title: Cauza T-241/08: Acțiune introdusă la 20 iunie 2008 — CBI și Abisp/Comisia Comunităților Europene

text:
               15.8.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 209/61

         Acțiune introdusă la 20 iunie 2008 — CBI și Abisp/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza T-241/08)
   (2008/C 209/109)
   Limba de procedură: franceza
   Părțile

      Reclamante: Coordination Bruxelloise d'Institutions sociales et de santé (CBI) (Bruxelles, Belgia) și Association Bruxelloise des Institutions de Soins Privées (Abisp) (Bruxelles, Belgia) (reprezentanți: D. Waelbroeck, avocat, și D. Slater, solicitor)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene
   Concluziile reclamantelor

               —

               Anularea deciziei de confirmare a Comisiei;

               —

               obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   Reclamantele solicită anularea Deciziei Comisiei din 10 aprilie 2008 de confirmare, potrivit reclamantelor, a Deciziei Comisiei din 10 ianuarie 2008 prin care s-a respins plângerea introdusă de acestea la 7 septembrie și 17 octombrie 2005 împotriva ajutoarelor de stat acordate de Regatul Belgiei unor spitale publice din rețeaua Iris a Regiunii Bruxelles-Capitală și s-a refuzat deschiderea procedurii oficiale de investigare a ajutoarelor în cauză în temeiul articolului 88 alineatul (2) CE.
   Motivele și principalele argumente invocate de reclamante sunt identice cu cele invocate în cauza T-128/08, CBI și Abisp/Comisia (1).

      (1)  JO 2008, C 142, p. 30.


title: Cauza T-196/02: Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 12 septembrie 2007 — MTU Friedrichshafen/Comisia Comunităților Europene ( Ajutoare de stat — Ajutor pentru restructurare — Decizie de recuperare a unui ajutor incompatibil — Articolul 13 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 659/1999 — Răspundere solidară )

text:
               20.10.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 247/22

         Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 12 septembrie 2007 — MTU Friedrichshafen/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza T-196/02) (1)

   („Ajutoare de stat - Ajutor pentru restructurare - Decizie de recuperare a unui ajutor incompatibil - Articolul 13 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 659/1999 - Răspundere solidară’)
   (2007/C 247/31)
   Limba de procedură: germana
   Părțile

      Reclamantă: MTU Friedrichshafen GmbH (Friedrichshafen, Germania) (reprezentanți: F. Montag și T. Lübbig, avocats)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: V. Kreuschitz, V. Di Bucci și T. Scharf, agenți)
   Obiectul
   Cerere de anulare a articolului 3 alineatul (2) din Decizia 2002/898/CE a Comisiei din 9 aprilie 2002 referitoare la ajutorul de stat acordat de Germania în favoarea SKL Motoren- und Systembautechnik GmbH (JO L 314, p. 75).
   Dispozitivul

               1)

               Anulează articolul 3 alineatul (2) din Decizia 2002/898/CE a Comisiei din 9 aprilie 2002 referitoare la ajutorul de stat acordat de Germania în favoarea SKL Motoren- und Systembautechnik GmbH în măsura în care dispune restituirea solidară în sarcina MTU Friedrichshafen GmbH a unei sume de 2,71 milioane euro.

               2)

               Obligă Comisia la suportarea cheltuielilor de judecată efectuate de MTU Friedrichshafen, precum și a propriilor cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 219, 14.9.2002.


title: Cauza C-65/16: Cerere de decizie preliminară introdusă de Szegedi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Ungaria) la 8 februarie 2016 – Istanbul Lojistik Ltd./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatóság

text:
               17.5.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 175/6

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Szegedi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Ungaria) la 8 februarie 2016 – Istanbul Lojistik Ltd./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatóság
   (Cauza C-65/16)
   (2016/C 175/05)
   Limba de procedură: maghiara

      Instanța de trimitere

   Szegedi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Istanbul Lojistik Ltd.

      Pârâtă: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatóság

      Întrebările preliminare

               1)

               Articolul 4 din Decizia nr. 1/95 a Consiliului de Asociere [CE]-Turcia trebuie interpretat în sensul că un impozit precum cel reglementat de Legea maghiară privind impozitul pe circulația vehiculelor cu motor, care, în conformitate cu această lege, se aplică unui vehicul de transport de mărfuri înmatriculat în Turcia, exploatat de un transportator turc și utilizat pentru transportul mărfurilor, ca urmare a trecerii frontierei maghiare, provenind din Turcia și traversând Ungaria, ca stat membru de tranzit, pentru a ajunge în alt stat membru, constituie o taxă cu efect echivalent unei taxe vamale și, prin urmare, nu este conform cu articolul menționat?

               2)

                           a.)

                           În cazul unui răspuns negativ la prima întrebare preliminară, articolul 5 din Decizia nr. 1/95 a Consiliului de asociere [CE]-Turcia trebuie interpretat în sensul că un impozit precum cel reglementat de Legea maghiară privind impozitul pe circulația vehiculelor cu motor, care, în conformitate cu această lege, se aplică unui vehicul de transport de mărfuri înmatriculat în Turcia, exploatat de un transportator turc și utilizat pentru transportul mărfurilor, ca urmare a trecerii frontierei maghiare, provenind din Turcia și traversând Ungaria, ca stat membru de tranzit, pentru a ajunge în alt stat membru, constituie o măsură cu efect echivalent unei restricții cantitative și, prin urmare, nu este conform cu articolul menționat?

                           b.)

                           Articolul 7 din Decizia nr. 1/95 a Consiliului de asociere [CE]-Turcia trebuie interpretat în sensul că un impozit precum cel reglementat de Legea maghiară privind impozitul pe circulația vehiculelor cu motor, care, în conformitate cu această lege, se aplică unui vehicul de transport de mărfuri înmatriculat în Turcia, exploatat de un transportator turc și utilizat pentru transportul mărfurilor, ca urmare a trecerii frontierei maghiare, provenind din Turcia și traversând Ungaria, ca stat membru de tranzit, pentru a ajunge în alt stat membru, poate fi aplicat, invocând motive de siguranță rutieră și de aplicare a legilor?

               3)

               Articolul 3 alineatul (2) TFUE și articolul 1 alineatul (2) și alineatul (3) litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 1072/2009 (1) trebuie interpretate în sensul că se opun ca statul membru de tranzit să aplice, în temeiul unei convenții bilaterale în domeniul transporturilor, încheiată cu Turcia, un impozit precum cel reglementat de Legea maghiară privind impozitul pe circulația vehiculelor cu motor, care, în conformitate cu această lege, se aplică unui vehicul de transport de mărfuri înmatriculat în Turcia, exploatat de un transportator turc și utilizat pentru transportul mărfurilor, ca urmare a trecerii frontierei maghiare, provenind din Turcia și traversând Ungaria, ca stat membru de tranzit, pentru a ajunge în alt stat membru?

               4)

               Articolul 9 din Acordul de asociere dintre [CEE] și Turcia […] trebuie interpretat în sensul că un impozit precum cel reglementat de Legea maghiară privind impozitul pe circulația vehiculelor cu motor, care, în conformitate cu această lege, se aplică unui vehicul de transport de mărfuri înmatriculat în Turcia, exploatat de un transportator turc și utilizat pentru transportul mărfurilor, ca urmare a trecerii frontierei maghiare, provenind din Turcia și traversând Ungaria, ca stat membru de tranzit, pentru a ajunge în alt stat membru, implică o discriminare pe motive de naționalitate și, prin urmare, nu este conform cu acest articol?

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 1072/2009 al Parlamentului European și al Consiliului din 21 octombrie 2009 privind normele comune pentru accesul la piața transportului rutier internațional de mărfuri (JO L 300, p. 72)


title: Cauza T-67/10: Acțiune introdusă la 17 februarie 2010 — Spania/Comisia

text:
               17.4.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 100/60

         Acțiune introdusă la 17 februarie 2010 — Spania/Comisia
   (Cauza T-67/10)
   2010/C 100/88
   Limba de procedură: spaniola

      Părțile

      Reclamant: Regatul Spaniei (reprezentant: M. Muñoz Pérez)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile reclamantului

               —

               Anularea Deciziei C(2009) 9827 final a Comisiei din 10 decembrie 2009 de aplicare a unor corecții financiare părții din secțiunea Garantare a FEOGA corespunzătoare programului operațional CCI 2000 ES.16.1.PO.007 (Spania — Castilla și León) în legătură cum măsura de ameliorare a transformării și a comercializării produselor agricole și

               —

               obligarea Comisiei Europene la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În opinia Regatului Spaniei, decizia trebuie anulată din două motive:

               Primul motiv se întemeiază pe încălcarea prin neaplicare a articolului 39 din Regulamentul nr. 1260/1999 (1), în măsura în care neregularitățile care motivează corecția financiară acordată de Comisie nu au existat, având în vedere că autoritățile spaniole au realizat în mod sistematic și prealabil acordării subvențiilor controalele corespunzătoare cu privire la respectarea condițiilor care trebuie să fie îndeplinite în acest sens și prevăzute la articolele 26 și 28 din Regulamentul (CE) nr. 1257/1999 (2). În plus, contrar susținerilor Comisiei din decizia atacată, planul de control adoptat de autoritățile spaniole ca urmare a vizitei de inspecție nu a avut ca obiect compensarea ulterioară a nerealizării controalelor, ci doar verificarea eficacității acestora din urmă.

               Al doilea motiv se întemeiază pe încălcarea principiului proporționalității stabilit la articolul 39 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 1260/1999, în legătură cu Orientările privind principiile, criteriile și baremele indicative aplicabile de către serviciile Comisiei pentru determinarea corecțiilor financiare prevăzute la articolul 39 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 1260/99 (3), în măsura în care neregularitățile constatate de Comisie, dacă ar fi existat, ceea ce acest stat membru contestă, ar fi permis doar impunerea unei corecții finaciare proporționale prejudiciului cauzat fondurilor Uniunii și, prin urmare, inferioare ratei de 5 % decisă.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 1260/1999 al Consiliului din 21 iunie 1999 de stabilire a dispozițiilor generale cu privire la fondurile structurale (JO L 161, 26.6.1999, p. 1).

      (2)  Regulamentul (CE) nr. 1257/1999 al Consiliului din 17 mai 1999 privind sprijinul pentru dezvoltare rurală acordat din Fondul European de Orientare și Garantare Agricolă (FEOGA) și de modificare și abrogare a unor regulamente (JO L 160, 26.6.1999, p. 80, Ediție specială, 03/vol. 28, p. 134).

