title: Cauza C-190/19: Ordonanța președintelui Curții din 4 octombrie 2019 (cerere de decizie preliminară formulată de Amtsgericht Hamburg – Germania) – MG, NH/Germanwings GmbH

text:
               21.12.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 443/18

      Ordonanța președintelui Curții din 4 octombrie 2019 (cerere de decizie preliminară formulată de Amtsgericht Hamburg – Germania) – MG, NH/Germanwings GmbH
      (Cauza C-190/19) (1)

      (2020/C 443/19)
      Limba de procedură: germana
      Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

         (1)  JO C 213, 24.6.2019.


title: Cauza C-413/19: Ordonanța președintelui Curții din 2 octombrie 2019 – Comisia Europeană/Republica Slovenia

text:
               21.12.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 443/18

      Ordonanța președintelui Curții din 2 octombrie 2019 – Comisia Europeană/Republica Slovenia
      (Cauza C-413/19) (1)

      (2020/C 443/20)
      Limba de procedură: slovena
      Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

         (1)  JO C 246, 22.7.2019.


title: Cauza C-671/19: Ordonanța președintelui Curții din 24 octombrie 2019 (cerere de decizie preliminară formulată de Conseil du Contentieux des Étrangers – Belgia) – X/État belge

text:
               21.12.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 443/18

      Ordonanța președintelui Curții din 24 octombrie 2019 (cerere de decizie preliminară formulată de Conseil du Contentieux des Étrangers – Belgia) – X/État belge
      (Cauza C-671/19) (1)

      (2020/C 443/21)
      Limba de procedură: franceza
      Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

         (1)  JO C 372, 4.11.2019.


title: Cauza T-636/20: Acțiune introdusă la 21 octombrie 2020 – Dermavita Company/EUIPO – Allergan Holdings France (JUVÉDERM VOLUMA)

text:
               21.12.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 443/26

      Acțiune introdusă la 21 octombrie 2020 – Dermavita Company/EUIPO – Allergan Holdings France (JUVÉDERM VOLUMA)
      (Cauza T-636/20)
      (2020/C 443/30)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Dermavita Company SARL (Beirut, Lebanon) (reprezentant: D. Todorov, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Allergan Holdings France SAS (Courbevoie, Franța)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Titularul mărcii în litigiu: cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

         Marca în litigiu: marca verbală a Uniunii Europene JUVÉDERM VOLUMA – marca Uniunii Europene nr. 6 547 301

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de declarare a nulității

         Decizia atacată: Decizia Camerei a patra de recurs a EUIPO din 24 august 2020 în cauza R 1016/2020-4

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                  obligarea EUIPO să declare calea de atac admisibilă;

                  —

                  obligarea EUIPO și a celeilalte părți din procedură să își suporte propriile cheltuieli de judecată și la plata cheltuielilor de judecată efectuate de reclamantă în procedura de pe rolul Tribunalului.

         Motivul invocat

                  —

                  încălcarea articolului 101 alineatul (4), a articolelor 104 și 106 din Regulamentul (EU) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.


title: Cauza T-637/20: Acțiune introdusă la 21 octombrie 2020 – Dermavita Company/EUIPO – Allergan Holdings France (JUVÉDERM VOLITE)

text:
               21.12.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 443/26

      Acțiune introdusă la 21 octombrie 2020 – Dermavita Company/EUIPO – Allergan Holdings France (JUVÉDERM VOLITE)
      (Cauza T-637/20)
      (2020/C 443/31)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Dermavita Company SARL (Beirut, Liban) (reprezentant: D. Todorov, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Allergan Holdings France SAS (Courbevoie, Franța)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Titularul mărcii în litigiu: cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

         Marca în litigiu: marca verbală a Uniunii Europene JUVÉDERM VOLITE – marca Uniunii Europene nr. 13 413 406

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de declarare a nulității

         Decizia atacată: Decizia Camerei a patra de recurs a EUIPO din 21 august 2020 în cauza R 1015/2020-4

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                  obligarea EUIPO să declare calea de atac admisibilă;

                  —

                  obligarea EUIPO și a celeilalte părți din procedură să își suporte propriile cheltuieli de judecată și la plata cheltuielilor de judecată efectuate de reclamantă în procedura de pe rolul Tribunalului.

         Motivul invocat

                  —

                  încălcarea articolului 101 alineatul (4), a articolelor 104, 106 și 107 din Regulamentul (EU) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.


title: Cauza T-648/20: Acțiune introdusă la 26 octombrie 2020 – NB/Curtea de Justiție a Uniunii Europene

text:
               21.12.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 443/27

      Acțiune introdusă la 26 octombrie 2020 – NB/Curtea de Justiție a Uniunii Europene
      (Cauza T-648/20)
      (2020/C 443/32)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamantă: NB (reprezentant: J.-N. Louis, avocat)

         Pârâtă: Curtea de Justiție a Uniunii Europene

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei de a nu o promova la gradul AST10, cu efect de la 1 ianuarie 2019;

                  —

                  dacă este cazul, anularea deciziei de „reclasare”/promovare a doamnei [X] la gradul AST10, cu efect de la 1 ianuarie 2019;

                  —

                  cu titlu cu totul subsidiar, anularea tuturor deciziilor de „reclasare”/promovare a colegilor reclamantei la gradul AST10, cu efect de la 1 ianuarie 2019;

                  —

                  obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamanta invocă patru motive.

                  1.

                  Primul motiv este întemeiat pe lipsa de temei a deciziei atacate.

                  2.

                  Al doilea motiv este întemeiat pe nelegalitatea demersului administrației în ceea ce privește trecerea de la gradul AST9 la gradul AST10.

                  3.

                  Al treilea motiv este întemeiat pe nerespectarea articolului 31 alineatul (3) din anexa XIII la Statutul funcționarilor Uniunii Europene.

                  4.

                  Al patrulea motiv este întemeiat pe neinformarea personalului cu privire la normele aplicabile trecerii de la gradul AST9 la gradul AST10.


title: Cauza T-651/20: Acțiune introdusă la 23 octombrie 2020 – KL/BEI

text:
               21.12.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 443/28

      Acțiune introdusă la 23 octombrie 2020 – KL/BEI
      (Cauza T-651/20)
      (2020/C 443/33)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamant: KL (reprezentanți: L. Levi și A. Champetier, avocați)

         Pârâtă: Banca Europeană de Investiții

         Concluziile

      Reclamantul solicită Tribunalului:

                  —

                  declararea acțiunii ca admisibilă şi fondată;

                  —

                  în consecință, anularea Deciziei BEI din 28 februarie 2020 potrivit căreia neprezentarea reclamantului la controalele medicale din 23 decembrie 2019, 3 februarie şi 28 februarie 2020 ar fi nejustificată în raport cu dispozițiile articolului 3.6 din anexa X la Dispozițiile administrative aplicabile personalului;

                  —

                  în măsura în care este necesar, anularea deciziei de respingere din data de 15 iulie a reclamației administrative a reclamantului împotriva deciziei inițiale din 28 februarie 2020;

                  —

                  obligarea BEI la repararea prejudiciului moral al reclamantului,

                  —

                  obligarea BEI la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamantul invocă trei motive.

                  1.

                  Primul motiv întemeiat pe încălcarea articolelor 2.3 şi 3.6 din anexa X la Dispozițiile administrative. Reclamantul susține în această privință că nu s-a putut prezenta la controalele medicale din cauza unei situații de forță majoră şi această situație se înscrie, așadar, în excepțiile prevăzute de dispozițiile menționate.

                  2.

                  Al doilea motiv întemeiat pe încălcarea obligației de solicitudine şi a principiului proporționalității. Reclamantul susține în special că efectuarea sistematică a controalelor medicale decise de pârâtă după fiecare certificat medical de incapacitate este de natură să îi agraveze starea de sănătate obligându-l să îşi multiplice reclamațiile şi să încalce principiile sus-menționate.

                  3.

                  Al treilea motiv întemeiat pe o excepție de nelegalitate. În opinia reclamantului, articolul 3.4 din anexa X încalcă articolele 31 şi 34 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene pentru motivul că aplicarea acestui articol duce în practică la suprimarea, pe de o parte, a concediului său anual şi, pe de altă parte, a oricărei remunerații începând de la data la care şi-a epuizat concediul anual.


title: Cauza T-660/20: Acțiune introdusă la 4 noiembrie 2020 – Zhejiang Beyondsun Green Energy Technology/Comisia

text:
               21.12.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 443/29

      Acțiune introdusă la 4 noiembrie 2020 – Zhejiang Beyondsun Green Energy Technology/Comisia
      (Cauza T-660/20)
      (2020/C 443/34)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Zhejiang Beyondsun Green Energy Technology Co. Ltd (Huzhou, China) (reprezentanți: Y. Melin și B. Vigneron, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea Regulamentului de punere în aplicare (UE) 2020/1216 al Comisiei din 24 august 2020 de invalidare a facturilor emise de către Zhejiang Trunsun Solar Co Ltd., care a încălcat angajamentul abrogat prin Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2017/1570;

                  —

                  obligarea Comisiei și a oricărei persoane a cărei intervenție în susținerea Comisiei ar fi admisă în prezenta procedură la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamanta invocă trei motive.

                  1.

                  Primul motiv, prin care se susține că Comisia a săvârșit o eroare vădită de apreciere a situației de fapt din cauză și a încălcat articolul 8 din Regulamentul (UE) 2016/1036 al Parlamentului European și al Consiliului din 8 iunie 2016 privind protecția împotriva importurilor care fac obiectul unui dumping din partea țărilor care nu sunt membre ale Uniunii Europene și articolul 13 din Regulamentul (UE) 2016/1037 al Parlamentului European și al Consiliului din 8 iunie 2016 privind protecția împotriva importurilor care fac obiectul unor subvenții din partea țărilor care nu sunt membre ale Uniunii Europene, în special alineatul 9 din acesta, atunci când a considerat că reclamanta a încălcat angajamentul luat între Comisie și CCCME în numele, printre alții, al reclamantei. Reclamanta nu și-a încălcat obligațiile rezultate din acest angajament atunci când a emis facturi comerciale cu un preț revizuit conform taxei variabile PMI pe importurile care fuseseră puse în liberă circulație după intrarea în vigoare a regulamentului care a abrogat angajamentul și a introdus taxa variabilă PMI, și anume după 1 octombrie 2017.

                  2.

                  Al doilea motiv, prin care se susține, în subsidiar, că, chiar dacă reclamanta a încălcat angajamentul, quod non, Comisia a acționat ilegal atunci când a declarat invaliditatea facturilor relevante și a perceput taxe pe acestea întrucât competența pe care Comisia s-a întemeiat pentru a acționa astfel fie expirase, fie fusese revocată. Aceasta întrucât Regulamentele de punere în aplicare (EU) nr. 1238/2013 și nr. 1239/2013 au expirat la 7 decembrie 2015 (în temeiul articolelor 5 din ambele regulamente). De asemenea, Regulamentele de punere în aplicare (EU) 2017/367 și 2017/366 au expirat la 3 septembrie 2018 (în temeiul articolelor 6 din ambele regulamente). În orice caz, articolele 2 și 3 din Regulamentul de punere în aplicare (EU) 2017/367 și articolele 2 și 3 din Regulamentul de punere în aplicare (EU) 2017/366 au fost deja abrogate prin articolul 1 alineatele (4) și (5) și articolul 3 alineatele (3) și (4) din Regulamentul de punere în aplicare (EU) 2017/1570 al Comisiei.

