
      (Cauza T-243/19) (1)

      („Subvenții - Importuri de biciclete, cu pedalare asistată, cu un motor electric auxiliar originare din China - Taxă compensatorie definitivă - Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2019/72 - Stabilirea existenței unui prejudiciu - Articolul 8 alineatele (1), (2) și (5) din Regulamentul (UE) 2016/1037 - Calculul subcotării prețurilor - Legătură de cauzalitate”)
      (2022/C 244/29)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Giant Electric Vehicle Kunshan Co. Ltd (Kunshan, China) (reprezentanți: P. De Baere et J. Redelbach, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: G. Luengo și T. Maxian Rusche, agenți)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE și având ca obiect anularea Regulamentului de punere în aplicare (UE) 2019/72 al Comisiei din 17 ianuarie 2019 de instituire a unei taxe compensatorii definitive la importurile de biciclete electrice originare din Republica Populară Chineză 8 JO 2019, L 16, p. 5) în măsura în care o privește pe reclamantă.

         Dispozitivul

                  1)

                  Anulează Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2019/72 al Comisiei din 17 ianuarie 2019 de instituire a unei taxe compensatorii definitive la importurile de biciclete electrice originare din Republica Populară Chineză în măsura în care privește Giant Electric Vehicle Kunshan Co. Ltd.

                  2)

                  Comisia Europeană va suporta, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, cheltuielile efectuate de Giant Electric Vehicle Kunshan.

         (1)  JO C 206, 17.6.2019.


title: Cauza T-4/20: Hotărârea Tribunalului din 27 aprilie 2022 – Sieć Badawcza Łukasiewicz – Port Polski Ośrodek Rozwoju Technologii/Comisia [„Clauză compromisorie – Acord de grant încheiat în cadrul celui de Al șaptelea program-cadru pentru activități de cercetare, de dezvoltare tehnologică și demonstrative (2007-2013) – Cheltuieli eligibile – Cerere de rambursare – Audit financiar – Investigație a OLAF – Conflict de interese ca urmare a unor legături de familie sau afective – Principiul bunei-credințe – Principiul nediscriminării ca urmare a situației matrimoniale – Încredere legitimă – Acțiune în anulare – Note de debit – Acte care nu pot fi disociate de contract – Act care nu este supus căilor de atac – Dreptul la o cale de atac jurisdicțională efectivă – Inadmisibilitate”]

text:
               27.6.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 244/24

      Hotărârea Tribunalului din 27 aprilie 2022 – Sieć Badawcza Łukasiewicz – Port Polski Ośrodek Rozwoju Technologii/Comisia
      (Cauza T-4/20) (1)

      („Clauză compromisorie - Acord de grant încheiat în cadrul celui de Al șaptelea program-cadru pentru activități de cercetare, de dezvoltare tehnologică și demonstrative (2007-2013) - Cheltuieli eligibile - Cerere de rambursare - Audit financiar - Investigație a OLAF - Conflict de interese ca urmare a unor legături de familie sau afective - Principiul bunei-credințe - Principiul nediscriminării ca urmare a situației matrimoniale - Încredere legitimă - Acțiune în anulare - Note de debit - Acte care nu pot fi disociate de contract - Act care nu este supus căilor de atac - Dreptul la o cale de atac jurisdicțională efectivă - Inadmisibilitate”)
      (2022/C 244/30)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Sieć Badawcza Łukasiewicz – Port Polski Ośrodek Rozwoju Technologii (Vratislavie, Polonia) (reprezentant:: Ł. Stępkowski, avocat)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: B. Araujo Arce și J. Estrada de Solà, agenți)

         Obiectul

      Prin acțiunea formulată, reclamanta, solicită, cu titlu principal, în temeiul articolului 272 TFUE, constatarea inexistenței creanței contractuale a Comisiei Europene despre care este vorba în șase note de debit emise la 13 noiembrie 2019 pentru o sumă totală de 180 893,90 euro, constând în 164 449 de euro cu titlu de sumă principală și 16 444,90 euro cu titlu de daune interese, precum și obligarea Comisiei la rambursarea sumelor care figurează în aceste note de debit și, cu titlu subsidiar, în temeiul articolului 263 TFUE, anularea scrisorii Comisiei din 12 noiembrie 2019, care îi era adresată.

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Obligă Sieć Badawcza Łukasiewicz – Port Polski Ośrodek Rozwoju Technologii la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 87, 16.3.2020.


title: Cauza T-327/20: Hotărârea Tribunalului din 27 aprilie 2022 – Group Nivelles/EUIPO – Easy Sanitary Solutions (Canal de evacuare de duș) („Desen sau model comunitar – Procedură de declarare a nulității – Desen sau model comunitar înregistrat reprezentând un canal de evacuare de duș – Desen sau model industrial anterior prezentat după introducerea cererii de declarare a nulității – Articolul 28 alineatul (1) litera (b) punctul (v) din Regulamentul (CE) nr. 2245/2002 – Puterea de apreciere a camerei de recurs – Domeniu de aplicare – Articolul 63 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 6/2002 – Procedură orală și activități de cercetare judecătorească – Articolele 64 și 65 din Regulamentul nr. 6/2002 – Motiv de nulitate – Caracter individual – Articolul 6 și articolul 25 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 6/2002 – Identificarea desenului sau modelului industrial anterior – Anterioritate compactă – Determinarea caracteristicilor desenului sau modelului industrial contestat – Comparare globală”)

text:
               27.6.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 244/25

      Hotărârea Tribunalului din 27 aprilie 2022 – Group Nivelles/EUIPO – Easy Sanitary Solutions (Canal de evacuare de duș)
      (Cauza T-327/20) (1)

      („Desen sau model comunitar - Procedură de declarare a nulității - Desen sau model comunitar înregistrat reprezentând un canal de evacuare de duș - Desen sau model industrial anterior prezentat după introducerea cererii de declarare a nulității - Articolul 28 alineatul (1) litera (b) punctul (v) din Regulamentul (CE) nr. 2245/2002 - Puterea de apreciere a camerei de recurs - Domeniu de aplicare - Articolul 63 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 6/2002 - Procedură orală și activități de cercetare judecătorească - Articolele 64 și 65 din Regulamentul nr. 6/2002 - Motiv de nulitate - Caracter individual - Articolul 6 și articolul 25 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 6/2002 - Identificarea desenului sau modelului industrial anterior - Anterioritate compactă - Determinarea caracteristicilor desenului sau modelului industrial contestat - Comparare globală”)
      (2022/C 244/31)
      Limba de procedură: neerlandeza

         Părţile

         Reclamantă: Group Nivelles NV (Gingelom, Belgia) (reprezentant: J. Jonkhout, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentanţi: A. Folliard-Monguiral și G. Predonzani, agenți)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO, intervenientă la Tribunal: Easy Sanitary Solutions BV (Oldenzaal, Țările de Jos) (reprezentant: F. Eijsvogels, avocat)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a treia de recurs a EUIPO din 17 martie 2020 (cauza R 2664/2017-3), privind o procedură de declarare a nulității între Group Nivelles și Easy Sanitary Solutions

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Obligă Group Nivelles NV la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 240, 20.7.2020.


title: Cauza T-516/20: Hotărârea Tribunalului din 6 aprilie 2022 – Mandelay/EUIPO – Qx World (QUEST 9) [„Marcă a Uniunii Europene – Procedură de opoziție – Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene verbale QUEST 9 – Marca Uniunii Europene verbală anterioară QUEX – Motiv relativ de refuz – Risc de confuzie – Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001 – Articolul 94 alineatul (1) din Regulamentul 2017/1001 – Articolele 95 și 97 din Regulamentul 2017/1001”]

text:
               27.6.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 244/25

