title: Cauza C-474/14: Ordonanța Curții (Camera a șaptea) din 7 aprilie 2016 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunale di Salerno – Italia) – Procedură penală împotriva lui Cristiano Pontillo (Trimitere preliminară — Articolul 99 din Regulamentul de procedură al Curții — Întrebări preliminare identice — Articolele 49 TFUE și 56 TFUE — Libertatea de stabilire — Libera prestare a serviciilor — Jocuri de noroc — Reglementare națională — Reorganizarea sistemului concesiunilor printr-o aliniere temporală a termenelor de expirare — Nouă cerere de ofertă — Concesiuni cu o durată mai mică decât cea a concesiunilor anterioare — Cesiune cu titlu gratuit a folosinței bunurilor materiale și imateriale deținute în proprietate și care constituie rețeaua de gestionare și de colectare a jocului — Restricție — Motive imperative de interes general — Proporționalitate)

text:
               25.7.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 270/9

         Ordonanța Curții (Camera a șaptea) din 7 aprilie 2016 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunale di Salerno – Italia) – Procedură penală împotriva lui Cristiano Pontillo
   (Cauza C-474/14) (1)

   ((Trimitere preliminară - Articolul 99 din Regulamentul de procedură al Curții - Întrebări preliminare identice - Articolele 49 TFUE și 56 TFUE - Libertatea de stabilire - Libera prestare a serviciilor - Jocuri de noroc - Reglementare națională - Reorganizarea sistemului concesiunilor printr-o aliniere temporală a termenelor de expirare - Nouă cerere de ofertă - Concesiuni cu o durată mai mică decât cea a concesiunilor anterioare - Cesiune cu titlu gratuit a folosinței bunurilor materiale și imateriale deținute în proprietate și care constituie rețeaua de gestionare și de colectare a jocului - Restricție - Motive imperative de interes general - Proporționalitate))
   (2016/C 270/11)
   Limba de procedură: italiana

      Instanța de trimitere

   Tribunale di Salerno

      Partea din procedura principală

   Cristiano Pontillo

      Dispozitivul

               1)

               Articolele 49 TFUE și 56 TFUE, precum și principiile egalității de tratament și efectivității trebuie interpretate în sensul că nu se opun unei legislații naționale privind jocurile de noroc, precum cea în discuție în litigiul principal, care prevede organizarea unei noi proceduri de cerere de ofertă pentru acordarea de concesiuni cu o durată mai mică decât cea a concesiunilor atribuite anterior, ca urmare a unei reorganizări a sistemului printr-o aliniere temporală a termenelor de expirare a concesiunilor.

               2)

               Articolele 49 TFUE și 56 TFUE trebuie interpretate în sensul că se opun unei dispoziții naționale restrictive, precum cea în discuție în litigiul principal, care impune concesionarului de jocuri de noroc obligația de a ceda cu titlu gratuit, la încetarea activității în urma expirării perioadei de concesiune, folosința bunurilor materiale și imateriale deținute în proprietate și care constituie rețeaua de gestionare și de colectare a jocului, în măsura în care această restricție depășește ceea ce este necesar pentru realizarea obiectivului urmărit efectiv de această dispoziție, aspect care trebuie verificat de instanța de trimitere.

      (1)  JO C 462, 22.12.2014.


title: Cauza C-47/15: Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 7 iunie 2016 (cerere de decizie preliminară formulată de Cour de cassation – Franța) – Sélina Affum/Préfet du Pas-de-Calais, Procureur général de la Cour d'appel de Douai (Trimitere preliminară — Spațiul de libertate, securitate și justiție — Directiva 2008/115/CE — Standarde și proceduri comune în materie de returnare a resortisanților țărilor terțe aflați în situație de ședere ilegală — Reținere — Reglementare națională care prevede, în caz de intrare ilegală, pedeapsa închisorii — Situație de „tranzit” — Acord de readmisie multilateral)

text:
               16.8.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 296/11

         Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 7 iunie 2016 (cerere de decizie preliminară formulată de Cour de cassation – Franța) – Sélina Affum/Préfet du Pas-de-Calais, Procureur général de la Cour d'appel de Douai
   (Cauza C-47/15) (1)

   ((Trimitere preliminară - Spațiul de libertate, securitate și justiție - Directiva 2008/115/CE - Standarde și proceduri comune în materie de returnare a resortisanților țărilor terțe aflați în situație de ședere ilegală - Reținere - Reglementare națională care prevede, în caz de intrare ilegală, pedeapsa închisorii - Situație de „tranzit” - Acord de readmisie multilateral))
   (2016/C 296/15)
   Limba de procedură: franceza

      Instanța de trimitere

   Cour de cassation

      Părțile din procedura principală

      Recurentă: Sélina Affum

      Intimați: Préfet du Pas-de-Calais, Procureur général de la Cour d'appel de Douai

      Dispozitivul

               1)

               Articolul 2 alineatul (1) și articolul 3 punctul 2 din Directiva 2008/115/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 16 decembrie 2008 privind standardele și procedurile comune aplicabile în statele membre pentru returnarea resortisanților țărilor terțe aflați în situație de ședere ilegală trebuie interpretate în sensul că un resortisant al unei țări terțe se află în situație de ședere ilegală pe teritoriul unui stat membru și intră, în această calitate, în domeniul de aplicare al acestei directive atunci când, fără să îndeplinească condițiile de intrare, de ședere sau de reședință, tranzitează acest stat membru ca pasager al unui autobuz, venind din alt stat membru, care face parte din spațiul Schengen, și având ca destinație un al treilea stat membru, care se află în afara acestui spațiu.