                  3.

                  Al treilea motiv, prin care se susține, tot în subsidiar, că, chiar dacă reclamanta a încălcat angajamentul, iar Curtea nu acceptă faptul că competențele Comisiei erau deja abrogate sau revocate la momentul adoptării regulamentului atacat, Comisia a încălcat articolul 8 alineatele (1), (9) și (10) și articolul 10 alineatul (5) din Regulamentul (UE) 2016/1036 al Parlamentului European și al Consiliului din 8 iunie 2016 privind protecția împotriva importurilor care fac obiectul unui dumping din partea țărilor care nu sunt membre ale Uniunii Europene și articolul 13 alineatele (1), (9) și (10) și articolul 16 alineatul (5) din Regulamentul (UE) 2016/1037 al Parlamentului European și al Consiliului din 8 iunie 2016 privind protecția împotriva importurilor care fac obiectul unor subvenții din partea țărilor care nu sunt membre ale Uniunii Europene atunci când a invalidat facturile emise în cadrul angajamentului și apoi a cerut autorităților vamale să perceapă taxe retroactiv.


title: Cauza T-665/20: Acțiune introdusă la 6 noiembrie 2020 – Ryanair/Comisia

text:
               21.12.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 443/30

      Acțiune introdusă la 6 noiembrie 2020 – Ryanair/Comisia
      (Cauza T-665/20)
      (2020/C 443/35)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Ryanair DAC (Swords, Irlanda) (reprezentanți: E. Vahida, F. Laprévote, V. Blanc, S. Rating și I. Metaxas-Maranghidis, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea Deciziei Comisiei Europene (UE) din 26 aprilie 2020 privind ajutorul de stat SA.56867 COVID 19 –– Germania, Compensation for the damage caused by the COVID-19 outbreak to Condor Flugdienst GmbH (1) şi

                  —

                  obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

            Reclamanta a solicitat de asemenea ca acțiunea sa să fie soluționată în procedură accelerată astfel cum prevede articolul 23a din Statutul Curții de Justiţie.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamanta invocă patru motive.

                  1.

                  Primul motiv întemeiat pe încălcarea de către Comisia Europeană a dispozițiilor speciale ale TFUE şi a principiilor generale ale dreptului european privind nediscriminarea, libera prestare a serviciilor şi libertatea de stabilire care au stat la baza liberalizării pieței transportului aerian în UE. Liberalizarea transportului aerian a permis creșterea reală a liniilor low-cost paneuropene. Prin autorizarea Germanei de a conferi un ajutor destinat Condor, Comisia Europeană a ignorat prejudiciile cauzate unor astfel de linii aeriene paneuropene prin restricțiile de călătorie generate de criza COVID-19.

                  2.

                  Al doilea motiv întemeiat pe aplicarea eronată de către Comisie a articolului 107 alineatul (2) litera (b) TFUE şi pe săvârșirea unei erori vădite de apreciere la examinarea proporționalității ajutorului acordat pentru prejudiciile determinate de restricțiile de călătorie cauzate de criza COVID-19, în particular luând în considerare perioada prelungită de insolvență a Condor ca prejudiciu direct care să fie acoperit prin ajutor şi luând în considerare faptul că Condor va fi vândută până în iunie 2022 şi va putea transpune procedura pe profit pentru a restitui apoi o parte din ajutor.

                  3.

                  Al treilea motiv întemeiat pe faptul că Comisia Europeană nu a reușit să inițieze o procedură oficială de anchetă în pofida unor dificultăți serioase şi a încălcat drepturile procedurale ale reclamantei.

                  4.

                  Al patrulea motiv întemeiat pe încălcarea de către Comisie a obligației de motivare.

         (1)  Decizia Comisiei Europene (UE) din 26 aprilie 2020 privind ajutorul de stat SA.56867 COVID 19 –– Germania, Compensation for the damage caused by the COVID-19 outbreak to Condor Flugdienst GmbH (JO 2020, C 310, p. 5)


title: Cauza C-59/19: Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 24 noiembrie 2020 (cerere de decizie preliminară formulată de Bundesgerichtshof – Germania) – Wikingerhof GmbH & Co. KG/Booking.com BV [Trimitere preliminară – Cooperare judiciară în materie civilă – Regulamentul (UE) nr. 1215/2012 – Competență judiciară – Articolul 7 punctele 1 și 2 – Competență specială în materie delictuală sau cvasidelictuală – Acțiune în încetarea practicilor comerciale considerate contrare dreptului concurenței – Invocarea unui abuz de poziție dominantă materializat în practici comerciale acoperite de dispoziții contractuale – Platforma de rezervări hoteliere online Booking.com]

text:
               1.2.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 35/6

      Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 24 noiembrie 2020 (cerere de decizie preliminară formulată de Bundesgerichtshof – Germania) – Wikingerhof GmbH & Co. KG/Booking.com BV
      (Cauza C-59/19) (1)

      (Trimitere preliminară - Cooperare judiciară în materie civilă - Regulamentul (UE) nr. 1215/2012 - Competență judiciară - Articolul 7 punctele 1 și 2 - Competență specială în materie delictuală sau cvasidelictuală - Acțiune în încetarea practicilor comerciale considerate contrare dreptului concurenței - Invocarea unui abuz de poziție dominantă materializat în practici comerciale acoperite de dispoziții contractuale - Platforma de rezervări hoteliere online Booking.com)
      (2021/C 35/08)
      Limba de procedură: germana

         Instanța de trimitere

      Bundesgerichtshof

         Părțile din procedura principală

         Recurentă: Wikingerhof GmbH & Co. KG

         Intimată în recurs: Booking.com BV

         Dispozitivul

      Articolul 7 punctul 2 din Regulamentul (UE) nr. 1215/2012 al Parlamentului European și al Consiliului din 12 decembrie 2012 privind competența judiciară, recunoașterea și executarea hotărârilor în materie civilă și comercială trebuie interpretat în sensul că se aplică unei acțiuni în încetarea anumitor practici utilizate în cadrul relației contractuale dintre reclamant și pârât și întemeiate pe un pretins abuz de poziție dominantă săvârșit de acesta din urmă, cu încălcarea dreptului concurenței.

         (1)  JO C 155, 6.5.2019.


title: Cauza C-693/18: Hotărârea Curții (Camera a doua) din 17 decembrie 2020 (cerere de decizie preliminară formulată de Juge d'instruction du tribunal de grande instance de Paris – Franța) – procedura penală împotriva X (Trimitere preliminară – Apropierea legislațiilor – Regulamentul (CE) nr. 715/2007 – Articolul 3 punctul 10 – Articolul 5 alineatul (2) – Dispozitiv de manipulare – Autovehicule – Motor diesel – Emisii de poluanți – Program care acționează asupra calculatorului pentru controlul motorului – Tehnologii și strategii care permit limitarea producției de emisii de poluanți)

text:
               15.2.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 53/2

      Hotărârea Curții (Camera a doua) din 17 decembrie 2020 (cerere de decizie preliminară formulată de Juge d'instruction du tribunal de grande instance de Paris – Franța) – procedura penală împotriva X
      (Cauza C-693/18) (1)

      (Trimitere preliminară - Apropierea legislațiilor - Regulamentul (CE) nr. 715/2007 - Articolul 3 punctul 10 - Articolul 5 alineatul (2) - Dispozitiv de manipulare - Autovehicule - Motor diesel - Emisii de poluanți - Program care acționează asupra calculatorului pentru controlul motorului - Tehnologii și strategii care permit limitarea producției de emisii de poluanți)
      (2021/C 53/02)
      Limba de procedură: franceza

         Instanța de trimitere

      Juge d'instruction du tribunal de grande instance de Paris

         Părțile din procedura principală

      X

         Cu participarea: CLCV și alții, A și alții, B, AGLP și alții, C și alții

         Dispozitivul

                  1)

                  Articolul 3 punctul 10 din Regulamentul (CE) nr. 715/2007 al Parlamentului European și al Consiliului din 20 iunie 2007 privind omologarea de tip a autovehiculelor în ceea ce privește emisiile provenind de la vehiculele ușoare pentru pasageri și de la vehiculele ușoare comerciale (Euro 5 și Euro 6) și privind accesul la informațiile referitoare la repararea și întreținerea vehiculelor trebuie interpretat în sensul că un program integrat în calculatorul pentru controlul motorului sau care acționează asupra acestuia constituie un „element de proiectare”, în sensul dispoziției menționate, întrucât acționează asupra funcționării sistemului de control al emisiilor și reduce eficiența acestuia.

                  2)

                  Articolul 3 punctul 10 din Regulamentul nr. 715/2007 trebuie interpretat în sensul că intră în domeniul de aplicare al noțiunii de „sistem de control al emisiilor”, în sensul acestei dispoziții, atât tehnologiile și așa-numita strategie de „post tratare a gazelor de evacuare”, care reduc emisiile în aval, și anume după formarea lor, cât și cele care, asemenea sistemului de recirculare a gazelor de evacuare, reduc emisiile în amonte, și anume în timpul formării lor.

                  3)

                  Articolul 3 punctul 10 din Regulamentul nr. 715/2007 trebuie interpretat în sensul că un dispozitiv care măsoară orice parametru legat de desfășurarea procedurilor de omologare prevăzute de regulamentul menționat, în scopul îmbunătățirii performanței, în cadrul acestor proceduri, a sistemului de control al emisiilor pentru a obține astfel omologarea vehiculului, chiar dacă o asemenea îmbunătățire poate fi observată, punctual, și în condiții normale de utilizare a vehiculului, constituie un „dispozitiv de manipulare”, în sensul acestei dispoziții.

                  4)

                  Articolul 5 alineatul (2) litera (a) din Regulamentul nr. 715/2007 trebuie interpretat în sensul că un dispozitiv de manipulare, cum este cel în discuție în litigiul principal, care îmbunătățește în mod sistematic, în cadrul procedurilor de omologare, performanța sistemului de control al emisiilor provenind de la vehicule în vederea respectării valorilor-limită la emisii stabilite de regulamentul menționat pentru a obține astfel omologarea acestor vehicule, nu poate intra sub incidența excepției privind interzicerea unor asemenea dispozitive prevăzute de această dispoziție, referitoare la protecția motorului împotriva deteriorării sau a unui accident și la funcționarea în siguranță a vehiculului, chiar dacă acest dispozitiv contribuie la prevenirea îmbătrânirii sau a ancrasării motorului.