      (3)  Documentul C(2001) 476 din 2 martie 2001.


title: Cauza T-696/13: Ordonanța Tribunalului din 10 iulie 2017 – Meta Group/Comisia

text:
               28.8.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 283/55

         Ordonanța Tribunalului din 10 iulie 2017 – Meta Group/Comisia
   (Cauza T-696/13) (1)

   (2017/C 283/87)
   Limba de procedură: italiana
   Președintele Camerei a șasea a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 52, 22.2.2014.


title: Cauza T-562/12: Hotărârea Tribunalului din 12 mai 2015 – Dalli/Comisia („Membru al Comisiei — Investigație a OLAF — Pretinsă decizie verbală a președintelui Comisiei de încetare a funcțiilor persoanei interesate — Acțiune în anulare — Inexistența unui act supus căilor de atac — Inadmisibilitate — Acțiune în despăgubire”)

text:
               29.6.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 213/29

         Hotărârea Tribunalului din 12 mai 2015 – Dalli/Comisia
   (Cauza T-562/12) (1)

   ((„Membru al Comisiei - Investigație a OLAF - Pretinsă decizie verbală a președintelui Comisiei de încetare a funcțiilor persoanei interesate - Acțiune în anulare - Inexistența unui act supus căilor de atac - Inadmisibilitate - Acțiune în despăgubire”))
   (2015/C 213/50)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamant: John Dalli (St. Julians, Malta) (reprezentanţi: L. Levi, A.-M. Alamanou şi S. Rodrigues, avocaţi)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: B. Smulders, J. Baquero Cruz şi J.-P. Keppenne, agenţi)

      Obiectul

   Pe de o parte, cerere de anulare a deciziei verbale, pretins adoptată de președintele Comisiei la 16 octombrie 2012, de încetare a funcțiilor reclamantului în calitate de membru al Comisiei și, pe de altă parte, cerere de despăgubire prin care se solicită repararea pretinsului prejudiciu suferit de reclamant ca urmare a acestei decizii

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Îl obligă pe domnul John Dalli la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 46, 16.2.2013.


title: Cauza C-335/14: Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 21 ianuarie 2016 (cerere de decizie preliminară formulată de Cour d'appel de Mons – Franța) – Les Jardins de Jouvence SCRL/État belge (Trimitere preliminară — Fiscalitate — Taxa pe valoarea adăugată — A șasea directivă TVA — Scutiri — Articolul 13 secțiunea A alineatul (1) litera (g) — Scutirea prestărilor de servicii direct legate de ajutorul social și de securitatea socială, furnizate de organisme de drept public sau de alte organisme recunoscute ca având un caracter social — Noțiunea de prestări de servicii și livrări de bunuri direct legate de ajutorul social și de securitatea socială — Organisme recunoscute ca având un caracter social — Reședință cu servicii)

text:
               14.3.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 98/7

         Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 21 ianuarie 2016 (cerere de decizie preliminară formulată de Cour d'appel de Mons – Franța) – Les Jardins de Jouvence SCRL/État belge
   (Cauza C-335/14) (1)

   ((Trimitere preliminară - Fiscalitate - Taxa pe valoarea adăugată - A șasea directivă TVA - Scutiri - Articolul 13 secțiunea A alineatul (1) litera (g) - Scutirea prestărilor de servicii direct legate de ajutorul social și de securitatea socială, furnizate de organisme de drept public sau de alte organisme recunoscute ca având un caracter social - Noțiunea de prestări de servicii și livrări de bunuri direct legate de ajutorul social și de securitatea socială - Organisme recunoscute ca având un caracter social - Reședință cu servicii))
   (2016/C 098/08)
   Limba de procedură: franceza

      Instanța de trimitere

   Cour d'appel de Mons

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Les Jardins de Jouvence SCRL

      Pârât: État belge

      Cu participarea: AXA Belgium SA

      Dispozitivul

   Articolul 13 secțiunea A alineatul (1) litera (g) din A șasea directivă 77/388/CEE a Consiliului din 17 mai 1977 privind armonizarea legislațiilor statelor membre referitoare la impozitele pe cifra de afaceri – sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată: baza unitară de evaluare trebuie interpretat în sensul că, printre prestațiile furnizate de o reședință cu servicii precum cea din litigiul principal, al cărei caracter social trebuie apreciat de instanța de trimitere având în vedere, printre altele, elementele menționate în prezenta hotărâre, cele care constau în punerea la dispoziție a unor locuințe adaptate unor persoane în vârstă pot beneficia de scutirea prevăzută la această dispoziție. Celelalte prestații furnizate de această reședință cu servicii pot, de asemenea, să beneficieze de respectiva scutire, cu condiția, printre altele, ca prestațiile pe care reședințele cu servicii sunt obligate să le ofere, în aplicarea reglementării naționale pertinente, să urmărească să asigure asistență persoanelor în vârstă, precum și să le ofere îngrijire și să corespundă celor pe care și căminele de bătrâni sunt obligate să le ofere, în conformitate cu reglementarea națională în cauză.
   Este indiferent, în această privință, că exploatarea unei reședințe cu servicii precum cea din litigiul principal beneficiază sau nu beneficiază de subvenții sau de orice altă formă de avantaj sau de participare financiară din partea autorităților publice.

      (1)  JO C 339, 29.9.2014.


title: Autorizație pentru ajutoarele de stat acordate în conformitate cu dispozițiile articolelor 87 și 88 din Tratatul CE – Cazuri în care Comisia nu ridică obiecții  Text cu relevanță pentru SEE

text:
               13.3.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 73/1

         Autorizație pentru ajutoarele de stat acordate în conformitate cu dispozițiile articolelor 87 și 88 din Tratatul CE
   Cazuri în care Comisia nu ridică obiecții
   (Text cu relevanță pentru SEE)
   2013/C 73/01

               Data adoptării deciziei

               7.11.2012

               Numărul de referință al ajutorului

               SA.34576 (12/N)

               Stat membru

               Portugalia

               Regiune

               Alto Trás-os-Montes

               Titlu (și/sau numele beneficiarului)

               Unidade de cuidados continuados Jean Piaget/Nordeste

               Temei legal

               Texto do Programa Operacional Temático Valorização do Território
               Endereço http://www.povt.qren.pt/cs2.asp?idcat=1120; Regulamento Geral FEDER e Fundo de Coesão (documento normativo sobre as modalidades de aplicação a Portugal dos fundos FEDER e Fundo de Coesão), em coerência com as disposições regulamentares comunitárias aplicáveis);
               Texto do Programa Operacional Temático Valorização do Território
               Endereço http://www.povt.qren.pt/cs2.asp?idcat=1120 — Regulamento Geral FEDER e Fundo de Coesão (documento normativo sobre as modalidades de aplicação a Portugal dos fundos FEDER e Fundo de Coesão), em coerência com as disposições regulamentares comunitárias aplicáveis); Regulamento Específico para o Domínio dos «Equipamentos Estruturantes do Sistema Urbano Nacional» (estabelece as condições de acesso e as regras gerais de atribuição de co-financiamento comunitário do FEDER às operações apresentadas no âmbito deste domínio de intervenção).

               Tipul măsurii

               Ajutor individual

               Obiectiv

               Dezvoltare regională

               Forma de ajutor

               —

               Buget

               Buget global: 1,897 milioane EUR

               Valoare

               Măsura nu reprezintă ajutor

               Durată (perioadă)

               —

               Sectoare economice

               Activități din domeniul serviciilor

               Numele și adresa autorității de acordare a ajutorului

                           Programa Operacional Temático Valorização do Território

                           Av. D. João II, Lote 1.07.2.1 — 2.o

                           1998-014 Lisboa

                           PORTUGAL

               Alte informații

               —

         Textul deciziei în limba (limbile) originală (originale), din care au fost înlăturate toate informațiile confidențiale, poate fi consultat pe site-ul:
   http://ec.europa.eu/competition/elojade/isef/index.cfm


title: Cauza T-436/10: Hotărârea Tribunalului din 15 iulie 2015 – HIT Groep/Comisia („Concurență — Înțelegeri — Piața europeană a oțelului pentru precomprimare — Stabilirea prețurilor, împărțirea pieței și schimbul de informații comerciale sensibile — Decizie prin care se constată o încălcare a articolului 101 TFUE — Norme privind imputabilitatea practicilor anticoncurențiale ale unei filiale societății-mamă a acesteia — Prezumția exercitării efective a unei influențe decisive — Termen rezonabil”)

text:
               14.9.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 302/40

         Hotărârea Tribunalului din 15 iulie 2015 – HIT Groep/Comisia
   (Cauza T-436/10) (1)

   ((„Concurență - Înțelegeri - Piața europeană a oțelului pentru precomprimare - Stabilirea prețurilor, împărțirea pieței și schimbul de informații comerciale sensibile - Decizie prin care se constată o încălcare a articolului 101 TFUE - Norme privind imputabilitatea practicilor anticoncurențiale ale unei filiale societății-mamă a acesteia - Prezumția exercitării efective a unei influențe decisive - Termen rezonabil”))
   (2015/C 302/50)
   Limba de procedură: neerlandeza

      Părțile

      Reclamantă: HIT Groep BV (Haarlem, Țările de Jos) (reprezentanți: inițial G. van der Wal, G. Oosterhuis și H. Albers, ulterior G. van der Wal și G. Oosterhuis, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: P. Van Nuffel, S. Noë și V. Bottka, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare a Deciziei C(2010) 4387 final a Comisiei din 30 iunie 2010 privind o procedură în temeiul articolului 101 TFUE și al articolului 53 din Acordul privind SEE (cazul COMP/38344 – Oțel pentru precomprimare), modificată prin Decizia C(2010) 6676 final a Comisiei din 30 septembrie 2010 și prin Decizia C(2011) 2269 final a Comisiei din 4 aprilie 2011.

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               HIT Groep BV suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele ale Comisiei Europene.

      (1)  JO C 317, 20.11.2010.


title: Cauza C-90/10: Hotărârea Curții (Camera a patra) din 22 septembrie 2011 — Comisia Europeană/Regatul Spaniei [Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Directiva habitate — Conservarea habitatelor naturale — Faună și floră sălbatică — Articolul 4 alineatul (4) și articolul 6 alineatele (1) și (2) — Stabilirea de priorități pentru ariile speciale de conservare, precum și a unei protecții adecvate a acestora — Absența garanției unei protecții juridice adecvate a ariilor speciale de conservare situate în arhipelagul Canare]

text:
               12.11.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 331/4

         Hotărârea Curții (Camera a patra) din 22 septembrie 2011 — Comisia Europeană/Regatul Spaniei
   (Cauza C-90/10) (1)

   (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru - Directiva habitate - Conservarea habitatelor naturale - Faună și floră sălbatică - Articolul 4 alineatul (4) și articolul 6 alineatele (1) și (2) - Stabilirea de priorități pentru ariile speciale de conservare, precum și a unei protecții adecvate a acestora - Absența garanției unei protecții juridice adecvate a ariilor speciale de conservare situate în arhipelagul Canare)
   2011/C 331/05
   Limba de procedură: spaniola

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: S. Pardo Quintillán și D. Recchia, agenți)

      Pârât: Regatul Spaniei (reprezentant: F. Díez Moreno, agent)

      Intervenientă în susținerea pârâtului: Republica Finlanda (reprezentant: M. Pere, agent)

      Obiectul

   Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Încălcarea articolului 4 alineatul (4) și a articolului 6 alineatele (1) și (2) din Directiva 92/43/CEE a Consiliului din 21 mai 1992 privind conservarea habitatelor naturale și a speciilor de faună și floră sălbatică (JO L 206, p. 7, Ediție specială, 15/vol. 2, p. 109) — Situri de importanță comunitară — Măsuri de conservare — Regiunea biogeografică Macaronezia

      Dispozitivul

               1.