               2)

               Directiva 2008/115 trebuie interpretată în sensul că se opune unei reglementări a unui stat membru care permite, doar pentru faptul intrării ilegale pe la o frontieră internă, care conduce la o ședere ilegală, detenția unui resortisant al unei țări terțe pentru care procedura de returnare stabilită de această directivă nu a fost încă finalizată.
               Această interpretare este valabilă și atunci când resortisantul vizat este susceptibil să fie preluat de alt stat membru, în aplicarea unui acord sau a unui aranjament în sensul articolului 6 alineatul (3) din Directiva menționată.

      (1)  JO C 118, 13.4.2015.


title: Cauza T-417/12: Hotărârea Tribunalului din 23 octombrie 2013 — SFC Jardibric/OAPI — Aqua Center Europa (AQUA FLOW) [ „Marcă comunitară — Procedură de declarare a nulității — Marca comunitară figurativă AQUA FLOW — Marca națională figurativă anterioară VAQUA FLOW — Motiv relativ de refuz — Risc de confuzie — Declararea nulității — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 — Lipsa limitării drepturilor ca urmare a toleranței — Articolul 54 alineatul (2) din Regulamentul nr. 207/2009” ]

text:
               7.12.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 359/10

         Hotărârea Tribunalului din 23 octombrie 2013 — SFC Jardibric/OAPI — Aqua Center Europa (AQUA FLOW)
   (Cauza T-417/12) (1)

   (Marcă comunitară - Procedură de declarare a nulității - Marca comunitară figurativă AQUA FLOW - Marca națională figurativă anterioară VAQUA FLOW - Motiv relativ de refuz - Risc de confuzie - Declararea nulității - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 - Lipsa limitării drepturilor ca urmare a toleranței - Articolul 54 alineatul (2) din Regulamentul nr. 207/2009)
   2013/C 359/17
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: SFC Jardibric (Saint-Jean-De-La-Ruelle, Franța) (reprezentant: J.-L. Fourgoux, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: Ó. Mondéjar Ortuño, agent)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: Aqua Center Europa, SA (Madrid, Spania) (reprezentant: M. J. Martín Izquierdo, avocat)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a patra de recurs a OAPI din 20 iulie 2012 (cauza R 2230/2010-4) privind o procedură de declarare a nulității între Aqua Center Europa, SA și SFC Jardibric

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Obligă SFC Jardibric la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 373, 1.12.2012.


title: Cauza C-307/08: Acțiune introdusă la 9 iulie 2008 — Comisia Comunităților Europene/Regatul Belgiei

text:
               25.10.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 272/7

         Acțiune introdusă la 9 iulie 2008 — Comisia Comunităților Europene/Regatul Belgiei
   (Cauza C-307/08)
   (2008/C 272/09)
   Limba de procedură: franceza
   Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: J.-P. Keppenne și R. Lyal, agenți)

      Pârât: Regatul Belgiei
   Concluziile reclamantei

               —

               constatarea faptului că, prin neprevenirea dublei impuneri a dividentelor plătite persoanelor fizice de societăți stabilite într-un alt stat membru sau într-un stat din SEE, Regatul Belgiei nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 56 CE și în temeiul articolului 40 din Acordul privind Spațiul Economic European;

               —

               obligarea Regatului Belgiei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   Prin intermediul acestei acțiuni Comisia susține că legislația fiscală belgiană creează o restricție nejustificată în calea liberei circulații a capitalurilor, în măsura în care aceasta ar impozita dividendele plătite persoanelor fizice de societăți stabilite într-un alt stat membru sau într-un stat din Spațiul Economic European (dividende care „intră”) în același mod ca și dividendele distribuite de societățile stabilite în Belgia (dividendele „domestice”) fără a lua în considerare taxele reținute la sursă în statul din care provin dividendele. O astfel de reglementare ar penaliza tranzacțiile transfrontaliere de capitaluri în măsura în care aceasta ar descuraja contribuabilii particulari să investească în acțiunile unor societăți străine și ar constitui în același timp pentru societățile stabilite în alte state membre un obstacol în calea operațiunilor de strângere de capital în Belgia.


title: Cauza T-567/13: Acțiune introdusă la 29 octombrie 2013 — Sharp/OAPI (BIG PAD)

text:
               25.1.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 24/24

         Acțiune introdusă la 29 octombrie 2013 — Sharp/OAPI (BIG PAD)
   (Cauza T-567/13)
   2014/C 24/42
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Sharp KK (Osaka, Japonia) (reprezentanți: G. Macias Bonilla, G. Marín Raigal, P. López Ronda și E. Armero, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei Camerei a doua de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 5 august 2013, pronunțată în cauza R 2131/2012-2;

               —

               obligarea reclamantei la plata cheltuielilor de judecată corespunzătoare procedurii.

      Motivele și principalele argumente

      Marca comunitară vizată: marca figurativă care conține elementele verbale „BIG PAD” pentru produse și servicii din clasa 9 — cererea de înregistrare a mărcii comunitare nr. 10 887 231

      Decizia examinatorului: respinge cererea de înregistrare a unei mărci comunitare.