         (1)  JO C 82, 4.3.2019.


title: Cauza C-808/18: Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 17 decembrie 2020 – Comisia Europeană/Ungaria (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru – Spațiul de libertate, securitate și justiție – Politici privind controlul la frontiere, dreptul de azil și imigrarea – Directivele 2008/115/CE, 2013/32/UE și 2013/33/UE – Procedura de acordare a protecției internaționale – Acces efectiv – Procedura la frontieră – Garanții procedurale – Plasare obligatorie în zone de tranzit – Detenție – Returnarea resortisanților țărilor terțe aflați în situație de ședere ilegală – Căi de atac împotriva deciziilor administrative de respingere a cererii de protecție internațională – Dreptul de a rămâne pe teritoriu)

text:
               15.2.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 53/3

      Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 17 decembrie 2020 – Comisia Europeană/Ungaria
      (Cauza C-808/18) (1)

      (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru - Spațiul de libertate, securitate și justiție - Politici privind controlul la frontiere, dreptul de azil și imigrarea - Directivele 2008/115/CE, 2013/32/UE și 2013/33/UE - Procedura de acordare a protecției internaționale - Acces efectiv - Procedura la frontieră - Garanții procedurale - Plasare obligatorie în zone de tranzit - Detenție - Returnarea resortisanților țărilor terțe aflați în situație de ședere ilegală - Căi de atac împotriva deciziilor administrative de respingere a cererii de protecție internațională - Dreptul de a rămâne pe teritoriu)
      (2021/C 53/03)
      Limba de procedură: maghiara

         Părțile

         Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: M. Condou-Durande, A. Tokár și J. Tomkin, agenți)

         Pârâtă: Ungaria (reprezentanți M.Z. Fehér și M. M. Tátrai, agenți)

         Dispozitivul

                  1)

                  Ungaria nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 5, al articolului 6 alineatul (1), al articolului 12 alineatul (1) și al articolului 13 alineatul (1) din Directiva 2008/115/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 16 decembrie 2008 privind standardele și procedurile comune aplicabile în statele membre pentru returnarea resortisanților țărilor terțe aflați în situație de ședere ilegală, al articolului 6, al articolului 24 alineatul (3), al articolului 43 și al articolului 46 alineatul (5) din Directiva 2013/32/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 26 iunie 2013 privind procedurile comune de acordare și retragere a protecției internaționale și al articolelor 8, 9 și 11 din Directiva 2013/33/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 26 iunie 2013 de stabilire a standardelor pentru primirea solicitanților de protecție internațională:

                              —

                              prin prevederea condiției ca cererile de protecție internațională ce provin de la resortisanți ai țărilor terțe sau apatrizi care, sosind din Serbia, doresc să aibă acces pe teritoriul său la procedura de protecție internațională să poată fi depuse numai în zonele de tranzit Röszke (Ungaria) și Tompa (Ungaria) și prin adoptarea în același timp a unei practici administrative constante și generalizate care limitează drastic numărul de solicitanți autorizați să intre zilnic în aceste zone de tranzit;

                              —

                              prin instituirea unui sistem de detenție generalizată a solicitanților de protecție internațională în zonele de tranzit Röszke și Tompa fără a respecta garanțiile prevăzute la articolul 24 alineatul (3) și la articolul 43 din Directiva 2013/32, precum și la articolele 8, 9 și 11 din Directiva 2013/33;

                              —

                              prin permiterea îndepărtării tuturor resortisanților țărilor terțe aflați în situație de ședere ilegală pe teritoriul său, cu excepția acelora dintre ei care sunt suspectați că au săvârșit o infracțiune, fără a respecta procedurile și garanțiile prevăzute la articolul 5, la articolul 6 alineatul (1), la articolul 12 alineatul (1) și la articolul 13 alineatul (1) din Directiva 2008/115;

                              —

                              prin impunerea unor condiții contrare dreptului Uniunii pentru exercitarea de către solicitanții de protecție internațională care intră în domeniul de aplicare al articolului 46 alineatul (5) din Directiva 2013/32 a dreptului lor de a rămâne pe teritoriul său.

                  2)

                  Respinge în rest acțiunea.

                  3)

                  Ungaria suportă, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, patru cincimi din cheltuielile de judecată efectuate de Comisia Europeană.

                  4)

                  Comisia Europeană suportă o cincime din propriile cheltuieli de judecată.

         (1)  JO C 155, 6.5.2019.


title: Cauza C-216/19: Hotărârea Curții (Camera a șasea) din 17 decembrie 2020 (cerere de decizie preliminară formulată de Verwaltungsgericht Berlin – Germania) – WQ/Land Berlin [Trimitere preliminară – Politica agricolă comună – Regulamentul (UE) nr. 1307/2013 – Norme privind plățile directe acordate fermierilor prin scheme de sprijin – Schemă de plată de bază – Articolul 24 alineatul (2) prima teză – Noțiunea de „hectar eligibil la dispoziția fermierului” – Exploatare nelegală de către un terț a suprafeței vizate – Articolul 32 alineatul 2 litera (b) punctul (ii) – Cerere de alocare a drepturilor la plată pentru o suprafață împădurită – Noțiunea de „suprafață care a dat dreptul la plăți în anul 2008” – Schemă de plată unică sau schemă de plată unică pe suprafață]

text:
               15.2.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 53/4

      Hotărârea Curții (Camera a șasea) din 17 decembrie 2020 (cerere de decizie preliminară formulată de Verwaltungsgericht Berlin – Germania) – WQ/Land Berlin
      (Cauza C-216/19) (1)

      (Trimitere preliminară - Politica agricolă comună - Regulamentul (UE) nr. 1307/2013 - Norme privind plățile directe acordate fermierilor prin scheme de sprijin - Schemă de plată de bază - Articolul 24 alineatul (2) prima teză - Noțiunea de „hectar eligibil la dispoziția fermierului” - Exploatare nelegală de către un terț a suprafeței vizate - Articolul 32 alineatul 2 litera (b) punctul (ii) - Cerere de alocare a drepturilor la plată pentru o suprafață împădurită - Noțiunea de „suprafață care a dat dreptul la plăți în anul 2008” - Schemă de plată unică sau schemă de plată unică pe suprafață)
      (2021/C 53/04)
      Limba de procedură: germana

         Instanța de trimitere

      Verwaltungsgericht Berlin

         Părțile din procedura principală

         Reclamant: WQ

         Pârât: Land Berlin

         Dispozitivul

                  1)

                  Articolul 24 alineatul (2) prima teză din Regulamentul (UE) nr. 1307/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 17 decembrie 2013 de stabilire a unor norme privind plățile directe acordate fermierilor prin scheme de sprijin în cadrul politicii agricole comune și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 637/2008 al Consiliului și a Regulamentului (CE) nr. 73/2009 al Consiliului trebuie interpretat în sensul că, atunci când o cerere de ajutor este depusă atât de proprietarul unor suprafețe agricole, cât și de un terț care utilizează efectiv aceste suprafețe fără vreun temei juridic, hectarele eligibile corespunzătoare suprafețelor respective sunt doar „la dispoziția” proprietarului acestora din urmă, în sensul dispoziției menționate.

                  2)

                  Articolul 32 alineatul (2) litera (b) punctul (ii) din Regulamentul nr. 1307/2013, în special formularea „orice suprafață care a dat dreptul la plăți în 2008 în cadrul schemei de plată unică sau în cadrul schemei de plată unică pe suprafață prevăzute la titlul III și, respectiv, la titlul IV a din Regulamentul [(CE) nr. 1782/2003 al Consiliului din 29 septembrie 2003 de stabilire a normelor comune pentru schemele de sprijin direct în cadrul politicii agricole comune și de stabilire a anumitor scheme de sprijin pentru agricultori și de modificare a Regulamentelor (CEE) nr. 2019/93, (CE) nr. 1452/2001, (CE) nr. 1453/2001, (CE) nr. 1454/2001, (CE) nr. 1868/94, (CE) nr. 1251/1999, (CE) nr. 1254/1999, (CE) nr. 1673/2000, (CEE) nr. 2358/71 și (CE) nr. 2529/2001, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (CE) nr. 479/2008 al Consiliului din 29 aprilie 2008]”, trebuie interpretat în sensul că, în cadrul unei cereri de activare a drepturilor de retragere a terenurilor din circuitul agricol pentru o suprafață împădurită în temeiul acestei dispoziții, suprafața vizată trebuie să fi făcut, în anul 2008, obiectul unei cereri de ajutor în conformitate cu articolul 22 din Regulamentul nr. 1782/2003, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul nr. 479/2008, urmată de un control administrativ al eligibilității în conformitate cu articolul 23 din acest regulament și, după caz, de un control la fața locului în temeiul articolului 25 din regulamentul menționat. În plus, trebuie să fi fost îndeplinite toate celelalte condiții impuse la titlurile III și IV a din același regulament pentru a beneficia de o plată directă.

         (1)  JO C 206, 17.6.2019.


title: Cauza C-218/19: Hotărârea Curții (Camera întâi) din 17 decembrie 2020 (cerere de decizie preliminară formulată de Cour de cassation – Franța) – Adina Onofrei/Conseil de l’ordre des avocats au barreau de Paris, Bâtonnier de l’ordre des avocats au barreau de Paris, Procureur général près la cour d'appel de Paris (Trimitere preliminară – Libera circulație a persoanelor – Libertatea de stabilire – Acces la profesia de avocat – Dispensă de la formare și de la diplomă – Acordarea dispensei – Condiții – Reglementare națională care prevede dispensa în favoarea funcționarilor și foștilor funcționari din categoria A sau a persoanelor asimilate, care au o practică profesională de drept național, pe teritoriul național, în funcția publică națională a statului membru vizat sau într-o organizație internațională)

text:
               15.2.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 53/5

      Hotărârea Curții (Camera întâi) din 17 decembrie 2020 (cerere de decizie preliminară formulată de Cour de cassation – Franța) – Adina Onofrei/Conseil de l’ordre des avocats au barreau de Paris, Bâtonnier de l’ordre des avocats au barreau de Paris, Procureur général près la cour d'appel de Paris
      (Cauza C-218/19) (1)

      (Trimitere preliminară - Libera circulație a persoanelor - Libertatea de stabilire - Acces la profesia de avocat - Dispensă de la formare și de la diplomă - Acordarea dispensei - Condiții - Reglementare națională care prevede dispensa în favoarea funcționarilor și foștilor funcționari din categoria A sau a persoanelor asimilate, care au o practică profesională de drept național, pe teritoriul național, în funcția publică națională a statului membru vizat sau într-o organizație internațională)
      (2021/C 53/05)
      Limba de procedură: franceza

         Instanța de trimitere

      Cour de cassation

         Părțile din procedura principală

         Recurent: Adina Onofrei

         Intimați: Conseil de l’ordre des avocats au barreau de Paris, Bâtonnier de l’ordre des avocats au barreau de Paris, Procureur général près la cour d'appel de Paris

         Dispozitivul

      Articolele 45 și 49 TFUE trebuie interpretate în sensul că:

                  —

                  se opun unei reglementări naționale care rezervă beneficiul unei dispense de la condițiile de formare profesională și de posesie a certificatului de capacitate pentru exercitarea profesiei de avocat, prevăzute, în principiu, pentru accesul la profesia de avocat, anumitor agenți ai funcției publice a unui stat membru care au practicat în același stat membru în această calitate, în cadrul unei autorități administrative sau al unui serviciu public ori într-o organizație internațională, și care înlătură de la beneficiul acestei dispense funcționarii, agenții sau foștii agenți ai funcției publice a Uniunii Europene care au practicat în această calitate în cadrul unei instituții europene și în afara teritoriului francez;

                  —

                  nu se opun unei reglementări naționale care rezervă beneficiul unei astfel de dispense condiției ca persoana interesată să fi exercitat activități juridice în domeniul dreptului național și care înlătură de la beneficiul acestei dispense funcționarii, agenții sau foștii agenți ai funcției publice a Uniunii Europene care au exercitat în această calitate activități juridice în unul sau mai multe domenii aparținând dreptului Uniunii, în măsura în care nu exclude luarea în considerare a activităților juridice care presupun practica dreptului național.

