title: Cauzele conexate C-446/12 – C-449/12: Hotărârea Curții (Camera a patra) din 16 aprilie 2015 (cerere de decizie preliminară formulată de Raad van State – Țările de Jos) – W. P. Willems/Burgemeester van Nuth (C-446/12), H. J. Kooistra/Burgemeester van Skarsterlân (C-447/12), M. Roest/Burgemeester van Amsterdam (C-448/12), L. J. A. van Luijk/Burgemeester van Den Haag(C-449/12) [Trimitere preliminară — Spațiul de libertate, securitate și justiție — Pașaport biometric — Date biometrice — Regulamentul (CE) nr. 2252/2004 — Articolul 1 alineatul (3) — Articolul 4 alineatul (3) — Utilizarea datelor colectate în alte scopuri decât emiterea pașapoartelor și a documentelor de călătorie — Constituirea și utilizarea bazelor de date care conțin date biometrice — Garanții legale — Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene — Articolele 7 și 8 — Directiva 95/46/CE — Articolele 6 și 7 — Dreptul la respectarea vieţii private — Dreptul la protecţia datelor cu caracter personal — Aplicarea la cărțile de identitate]

text:
               15.6.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 198/2

         Hotărârea Curții (Camera a patra) din 16 aprilie 2015 (cerere de decizie preliminară formulată de Raad van State – Țările de Jos) – W. P. Willems/Burgemeester van Nuth (C-446/12), H. J. Kooistra/Burgemeester van Skarsterlân (C-447/12), M. Roest/Burgemeester van Amsterdam (C-448/12), L. J. A. van Luijk/Burgemeester van Den Haag(C-449/12)
   (Cauzele conexate C-446/12 – C-449/12) (1)

   ([Trimitere preliminară - Spațiul de libertate, securitate și justiție - Pașaport biometric - Date biometrice - Regulamentul (CE) nr. 2252/2004 - Articolul 1 alineatul (3) - Articolul 4 alineatul (3) - Utilizarea datelor colectate în alte scopuri decât emiterea pașapoartelor și a documentelor de călătorie - Constituirea și utilizarea bazelor de date care conțin date biometrice - Garanții legale - Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene - Articolele 7 și 8 - Directiva 95/46/CE - Articolele 6 și 7 - Dreptul la respectarea vieţii private - Dreptul la protecţia datelor cu caracter personal - Aplicarea la cărțile de identitate])
   (2015/C 198/02)
   Limba de procedură: neerlandeza

      Instanța de trimitere

   Raad van State

      Părțile din procedura principală

      Reclamanți: W. P. Willems (C-446/12), H. J. Kooistra (C-447/12), M. Roest (C-448/12), L. J. A. van Luijk (C-449/12)

      Pârâți: Burgemeester van Nuth (C-446/12), Burgemeester van Skarsterlân (C-447/12), Burgemeester van Amsterdam (C-448/12), Burgemeester van Den Haag (C-449/12)

      Dispozitivul

               1)

               Articolul 1 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 2252/2004 al Consiliului din 13 decembrie 2004 privind standardele pentru elementele de securitate și elementele biometrice integrate în pașapoarte și în documente de călătorie emise de statele membre, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (CE) nr. 444/2009 al Parlamentului European și al Consiliului din 6 mai 2009, trebuie interpretat în sensul că regulamentul menționat nu este aplicabil cărților de identitate emise de un stat membru resortisanților săi, precum cărțile de identitate olandeze, independent atât de durata de valabilitate a acestora, cât și de posibilitatea de a le utiliza cu ocazia călătoriilor efectuate în afara acestui stat.

               2)

               Articolul 4 alineatul (3) din Regulamentul nr. 2252/2004, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul nr. 444/2009, trebuie interpretat în sensul că nu obligă statele membre să garanteze, în legislația lor, că datele biometrice colectate și stocate în conformitate cu regulamentul menționat nu vor fi colectate, prelucrate și utilizate în alte scopuri decât emiterea pașaportului sau a documentului de călătorie, întrucât acest aspect nu intră în domeniul de aplicare al regulamentului menționat.

      (1)  JO C 26, 26.1.2013.


title: Cauza T-159/12: Acțiune introdusă la 4 aprilie 2012 — Pri/OAPI — Belgravia Investment Group (PRONOKAL)

text:
               30.6.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 194/21

         Acțiune introdusă la 4 aprilie 2012 — Pri/OAPI — Belgravia Investment Group (PRONOKAL)
   (Cauza T-159/12)
   2012/C 194/36
   Limba în care a fost formulată acțiunea: spaniola

      Părțile

      Reclamantă: Pri SA (Clémency, Luxemburg) (reprezentanți: C. Marí Aguilar și F. J. Márquez Martín, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Belgravia Investment Group Ltd (Tortola, Insulele Virgine Britanice)

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea Deciziei Camerei a doua de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 20 decembrie 2011 în cauza R 311/2011-2 prin care s-a respins calea de atac formulată de Pri SA și s-a admis în parte cererea nr. 5744099 de înregistrare ca marcă comunitară a mărcii „PRONOKAL”, al cărei titular este BELGRAVIA, pentru clasele 5, 29, 30 și 32, și s-a respins în totalitate cererea nr. 5744099 de înregistrare ca marcă comunitară a mărcii „PRONOKAL”, al cărei titular este BELGRAVIA, pentru clasele 5, 29, 30 și 32, întrucât încalcă drepturile Pri SA;

               —

               obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată în conformitate cu articolul 87 alineatele (2) și (3) din Regulamentul de procedură.

      Motivele și principalele argumente

      Solicitantul mărcii comunitare: Belgravia Investment Group Ltd.

      Marca comunitară vizată: marca verbală „PRONOKAL” pentru produse din clasele 5, 29, 30 și 32 — cererea de înregistrare a unei mărci comunitare nr. 5744099.

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în procedura opoziției: reclamanta.

      Marca sau semnul invocat: marca verbală spaniolă și denumirea comercială PRONOKAL pentru produse din clasa 30.

      Decizia diviziei de opoziție: respinge în parte opoziția și admite în parte cererea de înregistrare a mărcii.

      Decizia camerei de recurs: respinge calea de atac.

      Motivele invocate: încălcarea articolului 8 alineatul (2) litera (c) din Regulamentul nr. 207/2009.


title: Cauza C-561/10 P: Ordonanța Curții din 20 septembrie 2011 — Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE/Comisia Europeană (Recurs — Contracte de achiziții publice de servicii — Cerere de ofertă — Servicii informatice de întreținere a sistemelor SEI-BUD/AMD/CR — Respingerea ofertei — Insuficiența motivării — Apreciere eronată a situației de fapt și a elementelor de probă)

text:
               28.1.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 25/23

      Ordonanța Curții din 20 septembrie 2011 — Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE/Comisia Europeană
      (Cauza C-561/10 P) (1)

      (Recurs - Contracte de achiziții publice de servicii - Cerere de ofertă - Servicii informatice de întreținere a sistemelor SEI-BUD/AMD/CR - Respingerea ofertei - Insuficiența motivării - Apreciere eronată a situației de fapt și a elementelor de probă)
      (2012/C 25/41)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Recurentă: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (reprezentant: N. Korogiannakis, avocat)

         Cealaltă parte în proces: Comisia Europeană (reprezentanți: S. Delaude și N. Bambara, agenți)

         Obiectul

      Recurs introdus împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a cincea) din 9 septembrie 2010 Evropaïki Dynamiki/Comisia (T-387/08) prin care a fost respinsă o acțiune având ca obiect, pe de o parte, anularea Deciziei OPOCE din 20 iunie 2008 de respingere a ofertei depuse de reclamantă în cadrul cererii de ofertă vizând încheierea de contracte cadru-pentru serviciile informatice de întreținere a sistemelor SEI BUD/AMD/CR și serviciile conexe (nr. AO 10185)(JO 2008/S 43-058884) precum și a deciziei de a atribui contractul unui alt ofertant și, pe de altă parte, o cerere de despăgubiri

         Dispozitivul

                  1.

                  Respinge recursul.

                  2.

                  Obligă Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 72, 5.3.2011.


title: Cauza T-124/15: Ordonanța Tribunalului din 28 octombrie 2016 – Unicorn/EUIPO – Mercilink Equipment Leasing (UNICORN) („Marcă a Uniunii Europene — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii figurative a Uniunii Europene UNICORN — Mărcile naționale verbale figurative anterioare UNICORN și marca națională figurativă anterioară care reprezintă un cap de unicorn — Motiv relativ de refuz — Renume — Articolul 8 alineatul 5 din Regulamentul (CE) nr. 207/2009”)

text:
               12.12.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 462/16

         Ordonanța Tribunalului din 28 octombrie 2016 – Unicorn/EUIPO – Mercilink Equipment Leasing (UNICORN)
   (Cauza T-124/15) (1)

   ((„Marcă a Uniunii Europene - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii figurative a Uniunii Europene UNICORN - Mărcile naționale verbale figurative anterioare UNICORN și marca națională figurativă anterioară care reprezintă un cap de unicorn - Motiv relativ de refuz - Renume - Articolul 8 alineatul 5 din Regulamentul (CE) nr. 207/2009”))
   (2016/C 462/18)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Unicorn a.s. (Praga, Republica Cehă) (reprezentant: L. Lorenc, avocat)

      Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO) (reprezentant: M. Rajh, agent)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă în faţa Tribunalului: Mercilink Equipment Leasing Ltd (Limassol, Cipru)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 13 ianuarie 2015 (cauza R-149/2014-5) privind o procedură de opoziție între Unicorn și Mercilink Equipment Leasing

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă Unicorn a.s. la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 171, 26.5.2015.


title: Cauza F-81/09: Acțiune introdusă la 28 septembrie 2009 — Marcuccio/Comisia

text:
               19.12.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 312/44

         Acțiune introdusă la 28 septembrie 2009 — Marcuccio/Comisia
   (Cauza F-81/09)
   2009/C 312/72
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Reclamant: Luigi Marcuccio (Tricase, Italia) (reprezentant: G. Cipressa, avocat)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene

      Obiectul și descrierea litigiului

   Anularea deciziei Comisiei de respingere în parte a cererii reclamantului de anulare a deciziei Comisiei privind calcularea dobânzilor de întârziere datorate pentru alocația de invaliditate care i-a fost plătită în perioada iunie 2005-aprilie 2008

      Concluziile reclamantului

               —

               Anularea deciziei (denumită în continuare „decizia atacată”), oricare ar fi forma acesteia, de respingere în parte de către pârâtă a cererii din 8 septembrie 2008 (denumită în continuare „cererea din 8 septembrie 2008”), atașată prezentei cereri introductive (denumită în continuare „cererea”) ca anexa A.1, mai exact anularea deciziei, oricare ar fi forma acesteia, prin care Comisia a calculat și a plătit reclamantului dobânzile de întârziere pe care i le datora pentru fiecare dintre părțile din cuantumurile lunare ale alocației de invaliditate care i-a fost plătită, care, în ceea ce privește perioada iunie 2005-aprilie 2008 (denumită în continuare „perioada vizată”), i-au fost plătite într-o singură tranșă, la 29 mai 2008, cu data de 28 mai 2008, în loc să îi fie plătite la sfârșitul fiecărei luni din perioada vizată, și într-un cuantum inferior celui care ar fi fost calculat și plătit în cazul în care ar fi fost aplicate criteriile cuprinse în cererea din 8 septembrie 2008, și anume dacă: a) 29 mai 2009 ar fi fost considerată dies ad quem; b) prima zi a lunii următoare celei în cursul căreia părți din cuantumurile lunare în cauză ar fi trebuit plătite reclamantului ar fi fost reținută ca dies a quo; c) rata dobânzii aplicată ar fi fost 10 % pe an, cu capitalizare anuală;