      Decizia camerei de recurs: respinge calea de atac.

      Motivele invocate: încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (b) și a articolului 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul privind marca comunitară.


               27.4.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 133/3

         Cerere adresată Curții de Justiție a AELS pentru obținerea unui aviz consultativ, înaintată de Norges Høyesterett la data de 14 decembrie 2016 în cauza Torbjørn Selstad Thue și Federația poliției norvegiene (Politiets Fellesforbund)/Guvernul Norvegiei, reprezentat de Ministerul Justiției și Securității Publice
   (Cauza E-19/16)
   (2017/C 133/03)
   Norges Høyesterett (Curtea Supremă din Norvegia) a înaintat Curții de Justiție a AELS o cerere datată 14 decembrie 2016, care a fost primită la grefa Curții la 14 decembrie 2016, în vederea obținerii, în cauza Torbjørn Selstad Thue și Federația poliției norvegiene (Politiets Fellesforbund)/Guvernul Norvegiei, reprezentat de Ministerul Justiției și Securității Publice, a unui aviz consultativ cu privire la următoarele întrebări:

               1.

               Timpul petrecut într-o călătorie impusă de angajator către și/sau dintr-un alt loc de prezență decât cel fix sau obișnuit al angajatului, atunci când astfel de deplasări au loc în afara orelor de program, trebuie să fie considerat timp de lucru în sensul articolului 2 din Directiva 2003/88/CE?

               2.

               În măsura în care o călătorie astfel cum este descrisă la întrebarea 1 nu este în sine suficientă pentru a fi considerată timp de lucru, care este criteriul juridic și care sunt elementele relevante ce trebuie avute în vedere pentru a evalua dacă timpul petrecut într-o călătorie ar trebui, cu toate acestea, să fie considerat timp de lucru? Ca parte a acestei întrebări, se solicită un aviz cu privire la necesitatea efectuării unei evaluări a intensității care să vizeze volumul activităților întreprinse în timpul călătoriei.

               3.

               Frecvența cu care angajatorul stabilește un alt punct de prezență decât cel fix sau obișnuit are vreun impact asupra evaluărilor efectuate în cadrul întrebărilor 1 și 2?


title: Cauza T-444/12: Hotărârea Tribunalului din 16 octombrie 2014 – Novartis/OAPI – Tenimenti Angelini (LINEX) [ „Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale LINEX — Marcă națională verbală anterioară LINES PERLA — Motiv relativ de refuz — Risc de confuzie — Articolul 76 alineatul (1) in fine din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 — Articolul 8 alineatul 1 litera (b) din regulamentul nr. 207/2009” ]

text:
               24.11.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 421/32

         Hotărârea Tribunalului din 16 octombrie 2014 – Novartis/OAPI – Tenimenti Angelini (LINEX)
   (Cauza T-444/12) (1)

   ([„Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale LINEX - Marcă națională verbală anterioară LINES PERLA - Motiv relativ de refuz - Risc de confuzie - Articolul 76 alineatul (1) in fine din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 - Articolul 8 alineatul 1 litera (b) din regulamentul nr. 207/2009”])
   2014/C 421/44
   Limba de procedură: engleza

      Părţile

      Reclamantă: Novartis AG (Basel, Elveția) (reprezentant: M. Douglas, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: P. Bullock, agent)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: Tenimenti Angelini SpA (Montalcino, Italia) (reprezentant: R. Almaraz Palmero, avocat)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva deciziei Camerei a patra de recurs a OAPI din 6 august 2012 (cauza R 414/2011-4) privind o procedură de opoziție între Tenimenti Angelini SpA și Novartis AG

      Dispozitivul

               1)

               Anulează decizia Camerei a patra de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)(OAPI) din 6 august 2012 (cauza R 414/2011-4).

               2)

               OAPI suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de reclamantă.

               3)

               Intervenienta suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 399, 22.12.2012.


title: Cauza C-640/15: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 25 ianuarie 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Court of Appeal – Irlanda) – mandat european de arestare împotriva lui Tomas Vilkas (Trimitere preliminară — Cooperare polițienească și judiciară în materie penală — Decizia-cadru 2002/584/JAI — Mandat european de arestare — Articolul 23 — Termenul pentru predarea persoanei căutate — Posibilitatea de a conveni de mai multe ori asupra unei noi date a predării — Rezistența persoanei căutate la predarea sa — Forță majoră)

text:
               13.3.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 78/4

         Hotărârea Curții (Camera a treia) din 25 ianuarie 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Court of Appeal – Irlanda) – mandat european de arestare împotriva lui Tomas Vilkas
   (Cauza C-640/15) (1)

   ((Trimitere preliminară - Cooperare polițienească și judiciară în materie penală - Decizia-cadru 2002/584/JAI - Mandat european de arestare - Articolul 23 - Termenul pentru predarea persoanei căutate - Posibilitatea de a conveni de mai multe ori asupra unei noi date a predării - Rezistența persoanei căutate la predarea sa - Forță majoră))
   (2017/C 078/05)
   Limba de procedură: engleza