         (1)  JO C 182, 27.5.2019.


title: Cauza C-316/19: Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 17 decembrie 2020 – Comisia Europeană/Republica Slovenia [Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru – Articolul 343 TFUE – Privilegiile și imunitățile Uniunii Europene – Statutul Sistemului European al Băncilor Centrale (SEBC) și al Băncii Centrale Europene (BCE) – Articolul 39 – Privilegiile și imunitățile BCE – Protocolul privind privilegiile și imunitățile Uniunii Europene – Articolele 2, 18 și 22 – Principiul inviolabilității arhivelor BCE – Ridicare a unor documente în incintele Băncii Centrale a Sloveniei – Documente legate de îndeplinirea misiunilor SEBC și ale Eurosistemului – Articolul 4 alineatul (3) TUE – Principiul cooperării loiale]

text:
               15.2.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 53/6

      Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 17 decembrie 2020 – Comisia Europeană/Republica Slovenia
      (Cauza C-316/19) (1)

      (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru - Articolul 343 TFUE - Privilegiile și imunitățile Uniunii Europene - Statutul Sistemului European al Băncilor Centrale (SEBC) și al Băncii Centrale Europene (BCE) - Articolul 39 - Privilegiile și imunitățile BCE - Protocolul privind privilegiile și imunitățile Uniunii Europene - Articolele 2, 18 și 22 - Principiul inviolabilității arhivelor BCE - Ridicare a unor documente în incintele Băncii Centrale a Sloveniei - Documente legate de îndeplinirea misiunilor SEBC și ale Eurosistemului - Articolul 4 alineatul (3) TUE - Principiul cooperării loiale)
      (2021/C 53/06)
      Limba de procedură: slovena

         Părțile

         Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: L. Flynn și B. Rous Demiri, agenți)

         Pârâtă: Republica Slovenia (reprezentanți: V. Klemenc, A. Grum, N. Pintar Gosenca și K. Rejec Longar, agenți)

         Intervenientă în susținerea reclamantei: Banca Centrală Europeană (BCE) (reprezentanți: K. Kaiser, C. Zilioli, F. Malfrère și A. Šega, agenți, asistați de D. Sarmiento Ramírez-Escudero, abogado)

         Dispozitivul

                  1)

                  Prin efectuarea în mod unilateral a ridicării unor documente legate de îndeplinirea misiunilor Sistemului European al Băncilor Centrale și ale Eurosistemului în incintele Banka Slovenije (Banca Centrală a Sloveniei) și, în ceea ce privește perioada ulterioară acestei ridicări, prin faptul că nu a cooperat loial cu Banca Centrală Europeană în această privință, Republica Slovenia nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 343 TFUE, al articolului 39 din Protocolul (nr. 4) privind Statutul Sistemului European al Băncilor Centrale și al Băncii Centrale Europene, al articolelor 2, 18 și 22 din Protocolul (nr. 7) privind privilegiile și imunitățile Uniunii Europene, precum și al articolului 4 alineatul (3) TUE.

                  2)

                  Republica Slovenia suportă, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, și pe cele efectuate de Comisia Europeană.

                  3)

                  Banca Centrală Europeană suportă propriile cheltuieli de judecată.

         (1)  JO C 187, 3.6.2019.


title: Cauza C-336/19: Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 17 decembrie 2020 (cerere de decizie preliminară formulată de Grondwettelijk Hof – Belgia) – Centraal Israëlitisch Consistorie van België și alții/Vlaamse Regering [Trimitere preliminară – Protecția animalelor în momentul uciderii – Regulamentul (CE) nr. 1099/2009 – Articolul 4 alineatul (1) – Obligație de asomare a animalelor înainte de uciderea lor – Articolul 4 alineatul (4) – Derogare în cadrul sacrificării religioase – Articolul 26 alineatul (2) – Posibilitatea statelor membre de a adopta norme naționale destinate asigurării unei protecții mai extinse a animalelor în cazul sacrificării religioase – Interpretare – Reglementare națională care impune, în cazul sacrificării religioase, o asomare reversibilă și care nu poate provoca moartea – Articolul 13 TFUE – Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene – Articolul 10 – Libertate de religie – Libertatea de manifestare a religiei – Restricție – Proporționalitate – Lipsa unui consens între statele membre ale Uniunii Europene – Marjă de apreciere recunoscută statelor membre – Principiul subsidiarității – Validitate – Tratamente diferențiate în cazul sacrificării religioase și al uciderii de animale în cadrul activităților de vânătoare sau de pescuit sportiv, precum și în cadrul manifestărilor culturale sau sportive – Lipsa discriminării – Articolele 20, 21 și 22 din Carta drepturilor fundamentale]

text:
               15.2.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 53/7

      Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 17 decembrie 2020 (cerere de decizie preliminară formulată de Grondwettelijk Hof – Belgia) – Centraal Israëlitisch Consistorie van België și alții/Vlaamse Regering
      (Cauza C-336/19) (1)

      (Trimitere preliminară - Protecția animalelor în momentul uciderii - Regulamentul (CE) nr. 1099/2009 - Articolul 4 alineatul (1) - Obligație de asomare a animalelor înainte de uciderea lor - Articolul 4 alineatul (4) - Derogare în cadrul sacrificării religioase - Articolul 26 alineatul (2) - Posibilitatea statelor membre de a adopta norme naționale destinate asigurării unei protecții mai extinse a animalelor în cazul sacrificării religioase - Interpretare - Reglementare națională care impune, în cazul sacrificării religioase, o asomare reversibilă și care nu poate provoca moartea - Articolul 13 TFUE - Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene - Articolul 10 - Libertate de religie - Libertatea de manifestare a religiei - Restricție - Proporționalitate - Lipsa unui consens între statele membre ale Uniunii Europene - Marjă de apreciere recunoscută statelor membre - Principiul subsidiarității - Validitate - Tratamente diferențiate în cazul sacrificării religioase și al uciderii de animale în cadrul activităților de vânătoare sau de pescuit sportiv, precum și în cadrul manifestărilor culturale sau sportive - Lipsa discriminării - Articolele 20, 21 și 22 din Carta drepturilor fundamentale)
      (2021/C 53/07)
      Limba de procedură: neerlandeza

         Instanța de trimitere

      Grondwettelijk Hof

         Părțile din procedura principală

         Reclamanți: Centraal Israëlitisch Consistorie van België și alții, Unie Moskeeën Antwerpen VZW, Islamitisch Offerfeest Antwerpen VZW, JG, KH, Executief van de Moslims van België e.a, Coördinatie Comité van Joodse Organisaties van België. Section belge du Congrès juif mondial et Congrès juif européen VZW și alții

         Pârâtă: Vlaamse Regering

         cu participarea: LI, Waalse Regering, Kosher Poultry BVBA și alții, Global Action in the Interest of Animals VZW (GAIA)

         Dispozitivul

                  1)

                  Articolul 26 alineatul (2) primul paragraf litera (c) din Regulamentul (CE) nr. 1099/2009 al Consiliului din 24 septembrie 2009 privind protecția animalelor în momentul uciderii, citit în lumina articolului 13 TFUE și a articolului 10 alineatul (1) din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, trebuie interpretat în sensul că nu se opune reglementării unui stat membru care impune, în cadrul sacrificării religioase, un procedeu de asomare reversibilă și care nu poate conduce la moartea animalului.

                  2)

                  Examinarea celei de a treia întrebări preliminare nu a evidențiat niciun element de natură să afecteze validitatea articolului 26 alineatul (2) primul paragraf litera (c) din Regulamentul nr. 1099/2009.

         (1)  JO C 270, 12.8.2019.


title: Cauza C-342/19 P: Hotărârea Curții (Camera întâi) din 17 decembrie 2020 – Fabio De Masi, Yanis Varoufakis/Banca Centrală Europeană [Recurs – Acces la documentele Băncii Centrale Europene (BCE) – Decizia 2004/258/CE – Articolul 4 alineatul (3) – Excepții – Document primit de BCE – Consultanță din partea unui prestator extern – Uz intern ca parte a deliberărilor și a consultărilor preliminare – Refuzul accesului]

text:
               15.2.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 53/8

      Hotărârea Curții (Camera întâi) din 17 decembrie 2020 – Fabio De Masi, Yanis Varoufakis/Banca Centrală Europeană
      (Cauza C-342/19 P) (1)

      (Recurs - Acces la documentele Băncii Centrale Europene (BCE) - Decizia 2004/258/CE - Articolul 4 alineatul (3) - Excepții - Document primit de BCE - Consultanță din partea unui prestator extern - Uz intern ca parte a deliberărilor și a consultărilor preliminare - Refuzul accesului)
      (2021/C 53/08)
      Limba de procedură: germana

         Părțile

         Recurenți: Fabio De Masi, Yanis Varoufakis (reprezentant: A. Fischer-Lescano, Universitätsprofessor]

         Cealaltă parte din procedură: Banca Centrală Europeană (reprezentanți: F. von Lindeiner și A. Korb, agenți, asistați de H.-G. Kamann, Rechtsanwalt)

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge recursul.

                  2)

                  Îi obligă pe domnii Fabio de Masi și Yanis Varoufakis la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 280, 19.8.2019.


title: Cauza C-346/19: Hotărârea Curții (Camera a zecea) din 17 decembrie 2020 (cerere de decizie preliminară formulată de Bundesfinanzhof – Germania) – Bundeszentralamt für Steuern/Y-GmbH [Trimitere preliminară – Taxa pe valoarea adăugată (TVA) – Rambursarea TVA-ului – Directiva 2008/9/CE – Articolul 8 alineatul (2) litera (d) – Articolul 15 – Indicarea numărului facturii – Cerere de rambursare]

text:
               15.2.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 53/8

      Hotărârea Curții (Camera a zecea) din 17 decembrie 2020 (cerere de decizie preliminară formulată de Bundesfinanzhof – Germania) – Bundeszentralamt für Steuern/Y-GmbH
      (Cauza C-346/19) (1)

      (Trimitere preliminară - Taxa pe valoarea adăugată (TVA) - Rambursarea TVA-ului - Directiva 2008/9/CE - Articolul 8 alineatul (2) litera (d) - Articolul 15 - Indicarea numărului facturii - Cerere de rambursare)
      (2021/C 53/09)
      Limba de procedură: germana

         Instanța de trimitere

      Bundesfinanzhof

         Părțile din procedura principală

         Reclamant: Bundeszentralamt für Steuern

         Pârâtă: Y-GmbH

         Dispozitivul

      Articolul 8 alineatul (2) litera (d) și articolul 15 alineatul (1) din Directiva 2008/9/CE a Consiliului din 12 februarie 2008 de stabilire a normelor detaliate privind rambursarea taxei pe valoare adăugată, prevăzută în Directiva 2006/112/CE, către persoane impozabile stabilite în alt stat membru decât statul membru de rambursare, astfel cum a fost modificată prin Directiva 2010/66/UE a Consiliului din 14 octombrie 2010, trebuie interpretate în sensul că, atunci când o cerere de rambursare a taxei pe valoarea adăugată nu conține numărul secvențial al facturii, dar conține un alt număr care permite identificarea acestei facturi și, astfel, a bunului sau serviciului respectiv, administrația fiscală a statului membru de rambursare este obligată să considere această cerere ca fiind „depusă”, în sensul articolului 15 alineatul (1) din Directiva 2008/9, astfel cum a fost modificată prin Directiva 2010/66, și să procedeze la evaluarea ei. În cadrul acestei evaluări și cu excepția cazului în care administrația respectivă dispune deja de originalul facturii sau de o copie a facturii, ea poate cere solicitantului să comunice un număr secvențial care identifică în mod unic factura și, dacă această cerere nu este îndeplinită în termenul de o lună prevăzut la articolul 20 alineatul (2) din directiva menționată, astfel cum a fost modificată prin Directiva 2010/66, are dreptul să respingă cererea de rambursare.