               —

               anularea notei din 16 decembrie 2008 cu numărul PMO4/JALS/JM D(2008) 20982, atașată prezentei cereri ca anexa A.2, în măsura în care este defavorabilă reclamantului, mai exact a părților în care Comisia a respins în parte cererea din 8 septembrie 2008 și în care a calculat și a plătit dobânzi într-un cuantum inferior celui care ar fi fost calculat și plătit în cazul în care ar fi fost aplicate criteriile cuprinse în cererea din 8 septembrie 2008;

               —

               obligarea pârâtei la plata către reclamant a diferenței dintre cuantumul dobânzilor calculate potrivit criteriilor cuprinse în cererea din 8 septembrie 2008 și cuantumul dobânzilor plătite efectiv, dacă este cazul fără aplicarea în prezentul litigiu, în temeiul articolului 241 (fostul articol 184) CE, a pasajelor din regulamentul financiar aplicabile bugetului general al Comunităților Europene în privința criteriilor de determinare a ratei dobânzii care corespunde unei datorii a Comisiei față de o persoană căreia îi este aplicabil statutul, precum și în domeniul capitalizării dobânzilor;

               —

               obligarea pârâtei la plata către reclamant a unei dobânzi de 10 % pe an cu capitalizare anuală, începând cu 29 mai 2008 și până la plata efectivă, pentru diferența dintre dobânzi, precum și plata sumei de un euro, dacă este cazul, fără aplicarea în prezentul litigiu, în temeiul articolului 241 (fostul articol 184) CE, a pasajelor din regulamentul financiar aplicabile în privința criteriilor de determinare a ratei dobânzii care corespunde unei datorii a Comisiei față de o persoană căreia îi este aplicabil statutul, precum și în domeniul capitalizării dobânzilor;

               —

               obligarea Comisiei la plata tuturor cheltuielilor de judecată și a onorariilor aferente prezentei acțiuni;

               —

               în cazul în care se dovedește necesar, anularea deciziei, oricare ar fi forma acesteia, de respingere a reclamației din 18 februarie 2009 și a notei din 29 mai 2009.


title: Cauza C-272/13: Hotărârea Curții (Camera a șasea) din 17 iulie 2014 (cerere de decizie preliminară formulată de Commissione Tributaria Regionale per la Toscana – Italia) – Equoland Soc. coop. arl/Agenzia delle Dogane – Ufficio delle Dogane di Livorno (Trimitere preliminară — Taxa pe valoarea adăugată — A șasea directivă 77/388/CEE — Directiva 2006/112/CE — Scutirea importurilor de bunuri destinate a fi plasate într-un alt regim de antrepozit decât cel vamal — Obligație de a introduce fizic mărfurile în antrepozit — Nerespectare — Obligație de a plăti TVA-ul în pofida faptului că acesta a fost deja achitat prin taxare inversă)

text:
               15.9.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 315/16

         Hotărârea Curții (Camera a șasea) din 17 iulie 2014 (cerere de decizie preliminară formulată de Commissione Tributaria Regionale per la Toscana – Italia) – Equoland Soc. coop. arl/Agenzia delle Dogane – Ufficio delle Dogane di Livorno
   (Cauza C-272/13) (1)

   ((Trimitere preliminară - Taxa pe valoarea adăugată - A șasea directivă 77/388/CEE - Directiva 2006/112/CE - Scutirea importurilor de bunuri destinate a fi plasate într-un alt regim de antrepozit decât cel vamal - Obligație de a introduce fizic mărfurile în antrepozit - Nerespectare - Obligație de a plăti TVA-ul în pofida faptului că acesta a fost deja achitat prin taxare inversă))
   2014/C 315/23
   Limba de procedură: italiana

      Instanța de trimitere

   Commissione Tributaria Regionale per la Toscana

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Equoland Soc. coop. arl

      Pârâtă: Agenzia delle Dogane – Ufficio delle Dogane di Livorno

      Dispozitivul

               1)

               Articolul 16 alineatul (1) din A șasea directivă 77/388/CEE a Consiliului din 17 mai 1977 privind armonizarea legislațiilor statelor membre referitoare la impozitele pe cifra de afaceri – sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată: baza unitară de evaluare, astfel cum a fost modificată prin Directiva 2006/18/CE a Consiliului din 14 februarie 2006, în versiunea care rezultă din articolul 28c din A șasea directivă, trebuie interpretat în sensul că nu se opune unei reglementări naționale care supune acordarea scutirii de la plata taxei pe valoarea adăugată la import prevăzută de această reglementare condiției ca mărfurile importate și care sunt destinate unui antrepozit fiscal în scopul de taxă să fie introduse fizic în acesta.

               2)

               A șasea directivă 77/388, astfel cum a fost modificată prin Directiva 2006/18, trebuie interpretată în sensul că, în conformitate cu principiul neutralității taxei pe valoarea adăugată, se opune unei reglementări naționale potrivit căreia un stat membru impune plata taxei pe valoarea adăugată la import chiar dacă aceasta a fost deja regularizată în cadrul unei taxări inverse prin intermediul unei autofacturări și al unei înregistrări în registrul de cumpărări și de vânzări al persoanei impozabile.

      (1)  JO C 207, 20.7.2013.


title: Cauzele conexate T-112/14- T-116/14 și T-119/14: Hotărârea Tribunalului din 15 septembrie 2016 – Molinos Río de la Plata și alții/Consiliul [„Dumping — Importuri de biomotorină originară din Argentina — Taxă antidumping definitivă — Acțiune în anulare — Asociație profesională — Afectare directă — Afectare individuală — Admisibilitate — Articolul 2 alineatul (5) din Regulamentul (CE) nr. 1225/2009 — Valoare normală — Costuri de producție”]

text:
               31.10.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 402/30

         Hotărârea Tribunalului din 15 septembrie 2016 – Molinos Río de la Plata și alții/Consiliul
   (Cauzele conexate T-112/14- T-116/14 și T-119/14) (1)

   ([„Dumping - Importuri de biomotorină originară din Argentina - Taxă antidumping definitivă - Acțiune în anulare - Asociație profesională - Afectare directă - Afectare individuală - Admisibilitate - Articolul 2 alineatul (5) din Regulamentul (CE) nr. 1225/2009 - Valoare normală - Costuri de producție”])
   (2016/C 402/32)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamante: Molinos Río de la Plata SA (Buenos Aires, Argentina) (cauza T-112/14), Oleaginosa Moreno Hermanos SACIFI y A (Bahia Blanca, Argentina) (cauza T-113/14), Vicentin SAIC (Avellaneda, Argentina) (cauza T-114/14), Aceitera General Deheza SA (General Deheza, Argentina) (cauza T-115/14), Bunge Argentina SA (Buenos Aires) (T-116/14), Cámara Argentina de Biocombustibles (Carbio) (Buenos Aires) (cauza T-119/14) (reprezentanți: J. F. Bellis, R. Luff și G. Bathory, avocați)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: inițial S. Boelaert și B. Driessen, ulterior H. Marcos Fraile, agenți, asistați de R. Bierwagen și de C. Hipp, avocați)

      Interveniente în susținerea pârâtului: Comisia Europeană (reprezentanți: M. França și A. Stobiecka-Kuik, agenți) și European Biodiesel Board (EBB) (Bruxelles, Belgia) (reprezentanți: O. Prost și M. S. Dibling, avocați)

      Obiectul

   Cereri întemeiate pe articolul 263 TFUE prin care se solicită, în cauza T-119/14, anularea Regulamentului de punere în aplicare (UE) nr. 1194/2013 al Consiliului din 19 noiembrie 2013 de impunere a unei taxe antidumping definitive și de percepere definitivă a taxei provizorii impuse asupra importurilor de biomotorină originară din Argentina și Indonezia (JO 2013, L 315, p. 2), iar în cauzele T-112/14-T-116/14 anularea acestui regulament în măsura în care reclamantelor din acele cauze li se aplică o taxă antidumping

      Dispozitivul

               1)

               Conexează cauzele T-112/14, T-113/14, T-114/14, T-115/14, T-116/14 și T-119/14 în vederea pronunțării deciziei prin care se finalizează judecata.

               2)

               Anulează articolele 1 și 2 din Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 1194/2013 al Consiliului din 19 noiembrie 2013 de impunere a unei taxe antidumping definitive și de percepere definitivă a taxei provizorii impuse asupra importurilor de biomotorină originară din Argentina și Indonezia, în măsura în care vizează Molinos Río de la Plata SA, Oleaginosa Moreno Hermanos SAFICI y A, Vicentin SAIC, Aceitera General Deheza SA și Bunge Argentina SA.

               3)

               În cauza T-119/14, respinge în rest acțiunea.

               4)

               În cauzele T-112/14-T-116/14, Consiliul Uniunii Europene suportă propriile cheltuieli de judecată. El suportă de asemenea cheltuielile de judecată efectuate de Molinos Río de la Plata în cauza T-112/14, de Oleaginosa Moreno Hermanos în cauza T-113/14, de Vicentin în cauza T-114/14, de Aceitera General Deheza în cauza T-115/14 și de Bunge Argentina în cauza T-116/14.

               5)

               În cauza T-119/14, Cámara Argentina de Biocombustibles (Carbio) și Consiliul Uniunii Europene suportă propriile cheltuieli de judecată.

               6)

               Comisia Europeană și European Biodiesel Board (EBB) suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 112, 14.4.2014.


title: Cauza C-284/16: Cerere de decizie preliminară introdusă de Bundesgerichtshof (Germania) la 23 mai 2016 – Republica Slovacia/Achmea BV

text:
               16.8.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 296/19

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Bundesgerichtshof (Germania) la 23 mai 2016 – Republica Slovacia/Achmea BV
   (Cauza C-284/16)
   (2016/C 296/25)
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Bundesgerichtshof

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Republica Slovacia

      Pârâtă: Achmea BV

      Întrebările preliminare

               1)

               Articolul 344 TFUE se opune aplicării unei prevederi dintr-un acord bilateral de protecție a investițiilor încheiat între state membre ale Uniunii (un așa-numit „BIT intern al Uniunii”), potrivit căreia un investitor dintr-un stat contractant al acordului, în cazul unui diferend referitor la investiții, în celălalt stat contractant, poate introduce o acțiune împotriva acestui din urmă stat în fața unui tribunal arbitral în condițiile în care acordul de protecție a investițiilor a fost încheiat înainte de aderarea acestuia la Uniunea Europeană, dar procedura din fața tribunalului arbitral urmează a fi declanșată abia după aderare?
               În cazul unui răspuns negativ la prima întrebare:

               2)

               Articolul 267 TFUE se opune aplicării unei asemenea prevederi?
               În cazul unui răspuns negativ la primele două întrebări:

               3)

               În condițiile prezentate la prima întrebare, articolul 18 primul paragraf TFUE se opune aplicării unei asemenea prevederi?


title: Cauza C-320/06: Hotărârea Curții (Camera a șaptea) din 29 martie 2007 — Comisia Comunităților Europene/Regatul Belgiei (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Directiva 2002/14/CE — Stabilirea unui cadru general de informare și consultare a lucrătorilor din Comunitatea Europeană — Netranspunere în termenul prevăzut)

text:
               28.4.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 96/18

         Hotărârea Curții (Camera a șaptea) din 29 martie 2007 — Comisia Comunităților Europene/Regatul Belgiei
   (Cauza C-320/06) (1)

   (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru - Directiva 2002/14/CE - Stabilirea unui cadru general de informare și consultare a lucrătorilor din Comunitatea Europeană - Netranspunere în termenul prevăzut)
   (2007/C 96/31)
   Limba de procedură: franceza
   Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: J. Enegren și G. Rozet, agenți)

      Pârât: Regatul Belgiei (reprezentant: D. Haven, agent)
   Obiectul
   Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Neadoptarea, în termenul prevăzut, a actelor necesare pentru a se conforma Directivei 2002/14/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 11 martie 2002 de stabilire a unui cadru general de informare și consultare a lucrătorilor din Comunitatea Europeană — Declarația comună a Parlamentului European, a Consiliului și a Comisiei cu privire la reprezentarea lucrătorilor (JO L 80, p. 29)
   Dispozitivul

               1)

               Prin neadoptarea, în termenul prevăzut, a tuturor actelor cu putere de lege și a actelor administrative necesare pentru a se conforma Directivei 2002/14/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 11 martie 2002 de stabilire a unui cadru general de informare și consultare a lucrătorilor din Comunitatea Europeană, Regatul Belgiei nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul acestei directive.