      Instanța de trimitere

   Court of Appeal

      Partea din procedura principală

   Tomas Vilkas

      Dispozitivul

   Articolul 23 alineatul (3) din Decizia-cadru 2002/584/JAI a Consiliului din 13 iunie 2002 privind mandatul european de arestare și procedurile de predare între statele membre, astfel cum a fost modificată prin Decizia-cadru 2009/299/JAI a Consiliului din 26 februarie 2009, trebuie interpretat în sensul că, într-o situație precum cea în discuție în litigiul principal, autoritatea judiciară de executare și autoritatea judiciară emitentă convin asupra unei noi date a predării, în temeiul acestei dispoziții, în cazul în care predarea persoanei căutate, în termen de 10 zile de la prima nouă dată a predării convenită în temeiul dispoziției menționate, este împiedicată ca urmare a rezistenței opuse în mod repetat de această persoană, cu condiția ca, din cauza unor împrejurări excepționale, această rezistență să nu fi putut fi prevăzută de respectivele autorități, iar consecințele acesteia asupra predării să nu fi putut fi evitate, în pofida diligenței manifestate de autoritățile amintite, aspect a cărui verificare este de competența instanței de trimitere.
   Articolul 15 alineatul (1) și articolul 23 din Decizia-cadru 2002/584, astfel cum a fost modificată prin Decizia-cadru 2009/299, trebuie interpretate în sensul că aceleași autorități rămân ținute să convină asupra unei noi date a predării în cazul expirării termenelor stabilite la articolul 23 menționat.

      (1)  JO C 59, 15.2.2016


title: Cauzele T-310 și T-383/09: Hotărârea Tribunalului din 12 aprilie 2011 — Fuller & Thaler Asset Management/OAPI (BEHAVIOURAL INDEXING și BEHAVIOURAL INDEX) [ „Marcă comunitară — Cereri de înregistrare a mărcilor verbale comunitare BEHAVIOURAL INDEXING și BEHAVIOURAL INDEX — Motiv absolut de refuz — Caracter descriptiv — Articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009” ]

text:
               28.5.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 160/19

         Hotărârea Tribunalului din 12 aprilie 2011 — Fuller & Thaler Asset Management/OAPI (BEHAVIOURAL INDEXING și BEHAVIOURAL INDEX)
   (Cauzele T-310 și T-383/09) (1)

   (Marcă comunitară - Cereri de înregistrare a mărcilor verbale comunitare BEHAVIOURAL INDEXING și BEHAVIOURAL INDEX - Motiv absolut de refuz - Caracter descriptiv - Articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009)
   2011/C 160/28
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Fuller Thaler Asset Management, Inc. (San Mateo, Statele Unite) (reprezentant: S. Malynicz, barrister)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: D. Botis, agent)

      Obiectul

   În cauza T-310/09, acțiune formulată împotriva Deciziei Marii camere de recurs a OAPI din 28 aprilie 2009 (cauza R 323/2008-G) referitoare la o cerere de înregistrare ca marcă comunitară a semnului verbal BEHAVIOURAL INDEXING și, în cauza T-383/09, acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei întâi de recurs a OAPI din 11 iunie 2009 (cauza R 138/2009-1) referitoare la o cerere de înregistrare ca marcă comunitară a semnului verbal BEHAVIOURAL INDEX

      Dispozitivul

               1.

               Conexează cauzele T-310/09 și T-383/09 în vederea pronunțării prezentei hotărâri.

               2.

               Respinge acțiunile.

               3.

               Obligă Fuller Thaler Asset Management, Inc., în cauzele T-310/09 și T-383/09, să suporte propriile cheltuieli de judecată, precum și cheltuielile de judecată efectuate de Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI).

      (1)  JO C 244, 10.10.2009.


title: Cauza T-214/10: Hotărârea Tribunalului din 30 mai 2013 — Moselland/OAPI — Renta Siete (DIVINUS) ( „Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale DIVINUS — Marca națională figurativă anterioară MOSELLAND Divinum — Existența, validitatea și întinderea protecției dreptului anterior — Probă” )

text:
               3.8.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 225/62

         Hotărârea Tribunalului din 30 mai 2013 — Moselland/OAPI — Renta Siete (DIVINUS)
   (Cauza T-214/10) (1)

   (Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale DIVINUS - Marca națională figurativă anterioară MOSELLAND Divinum - Existența, validitatea și întinderea protecției dreptului anterior - Probă)
   2013/C 225/139
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Moselland eG — Winzergenossenschaft (Bernkastel-Kues, Germania) (reprezentant: M. Dippelhofer, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentanți: inițial S. Schäffner, ulterior D. Walicka, agenți)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: Renta Siete, SL (Albacete, Spania)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a doua de recurs a OAPI din 22 februarie 2010 (cauza R 1204/2009-2) privind o procedură de opoziție între Moselland eG — Winzergenossenschaft și Renta Siete, SL

      Dispozitivul

               1.

               Anulează Decizia Camerei a doua de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI) din 22 februarie 2010 (cauza R 1204/2009-2).

               2.

               OAPI suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și cheltuielile de judecată efectuate de Moselland eG — Winzergenossenschaft în cadrul procedurii aflate pe rolul Tribunalului și pe cel al camerei de recurs.