      Hotărârea Tribunalului din 6 aprilie 2022 – Mandelay/EUIPO – Qx World (QUEST 9)
      (Cauza T-516/20) (1)

      („Marcă a Uniunii Europene - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene verbale QUEST 9 - Marca Uniunii Europene verbală anterioară QUEX - Motiv relativ de refuz - Risc de confuzie - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001 - Articolul 94 alineatul (1) din Regulamentul 2017/1001 - Articolele 95 și 97 din Regulamentul 2017/1001”)
      (2022/C 244/32)
      Limba de procedură: engleza

         Părţile

         Reclamantă: Mandelay Magyarország Kereskedelmi Kft. (Mandelay Kft.) (Szigetszentmiklós, Ungaria) (reprezentanţi: V. Luszcz, C. Sár și É. Ulviczki, avocați)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentanți: J. Ivanauskas și V. Ruzek, agenți)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO, intervenientă la Tribunal: Qx World Kft. (Budapesta, Ungaria) (reprezentanți: Á. László și B. Mező, avocați)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a doua de recurs a EUIPO din 3 iunie 2020 (cauza R 1900/2019-2) privind o procedură de opoziție între QX WORLD și Mandelay

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Obligă Mandelay Magyarország Kereskedelmi Kft. să suporte propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO) și de Qx World Kft.

         (1)  JO C 339, 12.10.2020.


title: Cauza T-568/20: Hotărârea Tribunalului din 6 aprilie 2022 – MF/eu-LISA („Funcție publică – Agenți temporari – Post ocupat care necesită o autorizare de securitate – Autorizare refuzată de autoritatea națională de securitate – Reziliere a contractului – Lipsa unei cereri de audiere – Dreptul de a fi audiat, în sensul articolului 11 alineatul (5) litera (b) din Decizia 2015/444”)

text:
               27.6.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 244/26

      Hotărârea Tribunalului din 6 aprilie 2022 – MF/eu-LISA
      (Cauza T-568/20) (1)

      („Funcție publică - Agenți temporari - Post ocupat care necesită o autorizare de securitate - Autorizare refuzată de autoritatea națională de securitate - Reziliere a contractului - Lipsa unei cereri de audiere - Dreptul de a fi audiat, în sensul articolului 11 alineatul (5) litera (b) din Decizia 2015/444”)
      (2022/C 244/33)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamant: MF (reprezentant: L. Levi, avocată)

         Pârâtă: Agenția Uniunii Europene pentru Gestionarea Operațională a Sistemelor Informatice la Scară Largă în Spațiul de Libertate, Securitate și Justiție (eu-LISA) (reprezentanți: M. Chiodi, agent, asistat de A. Duron și D. Waelbroeck, avocați)

         Obiectul

      Prin intermediul acțiunii întemeiate pe articolul 270 TFUE, depusă la Grefa Tribunalului la 4 septembrie 2020, reclamantul solicită anularea, pe de o parte, a deciziei Agenției Uniunii Europene pentru Gestionarea Operațională a Sistemelor Informatice la Scară Largă în Spațiul de Libertate, Securitate și Justiție (eu-LISA) din 29 octombrie 2019 de reziliere a contractului său de muncă și, pe de altă parte, în măsura necesară, a deciziei eu-LISA din 26 mai 2020 de respingere a reclamației sale din 29 ianuarie 2020

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Îl obligă pe MF la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 399, 23.11.2020.


title: Cauza T-735/20: Hotărârea Tribunalului din 6 aprilie 2022 – Planistat Europe și Charlot/Comisia („Răspundere extracontractuală – Cauza «Eurostat» – Investigație externă a OLAF – Transmitere către autorități judiciare naționale a unor informații privind fapte care pot face obiectul urmăririi penale înainte de finalizarea investigației – Depunerea unei plângeri de către Comisie înainte de finalizarea investigației – Procedură penală națională – Nepronunțare asupra fondului definitivă – Lipsa unei încălcări suficient de grave a unei norme de drept care conferă drepturi particularilor”)

text:
               27.6.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 244/27

      Hotărârea Tribunalului din 6 aprilie 2022 – Planistat Europe și Charlot/Comisia
      (Cauza T-735/20) (1)

      („Răspundere extracontractuală - Cauza «Eurostat» - Investigație externă a OLAF - Transmitere către autorități judiciare naționale a unor informații privind fapte care pot face obiectul urmăririi penale înainte de finalizarea investigației - Depunerea unei plângeri de către Comisie înainte de finalizarea investigației - Procedură penală națională - Nepronunțare asupra fondului definitivă - Lipsa unei încălcări suficient de grave a unei norme de drept care conferă drepturi particularilor”)
      (2022/C 244/34)
      Limba de procedură: fanceza

         Părțile

         Reclamanți: Planistat Europe (Paris, Franța), Hervé-Patrick Charlot (Paris) (reprezentant: F. Martin Laprade, avocat)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentant: J. Baquero Cruz și F. Blanc, agenți)

         Obiectul

      Prin acțiunea întemeiată pe articolul 268 TFUE, reclamanții solicită repararea, pe de o parte, a prejudiciului moral pe care domnul Charlot l-ar fi suferit ca urmare a transmiterii de către Oficiul European de Luptă Antifraudă (OLAF) către autoritățile naționale a unor informații privind fapte cu privire la fapte care pot fi încadrate penal, precum și ca urmare a plângerii depuse de Comisia Europeană în fața autorităților menționate și, pe de altă parte, a prejudiciului material pe care aceștia l-ar fi suferit ca urmare a rezilierii contractelor încheiate între Planistat și Comisie.

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Obligă Planistat Europe și pe domnul Hervé-Patrick Charlot la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 53, 15.2.2021.


title: Cauza T-57/21: Hotărârea Tribunalului din 6 aprilie 2022 – Ungaria/Comisia [„FEGA și FEADR – Cheltuieli excluse de la finanțare – Obligația de a crește numărul controalelor la fața locului – Articolul 35 din Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 809/2014 – Valoarea juridică a documentelor de lucru ale Comisiei – Modalități de calcul al creșterii ratei controalelor la fața locului”]

text:
               27.6.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 244/27

      Hotărârea Tribunalului din 6 aprilie 2022 – Ungaria/Comisia
      (Cauza T-57/21) (1)

      („FEGA și FEADR - Cheltuieli excluse de la finanțare - Obligația de a crește numărul controalelor la fața locului - Articolul 35 din Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 809/2014 - Valoarea juridică a documentelor de lucru ale Comisiei - Modalități de calcul al creșterii ratei controalelor la fața locului”)
      (2022/C 244/35)
      Limba de procedură: maghiara

         Părțile

         Reclamantă: Ungaria (reprezentanți: M. Fehér și G. Koós, agenți)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: J. Aquilina, A. Sauka și Z. Teleki, agenți)

         Obiectul

      Prin acțiunea sa întemeiată pe articolul 263 TFUE, reclamanta solicită anularea Deciziei de punere în aplicare (UE) 2020/1734 a Comisiei din 18 noiembrie 2020 de excludere de la finanțarea de către Uniunea Europeană a anumitor cheltuieli efectuate de statele membre în cadrul Fondului european de garantare agricolă (FEGA) și al Fondului european agricol pentru dezvoltare rurală (FEADR) (JO 2020, L 390, p. 10) numai în măsura în care Comisia Europeană a exclus suma de 4 334 068,02 euro din cuantumul ajutoarelor financiare care i-au fost acordate prin intermediul Fondului european de garantare agricolă (FEGA) pentru exercițiul financiar 2018, ca urmare a efectuării unui număr insuficient de controale la fața locului.