         (1)  JO C 263, 5.8.2019.


title: Cauza C-398/19: Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 17 decembrie 2020 (cerere de decizie preliminară formulată de Kammergericht Berlin – Germania) – procedură privind extrădarea lui BY (Trimitere preliminară – Cetățenia Uniunii Europene – Articolele 18 și 21 TFUE – Extrădare către un stat terț a unui cetățean al Uniunii – Persoană care a obținut cetățenia Uniunii după ce și-a transferat centrul intereselor în statul membru solicitat – Domeniu de aplicare al dreptului Uniunii – Interdicția extrădării aplicată numai resortisanților naționali – Restricție privind libera circulație – Justificare întemeiată pe prevenirea impunității – Proporționalitate – Informarea statului membru a cărui cetățenie o are persoana urmărită – Obligația statului membru solicitat și a statului membru de origine de a cere statului terț solicitant transmiterea dosarului de urmărire penală – Lipsă)

text:
               15.2.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 53/9

      Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 17 decembrie 2020 (cerere de decizie preliminară formulată de Kammergericht Berlin – Germania) – procedură privind extrădarea lui BY
      (Cauza C-398/19) (1)

      (Trimitere preliminară - Cetățenia Uniunii Europene - Articolele 18 și 21 TFUE - Extrădare către un stat terț a unui cetățean al Uniunii - Persoană care a obținut cetățenia Uniunii după ce și-a transferat centrul intereselor în statul membru solicitat - Domeniu de aplicare al dreptului Uniunii - Interdicția extrădării aplicată numai resortisanților naționali - Restricție privind libera circulație - Justificare întemeiată pe prevenirea impunității - Proporționalitate - Informarea statului membru a cărui cetățenie o are persoana urmărită - Obligația statului membru solicitat și a statului membru de origine de a cere statului terț solicitant transmiterea dosarului de urmărire penală - Lipsă)
      (2021/C 53/10)
      Limba de procedură: germana

         Instanța de trimitere

      Kammergericht Berlin

         Partea din procedura principală

      BY

         cu participarea: Generalstaatsanwaltschaft Berlin

         Dispozitivul

                  1)

                  Articolele 18 și 21 TFUE trebuie interpretate în sensul că se aplică situației unui cetățean al Uniunii Europene, resortisant al unui stat membru care are reședința pe teritoriul unui alt stat membru și care face obiectul unei cereri de extrădare adresate acestuia din urmă de către un stat terț, chiar dacă acest cetățean și-a transferat centrul intereselor în acest alt stat membru la o dată la care nu avea încă statutul de cetățean al Uniunii.

                  2)

                  Articolele 18 și 21 TFUE trebuie interpretate în sensul că, atunci când statul membru a cărui resortisantă este persoana urmărită, cetățean al Uniunii care face obiectul unei cereri de extrădare adresate de către un stat terț unui alt stat membru, a fost informat de acesta din urmă cu privire la existența acestei cereri, niciunul dintre aceste state membre nu este obligat să ceară statului terț solicitant să îi transmită o copie a dosarului de urmărire penală pentru a permite statului membru a cărui cetățenie o are persoana respectivă să aprecieze posibilitatea efectuării de către el însuși a urmăririi penale împotriva persoanei menționate. Cu condiția să fi informat în mod corespunzător statul membru a cărui cetățenie o are aceeași persoană cu privire la existența unei cereri de extrădare, cu privire la ansamblul elementelor de drept și de fapt comunicate de statul terț solicitant în cadrul acestei cereri, precum și cu privire la orice schimbare a situației în care se află persoana urmărită relevantă în vederea unei eventuale emiteri împotriva acesteia a unui mandat european de arestare, statul membru solicitat poate extrăda această persoană fără să fie obligat să aștepte ca statul membru a cărui cetățenie o are să renunțe, printr-o decizie oficială, la emiterea unui astfel de mandat de arestare, care se referă cel puțin la aceleași fapte precum cele vizate în cererea de extrădare, atunci când acest din urmă stat membru se abține de la efectuarea unei astfel de emiteri într-un termen rezonabil care i-a fost acordat în acest scop de către statul membru solicitat, ținând seama de ansamblul împrejurărilor cauzei.

                  3)

                  Articolele 18 și 21 TFUE trebuie interpretate în sensul că statul membru sesizat de către un stat terț cu o cerere de extrădare în vederea urmăririi penale a unui cetățean al Uniunii, resortisant al unui alt stat membru, nu este obligat să refuze extrădarea și să efectueze el însuși urmărirea penală atunci când dreptul său național îi permite acest lucru.

         (1)  JO C 288, 26.8.2019.


title: Cauza C-404/19 P: Hotărârea Curții (Camera a patra) din 17 decembrie 2020 – Republica Franceză/Comisia Europeană [Recurs – Fondul european de garantare agricolă (FEGA) și Fondul european agricol pentru dezvoltare rurală (FEADR) – Decizia de punere în aplicare (UE) 2017/2014 – Cheltuieli excluse de la finanțarea de către Uniunea Europeană – Cheltuieli efectuate de Republica Franceză – Corecție forfetară la rata de 100 % – Proporționalitate – Orientările Comisiei Europene privind calcularea corecțiilor financiare în cadrul procedurilor de verificare a conformității și de verificare financiară a conturilor]

text:
               15.2.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 53/10

      Hotărârea Curții (Camera a patra) din 17 decembrie 2020 – Republica Franceză/Comisia Europeană
      (Cauza C-404/19 P) (1)

      (Recurs - Fondul european de garantare agricolă (FEGA) și Fondul european agricol pentru dezvoltare rurală (FEADR) - Decizia de punere în aplicare (UE) 2017/2014 - Cheltuieli excluse de la finanțarea de către Uniunea Europeană - Cheltuieli efectuate de Republica Franceză - Corecție forfetară la rata de 100 % - Proporționalitate - Orientările Comisiei Europene privind calcularea corecțiilor financiare în cadrul procedurilor de verificare a conformității și de verificare financiară a conturilor)
      (2021/C 53/11)
      Limba de procedură: franceză

         Părțile

         Recurentă: Republica Franceză (reprezentanți: A.-L. Desjonquères, C. Mosser și D. Colas, agenți)

         Cealaltă parte din procedură: Comisia Europeană (reprezentanți: X. Lewis, A. Sauka și J. Aquilina, agenți)

         Dispozitivul

                  1)

                  Anulează Hotărârea Tribunalului Uniunii Europene din 12 martie 2019, Franța/Comisia (T-26/18, nepublicată, EU:T:2019:153), în măsura în care, pe de o parte, Tribunalul a respins acțiunea Republicii Franceze cu privire la Decizia de punere în aplicare (UE) 2017/2014 a Comisiei din 8 noiembrie 2017 de excludere de la finanțarea de către Uniunea Europeană a anumitor cheltuieli efectuate de statele membre în cadrul Fondului european de garantare agricolă (FEGA) și al Fondului european agricol pentru dezvoltare rurală (FEADR), întrucât prin aceasta, în motivul intitulat „Sistem de control cu deficiențe grave, Corsica”, s-au impus statului membru respectiv corecții forfetare la o rată de 100 % aplicate ajutoarelor directe pe suprafață acordate în Corsica Superioară pentru anii de cerere 2013 și 2014, ca urmare a deficiențelor din sistemul de control al ajutoarelor pe suprafață în Corsica Superioară, și, pe de altă parte, s-a pronunțat cu privire la cheltuielile de judecată.

                  2)

                  Anulează Decizia de punere în aplicare 2017/2014 în măsura în care prin aceasta, în motivul intitulat „Sistem de control cu deficiențe grave, Corsica”, se impun Republicii Franceze corecțiile forfetare la o rată de 100 % aplicate ajutoarelor directe pe suprafață acordate în Corsica Superioară pentru anii de cerere 2013 și 2014, ca urmare a deficiențelor în sistemul de control al ajutoarelor pe suprafață în Corsica Superioară.

                  3)

                  Comisia Europeană suportă, pe lângă propriile cheltuieli de judecată efectuate în procedura de recurs și un sfert din cele efectuate în primă instanță, cheltuielile de judecată efectuate de Republica Franceză în procedura de recurs și un sfert din cheltuielile de judecată efectuate de acest stat membru în primă instanță.

                  4)

                  Republica Franceză suportă, pe lângă trei sferturi din propriile cheltuieli de judecată aferente procedurii în primă instanță, trei sferturi din cheltuielile de judecată efectuate de Comisie aferente aceleiași proceduri.

         (1)  JO C 238, 15.7.2019.


title: Cauzele conexate C-431/19 P și C-432/19 P: Hotărârea Curții (Camera a zecea) din 17 decembrie 2020 – Inpost Paczkomaty sp. z o.o. (C-431/19 P), Inpost S.A (C-432/19 P)/Comisia Europeană, Republica Polonă [Recurs – Ajutoare de stat – Articolul 106 alineatul (2) TFUE – Servicii de interes economic general (SIEG) – Cadrul Uniunii Europene – Aplicare în cazul ajutoarelor de stat sub formă de compensații pentru obligația de serviciu public – Sectorul poștal – Directiva 97/67/CE – Articolul 7 – Compensarea costului net rezultat din obligațiile de serviciu universal – Decizie prin care ajutorul este declarat compatibil cu piața internă]

text:
               15.2.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 53/11

      Hotărârea Curții (Camera a zecea) din 17 decembrie 2020 – Inpost Paczkomaty sp. z o.o. (C-431/19 P), Inpost S.A (C-432/19 P)/Comisia Europeană, Republica Polonă
      (Cauzele conexate C-431/19 P și C-432/19 P) (1)

      (Recurs - Ajutoare de stat - Articolul 106 alineatul (2) TFUE - Servicii de interes economic general (SIEG) - Cadrul Uniunii Europene - Aplicare în cazul ajutoarelor de stat sub formă de compensații pentru obligația de serviciu public - Sectorul poștal - Directiva 97/67/CE - Articolul 7 - Compensarea costului net rezultat din obligațiile de serviciu universal - Decizie prin care ajutorul este declarat compatibil cu piața internă)
      (2021/C 53/12)
      Limba de procedură: polona

         Părțile

         Recurentă: Inpost Paczkomaty sp. z o.o. (reprezentant: M. Doktór, radca prawny), (C-431/19 P), Inpost S.A. (reprezentant: W. Knopkiewicz, radca prawny) (C-432/19 P)

         Celelalte părți din procedură: Comisia Europeană (reprezentanți: D. Recchia, K. Blanck și K. Herrmann, agenți), Republica Polonă (reprezentant: B. Majczyna, agent)

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge recursurile.