               Regatul Spaniei,

                           —

                           prin nestabilirea, în conformitate cu articolul 4 alineatul (4) din Directiva 92/43/CEE a Consiliului din 21 mai 1992 privind conservarea habitatelor naturale și a speciilor de faună și floră sălbatică, de priorități pentru ariile speciale de conservare corespunzând siturilor de importanță comunitară din regiunea biogeografică Macaronezia, situate pe teritoriul spaniol și identificate prin Decizia 2002/11/CE a Comisiei din 28 decembrie 2001 de adoptare a listei siturilor de importanță comunitară pentru regiunea biogeografică Macaronezia în conformitate cu Directiva 92/43/CEE a Consiliului, și

                           —

                           prin neadoptarea și neaplicarea, în conformitate cu articolul 6 alineatele (1) și (2) din Directiva 92/43, a măsurilor adecvate de conservare și a unui regim de protecție prin care să se evite deteriorarea habitatelor și perturbările semnificative ale speciilor, garantând protecția juridică a ariilor speciale de conservare corespunzând siturilor menționate în Decizia 2002/11 care se situează pe teritoriul spaniol,
                           nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul dispozițiilor sus-menționate ale respectivei directive.

               2.

               Obligă Regatul Spaniei la plata cheltuielilor de judecată.

               3.

               Republica Finlanda suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 113, 1.5.2010.


title: Cauza C-528/11: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Administrativen sad Sofia-grad la 18 octombrie 2011 — Zuheyr Frayeh Halaf/Darzhavna agentsia za bezhantsite pri Ministerski savet

text:
               17.12.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 370/18

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Administrativen sad Sofia-grad la 18 octombrie 2011 — Zuheyr Frayeh Halaf/Darzhavna agentsia za bezhantsite pri Ministerski savet
   (Cauza C-528/11)
   2011/C 370/30
   Limba de procedură: bulgara

      Instanța de trimitere

   Administrativen sad Sofia-grad

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamant: Zuheyr Frayeh Halaf

      Pârâtă: Darzhavna agentsia za bezhantsite pri Ministerski savet

      Întrebările preliminare

               1.

               Articolul 3 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 343/2003 al Consiliului din 18 februarie 2003 de stabilire a criteriilor și mecanismelor de determinare a statului membru responsabil de examinarea unei cereri de azil prezentate într-unul dintre statele membre de către un resortisant al unei țări terțe (1) trebuie interpretat în sensul că dispozițiile sale permit unui stat membru să preia responsabilitatea examinării unei cereri de azil, atunci când nu există circumstanțe personale în raport cu solicitantul de azil care să justifice aplicarea clauzei umanitare de la articolul 15 din acest regulament și atunci când pentru statul membru responsabil potrivit articolului 3 alineatul (1) din regulament este valabilă cel puțin una din următoarele situații de fapt:

                           (a)

                           în dosarele Înaltului Comisariat al Națiunilor Unite pentru Refugiați (UNHCR) sunt prezentate fapte și concluzii din care rezultă că statul membru competent de drept încalcă reglementările Uniunii Europene în materie de azil referitoare la condițiile de primire a solicitanților de azil, la accesul la proceduri sau la calitatea procedurii de examinare a cererilor de azil;

                           (b)

                           statul membru competent de drept nu a răspuns unei cereri de reprimire potrivit articolului 20 alineatul (1) din Regulamentul nr. 343/2003, în condițiile în care acest regulament nu cuprinde nicio dispoziție referitoare la respectarea principiului solidarității conform articolului 80 TFUE?

               2.

               În vederea aplicării articolului 3 alineatul (2) din Regulamentul nr. 343/2003, este admisibil ca o instanță națională dintr-un stat membru, căreia i se solicită aplicarea regulamentului — în temeiul unor afirmații privind încălcarea dreptului Uniunii în materie de azil în statul membru responsabil potrivit articolului 3 alineatul (1) din acest regulament — să examineze încălcarea acestui drept și consecințele care rezultă din aceasta pentru drepturile solicitatului de azil garantate de legislația Uniunii în cazul transferului său în statul membru responsabil, fără ca, în cadrul procedurii prevăzute de legislația Uniunii cu privire la acest stat membru, Curtea de Justiție a Uniunii Europene să fi constatat o încălcare a dispozițiilor de drept al Uniunii aplicabile în acest caz?
               În cazul unui răspuns afirmativ la întrebarea anterioară, se poate răspunde și la următoarele întrebări în vederea stabilirii criteriilor de definire a unei încălcări a dreptului Uniunii:
               Trebuie luate în considerare doar încălcările majore ale legislației Uniunii și care sunt criteriile care trebuie utilizate de instanța națională pentru constatarea acestor încălcări în vederea aplicării dispoziției din Regulamentul nr. 343/2003 a cărei interpretare se solicită? O încălcare a legislației Uniunii în materie de azil trebuie apreciată ca fiind majoră numai atunci când are drept consecință încălcarea oricărui drept garantat solicitantului de azil în temeiul legislației Uniunii, sau trebuie limitată la încălcarea dreptului de azil în sensul articolului 18 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene? În cazul în care, potrivit criteriilor și standardelor generale din legislația Uniunii, nu există niciun temei juridic pentru acceptarea cererii de azil formulate de persoana în cauză, trebuie examinate numai încălcările condițiilor de primire a solicitanților de azil din statul membru competent de drept?

               3.

               Care este conținutul dreptului de azil potrivit articolului 18 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene coroborat cu articolul 53 din cartă, cu definiția de la articolul 2 litera (c) din Regulamentului nr. 343/2003 și cu considerentul (12) al acestui regulament?

               4.

               Articolul 3 alineatul (2) din Regulamentul nr. 343/2003 trebuie interpretat în sensul că permite instanței naționale a unui stat membru să pornească de la ipoteza că prezumția de respectare a principiului nereturnării și a principiului statului sigur în sensul considerentului (2) al acestui regulament este înlăturată în privința statului membru responsabil potrivit articolului 3 alineatul (1) din regulament, în cazul în care acest aspect nu a fost constatat de Curtea de Justiție a Uniunii Europene, context în care trebuie luate în considerare următoarele elemente:

                           —

                           competențele de supraveghere recunoscute ale UNHCR, care rezultă din obligația stipulată la articolul 78 alineatul (1) TFUE privind respectarea instrumentelor de drept internațional în materie de azil și care sunt prevăzute expres la articolului 21 din Directiva 2005/85/CE a Consiliului din 1 decembrie 2005 privind standardele minime cu privire la procedurile din statele membre de acordare și de retragere a statutului de refugiat (2), precum și

                           —

                           faptele și concluziile prezentate în dosarele UNHCR potrivit cărora statul responsabil conform articolului 3 alineatul (1) din Regulamentul nr. 343/2003 încalcă reglementările Uniunii Europene în materie de azil?

               5.

               Articolul 3 alineatul (2) din Regulamentul nr. 343/2003 coroborat cu obligația prevăzută la articolul 78 alineatul (1) TFUE de respectare a instrumentelor de drept internațional în materie de azil trebuie interpretat în sensul că, în cadrul procedurii de determinare a statului membru responsabil potrivit Regulamentului nr. 343/2003, statele membre au obligația să solicite UNHCR să își prezinte opinia în cazul în care din faptele și din concluziile prezentate în dosarele acestui organism rezultă că statul membru responsabil potrivit articolului 3 alineatul (1) din Regulamentul nr. 343/2003 încalcă reglementările Uniunii Europene în materie de azil?
               În cazul unui răspuns afirmativ la această întrebare, se poate răspunde și la următoarea întrebare:
               În cazul în care UNHCR nu i se solicită să își prezinte opinia, această situație constituie o încălcare majoră a procedurii de determinare a statului membru responsabil potrivit articolului 3 din Regulamentul nr. 343/2003 și prin aceasta sunt încălcate dreptul la o bună administrare și dreptul la o cale de atac eficientă conform articolelor 41 și 47 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, în special având în vedere și articolul 21 din Directiva 2005/85, care prevede dreptul acestui organism de a-și prezenta opiniile la examinarea cererilor individuale de azil?

      (1)  JO L 50, p. 1, Ediție specială, 19/vol. 6, p. 56.

      (2)  JO L 326, p. 13, Ediție specială, 19/vol. 7, p. 242.


title: Cauza T-421/07: Acțiune introdusă la 22 noiembrie 2007 — Deutsche Post/Comisia Comunităților Europene

text:
               26.1.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 22/46

         Acțiune introdusă la 22 noiembrie 2007 — Deutsche Post/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza T-421/07)
   (2008/C 22/86)
   Limba de procedură: germana
   Părțile

      Reclamantă: Deutsche Post AG (Bonn, Germania) (reprezentanți: J. Sedemund și T. Lübbig, Rechtsanwälte)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene
   Concluziile reclamantei

               —

               anularea Deciziei Comisiei Comunităților Europene din 12 septembrie 2007„Ajutor de stat C 36/07 (ex NN 25/07) — Ajutor de stat pentru Deutsche Post AG, invitație de a prezenta observații în temeiul articolului 88 alineatul (2) din Tratatul CE”;

               —

               obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   Reclamanta solicită anularea deciziei Comisiei de inițiere a procedurii prevăzute la articolul 88 alineatul (2) CE privind ajutorul de stat C 36/07 (ex NN 25/07). Această decizie a fost comunicată Germaniei prin scrisoarea din 12 septembrie 2007 (JO C 245, p. 21). Procedura deschisă prin această decizie urmărește desfășurarea unei investigații suplimentare asupra procedurii care a fost inițiată de Comisie la 23 octombrie 1999 și în care Comisia a adoptat la 19 iunie 2002 o decizie finală negativă (JO L 247, p. 27). În această decizie negativă, Comisia a constatat că Deutsche Post AG evalua expedierile interne pe sistem „din ușă în ușă” sub costurile marginale și că această politică agresivă de reduceri nu intra sub incidența obligației acesteia de servicii universale.
   În motivarea acțiunii, reclamanta susține că decizia atacată ar încălca principiile fundamentale de procedură, în special, principiul încrederii legitime, întrucât Comisia a avut cunoștință de mai mulți ani de situația de fapt relevantă și a adoptat în acest scop, la 19 iunie 2002, o decizie de închidere a procedurii. În plus, ar fi încălcat dreptul de intervenție atât al Republicii Federale Germania, cât și al reclamantei, întrucât nu li s-ar fi oferit posibilitatea să prezinte observații înaintea adoptării deciziei. În sfârșit, în acest context, reclamanta invocă o încălcare a Regulamentului (CE) nr. 659/1999 (1), întrucât din structura acestei dispoziții ar rezulta că o decizie negativă, precum cea din 19 iunie 2002, este definitivă și că pârâta nu poate efectua o nouă procedură de examinare a ajutorului care să aibă ca obiect o situație de fapt stabilită în mod definitiv.
   În plus, reclamanta susține că pârâta a încălcat obligația de motivare prevăzută la articolul 253 CE și la articolul 6 alineatul (1) din Regulamentul nr. 659/1999, întrucât decizia atacată nu ar arăta cu claritate ce măsuri ar dori Comisia să califice drept ajutoare de stat și, mai mult, nu ar conține nicio apreciere de ordin juridic.
   În sfârșit, reclamanta invocă încălcarea articolului 87 alineatul (1) CE și a articolului 88 CE, întrucât măsurile menționate în decizia atacată nu ar trebui să fie calificate drept ajutoare de stat.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 659/1999 al Consiliului din 22 martie 1999 de stabilire a normelor de aplicare a articolului [88 CE] (JO L 83, p. 1, Ediție specială 08/vol. 1, p. 41).


title: Cauza C-213/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Rechtbank Den Haag, sediul din Amsterdam (Țările de Jos) la 25 aprilie 2017 – X/Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie

text:
               24.7.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 239/24

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Rechtbank Den Haag, sediul din Amsterdam (Țările de Jos) la 25 aprilie 2017 – X/Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie
   (Cauza C-213/17)
   (2017/C 239/30)
   Limba de procedură: neerlandeza

      Instanța de trimitere

   Rechtbank Den Haag, sediul din Amsterdam

      Părțile din procedura principală

      Reclamant: X

      Pârât: Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie

      Întrebările preliminare

               1)

               Articolul 23 alineatul (3) din Regulamentul Dublin (1) trebuie interpretat în sensul că Italia a devenit stat membru responsabil de examinarea cererii de protecție internațională depusă de reclamant în acest stat la 23 octombrie 2014, în pofida faptului că Țările de Jos erau statul membru responsabil în mod normal, pe baza cererilor de protecție internațională, în sensul articolului 2 litera (d) din Regulamentul Dublin, introduse anterior în acest stat, dintre care ultima era încă în curs de examinare în Țările de Jos la momentul respectiv, întrucât secția [de contencios administrativ a Consiliului de Stat] nu soluționase încă apelul introdus de reclamant împotriva hotărârii [AWB 14/13866] pronunțate de rechtbank [Den Haag, sediul din Middelburg] la 7 iulie 2014 […]?

