title: Cauza T-358/08: Hotărârea Tribunalului din 11 iulie 2013 — Spania/Comisia [ „Fondul de coeziune — Regulamentul (CE) nr. 1164/94 — Proiect de asanare a orașului Zaragoza — Desființarea în parte a sprijinului financiar — Achiziții publice — Noțiunea de lucrare — Articolul 14 alineatele (10) și (13) din Directiva 93/38/CEE — Fracționarea contractelor — Încredere legitimă — Obligația de motivare — Termen de adoptare a unei decizii — Stabilirea corecțiilor financiare — Articolul H alineatul (2) din anexa II la Regulamentul nr. 1164/94 — Proporționalitate — Prescripție” ]

text:
               31.8.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 252/29

         Hotărârea Tribunalului din 11 iulie 2013 — Spania/Comisia
   (Cauza T-358/08) (1)

   (Fondul de coeziune - Regulamentul (CE) nr. 1164/94 - Proiect de asanare a orașului Zaragoza - Desființarea în parte a sprijinului financiar - Achiziții publice - Noțiunea de lucrare - Articolul 14 alineatele (10) și (13) din Directiva 93/38/CEE - Fracționarea contractelor - Încredere legitimă - Obligația de motivare - Termen de adoptare a unei decizii - Stabilirea corecțiilor financiare - Articolul H alineatul (2) din anexa II la Regulamentul nr. 1164/94 - Proporționalitate - Prescripție)
   2013/C 252/45
   Limba de procedură: spaniola

      Părțile

      Reclamant: Regatul Spaniei (reprezentanți: inițial J. Rodríguez Cárcamo, ulterior A. Rubio González, abogados del Estado)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: G. Valero Jordana și A. Steiblytė, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare a Deciziei C(2008) 3249 a Comisiei din 25 iunie 2008 privind reducerea ajutorului acordat în temeiul Fondului de coeziune Regatului Spaniei pentru proiectul nr. 96/11/61/018 — „Saneamiento de Zaragoza” prin Decizia C(96) 2095 a Comisiei din 26 iulie 1996

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Obligă Regatul Spaniei la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 272, 25.10.2008.


title: Cauza C-6/13 P: Ordonanța Curții (Camera a zecea) din 7 noiembrie 2013 — IDT Biologika GmbH/Comisia Europeană (Recurs — Articolul 181 din Regulamentul de procedură al Curții — Contracte de achiziții publice de bunuri — Cerere de oferte privind furnizarea în Serbia a unui vaccin antirabic — Respingerea ofertei — Recurs vădit inadmisibil sau nefondat)

text:
               21.12.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 377/4

         Ordonanța Curții (Camera a zecea) din 7 noiembrie 2013 — IDT Biologika GmbH/Comisia Europeană
   (Cauza C-6/13 P) (1)

   (Recurs - Articolul 181 din Regulamentul de procedură al Curții - Contracte de achiziții publice de bunuri - Cerere de oferte privind furnizarea în Serbia a unui vaccin antirabic - Respingerea ofertei - Recurs vădit inadmisibil sau nefondat)
   2013/C 377/07
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Recurentă: IDT Biologika GmbH (reprezentanți: R. Gross și T. Kroupa, avocați)

      Cealaltă parte din procedură: Comisia Europeană (reprezentanți: F. Erlbacher și T. Scharf, agenți)

      Obiectul

   Recurs formulat împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a doua) din 25 octombrie 2012, IDT Biologika/Comisia (T-503/10), prin care Tribunalul a respins o cerere de anulare a Deciziei Delegației Uniunii Europene în Republica Serbia din 10 august 2010 prin care contractul având referința EuropeAid/129809/C/SUP/RS, referitor la furnizarea unui vaccin antirabic pentru campanii de vaccinare din Serbia, a fost atribuit consorțiului aflat sub conducerea societății Bioveta a.s. și prin care s-a respins oferta reclamantei — Depășirea limitelor care se impun Comisiei în exercitarea puterii sale de apreciere

      Dispozitivul

               1.

               Respinge recursul.

               2.

               Obligă IDT Biologika GmbH la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 108, 13.4.2013.


title: Cauza C-275/15: Cerere de decizie preliminară introdusă de Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) (Regatul Unit) la 8 iunie 2015 – ITV Broadcasting Limited, ITV2 Limited, ITV Digital Channels Limited, Channel Four Television Corp., 4 Ventures Limited, Channel 5 Broadcasting Limited, ITV Studios Limited/TVCatchup Limited, Media Resources Limited, TVCatchup (UK) Limited

text:
               24.8.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 279/21

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) (Regatul Unit) la 8 iunie 2015 – ITV Broadcasting Limited, ITV2 Limited, ITV Digital Channels Limited, Channel Four Television Corp., 4 Ventures Limited, Channel 5 Broadcasting Limited, ITV Studios Limited/TVCatchup Limited, Media Resources Limited, TVCatchup (UK) Limited
   (Cauza C-275/15)
   (2015/C 279/26)
   Limba de procedură: engleza

      Instanța de trimitere

   Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

      Părțile din procedura principală

      Reclamante: ITV Broadcasting Limited, ITV2 Limited, ITV Digital Channels Limited, Channel Four Television Corp., 4 Ventures Limited, Channel 5 Broadcasting Limited, ITV Studios Limited

      Pârâte: TVCatchup Limited, Media Resources Limited, TVCatchup (UK) Limited

      Intervenienți: The Secretary of State for Business, Innovation and Skills, Virgin Media Limited

      Întrebările preliminare

   Cu privire la interpretarea articolului 9 din Directiva 2001/29/CE a Parlamentului European şi a Consiliului din 22 mai 2001 privind armonizarea anumitor aspecte ale dreptului de autor și drepturilor conexe în societatea informațională (1) (denumită în continuare „directiva”), în special a propoziţiei „Prezenta directivă nu aduce atingere dispozițiilor privind în special [...] accesul serviciilor de radiodifuziune sau televiziune la transmisia prin cablu”:

               1)

               Propoziţia citată permite aplicarea în continuare a unei dispoziţii din dreptul naţional al cărei domeniu de aplicare este stabilit în funcţie de noţiunea „cablu” astfel cum este definită de dreptul naţional sau domeniul de aplicare al acestui fragment al articolului 9 este determinat de sensul noţiunii „cablu” care este definit de dreptul Uniunii?

               2)

               Dacă noţiunea „cablu” de la articolul 9 este definită de dreptul Uniunii, care este sensul acesteia? În special:

                           (a)

                           Are un sens specific tehnologic, limitat la reţelele de cablu tradiţionale operate de furnizorii de servicii de cablu convenţionale?

                           (b)

                           Αlternativ, are un sens neutru din punct de vedere tehnologic care include servicii similare din punct de vedere funcţional transmise prin internet?

                           (c)

                           În oricare dintre cazuri, include transmiterea de energie de microunde între puncte terestre fixe?

               3)

               Propoziţia citată se aplică (1) prestărilor care necesită reţele de cablu pentru retransmisia anumitor emisiuni sau (2) prestărilor care permit retransmisia prin cablu a emisiunilor (a) atunci când retransmisiile sunt simultane şi limitate la zone în care emisiunile au fost destinate să fie recepționate şi/sau (b) când retransmisiile sunt ale unor emisiuni de pe canale care sunt supuse anumitor obligaţii de serviciu public?

               4)

               Dacă domeniul de aplicare al noţiunii „cablu” din cadrul articolului 9 este definit de dreptul naţional, dispoziţia din dreptul naţional se aplică sub rezerva principiilor din dreptul Uniunii al proporţionalităţii şi al echilibrului just între drepturile titularilor drepturilor de autor, ale proprietarilor de cablu şi interesul public?

               5)

               Articolul 9 se limitează la dispoziţiile din dreptul naţional aflate în vigoare la data când directiva a fost adoptată, la data când aceasta a intrat în vigoare sau la ultima sa dată de transpunere sau se aplică şi dispoziţiilor ulterioare din dreptul naţional care privesc accesul serviciilor de radiodifuziune sau televiziune la transmisia prin cablu?

      (1)  JO L 167, p. 10, Ediție specială, 17/vol. 1, p. 230.


title: Cauza C-306/11 P: Recurs introdus la 14 iunie 2011 de XXXLutz Marken GmbH împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a șasea) pronunțate la 24 martie 2011 în cauza T-54/09 — XXXLutz Marken GmbH/Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale); cealaltă parte în proces: Natura Selection S.L.

text:
               13.8.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 238/12

         Recurs introdus la 14 iunie 2011 de XXXLutz Marken GmbH împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a șasea) pronunțate la 24 martie 2011 în cauza T-54/09 — XXXLutz Marken GmbH/Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale); cealaltă parte în proces: Natura Selection S.L.
   (Cauza C-306/11 P)
   2011/C 238/17
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Recurentă: XXXLutz Marken GmbH (reprezentant: H. Pannen, avocat)
   Celelalte părți în proces:

               —

               Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale),

               —

               Natura Selection S.L.

      Concluziile recurentei

               —

               Anularea hotărârii atacate;

               —

               trimiterea cauzei spre rejudecare la Tribunal;

               —

               obligarea Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Tribunalul a încălcat articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul privind marca comunitară (1) prin faptul că a constatat o similitudine a semnelor „Linea Natura Natur hat immer Stil” și „natura selection” numai din împrejurarea că ambele semne conțin elementul verbal„natura”. Acest element verbal nu reprezintă însă elementul dominant al mărcii comunitare anterioare.
   În considerațiile sale privind similitudinea semnelor, Tribunalul a recurs la o interpretare juridică eronată a noțiunilor „caracter distinctiv” și „caracter descriptiv”.
   În plus, considerațiile Tribunalului privind similitudinea semnelor sunt contradictorii și, cu privire la acest aspect, nemotivate.
   De asemenea, hotărârea Tribunalului a fost pronunțată pe baza unei situații de fapt denaturate. Spre deosebire de constatările Tribunalului, recurenta a susținut deja în procedura desfășurată la divizia de opoziție și la camera de recurs, precum și în cererea sa introductivă că există o legătură între produsele în discuție și elementul verbal„natura”.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 207/2009 al Consiliului din 26 februarie 2009 privind marca comunitară (JO L 78, p. 1).


title: Cauza C-295/15 P: Ordonanța Curții (Camera a noua) din 22 iunie 2016 – Matratzen Concord GmbH/Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO) (Recurs — Articolul 181 din Regulamentul de procedură al Curţii — Marcă a Uniunii Europene — Marca verbală a Uniunii Europene ARKTIS — Cerere de decădere — Utilizare serioasă a mărcii — Regulamentul (CE) nr. 207/2009 — Articolul 51 alineatul (1) litera (a) — Forma de utilizare a mărcii — Dovada utilizării mărcii — Consimţământul titularului — Respingere parţială a cererii de decădere)

text:
               19.9.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 343/12

         Ordonanța Curții (Camera a noua) din 22 iunie 2016 – Matratzen Concord GmbH/Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)
   (Cauza C-295/15 P) (1)

   ((Recurs - Articolul 181 din Regulamentul de procedură al Curţii - Marcă a Uniunii Europene - Marca verbală a Uniunii Europene ARKTIS - Cerere de decădere - Utilizare serioasă a mărcii - Regulamentul (CE) nr. 207/2009 - Articolul 51 alineatul (1) litera (a) - Forma de utilizare a mărcii - Dovada utilizării mărcii - Consimţământul titularului - Respingere parţială a cererii de decădere))
   (2016/C 343/17)
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Recurentă: Matratzen Concord GmbH (reprezentant: I. Selting, avocat)

      Cealaltă parte din procedură: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO) (reprezentant: A. Schfko, agent), KBT & Co. Ernst Kruchen agenzia commerciale sociétá in accomandita (reprezentant: K. Schulze Horn, avocat)

      Dispozitivul

               1)

               Respinge recursul.