         Dispozitivul

                  1)

                  Anulează Decizia de punere în aplicare (UE) 2020/1734 a Comisiei din 18 noiembrie 2020 de excludere de la finanțarea de către Uniunea Europeană a anumitor cheltuieli efectuate de statele membre în cadrul Fondului european de garantare agricolă (FEGA) și al Fondului european agricol pentru dezvoltare rurală (FEADR) numai în măsura în care Comisia Europeană a exclus suma de 4 334 068,02 euro din cuantumul ajutoarelor financiare acordate Ungariei prin intermediul Fondului european de garantare agricolă (FEGA) pentru exercițiul financiar 2018, ca urmare a efectuării unui număr insuficient de controale la fața locului.

                  2)

                  Obligă Comisia la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 88, 15.3.2021.


title: Cauza T-103/21: Hotărârea Tribunalului din 27 aprilie 2022 – Boshab/Consiliul („Politica externă și de securitate comună – Măsuri restrictive adoptate având în vedere situația din Republica Democratică Congo – Înghețare a fondurilor – Restricție privind admisia pe teritoriul statelor membre – Menținerea numelui reclamantului pe listele cu persoanele vizate – Dreptul de a fi ascultat – Proba temeiniciei includerii și a menținerii pe liste – Eroare vădită de apreciere – Continuarea existenței împrejurărilor de fapt și de drept care au determinat adoptarea măsurilor restrictive”)

text:
               27.6.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 244/28

      Hotărârea Tribunalului din 27 aprilie 2022 – Boshab/Consiliul
      (Cauza T-103/21) (1)

      („Politica externă și de securitate comună - Măsuri restrictive adoptate având în vedere situația din Republica Democratică Congo - Înghețare a fondurilor - Restricție privind admisia pe teritoriul statelor membre - Menținerea numelui reclamantului pe listele cu persoanele vizate - Dreptul de a fi ascultat - Proba temeiniciei includerii și a menținerii pe liste - Eroare vădită de apreciere - Continuarea existenței împrejurărilor de fapt și de drept care au determinat adoptarea măsurilor restrictive”)
      (2022/C 244/36)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamant: Évariste Boshab (Kinshasa, Republica Democratică Congo) (reprezentanți: T. Bontinck, P. De Wolf, A. Guillerme și T. Payan, avocați)

         Pârât: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: S. Lejeune, agent)

         Obiectul

      Prin acțiunea sa întemeiată pe articolul 263 TFUE, reclamantul solicită anularea, pe de o parte, a Deciziei (PESC) 2020/2033 a Consiliului din 10 decembrie 2020 de modificare a Deciziei 2010/788/PESC privind adoptarea de măsuri restrictive împotriva Republicii Democratice Congo (JO 2020, L 419, p. 30) și, pe de altă parte, a Regulamentului de punere în aplicare(UE) 2020/2021 al Consiliului din 10 decembrie 2020 privind punerea în aplicare a articolului 9 din Regulamentul (CE) nr. 1183/2005 de instituire a anumitor măsuri speciale împotriva persoanelor ale căror acțiuni încalcă embargoul asupra armelor impus Republicii Democratice Congo (JO 2020, L 419, p. 5), în măsura în care aceste acte îl privesc.

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Îl obligă pe domnul Évariste Boshab la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 128, 12.4.2021.


title: Cauza T-104/21: Hotărârea Tribunalului din 27 aprilie 2022 – Kande Mupompa/Consiliul („Politica externă și de securitate comună – Măsuri restrictive adoptate având în vedere situația din Republica Democratică Congo – Înghețarea fondurilor – Restricție privind admiterea pe teritoriile statelor membre – Menținerea numelui reclamantului pe lista persoanelor vizate – Dreptul de a fi ascultat – Dovada temeiniciei înscrierii și a menținerii pe liste – Eroare vădită de apreciere – Perpetuarea împrejurărilor de fapt și de drept care au condus la adoptarea măsurilor restrictive”)

text:
               27.6.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 244/29

      Hotărârea Tribunalului din 27 aprilie 2022 – Kande Mupompa/Consiliul
      (Cauza T-104/21) (1)

      („Politica externă și de securitate comună - Măsuri restrictive adoptate având în vedere situația din Republica Democratică Congo - Înghețarea fondurilor - Restricție privind admiterea pe teritoriile statelor membre - Menținerea numelui reclamantului pe lista persoanelor vizate - Dreptul de a fi ascultat - Dovada temeiniciei înscrierii și a menținerii pe liste - Eroare vădită de apreciere - Perpetuarea împrejurărilor de fapt și de drept care au condus la adoptarea măsurilor restrictive”)
      (2022/C 244/37)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamant: Alex Kande Mupompa (Kinshasa, Republica Democratică Congo) (reprezentanți: T. Bontinck, P. De Wolf, A. Guillerme și T. Payan, avocați)

         Pârât: Consiliul Uniunii Europene (reprezentant: S. Lejeune, agent)

         Obiectul

      Prin acţiunea sa întemeiată pe articolul 263 TFUE, reclamantul solicită anularea, pe de o parte, a Deciziei (PESC) 2020/2033 a Consiliului din 10 decembrie 2020 de modificare a Deciziei 2010/788/PESC privind adoptarea de măsuri restrictive împotriva Republicii Democratice Congo (JO 2020, L 419, p. 30), și, pe de altă parte, a Regulamentului de punere în aplicare (UE) 2020/2021 a Consiliului din 10 decembrie 2020 privind punerea în aplicare a articolului 9 din Regulamentul (CE) nr. 1183/2005 de instituire a anumitor măsuri speciale împotriva persoanelor ale căror acțiuni încalcă embargoul asupra armelor impus Republicii Democratice Congo (JO 2020, L 419, p. 5), în legătură cu actele care îl vizează

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acţiunea.

                  2)

                  Îl obligă pe domnul Alex Kande Mupompa la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 128, 12.4.2021.


title: Cauza T-105/21: Hotărârea Tribunalului din 27 aprilie 2022 – Kanyama/Consiliul („Politica externă și de securitate comună – Măsuri restrictive adoptate având în vedere situația din Republica Democratică Congo – Înghețarea fondurilor – Restricție privind admiterea pe teritoriile statelor membre – Menținerea numelui reclamantului pe lista persoanelor vizate – Dreptul de a fi ascultat – Dovada temeiniciei înscrierii și a menținerii pe liste – Eroare vădită de apreciere – Perpetuarea împrejurărilor de fapt și de drept care au condus la adoptarea măsurilor restrictive”)

text:
               27.6.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 244/29

      Hotărârea Tribunalului din 27 aprilie 2022 – Kanyama/Consiliul
      (Cauza T-105/21) (1)

      („Politica externă și de securitate comună - Măsuri restrictive adoptate având în vedere situația din Republica Democratică Congo - Înghețarea fondurilor - Restricție privind admiterea pe teritoriile statelor membre - Menținerea numelui reclamantului pe lista persoanelor vizate - Dreptul de a fi ascultat - Dovada temeiniciei înscrierii și a menținerii pe liste - Eroare vădită de apreciere - Perpetuarea împrejurărilor de fapt și de drept care au condus la adoptarea măsurilor restrictive”)
      (2022/C 244/38)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamant: Célestin Kanyama (Kinshasa, Republica Democratică Congo) (reprezentanți: T. Bontinck, P. De Wolf, A. Guillerme și T. Payan, avocați)

         Pârât: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: M.-C. Cadilhac și H. Marcos Fraile, agenți)

         Obiectul

      Prin acţiunea sa întemeiată pe articolul 263 TFUE, reclamantul solicită anularea, pe de o parte, a Deciziei (PESC) 2020/2033 a Consiliului din 10 decembrie 2020 de modificare a Deciziei 2010/788/PESC privind adoptarea de măsuri restrictive împotriva Republicii Democratice Congo (JO 2020, L 419, p. 30), și, pe de altă parte, a Regulamentului de punere în aplicare (UE) 2020/2021 a Consiliului din 10 decembrie 2020 privind punerea în aplicare a articolului 9 din Regulamentul (CE) nr. 1183/2005 de instituire a anumitor măsuri speciale împotriva persoanelor ale căror acțiuni încalcă embargoul asupra armelor impus Republicii Democratice Congo (JO 2020, L 419, p. 5), în legătură cu actele care îl vizează

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acţiunea.