               2)

               Din dispozițiile articolului 18 alineatul (2) din Regulamentul Dublin rezultă că imediat după depunerea solicitării de recunoaștere a responsabilității, la 5 martie 2015, autoritățile neerlandeze ar fi trebuit să suspende examinarea cererii de protecție internațională, care la această dată era încă în curs de desfășurare în Țările de Jos, și că, după expirarea termenului prevăzut la articolul 24 din regulament, ar fi trebuit să înceteze examinarea prin retragerea sau modificarea deciziei anterioare din 11 iunie 2014 de respingere a cererii de azil din 4 iunie 2014?

               3)

               În cazul unui răspuns afirmativ la a doua întrebare, responsabilitatea pentru examinarea cererii de protecție internațională formulate de reclamant nu a fost transferată Italiei, ci a revenit în continuare autorităților neerlandeze, întrucât pârâtul nu și-a retras și nici nu a modificat decizia din 11 iunie 2014?

               4)

               Autoritățile neerlandeze și-au încălcat obligația care le incumbă în temeiul articolului 24 alineatul (5) din Regulamentul Dublin, mai precis, de a comunica autorităților italiene informațiile necesare care să le permită acestora să verifice dacă statul italian este responsabil pe baza criteriilor stabilite în acest regulament, întrucât nu au comunicat că la secția de contencios administrativ a Consiliului de Stat din Țările de Jos era pendinte o procedură de apel având drept obiect a doua procedură de azil?

               5)

               În cazul unui răspuns afirmativ la a patra întrebare, această încălcare a obligației conduce la concluzia că, astfel, responsabilitatea pentru examinarea cererii de protecție internațională a reclamantului nu a fost transferată Italiei, ci a revenit în continuare autorităților neerlandeze?

               6)

               Dacă responsabilitatea nu a continuat să revină Țărilor de Jos, în condițiile predării reclamantului din Italia către Țările de Jos, în contextul cauzei penale care îl privea pe acesta, în temeiul articolului 17 alineatul (1) din Regulamentul Dublin, prin derogare de la dispozițiile articolului 3 alineatul (1) din acest regulament, autoritățile neerlandeze ar fi trebuit să examineze cererea de protecție internațională depusă de reclamant în Italia și prin urmare, în mod rezonabil, nu ar fi avut dreptul să facă uz de posibilitatea prevăzută la articolul 24 alineatul (1) din Regulamentul Dublin de a solicita autorităților italiene reprimirea reclamantului?

      (1)  Regulamentul (UE) nr. 604/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 26 iunie 2013 de stabilire a criteriilor și mecanismelor de determinare a statului membru responsabil de examinarea unei cereri de protecție internațională prezentate într-unul dintre statele membre de către un resortisant al unei țări terțe sau de către un apatrid (JO 2013, L 180, p. 31).


title: Cauza C-496/07: Acțiune introdusă la 14 noiembrie 2007 — Comisia Comunităților Europene/Republica Cehă

text:
               9.2.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 37/3

         Acțiune introdusă la 14 noiembrie 2007 — Comisia Comunităților Europene/Republica Cehă
   (Cauza C-496/07)
   (2008/C 37/03)
   Limba de procedură: ceha
   Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: G. Rozet și A. Šimerdová, agenți)

      Pârâtă: Republica Cehă
   Concluziile reclamantei

               —

               Constatarea faptului că, în măsura în care legislația națională cehă impune cetățenia acestui stat pentru ocuparea funcției de căpitan al unei nave sub pavilion ceh, Republica Cehă nu și-a îndeplinit obligațiile în temeiul articolului 39 din Tratatul CE;

               —

               obligarea Republicii Cehe la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   În prezenta acțiune Comisia invocă următoarele motive:
   Legislația națională cehă (Legea nr. 61/2000) instituie pentru armatorul unei nave obligația de a se asigura că persoana care este căpitanul unei nave sub pavilionul ceh are cetățenia Republicii Cehe.
   În opinia Comisiei Comunităților Europene, această cerință clară și necondiționată de a avea cetățenia cehă contravine hotărârilor Curții de Justiție a Comunităților Europene în cauzele C-405/01 (1) și C-47/02 (2). Comisia atrage atenția în special asupra aprecierilor Curții de la punctul 44 din hotărârea pronunțată în cauza C-405/01 și de la punctul 63 din hotărârea pronunțată în cauza C-47/02. Cerința prevăzută în dreptul ceh potrivit căreia căpitanul unei nave trebuie să fie cetățean ceh este absolută. Prevederile relevante din dreptul ceh nu iau în considerare modalitatea și măsura în care căpitanul unui vas își exercită efectiv atribuțiile conferite de dreptul public, astfel cum impune jurisprudența Curții de Justiție a Comunităților Europene menționată mai sus. Simplul fapt că dreptul ceh conferă căpitanilor de nave sub pavilion ceh atribuții care țin de dreptul public nu este suficient pentru a autoriza folosirea derogării de la libera circulație a lucrătorilor prevăzută în articolul 39 alineatul (4) din Tratatul CE.
   Comisia Comunităților Europene consideră că Republica Cehă are obligația să adapteze legislația internă în funcție de jurisprudența Curții de Justiție a Comunităților Europene, în ciuda faptului că (potrivit afirmațiilor statului ceh) în prezent nu există nave care arborează pavilionul ceh.

      (1)  Hotărârea din 30 septembrie 2003, Colegio de Oficiales de la Marina Mercante Espagñola/Administración del Estado (C-405/01, Rec., p. I-10391) privind legislația spaniolă care impune ca persoanele care ocupă funcția de căpitan și de secund de navă sub pavilion spaniol să aibă cetățenie spaniolă.

      (2)  Hotărârea din 30 septembrie 2003, Albert Anker, Klaas Ras a Albertus Snoek/Republica Federală Germania (C-47/02, Rec., p. I-10447) privind legislația germană care impune cetățenia germană pentru ocuparea funcției de căpitan pe nave care arborează pavilion german și folosite pentru transport maritim la scară redusă („Kleine Seeschiffahrt”).


title: Cauza F-21/15: Acțiune introdusă la 5 februarie 2015 – ZZ/Comitetul Regiunilor

text:
               20.4.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 127/41

         Acțiune introdusă la 5 februarie 2015 – ZZ/Comitetul Regiunilor
   (Cauza F-21/15)
   (2015/C 127/58)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: ZZ (reprezentant: M.-A. Lucas, avocat)

      Pârât: Comitetul Regiunilor

      Obiectul și descrierea litigiului

   Anularea deciziei prin care se constată că reclamantul nu mai putea pretinde, după promovarea sa în gradul AST 5, indemnizația forfetară pentru ore suplimentare și cererea de reparare a prejudiciului material și moral pe care pretinde că l-a suferit

      Concluziile reclamantului

               —

               Anularea deciziei nr. 0112/2014 de suprimare, începând de la 1 iulie 2014, a indemnizației forfetare pentru ore suplimentare a reclamantului, adoptată la 3 iunie 2014 de directorul interimar pentru administrație și finanțe;

               —

               obligarea Comitetului Regiunilor să îi plătească din nou reclamantului această indemnizație începând din aceeași zi, precum și dobânzi la rata operațiunilor de refinanțare ale BCE asupra cuantumului indemnizațiilor care nu i-au fost acordate, de la data la care acestea ar fi trebuit acordate și până la data plății;

               —

               obligarea Comitetului Regiunilor să îi plătească reclamantului în repararea prejudiciului material care ar fi putut rezulta din decizia în litigiu o sumă evaluată provizoriu la 1  000 de euro și în repararea prejudiciului moral o sumă într-un cuantum pe care îl va aprecia Tribunalul;

               —

               obligarea Comitetului Regiunilor la plata cheltuielilor de judecată.


title: Cauza T-638/14: Acțiune introdusă la 26 august 2014 – Frinsa del Noroeste/OAPI – Frisa Frigorífico Rio Doce (FRISA)

text:
               27.10.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 380/17

         Acțiune introdusă la 26 august 2014 – Frinsa del Noroeste/OAPI – Frisa Frigorífico Rio Doce (FRISA)
   (Cauza T-638/14)
   2014/C 380/23
   Limba în care a fost formulată acțiunea: spaniola

      Părțile

      Reclamantă: Frinsa del Noroeste, SA (Santa Eugenia de Riveira, Spania) (reprezentant: J. Botella Reyna, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Frisa Frigorífico Rio Doce, SA (Espirito Santo, Brazilia)

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               pronunţarea unei hotărâri de respingere a cererii de înregistrare a mărcii comunitare nr. 1 0 3 29  721 FRISA pentru produse din clasa 29 și pentru servicii din clasele 35 și 39.