               2)

               Obligă Matratzen Concord GmbH la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 302, 14.9.2015.


title: Cauza C-608/13 P: Recurs introdus la 25 noiembrie 2013 de Compañía Española de Petróleos (CEPSA), S.A. împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a opta) din 16 septembrie 2013 în cauza T-497/07, CEPSA/Comisia

text:
               25.1.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 24/13

         Recurs introdus la 25 noiembrie 2013 de Compañía Española de Petróleos (CEPSA), S.A. împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a opta) din 16 septembrie 2013 în cauza T-497/07, CEPSA/Comisia
   (Cauza C-608/13 P)
   2014/C 24/25
   Limba de procedură: spaniola

      Părțile

      Recurentă: Compañía Española de Petróleos (CEPSA), S.A. (reprezentanți: O. Armengol i Gasull și J.M. Rodríguez Cárcamo, avocați)

      Cealaltă parte din procedură: Comisia Europeană

      Concluziile recurentei

               —

               admiterea recursului și pronunțarea de către Curte a unei hotărâri definitive cu privire la litigiu, fără trimiterea cauzei Tribunalului;

               —

               anularea hotărârii atacate în măsura în care, la punctul 1 din dispozitiv, acțiunea în anulare a CEPSA a fost respinsă și, la punctul 3 din dispozitiv, CEPSA a fost obligată la plata cheltuielilor de judecată, cu menținerea punctului 2 din dispozitiv în care sunt respinse concluziile Comisiei și, prin urmare, modificarea Deciziei C(2007) 4441 final a Comisiei din 3 octombrie 2007 privind o procedură de aplicare a articolului 81 [CE] [cazul COMP/38.710 — Bitum (Spania)], cu reducerea cuantumului amenzii după cum Curtea va considera adecvat.

               —

               obligarea Comisiei Europene la plata cheltuielilor de judecată efectuate în recurs.

      Motivele și principalele argumente

               1.

                     Eroare de drept
                   (articolul 263 al doilea paragraf TFUE coroborat cu articolul 3 din Regulamentul nr. 1 (1) de stabilire a regimului lingvistic al Comunității Economice Europene). Potrivit recurentei, încălcarea regimului lingvistic în comunicarea privind obiecțiunile dintr-o procedură în domeniul concurenței constituie o încălcare a unei norme fundamentale de procedură care trebuie să determine anularea deciziei care este adoptată în final în această procedură, chiar dacă respectiva încălcare nu a adus atingere dreptului la apărare al întreprinderii. Întrucât hotărârea atacată nu a anulat decizia în cauză astfel cum solicitase reclamanta, Tribunalul a încălcat articolul 263 al doilea paragraf TFUE coroborat cu articolul 3 din Regulamentul nr. 1 de stabilire a regimului lingvistic al Comunității Economice Europene.

               2.

                     Denaturarea gravă a faptelor
                  , întrucât hotărârea afirmă că reclamanta a acceptat în mod liber notificarea comunicării privind obiecțiunile într-o limbă care nu este a sa și că trimiterea comunicării privind obiecțiunile în această limbă nu a afectat dreptul său la apărare.

               3.

                     Eroare de drept (încălcarea principiului proporționalității).
                   Hotărârea nu a ținut seama de faptul că activitatea de producție și de distribuție a bitumului de penetrație reprezenta un procent foarte redus din cifra de afaceri totală a reclamantei, considerată ca grup de întreprinderi. Aplicarea prezumției societate-mamă/filială nu împiedică aplicarea principiului proporționalității, astfel cum a fost interpretat în mod tradițional în jurisprudența Curți (cauza Parker Pen (2)).

               4.

                     Eroare de drept
                   [articolul 31 din Regulamentul (CE) nr. 1/2003 (3) al Consiliului din 16 decembrie 2002 privind punerea în aplicare a normelor de concurență prevăzute la articolele 81 și 82 din tratat, denumit în continuare „Regulamentul nr. 1/2003”, în temeiul articolului 261 TFUE]. Tribunalul a refuzat să examineze dacă întârzierea sa în pronunțarea hotărârii atacate a încălcat principiul termenului rezonabil, încălcând astfel articolul 31 din Regulamentul nr. 1/2003, în temeiul articolului 261 TFUE.

               5.

                     Eroare de drept
                   [articolul 41 alineatul (1) și articolul 47 al doilea paragraf din Carta europeană a drepturilor fundamentale (4)]. Tribunalul a respins argumentul CEPSA potrivit căruia s-a adus atingere dreptului său de a fi judecată într-un termen rezonabil, drept consacrat la articolul 41 alineatul (1) și la articolul 47 al doilea paragraf din Carta europeană a drepturilor fundamentale, precum și la articolul 6 alineatul (1) din Convenția Europeană a Drepturilor Omului. Prezenta procedură a durat mai mult de 11 ani. Procedura în fața Comisiei a durat cinci ani și, în faza judiciară în fața Tribunalului însuși, mai mult de patru ani s-au scurs între sfârșitul procedurii scrise și deschiderea procedurii orale.

               6.

                     Eroare de drept
                   [articolul 87 alineatul (2) din Regulamentul de procedură al Tribunalului]. Tribunalul a condamnat recurenta la plata integralității cheltuielilor de judecată aferente acțiunii în anulare, deși concluziile invocate de Comisie în fața acestei instanțe au fost de asemenea respinse în dispozitivul hotărârii Tribunalului. În consecință, hotărârea atacată a încălcat regimul obligării la plata cheltuielilor de judecată prevăzut la articolul 87 alineatul (2) din Regulamentul de procedură al Tribunalului.

      (1)  JO 1958, 17, p. 385, Ediție specială, 01/vol. 1, p. 3.

      (2)  Hotărârea Tribunalului din 14 iulie 1994, Parker Pen/Comisia, T-77/92, Rec., p. II-549, punctele 94 și 95.

      (3)  JO 2003, L 1, p. 1, Ediție specială, 08/vol. 1, p. 167.

      (4)  JO 2000, C 364, p. 1.


title: Cauza C-88/16 P: Recurs introdus la 12 februarie 2016 de European Dynamics Luxembourg SA, Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a patra) din 2 decembrie 2015 în cauza T-553/13, European Dynamics Luxembourg și Evropaïki Dynamiki/Fusion for Energy

text:
               12.9.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 335/30

         Recurs introdus la 12 februarie 2016 de European Dynamics Luxembourg SA, Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a patra) din 2 decembrie 2015 în cauza T-553/13, European Dynamics Luxembourg și Evropaïki Dynamiki/Fusion for Energy
   (Cauza C-88/16 P)
   (2016/C 335/38)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Recurente: European Dynamics Luxembourg SA, Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (reprezentanți: M. Sfyri, C.-N. Dede, D. Papadopoulou, avocați)

      Cealaltă parte din procedură: Întreprinderea comună europeană pentru ITER și pentru dezvoltarea energiei de fuziune (Fusion for Energy)
   Prin Ordonanța din 7 iulie 2016, Curtea de Justiție (Camera a noua) a declarat recursul inadmisibil.


title: Cauza T-346/08: Hotărârea Tribunalului din 17 decembrie 2010 — Chocoladefabriken Lindt & Sprüngli/OAPI (Forma unui clopoțel cu fundă roșie) [ „Marcă comunitară — Cerere de înregistrare a unei mărci comunitare tridimensionale — Forma unui clopoțel cu fundă roșie — Motiv absolut de refuz — Lipsa caracterului distinctiv — Articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 [devenit articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009]” ]

text:
               12.2.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 46/10

         Hotărârea Tribunalului din 17 decembrie 2010 — Chocoladefabriken Lindt & Sprüngli/OAPI (Forma unui clopoțel cu fundă roșie)
   (Cauza T-346/08) (1)

   (Marcă comunitară - Cerere de înregistrare a unei mărci comunitare tridimensionale - Forma unui clopoțel cu fundă roșie - Motiv absolut de refuz - Lipsa caracterului distinctiv - Articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 [devenit articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009])
   2011/C 46/17
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Chocoladefabriken Lindt Sprüngli AG (Kilchberg, Elveția) (reprezentanți: R. Lange, E. Schalast și G. Hild, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: A. Pohlmann, agent)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva deciziei Camerei a patra de recurs a OAPI din 13 iunie 2008 (cauza R 943/2007-4) privind o cerere de înregistrare ca marcă comunitară a unui semn tridimensional care constă în forma unui clopoțel cu fundă roșie

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Obligă Chocoladefabriken Lindt Sprüngli AG la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 260, 11.10.2008.


title: Cauza F-115/12: Acțiune introdusă la 15 octombrie 2012 — ZZ/Comisia

text:
               26.1.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 26/71

         Acțiune introdusă la 15 octombrie 2012 — ZZ/Comisia
   (Cauza F-115/12)
   2013/C 26/146
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Reclamant: ZZ (reprezentant: G. Cipressa, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Obiectul și descrierea litigiului

   Anularea deciziei implicite de respingere a cererii sale de daune interese ca urmare a primirii scrisorii Comisiei având ca obiect nota de debit pentru suma de 4 875 de euro, reprezentând cheltuielile de judecată stabilite în sarcina reclamantului de către Tribunalul de Primă Instanță în cauza T-241/03

      Concluziile reclamantului

               —

               Anularea respingerii, oricare ar fi forma acesteia, a cererii din 19 iulie 2011;

               —

               anularea respingerii, oricare ar fi forma acesteia, a reclamației din 19 februarie 2012, introdusă împotriva deciziei de respingere din 19 iulie 2011;

               —

               în măsura necesară, anularea notei din 12 iunie 2012, redactată în limba franceză, care poartă pe prima dintre cele cinci pagini, în partea dreaptă sus, mențiunea „Ref. Ares(2012)704847 — 13.06.2012”;

               —

               obligarea pârâtei la plata către reclamant a sumei de 5 500 de euro, însoțită de dobânzi în valoare de 10 % pe an, cu capitalizare anuală, de la data de 20 iulie 2011 și până la plata efectivă a acestei sume;

               —

               obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată.


title: Cauza T-539/10: Acțiune introdusă la 24 noiembrie 2010 — Acino Pharma/Comisia

text:
               29.1.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 30/48

         Acțiune introdusă la 24 noiembrie 2010 — Acino Pharma/Comisia
   (Cauza T-539/10)
   ()
   2011/C 30/86
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Acino Pharma GmbH (Miesbach, Germania) (reprezentant: R. Buchner, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile reclamantei