               2)

               Obligă Regatul Belgiei la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 212, 2.9.2006.


title: Cauza C-11/11: Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 26 februarie 2013 (cerere de decizie preliminară formulată de Bundesgerichtshof — Germania) — Air France/Heinz-Gerke Folkerts, Luz-Tereza Folkerts [Trimitere preliminară — Transport aerian — Regulamentul (CE) nr. 261/2004 — Articolele 6 și 7 — Zbor cu legătură directă — Constatare a unei întârzieri la sosirea la destinația finală — Durată a întârzierii egală sau mai mare de trei ore — Dreptul la compensație al pasagerilor]

text:
               20.4.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 114/8

         Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 26 februarie 2013 (cerere de decizie preliminară formulată de Bundesgerichtshof — Germania) — Air France/Heinz-Gerke Folkerts, Luz-Tereza Folkerts
   (Cauza C-11/11) (1)

   (Trimitere preliminară - Transport aerian - Regulamentul (CE) nr. 261/2004 - Articolele 6 și 7 - Zbor cu legătură directă - Constatare a unei întârzieri la sosirea la destinația finală - Durată a întârzierii egală sau mai mare de trei ore - Dreptul la compensație al pasagerilor)
   2013/C 114/09
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Bundesgerichtshof

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Air France

      Pârâți: Heinz-Gerke Folkerts, Luz-Tereza Folkerts

      Obiectul

   Cerere de decizie preliminară — Bundesgerichtshof — Interpretarea articolelor 6 și 7 din Regulamentul (CE) nr. 261/2004 al Parlamentului European și al Consiliului de stabilire a unor norme comune în materie de compensare și de asistență a pasagerilor în eventualitatea refuzului la îmbarcare și anulării sau întârzierii prelungite a zborurilor și de abrogare a Regulamentului (CEE) nr. 295/91 din 11 februarie 2004 (JO L 46, p. 1, Ediție specială, 07/vol. 12, p. 218) — Zbor intercontinental compus din mai multe tronsoane — Situație în care zborul sosește la destinația finală cu o întârziere de zece ore, deși întârzierea la plecarea zborului se încadrează în limitele stabilite la articolul 6 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 261/2004 — Drept eventual la despăgubire

      Dispozitivul

               1.

               Articolul 7 din Regulamentul (CE) nr. 261/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 11 februarie 2004 de stabilire a unor norme comune în materie de compensare și de asistență a pasagerilor în eventualitatea refuzului la îmbarcare și anulării sau întârzierii prelungite a zborurilor și de abrogare a Regulamentului (CEE) nr. 295/91 trebuie să fie interpretat în sensul că este datorată o compensație, în temeiul articolului menționat, pasagerului unui zbor cu legătură directă care a avut, la plecare, o întârziere inferioară pragurilor stabilite la articolul 6 din regulamentul menționat, dar care a ajuns la destinația finală cu o întârziere egală sau mai mare de trei ore față de ora de sosire prevăzută, dat fiind că respectiva compensație nu este condiționată de existența unei întârzieri la plecare și, în consecință, de respectarea condițiilor prevăzute la articolul 6 menționat.

      (1)  JO C 95, 26.3.2011.


title: Cauza T-478/17: Acțiune introdusă la 2 august 2017 – Mutualidad General de la Abogacía, Mutualidad de Previsión Social a prima fija și Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos, Mutualidad de Previsión Social a prima fija/SRB

text:
               25.9.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 318/18

         Acțiune introdusă la 2 august 2017 – Mutualidad General de la Abogacía, Mutualidad de Previsión Social a prima fija și Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos, Mutualidad de Previsión Social a prima fija/SRB
   (Cauza T-478/17)
   (2017/C 318/24)
   Limba de procedură: spaniola

      Părțile

      Reclamante: La Mutualidad General de la Abogacía, Mutualidad de Previsión Social a prima fija (Madrid, Spania) și Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos, Mutualidad de Previsión Social a prima fija (Madrid) (reprezentanți: R. Pelayo Jiménez și A. Muñoz Aranguren, avocați)

      Pârât: Comitetul unic de rezoluție

      Concluziile

   Reclamantele solicită Tribunalului:

               —

               anularea Deciziei Comitetului unic de rezoluție din 7 iunie 2017 (SRB/EES/2017/08);

               —

               obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Decizia atacată în prezenta procedură a stabilit o procedură de rezoluţie aplicabilă Banco Popular Español.
   În susținerea acțiunii, reclamantele invocă zece motive.

               1.

               Primul motiv, întemeiat pe lipsa motivării deciziei atacate și pe încălcarea drepturilor la o bună administrare și la protecție jurisdicțională efectivă [articolul 41 alineatul (2) literele (b) şi (c) și articolul 17 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene].

               2.

               Al doilea motiv, întemeiat pe încălcarea dreptului la apărare [articolul 41 alineatul (2) litera (a) din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene].

                           —

                           În acest sens, se precizează că procedura de rezoluţie reglementată la articolul 18, la articolul 24 alineatul (2) litera (a) și la articolul 27 din Regulamentul (UE) nr. 806/2014 (1) este contrară dreptului la apărare, întrucât nu permite persoanelor afectate de această decizie nicio intervenție în procedură. În opinia reclamantelor, articolele 32, 38 și 43 din Directiva 2014/59/UE (2) sunt afectate de aceeași nelegalitate, deoarece nu prevăd nicio audiere a persoanelor interesate.

               3.

               Al treilea motiv, întemeiat pe încălcarea dreptului de proprietate [articolul 17 alineatul (1) din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene] și a principiului libertății de a desfășura o activitate comercială (articolul 16 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene).

                           —

                           În acest sens, se precizează că articolele 21, 22, 24 și 27 din Regulamentul (UE) nr. 806/2014, precum și articolele 38 și 63 din Directiva 2014/59/UE, încalcă dreptul de proprietate și principiul libertății de a desfășura o activitate comercială, întrucât permit vânzarea de acțiuni ale unei instituții financiare fără a permite observaţii din partea acționarilor şi fără a cere consimțământul acestora și atribuie autorităților de rezoluție competențe de reducere a capitalului la zero, prin anularea acțiunilor, fără audierea şi fără consimțământul acționarilor sau al organelor competente ale societății.

               4.

               Al patrulea motiv, întemeiat pe încălcarea dreptului la protecție jurisdicțională efectivă, recunoscut la articolul 47 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene și la articolul 6 din Convenția europeană pentru apărarea drepturilor omului și a libertăților fundamentale, prin încălcarea principiului egalității armelor și, în consecință, a dreptului la un proces echitabil.

               5.

               Al cincilea motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 18 alineatul (1) din Regulamentul (UE) nr. 806/2014 şi a articolului 32 din Directiva 2014/59/UE, întrucât Comitetul unic de rezoluție a săvârșit o eroare vădită de apreciere a faptelor, prin nerespectarea cerințelor prevăzute de dispozițiile menționate pentru adoptarea unei scheme de rezoluție.

               6.

               Al șaselea motiv, întemeiat pe încălcarea principiului prudenței bancare (principiul precauției), întrucât existau alte măsuri alternative celor cuprinse în decizia atacată, inclusiv cele privind intervenția timpurie, care împiedicau adoptarea schemei de rezoluție.

               7.

               Al șaptelea motiv, întemeiat pe încălcarea principiului protecției încrederii legitime.

               8.

               Al optulea motiv, întemeiat pe încălcarea principiului proporționalității în ceea ce privește dreptul la proprietate.

               9.

               Al nouălea motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 20 alineatul (1) din Regulamentul (UE) nr. 806/2014, în măsura în care evaluarea expertului independent nu poate fi considerată „echitabilă, prudentă și realistă”.

               10.

               Al zecelea motiv, întemeiat pe încălcarea de către pârât a articolului 24 din Regulamentul (UE) nr. 806/2014 şi a articolului 39 alineatul (2) literele (a), (b), (d) şi (f) din Directiva 2014/59/UE, întrucât dispozițiile referitoare la procedura de vânzare competitivă a entității stabilite în sesiunea executivă extinsă din 3 iunie 2017 nu au fost transparente, a fost favorizat un potențial cumpărător (Banco de Santander) și prețul de vânzare nu a fost maximizat.

      (1)  Regulamentul (UE) nr. 806/2014 al Parlamentului European și al Consiliului din 15 iulie 2014 de stabilire a unor norme uniforme și a unei proceduri uniforme de rezoluție a instituțiilor de credit și a anumitor firme de investiții în cadrul unui mecanism unic de rezoluție și al unui fond unic de rezoluție și de modificare a Regulamentului (UE) nr. 1093/2010 (JO 2014, L 225, p. 1).

      (2)  Directiva 2014/59/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 15 mai 2014 de instituire a unui cadru pentru redresarea și rezoluția instituțiilor de credit și a firmelor de investiții (JO 2014, L 173, p. 190).


title: Cauzele conexate C-210/14 – C-214/14: Ordonanța Curții (Camera a șaptea) din 7 aprilie 2016 (cerere de decizie preliminară formulată de Corte suprema di cassazione – Italia) – Proceduri penale împotriva Daniela Tomassi (C-210/14), Massimiliano Di Adamo (C-211/14), Andrea De Ciantis (C-212/14), Romina Biolzi (C-213/14), Giuseppe Proia (C-214/14) (Trimitere preliminară — Articolul 99 din Regulamentul de procedură al Curții — Întrebări preliminare identice — Articolele 49 TFUE și 56 TFUE — Libertatea de stabilire — Libera prestare a serviciilor — Jocuri de noroc — Reglementare națională — Reorganizarea sistemului concesiunilor printr-o aliniere temporală a termenelor de expirare — Nouă cerere de ofertă — Concesiuni cu o durată mai mică decât cea a concesiunilor anterioare — Cesiune cu titlu gratuit a folosinței bunurilor materiale și imateriale deținute în proprietate și care constituie rețeaua de gestionare și de colectare a jocului — Restricție — Motive imperative de interes general — Proporționalitate)

text:
               25.7.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 270/3

         Ordonanța Curții (Camera a șaptea) din 7 aprilie 2016 (cerere de decizie preliminară formulată de Corte suprema di cassazione – Italia) – Proceduri penale împotriva Daniela Tomassi (C-210/14), Massimiliano Di Adamo (C-211/14), Andrea De Ciantis (C-212/14), Romina Biolzi (C-213/14), Giuseppe Proia (C-214/14)
   (Cauzele conexate C-210/14 – C-214/14) (1)

   ((Trimitere preliminară - Articolul 99 din Regulamentul de procedură al Curții - Întrebări preliminare identice - Articolele 49 TFUE și 56 TFUE - Libertatea de stabilire - Libera prestare a serviciilor - Jocuri de noroc - Reglementare națională - Reorganizarea sistemului concesiunilor printr-o aliniere temporală a termenelor de expirare - Nouă cerere de ofertă - Concesiuni cu o durată mai mică decât cea a concesiunilor anterioare - Cesiune cu titlu gratuit a folosinței bunurilor materiale și imateriale deținute în proprietate și care constituie rețeaua de gestionare și de colectare a jocului - Restricție - Motive imperative de interes general - Proporționalitate))
   (2016/C 270/03)
   Limba de procedură: italiana

      Instanța de trimitere

   Corte suprema di cassazione

      Părțile din procedura principală

   Daniela Tomassi (C-210/14), Massimiliano Di Adamo (C-211/14), Andrea De Ciantis (C-212/14), Romina Biolzi (C-213/14), Giuseppe Proia (C-214/14)

      Dispozitivul

               1)

               Articolele 49 TFUE și 56 TFUE, precum și principiile egalității de tratament și efectivității trebuie interpretate în sensul că nu se opun unei legislații naționale privind jocurile de noroc, precum cea în discuție în litigiul principal, care prevede organizarea unei noi proceduri de cerere de ofertă pentru acordarea de concesiuni cu o durată mai mică decât cea a concesiunilor atribuite anterior, ca urmare a unei reorganizări a sistemului printr-o aliniere temporală a termenelor de expirare a concesiunilor.