      Motivele și principalele argumente

      Solicitantul mărcii comunitare: cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

      Marca comunitară vizată: marca figurativă care conține elementul verbal „FRISA” pentru produse și servicii din clasele 29, 35 și 39 – cererea de înregistrare a unei mărci comunitare nr. 1 0 3 29  721

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în procedura opoziției: reclamanta

      Marca sau semnul invocat: marca figurativă care conține elementul verbal „Frinsa” pentru produse din clasa 29

      Decizia diviziei de opoziție: admite în parte opoziția

      Decizia camerei de recurs: anulează decizia diviziei de opoziție și respinge în totalitate opoziția

      Motivele invocate: în decizia din 1 iulie 2014 din cauzele conexate R 1547/2013-4 și R 1851/2013-4, Camera a patra de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) nu a examinat argumentele reclamantei având în vedere că s-a limitat să soluționeze în mod identic cele două cauze, examinând numai dovada utilizării prezentată în cursul procedurii


title: Cauza F-136/15: Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera întâi) din 21 iulie 2016 – HD/Parlamentul European (Funcție publică – Funcționari – Remunerare – Alocații familiale – Alocație școlară – Condiții de acordare – Articolul 67 alineatul (2) din Statut – Deducerea unei alocații de aceeași natură percepută din altă sursă – Articolul 85 din Statut – Restituirea plății nedatorate)

text:
               3.10.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 364/40

      Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera întâi) din 21 iulie 2016 – HD/Parlamentul European
      (Cauza F-136/15) (1)

      ((Funcție publică - Funcționari - Remunerare - Alocații familiale - Alocație școlară - Condiții de acordare - Articolul 67 alineatul (2) din Statut - Deducerea unei alocații de aceeași natură percepută din altă sursă - Articolul 85 din Statut - Restituirea plății nedatorate))
      (2016/C 364/48)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamant: HD (reprezentant: C. Bernard-Glanz, avocat)

         Pârât: Parlamentul European (reprezentanți: M. Ecker și L. Deneys, agenți)

         Obiectul cauzei

      Cerere de anulare, pe de o parte, a deciziei Parlamentului de regularizare a situației reclamantului referitoare la beneficierea de alocație școlară și, pe de altă parte, a deciziei de restituire a sumelor pe care reclamantul le-ar fi dobândit în mod nedatorat cu acest titlu

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Fiecare parte suportă propriile cheltuieli de judecată

         (1)  JO C 7, 11.1.2016, p. 38


title: Cauza F-8/16: Acțiune introdusă la 5 februarie 2016 – ZZ/EMA

text:
               25.4.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 145/39

         Acțiune introdusă la 5 februarie 2016 – ZZ/EMA
   (Cauza F-8/16)
   (2016/C 145/48)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: ZZ (reprezentanți: L. Levi și A. Blot, avocați)

      Pârâtă: Agenția Europeană pentru Medicamente (EMA)

      Obiectul și descrierea litigiului

   Anularea raportului de evaluare întocmit în privința reclamantei pentru anul 2014 și a deciziei din 1 aprilie 2015 a autorității împuternicite să încheie contracte de a nu prelungi contractul de agent temporar al reclamantei precum și cerere de daune interese pentru pretinsul prejudiciu moral suferit.

      Concluziile reclamantei

               —

               Anularea raportului de evaluare întocmit în privința reclamantei pentru perioada cuprinsă între 16 februarie 2014 și 31 decembrie 2014, astfel cum a fost finalizat la 31 martie 2015 de către evaluatorul de apel („Assessor”) și contrasemnat de reclamantă la 14 aprilie 2015;

               —

               Anularea deciziei din 1 aprilie 2015 a autorității împuternicite să încheie contracte de a nu prelungi contractul de agent temporar al reclamantei;

               —

               Anularea celor două decizii din 26 octombrie 2015 ale autorității împuternicite să încheie contracte, de respingere a celor două reclamații din 30 iunie 2015 formulate de reclamantă împotriva celor două decizii menționate anterior;

               —

               Acordarea în favoarea reclamantei a daunelor interese în cuantum de 10 000 de euro;

               —

               Obligarea pârâtei la plata integrală a cheltuielilor de judecată.


title: Cauza F-102/15: Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera a treia) din 12 mai 2016 - FS/CESE (Funcție publică — Agenți temporari — Articolul 41 din Carta drepturilor fundamentale — Dreptul de acces al oricărei persoane la dosarul care o privește — Acces la documentele privind o tentativă de mediere — Tentativă de mediere lansată de președintele CESE în funcție la acea dată și desfășurarea acesteia sub auspiciile unui fost președinte al CESE — Dreptul de acces la raportul întocmit la finalul acestei medieri — Anchetă administrativă deschisă după mediere — Articolul 3 din anexa IX la statut)

text:
               20.6.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 222/38

         Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera a treia) din 12 mai 2016 - FS/CESE
   (Cauza F-102/15) (1)

   ((Funcție publică - Agenți temporari - Articolul 41 din Carta drepturilor fundamentale - Dreptul de acces al oricărei persoane la dosarul care o privește - Acces la documentele privind o tentativă de mediere - Tentativă de mediere lansată de președintele CESE în funcție la acea dată și desfășurarea acesteia sub auspiciile unui fost președinte al CESE - Dreptul de acces la raportul întocmit la finalul acestei medieri - Anchetă administrativă deschisă după mediere - Articolul 3 din anexa IX la statut))
   (2016/C 222/49)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: FS (reprezentanți: L. Levi și A. Tymen, avocați)

      Pârât: Comitetul Economic și Social European (reprezentanți: K. Gambino, X. Chamodraka, M. Pascua Mateo, A. Carvajal și L. Camarena Januzec, agenți, B. Wägenbaur, avocat)

      Obiectul

   Cerere de anulare a deciziilor CESE de respingere a cererii de acces la documente formulate de reclamantă, precum și cerere de reparare a prejudiciului moral pretins suferit

      Dispozitivul

               1)

               Anulează decizia din 19 noiembrie 2014 a președintelui Comitetului Economic și Social European (CESE) în măsura în care aceasta privește refuzul comunicării către FS a unui raport care o privește, întocmit de un fost președinte al CESE la cererea președintelui CESE în funcție la acea dată.

               2)

               Concluziile în anulare sunt în rest rămase fără obiect.

               3)

               Obligă Comitetul Economic și Social European la plata către FS a unei sume de 1 000 de euro pentru prejudiciul moral pe care aceasta l-a suferit.

               4)

               Comitetul Economic și Social European suportă propriile cheltuieli de judecată și este obligat să suporte cheltuielile efectuate de FS.

      (1)  JO C 302, 14.9.2015, p. 70.


title: Cauza C-343/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Nederlandstalige rechtbank van eerste aanleg Brussel (Belgia) la 8 iunie 2017 – Fremoluc NV/Agentschap voor Grond- en Woonbeleid voor Vlaams-Brabant (Vlabinvest ABP) și alții, altă parte: Vlaams Gewest

text:
               11.9.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 300/14

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Nederlandstalige rechtbank van eerste aanleg Brussel (Belgia) la 8 iunie 2017 – Fremoluc NV/Agentschap voor Grond- en Woonbeleid voor Vlaams-Brabant (Vlabinvest ABP) și alții, altă parte: Vlaams Gewest
   (Cauza C-343/17)
   (2017/C 300/18)
   Limba de procedură: neerlandeza

      Instanța de trimitere

   Nederlandstalige rechtbank van eerste aanleg Brussel

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Fremoluc NV

      Pârâți: Agentschap voor Grond- en Woonbeleid voor Vlaams-Brabant (Vlabinvest ABP), Vlaams Financieringsfonds voor Grond- en Woonbeleid voor Vlaams-Brabant, Vlaamse Maatschappij voor Sociaal Wonen NV (VMSW), Christof De Knop, Valérie De Knop, Melissa De Knop, Joanna De Keersmaecker, Marie-Jeanne Thielemans

      Altă parte: Vlaams Gewest

      Întrebările preliminare

   Articolele 21, 45, 49 și 63 din Tratatul privind Funcționarea Uniunii Europene și articolele 22 și 24 din Directiva 2004/38/CE (1) a Parlamentului European și a Consiliului din 29 aprilie 2004 privind dreptul la liberă circulație și ședere pe teritoriul statelor membre pentru cetățenii Uniunii și membrii familiilor acestora[, de modificare a Regulamentului (CEE) nr. 1612/68 și de abrogare a Directivelor 64/221/CEE, 68/360/CEE, 72/194/CEE, 73/148/CEE, 75/34/CEE, 75/35/CEE, 90/364/CEE, 90/365/CEE și 93/96/CEE] trebuie interpretate în sensul că se opun unui regim în temeiul căruia o autoritate publică dezvoltă terenuri cu scopul de a oferi pe piață locuințe și loturi spre vânzare sau închiriere, în condiții avantajoase, acordând prioritate persoanelor care au o puternică legătură socială, economică sau socio-culturală cu regiunea unde își desfășoară activitatea această autoritate, cu impunerea unor condiții privind veniturile, pe care majoritatea acestor persoane le pot îndeplini, precum regimul care rezultă din coroborarea:

               —

               besluit van de provincieraad van Vlaams-Brabant van 25 februari 2014 houdende het provinciaal reglement betreffende de werking en het beheer van het Agentschap voor Grond- en Woonbeleid voor Vlaams-Brabant – Vlabinvest APB) (decretul Consiliului Provincial al Brabantului Flamand din 25 februarie 2014 de stabilire a Regulamentului provincial privind funcționarea și administrarea Agenției pentru Fond Funciar și Locuințe din Brabantul Flamand – Vlabinvest APB) cu

               —

               articolul 2/2 din Besluit van de Vlaamse regering van 29 september 2006 betreffende de voorwaarden voor de overdracht van onroerende goederen door de Vlaamse Maatschappij voor Sociaal Wonen en de sociale huisvestingsmaatschappijen ter uitvoering van de Vlaamse Wooncode (Decretul guvernului flamand din 29 septembrie 2006 privind condițiile de transfer al bunurilor imobile ale Societății Flamande pentru Locuințe și ale societăților de gestionare a locuințelor sociale, de punere în aplicare a Codului flamand al locuințelor [precum și articolul 17 alineatele (2)-(6) din Besluit van de Vlaamse regering van 12 oktober 2007 tot reglementering van het sociale huurstelsel ter uitvoering van titel VII van de Vlaamse Wooncode (Decretul guvernului flamand din 12 octombrie 2007 privind reglementarea sistemului locativ social și de punere în aplicare a titlului VII din Codul flamand al locuințelor)]?

      (1)  JO 2004, L 158, p. 77, Ediție specială, 05/vol. 7, p. 56.


title: Cauza T-95/15: Hotărârea Tribunalului din 13 decembrie 2016 – Printeos și alții/Comisia (Concurență — Înțelegeri — Piața europeană a plicurilor standard și a plicurilor speciale imprimate — Decizie prin care se constată o încălcare a articolului 101 TFUE — Coordonarea prețurilor de vânzare și alocarea clientelei — Procedură de tranzacție — Amenzi — Cuantum de bază — Adaptare excepțională — Plafon de 10 % din cifra de afaceri totală — Articolul 23 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1/2003 — Obligația de motivare — Egalitate de tratament)

text:
               30.1.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 30/43

         Hotărârea Tribunalului din 13 decembrie 2016 – Printeos și alții/Comisia
   (Cauza T-95/15) (1)

   ((Concurență - Înțelegeri - Piața europeană a plicurilor standard și a plicurilor speciale imprimate - Decizie prin care se constată o încălcare a articolului 101 TFUE - Coordonarea prețurilor de vânzare și alocarea clientelei - Procedură de tranzacție - Amenzi - Cuantum de bază - Adaptare excepțională - Plafon de 10 % din cifra de afaceri totală - Articolul 23 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1/2003 - Obligația de motivare - Egalitate de tratament))
   (2017/C 030/47)
   Limba de procedură: spaniola

      Părțile

      Reclamante: Printeos, SA (Alcalá de Henares, Spania), Tompla Sobre Exprés, SL (Alcalá de Henares), Tompla Scandinavia AB (Stockholm, Suedia), Tompla France SARL (Fleury Mérogis, Franța), Tompla Druckerzeugnisse Vertriebs GmbH (Leonberg, Germania) (reprezentanți: H. Brokelmann și P. Martínez Lage Sobredo, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: F. Castilla Contreras, F. Jimeno Fernández și C. Urraca Caviedes, agenți)

      Obiectul

   Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE, prin care se solicită, cu titlu principal, anularea în parte a Deciziei C(2014) 9295 final a Comisiei din 10 decembrie 2014 privind o procedură inițiată în temeiul articolului [101 TFUE] și al articolului 53 din Acordul privind SEE (AT.39780 – Plicuri) și, cu titlu subsidiar, reducerea cuantumului amenzii aplicate reclamantelor

      Dispozitivul

               1)

               Anulează articolul 2 alineatul (1) litera (e) din Decizia C(2014) 9295 final a Comisiei din 10 decembrie 2014 privind o procedură inițiată în temeiul articolului [101 TFUE] și al articolului 53 din Acordul privind SEE (AT.39780 – Plicuri).