      (1)  JO C 195, 17.7.2010.


title: Cauza C-138/09: Hotărârea Curții (Camera a patra) din 20 mai 2010 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Tribunale Ordinario di Palermo — Italia) — Todaro Nunziatina & C. SNC/Assessorato del Lavoro e della Previdenza Sociale, della Formazione Professionale e dell’Emigrazione della regione Sicilia (Trimitere preliminară — Ajutoare de stat — Decizii ale Comisiei — Interpretare — Ajutoare acordate de regiunea Sicilia întreprinderilor care încheie contracte de formare și de muncă sau care transformă astfel de contracte în contracte pe durată nedeterminată — Data limită de acordare a ajutoarelor — Limite bugetare — Dobânzi de întârziere — Inadmisibilitate)

text:
               3.7.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 179/12

         Hotărârea Curții (Camera a patra) din 20 mai 2010 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Tribunale Ordinario di Palermo — Italia) — Todaro Nunziatina & C. SNC/Assessorato del Lavoro e della Previdenza Sociale, della Formazione Professionale e dell’Emigrazione della regione Sicilia
   (Cauza C-138/09) (1)

   (Trimitere preliminară - Ajutoare de stat - Decizii ale Comisiei - Interpretare - Ajutoare acordate de regiunea Sicilia întreprinderilor care încheie contracte de formare și de muncă sau care transformă astfel de contracte în contracte pe durată nedeterminată - Data limită de acordare a ajutoarelor - Limite bugetare - Dobânzi de întârziere - Inadmisibilitate)
   2010/C 179/18
   Limba de procedură: italiana

      Instanța de trimitere

   Tribunale Ordinario di Palermo

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Todaro Nunziatina & C. SNC

      Pârât: Assessorato del Lavoro e della Previdenza Sociale, della Formazione Professionale e dell’Emigrazione della regione Sicilia

      Obiectul

   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Tribunale Ordinario di Palermo — Ajutoare de stat — Domeniul de aplicare al Deciziei SG (95) D/15975 a Comisiei din 11 decembrie 1995 referitoare la Legea regională nr. 27 din 15 mai 1991 a regiunii Sicilia privind măsurile în favoarea ocupării forței de muncă și al Deciziei 2003/195/CE a Comisiei din 16 octombrie 2002 (JO L 77, p. 57) privind ajutoare acordate de Sicilia întreprinderilor care semnează contracte de formare sau de muncă sau care transformă contractele de formare și de muncă în contracte pe durată nedeterminată

      Dispozitivul

               1.

               Decizia SG (95) D/15975 a Comisiei din 11 decembrie 1995 referitoare la Legea regională nr. 27 din 15 mai 1991 a regiunii Sicilia privind măsurile în favoarea ocupării forței de muncă (ajutor de stat NN 91/A/95) trebuie interpretată în sensul că a admis compatibilitatea cu piața comună a unei scheme de ajutor compuse din două măsuri prevăzute la articolul 10 alineatul 1 literele a) și b) din Legea regională nr. 27 sus menționată, care nu pot fi cumulate, iar împrejurarea care le generează, și anume încadrarea în muncă a unui lucrător sau transformarea contractului în contract pe durată nedeterminată, trebuie să intervină înainte de 31 decembrie 1996, dar plățile la care dau naștere pot continua după această dată, în măsura în care normele bugetare și financiare naționale aplicabile nu se opun și alocația bugetară aprobată de Comisia Comunităților Europene este respectată.

               2.

               Articolul 1 din Decizia 2003/195/CE a Comisiei din 16 octombrie 2002 privind schema de ajutor pe care Italia intenționează să o pună în aplicare în favoarea ocupării forței de muncă în regiunea Sicilia — C 56/99 (ex N 668/97) trebuie interpretat în sensul că schema de ajutor prevăzută la articolul 11 alineatul 1 din Legea regională nr. 16 din 27 mai 1997 a regiunii Sicilia privind autorizarea de cheltuieli pentru utilizarea provizioanelor înscrise în fondurile generale ale bugetelor regiunii pentru exercițiul 1997 constituie un ajutor nou, distinct de cel prevăzut la articolul 10 din Legea regională nr. 27 din 15 mai 1991 a regiunii Sicilia privind măsurile în favoarea ocupării forței de muncă. Respectivul articol 1 se opune acordării de subvenții pentru orice încadrare în muncă a lucrătorilor angajați cu contract de formare și de muncă sau pentru orice transformare a contractelor de formare și de muncă în contracte pe durată nedeterminată efectuată începând de la 1 ianuarie 1997.

               3.

               Este de competența statului membru vizat să stabilească partea în proces căreia îi revine sarcina de a proba că alocația bugetară repartizată pentru măsurile de ajutor prevăzute la articolul 10 alineatul 1 literele a) și b) din Legea regională nr. 27 din 15 mai 1991 a regiunii Sicilia privind măsurile în favoarea ocupării forței de muncă și autorizate prin Decizia SG (95) D/15975 nu a fost epuizată.

               4.

               Valoarea dobânzilor legale datorate eventual în caz de plată tardivă a ajutoarelor autorizate prin Decizia SG (95) D/15975 pentru perioada ulterioară acestei decizii nu trebuie inclusă în cuantumul alocației bugetare autorizate prin această decizie. Rata dobânzii și modalitățile de aplicare a acestei rate intră sub incidența dreptului național.