               2)

               Articolele 49 TFUE și 56 TFUE trebuie interpretate în sensul că se opun unei dispoziții naționale restrictive, precum cea în discuție în litigiul principal, care impune concesionarului de jocuri de noroc obligația de a ceda cu titlu gratuit, la încetarea activității în urma expirării perioadei de concesiune, folosința bunurilor materiale și imateriale deținute în proprietate și care constituie rețeaua de gestionare și de colectare a jocului, în măsura în care această restricție depășește ceea ce este necesar pentru realizarea obiectivului urmărit efectiv de această dispoziție, aspect care trebuie verificat de instanța de trimitere.

      (1)  JO C 292, 1.9.2014.


title: Cauza C-639/13: Acțiune introdusă la 3 decembrie 2013 — Comisia Europeană/Republica Polonă

text:
               15.2.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 45/23

         Acțiune introdusă la 3 decembrie 2013 — Comisia Europeană/Republica Polonă
   (Cauza C-639/13)
   2014/C 45/39
   Limba de procedură: polona

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: L. Lozano Palacios și M. Owsiany-Hornung, agenți)

      Pârâtă: Republica Polonă

      Concluziile reclamantei

   Reclamanta solicită:

               —

               constatarea faptului că prin aplicarea unei cote reduse de TVA în privința bunurilor destinate protecției împotriva incendiilor, menționate în anexa 3 la Legea din 11 martie 2004 privind impozitarea bunurilor și a serviciilor, Republica Polonă nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolelor 96-98 din Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată (1), coroborate cu anexa III la această directivă;

               —

               obligarea Republicii Polone la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii formulate Comisia arată că Republica Polonă aplică o cotă redusă de TVA în privința unor bunuri care nu sunt menționate în anexa III la directiva indicată. Acestor bunuri trebuie să li se aplice însă cota standard de TVA, întrucât acestea nu intră sub incidența excepției prevăzute la articolul 98 alineatul (2) din directivă. În plus, argumentele invocate de Republica Polonă sunt exclusiv legate de politica economică și nu pot fi luate în considerare în vederea unei justificări legale a încălcării dispozițiilor directivei. Potrivit Comisiei, nu există așadar niciun dubiu că dispozițiile din dreptul polonez nu au fost adaptate la cerințele directivei.

      (1)  JO L 347, p. 1, Ediție specială, 09/vol. 3, p. 7.


title: Cauza T-383/06 R: Ordonanța președintelui Tribunalului de Primă Instanță din data de 26 februarie 2007 — Icuna.Com/Parlamentul European ( Măsuri provizorii — Cerere de suspendare a executării — Lipsa necesității de a se pronunța )

text:
               28.4.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 95/42

         Ordonanța președintelui Tribunalului de Primă Instanță din data de 26 februarie 2007 — Icuna.Com/Parlamentul European
   (Cauza T-383/06 R)
   („Măsuri provizorii - Cerere de suspendare a executării - Lipsa necesității de a se pronunța“)
   (2007/C 95/87)
   Limba de procedură: franceza
   Părțile

      Reclamantă: Icuna.Com SCRL (Braine-le-Château, Belgia) (reprezentanți: J. Windey și P. Bandt, avocats)

      Pârât: Parlamentul European (reprezentanți: O. Caisou-Rousseau și M. Ecker, agenți)
   Obiectul cauzei
   Cerere de aplicare a unor măsuri provizorii vizând în principal suspendarea executării Deciziei Parlamentului European din 1 decembrie 2006, prin care a fost acceptată oferta societății Mostra și a fost respinsă oferta reclamantei în cadrul cererii de ofertă PE/DGINFO/WEBTV/2006/2003, precum și, dacă este cazul, suspendarea executării contractului încheiat cu societatea Mostra, până la data la care Tribunalul se va pronunța asupra acțiunii principale.
   Dispozitivul hotărârii

               1)

               Nu mai este necesar ca instanța să se pronunțe asupra cererii de aplicare a unor măsuri provizorii.

               2)

               Cererea cu privire la cheltuielile de judecată se va soluționa odată cu fondul.


title: Cauza T-369/00: Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din data de 29 martie 2007 — Département du Loiret/Comisie ( Ajutor de stat — Preț de vânzare a unui teren — Decizie de recuperare a unui ajutor incompatibil cu piața comună — Valoarea actualizată a ajutorului — Dobândă compusă — Motivare )

text:
               28.4.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 96/30

         Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din data de 29 martie 2007 — Département du Loiret/Comisie
   (Cauza T-369/00) (1)

   („Ajutor de stat - Preț de vânzare a unui teren - Decizie de recuperare a unui ajutor incompatibil cu piața comună - Valoarea actualizată a ajutorului - Dobândă compusă - Motivare’)
   (2007/C 96/64)
   Limba de procedură: franceza
   Părțile

      Reclamant: Département du Loiret (Franța) (reprezentant: A. Carnelutti, avocat)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: G. Rozet și J. Flett, agenți)

      Intervenientă în sprijinul reclamantului: Scott SA (Saint-Cloud, Franța) (reprezentanți: Sir Jeremy Lever, QC, J. Gardner, G. Peretz, barristers, R. Griffith și M. Papadakis, solicitors)
   Obiectul cauzei
   Cerere de anulare parțială a Deciziei Comisiei 2002/14/CE din 12 iulie 2000 privind ajutorul de stat acordat de către Franța în favoarea Scott Paper SA/Kimberly-Clark (JO 2002, L 12, p. 1).
   Dispozitivul hotărârii

               1)

               Anulează Decizia Comisiei 2002/14/CE din 12 iulie 2000 privind ajutorul de stat acordat de către Franța în favoarea Scott Paper SA/Kimberly-Clark, în măsura în care aceasta privește ajutorul acordat sub forma unui preț preferențial al unui teren menționat la articolul 1.

               2)

               Obligă Comisia la suportarea cheltuielilor de judecată proprii și la plata celor efectuate de către reclamant și de către Scott SA.

      (1)  JO C 61, 24.2.2001.


title: Cauza C-444/07: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Sąd Rejonowy Gdańsk — Północ w Gdańsku (Polonia) la 27 septembrie 2007 — MG Probud Gdynia Sp. z o.o. w Gdyni/Hauptzollamt Saarbrücken

text:
               24.11.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 283/23

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Sąd Rejonowy Gdańsk — Północ w Gdańsku (Polonia) la 27 septembrie 2007 — MG Probud Gdynia Sp. z o.o. w Gdyni/Hauptzollamt Saarbrücken
   (Cauza C-444/07)
   (2007/C 283/41)
   Limba de procedură: poloneza
   Instanța de trimitere
   Sąd Rejonowy Gdańsk — Północ w Gdańsku
   Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: MG Probud Gdynia Sp. z o.o. w Gdyni

      Pârâtă: Hauptzollamt Saarbrücken
   Întrebările preliminare

               1)

               Având în vedere articolele 3, 4, 16, 17 și 25 din Regulamentul (CE) nr. 1346/2000 al Consiliului din 29 mai 2000 privind procedurile de insolvență (1), și anume în lumina normelor referitoare la competența instanței statului de deschidere a procedurii de insolvență, la legea aplicabilă acestei proceduri, precum și la condițiile și efectele recunoașterii procedurii de insolvență, autoritățile administrative ale unui stat membru sunt îndreptățite să indisponibilizeze fonduri aflate în contul bancar al unui operator economic după ce acesta din urmă a fost declarat insolvabil într-un alt stat membru (aplicarea unei măsuri de conservare), în pofida dispozițiilor dreptului național al statului de deschidere a procedurii (articolul 4 din Regulamentul nr. 1346/2000) și dacă nu sunt îndeplinite condițiile de aplicare a dispozițiilor articolelor 5 și 10 din regulamentul menționat?

               2)

               În lumina articolului 25 alineatele (1) și următoarele din Regulamentul (CE) nr. 1346/2000 al Consiliului din 29 mai 2000 privind procedurile de insolvență, autoritățile administrative ale unui stat membru, pe teritoriul căruia nu a fost deschisă o procedură secundară de insolvabilitate dar care este supus unei obligații de recunoaștere în temeiul articolului 16 din regulamentul menționat, pot, întemeindu-se pe dispoziții naționale, să refuze recunoașterea, în conformitate cu articolele 31-51 din Convenția de la Bruxelles privind competența judiciară și executarea hotărârilor judecătorești în materie civilă și comercială, a deciziilor statului membru de deschidere care privesc desfășurarea și încheierea unei proceduri de insolvență?

      (1)  JO L 160, p. 1.


title: Cauza C-233/10: Hotărârea Curții (Camera a șaptea) din 16 decembrie 2010 — Comisia Europeană/Regatul Țărilor de Jos (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Directiva 2007/44/CE — Evaluarea prudențială a achizițiilor și a majorărilor de participații în sectorul financiar — Norme de procedură și criterii de evaluare)

text:
               19.2.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 55/16

         Hotărârea Curții (Camera a șaptea) din 16 decembrie 2010 — Comisia Europeană/Regatul Țărilor de Jos
   (Cauza C-233/10) (1)

   (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru - Directiva 2007/44/CE - Evaluarea prudențială a achizițiilor și a majorărilor de participații în sectorul financiar - Norme de procedură și criterii de evaluare)
   2011/C 55/29
   Limba de procedură: olandeza

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: A. Nijenhuis și H. te Winkel, agenți)

      Pârât: Regatul Țărilor de Jos (reprezentant: C. Wissels, agent)

      Obiectul

   Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Neadoptarea în termenul prevăzut a actelor necesare pentru a se conforma Directivei 2007/44/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 5 septembrie 2007 de modificare a Directivei 92/49/CEE a Consiliului și a Directivelor 2002/83/CE, 2004/39/CE, 2005/68/CE și 2006/48/CE în ceea ce privește normele de procedură și criteriile de evaluare aplicabile evaluării prudențiale a achizițiilor și majorărilor de participații în sectorul financiar (JO L 247, p. 1)

      Dispozitivul

               1.