               2)

               Obligă Comisia Europeană la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 127, 20.4.2015.


title: Cauza F-32/15: Acțiune introdusă la 23 februarie 2015 – ZZ şi alţii/Consiliul

text:
               4.5.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 146/51

         Acțiune introdusă la 23 februarie 2015 – ZZ şi alţii/Consiliul
   (Cauza F-32/15)
   (2015/C 146/72)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamanţi: ZZ şi alţii (reprezentant: M. Velardo, avocat)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene

      Obiectul și descrierea litigiului

   Anularea fișelor de salariu și de pensie ale reclamanților din luna mai 2014 în măsura în care acestea conțin ajustări de 0 % pentru anul 2011 și de 0,8 % pentru anul 2012, și a cererii de daune interese pentru prejudiciul material pe care pretind că l-au suferit

      Concluziile reclamanţilor

               —

               Anularea deciziilor atacate și, în măsura în care este necesar, a deciziilor de respingere a reclamațiilor;

               —

               obligarea pârâtului la plata către reclamanți a remunerației restante corespunzătoare unei ajustări a salariilor și a pensiilor lor la o rată de 1,7 % în 2011 și în 2012, pentru repararea prejudiciului material financiar, la majorarea dobânzilor de întârziere la rata Băncii Centrale Europene, majorată cu două puncte, de la 1 iulie 2011 și de la 1 iulie 2012;

               —

               obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată.


title: Cauza T-325/07: Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 25 noiembrie 2008 — Caisse fédérale du Crédit mutuel Centre-Est Europe/OAPI (SURFCARD) ( Marcă comunitară — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale SURFCARD — Motiv absolut de refuz — Caracter descriptiv parțial — Articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 )

text:
               10.1.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 6/27

         Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 25 noiembrie 2008 — Caisse fédérale du Crédit mutuel Centre-Est Europe/OAPI (SURFCARD)
   (Cauza T-325/07) (1)

   („Marcă comunitară - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale SURFCARD - Motiv absolut de refuz - Caracter descriptiv parțial - Articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (CE) nr. 40/94’)
   (2009/C 6/56)
   Limba de procedură: franceza
   Părțile

      Reclamantă: Caisse fédérale du Crédit mutuel Centre-Est Europe (CFCMCEE) (Strasbourg, Franța) (reprezentanți: P. Greffe, J. Schouman și L. Paudrat, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: A. Folliard-Monguiral, agent)
   Obiectul
   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei întâi de recurs a OAPI din 14 iunie 2007 (cauza R 1130/2006-1) privind o cerere de înregistrare a semnului verbal SURFCARD ca marcă comunitară.
   Dispozitivul

               1)

               Anulează Decizia Camerei întâi de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI) din 14 iunie 2007 (cauza R 1130/2006-1) în măsura în care prin aceasta se refuză înregistrarea ca marcă comunitară a semnului verbal SURFCARD pentru „suporturi de date magnetice, suporturi de date optice” din clasa 9 precum și pentru „servicii de cărți de credit, servicii de cărți de debit” din clasa 36 în sensul Aranjamentului de la Nisa privind clasificarea internațională a produselor și serviciilor în vederea înregistrării mărcilor din 15 iunie 1957, astfel cum a fost revizuit și modificat.

               2)

               Respinge celelalte capete de cerere.

               3)

               Caisse fédérale du Crédit mutuel Centre-Est Europe (CFCMCEE) și OAPI suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 269, 10.11.2007.


title: Cauza T-99/09: Acțiune introdusă la 4 martie 2009 – Italia/Comisia

text:
               1.5.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 102/34

         Acțiune introdusă la 4 martie 2009 – Italia/Comisia
   (Cauza T-99/09)
   2009/C 102/50
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Reclamantă: Republica Italiană (reprezentant: P. Gentili, avvocato dello Stato)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene

      Concluziile reclamantei

               —

               Anularea scrisorii nr. 0000841 din 2 februarie 2009 (doc. nr. 1) a Comisiei Europene – Direcția Generală Politică Regională, având ca obiect „Plăți ale Comisiei diferite de cuantumul solicitat”, care cuprinde următoarea decizie: „În consecință, data începând de la care Comisia Europeană consideră că nu sunt eligibile cheltuielile referitoare la măsura 1.7 a POR 2000-2006 este 29 iunie 2007, iar nu 17 mai 2006, astfel cum s-a indicat în nota din 22 decembrie 2008, menționată mai sus”.

               —

               anularea scrisorii nr. 001059 din 6 februarie 2009 (doc. nr. 2) a Comisiei Europene – Direcția Generală Politică Regională, având ca obiect „Întreruperea cererii de plată și solicitări de informații referitoare la rectificările financiare în temeiul articolului 39 din Regulamentul nr. 1260/99 POR Campania”, care cuprinde următoarea decizie: „În consecință, data începând de la care Comisia Europeană consideră inadmisibile cheltuielile referitoare la măsura 1.7 a POR 2000-2006 este 29 iunie 2009, iar nu 17 mai 2006, astfel cum s-a indicat anterior”.

               —

               anularea scrisorii nr. 012480 din 22 decembrie 2008 (doc. nr. 3) a Comisiei Europene – Direcția Generală Politică Regională, având ca obiect POR Campania 2000-2006 (CCI nr. 1999 IT 16 1 PO 007) – Consecințe ale procedurii privind neîndeplinirea obligațiilor 2007/2195 asupra gestionării deșeurilor în Campania, prin care „Comisia solicită deducerea, începând cu următoarea cerere de plată, a tuturor cheltuielilor aferente măsurii 1.7, efectuate ulterior datei de 29 iunie 2007”.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea pretențiilor sale, reclamanta invocă încălcarea articolului 32 alineatul (3) primul paragraf litera (f) și al doilea paragraf și a articolului 39 alineatele (2) și (3) din Regulamentul nr. 1260/99 (1). Aceasta afirmă în special următoarele:

               a)

               Pentru ca o cerere de plată a unor contribuții dintr-un fond structural să poată fi declarată neeligibilă întrucât este pendinte o procedură privind neîndeplinirea obligațiilor, trebuie ca obiectul specific al procedurii privind neîndeplinirea obligațiilor să fie identic cu obiectul cererii de plată.

               b)

               În cadrul procedurii privind neîndeplinirea obligațiilor, Comisia critică situația eliminării finale a deșeurilor, întrucât lipsesc structurile necesare (incineratoare, depozite) pentru desfășurarea acestei etape a „filierei” deșeurilor în conformitate cu directiva. În schimb, nu fac parte din obiectul specific al procedurii privind neîndeplinirea obligațiilor alte etape ale „filierei” și alte modalități de gestionare a deșeurilor diferite de eliminarea finală. Aceasta este situația în special a diferitelor modalități de recuperare a deșeurilor, care presupune colectarea diferențiată a acestora. Totuși măsura 1.7 a POR Campania 2000 și operațiunile (proiectele) incluse în aceasta se referă tocmai la etapa de recuperare a deșeurilor și de colectare diferențiată, care constituie o etapă prealabilă.

               c)

               Prin intermediul notei din 20 octombrie 2008 menționată de notele contestate, Comisia a manifestat anumite incertitudini referitoare la planul de gestionare a deșeurilor din 28 decembrie 2007. Cu toate acestea, niciunul dintre aceste argumente prin care se critică planul de gestionare din 28 decembrie 2007 nu a făcut vreodată parte din obiectul procedurii privind neîndeplinirea obligațiilor 2007/2195, întrucât aceasta se întemeia pe situația existentă la data expirării termenului prevăzut în avizul motivat, și anume pe situația existentă la data de 1 martie 2008.

               d)

               Decizia Comisiei de a nu considera eligibile cererile de plată aferente măsurii 1.7 pentru motivul că „nu există garanții suficiente privind realizarea corectă a operațiunilor cofinanțate de FEDR în cadrul măsurii 1.7” nu ar fi putut să fie niciodată adoptată în aplicarea articolului 32 alineatul (3) primul paragraf litera (f) a doua teză (procedură privind neîndeplinirea obligațiilor în curs). Cel mult, aceasta ar fi putut fi adoptată în aplicarea primei teze prevăzute de această dispoziție. [suspendarea plăților în temeiul articolului 39 alineatul (2) din Regulamentul nr. 1260/99]. Dar aceasta ar fi comportat deschiderea unei dezbateri în contradictoriu pe care Comisia a dorit să o evite.
               În sfârșit, reclamanta invocă și încălcarea normelor de fond pentru lipsă de motivare.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 1260/1999 al Consiliului din 21 iunie 1999 de stabilire a dispozițiilor generale referitoare la Fondurile structurale (JO L 161, p. 1).


title: Cauza T-570/08: Acțiune introdusă la 22 decembrie 2008 — Deutsche Post/Comisia

text:
               7.3.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 55/41

         Acțiune introdusă la 22 decembrie 2008 — Deutsche Post/Comisia
   (Cauza T-570/08)
   (2009/C 55/73)
   Limba de procedură: germana
   Părțile

      Reclamantă: Deutsche Post AG (Bonn, Germania) (reprezentanți: J. Sedemund și T. Lübbig, avocați)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene
   Concluziile reclamantei

               —

               Anularea Deciziei Comisiei Comunităților Europene din 30 octombrie 2008 privind ordinul de furnizare a informațiilor în procedura „Ajutor de Stat C 36/2007 — Ajutor de Stat pentru Deutsche Post AG”;

               —

               obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   Acțiunea este îndreptată împotriva Deciziei C (2008) 6468 a Comisiei Comunităților Europene din 30 octombrie 2008, adoptată în cadrul procedurii privind ajutorul de stat C 36/2007 (ex NN 25/2007), prin care Comisia, în temeiul articolului 10 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 659/1999 (1), a solicitat Germaniei să furnizeze toate documentele, informațiile și datele necesare evaluării veniturilor și cheltuielilor Deutsche Post în perioada 1989-2007.
   Reclamanta invocă patru motive.
   Prin intermediul primelor trei motive, reclamanta susține că decizia trebuie anulată pentru motivul încălcării unor norme fundamentale de procedură, întrucât:

               —

               nu sunt îndeplinite cerințele privind punerea efectivă în întârziere, precum și „atenționarea de acordare a unui termen suplimentar”, prevăzute la articolul 5 alineatul (2) și la articolul 10 alineatul (3) din Regulamentul nr. 659/1999;

               —

               ordinul de furnizare a informațiilor prezintă deficiențe grave de motivare și, în consecință, încalcă articolul 253 CE;

               —

               prin încălcarea articolelor 287 CE și 10 CE, Comisia nu și-a îndeplinit obligația să acorde guvernului federal și reclamantei ocazia să își prezinte observațiile cu privire la protecția secretului comercial al reclamantei.