                  2)

                  Îl obligă pe domnul Célestin Kanyama la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 128, 12.4.2021.


title: Cauza T-106/21: Hotărârea Tribunalului din 27 aprilie 2022 – Kazembe Musonda/Consiliul („Politica externă și de securitate comună – Măsuri restrictive adoptate având în vedere situația din Republica Democratică Congo – Înghețarea fondurilor – Restricție privind admiterea pe teritoriile statelor membre – Menținerea numelui reclamantului pe lista persoanelor vizate – Dreptul de a fi ascultat – Dovada temeiniciei înscrierii și a menținerii pe liste – Eroare vădită de apreciere – Perpetuarea împrejurărilor de fapt și de drept care au condus la adoptarea măsurilor restrictive”)

text:
               27.6.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 244/30

      Hotărârea Tribunalului din 27 aprilie 2022 – Kazembe Musonda/Consiliul
      (Cauza T-106/21) (1)

      („Politica externă și de securitate comună - Măsuri restrictive adoptate având în vedere situația din Republica Democratică Congo - Înghețarea fondurilor - Restricție privind admiterea pe teritoriile statelor membre - Menținerea numelui reclamantului pe lista persoanelor vizate - Dreptul de a fi ascultat - Dovada temeiniciei înscrierii și a menținerii pe liste - Eroare vădită de apreciere - Perpetuarea împrejurărilor de fapt și de drept care au condus la adoptarea măsurilor restrictive”)
      (2022/C 244/39)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamant: Jean-Claude Kazembe Musonda (Lubumbashi, Republica Democratică Congo) (reprezentanți: T. Bontinck, P. De Wolf, A. Guillerme și T. Payan, avocați)

         Pârât: Consiliul Uniunii Europene (reprezentant: S. Lejeune, agent)

         Obiectul

      Prin acţiunea sa întemeiată pe articolul 263 TFUE, reclamantul solicită anularea, pe de o parte, a Deciziei (PESC) 2020/2033 a Consiliului din 10 decembrie 2020 de modificare a Deciziei 2010/788/PESC privind adoptarea de măsuri restrictive împotriva Republicii Democratice Congo (JO 2020, L 419, p. 30), și, pe de altă parte, a Regulamentului de punere în aplicare (UE) 2020/2021 a Consiliului din 10 decembrie 2020 privind punerea în aplicare a articolului 9 din Regulamentul (CE) nr. 1183/2005 de instituire a anumitor măsuri speciale împotriva persoanelor ale căror acțiuni încalcă embargoul asupra armelor impus Republicii Democratice Congo (JO 2020, L 419, p. 5), în legătură cu actele care îl vizează

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acţiunea.

                  2)

                  Îl obligă pe domnul Jean-Claude Kazembe Musonda la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 128, 12.4.2021.


title: Cauzele conexate C-451/19 și C-532/19: Hotărârea Curții (Camera a patra) din 5 mai 2022 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha – Spania) – Subdelegación del Gobierno en Toledo/XU (C-451/19), QP (C-532/19) (Trimitere preliminară – Articolul 20 TFUE – Cetățenia Uniunii Europene – Cetățean al Uniunii care nu și-a exercitat niciodată libertatea de circulație – Cerere de permis de ședere pentru un membru al familiei sale, resortisant al unei țări terțe – Respingere – Obligația cetățeanului Uniunii de a dispune de resurse suficiente – Obligația soților de a locui împreună – Copil minor, cetățean al Uniunii – Legislație și practică naționale – Beneficiul efectiv al substanței drepturilor conferite resortisanților Uniunii – Privare)

text:
               27.6.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 244/3

      Hotărârea Curții (Camera a patra) din 5 mai 2022 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha – Spania) – Subdelegación del Gobierno en Toledo/XU (C-451/19), QP (C-532/19)
      (Cauzele conexate C-451/19 și C-532/19) (1)

      (Trimitere preliminară - Articolul 20 TFUE - Cetățenia Uniunii Europene - Cetățean al Uniunii care nu și-a exercitat niciodată libertatea de circulație - Cerere de permis de ședere pentru un membru al familiei sale, resortisant al unei țări terțe - Respingere - Obligația cetățeanului Uniunii de a dispune de resurse suficiente - Obligația soților de a locui împreună - Copil minor, cetățean al Uniunii - Legislație și practică naționale - Beneficiul efectiv al substanței drepturilor conferite resortisanților Uniunii - Privare)
      (2022/C 244/03)
      Limba de procedură: spaniola

         Instanța de trimitere

      Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: Subdelegación del Gobierno en Toledo

         Pârâți: XU (C-451/19), QP (C-532/19)

         Dispozitivul

                  1)

                  Articolul 20 TFUE trebuie interpretat în sensul că se opune ca un stat membru să respingă o cerere de reîntregire a familiei formulată în favoarea unui resortisant al unei țări terțe membru al familiei unui cetățean al Uniunii care deține cetățenia acestui stat membru și care nu și-a exercitat niciodată libertatea de circulație, pentru simplul motiv că cetățeanul Uniunii nu dispune de suficiente resurse pentru el și acest membru al familiei sale astfel încât să nu devină o sarcină pentru sistemul național de asistență socială, fără să se fi examinat dacă între cetățeanul Uniunii și membrul de familie menționat există o relație de dependență de asemenea natură încât, în cazul refuzului acordării unui drept de ședere derivat acestuia din urmă, cetățeanul Uniunii ar fi obligat să părăsească teritoriul Uniunii Europene considerat în ansamblu și ar fi astfel privat de beneficiul efectiv al substanței drepturilor conferite de statutul său de cetățean al Uniunii.

                  2)

                  Articolul 20 TFUE trebuie interpretat în sensul că, pe de o parte, o relație de dependență de natură să justifice acordarea unui drept de ședere derivat în temeiul acestui articol nu există pentru simplul motiv că resortisantul unui stat membru, major și care nu și-a exercitat niciodată libertatea de circulație, și soțul său, major și resortisant al unei țări terțe, sunt obligați să locuiască împreună în temeiul obligațiilor care decurg din căsătorie potrivit dreptului statului membru al cărui resortisant este cetățeanul Uniunii și în care a fost încheiată căsătoria și, pe de altă parte, că, în cazul în care cetățeanul Uniunii este minor, aprecierea existenței unei relații de dependență de natură să justifice acordarea părintelui acestui copil resortisant al unei țări terțe a unui drept de ședere derivat în temeiul articolului menționat trebuie să se bazeze pe luarea în considerare, în interesul superior al copilului, a tuturor împrejurărilor speței. Atunci când acest părinte locuiește în mod stabil împreună cu celălalt părinte, cetățean al Uniunii, al minorului respectiv, o astfel de relație de dependență este prezumată în mod refragabil.