      (1)  JO C 153, 4.7.2009.


title: Cauza C-122/07 P: Recurs introdus la data de 28 februarie 2007 de către Eurostrategies SPRL împotriva ordonanței Tribunalului de primă instanță (camera a patra) pronunțate la 1 decembrie 2006 în cauza T-203/06, Eurostrategies sprl/Comisia Comunităților Europene

text:
               28.4.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 95/32

         Recurs introdus la data de 28 februarie 2007 de către Eurostrategies SPRL împotriva ordonanței Tribunalului de primă instanță (camera a patra) pronunțate la 1 decembrie 2006 în cauza T-203/06, Eurostrategies sprl/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza C-122/07 P)
   (2007/C 95/60)
   Limba de procedură: engleza
   Părțile

      Recurentă: Eurostrategies SPRL (reprezentanți: R. A. Lang și S. Crosby, solicitors)

      Cealaltă parte în proces: Comisia Comunităților Europene
   Concluziile recurentei

               —

               anularea ordonanței Tribunalului de Primă Instanță pronunțate la 1 decembrie 2006 în cauza T-203/06 doar în ceea ce privește motivarea.

               —

               acordarea cheltuielilor de judecată efectuate de recurentă în recurs.

         Motivele și principalele argumente
   Recurenta susține că:

               1.

               Tribunalul de Primă Instanță (TPI) a încălcat dreptul la un proces echitabil, astfel cum este acesta prevăzut de articolul 6 alineatul (1) din Convenția Europeană a Drepturilor Omului și în Tratatul UE, prin refuzul de a asculta versiunea recurentei cu privire la primirea sau nu a presupusei „confirmări de primire “de către recurentă, în condițiile în care primirea acesteia ar fi prelungit cu 15 zile termenul limită acordat Comisiei, preîntâmpinând astfel necesitatea sesizării Tribunalului.
               Mai mult, TPI a refuzat să asculte versiunea reclamantei și cu privire la o a doua scrisoare, despre care Comisia susține că a fost expediată prin poșta electronică, în timp ce, în realitate, a fost trimisă prin fax.

               2.

               TPI a încălcat Regulamentul (EC) nr. 1049/2001 (1) al Parlamentului European și al Consiliului din 30 mai 2001 privind accesul public la documentele Parlamentului European, ale Consiliului și ale Comisiei, considerând Comisia ca fiind îndreptățită să beneficieze de prelungirea de 15 zile prevăzută la articolul 8 alineatul (2) din regulament, în lipsa dovezii de îndeplinire a condițiilor cerute pentru o astfel de prelungire. Una dintre condițiile cerute este aceea a „informării prealabile a solicitantului“. Totuși, singura dovadă adusă de Comisie a fost aceea că o scrisoare în format electronic a fost trimisă, iar nu că a fost și primită. Recurenta susține că o scrisoare în format electronic nu produce efecte juridice decât în momentul în care conținutul său este cunoscut de către destinatar. Astfel, notificarea nu a fost efectuată și, prin urmare, condițiile prevăzute de articolul 8 alineatul (2) din Regulamentul 1049/2001 nu au fost îndeplinite.

               3.

               TPI a încălcat o normă imperativă de procedură, nerealizând o apreciere echilibrată în adoptarea hotărârii sale. Recurenta citează articolele 47 alineatul (1) și 67 alineatul (3) din Regulamentul de procedură al Tribunalului de Primă Instanță al Comunităților Europene din 2 mai 1991 ca exemplu privind realizarea unei aprecieri echilibrate.

               4.

               TPI a comis o eroare vădită de evaluare prin denaturarea sensului clar a dovezilor care i-au fost prezentate; dovezile nu demonstrează în niciun fel că recurenta a fost notificată de către Comisie cu privire la formularea cererii sale pentru o prelungire de 15 zile.

               5.

               În subsidiar față de cel de-al patrulea motiv, reținând faptul că trimiterea, și nu primirea, unei scrisori în format electronic este de natură a produce efecte juridice, TPI a încălcat dreptul comunitar.

      (1)  JO L 145, p. 43.


title: Cauza T-438/05: Ordonanța Tribunalului de Primă Instanță din 11 mai 2007 — Daishowa Seiki/OAPI — Tengelmann Warenhandelsgesellschaft (BIG PLUS)

text:
               7.7.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 155/42

         Ordonanța Tribunalului de Primă Instanță din 11 mai 2007 — Daishowa Seiki/OAPI — Tengelmann Warenhandelsgesellschaft (BIG PLUS)
   (Cauza T-438/05) (1)

   (2007/C 155/76)

      Limba de procedură: engleza

   Președintele Camerei întâi a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 96, 22.4.2006.


title: Cauza C-414/15 P: Recurs introdus la 29 iulie 2015 de Stichting Woonlinie și alții împotriva Ordonanţei Tribunalului (Camera a șaptea) din 12 mai 2015 în cauza T-202/10 RENV, Stichting Woonlinie și alții/Comisia Europeană

text:
               12.10.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 337/8

         Recurs introdus la 29 iulie 2015 de Stichting Woonlinie și alții împotriva Ordonanţei Tribunalului (Camera a șaptea) din 12 mai 2015 în cauza T-202/10 RENV, Stichting Woonlinie și alții/Comisia Europeană
   (Cauza C-414/15 P)
   (2015/C 337/10)
   Limba de procedură: neerlandeza

      Părțile

      Recurente: Stichting Woonlinie, Stichting Allee Wonen, Woningstichting Volksbelang, Stichting WoonInvest, Stichting Woonstede (reprezentanți: P. Glazener, avocat și L. Hancher, profesor)

      Celelalte părți din procedură: Comisia Europeană, Regatul Belgiei, Vereniging van Institutionele Beleggers in Vastgoed, Nederland (IVBN)

      Concluziile recurentelor

               —

               Anularea în tot sau în parte a Ordonanței [Tribunalului (Camera a șaptea) din 12 mai 2015 în cauza T-202/10 RENV] conform motivelor invocate în prezentul recurs;

               —

               trimiterea cauzei spre rejudecare Tribunalului, pentru a efectua o nouă apreciere în conformitate cu concluziile Curții;

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată ale acestei proceduri, precum și a cheltuielilor de judecată ale procedurii în fața Tribunalului.