               —

               Anularea Deciziilor Comisiei C(2010) 2203, C(2010) 2204, C(2010) 2205, C(2010) 2206, C(2010) 2207, C(2010) 2208, C(2010) 2210 și C(2010) 2218 din 29 martie 2010, precum și a Deciziilor Comisiei C(2010) 6428, C(2010) 6429, C(2010) 6430, C(2010) 6432, C(2010) 6433, C(2010) 6434, C(2010) 6435 și C(2010) 6436 din 16 septembrie 2010;

               —

               obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Reclamanta contestă, pe de o parte, decizile Comisiei din 29 martie 2010 prin care a fost suspendată introducerea pe piață a loturilor de medicamente „Clopidogrel Acino — Clopidogrel”, „Clopidogrel Acino Pharma GmbH — Clopidogrel”, „Clopidogrel ratiopharm — Clopidogrel”, „Clopidogrel Sandoz — Clopidogrel”, „Clopidogrel 1A Pharma — Clopidogrel”, „Clopidogrel Acino Pharma — Clopidogrel”, „Clopidogrel Hexal — Clopidogrel” și „Clopidogrel ratiopharm GmbH — Clopidogrel” și prin care au fost retrase loturi de medicamente care se aflau deja pe piața Uniunii. Pe de altă parte, reclamanta solicită anularea acelor decizii ale Comisiei din 16 septembrie 2010 prin care s-a modificat autorizația de introducere pe piață a medicamentelor menționate anterior și s-a dispus că anumite loturi ale acestor medicamente nu pot fi introduse pe piață.
   În susținerea acțiunii sale, reclamanta invocă cinci motive.
   În cadrul primului motiv se invocă faptul că nu sunt îndeplinite condițiile, în temeiul articolului 20 din Regulamentul (CE) nr. 726/2004 (1) coroborat cu articolele 116 și 117 din Directiva 2001/83/CE (2), pentru o suspendare, pentru o retragere, pentru o revocare sau pentru o modificare a autorizațiilor comunitare de introducere pe piață a medicamentelor respective. Dimpotrivă, reclamanta a prezentat în cursul procedurii dovada că încălcările constatate nu au adus atingere calității medicamentelor.
   Prin intermediul celui de al doilea motiv, potrivit reclamantei, Comisia nu a îndeplinit cerințele de probă necesare pentru a dovedi existența condițiilor prevăzute la articolele 116 și 117 din Directiva 2001/83/CE.
   Prin intermediul celui de al treilea motiv, reclamanta invocă faptul că, prin alegerea nivelului de protecție aplicabil, Comisia a încălcat principiul general al proporționalității.
   În cadrul celui de al patrulea motiv se expune că au fost încălcate norme fundamentale de procedură ca urmare a nelegalității avizului Comitetului pentru medicamente de uz uman al Agenției Europene pentru Medicamente. În opinia reclamantei, nelegalitatea acestui aviz se repercutează, dat fiind importanța sa decisivă pentru deciziile Comisiei, asupra legalității acestora. În plus, din motivarea deciziei atacate nu se poate deduce că Comisia a exercitat puterea discreționară care îi este acordată.
   În sfârșit, prin intermediul celui de al cincilea motiv, reclamanta susține că deciziile atacate au fost motivate insuficient de Comisie, deoarece acestea nu conțin o motivare proprie, ci fac trimitere în integralitate la aprecierea științifică a Comitetului pentru medicamente de uz uman al Agenției Europene pentru Medicamente.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 726/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 31 martie 2004 de stabilire a procedurilor comunitare privind autorizarea și supravegherea medicamentelor de uz uman și veterinar și de instituire a unei Agenții Europene pentru Medicamente (JO L 136, p. 1, Ediție specială, 13/vol.44, p. 83).

      (2)  Directiva 2001/83/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 6 noiembrie 2001 de instituire a unui cod comunitar cu privire la medicamentele de uz uman (JO L 311, p. 67, Ediție specială, 13/vol. 33, p. 3).


title: Cauza T-489/07: Ordonanța Tribunalului de Primă Instanță din 18 decembrie 2008 — Insight Direct USA/OAPI — Net Insight (Insight)

text:
               21.2.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 44/68

         Ordonanța Tribunalului de Primă Instanță din 18 decembrie 2008 — Insight Direct USA/OAPI — Net Insight (Insight)
   (Cauza T-489/07) (1)

   (2009/C 44/116)

      Limba de procedură: engleza

   Președintele Camerei a șasea a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 64, 8.3.2008.


title: Cauza C-514/10: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Nejvyšší soud České republiky (Republica Cehă) la 2 noiembrie 2010 — Wolf Naturprodukte GmbH/Sewar spol. sro

text:
               15.1.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 13/20

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Nejvyšší soud České republiky (Republica Cehă) la 2 noiembrie 2010 — Wolf Naturprodukte GmbH/Sewar spol. sro
   (Cauza C-514/10)
   ()
   2011/C 13/37
   Limba de procedură: ceha

      Instanța de trimitere

   Nejvyšší soud České republiky

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Wolf Naturprodukte GmbH

      Pârâtă: Sewar spol. sro

      Întrebările preliminare

               1.

               Articolul 66 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 44/2001 al Consiliului din 22 decembrie 2000 privind competența judiciară, recunoașterea și executarea hotărârilor în materie civilă și comercială (1) („Regulamentul Bruxelles I”), trebuie interpretat în sensul că, pentru a fi aplicabil, este necesar ca regulamentul să fi fost în vigoare la momentul pronunțării unei hotărâri atât în statul în care s-a pronunțat hotărârea, cât și în statul în care o parte solicită recunoașterea și executarea hotărârii respective?

      (1)  JO L 12, p. 1, Ediție specială, 19/vol. 3, p. 74.


title: Cauza T-256/11: Acțiune introdusă la 20 mai 2011 — Ezz și alții/Consiliul

text:
               9.7.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 204/28

         Acțiune introdusă la 20 mai 2011 — Ezz și alții/Consiliul
   (Cauza T-256/11)
   2011/C 204/50
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamanți: Ahmed Abdelaziz Ezz (Giza, Egipt), Abla Mohammed Fawzi Ali Ahmed (Londra, Regatul Unit), Khadiga Ahmed Ahmed Kamel Yassin (Londra, Regatul Unit) și Shahinaz Abdel Azizabdel Wahab Al Naggar (Giza, Egipt) (reprezentanți: M. Lester, Barrister, și J. Binns, Solicitor)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene

      Concluziile

   Reclamanții solicită Tribunalului:

               —

               Anularea Deciziei 2011/172/PESC a Consiliului din 21 martie 2011 privind măsuri restrictive îndreptate împotriva anumitor persoane, entități și organisme având în vedere situația din Egipt (JO L 76, p. 63) și a Regulamentului (UE) nr. 270/2011 al Consiliului din 21 martie 2011 privind măsuri restrictive împotriva anumitor persoane, entități și organisme având în vedere situația din Egipt (JO L 76, p. 4), în măsura în care acestea se aplică reclamanților;

               —

               obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Prin intermediul acțiunii formulate, reclamanții solicită, în temeiul articolului 263 TFUE, anularea Deciziei 2011/172/PESC a Consiliului din 21 martie 2011 privind măsuri restrictive îndreptate împotriva anumitor persoane, entități și organisme având în vedere situația din Egipt și a Regulamentului (UE) nr. 270/2011 al Consiliului din 21 martie 2011 privind măsuri restrictive împotriva anumitor persoane, entități și organisme având în vedere situația din Egipt, în măsura în care acestea se aplică reclamanților
   În susținerea acțiunii, reclamanții invocă cinci motive.

               1.

               Primul motiv este întemeiat pe neîndeplinirea condiției privind adoptarea de măsuri restrictive împotriva reclamanților, astfel cum este prevăzută la articolul 1 din Decizia 2011/172/PESC a Consiliului și la articolul 2 din Regulamentul (UE) nr. 270/2011 al Consiliului. În plus, reclamanții susțin că motivele invocate de pârât pentru a justifica adoptarea măsurilor restrictive împotriva lor sunt excesiv de generale, nespecifice, nedovedite, nejustificate și insuficiente pentru a justifica aplicarea unor astfel de măsuri.

               2.

               Al doilea motiv este întemeiat pe încălcarea de către pârât a dreptului la apărare al reclamanților, precum și a dreptului la o protecție jurisdicțională efectivă, întrucât:

                           —

                           măsurile restrictive nu prevăd o procedură de comunicare către reclamanți a probelor pe care a fost bazată decizia de înghețare a activelor acestora sau care să le permită acestora să prezinte în mod efectiv observații referitoare la aceste probe;

                           —

                           motivarea măsurilor atacate cuprinde afirmații generale, nedovedite și vagi cu privire la existența unei proceduri judiciare și

                           —

                           pârâtul nu a prezentat suficiente informații pentru a le permite reclamanților să își prezinte în mod eficient poziția în apărare, ceea ce nu permite unei instanțe judecătorești să aprecieze dacă decizia și evaluarea Consiliului sunt întemeiate și dacă sunt bazate pe probe convingătoare.

               3.

               Al treilea motiv este întemeiat pe faptul că pârâtul nu a motivat suficient includerea reclamanților printre cei cărora li se aplică măsurile atacate, cu încălcarea obligației sale de a prezenta în mod clar motivele reale și specifice care justifică decizia, inclusiv motivele individuale specifice care l-au determinat să considere că reclamanții erau responsabili de însușirea ilegală de fonduri ale statului egiptean.

               4.

               Al patrulea motiv este întemeiat pe încălcarea, nejustificată și disproporționată, de către pârât a dreptului de proprietate al reclamanților, precum și a dreptului acestora la reputație, întrucât:

                           —

                           măsurile de înghețare a activelor au un impact puternic și pe termen lung asupra drepturilor lor fundamentale;

                           —

                           aplicarea acestora în ceea ce privește reclamanții este nejustificată și

                           —

                           pârâtul nu a demonstrat că înghețarea totală a activelor este mijlocul cel mai puțin restrictiv de atingere a unui astfel de obiectiv și nici că prejudiciul foarte important cauzat reclamanților este justificat și proporțional.

               5.