                  3)

                  Articolul 20 TFUE trebuie interpretat în sensul că o relație de dependență de natură să justifice acordarea unui drept de ședere derivat în temeiul acestui articol în beneficiul copilului minor resortisant al unei țări terțe al soțului, el însuși resortisant al unei țări terțe, al unui cetățean al Uniunii care nu și-a exercitat niciodată libertatea de circulație există atunci când din uniunea dintre acest cetățean al Uniunii și soțul său s-a născut un copil cetățean al Uniunii care nu și-a exercitat niciodată libertatea de circulație, iar acesta din urmă ar fi obligat să părăsească teritoriul Uniunii considerat în ansamblu dacă copilul minor resortisant al unei țări terțe ar fi obligat să părăsească teritoriul statului membru în cauză.

         (1)  JO C 432, 23.12.2019.


title: Cauza C-54/20 P: Hotărârea Curții (Camera a doua) din 5 mai 2022 – Comisia Europeană/Stefano Missir Mamachi di Lusignano și alții [Recurs – Funcție publică – Răspundere extracontractuală a Uniunii Europene întemeiată pe neîndeplinirea de către o instituție a obligației de a asigura protecția funcționarilor săi – Delegația Comisiei Europene în Maroc – Funcționar asasinat – Prejudiciu moral suferit de fratele și de sora funcționarului – Cale de atac – Articolele 270, 268 și 340 TFUE – Statutul funcționarilor Uniunii Europene – Articolele 40, 42b, 55a, 73, 90 și 91 – Noțiunea de „persoană căreia i se aplică […] statut[ul]” – Motivare]

text:
               27.6.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 244/4

      Hotărârea Curții (Camera a doua) din 5 mai 2022 – Comisia Europeană/Stefano Missir Mamachi di Lusignano și alții
      (Cauza C-54/20 P) (1)

      (Recurs - Funcție publică - Răspundere extracontractuală a Uniunii Europene întemeiată pe neîndeplinirea de către o instituție a obligației de a asigura protecția funcționarilor săi - Delegația Comisiei Europene în Maroc - Funcționar asasinat - Prejudiciu moral suferit de fratele și de sora funcționarului - Cale de atac - Articolele 270, 268 și 340 TFUE - Statutul funcționarilor Uniunii Europene - Articolele 40, 42b, 55a, 73, 90 și 91 - Noțiunea de „persoană căreia i se aplică […] statut[ul]” - Motivare)
      (2022/C 244/04)
      Limba de procedură: italiana

         Părțile

         Recurentă: Comisia Europeană (reprezentanți: B. Schima, T. S. Bohr și G. Gattinara, agenți]

         Celelalte părți din procedură: Stefano Missir Mamachi di Lusignano Maria Letizia Missir Mamachi di Lusignano (reprezentanți: F. Di Gianni, G. Coppo și A. Scalini, avocați), Anne Jeanne Cécile Magdalena Maria Sintobin, Carlo Amadeo Missir Mamachi di Lusignano, Giustina Missir Mamachi di Lusignano, Tommaso Missir Mamachi di Lusignano, Filiberto Missir Mamachi di Lusignano

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge recursul.

                  2)

                  Obligă Comisia Europeană să suporte, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, pe cele efectuate de domnul Stefano Missir Mamachi di Lusignano și de doamna Maria Letizia Missir Mamachi di Lusignano.

         (1)  JO C 209, 22.6.2020.


title: Cauza C-83/20: Hotărârea Curții (Camera întâi) din 5 mai 2022 (cerere de decizie preliminară formulată de Supremo Tribunal Administrativo – Portugalia) – BPC Lux 2 Sàrl si alții. /Banco de Portugal, Banco Espírito Santo SA, Novo Banco SA [Trimitere preliminară – Directiva 2014/59/UE – Uniune bancară – Redresarea și rezoluția instituțiilor de credit și a firmelor de investiții – Articolele 36, 73 și 74 – Protejarea acționarilor și a creditorilor – Transpunere parțială înainte de expirarea termenului de transpunere – Transpunere pe etape – Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene – Articolul 17 alineatul (1) – Drept de proprietat]

text:
               27.6.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 244/4

      Hotărârea Curții (Camera întâi) din 5 mai 2022 (cerere de decizie preliminară formulată de Supremo Tribunal Administrativo – Portugalia) – BPC Lux 2 Sàrl si alții. /Banco de Portugal, Banco Espírito Santo SA, Novo Banco SA
      (Cauza C-83/20) (1)

      (Trimitere preliminară - Directiva 2014/59/UE - Uniune bancară - Redresarea și rezoluția instituțiilor de credit și a firmelor de investiții - Articolele 36, 73 și 74 - Protejarea acționarilor și a creditorilor - Transpunere parțială înainte de expirarea termenului de transpunere - Transpunere pe etape - Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene - Articolul 17 alineatul (1) - Drept de proprietat)
      (2022/C 244/05)
      Limba de procedură: portugheza

         Instanța de trimitere

      Supremo Tribunal Administrativo

         Părțile din procedura principală

         Recurente: BPC Lux 2 Sarl, BPC UKI LP, Bennett Offshore Restructuring Fund Inc., Bennett Restructuring Fund LP, Queen Street Limited, BTG Pactual Global Emerging Markets and Macro Master Fund LP, BTG Pactual Absolute Return II Master Fund LP, CSS LLC, Beltway Strategic Opportunities Fund LP, EJF Debt Opportunities Master Fund LP, TP Lux HoldCo Sarl, VR Global Partners LP, CenturyLink Inc. Defined Benefit Master Trust, City of New York Group Trust, Dignity Health, GoldenTree Asset Management Lux Sarl, GoldenTree High Yield Value Fund Offshore 110 Two Ltd, San Bernardino County Employees Retirement Association, EJF DO Fund (Cayman) LP, Massa Insolvente da Espírito Santo Financial Group S.A.

         Intimate: Banco de Portugal, Banco Espírito Santo SA, Novo Banco SA

         Dispozitivul

                  1)

                  Articolul 17 alineatul (1) din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene trebuie interpretat în sensul că nu se opune unei reglementări naționale aplicabile în contextul unei măsuri de rezoluție care, deși permite în principiu să se asigure neutralitatea economică a acestei măsuri de rezoluție ce constă în înființarea unei instituții-punte și în separarea activelor, nu a prevăzut, printr-o dispoziție expresă:

                              —

                              realizarea unei evaluări corecte, prudente și realiste a activelor și a pasivelor instituției de credit aflate în rezoluție înaintea adoptării sale;

                              —

                              plata unei eventuale despăgubiri întemeiate pe evaluarea menționată la liniuța anterioară în favoarea instituției aflate în rezoluție sau, după caz, în favoarea titularilor de acțiuni sau de alte titluri de proprietate;

                              —

                              că acționarii instituției aflate în rezoluție au dreptul să primească o sumă care nu poate fi mai mică decât cea pe care ar fi primit-o în cazul lichidării totale în cadrul unei proceduri obișnuite de insolvență, ci a prevăzut acest mecanism de siguranță numai pentru creditorii ale căror creanțe nu au fost transferate și

                              —

                              o evaluare, diferită de cea menționată la prima liniuță, care să vizeze stabilirea aspectului dacă acționarii și creditorii ar fi beneficiat de un tratament mai favorabil în cazul în care instituția de credit aflată în rezoluție ar fi făcut obiectul unei proceduri obișnuite de insolvență.