               Prin neadoptarea în termenul prevăzut a actelor cu putere de lege și a actelor administrative necesare pentru a se conforma Directivei 2007/44/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 5 septembrie 2007 de modificare a Directivei 92/49/CEE a Consiliului și a Directivelor 2002/83/CE, 2004/39/CE, 2005/68/CE și 2006/48/CE în ceea ce privește normele de procedură și criteriile de evaluare aplicabile evaluării prudențiale a achizițiilor și majorărilor de participații în sectorul financiar, Regatul Țărilor de Jos nu și-a îndeplinit obligațiile ce îi revin în temeiul acestei directive.

               2.

               Obligă Regatul Țărilor de Jos la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 195, 17.7.2010.


title: Cauza T-89/10: Hotărârea Tribunalului din 20 septembrie 2012 — Ungaria/Comisia ( „Fonduri structurale — Contribuție financiară — Autostrada M43 între Szeged și Makó — TVA — Cheltuială neeligibilă” )

text:
               10.11.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 343/14

         Hotărârea Tribunalului din 20 septembrie 2012 — Ungaria/Comisia
   (Cauza T-89/10) (1)

   (Fonduri structurale - Contribuție financiară - Autostrada M43 între Szeged și Makó - TVA - Cheltuială neeligibilă)
   2012/C 343/20
   Limba de procedură: maghiara

      Părțile

      Reclamantă: Ungaria (reprezentanți: inițial J. Fazekas, K. Szíjjártó și M.Z. Fehér, ulterior M.Z. Fehér și K. Szíjjártó, agenți)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: D. Triantafyllou, V. Bottka și A. Steiblytė, agenți)

      Obiectul

   Acțiune în anulare formulată împotriva Deciziei Comisiei din 14 decembrie 2009 referitoare la proiectului de interes major intitulat „Tronsonul de autostradă M43 între Szeged și Makó”, parte a programului operațional „Transporturi”, care prevede un sprijin structural din partea Uniunii Europene în cadrul obiectivului „Convergență”, prin intermediul Fondului european de dezvoltare regională (FEDR) și al Fondului de coeziune (CCI 2008HU161PR016).

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Obligă Ungaria la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 100, 17.4.2010.


title: Cauza T-120/14: Hotărârea Tribunalului din 15 septembrie 2016 – PT Ciliandra Perkasa/Consiliul [„Dumping — Importuri de biomotorină originară din Indonezia — Taxă antidumping definitivă — Articolul 2 alineatul (5) din Regulamentul (CE) nr. 1225/2009 — Valoare normală — Costuri de producție”]

text:
               31.10.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 402/32

         Hotărârea Tribunalului din 15 septembrie 2016 – PT Ciliandra Perkasa/Consiliul
   (Cauza T-120/14) (1)

   ([„Dumping - Importuri de biomotorină originară din Indonezia - Taxă antidumping definitivă - Articolul 2 alineatul (5) din Regulamentul (CE) nr. 1225/2009 - Valoare normală - Costuri de producție”])
   (2016/C 402/35)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: PT Ciliandra Perkasa (Jakarta, Indonezia) (reprezentanți: F. Graafsma și J. Cornelis, avocați)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: inițial S. Boelaert, ulterior H. Marcos Fraile, agenți, asistați de R. Bierwagen și C. Hipp, avocați)

      Intervenienți în susținerea pârâtului: Comisia Europeană (reprezentanţi: J.-F. Brakeland, M. França și A. Stobiecka-Kuik, agenți) și European Biodiesel Board (EBB) (Bruxelles, Belgia) (reprezentanți: O. Prost și M.-S. Dibling, avocați)

      Obiectul

   Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE, prin care se solicită anularea Regulamentului de punere în aplicare (UE) nr. 1194/2013 al Consiliului din 19 noiembrie 2013 de impunere a unei taxe antidumping definitive și de percepere definitivă a taxei provizorii impuse asupra importurilor de biomotorină originară din Argentina și Indonezia (JO 2013, L 315, p. 2) în măsura în care impune o taxă antidumping în sarcina reclamantei.

      Dispozitivul

               1)

               Anulează articolul 1 din Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 1194/2013 al Consiliului din 19 noiembrie 2013 de impunere a unei taxe antidumping definitive și de percepere definitivă a taxei provizorii impuse asupra importurilor de biomotorină originară din Argentina și Indonezia în măsura în care privește PT Ciliandra Perkasa.

               2)

               Consiliul Uniunii Europene suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de PT Ciliandra Perkasa.

               3)

               Comisia Europeană și European Biodiesel Board (EBB) suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 112, 14.4.2014.


title: Cauza F-118/11: Acțiune introdusă la 11 noiembrie 2011 — ZZ/Comisia Europeană

text:
               28.1.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 25/70

      Acțiune introdusă la 11 noiembrie 2011 — ZZ/Comisia Europeană
      (Cauza F-118/11)
      (2012/C 25/137)
      Limba de procedură: italiana

         Părțile

         Reclamant: ZZ (Tricase, Italia) (reprezentant: G. Cipressa, avocat)

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Obiectul și descrierea litigiului

      Anularea deciziei implicite a Comisiei de refuz al adoptării unei decizii privind originea profesională a bolii reclamantului

         Concluziile reclamantului

                  —

                  Anularea deciziei de refuz emise de Comisie sau de care aceasta este răspunzătoare, indiferent care ar fi modul în care acest refuz a fost formulat și indiferent dacă este parțial sau total, referitoare la capetele de cerere ale cererii reclamantului din 30 iunie 2011, transmise Comisiei în persoana reprezentatului legal pro tempore și AIPN a Comisiei;

                  —

                  constatarea abținerii Comisiei de la adoptarea unei decizii, în sensul și în temeiul articolului 78 din Statutul funcționarilor Uniunii Europene, privind originea profesională a afecțiunii care ar fi determinat pensionarea reclamantului stabilită prin Decizia din 30 mai 2005 sau, cel puțin, revizuirea deciziei în cauză, pe care aceasta ar fi adoptat-o, ceea ce nu este sigur, la momentul adoptării Deciziei din 30 mai 2005;

                  —

                  obligarea Comisiei la plata către reclamant a sumei de 4 250 de euro, sumă care, dacă și în măsura în care nu este plătită reclamantului, va produce dobânzi în favoarea acestuia, cu rata de 10 % pe an și cu capitalizare anuală începând de mâine și până la data la care plata respectivă va fi efectuată;

                  —

                  obligarea Comisiei la plata către reclamant a sumei de 50 de euro pe zi, pentru fiecare zi suplimentară în care va continua abținerea în cauză, începând de mâine și până în a 180-a zi succesivă după 1 iulie 2011, această sumă de 50 de euro trebuind să fie plătită chiar la expirarea zilei respective și, dacă nu este plătită sau în măsura în care nu este plătită, aceasta va produce dobânzi în favoarea reclamantului, cu rata de 10 % pe an și cu capitalizare anuală, începând din ziua următoare zilei în care plata respectivă ar fi trebuit să fie efectuată și până la data la care va fi efectuată;

                  —

                  obligarea Comisiei la plata către reclamant a sumei de 60 de euro pe zi, pentru fiecare zi suplimentară în care va continua abținerea în cauză, din a 181-a zi succesivă după 1 iulie 2011 și până în a 270-a zi succesivă după această dată, această sumă de 60 de euro trebuind să fie plătită chiar la expirarea zilei respective și, dacă nu este plătită sau în măsura în care nu este plătită, aceasta va produce dobânzi în favoarea reclamantului, cu rata de 10 % pe an și cu capitalizare anuală, începând din ziua următoare zilei în care plata respectivă ar fi trebuit să fie efectuată și până la data la care va fi efectuată;

                  —

                  obligarea Comisiei la plata către reclamant a sumei de 75 de euro pe zi, pentru fiecare zi suplimentară în care va continua abținerea în cauză, din a 271-a zi succesivă după 1 iulie 2011 și până în a 360-a zi succesivă după această dată, această sumă de 75 de euro trebuind să fie plătită chiar la expirarea zilei respective și, dacă nu este plătită sau în măsura în care nu este plătită, aceasta va produce dobânzi în favoarea reclamantului, cu rata de 10 % pe an și cu capitalizare anuală, începând din ziua următoare zilei în care plata respectivă ar fi trebuit să fie efectuată și până la data la care va fi efectuată;

                  —

                  obligarea Comisiei la plata către reclamant a sumei de 100 de euro pe zi pentru fiecare zi suplimentară în care va continua abținerea în cauză, din a 361-a zi succesivă după 1 iulie 2011 pe termen nedeterminat, această sumă de 100 de euro trebuind să fie plătită chiar la expirarea zilei respective și, dacă nu este plătită sau în măsura în care nu este plătită, aceasta va produce dobânzi în favoarea reclamantului, cu rata de 10 % pe an și cu capitalizare anuală, începând din ziua următoare zilei în care plata respectivă ar fi trebuit să fie efectuată și până la data la care va fi efectuată;

                  —

                  obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.


title: Cauza C-211/12: Hotărârea Curții (Camera a noua) din 18 iulie 2013 (cerere de decizie preliminară formulată de Corte di Appello di Roma — Italia) — Martini SpA/Ministero delle Attività Produttive [Agricultură — Regimul licențelor de import — Regulamentul (CE) nr. 1291/2000 — Articolul 35 alineatul (4) litera (c) — Garanții constituite cu ocazia cererii de emitere a licențelor — Licență de import — Depunere cu întârziere a dovezii utilizării acesteia — Sancțiune — Calculul sumei reținute — Regulamentul (CE) nr. 958/2003 — Contingente tarifare]

text:
               7.9.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 260/14

         Hotărârea Curții (Camera a noua) din 18 iulie 2013 (cerere de decizie preliminară formulată de Corte di Appello di Roma — Italia) — Martini SpA/Ministero delle Attività Produttive
   (Cauza C-211/12) (1)

   (Agricultură - Regimul licențelor de import - Regulamentul (CE) nr. 1291/2000 - Articolul 35 alineatul (4) litera (c) - Garanții constituite cu ocazia cererii de emitere a licențelor - Licență de import - Depunere cu întârziere a dovezii utilizării acesteia - Sancțiune - Calculul sumei reținute - Regulamentul (CE) nr. 958/2003 - Contingente tarifare)
   2013/C 260/24
   Limba de procedură: italiana

      Instanța de trimitere

   Corte di Appello di Roma

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Martini SpA

      Pârât: Ministero delle Attività Produttive

      Obiectul

   Cerere de decizie preliminară — Corte di Appello di Roma — Interpretarea articolului 35 din Regulamentul (CE) nr. 1291/2000 al Comisiei din 9 iunie 2000 de stabilire a normelor comune de aplicare a regimului de licențe de import și export și de certificate de fixare în avans pentru produsele agricole (JO 2000, L 152, p. 1, Ediție specială, 3/vol. 32, p. 210) — Garanții constituite cu ocazia cererii de emitere a licențelor de import — Stabilirea valorii care trebuie reținută pentru cantitățile pentru care nu s-a prezentat în termenul prevăzut dovada cu privire la licența de export cu fixare în avans a restituirii

      Dispozitivul

               1.

               Articolul 35 din Regulamentul (CE) nr. 1291/2000 al Comisiei din 9 iunie 2000 de stabilire a normelor comune de aplicare a regimului de licențe de import și export și de certificate de fixare în avans pentru produsele agricole, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (CE) nr. 325/2003 al Comisiei din 20 februarie 2003, trebuie interpretat în sensul că obiectivul garanției vizate prin această dispoziție este de a asigura nu numai executarea obligației de import, ci și prezentarea într un anumit termen a dovezii utilizării licenței sau a certificatului.

               2.