               Al cincilea motiv este întemeiat pe faptul că includerea reclamanților în lista persoanelor împotriva cărora vor fi aplicate măsuri restrictive este bazată pe o eroare vădită de apreciere.


title: Cauza T-130/08: Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 16 septembrie 2009 — Gres La Sagra/OAPI — Ceramicalcora (VENATTO MARBLE STONE) [ Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare figurative VENATTO MARBLE STONE — Mărci naționale figurative anterioare VENETO CERÁMICAS — Motiv relativ de refuz — Risc de confuzie — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 [devenit articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009] ]

text:
               7.11.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 267/62

         Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 16 septembrie 2009 — Gres La Sagra/OAPI — Ceramicalcora (VENATTO MARBLE STONE)
   (Cauza T-130/08) (1)

   („Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare figurative VENATTO MARBLE STONE - Mărci naționale figurative anterioare VENETO CERÁMICAS - Motiv relativ de refuz - Risc de confuzie - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 [devenit articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009]”)
   2009/C 267/111
   Limba de procedură: spaniola

      Părțile

      Reclamantă: Gres La Sagra, SL (Alameda de la Sagra, Spania) (reprezentanți: T. Villate Consonni și J. Calderón Chavero, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: J. Crespo Carrillo, agent)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: Ceramicalcora, SA (Alcora, Spania)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a patra de recurs a OAPI din 30 ianuarie 2008 (cauza R 1609/2006-4) privind o procedură de opoziție între Ceramicalcora, SA și Gres La Sagra, SL

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Obligă Gres La Sagra, SL la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 116, 9.5.2008.


title: Cauza C-576/12 P: Recurs introdus la 10 decembrie 2012 de Ivan Jurašinović împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a doua extinsă) din 3 octombrie 2012 în cauza T-465/09, Jurašinović/Consiliul

text:
               2.2.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 32/14

         Recurs introdus la 10 decembrie 2012 de Ivan Jurašinović împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a doua extinsă) din 3 octombrie 2012 în cauza T-465/09, Jurašinović/Consiliul
   (Cauza C-576/12 P)
   2013/C 32/19
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Recurent: Ivan Jurašinović (reprezentant: N. Amara-Lebret, avocat)

      Cealaltă parte din procedură: Consiliul Uniunii Europene

      Concluziile recurentului

               —

               Anularea deciziei atacate, trimiterea cauzei spre rejudecare la Tribunal sau, în lipsa unei asemenea decizii,

               —

               anularea deciziei din 22 septembrie 2009 prin care recurentului i-a fost autorizat doar accesul parțial la rapoartele întocmite de observatorii Uniunii Europene prezenți în Croația, în regiunea Knin, între 1 august și 31 august 1995;

               —

               obligarea Consiliului Uniunii Europene de a autoriza accesul, în formă electronică, la toate documentele pentru care s-a solicitat accesul;

               —

               obligarea Consiliului Uniunii Europene la plata către recurent a unei sume de 8 000 de euro fără taxe, cu titlu de despăgubiri procedurale, la care se aplică dobânzi egale cu rata dobânzii BCE la data înregistrării cererii introductive.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea recursului, recurentul invocă trei motive.
   În primul rând, recurentul consideră că Tribunalul a încălcat principiul general al dreptului la un proces echitabil, întrucât Tribunalul nu avea posibilitatea să se pronunțe în mod valabil asupra cererii introductive în lipsa examinării prealabile a documentelor pentru care s-a solicitat accesul.
   În al doilea rând, recurentul invocă o încălcare a articolului 9 alineatul (1) și a articolului 4 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 al Parlamentului European și al Consiliului din 30 mai 2001 privind accesul public la documentele Parlamentului European, ale Consiliului și ale Comisiei (1), întrucât, deși articolul 4 alineatul (1) litera (a) prevede posibilitatea respingerii cererii de acces la un document care aduce atingere interesului public în ceea ce privește relațiile internaționale, un asemenea refuz nu poate fi întemeiat pe caracterul sensibil al documentelor care, în lipsa clasificării acestora, nu beneficiază de protecția prevăzută la articolul 9 alineatul (1).
   În al treilea rând, recurentul impută Tribunalului săvârșirea unei erori de drept în privința existenței unei divulgări anterioare a documentelor. În măsura în care comunicarea stabilită între Consiliu și Tribunalul Penal Internațional pentru Fosta Iugoslavie poate avea ca temei numai Regulamentul nr. 1049/2001, existența unei divulgări anterioare în favoarea unui pârât având cetățenie europeană, în cadrul unei proceduri penale pendinte în fața Tribunalului Penal Internațional pentru Fosta Iugoslavie, ar impune admiterea cererii.

      (1)  JO L 145, p. 43, Ediție specială, 01/vol. 3, p. 76.


title: Cauza T-270/14: Ordonanța Tribunalului din 9 iunie 2015 – Grupa Azoty ATT Polymers/Comisia („Ajutoare de stat — Măsuri adoptate de Germania în favoarea energiei electrice produse din surse regenerabile de energie și a unor întreprinderi mari consumatoare de energie electrică — Decizie de deschidere a procedurii prevăzute la articolul 108 alineatul (2) TFUE — Adoptarea deciziei finale ulterior introducerii acțiunii — Nepronunțare asupra fondului”)

text:
               7.9.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 294/61

         Ordonanța Tribunalului din 9 iunie 2015 – Grupa Azoty ATT Polymers/Comisia
   (Cauza T-270/14) (1)

   ((„Ajutoare de stat - Măsuri adoptate de Germania în favoarea energiei electrice produse din surse regenerabile de energie și a unor întreprinderi mari consumatoare de energie electrică - Decizie de deschidere a procedurii prevăzute la articolul 108 alineatul (2) TFUE - Adoptarea deciziei finale ulterior introducerii acțiunii - Nepronunțare asupra fondului”))
   (2015/C 294/74)
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Grupa Azoty ATT Polymers GmbH (Guben, Germania) (reprezentanți: H. Janssen și S. Kobes, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: T. Maxian Rusche și R. Sauer, agenți, asistați de A. Luke și de C. Maurer, avocați)

      Obiectul

   Cerere de anulare în parte a Deciziei C(2013) 4424 final a Comisiei din 18 decembrie 2013 de deschidere a procedurii prevăzute la articolul 108 alineatul (2) TFUE cu privire la măsurile puse în aplicare de Republica Federală Germania în favoarea energiei electrice din surse regenerabile și a marilor consumatori de energie [Ajutorul de stat SA. 33995 (2013/C) (ex 2013/NN)]

      Dispozitivul

               1)

               Constată că nu mai este necesară pronunțarea asupra fondului prezentei acțiuni.

               2)

               Constată că nu mai este necesară pronunțarea asupra cererii de intervenție prezentate de Autoritatea de Supraveghere AELS.

               3)

               Grupa Azoty ATT Polymers GmbH suportă propriile cheltuieli de judecată și cheltuielile de judecată efectuate de Comisia Europeană.

               4)

               Autoritatea de Supraveghere AELS suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 223, 14.7.2014.


title: Cauza F-4/10: Acțiune introdusă la 18 ianuarie 2010 — Nastvogel/Consiliul

text:
               13.3.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 63/54

         Acțiune introdusă la 18 ianuarie 2010 — Nastvogel/Consiliul
   (Cauza F-4/10)
   2010/C 63/95
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: Christiana Nastvogel (Bruxelles, Belgia) (reprezentanți: S. Orlandi, A. Coolen, H.-N. Louis și E. Marchal, avocați)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene

      Obiectul și descrierea litigiului

   Anularea deciziei de stabilire a raportului de evaluare al reclamantei pentru perioada 1 iulie 2006-31 decembrie 2007

      Concluziile reclamantei

               —

               Anularea deciziei de stabilire a raportului de evaluare al reclamantei pentru perioada 1 iulie 2006-31 decembrie 2007;

               —

               obligarea Consiliul Uniunii Europene la plata cheltuielilor de judecată.


title: Cauza T-386/12: Acțiune introdusă la 30 august 2012 — Elite Licensing/OAPI — Aguas De Mondariz Fuente del Val (elite BY MONDARIZ)

text:
               17.11.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 355/30

         Acțiune introdusă la 30 august 2012 — Elite Licensing/OAPI — Aguas De Mondariz Fuente del Val (elite BY MONDARIZ)
   (Cauza T-386/12)
   2012/C 355/64
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Elite Licensing Company SA (Fribourg, Elveția) (reprezentant: J. Albrecht, lawyer)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Aguas De Mondariz Fuente del Val, SL (Mondariz, Spania)

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               Anularea Deciziei Camerei a cincea de recurs a OAPI din 6 iunie 2012 în cauza R 9/2011-5 și

               —

               obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

      Solicitantul mărcii comunitare: cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs.

      Marca comunitară vizată: marca figurativă „elite BY MONDARIZ”, pentru produse și servicii din clasele 32, 38 și 39 — cererea de înregistrare a unei mărcii comunitare nr. 6957872.

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în procedura opoziției: reclamanta.

      Marca sau semnul invocat: marca verbală comunitară nr. 4995114 „ELITE MODEL LOOK” pentru produse și servicii din clasele 8, 9, 11, 21 și 38; cererea nr. 5765185 de înregistrare a mărcii comunitare figurative „elite”, pentru produse și servicii din clasele 3, 5, 8, 9, 10, 11, 12, 14, 16, 18, 20, 21, 24, 25, 26, 28, 32, 35, 38, 41, 43 și 44; marca figurativă internațională „elite” înregistrată sub nr. 949195 pentru produse și servicii din clasele 3, 5, 8, 9, 10, 11, 12, 14, 16, 18, 20, 21, 24, 25, 26, 28, 32, 35, 38, 41, 43 și 44.

      Decizia diviziei de opoziție: admite opoziția și respinge în totalitate cererea de înregistrare a mărcii comunitare.

      Decizia camerei de recurs: anulează decizia și respinge opoziția.

      Motivele invocate: încălcarea normei 48 alineatul (2) și a normei 96 alineatul (1) din Regulamentul nr. 2868/95 și încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) și a articolului 8 alineatul (5) din Regulamentul nr. 207/2009.


title: Cauza T-647/11: Hotărârea Tribunalului din 29 aprilie 2014 – Asos/OAPI – Maier (ASOS) ( „Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale ASOS — Marca comunitară verbală anterioară ASSOS — Motiv relativ de refuz — Risc de confuzie — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009” )

text:
               16.6.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 184/26

         Hotărârea Tribunalului din 29 aprilie 2014 – Asos/OAPI – Maier (ASOS)
   (Cauza T-647/11) (1)

   ((„Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale ASOS - Marca comunitară verbală anterioară ASSOS - Motiv relativ de refuz - Risc de confuzie - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009”))
   2014/C 184/45
   Limba de procedură: engleza

      Părţile

      Reclamantă: Asos plc (Londra, Regatul Unit) (reprezentanţi: P. Kavanagh, solicitor, și A. Edwards-Stuart, barrister)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieţei Interne (mărci, desene şi modele industriale) (OAPI) (reprezentant: P. Geroulakos, agent)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: Roger Maier (San Pietro di Stabio, Elveția) (reprezentant: U. Lüken, avocat)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a patra de recurs a OAPI din 17 octombrie 2011 (cauza R 2215/2010-4) privind o procedură de opoziție între domnul Roger Maier și Asos plc.

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Respinge cererea domnului Roger Maier.

               3)

               Obligă Asos plc la plata propriilor cheltuieli de judecată, precum și a celor efectuate de Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieţei Interne (mărci, desene şi modele industriale) (OAPI).

               4)

               Îl obligă pe domnul Maier la plata propriilor cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 58, 25.2.2012.


title: Cauza C-392/16: Cerere de decizie preliminară introdusă de Curtea de Apel Bucureşti (România) la data de 13 iulie 2016 – Marcu Dumitru/Agenţia Naţională de Administrare Fiscală (ANAF), Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice București

text:
               26.9.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 350/16

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Curtea de Apel Bucureşti (România) la data de 13 iulie 2016 – Marcu Dumitru/Agenţia Naţională de Administrare Fiscală (ANAF), Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice București
   (Cauza C-392/16)
   (2016/C 350/21)
   Limba de procedură: română

      Instanţa de trimitere

   Curtea de Apel Bucureşti

      Părţile din acţiunea principală

      Reclamant: Marcu Dumitru

      Pârâte: Agenţia Naţională de Administrare Fiscală (ANAF), Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice București

      Întrebarea preliminară

   Directiva TVA 77/388/CE (1) și Directiva 2006/122/CEE (2) se opun, în împrejurări precum cele din litigiul principal, unei reglementări naţionale sau practici fiscale potrivit căreia nu ar fi aplicabil unei persoane inspectate şi înregistrate post-inspecţie, din oficiu, în scop de TVA, mecanismul de taxare inversă (măsuri de simplificare) – regulament imperativ în epocă pentru tranzacţiile cu terenuri între persoane impozabile în scopuri de TVA – pe motiv că persoana inspectată nu solicitase şi nu obţinuse, anterior realizării tranzacţiilor sau la data depăşirii plafonului, înregistrarea în scop de TVA.