                  2)

                  Transpunerea parțială de către un stat membru, într-o reglementare națională privind rezoluția instituțiilor de credit, a anumitor dispoziții ale Directivei 2014/59/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 15 mai 2014 de instituire a unui cadru pentru redresarea și rezoluția instituțiilor de credit și a firmelor de investiții și de modificare a Directivei 82/891/CEE a Consiliului și a Directivelor 2001/24/CE, 2002/47/CE, 2004/25/CE, 2005/56/CE, 2007/36/CE, 2011/35/UE, 2012/30/UE și 2013/36/UE ale Parlamentului European și ale Consiliului, precum și a Regulamentelor (UE) nr. 1093/2010 și (UE) nr. 648/2012 ale Parlamentului European și ale Consiliului, înainte de expirarea termenului de transpunere a acesteia nu poate, de principiu, să compromită grav rezultatul impus prin directiva menționată, în sensul Hotărârii din 18 decembrie 1997, Inter-Environnement Wallonie (C-129/96, EU:C:1997:628).

         (1)  JO C 247, 27.7.2020.


title: Cauza C-265/20: Hotărârea Curții (Camera a șaptea) din 5 mai 2022 (cerere de decizie preliminară formulată de Hof van beroep te Antwerpen – Belgia) – FN/Universiteit Antwerpen și alții [Trimitere preliminară – Politica socială – Muncă pe fracțiune de normă – Directiva 97/81/CE – Acordul-cadru CES, UCIPE și CEIP privind munca pe fracțiune de normă – Clauza 4 alineatul (1) – Principiul nediscriminării – Personal academic încadrat cu fracțiune de normă – Numire automată cu titlu permanent rezervată membrilor personalului academic încadrați într-o funcție didactică cu normă întreagă – Calculul procentului dintr-o sarcină de lucru cu normă întreagă căruia îi corespunde o sarcină de lucru pe fracțiune de normă – Lipsa cerințelor]

text:
               27.6.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 244/5

      Hotărârea Curții (Camera a șaptea) din 5 mai 2022 (cerere de decizie preliminară formulată de Hof van beroep te Antwerpen – Belgia) – FN/Universiteit Antwerpen și alții
      (Cauza C-265/20) (1)

      (Trimitere preliminară - Politica socială - Muncă pe fracțiune de normă - Directiva 97/81/CE - Acordul-cadru CES, UCIPE și CEIP privind munca pe fracțiune de normă - Clauza 4 alineatul (1) - Principiul nediscriminării - Personal academic încadrat cu fracțiune de normă - Numire automată cu titlu permanent rezervată membrilor personalului academic încadrați într-o funcție didactică cu normă întreagă - Calculul procentului dintr-o sarcină de lucru cu normă întreagă căruia îi corespunde o sarcină de lucru pe fracțiune de normă - Lipsa cerințelor)
      (2022/C 244/06)
      Limba de procedură: neerlandeza

         Instanța de trimitere

      Hof van beroep te Antwerpen

         Părțile din procedura principală

         Apelant: FN

         Intimați: Universiteit Antwerpen, Vlaamse Autonome Hogeschool Hogere Zeevaartschool, PB, ZK, NG, ZN, UM

         Dispozitivul

                  1)

                  Clauza 4 alineatul (1) din Acordul cadru privind munca pe fracțiune de normă, încheiat la 6 iunie 1997, care figurează în anexa la Directiva 97/81/CE a Consiliului din 15 decembrie 1997 privind acordul cadru cu privire la munca pe fracțiune de normă, încheiat de UCIPE, CEIP și CES, astfel cum a fost modificată prin Directiva 98/23/CE a Consiliului din 7 aprilie 1998, trebuie interpretată în sensul că se opune unei reglementări și unei practici naționale în temeiul cărora un membru al personalului academic care ocupă o funcție didactică cu normă întreagă va fi numit automat cu titlu permanent fără alt motiv obiectiv decât acela că respectiva funcție este ocupată cu normă întreagă, în timp ce un membru al personalului academic care ocupă o funcție didactică cu fracțiune de normă va fi numit fie cu titlu permanent, fie cu titlu temporar.

                  2)

                  Acordul cadru privind munca pe fracțiune de normă, încheiat la 6 iunie 1997, care figurează în anexa la Directiva 97/81, astfel cum a fost modificată prin Directiva 98/23, trebuie interpretat în sensul că nu prevede, în sarcina angajatorului care încadrează un lucrător cu fracțiune de normă, nicio cerință cu privire la modul de calcul al procentului pe care îl reprezintă această sarcină cu fracțiune de normă în raport cu o sarcină cu normă întreagă comparabilă.

         (1)  JO C 313, 21.9.2020.


title: Cauza C-405/20: Hotărârea Curții (Camera întâi) din 5 mai 2022 (cerere de decizie preliminară formulată de Verwaltungsgerichtshof – Austria) – EB, JS, DP/Versicherungsanstalt öffentlich Bediensteter, Eisenbahnen und Bergbau (BVAEB) [„Trimitere preliminară – Politica socială – Articolul 157 TFUE – Protocolul (nr. 33) – Egalitate de tratament între bărbați și femei în materie de încadrare în muncă și de muncă – Directiva 2006/54/CE – Articolul 5 litera (c) și articolul 12 – Interzicerea discriminării indirecte pe criterii de sex – Sistem profesional de securitate socială aplicabil ulterior datei vizate de acest protocol și de acest articol 12 – Pensii pentru limită de vârstă ale funcționarilor – Reglementare națională care prevede o ajustare anuală a pensiilor pentru limită de vârstă – Ajustare degresivă în funcție de importanța cuantumului pensiei pentru limită de vârstă cu lipsa totală a ajustării peste un anumit cuantum – Justificări”]

text:
               27.6.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 244/6

      Hotărârea Curții (Camera întâi) din 5 mai 2022 (cerere de decizie preliminară formulată de Verwaltungsgerichtshof – Austria) – EB, JS, DP/Versicherungsanstalt öffentlich Bediensteter, Eisenbahnen und Bergbau (BVAEB)
      (Cauza C-405/20) (1)

      („Trimitere preliminară - Politica socială - Articolul 157 TFUE - Protocolul (nr. 33) - Egalitate de tratament între bărbați și femei în materie de încadrare în muncă și de muncă - Directiva 2006/54/CE - Articolul 5 litera (c) și articolul 12 - Interzicerea discriminării indirecte pe criterii de sex - Sistem profesional de securitate socială aplicabil ulterior datei vizate de acest protocol și de acest articol 12 - Pensii pentru limită de vârstă ale funcționarilor - Reglementare națională care prevede o ajustare anuală a pensiilor pentru limită de vârstă - Ajustare degresivă în funcție de importanța cuantumului pensiei pentru limită de vârstă cu lipsa totală a ajustării peste un anumit cuantum - Justificări”)
      (2022/C 244/07)
      Limba de procedură: germana

         Instanța de trimitere

      Verwaltungsgerichtshof

         Părțile din procedura principală

         Reclamanți: EB, JS, DP

         Intimați: Versicherungsanstalt öffentlich Bediensteter, Eisenbahnen und Bergbau (BVAEB)

         Dispozitivul

                  1)

                  Protocolul (nr. 33) privind articolul 157 TFUE, anexat la Tratatul FUE, și articolul 12 din Directiva 2006/54/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 5 iulie 2006 privind punerea în aplicare a principiului egalității de șanse și al egalității de tratament între bărbați și femei în materie de încadrare în muncă și de muncă trebuie interpretate în sensul că limitarea în timp a efectelor principiului egalității de tratament între lucrătorii de sex masculin și cei de sex feminin prevăzută de aceste dispoziții nu se aplică unei reglementări naționale care prevede o ajustare anuală a pensiilor pentru limită de vârstă acordate în temeiul unui sistem profesional de securitate socială, aplicabilă ulterior datei vizate de dispozițiile menționate.