         Prin intermediul celui de al patrulea motiv, reclamanta susține că, în plus, decizia atacată trebuie anulată pentru încălcarea dreptului comunitar material întrucât utilizarea datelor solicitate cu privire la costurile și cheltuielile aferente perioadei 1 ianuarie 1995-31 decembrie 2007, referitoare la examinarea „acordului financiar”, contravine Cadrului comunitar 2005 și repartizării competențelor între statele membre și Comisie, încalcă articolul 86 alineatul (2) CE și articolul 87 alineatul (1) CE, coroborate cu principiile proporționalității, securității juridice și principiului de drept comunitar de interzicere a discriminării și, în sfârșit, este vădit inadecvată pentru aprecierea juridică a normelor privind pensiile și răspunderea.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 659/1999 al Consiliului din 22 martie 1999 de stabilire a normelor de aplicare a articolului [88 CE] (JO L 83, p. 1, Ediție specială, 08/vol. 1, p. 41).


title: Cauza C-451/14: Cerere de decizie preliminară introdusă de Rayonen sad Sofia (Bulgaria) la 26 septembrie 2014 – Rumyana Asenova Petrus/Bulgaria

text:
               27.4.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 138/24

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Rayonen sad Sofia (Bulgaria) la 26 septembrie 2014 – Rumyana Asenova Petrus/Bulgaria
   (Cauza C-451/14)
   (2015/C 138/33)
   Limba de procedură: bulgara

      Instanța de trimitere

   Rayonen sad Sofia

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Rumyana Asenova Petrus

      Pârâtă: Republica Bulgaria
   Prin Ordonanța din 5 februarie 2015, Curtea (Camera a cincea) a declarat că este vădit necompetentă să răspundă la întrebarea adresată de Rayonen sad Sofia (Bulgaria).


title: Cauza C-40/07: Acțiune introdusă la data de 1 februarie 2007 — Comisia Comunităților Europene/Republica Italiană

text:
               14.4.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 82/19

         Acțiune introdusă la data de 1 februarie 2007 — Comisia Comunităților Europene/Republica Italiană
   (Cauza C-40/07)
   (2007/C 82/34)
   Limba de procedură: italiana
   Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: D. Recchia și J.-B. Laignelot, agenți)

      Pârâtă: Republica Italiană
   Concluziile reclamantei

               —

               să se constate că, prin neadoptarea actelor cu putere de lege și a actelor administrative necesare pentru a se conforma Directivei 2001/42/CE (1) a Parlamentului și a Consiliului din 27 iunie 2001 privind evaluarea efectelor anumitor planuri și programe asupra mediului, Republica Italiană nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 13 alineatul (1) din această directivă;

               —

               să oblige Republica Italiană la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   Termenul pentru transpunerea Directivei 2001/42/CE în dreptul intern a expirat la data de 21 iulie 2004.

      (1)  JO L 197, p. 30.


title: Cauza T-606/11: Acțiune introdusă la 30 noiembrie 2011 — Woodman Labs/OAPI — 2 Mas 2 Publicidad Integral (HERO)

text:
               4.2.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 32/32

         Acțiune introdusă la 30 noiembrie 2011 — Woodman Labs/OAPI — 2 Mas 2 Publicidad Integral (HERO)
   (Cauza T-606/11)
   2012/C 32/66
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Woodman Labs, Inc (Sausalito, Statele Unite ale Americii) (reprezentant: M. Graf, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: 2 Mas 2 Publicidad Integral, SL (Vitoria-Gasteiz, Spania)

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               Anularea Deciziei Camerei a patra de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) la 29 septembrie 2011 în cauza R 876/2010-4;

               —

               obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

      Solicitantul mărcii comunitare: reclamanta

      Marca comunitară vizată: marca verbală „HERO” pentru produse din clasa 9 — cererea de înregistrare nr. 6750376

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în procedura opoziției: cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

      Marca sau semnul invocat: marca figurativă în auriu și negru „hero PICTURES” pentru produse și servicii din clasele 9 și 41, înregistrată ca marcă comunitară sub nr. 5883533

      Decizia diviziei de opoziție: admite cererea pentru o parte din produsele din clasa 9

      Decizia camerei de recurs: respinge calea de atac

      Motivele invocate: încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009 al Consiliului, camera de recurs considerând în mod greșit că există un risc de confuzie între marca anterioară și marca comunitară solicitată.


title: Cauza T-429/08: Acțiune introdusă la 30 septembrie 2008 — Grain Millers/OAPI — Grain Millers (GRAIN MILLERS)

text:
               6.12.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 313/45

         Acțiune introdusă la 30 septembrie 2008 — Grain Millers/OAPI — Grain Millers (GRAIN MILLERS)
   (Cauza T-429/08)
   (2008/C 313/82)
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza
   Părțile

      Reclamantă: Grain Millers, Inc. (Eden Prairie, Statele Unite ale Americii) (reprezentant: L. E. Ström, lawyer)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Grain Millers GmbH & Co. KG (Bremen, Germania)
   Concluziile reclamantei

               —

               Anularea Deciziei din 23 iulie 2008 a Camerei a doua de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) pronunțate în cauza R 1192/2007-2 și

               —

               obligarea celeilalte părți în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      Persoana care solicită înregistrarea mărcii comunitare: reclamanta

      Marca comunitară vizată: marca figurativă „GRAIN MILLERS” pentru produse din clasele 29, 30 și 31 — cererea nr. 363 8657

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în sprijinul opoziției: cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

      Marca sau semnul invocat în sprijinul opoziției: „denumirea comercială” germană „GRAIN MILLERS” și versiunea figurativă a acesteia

      Decizia diviziei de opoziție: respinge opoziția

      Decizia camerei de recurs: respinge în parte recursul

      Motivele invocate: Încălcarea articolului 8 alineatul (4) din Regulamentul nr. 40/94 al Consiliului în măsura în care camera de recurs a supraestimat valoarea probei prezentate de cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs pentru a dovedi anterioritatea drepturilor sale asupra mărcii.


title: Cauza T-110/16: Hotărârea Tribunalului din 18 iulie 2017 – Savant Systems/EUIPO – Savant Group (SAVANT) [„Marcă a Uniunii Europene — Procedură de decădere — Marca Uniunii Europene verbală SAVANT — Utilizare serioasă a mărcii — Articolul 51 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 — Obligația de motivare — Articolul 75 din Regulamentul nr. 207/2009”]

text:
               28.8.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 283/38

         Hotărârea Tribunalului din 18 iulie 2017 – Savant Systems/EUIPO – Savant Group (SAVANT)
   (Cauza T-110/16) (1)

   ([„Marcă a Uniunii Europene - Procedură de decădere - Marca Uniunii Europene verbală SAVANT - Utilizare serioasă a mărcii - Articolul 51 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 - Obligația de motivare - Articolul 75 din Regulamentul nr. 207/2009”])
   (2017/C 283/57)
   Limba de procedură: engleza

      Părţile

      Reclamantă: Savant Systems LLC (Osterville, Massachusetts, Statele Unite) (reprezentanţi: O. Nilgen și A. Kockläuner, avocați)

      Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentant: A. Lukošiūtė, agent)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO, intervenientă la Tribunal: Savant Group Ltd (Burton in Kendal, Regatul Unit) (reprezentanţi: G. Hollingworth, barrister, K. Gilbert și G. Lodge, solicitors)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a patra de recurs a EUIPO din 18 ianuarie 2016 (cauza R 33/2015-4) privind o procedură de decădere între Savant Systems și Savant Group

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă Savant Systems LLC la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 175, 17.5.2016.


title: Cauza C-206/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Bundesverwaltungsgericht (Germania) la 21 aprilie 2017 – Heinrich Denker/Gemeinde Thedinghausen

text:
               31.7.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 249/18

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Bundesverwaltungsgericht (Germania) la 21 aprilie 2017 – Heinrich Denker/Gemeinde Thedinghausen
   (Cauza C-206/17)
   (2017/C 249/27)
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Bundesverwaltungsgericht

      Părțile din procedura principală

      Reclamant și recurent: Heinrich Denker

      Pârâtă și intimată: Gemeinde Thedinghausen

      Parte la procedură: Vertreter des Bundesinteresses beim Bundesverwaltungsgericht

      Întrebarea preliminară

   Articolul 11 din Directiva 2011/92/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 13 decembrie 2011 privind evaluarea efectelor anumitor proiecte publice și private asupra mediului – Directiva privind evaluarea efectelor unor proiecte asupra mediului (1) – trebuie interpretat în sensul că se opune unei reglementări naționale care prevede că încălcarea unei norme naționale privind participarea publicului la procedura de întocmire a unui plan urbanistic produsă prin intermediul unei reglementări municipale este irelevantă atunci când, în pofida unei informări corespunzătoare, această încălcare nu a fost criticată în termen de un an de la comunicarea planului referitor la comună, iar planului urbanistic i se aplică dispozițiile referitoare la participarea publicului din Directiva privind evaluarea efectelor asupra mediului?

      (1)  JO L 26, 2012, p. 1.


title: Cauza T-140/15: Acțiune introdusă la 24 martie 2015 – Aurora/OAPI – CPVO – SES VanderHave (M 02205)

text:
               8.6.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 190/17

         Acțiune introdusă la 24 martie 2015 – Aurora/OAPI – CPVO – SES VanderHave (M 02205)
   (Cauza T-140/15)
   (2015/C 190/21)
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Aurora Srl (Finale Emilia, Italia) (reprezentant: I. Buchman, avocat)

      Pârât: Oficiul Comunitar pentru Soiuri de Plante (OCSP)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: SES-VanderHave NV/SA (Tienen, Belgia)

      Datele privind procedura în fața OAPI

      Titularul protecției comunitare a soiurilor de plante în litigiu: cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

      Protecția comunitară a soiurilor de plante în litigiu: protecția comunitară a soiurilor de plante nr. UE 15118, denumirea soiului M 02205

      Decizia atacată: Decizia Camerei de recurs a OCSP din 26 noiembrie 2014 în cauza A10/2013

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei atacate;

               —

               declararea protecției comunitare a soiurilor de plante nr. UE 15118 ca fiind nulă;

               —

               obligarea OCSP la plata cheltuielilor de judecată, inclusiv a cheltuielilor de judecată efectuate de orice părți interveniente.