      (1)  A șasea directivă 77/388/CEE a Consiliului din 17 mai 1977 privind armonizarea legislațiilor statelor membre referitoare la impozitele pe cifra de afaceri – sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată: baza unitară de evaluare (JO 1977 L 145, p. 1)

      (2)  Directiva 2006/112/CE a Consiliului, din 28 noiembrie 2006, privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată (JO 2006 L 347, p. 1, Ediție specială, 09/vol. 3, p. 7).


title: Cauza C-657/11: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Hof van Cassatie van België (Belgia) la 21 decembrie 2011 — Belgian Electronic Sorting Technology NV/Bert Peelaers și Visys NV

text:
               10.3.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 73/17

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Hof van Cassatie van België (Belgia) la 21 decembrie 2011 — Belgian Electronic Sorting Technology NV/Bert Peelaers și Visys NV
   (Cauza C-657/11)
   2012/C 73/31
   Limba de procedură: olandeza

      Instanța de trimitere

   Hof van Cassatie van België

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Belgian Electronic Sorting Technology NV

      Pârâți: Bert Peelaers
   Visys NV

      Întrebarea preliminară

   Noțiunea „publicitate” prevăzută la articolul 2 din Directiva 84/450/CEE din 10 septembrie 1984 de apropiere a actelor cu putere de lege și a actelor administrative din statele membre cu privire la publicitatea înșelătoare (1) și la articolul 2 din Directiva 2006/114/CE din 12 decembrie 2006 privind publicitatea înșelătoare și comparativă (2) trebuie interpretată în sensul că aceasta include înregistrarea și utilizarea unui nume de domeniu, precum și utilizarea meta tagurilor în metadatele unui site internet?

      (1)  JO L 250, p. 17, Ediție specială, 15/vol. 1, p. 153.

      (2)  JO L 376, p. 21, Ediție specială, 15/vol. 18, p. 229.


title: Cauza T-434/07: Hotărârea Tribunalului din 2 decembrie 2009 — Volvo Trademark/OAPI — Grebenshikova (SOLVO) [ Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a unei mărci comunitare figurative SOLVO — Mărci comunitare și naționale verbale și figurative anterioare VOLVO — Motiv relativ de refuz — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) și alineatul (5) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 [devenit articolul 8 alineatul (1) litera (b) și alineatul (5) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009] ]

text:
               30.1.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 24/47

         Hotărârea Tribunalului din 2 decembrie 2009 — Volvo Trademark/OAPI — Grebenshikova (SOLVO)
   (Cauza T-434/07) (1)

   („Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a unei mărci comunitare figurative SOLVO - Mărci comunitare și naționale verbale și figurative anterioare VOLVO - Motiv relativ de refuz - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) și alineatul (5) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 [devenit articolul 8 alineatul (1) litera (b) și alineatul (5) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009]”)
   2010/C 24/82
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Volvo Trademark Holding AB (Göteborg, Suedia) (reprezentanți: T. Dolde, V. von Bomhard și A. Renck, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentanți: S. Laitinen și A. Folliard-Monguiral, agenți)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: Elena Grebenshikova (Sankt Petersburg, Rusia) (reprezentant: M. Björkenfeldt, avocat)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a doua de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 2 august 2007 (cauza R 1240/2006-2) privind o procedură de opoziție între Volvo Trademark Holding AB și doamna Elena Grebenshikova

      Dispozitivul

               1.

               Anulează Decizia Camerei a doua de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI) din 2 august 2007 (cauza R 1240/2006-2) privind o procedură de opoziție între Volvo Trademark Holding AB și doamna Elena Grebenshikova.

               2.

               Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI) suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și jumătate din cheltuielile de judecată efectuate de Volvo Trademark Holding.

               3.

               Doamna Grebenshikova suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și jumătate din cheltuielile de judecată efectuate de Volvo Trademark Holding.

      (1)  JO C 37, 9.2.2008.


title: Cauza F-124/07: Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera a doua) din 10 septembrie 2009 — Behmer/Parlamentul European (Promovare — Exercițiu de promovare 2006 — Analiză comparativă a meritelor)

text:
               30.1.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 24/72

         Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera a doua) din 10 septembrie 2009 — Behmer/Parlamentul European
   (Cauza F-124/07) (1)

   (Promovare - Exercițiu de promovare 2006 - Analiză comparativă a meritelor)
   2010/C 24/132
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: Joachim Behmer (Bruxelles, Belgia) (reprezentant(ți): S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis, É. Marchal, avocați)

      Pârât: Parlamentul European (reprezentanți: C. Burgos și R. Ignătescu, agenți)

      Obiectul

   Anularea, pe de o parte, a deciziei AIPN a Parlamentului European prin care i se atribuie reclamantului două puncte de merit pentru anul 2005 și, pe de altă parte, a deciziei de a nu îl promova pe reclamant în gradul AD 13 în cursul exercițiului de promovare 2006

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Fiecare parte suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 22, 26.1.2008, p. 56.


title: Cauza T-375/15: Acțiune introdusă la 10 iulie 2015 – Germanwings/Comisia

text:
               12.10.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 337/19

         Acțiune introdusă la 10 iulie 2015 – Germanwings/Comisia
   (Cauza T-375/15)
   (2015/C 337/21)
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Germanwings GmbH (Köln, Germania) (reprezentant: A. Martin-Ehlers, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea Deciziei Comisiei din 1 octombrie 2014 în cazul SA.27339 (2012/C) (ex 2011/NN) –Aeroportul Zweibrücken și companiile aeriene care îl utilizează și anume

                           —

                           a articolului 1 alineatul (2), în măsura în care este menționat contractul cu Germanwings GmbH din anul 2006 și

                           —

                           a articolului 3 alineatul (3) litera (e);

               —

               anularea Deciziei Comisiei din 11 mai 2015, GESTDEM 2015/1288;

               —

               obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În ceea ce privește primul motiv, reclamanta invocă, în esență, următoarele:

               1.

               Prezentarea eronată și incompletă a situației de fapt
               În această privință, reclamanta susține că pârâta ar prezenta anumite elemente ale situației de fapt în mod eronat, contradictoriu sau incomplet.

               2.

               Nemotivarea
               În acest sens, reclamanta critică în special faptul că costurile infrastructurii pe care Comisia o atribuie unui contract din anul 2006 semnat între reclamantă și operatorul aeroportului Zweibrücken nu au fost prezentate în mod defalcat.

               3.

               Inexistența unei obligații de rambursare în sarcina reclamantei
               Reclamanta susține în această privință că pârâta nu a realizat o examinare proprie a imputării costurilor infrastructurii în cauză. În plus, imputarea de către Comisie a acestor costuri contractului încheiat cu reclamanta în anul 2006 ar fi ilegală întrucât ea ar fi contrară practicii decizionale anterioare a Comisiei, iar Comisia nu a ținut seama de fapte care sunt notorii. În acest sens, se invocă cu titlu subsidiar faptul că imputarea acestor costuri ar fi trebuit să fie substanțial mai mică.

               4.

               Inexistența unei motivări de către Comisie a caracterului statal
               În această privință, reclamanta susține că Comisia nu ar fi motivat din ce cauză ar fi vorba în speță despre un ajutor de stat.

               5.

               Cu titlu subsidiar, protecția încrederii legitime
               În sfârșit, cu privire la primul motiv, se susține că principiul protecției încrederii legitime se opune unei eventuale cereri de rambursare a pretinselor ajutoare de stat.
               În ceea ce privește al doilea motiv, reclamanta susține, în esență, că decizia atacată este afectată de un viciu de motivare și că Comisia a interpretat eronat articolul 4 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 (1).

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 al Parlamentului European și al Consiliului din 30 mai 2001 privind accesul public la documentele Parlamentului European, ale Consiliului și ale Comisiei (JO L 145, p. 43, Ediție specială, 01/vol. 3, p. 76).


title: Cauza C-123/14: Cerere de decizie preliminară introdusă de Administrativen sad – Varna (Bulgaria) la 14 martie 2014 – „Itales” OOD/Direktor na Direktsia „Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika” Varna pri Tsentralno upravlenie na Natsionalnata agentsia za prihodite

text:
               19.5.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 151/14

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Administrativen sad – Varna (Bulgaria) la 14 martie 2014 – „Itales” OOD/Direktor na Direktsia „Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika” Varna pri Tsentralno upravlenie na Natsionalnata agentsia za prihodite
   (Cauza C-123/14)
   2014/C 151/18
   Limba de procedură: bulgara

      Instanța de trimitere

   Administrativen sad – Varna

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă:„Itales” OOD

      Pârât: Direktor na Direktsia „Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika” Varna pri Tsentralno upravlenie na Natsionalnata agentsia za prihodite

      Întrebările preliminare

               1)

               Dispozițiile articolului 168 din Directiva 2006/112/CE (1) a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată trebuie interpretate în sensul că, atunci când sunt vândute bunuri către un terț, prin achiziția acestora ia naștere dreptul de deducere a TVA-ului chiar și în lipsa dovezilor că furnizorul a deținut bunuri de același fel?

               2)

               Este compatibilă cu dispoziţiile directivei menţionate şi cu jurisprudenţa privind interpretarea acesteia o practică administrativă precum cea a Natsionalna agentsia po prihodite (Agenția Națională a Veniturilor Bugetare), prin care persoanelor impozabile în scopuri de TVA în sensul Legii bulgare privind taxa pe valoarea adăugată le este interzisă exercitarea dreptului de deducere fiscală din cauza lipsei dovezilor privind originea bunurilor, fără exprimarea unei suspiciuni de fraudă și/sau indicarea unor elemente obiective pe baza cărora să se determine că persoana impozabilă respectivă știa sau ar fi trebuit să știe că operațiunea invocată pentru a justifica dreptul de deducere era implicată într-o fraudă?

      (1)  JO L 347, p. 1, Ediţie specială, 09/vol. 3, p. 7.


               22.12.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 480/6

         Cerere pentru un aviz consultativ al Curții de Justiție a AELS înaintată de Fürstliches Obergericht în data de 4 noiembrie 2015 în cadrul unei proceduri penale inițiate împotriva lui A
   (Cauza E-26/15)
   (2016/C 480/08)
   Prin scrisoarea din 4 noiembrie 2015, Fürstliches Obergericht (Curtea de Apel a Principatului Liechtenstein) a înaintat Curții de Justiție a AELS o cerere, înregistrată la grefa Curții de Justiție la data de 9 noiembrie 2015, pentru obținerea unui aviz consultativ în cadrul unei proceduri penale inițiate împotriva lui A, cu privire la următoarele întrebări:

               1.