                  2)

                  Articolul 157 TFUE și articolul 5 litera (c) din Directiva 2006/54 trebuie interpretate în sensul că nu se opun unei reglementări naționale care prevede o ajustare anuală degresivă a cuantumului pensiilor pentru limită de vârstă ale funcționarilor naționali în funcție de importanța acestui cuantum, cu o lipsă totală a ajustării peste un anumit cuantum al pensiei, în ipoteza în care această reglementare afectează negativ o proporție semnificativ mai mare de beneficiari de sex masculin decât de beneficiari de sex feminin, cu condiția ca această reglementare să urmărească în mod coerent și sistematic obiectivele de asigurare a finanțării durabile a pensiilor pentru limită de vârstă și de reducere a decalajului dintre nivelurile pensiilor finanțate de stat, fără a depăși ceea ce este necesar pentru atingerea acestor obiective.

         (1)  JO C 378, 9.11.2020.


title: Cauza C-410/20: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 5 mai 2022 (cerere de decizie preliminară formulată de l’Audiencia Provincial de La Coruña – Spania) – Banco Santander, SA/J.A.C., M.C.P.R. [Trimitere preliminară – Directiva 2014/59/UE – Rezoluția instituțiilor de credit și a firmelor de investiții – Principii generale – Articolul 34 alineatul (1) – Recapitalizare internă – Efecte – Articolul 53 alineatele (1) și (3) – Reducerea valorii contabile a instrumentelor de capital – Articolul 60 alineatul (2) primul paragraf literele (b) și (c) – Articolele 73-75 – Protecția drepturilor acționarilor și ale creditorilor – Directiva 2003/71/CE – Prospectul care trebuie publicat în cazul unei oferte publice de valori mobiliare sau pentru admiterea valorilor mobiliare la tranzacționare – Articolul 6 – Informație incorectă în prospect – Acțiune în răspundere introdusă ulterior unei decizii de rezoluție – Acțiune prin care se solicită declararea nulității contractului de achiziționare a unor acțiuni introdusă împotriva succesorului universal al instituției de credit supuse unei decizii de rezoluție]

text:
               27.6.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 244/7

      Hotărârea Curții (Camera a treia) din 5 mai 2022 (cerere de decizie preliminară formulată de l’Audiencia Provincial de La Coruña – Spania) – Banco Santander, SA/J.A.C., M.C.P.R.
      (Cauza C-410/20) (1)

      (Trimitere preliminară - Directiva 2014/59/UE - Rezoluția instituțiilor de credit și a firmelor de investiții - Principii generale - Articolul 34 alineatul (1) - Recapitalizare internă - Efecte - Articolul 53 alineatele (1) și (3) - Reducerea valorii contabile a instrumentelor de capital - Articolul 60 alineatul (2) primul paragraf literele (b) și (c) - Articolele 73-75 - Protecția drepturilor acționarilor și ale creditorilor - Directiva 2003/71/CE - Prospectul care trebuie publicat în cazul unei oferte publice de valori mobiliare sau pentru admiterea valorilor mobiliare la tranzacționare - Articolul 6 - Informație incorectă în prospect - Acțiune în răspundere introdusă ulterior unei decizii de rezoluție - Acțiune prin care se solicită declararea nulității contractului de achiziționare a unor acțiuni introdusă împotriva succesorului universal al instituției de credit supuse unei decizii de rezoluție)
      (2022/C 244/08)
      Limba de procedură: spaniola

         Instanța de trimitere

      Audiencia Provincial de La Coruña

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: Banco Santander, SA

         Pârâte: J.A.C., M.C.P.R.

         Dispozitivul

      Dispozițiile coroborate ale articolului 34 alineatul (1) litera (a), ale articolului 53 alineatele (1) și (3), precum și ale articolului 60 alineatul (2) primul paragraf literele (b) și (c) din Directiva 2014/59/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 15 mai 2014 de instituire a unui cadru pentru redresarea și rezoluția instituțiilor de credit și a firmelor de investiții și de modificare a Directivei 82/891/CEE a Consiliului și a Directivelor 2001/24/CE, 2002/47/CE, 2004/25/CE, 2005/56/CE, 2007/36/CE, 2011/35/UE, 2012/30/UE și 2013/36/UE ale Parlamentului European și ale Consiliului, precum și a Regulamentelor (UE) nr. 1093/2010 și (UE) nr. 648/2012 ale Parlamentului European și ale Consiliului, trebuie interpretate în sensul că se opun ca, ulterior reducerii totale a valorii contabile a acțiunilor din capitalul social al unei instituții de credit sau al unei firme de investiții supuse unei proceduri de rezoluție, persoanele care au achiziționat acțiuni în cadrul unei oferte publice de subscriere emise de această instituție sau de această firmă înaintea deschiderii unei asemenea proceduri de rezoluție să introducă împotriva instituției sau firmei menționate ori împotriva entității succesoare a acesteia o acțiune în răspundere pentru informațiile furnizate în prospect, astfel cum este prevăzută la articolul 6 din Directiva 2003/71/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 4 noiembrie 2003 privind prospectul care trebuie publicat în cazul unei oferte publice de valori mobiliare sau pentru admiterea valorilor mobiliare la tranzacționare și de modificare a Directivei 2001/34/CE, astfel cum a fost modificată prin Directiva 2008/11/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 11 martie 2008, sau o acțiune în declararea nulității contractului de subscriere a acestor acțiuni, care, ținând seama de efectul său retroactiv, conduce la restituirea contravalorii acțiunilor respective, majorată cu dobânzi cu începere de la data încheierii acestui contract.

         (1)  JO C 423, 7.12.2020.


title: Cauza C-453/20: Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 3 mai 2022 (cerere de decizie preliminară formulată de Úřad pro přístup k dopravní infrastruktuře – Republica cehă) – CityRail a.s./Správa železnic, státní organizace (Trimitere preliminară – Articolul 267 TFUE – Noțiunea de „instanță” – Criterii structurale și funcționale – Exercitarea de funcții jurisdicționale sau administrative – Directiva 2012/34/UE – Articolele 55 și 56 – Organism național unic de reglementare în sectorul feroviar – Autoritate de reglementare sectorială independentă – Dreptul de a acționa din oficiu – Competență de sancționare – Decizii care pot face obiectul unei căi de atac jurisdicționale – Inadmisibilitatea cererii de decizie preliminară)

text:
               27.6.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 244/8

      Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 3 mai 2022 (cerere de decizie preliminară formulată de Úřad pro přístup k dopravní infrastruktuře – Republica cehă) – CityRail a.s./Správa železnic, státní organizace
      (Cauza C-453/20) (1)

      (Trimitere preliminară - Articolul 267 TFUE - Noțiunea de „instanță” - Criterii structurale și funcționale - Exercitarea de funcții jurisdicționale sau administrative - Directiva 2012/34/UE - Articolele 55 și 56 - Organism național unic de reglementare în sectorul feroviar - Autoritate de reglementare sectorială independentă - Dreptul de a acționa din oficiu - Competență de sancționare - Decizii care pot face obiectul unei căi de atac jurisdicționale - Inadmisibilitatea cererii de decizie preliminară)
      (2022/C 244/09)
      Limba de procedură: ceha

         Organism de trimitere

      Úřad pro přístup k dopravní infrastruktuře

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: CityRail a.s.

         Pârâtă: Správa železnic, státní organizace

         Cu participarea: ČD Cargo, a.s.

         Dispozitivul

      Cererea de decizie preliminară formulată de Úřad pro přístup k dopravní infrastruktuře (Oficiul pentru Accesul la Infrastructura de Transport, Republica Cehă) este inadmisibilă.