      Motivele și principalele argumente

   Potrivit primului motiv, Tribunalul a încălcat dreptul Uniunii, a apreciat în mod eronat situația de fapt și nu a motivat ordonanța în mod suficient, prin faptul că a statuat că motivele reclamanților se îndreaptă în realitate împotriva scrisorii în temeiul articolului 17 și că controlul Tribunalului nu se poate extinde la scrisoarea respectivă. Prin aprecierea sa, Tribunalul nu ia în considerare faptul că, astfel cum reiese din articolul 108 alineatul (1) TFUE, efectele juridice ale deciziei sunt justificate de faptul că situația anterioară nu era compatibilă cu tratatul. Tribunalul face o interpretare eronată a Hotărârii TF1, deducând că controlul său asupra deciziei atacate trebuia să se limiteze la întrebarea dacă Comisia apreciase în mod corect compatibilitatea schemei de ajutor existente, astfel cum a fost modificată ca urmare a angajamentelor luate de statul olandez.
   Potrivit celui de al doilea motiv, Tribunalul a încălcat dreptul Uniunii, a apreciat în mod eronat situația de fapt și nu a motivat ordonanța în mod suficient, prin faptul că a statuat că măsurile necesare propuse de Comisie nu pot face obiectul unui control de către Tribunal, pentru motivul că nu sunt decât propuneri și că acceptarea de către autoritățile olandeze a făcut ca măsurile respective să aibă un caracter obligatoriu.


title: Cauza C-586/14: Hotărârea Curții (Camera a noua) din 9 iunie 2016 (cerere de decizie preliminară formulată de Curtea de Apel Cluj – România) – Vasile Budișan/Administrația Județeană a Finanțelor Publice Cluj (Trimitere preliminară — Impozite interne — Articolul 110 TFUE — Taxă aplicată de un stat membru autovehiculelor cu ocazia primei înmatriculări sau a primei transcrieri a dreptului de proprietate — Neutralitate fiscală între autovehiculele rulate provenite din alte state membre și autovehiculele similare disponibile pe piața națională)

text:
               16.8.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 296/10

         Hotărârea Curții (Camera a noua) din 9 iunie 2016 (cerere de decizie preliminară formulată de Curtea de Apel Cluj – România) – Vasile Budișan/Administrația Județeană a Finanțelor Publice Cluj
   (Cauza C-586/14) (1)

   ((Trimitere preliminară - Impozite interne - Articolul 110 TFUE - Taxă aplicată de un stat membru autovehiculelor cu ocazia primei înmatriculări sau a primei transcrieri a dreptului de proprietate - Neutralitate fiscală între autovehiculele rulate provenite din alte state membre și autovehiculele similare disponibile pe piața națională))
   (2016/C 296/13)
   Limba de procedură: româna

      Instanța de trimitere

   Curtea de Apel Cluj

      Părțile din procedura principală

      Reclamant: Vasile Budișan

      Pârâtă: Administrația Județeană a Finanțelor Publice Cluj

      Dispozitivul

   Articolul 110 TFUE trebuie interpretat în sensul că:

               —

               nu se opune ca un stat membru să instituie o taxă pe autovehicule care se aplică autovehiculelor rulate importate cu ocazia primei lor înmatriculări în acest stat membru și autovehiculelor deja înmatriculate în statul membru respectiv cu ocazia primei transcrieri în același stat a dreptului de proprietate asupra acestora din urmă;

               —

               se opune ca statul membru respectiv să scutească de această taxă autovehiculele deja înmatriculate pentru care a fost plătită, dar nu a fost restituită o taxă în vigoare anterior declarată incompatibilă cu dreptul Uniunii.

      (1)  JO C 107, 30.3.2015.


title: Cauza F-23/07: Acțiune introdusă în data de 19 martie 2007 — M/EMEA

text:
               26.5.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 117/35

         Acțiune introdusă în data de 19 martie 2007 — M/EMEA
   (Cauza F-23/07)
   (2007/C 117/55)
   Limba de procedură: franceza
   Părțile

      Reclamant: M (Broxbourne, Regatul Unit) (reprezentanți: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis și E. Marchal, avocats)

      Pârâtă: Agenția Europeană pentru Medicamente (EMEA)
   Concluziile reclamantului

               —

               anularea deciziei din 25 octombrie 2006 prin care directorul executiv al EMEA a respins cererea reclamantului privind sesizarea comisiei de invaliditate;

               —

               obligarea EMEA la plata către reclamant a sumei de 100 000 euro cu titlu de daune-interese pentru greșeli de serviciu;