               Directiva 2005/60/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 26 octombrie 2005 privind prevenirea utilizării sistemului financiar în scopul spălării banilor și finanțării terorismului trebuie interpretată în sensul că „prestatorii de servicii pentru trusturi și societăți”, la care se face referire la articolul 2 alineatul (1) punctul (c) litera (c) și la articolul 3 alineatul (7) litera (b) din directiva menționată sunt supuși obligației de verificare a identității clientului, astfel cum se prevede la articolul 8 alineatul (1) litera (a) și la articolul 9 alineatele (1) și (6) din directivă numai în conformitate cu legislația statului membru în care sunt stabiliți (in welchem [der Dienstleister für Trusts und Gesellschaften] seinen rechtlichen Sitz hat)?

               2.

               În cazul unui răspuns negativ la întrebarea 1: Ce criterii trebuie utilizate pentru a stabili dacă „prestatorii de servicii pentru trusturi și societăți” au obligația de a verifica identitatea clientului, astfel cum se prevede la articolul 8 alineatul (1) litera (a) și la articolul 9 alineatele (1) și (6) din directivă în conformitate cu legislația unui alt stat membru?

               3.

               Răspunsurile la întrebările 1 și 2 se aplică și în cazul în care societatea pentru care sunt furnizate serviciile administrative este o societate care nu este constituită în temeiul dreptului unui stat membru?


title: Cauza T-91/14: Acțiune introdusă la 10 februarie 2014 – Schniga/OCSP – Brookfield New Zealand (Gala Schnitzer)

text:
               19.5.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 151/20

         Acțiune introdusă la 10 februarie 2014 – Schniga/OCSP – Brookfield New Zealand (Gala Schnitzer)
   (Cauza T-91/14)
   2014/C 151/27
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Schniga GmbH (Bolzano, Italia) (reprezentanți: G. Würtenberger și R. Kunze, avocați)

      Pârât: Oficiul Comunitar pentru Soiuri de Plante (OCSP)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Brookfield New Zealand Ltd (Havelock North, Noua Zeelandă)

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               Anularea deciziei din 20 septembrie 2013 a camerei de recurs a Oficiului Comunitar pentru Soiuri de Plante în cauza A 004/2007;

               —

               obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

      Solicitantul dreptului la protecție comunitară a soiurilor de plante: reclamanta.

      Dreptul la protecție comunitară a soiurilor de plante vizat: Gala Schnitzer – dreptul la protecție comunitară a soiurilor de plante nr. EU 18759.

      Decizia comitetului OCSP: acordă dreptul la protecție comunitară a soiurilor de plante.

      Decizia camerei de recurs a OCSP: admite recursul și anulează decizia atacată.

      Motivele invocate: încălcarea articolului 61 alineatul (1) litera (b), a articolului 55 alineatul (4), a articolului 59 alineatul (3) și a articolului 62 din Regulamentul nr. 2100/94 al Consiliului.


title: Cauza T-381/12: Acțiune introdusă la 28 august 2012 — Borrajo Canelo și alții/OAPI — Technoazúcar (PALMA MULATA)

text:
               10.11.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 343/17

         Acțiune introdusă la 28 august 2012 — Borrajo Canelo și alții/OAPI — Technoazúcar (PALMA MULATA)
   (Cauza T-381/12)
   2012/C 343/29
   Limba în care a fost formulată acțiunea: spaniola

      Părțile

      Reclamanți: Ana Borrajo Canelo (Madrid, Spania), Carlos Borrajo Canelo (Madrid), Luis Borrajo Canelo (Madrid) (reprezentant: A. Gómez López, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Technoazúcar (Havana, Cuba)

      Concluziile

   Reclamanții solicită Tribunalului:

               —

               Admiterea acțiunii și constatarea neconformității cu Regulamentul (CE) nr. 40/1994 al Consiliului privind marca comunitară [în prezent, Regulamentul (CE) nr. 207/2009] a Deciziei din 21 mai 2012 a Camerei a doua de recurs pronunțate în cauza R 2265/2010-2, prin care a fost respinsă calea de atac formulată de persoanele care au solicitat declararea decăderii împotriva deciziei diviziei de anulare din 24 septembrie 2010 prin care s-a respins cererea de decădere din drepturi a titularului mărcii comunitare nr. 4 602 454„PALMA MULATA”, clasa 33, pentru „rom”;

               —

               obligarea pârâtului și, după caz, a intervenientei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

      Marca comunitară înregistrată care a făcut obiectul unei cereri de decădere: marca verbală „PALMA MULATA” pentru produse din clasa 33 — marca comunitară înregistrată cu nr. 4 602 454

      Titularul mărcii comunitare: Technoazúcar

      Partea care solicită decăderea din drepturi a titularului mărcii comunitare: reclamanții

      Decizia diviziei de anulare: respinge cererea de decădere

      Decizia camerei de recurs: respinge calea de atac

      Motivele invocate: încălcarea articolului 15 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul nr. 207/2009


title: Cauza F-33/14: Ordonanța Tribunalului Funcției Publice (Camera a doua) din 19 noiembrie 2015 – Marcuccio/Comisia (Excludere din procedură a reprezentantului unei părți — Lipsa desemnării unui nou reprezentant — Reclamant care a încetat să răspundă la solicitările Tribunalului — Nepronunțare asupra fondului)

text:
               18.1.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 16/52

         Ordonanța Tribunalului Funcției Publice (Camera a doua) din 19 noiembrie 2015 – Marcuccio/Comisia
   (Cauza F-33/14)
   ((Excludere din procedură a reprezentantului unei părți - Lipsa desemnării unui nou reprezentant - Reclamant care a încetat să răspundă la solicitările Tribunalului - Nepronunțare asupra fondului))
   (2016/C 016/61)
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Reclamant: Luigi Marcuccio (Tricase, Italia) (reprezentant: Z, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Obiectul

   Cerere de anulare a deciziei de respingere a cererii din 20 ianuarie 2013 prin care se solicita plata sumei de 700 000 de euro cu titlu de despăgubire pentru prejudiciile material și moral pe care reclamantul pretinde că le-a suferit ca urmare a deciziei de schimbare la Bruxelles a repartizării sale

      Dispozitivul

               1)

               Constată că nu mai este necesar să se pronunțe asupra fondului cauzei F-33/14, Marcuccio/Comisia.

               2)

               Domnul Marcuccio suportă propriile cheltuieli de judecată.


title: Cauza F-128/14: Acțiune introdusă la 3 noiembrie 2015 – ZZ/Comisia

text:
               2.2.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 34/51

         Acțiune introdusă la 3 noiembrie 2015 – ZZ/Comisia
   (Cauza F-128/14)
   (2015/C 034/62)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: ZZ (reprezentant: L. Vogel, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Obiectul și descrierea litigiului

   Anularea deciziei AIPN de a aplica reclamantului sancțiunea disciplinară a suspendării avansării în eșalon pentru o perioadă de 12 luni

      Concluziile reclamantului

               —

               anularea deciziei adoptate de AIPN, reprezentată de trei directori generali ai Comisiei, la 23 decembrie 2013, prin care i-a fost aplicată reclamantului sancțiunea suspendării avansării în eșalon pentru o perioadă de 12 luni, începând cu 31 decembrie 2013, în temeiul articolului 9 alineatul (1) litera (c) din anexa IX la statut;

               —

               în măsura în care este necesar, anularea, de asemenea, a deciziei adoptate de AIPN la 22 iulie 2014 prin care s-a respins reclamația depusă de reclamant la 21 martie 2014, prin care contesta sancțiunea disciplinară menționată, datată 23 decembrie 2013;

               —

               obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată, în temeiul articolului 101 din Regulamentul de procedură, și în special a cheltuielilor indispensabile efectuate în scopul procedurii, cum ar fi cheltuielile de deplasare și de ședere, precum și cheltuielile și onorariile avocaților, în temeiul articolului 105 litera (c) din același regulament.


title: Cauza C-373/11: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Symvoulio tis Epikrateias (Grecia) la 13 iulie 2011 — Panellinios Syndesmos Viomichanion Metapoiisis Kapnou/Ypourgos Oikonomias kai Oikonomikon și Ypourgos Agrotikis Anaptyxis kai Trofimon

text:
               10.9.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 269/38

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Symvoulio tis Epikrateias (Grecia) la 13 iulie 2011 — Panellinios Syndesmos Viomichanion Metapoiisis Kapnou/Ypourgos Oikonomias kai Oikonomikon și Ypourgos Agrotikis Anaptyxis kai Trofimon
   (Cauza C-373/11)
   2011/C 269/78
   Limba de procedură: greaca

      Instanța de trimitere

   Symvoulio tis Epikrateias

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Panellinios Syndesmos Viomichanion Metapoiisis Kapnou

      Pârâte: Ypourgos Oikonomias kai Oikonomikon și Ypourgos Agrotikis Anaptyxis kai Trofimon

      Întrebarea preliminară

   Articolul 69 din Regulamentul nr. 1782/2003, în temeiul căruia statelor membre le este permis să stabilească — în limita a 10 % din componenta „plafoanelor naționale” prevăzute la articolul 41 și cu respectarea condițiilor definite la al treilea paragraf al acestui articol — procente diferite ale reținerii pentru plata suplimentară către producători, este compatibil, în măsura în care permite o astfel de diferențiere a cuantumului reținerii, cu dispozițiile articolelor 2 CE, 32 CE și 34 CE și cu obiectivele de garantare a unui nivel stabil al venitului și de conservare a zonelor rurale?


title: Cauza C-451/16: Cerere de decizie preliminară introdusă de Supreme Court of the United Kingdom (Regatul Unit) la 12 august 2016 – MB/Secretary of State for Work and Pensions

text:
               17.10.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 383/6

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Supreme Court of the United Kingdom (Regatul Unit) la 12 august 2016 – MB/Secretary of State for Work and Pensions
   (Cauza C-451/16)
   (2016/C 383/08)
   Limba de procedură: engleza

      Instanța de trimitere

   Supreme Court of the United Kingdom

      Părțile din procedura principală

      Recurent: MB

      Intimat: Secretary of State for Work and Pensions

      Întrebarea preliminară

   Directiva 79/7/CEE (1) a Consiliului se opune impunerii în dreptul național a unei cerințe potrivit căreia, pe lângă îndeplinirea criteriilor fizice, sociale și psihologice pentru recunoașterea schimbării de sex, o persoană care și-a schimbat sexul trebuie să fie totodată necăsătorită pentru a beneficia de pensie de stat pentru limită de vârstă?