                  2)

                  Obligă Inpost Paczkomaty sp. z o.o. și Inpost S.A. la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 328, 30.9.2019.


title: Cauza C-449/19: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 17 decembrie 2020 (cerere de decizie preliminară formulată de Finanzgericht Baden-Württemberg – Germania) – WEG Tevesstraße/Finanzamt Villingen-Schwenningen [Trimitere preliminară – Fiscalitate – Taxa pe valoarea adăugată (TVA) – Directiva 2006/112/CE – Scutire în favoarea leasingului și a închirierii de bunuri imobile – Reglementare națională care scutește de TVA furnizarea căldurii de către o asociație de proprietari de locuințe proprietarilor care fac parte din această asociație]

text:
               15.2.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 53/11

      Hotărârea Curții (Camera a treia) din 17 decembrie 2020 (cerere de decizie preliminară formulată de Finanzgericht Baden-Württemberg – Germania) – WEG Tevesstraße/Finanzamt Villingen-Schwenningen
      (Cauza C-449/19) (1)

      (Trimitere preliminară - Fiscalitate - Taxa pe valoarea adăugată (TVA) - Directiva 2006/112/CE - Scutire în favoarea leasingului și a închirierii de bunuri imobile - Reglementare națională care scutește de TVA furnizarea căldurii de către o asociație de proprietari de locuințe proprietarilor care fac parte din această asociație)
      (2021/C 53/13)
      Limba de procedură: germana

         Instanța de trimitere

      Finanzgericht Baden-Württemberg

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: WEG Tevesstraße

         Pârâtă: Finanzamt Villingen-Schwenningen

         Dispozitivul

      Articolul 135 alineatul (1) litera (l) din Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată, astfel cum a fost modificată prin Directiva 2009/162/UE a Consiliului din 22 decembrie 2009, trebuie să fie interpretat în sensul că se opune unei reglementări naționale care scutește de taxa pe valoarea adăugată furnizarea căldurii de către o asociație de proprietari de locuințe proprietarilor care fac parte din această asociație.

         (1)  JO C 348, 14.10.2019.


title: Cauzele conexate C-475/19 P și C-688/19 P: Hotărârea Curții (Camera întâi) din 17 decembrie 2020 – Republica Federală Germania/Comisia Europeană, Republica Finlanda [Recurs – Apropierea legislațiilor – Regulamentul (UE) nr. 305/2011 – Condiții armonizate pentru comercializarea produselor pentru construcții – Standarde și reglementări tehnice armonizate – Standardele armonizate EN 14342:2013, EN 14904:2006, EN 13341:2005 + A1:2011 și EN 12285-2:2005 – Acțiune în anulare]

text:
               15.2.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 53/12

      Hotărârea Curții (Camera întâi) din 17 decembrie 2020 – Republica Federală Germania/Comisia Europeană, Republica Finlanda
      (Cauzele conexate C-475/19 P și C-688/19 P) (1)

      (Recurs - Apropierea legislațiilor - Regulamentul (UE) nr. 305/2011 - Condiții armonizate pentru comercializarea produselor pentru construcții - Standarde și reglementări tehnice armonizate - Standardele armonizate EN 14342:2013, EN 14904:2006, EN 13341:2005 + A1:2011 și EN 12285-2:2005 - Acțiune în anulare)
      (2021/C 53/14)
      Limba de procedură: germana

         Părțile

         Recurentă: Republica Federală Germania (reprezentanți: J. Möller și R. Kanitz, agenți, asistați de M. Kottmann, M. Winkelmüller și F. van Schewick, Rechtsanwälte)

         Celelalte părți din procedură: Comisia Europeană (reprezentanți: C. Hermes, M. Huttunen și A. Sipos, agenți), Republica Finlanda (reprezentanți: S. Hartikainen și A. Laine, agenți)

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge recursurile.

                  2)

                  Republica Federală Germania suportă, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, cheltuielile de judecată efectuate de Comisia Europeană în cadrul prezentelor recursuri și al procedurilor în fața Tribunalului Uniunii Europene.

                  3)

                  Republica Finlanda suportă propriile cheltuieli de judecată.

         (1)  JO C 270, 12.8.2019.

         JO C 372, 4.11.2019.


title: Cauza C-490/19: Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 17 decembrie 2020 (cerere de decizie preliminară formulată de Cour de cassation – Franța) – Syndicat interprofessionnel de défense du fromage Morbier/Société Fromagère du Livradois SAS [Trimitere preliminară – Agricultură – Protecția indicațiilor geografice și a denumirilor de origine ale produselor agricole și alimentare – Regulamentul (CE) nr. 510/2006 – Regulamentul (UE) nr. 1151/2012 – Articolul 13 alineatul (1) litera (d) – Practică care ar putea induce în eroare consumatorul cu privire la adevărata origine a produsului – Reproducerea formei sau a aspectului ce caracterizează un produs a cărui denumire este protejată – Denumirea de origine protejată (DOP) „Morbier”]

text:
               15.2.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 53/13

      Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 17 decembrie 2020 (cerere de decizie preliminară formulată de Cour de cassation – Franța) – Syndicat interprofessionnel de défense du fromage Morbier/Société Fromagère du Livradois SAS
      (Cauza C-490/19) (1)

      (Trimitere preliminară - Agricultură - Protecția indicațiilor geografice și a denumirilor de origine ale produselor agricole și alimentare - Regulamentul (CE) nr. 510/2006 - Regulamentul (UE) nr. 1151/2012 - Articolul 13 alineatul (1) litera (d) - Practică care ar putea induce în eroare consumatorul cu privire la adevărata origine a produsului - Reproducerea formei sau a aspectului ce caracterizează un produs a cărui denumire este protejată - Denumirea de origine protejată (DOP) „Morbier”)
      (2021/C 53/15)
      Limba de procedură: franceza

         Instanța de trimitere

      Cour de cassation

         Părțile din procedura principală

         Reclamant: Syndicat interprofessionnel de défense du fromage Morbier

         Pârâtă: Société Fromagère du Livradois SAS

         Dispozitivul

      Articolele 13 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 510/2006 al Consiliului din 20 martie 2006 privind protecția indicațiilor geografice și a denumirilor de origine ale produselor agricole și alimentare și, respectiv, Regulamentul (UE) nr. 1151/2012 al Parlamentului European și al Consiliului din 21 noiembrie 2012 privind sistemele din domeniul calității produselor agricole și alimentare trebuie interpretate în sensul că nu interzic numai utilizarea de către un terț a denumirii înregistrate.
      Articolele 13 alineatul (1) litera (d) din Regulamentele nr. 510/2006 și, respectiv, nr. 1151/2012 trebuie interpretate în sensul că interzic reproducerea formei sau a aspectului ce caracterizează un produs acoperit de o denumire înregistrată atunci când această reproducere poate determina consumatorul să creadă că produsul în cauză este acoperit de această denumire înregistrată. Este necesar să se aprecieze dacă respectiva reproducere poate induce în eroare consumatorul european, normal informat și suficient de atent și de avizat, ținând seama de toți factorii pertinenți în speță.

         (1)  JO C 288, 26.8.2019.


title: Cauza C-735/19: Hotărârea Curții (Camera a patra) din 10 decembrie 2020 (cerere de decizie preliminară formulată de Augstākā tiesa (Senāts) – Letonia) – Euromin Holdings (Cyprus) Limited [Trimitere preliminară – Dreptul societăților comerciale – Directiva 2004/25/CE – Ofertă publică de cumpărare – Articolul 5 alineatul (4) primul și al doilea paragraf – Protecția acționarilor minoritari – Ofertă obligatorie de cumpărare – Metoda de calcul al valorii acțiunilor pentru stabilirea prețului echitabil – Competență de modificare a prețului echitabil – Excepții de la modul de calcul standard în circumstanțe și în conformitate cu criterii clar determinate – Răspunderea statului membru în cauză – Prejudiciu suferit de ofertant ca urmare a unei oferte de preț prea ridicate]

text:
               15.2.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 53/13

      Hotărârea Curții (Camera a patra) din 10 decembrie 2020 (cerere de decizie preliminară formulată de Augstākā tiesa (Senāts) – Letonia) – Euromin Holdings (Cyprus) Limited
      (Cauza C-735/19) (1)

      (Trimitere preliminară - Dreptul societăților comerciale - Directiva 2004/25/CE - Ofertă publică de cumpărare - Articolul 5 alineatul (4) primul și al doilea paragraf - Protecția acționarilor minoritari - Ofertă obligatorie de cumpărare - Metoda de calcul al valorii acțiunilor pentru stabilirea prețului echitabil - Competență de modificare a prețului echitabil - Excepții de la modul de calcul standard în circumstanțe și în conformitate cu criterii clar determinate - Răspunderea statului membru în cauză - Prejudiciu suferit de ofertant ca urmare a unei oferte de preț prea ridicate)
      (2021/C 53/16)
      Limba de procedură: letona

         Instanța de trimitere

      Augstākā tiesa (Senāts)

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: Euromin Holdings (Cyprus) Limited

         Cu participarea: Finanšu un kapitāla tirgus komisija

         Dispozitivul

                  1)

                  Articolul 5 alineatul (4) din Directiva 2004/25/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 21 aprilie 2004 privind ofertele publice de cumpărare trebuie interpretat în sensul că nu se opune unei reglementări naționale care prevede trei metode pentru a stabili prețul echitabil la care ofertantul trebuie să răscumpere acțiunile unei societăți, dintre care o metodă care rezultă din punerea în aplicare a articolului 5 alineatul (4) primul paragraf din această directivă, și care impune să se rețină întotdeauna metoda care conduce la prețul cel mai ridicat, cu condiția ca metodele de stabilire a prețului echitabil, altele decât cea care rezultă din punerea în aplicare a acestui articol 5 alineatul (4) primul paragraf, să fie aplicate de autoritatea de control cu respectarea principiilor generale enunțate la articolul 3 alineatul (1) din directiva menționată, precum și în circumstanțe și în conformitate cu criterii determinate de un cadru legal clar, precis și transparent.

                  2)

                  Articolul 5 alineatul (4) al doilea paragraf din Directiva 2004/25 trebuie interpretat în sensul că se opune unei reglementări naționale care prevede că, în scopul unei oferte publice de cumpărare, valoarea acțiunii este obținută prin împărțirea activelor nete ale societății țintă, inclusiv participația unui acționar minoritar, care, în consecință, nu controlează, la numărul de acțiuni emise, cu excepția cazului în care este vorba despre o metodă de stabilire a prețului acțiunii întemeiată pe un criteriu obiectiv de evaluare utilizat în general în analiza financiară și care poate fi considerat ca fiind „clar determinat”, în sensul acestei dispoziții, aspect a cărui verificare revine instanței de trimitere.

                  3)

                  Directiva 2004/25 trebuie interpretată în sensul că conferă, în cadrul procedurii de ofertă publică de cumpărare, drepturi ofertantului, care pot fi puse în aplicare în cadrul unei acțiuni în răspunderea statului.

                  4)

                  Dreptul Uniunii trebuie interpretat în sensul că se opune unei reglementări naționale care prevede că, într-un caz în care răspunderea unui stat membru este angajată pentru prejudicii cauzate ca urmare a unei încălcări a unei norme de drept al Uniunii printr-o decizie a unei autorități administrative a acestui stat, repararea prejudiciului material care rezultă din aceasta poate fi limitată la 50 % din cuantumul acestui prejudiciu.

         (1)  JO C 413, 9.12.2019.


title: Avizul C-1/20: Cerere de aviz prezentată de Regatul Belgiei în temeiul articolului 218 alineatul (11) TFUE

text:
               15.2.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 53/15

      Cerere de aviz prezentată de Regatul Belgiei în temeiul articolului 218 alineatul (11) TFUE
      (Avizul C-1/20)
      (2021/C 53/18)
      Limba de procedură: toate limbile oficiale

         Solicitant

      Regatul Belgiei (reprezentanți: C. Pochet, J.-C. Halleux, M. Van Regemorter, S. Baeyens, agenți)

         Întrebarea adresată Curții

      Proiectul de tratat modernizat privind Carta energiei este compatibil cu tratatele, în special cu articolul 19 TUE și cu articolul 344 TFUE:

                  —

                  în ceea ce privește articolul 26 din acordul menționat, dacă acest articol poate fi interpretat în sensul că permite aplicarea în interiorul Uniunii Europene a mecanismului de soluționare a litigiilor?