               Articolul 35 alineatul (4) litera (c) din Regulamentul nr. 1291/2000, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul nr. 325/2003, trebuie interpretat în sensul că, în cazul unei prezentări cu întârziere a dovezii executării corecte a unui import, suma care trebuie reținută în temeiul cantităților pentru care dovada nu a fost prezentată în termenul stabilit la articolul 35 alineatul (4) litera (a) din acest regulament trebuie calculată pe baza unei rate a garanției care a fost aplicată efectiv cu ocazia cererii de emitere a licenței sau a licențelor privind acest import. În scopul acestei interpretări, este lipsit de relevanță că garanția a fost constituită pe baza unei rate superioare celei aplicabile celorlalte importuri ale aceluiași tip de produs precum produsul importat, dat fiind că acesta din urmă a fost scutit de la plata taxelor de import.

      (1)  JO C 194, 30.6.2012.


title: Cauza C-77/08: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Unabhängiger Finanzsenat, Außenstelle Graz (Austria) la 15 februarie 2008 — Dachsberger & Söhne GmbH/Zollamt Salzburg, Erstattungen

text:
               24.5.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 128/19

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Unabhängiger Finanzsenat, Außenstelle Graz (Austria) la 15 februarie 2008 — Dachsberger & Söhne GmbH/Zollamt Salzburg, Erstattungen
   (Cauza C-77/08)
   (2008/C 128/33)
   Limba de procedură: germana
   Instanța de trimitere
   Unabhängiger Finanzsenat, Außenstelle Graz
   Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Dachsberger & Söhne GmbH

      Pârât: Zollamt Salzburg, Erstattungen
   Întrebările preliminare

               1)

               Articolul 11 alineatul (1) al doilea paragraf teza a doua din Regulamentul (CEE) nr. 3665/87 al Comisiei din 27 noiembrie 1987 în versiunea modificată conform Regulamentului (CE) nr. 2945/94 al Comisiei din 2 decembrie 1994 care prevede că „partea diferențiată a restituirii se calculează folosind datele privind cantitatea, greutatea și destinația furnizate în conformitate cu articolul 47” (1) trebuie intrepretat în sensul că „datele privind cantitatea, greutatea și destinația furnizate în conformitate cu articolul 47” trebuie înțelese ca reprezentând datele care figurează în cererea specială menționată la articolul 47 alineatul (1), astfel încât partea diferențiată a restituirii nu este cerută decât la momentul depunerii cererii prevăzute la articolul 47 alineatul (1)?

               2)

               În cazul unui răspuns afirmativ la prima întrebare, dispoziția menționată trebuie interpretată în sensul că, în cazul în care cererea de restituire ar fi facută conform articolului 47 alineatul (1) din Regulamentul (CEE) nr. 3665/87 al Comisiei din 27 noiembrie 1987 chiar la momentul depunerii „documentului utilizat pentru export pentru a beneficia de o restituire la export” (în speță declarația de export), restituirea solicitată se calculează, în ceea ce privește partea diferențiată, folosind datele care figurează în declarația de export, astfel încât partea diferențiată a restituirii este de asemenea cerută prin intermediul declarației de export?

               3)

               În cazul unui răspuns negativ la prima întrebare, dispoziția menționată trebuie interpretată în sensul că restituirea solicitată trebuie să se calculeze, în ceea ce privește partea diferențiată, folosind documentele care trebuie furnizate în conformitate cu articolul 47 din Regulamentul (CEE) nr. 3665/87 al Comisiei din 27 noiembrie 1987, astfel încât partea diferențiată a restituirii nu este cerută decât la momentul depunerii „documentelor pentru plată” în sensul 47 alineatul (2) din Regulamentul (CEE) nr. 3665/87 al Comisiei din 27 noiembrie 1987?

               4)

               În cazul unei răspuns pozitiv la cea de a treia întrebare, dispoziția menționată trebuie interpretată în sensul că, pentru a cere partea diferențiată a restituirii, este suficient să se depună documentele menționate la articolul 47 alineatul (2) din Regulamentul (CEE) nr. 3665/87 al Comisiei din 27 noiembrie 1987, chiar dacă aceste documente sunt incomplete, ceea ce ar avea drept consecință juridică faptul că sancțiunea prevăzută la articolul 11 din Regulamentul (CEE) nr. 3665/87 al Comisiei din 27 noiembrie 1987 se aplică de asemenea la partea diferențiată a restituirii?

      (1)  JO L 310, p. 57.


title: Cauza C-439/06: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 22 mai 2008 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Oberlandesgericht Dresden — Germania) — Procedura de gestionare a energiei citiworks AG cu participarea: Sächsisches Staatsministerium für Wirtschaft und Arbeit als Landesregulierungsbehörde, Flughafen Leipzig/Halle GmbH, Bundesnetzagentur (Piața internă de energie electrică — Directiva 2003/54/CE — Articolul 20 alineatul (1) — Accesul liber al terților la rețelele de transport și de distribuție a energiei electrice)

text:
               5.7.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 171/6

         Hotărârea Curții (Camera a treia) din 22 mai 2008 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Oberlandesgericht Dresden — Germania) — Procedura de gestionare a energiei citiworks AG cu participarea: Sächsisches Staatsministerium für Wirtschaft und Arbeit als Landesregulierungsbehörde, Flughafen Leipzig/Halle GmbH, Bundesnetzagentur
   (Cauza C-439/06) (1)

   (Piața internă de energie electrică - Directiva 2003/54/CE - Articolul 20 alineatul (1) - Accesul liber al terților la rețelele de transport și de distribuție a energiei electrice)
   (2008/C 171/10)
   Limba de procedură: germana
   Instanța de trimitere
   Oberlandesgericht Dresden
   Parte în procedura de gestionare a energiei
   Citiworks AG
   Cu participarea:
   Sächsisches Staatsministerium für Wirtschaft und Arbeit als Landesregulierungsbehörde, Flughafen Leipzig/Halle GmbH, Bundesnetzagentur
   Obiectul
   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Oberlandesgericht Dresden — Interpretarea articolului 20 alineatul (1) din Directiva 2003/54/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 26 iunie 2003 privind normele comune pentru piața internă de energie electrică și de abrogare a Directivei 96/92/CE (JO L 176, p. 37, Ediție specială, 12/vol. 2, p. 61) — Legislații naționale care exclud rețelele situate în totalitate pe terenul unei exploatări (Betriebsnetze) din sfera de aplicare a principiului accesului liber al terților la rețelele de transport și de distribuție a energiei electrice
   Dispozitivul
   Articolul 20 alineatul (1) din Directiva 2003/54/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 26 iunie 2003 privind normele comune pentru piața internă de energie electrică și de abrogare a Directivei 96/92/CE trebuie interpretat în sensul că se opune unei dispoziții precum articolul 110 alineatul 1 punctul 1 din Legea privind aprovizionarea cu energie electrică și cu gaz, cunoscută sub numele „lege cu privire la gestionarea rațională a energiei” [Gesetz über die Elektrizitäts- und Gasversorgung (Energiewirtschafstsgesetz)] din 7 iulie 2005, care dispensează anumiți operatori de rețele de aprovizionare energetică de obligația de a acorda terților accesul liber la aceste rețele, pentru motivul că acestea sunt instalate într-o zonă de exploatare care constituie o unitate funcțională și că sunt destinate în special transportului de energie în interiorul întreprinderii și către întreprinderi conexe.

      (1)  JO C 326, 30.12.2006.


title: Cauza T-51/15: Hotărârea Tribunalului din 20 septembrie 2016 – PAN Europe/Comisia [„Accesul la documente — Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 — Regulamentul (CE) nr. 1367/2006 — Documente referitoare la perturbatorii endocrini — Refuz parțial al accesului — Excepție referitoare la protecția procesului decizional — Articolul 4 alineatul (3) din Regulamentul nr. 1049/2001”]

text:
               31.10.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 402/40

         Hotărârea Tribunalului din 20 septembrie 2016 – PAN Europe/Comisia
   (Cauza T-51/15) (1)

   ([„Accesul la documente - Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 - Regulamentul (CE) nr. 1367/2006 - Documente referitoare la perturbatorii endocrini - Refuz parțial al accesului - Excepție referitoare la protecția procesului decizional - Articolul 4 alineatul (3) din Regulamentul nr. 1049/2001”])
   (2016/C 402/45)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Pesticide Action Network Europe (PAN Europe) (Bruxelles, Belgia) (reprezentant: B. Kloostra, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: A. Buchet, P. Mihaylova și J. Tomkin, agenți)

      Intervenient în susținerea reclamantei: Regatul Suediei (reprezentanţi: A. Falk, C. Meyer Seitz, U. Persson, N. Otte Widgren, E. Karlsson și L. Swedenborg, agenți)

      Obiectul

   Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE prin care se urmărește anularea Deciziei Comisiei din 24 noiembrie 2014, cu referința Ares (2014) 3900631, în măsura în care refuză accesul la documente privind perturbatorii endocrini

      Dispozitivul

               1)

               Anulează Decizia Comisiei Europene din 24 noiembrie 2014, cu referința Ares (2014) 3900631, în măsura în care refuză accesul la documentele desemnate cu numerele 9, 13, 14, 15, 16, 17, 17a, 20, 22, 24, 25, 29, 30, 31, 37, 38, 39, 41, 42 și 43, în temeiul articolului 4 alineatul (3) primul paragraf din Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 al Parlamentului European și al Consiliului din 30 mai 2001 privind accesul public la documentele Parlamentului European, ale Consiliului și ale Comisiei.

               2)

               Respinge în rest acțiunea.

               3)

               Comisia suportă, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, cheltuielile de judecată efectuate de Pesticide Action Network Europe (PAN Europe).

               4)

               Regatul Suediei suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 118, 13.4.2015.


title: Cauza T-291/09: Acțiune introdusă la 27 iulie 2009 — Carrols/OAPI — Gambettola (Pollo Tropical CHICKEN ON THE GRILL)

text:
               12.9.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 220/42

         Acțiune introdusă la 27 iulie 2009 — Carrols/OAPI — Gambettola (Pollo Tropical CHICKEN ON THE GRILL)
   (Cauza T-291/09)
   2009/C 220/87
   Limba în care a fost formulată acțiunea: spaniola

      Părțile

      Reclamantă: Carrols Corp. (New Cork, Statele Unite ale Americii) (reprezentant: I. Temiño Ceniceros, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Giulio Gambettola (Los Realejos, Spania)

      Concluziile reclamantei

               —

               Constatarea faptului că prezenta acțiune, împreună cu anexele sale, este admisibilă;

               —

               anularea deciziei camerei de recurs în privința a tot ceea ce se referă la motivele de anulare prevăzute la articolul 52 litera (b) din Regulamentul nr. 297/2009 al Consiliului din 26 februarie 2009;

               —

               obligarea OAPI la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

      Marca comunitară înregistrată care a făcut obiectul unei cereri de declarare a nulității: marca figurativă care conține elementul verbal „Pollo Tropical CHICKEN ON THE GRILL” (cererea de înregistrare nr. 002938801) pentru produse și servicii din clasele 25, 41, și 43.

      Titularul mărcii comunitare: Giulio Gambettola.

      Partea care solicită declararea nulității mărcii comunitare: reclamanta.

      Dreptul asupra mărcii al părții care solicită declararea nulității: marca figurativă națională (nr. 2 201 552) care conține elementul verbal „Pollo Tropical CHICKEN ON THE GRILL” și marca verbală națională „POLLO TROPICAL” (nr. 2 201 543), pentru produse și servicii din clasa 41 („servicii de restaurante”).

      Decizia diviziei de anulare: respinge cererea de anulare.

      Decizia camerei de recurs: respinge recursul.