         (1)  JO C 62, 22.2.2021.


title: Cauza C-525/20: Hotărârea Curții (Camera a doua) din 5 mai 2022 (cerere de decizie preliminară formulată de Conseil d'État – Franța) – Association France Nature Environnement/Premier ministre, Ministre de la Transition écologique et solidaire [Trimitere preliminară – Mediu – Directiva 2000/60/CE – Cadru de politică a Uniunii Europene în domeniul apei – Articolul 4 alineatul (1) litera (a) – Obiective de mediu în ceea ce privește apele de suprafață – Obligație a statelor membre de a nu autoriza un program sau un proiect susceptibil să provoace o deteriorare a stării unui corp de apă de suprafață – Noțiunea de „deteriorare” a stării unui corp de apă de suprafață – Articolul 4 alineatele (6) și (7) – Derogări de la interdicția deteriorării – Condiții – Program sau proiect care are impacturi temporare de scurtă durată și fără consecințe pe termen lung asupra stării unui corp de apă de suprafață]

text:
               27.6.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 244/8

      Hotărârea Curții (Camera a doua) din 5 mai 2022 (cerere de decizie preliminară formulată de Conseil d'État – Franța) – Association France Nature Environnement/Premier ministre, Ministre de la Transition écologique et solidaire
      (Cauza C-525/20) (1)

      (Trimitere preliminară - Mediu - Directiva 2000/60/CE - Cadru de politică a Uniunii Europene în domeniul apei - Articolul 4 alineatul (1) litera (a) - Obiective de mediu în ceea ce privește apele de suprafață - Obligație a statelor membre de a nu autoriza un program sau un proiect susceptibil să provoace o deteriorare a stării unui corp de apă de suprafață - Noțiunea de „deteriorare” a stării unui corp de apă de suprafață - Articolul 4 alineatele (6) și (7) - Derogări de la interdicția deteriorării - Condiții - Program sau proiect care are impacturi temporare de scurtă durată și fără consecințe pe termen lung asupra stării unui corp de apă de suprafață)
      (2022/C 244/10)
      Limba de procedură: franceza

         Instanța de trimitere

      Conseil d'État

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: Association France Nature Environnement

         Pârâți: Premier ministre, Ministre de la Transition écologique et solidaire

         Dispozitivul

      Articolul 4 din Directiva 2000/60/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 23 octombrie 2000 de stabilire a unui cadru de politică comunitară în domeniul apei trebuie interpretat în sensul că nu permite statelor membre, atunci când apreciază compatibilitatea unui anumit program sau proiect cu obiectivul de prevenire a deteriorării calității apelor, să nu țină seama de impacturile temporare de scurtă durată și fără consecințe pe termen lung asupra acestora, cu excepția cazului în care este evident că asemenea impacturi nu au, prin natura lor, decât efecte reduse asupra stării corpurilor de apă în cauză și că nu pot determina o „deteriorare” a acestei stări, în sensul dispoziției menționate. Atunci când, în cadrul procedurii de autorizare a unui program sau a unui proiect, autoritățile naționale competente stabilesc că acesta este susceptibil să provoace o asemenea deteriorare, programul sau proiectul respectiv nu poate fi autorizat, chiar dacă această deteriorare are caracter temporar, decât dacă sunt îndeplinite condițiile prevăzute la articolul 4 alineatul (7) din directiva menționată.

         (1)  JO C 35, 1.2.2021.


title: Cauza C-714/20: Hotărârea Curții (Camera a șasea) din 12 mai 2022 (cerere de decizie preliminară formulată de Commissione tributaria provinciale di Venezia – Italia) – U.I. Srl/Agenzia delle dogane e dei monopoli – Ufficio delle dogane di Venezia [Trimitere preliminară – Uniunea vamală – Taxa pe valoarea adăugată (TVA) – Directiva 2006/112/CE – Articolul 201 – Persoane obligate la plata taxei – TVA la import – Codul vamal al Uniunii – Regulamentul (UE) nr. 952/2013 – Articolul 77 alineatul (3) – Răspundere solidară a reprezentantului vamal indirect și a societății importatoare – Taxe vamale]

text:
               27.6.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 244/9

      Hotărârea Curții (Camera a șasea) din 12 mai 2022 (cerere de decizie preliminară formulată de Commissione tributaria provinciale di Venezia – Italia) – U.I. Srl/Agenzia delle dogane e dei monopoli – Ufficio delle dogane di Venezia
      (Cauza C-714/20) (1)

      (Trimitere preliminară - Uniunea vamală - Taxa pe valoarea adăugată (TVA) - Directiva 2006/112/CE - Articolul 201 - Persoane obligate la plata taxei - TVA la import - Codul vamal al Uniunii - Regulamentul (UE) nr. 952/2013 - Articolul 77 alineatul (3) - Răspundere solidară a reprezentantului vamal indirect și a societății importatoare - Taxe vamale)
      (2022/C 244/11)
      Limba de procedură: italiana

         Instanța de trimitere

      Commissione tributaria provinciale di Venezia

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: U.I. Srl

         Pârâtă: Agenzia delle dogane e dei monopoli – Ufficio delle dogane di Venezia

         Dispozitivul

                  1)

                  Articolul 77 alineatul (3) din Regulamentul (UE) nr. 952/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 9 octombrie 2013 de stabilire a Codului vamal al Uniunii trebuie interpretat în sensul că, potrivit acestei dispoziții, reprezentantul vamal indirect datorează numai taxele vamale pentru mărfurile pe care le-a declarat în vamă, iar nu și taxa pe valoarea adăugată la import pentru aceleași mărfuri.

                  2)

                  Articolul 201 din Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată trebuie interpretat în sensul că răspunderea reprezentantului vamal indirect pentru plata taxei pe valoarea adăugată la import, în solidar cu cea a importatorului, nu poate fi reținută în lipsa unor dispoziții naționale care să îl desemneze sau care să îl recunoască, în mod explicit și neechivoc, ca fiind obligat la plata acestei taxe.

         (1)  Data depunerii: 24.12.2020.


title: Cauza C-638/21: Ordonanța Curții (Camera a zecea) din 28 aprilie 2022 (cerere de decizie preliminară formulată de Okresný súd Prešov – Slovacia) – Rozhlas a televízia Slovenska/CI [Trimitere preliminară – Articolul 53 alineatul (2) și articolul 94 din Regulamentul de procedură al Curții – Clauze abuzive în contractele încheiate cu consumatorii – Directiva 93/13/CEE – Domeniu de aplicare – Raport juridic între un organism național de radiodifuziune și o persoană fizică supusă obligației de plată a redevenței pentru serviciile de radiodifuziune – Inadmisibilitate vădită]

text:
               27.6.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 244/10

      Ordonanța Curții (Camera a zecea) din 28 aprilie 2022 (cerere de decizie preliminară formulată de Okresný súd Prešov – Slovacia) – Rozhlas a televízia Slovenska/CI
      (Cauza C-638/21) (1)

      (Trimitere preliminară - Articolul 53 alineatul (2) și articolul 94 din Regulamentul de procedură al Curții - Clauze abuzive în contractele încheiate cu consumatorii - Directiva 93/13/CEE - Domeniu de aplicare - Raport juridic între un organism național de radiodifuziune și o persoană fizică supusă obligației de plată a redevenței pentru serviciile de radiodifuziune - Inadmisibilitate vădită)
      (2022/C 244/12)
      Limba de procedură: slovaca

         Instanța de trimitere

      Okresný súd Prešov

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: Rozhlas a televízia Slovenska

         Pârât: CI

         Dispozitivul

      Cererea de decizie preliminară introdusă de Okresný súd Prešov (Tribunalul Districtual din Prešov, Slovacia), prin decizia din 8 septembrie 2021, este vădit inadmisibilă.

         (1)  Data depunerii: 19.10.2021.