                  —

                  în condițiile în care, dacă articolul 26 din acordul menționat ar fi interpretat în sensul că permite aplicarea în interiorul Uniunii Europene a mecanismului de soluționare a litigiilor, acest acord nu prevede o normă specifică expresă sau o clauză de deconectare explicită, în special în cadrul definițiilor investiției și investitorului de la articolul 1 din acordul preconizat, care să prevadă inaplicabilitatea mecanismului general al acestui articol 26 între statele membre?


title: Cauza C-387/20: Cerere de decizie preliminară introdusă de Notariusz w Krapkowicach Justyna Gawlica – Krapkowice (Polonia) la 12 august 2020 – OKR

text:
               15.2.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 53/15

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Notariusz w Krapkowicach Justyna Gawlica – Krapkowice (Polonia) la 12 august 2020 – OKR
      (Cauza C-387/20)
      (2021/C 53/19)
      Limba de procedură: polona

         Instanța de trimitere

      Notariusz w Krapkowicach Justyna Gawlica – Krapkowice

         Partea din litigiul principal

      OKR

         Întrebările preliminare

                  1)

                  Articolul 22 din Regulamentul (UE) nr. 650/2012 al Parlamentului European și al Consiliului din 4 iulie 2012 privind competența, legea aplicabilă, recunoașterea și executarea hotărârilor judecătorești și acceptarea și executarea actelor autentice în materie de succesiuni și privind crearea unui certificat european de moștenitor (1) trebuie interpretat în sensul că o persoană care nu este cetățean al Uniunii Europene are și ea dreptul să aleagă, ca lege care guvernează succesiunea sa în ansamblu, legea statului a cărui cetățenie o deține?

                  2)

                  Articolul 75 coroborat cu articolul 22 din Regulamentul nr. 650/2012 menționat trebuie interpretat în sensul că, în cazul în care un acord bilateral între un stat membru și o țară terță nu reglementează alegerea legii în materie de succesiuni, dar determină această lege, un cetățean al țării terțe respective rezident în statul membru parte la acordul bilateral menționat poate să aleagă legea aplicabilă?
                  și, în special,

                              —

                              un acord bilateral cu o țară terță trebuie să excludă în mod expres posibilitatea alegerii unei anumite legi aplicabile, iar nu să se limiteze la a reglementa statutul succesoral cu ajutorul unor factori de legătură obiectivi pentru a se putea considera că dispozițiile acestuia au prioritate față de articolul 22 din Regulamentul nr. 650/2012?

                              —

                              libertatea de a alege legea care guvernează succesiunea și, prin urmare, de a determina o singură lege aplicabilă – cel puțin în domeniul stabilit de legiuitorul Uniunii la articolul 22 din Regulamentul nr. 650/2012 – face parte dintre principiile fundamentale ale cooperării judiciare în materie civilă și comercială în cadrul Uniunii Europene, care nu pot fi încălcate nici în cazul aplicării unor acorduri bilaterale cu țări terțe care au prioritate față de Regulamentul nr. 650/2012?

         (1)  JO 2012, L 201, p. 107.


title: Cauza C-532/20: Cerere de decizie preliminară introdusă de Curtea de Apel Bucureşti (România) la data de 20 octombrie 2020 – Alstom Transport SA / Compania Naţională de Căi Ferate CFR SA, Strabag AG – Sucursala Bucureşti, Swietelsky AG Linz – Sucursala Bucureşti

text:
               15.2.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 53/17

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Curtea de Apel Bucureşti (România) la data de 20 octombrie 2020 – Alstom Transport SA / Compania Naţională de Căi Ferate CFR SA, Strabag AG – Sucursala Bucureşti, Swietelsky AG Linz – Sucursala Bucureşti
      (Cauza C-532/20)
      (2021/C 53/21)
      Limba de procedură: română

         Instanţa de trimitere

      Curtea de Apel Bucureşti

         Părţile din acţiunea principală

         Recurentă: Alstom Transport SA

         Intimate: Compania Naţională de Căi Ferate CFR SA, Strabag AG – Sucursala Bucureşti, Swietelsky AG Linz – Sucursala Bucureşti

         Întrebarea preliminară

      Articolul 1 alineatul (1) paragraful 3, articolul 1 alineatul (3) și articolul 2c din Directiva 92/13/CEE Consiliului din 25 februarie 1992 privind coordonarea actelor cu putere de lege și actelor administrative referitoare la aplicarea normelor comunitare cu privire la procedurile de achiziții publice ale entităților care desfășoară activități în sectoarele apei, energiei, transporturilor și telecomunicațiilor (1) trebuie interpretate în sensul că termenul de exercitare a căii de atac formulate de ofertantul desemnat câștigător în cadrul procedurii de atribuire împotriva deciziei autorității contractante de declarare ca admisibilă a ofertei depuse de ofertantul situat pe un loc inferior în clasamentul procedurii trebuie calculat prin raportare la data la care se naște interesul ofertantului desemnat câștigător, ca urmare a formulării de către ofertantul necâștigător a unei căi de atac împotriva rezultatului procedurii de atribuire[?]

         (1)  JO 1992 L 76, p. 14, Ediţie specială 06/vol. 2, p. 43.


title: Cauza C-582/20: Cerere de decizie preliminară introdusă de Înalta Curte de Casaţie şi Justiţie (România) la data de 5 noiembrie 2020 – SC Cridar Cons SRL / Administraţia Judeţeană a Finanţelor Publice Cluj, Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Cluj-Napoca

text:
               15.2.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 53/18

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Înalta Curte de Casaţie şi Justiţie (România) la data de 5 noiembrie 2020 – SC Cridar Cons SRL / Administraţia Judeţeană a Finanţelor Publice Cluj, Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Cluj-Napoca
      (Cauza C-582/20)
      (2021/C 53/23)
      Limba de procedură: română

         Instanţa de trimitere

      Înalta Curte de Casaţie şi Justiţie

         Părţile din acţiunea principală

         Recurentă: SC Cridar Cons SRL

         Intimate: Administraţia Judeţeană a Finanţelor Publice Cluj, Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Cluj-Napoca

         Întrebările preliminare

                  1)

                  Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată (1) și articolul 47 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene se interpretează în sensul că se opun unei legislații naționale care permite organelor fiscale ca, după ce au emis o decizie de impunere prin care au refuzat recunoașterea dreptului de deducere a TVA plătite în amonte, să suspende soluționarea contestației administrative până la soluționarea unui dosar penal care ar putea furniza elemente obiective suplimentare referitoare la implicarea persoanei impozabile în frauda fiscală?

                  2)

                  Răspunsul Curții de Justiție a Uniunii Europene la întrebarea anterioară ar putea fi diferit dacă, pe parcursul suspendării soluționării contestației administrative, persoana impozabilă ar beneficia de măsuri provizorii apte să suspende efectele refuzului dreptului de deducere a TVA?

         (1)  JO 2006 L 347, p. l, Ediție specială, 09/vol. 3, p. 7.


title: Cauza C-585/20: Cerere de decizie preliminară introdusă de Juzgado de lo Contencioso-Administrativo n° 2 de Valladolid (Spania) la 5 noiembrie 2020 – BFF Finance Iberia S.A.U./Gerencia Regional de Salud de la Junta de Castilla y León

text:
               15.2.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 53/19

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Juzgado de lo Contencioso-Administrativo no 2 de Valladolid (Spania) la 5 noiembrie 2020 – BFF Finance Iberia S.A.U./Gerencia Regional de Salud de la Junta de Castilla y León
      (Cauza C-585/20)
      (2021/C 53/24)
      Limba de procedură: spaniola

         Instanța de trimitere

      Juzgado de lo Contencioso-Administrativo no 2 de Valladolid

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: BFF Finance Iberia S.A.U.

         Pârâtă: Gerencia Regional de Salud de la Junta de Castilla y León

         Întrebările preliminare

      Având în vedere dispozițiile articolului 4 alineatul (1), ale articolului 6 și ale articolului 7 alineatele (2) și (3) din Directiva 2011/7/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 16 februarie 2011 privind combaterea întârzierii în efectuarea plăților în tranzacțiile comerciale (1):

                  1)

                  Articolul 6 din directivă trebuie interpretat în sensul că, în orice caz, cei 40 de euro sunt datorați pentru fiecare factură numai în cazul în care creditorul a individualizat facturile în cererile sale formulate pe cale administrativă și în contencios administrativ sau cei 40 de euro sunt datorați, în orice caz, pentru fiecare factură chiar dacă s-au formulat cereri comune și generice?

                  2)

                  Cum trebuie interpretat articolul 198 alineatul 4 din Legea 9/2017, care stabilește un termen de plată de 60 de zile în toate cazurile și pentru toate contractele, prevăzând un termen inițial de 30 de zile pentru aprobare și alte 30 de zile suplimentare pentru plată, în condițiile în care [considerentul] (23) al directivei enunță următoarele:
                  „Termenele de plată lungi și efectuarea cu întârziere a plăților de către autoritățile publice pentru bunuri și servicii generează costuri nejustificate pentru întreprinderi. Prin urmare, ar trebui să se prevadă norme specifice în ceea ce privește tranzacțiile comerciale pentru furnizarea de bunuri sau servicii de către întreprinderi către autoritățile publice, norme care să stabilească, în special, termene de plată care să nu depășească în mod normal 30 de zile calendaristice, în afara cazului în care contractul prevede în mod expres dispoziții contrare, care trebuie să fie justificate în mod obiectiv de natura sau caracteristicile specifice ale contractului, dar care să nu depășească, în orice caz, 60 de zile calendaristice
                     ” [?]

                  3)

                  Cum trebuie interpretat articolul 2 din directivă? Interpretarea directivei permite să se considere că în baza de calcul a dobânzilor de întârziere pe care aceeași directivă le recunoaște este inclus TVA-ul aferent prestației efectuate și al cărui cuantum este inclus în factură? Sau este necesar să se distingă și să se determine momentul la care contractantul efectuează plata taxei către administrația fiscală?

         (1)  JO 2011, L 48, p. 1


title: Cauza C-588/20: Cerere de decizie preliminară introdusă de Landgericht Hannover (Germania) la 10 noiembrie 2020 – Landkreis Northeim/Daimler AG

text:
               15.2.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 53/20

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Landgericht Hannover (Germania) la 10 noiembrie 2020 – Landkreis Northeim/Daimler AG
      (Cauza C-588/20)
      (2021/C 53/25)
      Limba de procedură: germana

         Instanța de trimitere

      Landgericht Hannover

         Părțile din procedura principală

         Reclamant: Landkreis Northeim

         Pârâtă: Daimler AG

         Cu participarea: Iveco Magirus AG, MAN SE, MAN Truck & Bus SE, MAN Truck & Bus Deutschland GmbH

         Întrebarea preliminară

      Decizia Comisiei Comunităților Europene din 19 iulie 2016 – C(2016) 4673 final (1) – referitoare la o procedură inițiată în temeiul articolului 101 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene și al articolului 53 din Acordul privind SEE (Cazul AT.39824 – Camioane) trebuie să fie interpretată în sensul că constatările acestei decizii a Comisiei vizează de asemenea autovehiculele speciale, în special autovehiculele pentru colectarea deșeurilor?