      Motivele invocate: interpretarea eronată a articolului 52 alineatul (1) litera (b) și a articolului 53 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 privind marca comunitară.


title: Cauza C-407/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italia) la 6 lulie 2017 – Green Network SpA/Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato și alții

text:
               9.10.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 338/5

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italia) la 6 lulie 2017 – Green Network SpA/Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato și alții
   (Cauza C-407/17)
   (2017/C 338/06)
   Limba de procedură: italiana

      Instanța de trimitere

   Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Green Network SpA

      Pârâte: Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato, Autorità per l’Energia Elettrica il Gas e il Sistema Idrico, Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni

      Întrebările preliminare

               1)

               Finalitatea Directivei „generale” 2005/29/CE (1), în calitate de „plasă de siguranță” pentru protecția consumatorilor, precum și considerentul (10) și articolul 3 alineatul (4) și articolul 5 alineatul (3) din aceeași directivă se opun unei reglementări naționale care include aprecierea respectării obligațiilor specifice, prevăzute de directivele sectoriale 2009/72/CE (2) și 2009/73/CE (3), în domeniul de aplicare al Directivei generale 2005/29/CE privind practicile comerciale neloiale, excluzând, în consecință, intervenția autorității competente, și anume AEEGSI, pentru reprimarea unei încălcări a directivei sectoriale în orice ipoteză care această încălcare ar fi susceptibilă să constituie de asemenea o practică comercială incorectă sau neloială?

               2)

               Principiul specialității statuat la articolul 3 alineatul (4) din Directiva 2005/29/CE trebuie înțeles ca principiu care guvernează relațiile dintre legislații (legislația generală și legislația sectorială) sau relațiile dintre norme (norme generale și norme speciale) ori relațiile dintre autoritățile independente abilitate să reglementeze și să supravegheze domeniile respective?

               3)

               Noțiunea „conflict” de la articolul 3 alineatul (4) din Directiva 2005/29/CE poate fi considerată că privește cazurile de antinomii radicale între dispozițiile reglementării privind practicile comerciale neloiale și celelalte norme derivate din dreptul european care reglementează aspecte sectoriale specifice ale practicilor comerciale sau este suficient ca normele în discuție să prevadă o reglementare care se îndepărtează de la dispozițiile privind practicile comerciale neloiale și care determină un conflict de norme în aceeași situație de fapt concretă?

               4)

               Noțiunea de norme comunitare menționată la articolul 3 alineatul (4) din Directiva 2005/29/CE se referă numai la dispozițiile conținute în regulamentele și în directivele europene, precum și la normele de transpunere directă a acestora sau include și dispozițiile legislative și normele administrative de punere în aplicare a principiilor de drept european?

               5)

               Principiul specialității statuat în considerentul (10) și la articolul 3 alineatul (4) din Directiva 2005/29/CE, articolul 37 din Directiva 2009/72/CE și articolul 41 din Directiva 2009/73/CE se opun unei interpretări a normelor naționale de transpunere potrivit căreia se consideră că, ori de câte ori, într-un domeniu reglementat conținând o reglementare sectorială de dreptul „consumatorilor” care acordă prerogative de reglementare și de sancționare autorității sectoriale, se manifestă un comportament care intră în sfera noțiunii „practică agresivă” în sensul articolelor 8 și 9 din Directiva 2005/29/CE sau a noțiunii „agresivă în orice situație” în sensul anexei I la Directiva 2005/29/CE, trebuie să fie aplicată reglementarea generală privind practicile neloiale, iar aceasta inclusiv în cazul în care există o reglementare sectorială, adoptată în vederea protejării consumatorilor și întemeiată pe prevederi de drept al Uniunii, care reglementează în mod complet aceleași „practici agresive” și „agresive în orice situație” sau, în orice caz, aceleași „practici incorecte”?

      (1)  Directiva 2005/29/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 11 mai 2005 privind practicile comerciale neloiale ale întreprinderilor de pe piața internă față de consumatori și de modificare a Directivei 84/450/CEE a Consiliului, a Directivelor 97/7/CE, 98/27/CE și 2002/65/CE ale Parlamentului European și ale Consiliului și a Regulamentului (CE) nr. 2006/2004 al Parlamentului European și al Consiliului („Directiva privind practicile comerciale neloiale”) (JO 2005 L 149, p. 22)

      (2)  Directiva 2009/72/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 13 iulie 2009 privind normele comune pentru piața internă a energiei electrice și de abrogare a Directivei 2003/54/C (JO 2009 L 211, p. 55)

      (3)  Directiva 2009/73/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 13 iulie 2009 privind normele comune pentru piața internă în sectorul gazelor naturale și de abrogare a Directivei 2003/55/CE (JO 2009, L 211, p. 94)


title: Cauza F-76/09: Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera întâi) din 15 februarie 2011 — AH/Comisia (Funcție publică — Asigurări sociale — Articolele 72 și 76a din statut — Dispoziții generale de aplicare — Situație de dependență — Soțul supraviețuitor al unui funcționar pensionar — Respingerea cererii de suportare integrală a cheltuielilor aferente unui infirmier și de acordare a unui ajutor financiar — Acțiune tardivă — Inadmisibilitate)

text:
               26.3.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 95/13

         Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera întâi) din 15 februarie 2011 — AH/Comisia
   (Cauza F-76/09) (1)

   (Funcție publică - Asigurări sociale - Articolele 72 și 76a din statut - Dispoziții generale de aplicare - Situație de dependență - Soțul supraviețuitor al unui funcționar pensionar - Respingerea cererii de suportare integrală a cheltuielilor aferente unui infirmier și de acordare a unui ajutor financiar - Acțiune tardivă - Inadmisibilitate)
   2011/C 95/19
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: AH (Wavre, Belgia) (reprezentant: J. Temple Lang, solicitor)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: D. Martin și J. Baquero Cruz, agenți)

      Obiectul cauzei

   Cerere de anulare a deciziei din 22 iunie 2009 de respingere a cererii reclamantei de rambursare integrală a cheltuielilor determinate de tratamentul bolii acesteia

      Dispozitivul hotărârii

               1.

               Respinge acțiunea ca inadmisibilă.

               2.

               AH suportă toate cheltuielile de judecată.

      (1)  JO C 297, 5.12.2009, p. 36.


title: Cauza T-303/16: Acțiune introdusă la 14 iunie 2016 – Novartis Europharm/Comisia

text:
               16.8.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 296/24

         Acțiune introdusă la 14 iunie 2016 – Novartis Europharm/Comisia
   (Cauza T-303/16)
   (2016/C 296/33)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Novartis Europharm Ltd (Camberley, Regatul Unit) (reprezentant: C. Schoonderbeek, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea Deciziei Comisiei Europene din 4 aprilie 2016 [C(2016) 2083(final)];

               —

               obligarea Comisiei Europene la plata propriilor cheltuieli de judecată, precum și a celor efectuate de Novartis.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă două motive.

               1.

               Primul motiv, prin care se susține că Decizia Comisiei din 4 aprilie 2016 este nelegală întrucât constituie o încălcare a drepturilor de exclusivitate comercială ale Novartis pentru produsul său TOBI Podhaler în temeiul articolului 8 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 141/2000 (1) privind produsele medicamentoase orfane și întrucât nu au fost îndeplinite condițiile prevăzute la articolul 8 alineatul (3) din același regulament în scopul unei derogări de la această exclusivitate comercială.

               2.

               Al doilea motiv, prin care se susține că Decizia Comisiei din 4 aprilie 2016 a fost elaborată și adoptată cu încălcarea obligației de vigilență, cunoscută și sub numele de obligația de diligență, în special întrucât niciunele dintre datele științifice relevante care privesc medicamentul vizat nu au fost luate în considerare și din cauza neconsultării Novartis, în calitate de parte vizată, în cadrul evaluării științifice.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 141/2000 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 decembrie 1999 privind produsele medicamentoase orfane (JO 2000, L 18, 22.1.2000, p.1, Ediție specială, 15/vol. 5, p. 233).


title: Cauza C-217/11: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Wojewódzki Sąd Administracyjny w Gdańsku (Republica Polonă) la 11 mai 2011 — Forta Sp. z o.o./Dyrektor Izby Celnej w Gdyni

text:
               23.7.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 219/7

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Wojewódzki Sąd Administracyjny w Gdańsku (Republica Polonă) la 11 mai 2011 — Forta Sp. z o.o./Dyrektor Izby Celnej w Gdyni
   (Cauza C-217/11)
   2011/C 219/09
   Limba de procedură: polona

      Instanța de trimitere

   Wojewódzki Sąd Administracyjny w Gdańsku

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Forta Sp. z o.o.

      Pârât: Dyrektor Izby Celnej w Gdyni

      Întrebările preliminare

   Articolul 1 punctul 11 din Directiva 98/34/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 22 iunie 1998 referitoare la procedura de furnizare de informații în domeniul standardelor, reglementărilor tehnice și al normelor privind serviciile societății informaționale (1) trebuie interpretat în sensul că „reglementările tehnice” ale căror proiecte trebuie comunicate Comisiei conform articolului 8 alineatul (1) din directivă includ și o lege care interzice modificarea autorizațiilor pentru o activitate în domeniul jocurilor mecanice cu câștig redus în măsura în care este vorba despre o modificare a locului de organizare a jocurilor?

      (1)  Directiva 98/34/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 22 iunie 1998 referitoare la procedura de furnizare de informații în domeniul standardelor, reglementărilor tehnice și al normelor privind serviciile societății informaționale (JO L 204, p. 37, Ediție specială, 13/vol. 23, p. 207), astfel cum a fost modificată prin Directiva 98/48/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 20 iulie 1998 de modificare a Directivei 98/34/CE de stabilire a unei proceduri pentru furnizarea de informații în domeniul standardelor și reglementărilor tehnice (JO L 217, p. 18, Ediție specială, 13/vol. 23, p. 282).


title: Cauza T-51/08 P: Recurs introdus la 5 februarie 2008 de Comisia Comunităților Europene împotriva hotărârii pronunțate la 22 noiembrie 2007 de Tribunalul Funcției Publice în cauza F-109/06, Dittert/Comisia Comunităților Europene

text:
               12.4.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 92/37

         Recurs introdus la 5 februarie 2008 de Comisia Comunităților Europene împotriva hotărârii pronunțate la 22 noiembrie 2007 de Tribunalul Funcției Publice în cauza F-109/06, Dittert/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza T-51/08 P)
   (2008/C 92/75)
   Limba de procedură: franceza
   Părțile

      Recurentă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: G. Berscheid și K. Herrmann, agenți)

      Cealaltă parte în proces: Daniel Dittert (Luxemburg, Marele Ducat al Luxemburgului)
   Concluziile recurentei

               —

               Anularea hotărârii Tribunalului Funcției Publice din 22 noiembrie 2007 în cauza F-109/06, Dittert/Comisia și trimiterea cauzei Tribunalului Funcției Publice;