      (1)  Directiva 79/7/CEE a Consiliului din 19 decembrie 1978 privind aplicarea treptată a principiului egalității de tratament între bărbați și femei în domeniul securității sociale (JO 1979, L 6, p. 24, Ediție specială, 05/vol. 1, p. 192).


title: Cauza C-146/13: Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 5 mai 2015 – Regatul Spaniei/Parlamentul European, Consiliul Uniunii Europene [Acțiune în anulare — Punere în aplicare a unei cooperări consolidate — Crearea unei protecții unitare prin brevet — Regulamentul (UE) nr. 1257/2012 — Articolul 118 primul paragraf TFUE — Temei juridic — Articolul 291 TFUE — Delegare de competențe unor organe exterioare Uniunii Europene — Principiile autonomiei și aplicării uniforme a dreptului Uniunii]

text:
               29.6.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 213/5

         Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 5 mai 2015 – Regatul Spaniei/Parlamentul European, Consiliul Uniunii Europene
   (Cauza C-146/13) (1)

   ([Acțiune în anulare - Punere în aplicare a unei cooperări consolidate - Crearea unei protecții unitare prin brevet - Regulamentul (UE) nr. 1257/2012 - Articolul 118 primul paragraf TFUE - Temei juridic - Articolul 291 TFUE - Delegare de competențe unor organe exterioare Uniunii Europene - Principiile autonomiei și aplicării uniforme a dreptului Uniunii])
   (2015/C 213/07)
   Limba de procedură: spaniola

      Părțile

      Reclamant: Regatul Spaniei (reprezentanți: E. Chamizo Llatas și S. Centeno Huerta, agenți)

      Pârâte: Parlamentul European (reprezentanți: M. Gómez-Leal, M. Dean și U. Rösslein, agenți), Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: T. Middleton, F. Florindo Gijón, M. Balta și L. Grønfeldt, agenți)

      Interveniente în susținerea pârâtului: Regatul Belgiei (reprezentanți: C. Pochet, J.-C. Halleux și T. Materne, agenți), Republica Cehă (reprezentanți: M. Smolek și J. Vláčil, agenți), Regatul Danemarcei (reprezentanți: C. Thorning și M. Wolff, agenți), Republica Federală Germania (reprezentanți: T. Henze, M. Möller și J. Kemper, agenți), Republica Franceză (reprezentanți: G. de Bergues, F.-X. Bréchot, D. Colas și N. Rouam, agenți), Marele Ducat al Luxemburgului, Ungaria (reprezentanți: M. Z. Fehér și K. Szíjjártó, agenți), Regatul Țărilor de Jos (reprezentanți: M. Bulterman și J. Langer, agenți, Regatul Suediei (reprezentanți: A. Falk, C. Meyer-Seitz și U. Persson, agenți), Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord (reprezentanți: M. Holt, agent, asistat de J. Stratford, QC, și de T. Mitcheson, barrister), Comisia Europeană (reprezentanți: I. Martínez del Peral, T. van Rijn, B. Smulders și F. Bulst, agenți)

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Regatul Spaniei suportă, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, pe cele efectuate de Parlamentul European și de Consiliul Uniunii Europene.

               3)

               Regatul Belgiei, Republica Cehă, Regatul Danemarcei, Republica Federală Germania, Republica Franceză, Marele Ducat al Luxemburgului, Ungaria, Regatul Țărilor de Jos, Regatul Suediei, Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord și Comisia Europeană suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 171, 15.6.2013.


title: Cauza C-15/15: Cerere de decizie preliminară introdusă de Rechtbank van Koophandel te Gent (Belgia) la 16 ianuarie 2015 – New Valmar BVBA/Global Pharmacies Partner Health srl

text:
               13.4.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 118/15

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Rechtbank van Koophandel te Gent (Belgia) la 16 ianuarie 2015 – New Valmar BVBA/Global Pharmacies Partner Health srl
   (Cauza C-15/15)
   (2015/C 118/21)
   Limba de procedură: neerlandeza

      Instanța de trimitere

   Rechtbank van Koophandel te Gent

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: New Valmar BVBA

      Pârâtă: Global Pharmacies Partner Health srl

      Întrebarea preliminară

   Articolul 45 TFUE trebuie interpretat în sensul că se opune reglementării unei entități federate a unui stat membru, precum în speță Comunitatea Flamandă a Statului Federal belgian, care impune tuturor întreprinderilor care își au locul de desfășurare a activității pe teritoriul acestei entități, în temeiul dispozițiilor coroborate ale articolului 52 din Legile din 18 iulie 1966 privind utilizarea limbilor în materie administrativă (Belgisch Staatsblad din 2 august 1966) și ale articolului 10 din Decretul privind utilizarea limbilor din 19 iulie 1973 al Comunității Flamande (Belgisch Staatsblad din 6 septembrie 1973), să întocmească facturile cu caracter transfrontalier în singura limbă oficială a acestei entități federate, sub sancțiunea nulității facturilor, nulitate care trebuie invocată din oficiu de instanță?


title: Cauza T-625/15: Acțiune introdusă la 10 noiembrie 2015 – Spa Monopole/OAPI – YTL Hotels & Properties (SPA VILLAGE)

text:
               18.1.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 16/46

         Acțiune introdusă la 10 noiembrie 2015 – Spa Monopole/OAPI – YTL Hotels & Properties (SPA VILLAGE)
   (Cauza T-625/15)
   (2016/C 016/55)
   Limba în care a fost formulată acțiunea: franceza

      Părțile

      Reclamantă: Spa Monopole, compagnie fermière de Spa SA/NV (Spa, Belgia) (reprezentanți: E. Cornu și E. De Gryse, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: YTL Hotels & Properties Sdn Bhd (Kuala Lumpur, Malaezia)

      Datele privind procedura în fața OAPI

      Solicitantul mărcii în litigiu:cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

      Marca în litigiu: marca comunitară verbală „SPA VILLAGE” – Cerere de înregistrarea nr. 3 841 202

      Procedura care s-a aflat pe rolul OAPI: procedură de opoziție

      Decizia atacată: Decizia Camerei a patra de recurs a OAPI din 11 septembrie 2015 în cauza R 1954/2013-4

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei atacate;

               —

               obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele invocate

               —

               încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009;

               —

               încălcarea articolului 8 alineatul (5) din Regulamentul nr. 207/2009.


title: Cauza C-10/07: Ordonanța președintelui Curții din 17 septembrie 2007 — Comisia Comunităților Europene/Marele Ducat al Luxemburgului

text:
               8.12.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 297/33

         Ordonanța președintelui Curții din 17 septembrie 2007 — Comisia Comunităților Europene/Marele Ducat al Luxemburgului
   (Cauza C-10/07) (1)

   (2007/C 297/58)

      Limba de procedură: franceza

   Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 69, 24.3.2007.


title: Cauza F-54/06: Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera întâi) din 19 iunie 2007 — Davis și alții/Consiliul Uniunii Europene ( Funcție publică — Funcționari — Pensii — Coeficienți corectori — Pensionare după intrarea în vigoare a statutului în versiunea sa aplicabilă începând cu 1 mai 2004 — Aplicarea coeficienților corectori calculați în funcție de costul mediu al vieții în țara de reședință a pensionarilor — Regim tranzitoriu — Suprimarea coeficienților corectori pentru drepturile de pensie dobândite după intrarea în vigoarea a statutului în versiunea sa aplicabilă începând cu 1 mai 2004 )

text:
               4.8.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 183/43

         Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera întâi) din 19 iunie 2007 — Davis și alții/Consiliul Uniunii Europene
   (Cauza F-54/06) (1)

   („Funcție publică - Funcționari - Pensii - Coeficienți corectori - Pensionare după intrarea în vigoare a statutului în versiunea sa aplicabilă începând cu 1 mai 2004 - Aplicarea coeficienților corectori calculați în funcție de costul mediu al vieții în țara de reședință a pensionarilor - Regim tranzitoriu - Suprimarea coeficienților corectori pentru drepturile de pensie dobândite după intrarea în vigoarea a statutului în versiunea sa aplicabilă începând cu 1 mai 2004’)
   (2007/C 183/83)
   Limba de procedură: franceza
   Părțile

      Reclamanți: Davis și alții (Bolton, Marea Britanie) și alți trei reclamanți (reprezentanți: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis și E. Marchal, avocats)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: M. Arpio Santacruz și I. Sulce, agenți)
   Obiectul
   Anularea deciziilor Consiliului de stabilire a drepturilor de pensie ale reclamanților, în măsura în care nu se aplică un coeficient corector părții din drepturile lor de pensie dobândite după 30 aprilie 2004 și coeficientul corector aplicat părții din drepturile lor de pensie dobândită înainte de 30 aprilie 2004 este diferit de cel care se aplică remunerației funcționarilor în activitate în Regatul Unit sau în Danemarca.
   Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă fiecare parte la plata propriilor cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 154, 1.7.2006, p. 28.


title: Cauza C-28/09: Acțiune introdusă la 21 ianuarie 2009 — Comisia Comunităților Europene/Republica Austria

text:
               21.3.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 69/28

         Acțiune introdusă la 21 ianuarie 2009 — Comisia Comunităților Europene/Republica Austria
   (Cauza C-28/09)
   (2009/C 69/51)
   Limba de procedură: germana
   Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: P. Oliver, A. Alcover San Pedro și B. Schima, avocați)

      Pârâtă: Republica Austria
   Concluziile reclamantei

               —

               Constatarea faptului că, prin instituirea unei interdicții de circulație pe un tronson al autostrăzii A 12 pentru camioane cu o masă totală mai mare de 7,5 tone care transportă anumite produse, Republica Austria nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolelor 28 și 29 CE;

               —

               obligarea Republicii Austria la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   Instituirea unei interdicții de circulație sectoriale pe autostrada A 12 pentru camioane cu o masă totală mai mare de 7,5 tone care transportă anumite produse ar constitui o măsură care produce efecte echivalente cu ale unei restricții cantitative și, prin urmare, nu ar fi compatibilă cu articolele 28 și 29 CE. Măsura în litigiu nu ar fi nici adecvată, nici necesară îmbunătățirii calității aerului pe autostrada A 12 întrucât aceasta nu urmărește un obiectiv precis și nu ia nicidecum în considerare măsuri mai puțin limitative, precum limitări permanente ale vitezei sau interzicerea circulației în funcție de nivelul emisiilor. În plus, pârâta nu ar fi demonstrat existența unei alternative adecvate la transportul rutier.


title: Cauza T-236/17: Acțiune introdusă la 17 aprilie 2017 – Balti Gaas/Comisia și INEA

text:
               10.7.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 221/30

         Acțiune introdusă la 17 aprilie 2017 – Balti Gaas/Comisia și INEA
   (Cauza T-236/17)
   (2017/C 221/43)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Balti Gaas OÜ (Tallinn, Estonia) (reprezentanți: E. Tamm și L. Naaber-Kivisoo, avocați)

      Pârâte: Comisia Europeană și Agenția Executivă pentru Inovare și Rețele (INEA)

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               Anularea deciziei pârâtelor din 17 februarie 2017 Ref Ares(2017)890302 (1);

               —

               Obligarea pârâtelor la suportarea propriilor cheltuieli de judecată și la plata celor efectuate de reclamantă.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamanta arată faptul că pârâtele nu au asigurat conformitatea procedurilor desfășurate pentru acordarea ajutoarelor cu principiile legalității, transparenței și bunei administrări și invocă patru motive.

               1.

               Primul motiv, întemeiat pe lipsa competenței.

               2.

               Al doilea motiv, întemeiat pe o încălcare a unor norme fundamentale de procedură constând în faptul că nu a fost oferită nicio motivare.

               3.

               Al treilea motiv, întemeiat pe lipsa motivării.

               4.

               Al patrulea motiv, întemeiat pe inexactitatea materială a motivării.