         (1)  Notificată cu numărul C(2016) 4673 final, rezumat în JO 2017, C 108, p. 6.


title: Cauza C-608/20: Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italia) la 17 noiembrie 2020 – Interporto di Trieste SpA/Ministero dello Sviluppo Economico, Gestore dei Servizi Energetici SpA – GSE

text:
               15.2.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 53/20

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italia) la 17 noiembrie 2020 – Interporto di Trieste SpA/Ministero dello Sviluppo Economico, Gestore dei Servizi Energetici SpA – GSE
      (Cauza C-608/20)
      (2021/C 53/26)
      Limba de procedură: italiana

         Instanța de trimitere

      Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: Interporto di Trieste SpA

         Pârâți: Ministero dello Sviluppo Economico, Gestore dei Servizi Energetici SpA – GSE

         Întrebările preliminare

                  1)

                  Dreptul Uniunii Europene se opune aplicării unei dispoziții naționale precum cea prevăzută la articolul 26 alineatele 2 și 3 din Decretul-lege nr. 91/2014, aprobat prin Legea 116/2014, care reduce sau întârzie în mod semnificativ plata stimulentelor deja acordate prin lege și stabilite în temeiul unor convenții speciale încheiate de producătorii de energie electrică produsă prin conversie fotovoltaică cu Gestore dei servizi energetici s.p.a., societate publică având această misiune?

                  2)

                  În special, această dispoziție națională este compatibilă cu principiile generale ale dreptului Uniunii Europene privind încrederea legitimă, securitatea juridică, cooperarea loială și efectul util, cu articolele 16 și 17 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, cu Directiva 2009/28/CE (1) și cu reglementarea privind schemele de sprijin prevăzută de aceasta, precum și cu articolul 216 alineatul (2) TFUE, în special în raport cu Tratatul privind Carta europeană a energiei?

         (1)  Directiva 2009/28/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 23 aprilie 2009 privind promovarea utilizării energiei din surse regenerabile, de modificare și ulterior de abrogare a Directivelor 2001/77/CE și 2003/30/CE (JO 2009, L 140, p. 16).


title: Cauza C-609/20: Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italia) la 17 noiembrie 2020 – Soelia SpA/Ministero dello Sviluppo Economico, Gestore dei Servizi Energetici SpA – GSE

text:
               15.2.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 53/21

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italia) la 17 noiembrie 2020 – Soelia SpA/Ministero dello Sviluppo Economico, Gestore dei Servizi Energetici SpA – GSE
      (Cauza C-609/20)
      (2021/C 53/27)
      Limba de procedură: italiana

         Instanța de trimitere

      Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: Soelia SpA

         Pârâți: Ministero dello Sviluppo Economico, Gestore dei Servizi Energetici SpA – GSE

         Întrebările preliminare

                  1)

                  Dreptul Uniunii Europene se opune aplicării unei dispoziții naționale precum cea prevăzută la articolul 26 alineatele 2 și 3 din Decretul-lege nr. 91/2014, aprobat prin Legea 116/2014, care reduce sau întârzie în mod semnificativ plata stimulentelor deja acordate prin lege și stabilite în temeiul unor convenții speciale încheiate de producătorii de energie electrică produsă prin conversie fotovoltaică cu Gestore dei servizi energetici s.p.a., societate publică având această misiune?

                  2)

                  În special, această dispoziție națională este compatibilă cu principiile generale ale dreptului Uniunii Europene privind încrederea legitimă, securitatea juridică, cooperarea loială și efectul util, cu articolele 16 și 17 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, cu Directiva 2009/28/CE (1) și cu reglementarea privind schemele de sprijin prevăzută de aceasta, precum și cu articolul 216 alineatul (2) TFUE, în special în raport cu Tratatul privind Carta europeană a energiei?

         (1)  Directiva 2009/28/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 23 aprilie 2009 privind promovarea utilizării energiei din surse regenerabile, de modificare și ulterior de abrogare a Directivelor 2001/77/CE și 2003/30/CE (JO 2009, L 140, p. 16).


title: Cauza C-610/20: Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italia) la 17 noiembrie 2020 – Cosilt – Consorzio per lo sviluppo economico locale di Tolmezzo/Ministero dello Sviluppo Economico, Gestore dei Servizi Energetici SpA – GSE

text:
               15.2.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 53/22

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italia) la 17 noiembrie 2020 – Cosilt – Consorzio per lo sviluppo economico locale di Tolmezzo/Ministero dello Sviluppo Economico, Gestore dei Servizi Energetici SpA – GSE
      (Cauza C-610/20)
      (2021/C 53/28)
      Limba de procedură: italiana

         Instanța de trimitere

      Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

         Părțile din procedura principală

         Reclamant: Cosilt – Consorzio per lo sviluppo economico locale di Tolmezzo

         Pârâți: Ministero dello Sviluppo Economico, Gestore dei Servizi Energetici SpA – GSE

         Întrebările preliminare

                  1)

                  Dreptul Uniunii Europene se opune aplicării unei dispoziții naționale precum cea prevăzută la articolul 26 alineatele 2 și 3 din Decretul-lege nr. 91/2014, aprobat prin Legea 116/2014, care reduce sau întârzie în mod semnificativ plata stimulentelor deja acordate prin lege și stabilite în temeiul unor convenții speciale încheiate de producătorii de energie electrică produsă prin conversie fotovoltaică cu Gestore dei servizi energetici s.p.a., societate publică având această misiune?

                  2)

                  În special, această dispoziție națională este compatibilă cu principiile generale ale dreptului Uniunii Europene privind încrederea legitimă, securitatea juridică, cooperarea loială și efectul util, cu articolele 16 și 17 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, cu Directiva 2009/28/CE (1) și cu reglementarea privind schemele de sprijin prevăzută de aceasta, precum și cu articolul 216 alineatul (2) TFUE, în special în raport cu Tratatul privind Carta europeană a energiei?

         (1)  Directiva 2009/28/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 23 aprilie 2009 privind promovarea utilizării energiei din surse regenerabile, de modificare și ulterior de abrogare a Directivelor 2001/77/CE și 2003/30/CE (JO 2009, L 140, p. 16).


title: Cauza C-611/20: Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italia) la 17 noiembrie 2020 – Cosilt – Consorzio per lo sviluppo economico locale di Tolmezzo/Ministero dello Sviluppo Economico, Gestore dei Servizi Energetici SpA – GSE

text:
               15.2.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 53/22

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italia) la 17 noiembrie 2020 – Cosilt – Consorzio per lo sviluppo economico locale di Tolmezzo/Ministero dello Sviluppo Economico, Gestore dei Servizi Energetici SpA – GSE
      (Cauza C-611/20)
      (2021/C 53/29)
      Limba de procedură: italiana

         Instanța de trimitere

      Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

         Părțile din procedura principală

         Reclamant: Cosilt – Consorzio per lo sviluppo economico locale di Tolmezzo

         Pârâți: Ministero dello Sviluppo Economico, Gestore dei Servizi Energetici SpA – GSE

         Întrebările preliminare

                  1)

                  Dreptul Uniunii Europene se opune aplicării unei dispoziții naționale precum cea prevăzută la articolul 26 alineatele 2 și 3 din Decretul-lege nr. 91/2014, aprobat prin Legea 116/2014, care reduce sau întârzie în mod semnificativ plata stimulentelor deja acordate prin lege și stabilite în temeiul unor convenții speciale încheiate de producătorii de energie electrică produsă prin conversie fotovoltaică cu Gestore dei servizi energetici s.p.a., societate publică având această misiune?

                  2)

                  În special, această dispoziție națională este compatibilă cu principiile generale ale dreptului Uniunii Europene privind încrederea legitimă, securitatea juridică, cooperarea loială și efectul util, cu articolele 16 și 17 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, cu Directiva 2009/28/CE (1) și cu reglementarea privind schemele de sprijin prevăzută de aceasta, precum și cu articolul 216 alineatul (2) TFUE, în special în raport cu Tratatul privind Carta europeană a energiei?

         (1)  Directiva 2009/28/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 23 aprilie 2009 privind promovarea utilizării energiei din surse regenerabile, de modificare și ulterior de abrogare a Directivelor 2001/77/CE și 2003/30/CE (JO 2009, L 140, p. 16).


title: Cauza C-612/20: Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunalul Cluj (România) la data de 17 noiembrie 2020 – Happy Education SRL / Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Cluj-Napoca, Administraţia Judeţeană a Finanţelor Publice Cluj

text:
               15.2.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 53/23

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunalul Cluj (România) la data de 17 noiembrie 2020 – Happy Education SRL / Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Cluj-Napoca, Administraţia Judeţeană a Finanţelor Publice Cluj
      (Cauza C-612/20)
      (2021/C 53/30)
      Limba de procedură: română

         Instanţa de trimitere

      Tribunalul Cluj

         Părţile din acţiunea principală

         Reclamantă: Happy Education SRL

         Pârâte: Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Cluj-Napoca, Administraţia Judeţeană a Finanţelor Publice Cluj

         Întrebările preliminare

                  1)

                  Articolul 132 alineatul (1) litera (i), articolul 133 și articolul 134 din Directiva 2006/112 a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată (1) trebuie interpretate în sensul că serviciile de educație de tipul celor cuprinse în programul național „Școala după școală” pot fi incluse în noțiunea de „servicii strâns legate de învățământul școlar”, dacă sunt prestate, în condiții precum cele din litigiul principal, de un organism privat, în scopuri comerciale și în afara unui parteneriat încheiat cu o unitate de învățământ?

                  2)

                  În cazul unui răspuns afirmativ la prima întrebare, recunoașterea reclamantei drept „organizație cu scopuri similare”, în sensul articolului 132 alineatul (1) litera (i) din Directiva 2006/112 a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată, poate rezulta din reglementările legislative naționale privind autorizarea activităților identificate prin Codul CAEN 8559 – „Alte forme de învățământ [n.c.a.]” de către Oficiul Național al Registrului Comerțului, precum și prin raportare la caracterul de interes general al activităților educaționale de tipul „școala după școală”, care au ca scop prevenirea abandonului școlar și a părăsirii timpurii a școlii, creșterea performanțelor școlare, învățarea remedială, accelerarea învățării, dezvoltarea personală și integrarea socială?

         (1)  JO 2006 L 347, p. l, Ediție specială, 09/vol. 3, p. 7.


title: Cauza C-637/20: Cerere de decizie preliminară introdusă de Högsta förvaltningsdomstolen (Suedia) la 25 noiembrie 2020 – Skatteverket/DSAB Destination Stockholm AB

text:
               15.2.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 53/24

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Högsta förvaltningsdomstolen (Suedia) la 25 noiembrie 2020 – Skatteverket/DSAB Destination Stockholm AB
      (Cauza C-637/20)
      (2021/C 53/32)
      Limba de procedură: suedeza

         Instanța de trimitere

      Högsta förvaltningsdomstolen

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă-pârâtă: Skatteverket

         Pârâtă-reclamantă: DSAB Destination Stockholm AB

         Întrebarea preliminară

      Articolul 30a din Directiva TVA (1) trebuie să fie interpretat în sensul că un card precum cel în discuție în litigiul principal, care conferă deținătorului său dreptul de a beneficia de diverse servicii într-un anumit loc, pentru o perioadă limitată și în limita unei anumite valori, constituie un cupon valoric și, în aceste împrejurări, un cupon valoric cu utilizări multiple?

         (1)  Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată (JO 2006, L 347, p. 1, Ediție specială, 09/vol. 3, p. 7), astfel cum a fost modificată prin Directiva (UE) 2016/1065 a Consiliului din 27 iunie 2016 de modificare a Directivei 2006/112/CE în ceea ce privește tratamentul aplicat cupoanelor valorice (JO 2016, L 177, p. 9).