               —

               obligarea intimatului la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   Prin prezentul recurs, Comisia solicită anularea hotărârii din 22 noiembrie 2007 pronunțată în cauza F-109/06, Dittert/Comisia, prin care Tribunalul Funcției Publice (TFP) a anulat decizia sa de atribuire către reclamantul în primă instanță a unui număr de puncte de prioritate insuficient pentru a fi promovat în cadrul exercițiului de promovare 2005 și decizia sa de stabilire a listei funcționarilor promovați în cadrul acestui exercițiu în măsura în care lista nu cuprinde numele reclamantului.
   În susținerea recursului, Comisia invocă trei motive de anulare.
   În primul rând, Comisia susține că TFP nu ar fi respectat articolul 45 din Statut în măsura în care ar fi acordat intervenției directorului general în procedura de atribuire a punctelor o pondere excesivă, restrângând în mod nejustificat puterea de apreciere a AIPN ca urmare a constatării că lipsa unei astfel de intervenții constituie un viciu de procedură substanțial.
   În al doilea rând, Comisia susține că TFP ar fi adus atingere competențelor AIPN cu încălcarea articolului 45 din Statut și i-ar fi adresat o somație cu depășirea competențelor sale de control jurisdicțional.
   În al treilea rând, Comisia reproșează TFP că nu a motivat suficient din punct de vedere juridic constatarea potrivit căreia atribuirea către reclamantul în primă instanță a unui anumit număr de puncte de prioritate de către Comitetul de promovare nu constituia un remediu adecvat pentru un viciu de procedură calificat de Tribunal drept „substanțial” și constând în neintervenția directorului general. Comisia pretinde că, în plus, hotărârea atacată ar fi fost întemeiată de TFP pe denaturarea conținutului procesului-verbal al reuniunii Comitetului de promovare.


title: Cauza T-348/04: Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 15 aprilie 2008 — SIDE/Comisia Comunităților Europene ( Ajutoare de stat — Ajutoare la export în sectorul cărții — Lipsa notificării prealabile — Articolul 87 alineatul (3) litera (d) CE — Domeniul de aplicare în timp al dreptului comunitar — Metodă de calcul al cuantumului ajutorului )

text:
               24.5.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 128/31

         Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 15 aprilie 2008 — SIDE/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza T-348/04) (1)

   („Ajutoare de stat - Ajutoare la export în sectorul cărții - Lipsa notificării prealabile - Articolul 87 alineatul (3) litera (d) CE - Domeniul de aplicare în timp al dreptului comunitar - Metodă de calcul al cuantumului ajutorului’)
   (2008/C 128/66)
   Limba de procedură: franceza
   Părțile

      Reclamantă: Société internationale de diffusion et d'édition SA (SIDE) (Vitry-sur-Seine, Franța) (reprezentanți: N. Coutrelis și V. Giacobbo, avocats)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene (reprezentant: J.-P. Keppenne, agent)

      Intervenientă în susținerea pârâtei: Republica Franceză (reprezentanți: inițial G. de Bergues și S. Ramet, ulterior G. de Bergues și A.-L. Vendrolini, agenți)
   Obiectul
   Cerere de anulare a articolului 1 ultima teză din Decizia 2005/262/CE a Comisiei din 20 aprilie 2004 privind ajutorul pus în aplicare de Franța în favoarea Coopérative d'exportation du livre français (CELF) (JO L 2005, L 85, p. 27)
   Dispozitivul

               1)

               Anulează articolul 1 ultima teză din Decizia Comisiei din 20 aprilie 2004 privind ajutorul pus în aplicare de Franța în favoarea Coopérative d'exportation du livre français (CELF).

               2)

               Obligă Comisia Comunităților Europene la suportarea propriilor cheltuieli de judecată, precum și a celor efectuate de Société internationale de diffusion et d'édition SA (SIDE).

               3)

               Republica Franceză suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 262, 23.10.2004.


title: Cauza C-235/08: Ordonanța președintelui Curții din 8 octombrie 2010 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Landesgericht Ried im Innkreis — Austria) — Procedură penală împotriva lui Roland Langer

text:
               18.12.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 346/37

         Ordonanța președintelui Curții din 8 octombrie 2010 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Landesgericht Ried im Innkreis — Austria) — Procedură penală împotriva lui Roland Langer
   (Cauza C-235/08) (1)

   ()
   2010/C 346/64
   Limba de procedură: germana
   Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 223, 30.8.2008.


title: Cauza C-12/10: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Finanzgericht Düsseldorf (Germania) la 8 ianuarie 2010 — LECSON Elektromobile GmbH/Hauptzollamt Dortmund

text:
               27.3.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 80/14

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Finanzgericht Düsseldorf (Germania) la 8 ianuarie 2010 — LECSON Elektromobile GmbH/Hauptzollamt Dortmund
   (Cauza C-12/10)
   2010/C 80/24
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Finanzgericht Düsseldorf

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: LECSON Elektromobile GmbH

      Pârâtă: Hauptzollamt Dortmund

      Întrebarea preliminară

               1.

               Electromobilele descrise mai exact în decizia de trimitere fac parte din poziția 8713 sau din poziția 8703 din Nomenclatura combinată, astfel cum a fost modificată de Regulamentul (CE) nr.o1810/2004 al Comisiei din 7 septembrie 2004 de modificare a Anexei I la Regulamentul (CEE) nr. 2658/87 al Consiliului privind Nomenclatura tarifară și statistică și Tariful Vamal Comun (1) ?

      (1)  JO L 327, p. 1.


title: Cauza F-15/14: Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Judecător unic) din 15 octombrie 2014 – De Bruin/Parlamentul (Funcție publică — Funcționar aflat în perioada de probă — Articolul 34 din Statut — Raport privind perioada de probă prin care se stabilește inaptitudinea funcționarului aflat în perioada de probă — Prelungirea perioadei de probă — Concediere la sfârșitul perioadei de probă — Motive de concediere — Eficiență — Celeritate în activitatea prestată — Erori vădite de apreciere — Neregularități ale procedurii — Termen stabilit de comitetul pentru rapoarte de evaluare pentru a da avizul său)

text:
               24.11.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 421/53

         Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Judecător unic) din 15 octombrie 2014 – De Bruin/Parlamentul
   (Cauza F-15/14) (1)

   ((Funcție publică - Funcționar aflat în perioada de probă - Articolul 34 din Statut - Raport privind perioada de probă prin care se stabilește inaptitudinea funcționarului aflat în perioada de probă - Prelungirea perioadei de probă - Concediere la sfârșitul perioadei de probă - Motive de concediere - Eficiență - Celeritate în activitatea prestată - Erori vădite de apreciere - Neregularități ale procedurii - Termen stabilit de comitetul pentru rapoarte de evaluare pentru a da avizul său))
   2014/C 421/74
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: Evert Anton De Bruin (Lent, Țările de Jos) (reprezentant: A. Salerno, avocat)

      Pârât: Parlamentul European (reprezentanți: M. Dean și M. Ecker, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare a deciziei Parlamentului de reziliere a contractului de muncă al reclamantului la terminarea perioadei de prelungire a perioadei de probă

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Domnul De Bruin suportă propriile cheltuieli de judecată și este obligat la plata cheltuielilor de judecată efectuate de Parlamentul European.

      (1)  JO C 184, 16.6.2014, p. 40.


title: Cauza C-413/12: Cerere de decizie preliminară introdusă de Audiencia Provincial de Salamanca (Spania) la 11 septembrie 2012 — Asociación de Consumidores Independientes de Castilla y León

text:
               8.12.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 379/13

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Audiencia Provincial de Salamanca (Spania) la 11 septembrie 2012 — Asociación de Consumidores Independientes de Castilla y León
   (Cauza C-413/12)
   2012/C 379/22
   Limba de procedură: spaniola

      Instanța de trimitere

   Audiencia Provincial de Salamanca

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Asociación de Consumidores Independientes de Castilla y León

      Întrebările preliminare

               1.

               Protecția garantată consumatorilor de Directiva 93/13/CEE (1) a Consiliului privind clauzele abuzive în contractele încheiate cu consumatorii permite Audiencia Provincial, în calitatea sa de instanță națională de apel, să judece, chiar în lipsa unei norme juridice interne, apelul introdus împotriva deciziei de primă instanță prin care se atribuie instanței de la domiciliul pârâtului competența teritorială pentru a statua cu privire la acțiunea în încetare formulată de o asociație de consumatori cu un domeniu de acțiune teritorial limitat, neasociată sau federalizată cu alte asociații și care nu dispune decât de un buget redus și de un număr mic de membri?

               2.

               Articolele 4, 12, 114 și 169 TFUE și articolul 38 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, coroborate cu Directiva 93/13 și cu jurisprudența Curții privind nivelul ridicat de protecție a intereselor consumatorilor, precum și cu efectul util al directivelor și cu principiile echivalenței și efectivității, trebuie interpretate în sensul că declară că instanța competentă din punct de vedere teritorial pentru a statua cu privire la acțiunea în încetare a clauzelor abuzive introdusă pentru apărarea intereselor colective sau individuale ale consumatorilor și utilizatorilor de o asociație de consumatori, cu un domeniu de acțiune teritorial limitat, neasociată sau unită cu alte asociații și care nu dispune decât de un buget redus și de un număr mic de membri, este instanța de la domiciliul asociației, iar nu instanța de la domiciliul pârâtului?

      (1)  din 5 aprilie 1993
   JO L 95, p. 29, Ediție specială, 15/vol. 2, p. 273.


title: Cauza T-172/07: Ordonanța Tribunalului de Primă Instanță din 2 iunie 2008 — Atlantic Dawn și alții/Comisia Comunităților Europene ( Acțiune în anulare — Cote de pescuit — Regulamentul (CE) nr. 2371/2002 — Lipsa interesului direct — Inadmisibilitate )

text:
               19.7.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 183/20

         Ordonanța Tribunalului de Primă Instanță din 2 iunie 2008 — Atlantic Dawn și alții/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza T-172/07) (1)

   („Acțiune în anulare - Cote de pescuit - Regulamentul (CE) nr. 2371/2002 - Lipsa interesului direct - Inadmisibilitate’)
   (2008/C 183/42)
   Limba de procedură: engleza
   Părțile

      Reclamanți: Atlantic Dawn Ltd (Killybegs, Donegal, Irlanda), Antarctic Fishing Co. Ltd (Killybegs, Donegal), Atlantean Ltd (Killybegs, Donegal), Killybegs Fishing Enterprises Ltd (Killybegs, Donegal), Doyle Fishing Co. Ltd (Killybegs, Donegal), Western Seaboard Fishing Co. Ltd (Killybegs, Donegal), O'Shea Fishing Co. Ltd (Killybegs, Donegal), Aine Fishing Co. Ltd (Burtonport, Donegal), Brendelen Ltd (Greencastle, Donegal), Cavankee Fishing Co. Ltd (Greencastle, Donegal), Ocean Trawlers Ltd (Killybegs, Donegal), Eileen Oglesby (Burtonport, Donegal), Noel McGing (Killybegs, Donegal), Mullglen (Dublin, Irlanda), Bradan Fishing Co. Ltd (Sligo, Sligo, Irlanda), Larry Murphy (Castletownbere, Cork, Irlanda), Pauric Conneely (Claregalway, Galway, Irlanda), Thomas Flaherty (Kilronan, Aran Islands, Galway), Carmarose Trawling Co. Ltd (Killybegs, Donegal), Colmcille Fishing Ltd (Killybegs, Donegal) (reprezentanți: G. Hogan, SC, N. Travers, T. O'Sullivan, BL, și D. Barry, solicitor)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene (reprezentant: K. Banks, agent)

      Intervenient în susținerea reclamanților: Regatul Spaniei (reprezentant: N. Díaz Abad, abogado del Estado)
   Obiectul
   Cerere de anulare a Regulamentului (CE) nr. 147/2007 al Comisiei din 15 februarie 2007 de modificare a anumitor cote de pescuit pentru perioada 2007-2012 în conformitate cu articolul 23 alineatul (4) din Regulamentul (CE) nr. 2371/2002 al Consiliului privind conservarea și exploatarea durabilă a resurselor piscicole în conformitate cu politica comună în domeniul pescuitului (JO L 46, p. 10)
   Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea ca inadmisibilă.

               2)

               Reclamanții, Atlantic Dawn Ltd și ceilalți, suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și cheltuielile de judecată efectuate de Comisie.

               3)

               Regatul Spaniei suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 170, 21.7.2007.