      (1)  Decizie luată în legătură cu Decizia de punere în aplicare C(2016)1587 final a Comisiei din 17/03/2016 de modificare a Deciziei de punere în aplicare C(2014)2080 de instituire a programului de lucru multianual privind acordarea de ajutoare financiare în domeniul infrastructurii energetice transeuropene în temeiul Mecanismului pentru interconectarea Europei pentru perioada 2014-2020.


title: Cauza C-88/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Korkein oikeus (Finlanda) la 17 februarie 2017 – Zurich Insurance PLC, Metso Minerals Oy/Abnormal Load Services (International) Limited

text:
               10.4.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 112/30

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Korkein oikeus (Finlanda) la 17 februarie 2017 – Zurich Insurance PLC, Metso Minerals Oy/Abnormal Load Services (International) Limited
   (Cauza C-88/17)
   (2017/C 112/40)
   Limba de procedură: finlandeza

      Instanța de trimitere

   Korkein oikeus

      Părțile din procedura principală

      Reclamante: Zurich Insurance PLC, Metso Minerals Oy

      Pârâtă: Abnormal Load Services (International) Limited

      Întrebarea preliminară

   Cum se determină locul sau locurile de prestare a unui serviciu, în sensul articolului 5 punctul 1 litera (b) a doua liniuță din Regulamentul nr. 44/2001 (1), în situația în care este vorba despre un contract având ca obiect transportul de mărfuri între state membre, iar transportul este alcătuit din mai multe părți în care sunt utilizate mijloace de transport diferite?

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 44/2001 al Consiliului din 22 decembrie 2000 privind competența judiciară, recunoașterea și executarea hotărârilor în materie civilă și comercială (JO 2001, L 12, p. 1, Ediție specială, 19/vol. 3, p. 74).


title: Cauza C-92/17 P: Recurs introdus la 20 februarie 2017 de Telecom Castilla-La Mancha, S.A. împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a cincea) din 15 decembrie 2016 în cauzele conexate T-37/15 și T-38/15, Abertis Telecom Terrestre S.A. și Telecom Castilia-La Mancha, S.A./Comisia Europeană

text:
               24.4.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 129/9

         Recurs introdus la 20 februarie 2017 de Telecom Castilla-La Mancha, S.A. împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a cincea) din 15 decembrie 2016 în cauzele conexate T-37/15 și T-38/15, Abertis Telecom Terrestre S.A. și Telecom Castilia-La Mancha, S.A./Comisia Europeană
   (Cauza C-92/17 P)
   (2017/C 129/11)
   Limba de procedură: spaniola

      Părțile

      Recurentă: Telecom Castilla-La Mancha, S.A. (reprezentanți: J. Buendía Sierra și A. Lamadrid de Pablo, avocați)

      Celelalte părți din procedură: Comisia Europeană și SES Astra

      Concluzii

               —

               anularea hotărârii atacate;

               —

               pronunțarea în mod definitiv supra acțiunii în anulare și anularea deciziei Comisiei;

               —

               obligarea Comisiei Europene și a SES Astra la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Prin hotărârea atacată s-a confirmat o decizie a Comisiei în materie de ajutoare de stat, referitoare la diferite măsuri adoptate de autoritățile publice ale comunității autonome spaniole Castilia-La Mancha pentru a garanta că semnalul de televiziune digitală terestră (TDT) ajunge în zonele îndepărtate și mai puțin urbanizate ale teritoriului în care locuiește doar 2,5 % din populație. Prin intermediul deciziei s-a admis că, din punct de vedere material, piața nu ar oferi serviciul respectiv în lipsa unei intervenții publice. În ciuda acestui fapt, decizia contestă calificarea acestei activități în legislația spaniolă drept serviciu de interes economic general (SIEG) pentru motivul că, din punct de vedere formal, acesta nu ar fi fost definit sau atribuit „în mod clar” de autoritățile publice. S-a arătat de asemenea că, în orice caz, acestea nu ar fi abilitate să opteze pentru o anumită tehnologie în vederea organizării SIEG.
   În susținerea recursului formulat, recurenta invocă două motive, întemeiate pe erorile de drept săvârșite în hotărârea atacată, rezultate din interpretarea articolului 14, a articolului 106 alineatul (2) și a articolului 107 alineatul (1) din Protocolul 26 din TFUE cu privire la serviciile de interes general.
   În particular, prin intermediul recursului se arată că în hotărârea atacată s-a săvârșit o eroare:

               —

               prin depășirea limitei „erorii vădite” în examinarea a diverse acte de definire și de atribuire a SIEG;

               —

               prin limitarea în mod necorespunzător a „largii marje de apreciere” a statelor membre, care se aplică atât pentru definirea, cât și pentru organizarea SIEG și care include, prin urmare, alegerea modalităților de prestare a SIEG și optarea pentru o tehnologie concretă, independent de faptul că acestea figurează în actul de definire sau într-un act separat;

               —

               prin analizarea dreptului spaniol aplicabil cu modificarea cuprinsului dispozițiilor analizate și al jurisprudenței care le interpretează, interpretându-l într-un mod vădit contrar conținutului său și atribuind anumitor date o sferă de aplicare care nu le corespunde în raport cu celelalte date;

               —

               prin omiterea faptului că „definirea” și „atribuirea” SIEG uneia sau mai multor întreprinderi se pot realiza printr-unul sau mai multe acte;

               —

               prin omiterea faptului că „definirea” și „atribuirea” SIEG nu impun utilizarea unei formule sau expresii concrete, ci o analiză materială și funcțională și

               —

               prin cuantificarea avantajului presupus perceput drept echivalent cuantumului total al contractelor încheiate de autoritățile publice, neținându-se seama de faptul că acest cuantum nu este o subvenție nerambursabilă, ci o contraprestație pentru bunurile și serviciile furnizate de întreprinderea respectivă statului.


title: Cauza C-604/13 P: Hotărârea Curții (Camera întâi) din 26 ianuarie 2017 – Aloys F. Dornbracht GmbH & Co. KG/Comisia Europeană, Consiliul Uniunii Europene [Recurs — Înțelegeri — Piețele belgiană, germană, franceză, italiană, neerlandeză și austriacă ale produselor și accesoriilor pentru baie — Coordonarea prețurilor de vânzare și schimbul de informații comerciale sensibile — Regulamentul (CE) nr. 1/2003 — Articolul 23 alineatul (2) — Plafon de 10 % din cifra de afaceri — Orientările privind calcularea amenzilor din 2006 — Principiul neretroactivității — Exercitarea competenței de fond — Durată excesivă a procedurii]

text:
               3.4.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 104/2

         Hotărârea Curții (Camera întâi) din 26 ianuarie 2017 – Aloys F. Dornbracht GmbH & Co. KG/Comisia Europeană, Consiliul Uniunii Europene
   (Cauza C-604/13 P) (1)

   ([Recurs - Înțelegeri - Piețele belgiană, germană, franceză, italiană, neerlandeză și austriacă ale produselor și accesoriilor pentru baie - Coordonarea prețurilor de vânzare și schimbul de informații comerciale sensibile - Regulamentul (CE) nr. 1/2003 - Articolul 23 alineatul (2) - Plafon de 10 % din cifra de afaceri - Orientările privind calcularea amenzilor din 2006 - Principiul neretroactivității - Exercitarea competenței de fond - Durată excesivă a procedurii])
   (2017/C 104/02)
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Recurentă: Aloys F. Dornbracht GmbH & Co. KG (reprezentanți: H. Janssen și T. Kapp, avocați)

      Celelalte părți din procedură: Comisia Europeană (reprezentanți: F. Castillo de la Torre și L Malferrari, agenți, asistați de A. Böhlke, avocat), Consiliul Uniunii Europene

      Dispozitivul

               1)

               Respinge recursul.

               2)

               Obligă Aloys F. Dornbracht GmbH & Co. KG la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 24, 25.1.2014.


title: Cauza C-98/15: Cerere de decizie preliminară introdusă de Juzgado de lo Social no 33 de Barcelona (Spania) la 27 februarie 2015 – María Begoña Espadas Recio/Servicio Público de Empleo Estatal (SPEE)

text:
               26.5.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 171/17

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Juzgado de lo Social no 33 de Barcelona (Spania) la 27 februarie 2015 – María Begoña Espadas Recio/Servicio Público de Empleo Estatal (SPEE)
   (Cauza C-98/15)
   (2015/C 171/20)
   Limba de procedură: spaniola

      Instanța de trimitere

   Juzgado de lo Social no 33 de Barcelona

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: María Begoña Espadas Recio

      Pârât: Servicio Público de Empleo Estatal (SPEE)

      Întrebările preliminare

               1)

               În conformitate cu jurisprudența care rezultă din Hotărârea Bruno și alții (C-395/08 și C-396/08, EU:C:2010:329), clauza 4 din acordul-cadru privind munca pe fracțiune de normă, anexat la Directiva 97/81/CE privind acordul-cadru cu privire la munca pe fracțiune de normă (1) este aplicabilă în cazul unei prestații de șomaj de tip contributiv, cum este cea reglementată la articolul 210 din Legea generală a securității sociale spaniole, care este finanțată exclusiv din contribuțiile plătite de lucrător și de întreprinderile angajatoare și care este calculată în funcție de perioadele de muncă în care s-a cotizat în cei șase ani anteriori situației legale de șomaj?

               2)

               În cazul unui răspuns afirmativ, în conformitate cu jurisprudența care rezultă din Hotărârea Bruno și alții (C-395/08 și C-396/08, EU:C:2010:329), clauza 4 din acordul-cadru trebuie interpretată în sensul că se opune unei norme naționale care, precum articolul 3 alineatul 4 din decretul regal nr. 625/1985 din 2 aprilie 1985 (regulamentul privind prestațiile de șomaj), la care face trimitere a patra normă de la alineatul 1 al celei de a șaptea dispoziții adiționale din Legea generală a securității sociale, care – în ceea ce privește munca pe fracțiune de normă de tip „vertical” (de doar 3 zile pe săptămână) – nu ia în considerare, în vederea stabilirii duratei prestației de șomaj, zilele nelucrate, în pofida faptului că s-au plătit contribuțiile aferente acestor zile, ceea ce are drept consecință reducerea duratei prestației recunoscute

               3)

               Interdicția oricărei discriminări pe criterii de sex, directă sau indirectă, prevăzută la articolul 4 din Directiva 79/7/CEE (2) trebuie interpretată în sensul că ar împiedica aplicarea sau s-ar opune unei norme naționale precum articolul 3 alineatul 4 din decretul regal nr. 625/1985 din 2 aprilie 1985 (regulamentul privind prestațiile de șomaj), care, în ceea ce privește munca pe fracțiune de normă de tip „vertical” (de doar trei zile pe săptămână), nu ia în considerare ca zile de cotizare zilele nelucrate, ceea ce are drept consecință reducerea duratei prestației de șomaj?

      (1)  JO L 14, p. 9, Ediție specială, 05/vol. 5, p. 35.

      (2)  Directiva Consiliului din 19 decembrie 1978 privind aplicarea treptată a principiului egalității de tratament între bărbați și femei în domeniul securității sociale (JO L 6, p. 24, Ediție specială, 05 vol. 1, p. 192).