      Motivele invocate

               —

               încălcarea articolelor 6 și 7 din Regulamentul nr. 2100/94;

               —

               interpretarea eronată a articolului 87 alineatul (4) din Regulamentul nr. 2100/94;

               —

               încălcarea principiului securității juridice, în măsura în care condițiile protecției comunitare a soiurilor de plante acordate au fost modificate retroactiv;

               —

               încălcarea, într-o anumită măsură, a principiului protecției încrederii legitime;

               —

               încălcarea principiului transparenței și a dreptului de acces al publicului la documente în măsura în care procedura de examinare nu a fost realizată într-un mod transparent, având în vedere că reclamanta nu a avut acces la documente esențiale.


title: Cauza T-288/12: Hotărârea Tribunalului din 9 aprilie 2014 – EI du Pont de Nemours/OAPI – Zueco Ruiz (ZYTeL) [ „Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii figurative ZYTeL — Marca comunitară verbală anterioară și marca ZYTEL notoriu cunoscută în sensul articolului 6 bis din Convenția de la Paris — Motive relative de refuz — Risc de confuzie — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 — Atingere adusă caracterului distinctiv sau renumelui mărcii anterioare — Articolul 8 alineatul (5) din Regulamentul nr. 207/2009” ]

text:
               10.6.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 175/37

         Hotărârea Tribunalului din 9 aprilie 2014 – EI du Pont de Nemours/OAPI – Zueco Ruiz (ZYTeL)
   (Cauza T-288/12) (1)

   ([„Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii figurative ZYTeL - Marca comunitară verbală anterioară și marca ZYTEL notoriu cunoscută în sensul articolului 6 bis din Convenția de la Paris - Motive relative de refuz - Risc de confuzie - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 - Atingere adusă caracterului distinctiv sau renumelui mărcii anterioare - Articolul 8 alineatul (5) din Regulamentul nr. 207/2009”])
   2014/C 175/49
   Limba de procedură: engleza

      Părţile

      Reclamantă: EI du Pont de Nemours and Company (Wilmington, Delaware, Statele Unite) (reprezentanţi: E. Armijo Chávarri, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieţei Interne (mărci, desene şi modele industriale) (reprezentant: P. Geroulakos, agent)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: Enrique Zueco Ruiz (Zaragosa, Spania)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a doua de recurs a OAPI din 29 martie 2012 (cauza R 464/2011-2) privind o procedură de opoziție între EI du Pont de Nemours and Company și domnul Enrique Zueco Ruiz

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă EI du Pont de Nemours and Company la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 273, 8.9.2012.


title: Cauza T-28/16: Hotărârea Tribunalului din 3 aprilie 2017 – Germania/Comisia („FEGA și FEADR — Cheltuieli excluse de la finanțare — Dezvoltare rurală — Comasări ale terenurilor și renovări ale satelor — Criterii de selectare a operațiunilor — Principiul cooperării loiale — Subsidiaritate — Încredere legitimă — Proporționalitate — Obligația de motivare”)

text:
               15.5.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 151/34

         Hotărârea Tribunalului din 3 aprilie 2017 – Germania/Comisia
   (Cauza T-28/16) (1)

   ((„FEGA și FEADR - Cheltuieli excluse de la finanțare - Dezvoltare rurală - Comasări ale terenurilor și renovări ale satelor - Criterii de selectare a operațiunilor - Principiul cooperării loiale - Subsidiaritate - Încredere legitimă - Proporționalitate - Obligația de motivare”))
   (2017/C 151/44)
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Republica Federală Germania (reprezentanți: inițial T. Henze și A. Lippstreu, ulterior T. Henze și D. Klebs, agenți)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: J. Aquilina și B. Eggers, agenți)

      Obiectul

   Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE, prin care se solicită anularea articolului 1 și a anexei la Decizia de punere în aplicare (UE) 2015/2098 a Comisiei din 13 noiembrie 2015 de excludere de la finanțarea de către Uniunea Europeană a anumitor cheltuieli efectuate de statele membre în cadrul Fondului european de garantare agricolă (FEGA) și al Fondului european agricol pentru dezvoltare rurală (FEADR) (JO 2015, L 303, p. 35), în măsura în care exclud plățile efectuate în cadrul Fondului european agricol pentru dezvoltare rurală (FEADR) de către organismul de plată competent din Republica Federală Germania, în cuantum total de 7 719 920,30 euro.

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă Republica Federală Germania la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 98, 14.3.2016.


title: Cauza C-214/07: Hotărârea Curții (Camera a doua) din 13 noiembrie 2008 — Comisia Comunităților Europene/Republica Franceză (Ajutoare de stat — Schemă de ajutoare — Incompatibilitate cu piața comună — Executarea deciziei — Recuperarea ajutoarelor puse la dispoziție — Imposibilitate absolută de executare)

text:
               10.1.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 6/5

         Hotărârea Curții (Camera a doua) din 13 noiembrie 2008 — Comisia Comunităților Europene/Republica Franceză
   (Cauza C-214/07) (1)

   (Ajutoare de stat - Schemă de ajutoare - Incompatibilitate cu piața comună - Executarea deciziei - Recuperarea ajutoarelor puse la dispoziție - Imposibilitate absolută de executare)
   (2009/C 6/08)
   Limba de procedură: franceza
   Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentant: C. Giolito, agent)

      Pârâtă: Republica Franceză (reprezentanți: G. de Bergues, S. Ramet și J.-Ch. Gracia, agenți)
   Obiectul
   Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Neadoptarea, în termenul stabilit, a dispozițiilor necesare pentru a se conforma Deciziei Comisiei din 16 decembrie 2003 privind schema de ajutor pusă în aplicare de Franța în privința preluării întreprinderilor aflate în dificultate [Ajutorul de stat C(2003) 4636, JO 2004, L 108, p. 38] — Absența unor demersuri întreprinse în vederea recuperării ajutorului acordat ilegal — Absența imposibilității absolute de executare a deciziei prin care se dispune recuperarea acestui ajutor
   Dispozitivul

               1)

               Prin neexecutarea în termenul stabilit a Deciziei 2004/343/CE a Comisiei din 16 decembrie 2003 privind schema de ajutor pusă în aplicare de Franța în privința preluării întreprinderilor aflate în dificultate, Republica Franceză nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 5 din decizia menționată.

               2)

               Obligă Republica Franceză la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 170, 21.7.2007.


title: Cauza C-378/12: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Upper Tribunal (Immigration and Asylum Chamber) London (Regatul Unit) la 3 august 2012 — Nnamdi Onuekwere/Secretary of State for the Home Department

text:
               29.9.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 295/25

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Upper Tribunal (Immigration and Asylum Chamber) London (Regatul Unit) la 3 august 2012 — Nnamdi Onuekwere/Secretary of State for the Home Department
   (Cauza C-378/12)
   2012/C 295/45
   Limba de procedură: engleza

      Instanța de trimitere

   Upper Tribunal (Immigration and Asylum Chamber) London

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamant: Nnamdi Onuekwere

      Pârât: Secretary of State for the Home Department

      Întrebările preliminare

               1.

               Există împrejurări, și care sunt acestea, în care o perioadă de detenție constituie ședere legală în vederea dobândirii unui drept de ședere permanentă în temeiul articolului 16 din Directiva 2004/38 (1)?

               2.

               În cazul în care o perioadă de detenție nu poate fi calificată ședere legală, o persoană care a executat o pedeapsă cu închisoarea are dreptul să cumuleze perioadele de ședere anterioare cu perioadele de ședere ulterioare detenției sale în scopul calculării perioadei de 5 ani necesare pentru stabilirea dreptului de ședere permanentă în temeiul Directivei 2004/38?

      (1)  Directiva 2004/38/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 29 aprilie 2004 privind dreptul la liberă circulație și ședere pe teritoriul statelor membre pentru cetățenii Uniunii și membrii familiilor acestora, de modificare a Regulamentului (CEE) nr. 1612/68 și de abrogare a Directivelor 64/221/CEE, 68/360/CEE, 72/194/CEE, 73/148/CEE, 75/34/CEE, 75/35/CEE, 90/364/CEE, 90/365/CEE și 93/96/CEE (JO L 158, p. 77, Ediție specială, 05/vol. 7, p. 56).


title: Cauza F-112/15: Acțiune introdusă la 3 august 2015 – ZZ/Comisia

text:
               28.9.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 320/55

         Acțiune introdusă la 3 august 2015 – ZZ/Comisia
   (Cauza F-112/15)
   (2015/C 320/76)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamant: ZZ (reprezentant: R. Rata, lawyer)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Obiectul și descrierea litigiului

   Anularea deciziei Comisiei de a nu include numele reclamantului pe lista funcționarilor promovați în cadrul exercițiului de promovare 2014

      Concluziile reclamantului

               —

               Anularea deciziei din 14 noiembrie 2014 a autorității împuternicite să facă numiri din cadrul Comisiei Europene, difuzată prin intermediul notei administrative nr. 41/2014 de stabilire a listei funcționarilor promovați în cadrul exercițiului de promovare 2014, în măsura în care nu include numele reclamantului;

               —

               obligarea Comisiei Europene la suportarea propriilor cheltuieli de judecată și la plata cheltuielilor efectuate de reclamant.


title: Cauza C-571/11: Ordonanța președintelui Camerei a opta a Curții din 16 noiembrie 2012 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunalul Comercial Cluj — România) — SC Volksbank România SA/Andreia Câmpan, Ioan Dan Câmpan

text:
               13.4.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 108/18

         Ordonanța președintelui Camerei a opta a Curții din 16 noiembrie 2012 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunalul Comercial Cluj — România) — SC Volksbank România SA/Andreia Câmpan, Ioan Dan Câmpan
   (Cauza C-571/11) (1)

   2013/C 108/39
   Limba de procedură: româna
   Președintele Camerei a opta a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 25, 28.1.2012


title: Cauza F-74/15: Acțiune introdusă la 11 mai 2015 – ZZ/Comisia

text:
               24.8.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 279/55

         Acțiune introdusă la 11 mai 2015 – ZZ/Comisia
   (Cauza F-74/15)
   (2015/C 279/71)
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Reclamant: ZZ (reprezentant: M. Velardo, avvocato)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Obiectul și descrierea litigiului

   Anularea deciziei de a nu acorda decât o majorare a indemnizației în măsura a 20 % din capitalul prevăzut în caz de invaliditate permanente totală în temeiul articolului 14 din Reglementarea comună acoperirea riscurilor de accident și de boală profesională ale funcționarilor Comunităților Europene și repararea prejudiciului moral pe care reclamantul pretinde că l-a suferit, precum și obligarea Comisiei la plata unor dobânzi moratorii

      Concluziile reclamantului

               —

               anularea deciziei din 26 iunie 2014 prin care Comisia acordă o majorare de 20 % a indemnizației prevăzute la articolul 14 din Reglementarea comună acoperirea riscurilor de accident și de boală profesională ale funcționarilor Comunităților Europene, în versiunea aplicabilă până la 31 decembrie 2006, pentru motivul unor grave neregularități cuprinse în avizul din 8 ianuarie 2014 al comisiei medicale, întrucât acesta nu a admis în totalitate solicitările reclamantului și nu a acordat decât o indemnizație de 20 %, în sensul articolului 14 din Reglementarea comună, pentru afectarea funcției cardio-respiratorii, fără a ține seama de tulburările psihice și de perturbarea funcțională a somnului cauzată de alterarea decubitului lateral stâng;

               —

               obligarea Comisiei la plata unor despăgubiri estimate pro bono et aequo la 50  000 de euro pentru prejudiciul moral suferit de reclamant și legat de întârzierea plății indemnizației acordate;

               —

               obligarea Comisiei la plata unor dobânzi moratorii care trebuie calculate de însăși Comisia, aferente sumei de 98  372,51 euro, pentru perioada cuprinsă între scadența termenului de șase luni după prezentarea cererii privind agravarea și data lichidării efective a capitalului, la rata stabilită de Banca Centrală Europeană pentru principalele operațiuni de finanțare și aplicabilă perioadei în cauză, majorată cu două puncte;

               —

               obligarea Comisiei la plata unor dobânzi moratorii care trebuie calculate de însăși Comisia, aferente sumei care va fi estimată ca urmare a acestei proceduri, începând de la data pronunțării hotărârii până la data plății efective, la rata stabilită de Banca Centrală Europeană pentru principalele operațiuni de finanțare și aplicabilă perioadei în cauză, majorată cu două puncte;

               —

               în orice caz, obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.