               —

               obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   În data de 17 martie 2005, reclamantul, agent temporar în cadrul EMEA, a fost victima unui accident de muncă, în urma căruia ar fi devenit inapt să își exercite activitatea. În data de 14 februarie 2006, a fost informat că nu îi va fi reînnoit contractul după data de 15 octombrie 2006. Cererea sa privind sesizarea comisiei de invaliditate a fost respinsă.
   În susținerea acțiunii sale, reclamantul invocă în special încălcarea articolului 31 alineatul (1) și a articolului 33 alineatul (1) din Regimul aplicabil celorlalți agenți, astfel cum au fost interpretate de Tribunalul Funcției Publice în hotărârea sa din data de 16 ianuarie 2007, Gesner/OAPI (F-119/05, nepublicată încă în Repertoriu).


title: Cauza C-18/08: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de tribunal d'instance de Bordeaux (Franța) la 21 ianuarie 2008 — Foselev Sud-Ouest SARL/Administration des douanes et des droits indirects

text:
               29.3.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 79/19

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de tribunal d'instance de Bordeaux (Franța) la 21 ianuarie 2008 — Foselev Sud-Ouest SARL/Administration des douanes et des droits indirects
   (Cauza C-18/08)
   (2008/C 79/32)
   Limba de procedură: franceza
   Instanța de trimitere
   Tribunal d'instance de Bordeaux
   Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Foselev Sud-Ouest SARL

      Pârâtă: Administration des douanes et des droits indirects
   Întrebarea preliminară
   Articolul 6 alineatul (2) litera (b) din Directiva 1999/62/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 17 iunie 1999 de aplicare a taxelor la vehiculele grele de marfă pentru utilizarea anumitor infrastructuri (1) prevede posibilitatea ca un stat membru să scutească anumite categorii de vehicule. În acest cadru, autorizația acordată Franței de către Comisie prin decizia din 20 iunie 2005 (2) în sensul scutirii anumitor categorii de vehicule este aplicabilă direct particularului sau, întrucât este vorba despre o decizie de autorizare adresată Franței necesită o măsură națională de transpunere?

      (1)  JO L 187, p. 42, Ediție specială, 07/vol. 7, p. 88.

      (2)  Decizia Comisiei din 20 iunie 2005 privind o cerere de scutire de taxa pe vehiculele cu motor introdusă de Franța în temeiul articolului 6 alineatul (2) litera (b) din Directiva 1999/62/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 17 iunie 1999 de aplicare a taxelor la vehiculele grele de marfă pentru utilizarea anumitor infrastructuri (JO L 158, p. 23).


title: Cauza T-143/14: Hotărârea Tribunalului din 10 septembrie 2015 – EE/OAPI (Reprezentarea unor puncte albe pe fond galben) [„Marcă comunitară — Cerere de înregistrare a unei mărci comunitare figurative reprezentând puncte albe pe fond galben — Motiv absolut de refuz — Lipsa caracterului distinctiv — Articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009”]

text:
               26.10.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 354/32

         Hotărârea Tribunalului din 10 septembrie 2015 – EE/OAPI (Reprezentarea unor puncte albe pe fond galben)
   (Cauza T-143/14) (1)

   ([„Marcă comunitară - Cerere de înregistrare a unei mărci comunitare figurative reprezentând puncte albe pe fond galben - Motiv absolut de refuz - Lipsa caracterului distinctiv - Articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009”])
   (2015/C 354/36)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: EE Ltd (Hatfield, Regatul Unit) (reprezentant: P. Brownlow, solicitor)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: M. Rajh, agent)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a doua de recurs a OAPI din 27 noiembrie 2013 (cauza R 703/2013-2) privind o cerere de înregistrare ca marcă comunitară a unui semn figurativ reprezentând puncte albe pe fond galben

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă EE Ltd la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 135, 5.5.2014.


title: Cauza C-99/14 P: Ordonanța Curții (Camera a cincea) din 11 decembrie 2014 – Federación Nacional de Empresarios de Minas de Carbón (Carbunión)/Consiliul Uniunii Europene, Comisia Europeană (Recurs — Ajutoare de stat — Decizia 2010/787/UE — Ajutoare pentru facilitarea închiderii minelor de cărbune necompetitive — Condiții pentru considerarea acestor ajutoare drept compatibile cu piața internă — Articolul 181 din Regulamentul de procedură al Curții)

text:
               23.2.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 65/17

         Ordonanța Curții (Camera a cincea) din 11 decembrie 2014 – Federación Nacional de Empresarios de Minas de Carbón (Carbunión)/Consiliul Uniunii Europene, Comisia Europeană
   (Cauza C-99/14 P) (1)

   ((Recurs - Ajutoare de stat - Decizia 2010/787/UE - Ajutoare pentru facilitarea închiderii minelor de cărbune necompetitive - Condiții pentru considerarea acestor ajutoare drept compatibile cu piața internă - Articolul 181 din Regulamentul de procedură al Curții))
   (2015/C 065/24)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Recurentă: Federación Nacional de Empresarios de Minas de Carbón (Carbunión) (reprezentanți: K. Dasai, solicitor, și S. Cisnal de Ugarte, avocat)

      Celelalte părți din procedură: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: F. Florindo Gijón și P. Mahnič Bruni, agenți), Comisia Europeană (reprezentanți: L. Flynn, É. Gippini Fournier și C. Urraca Caviedes, agenți)

      Dispozitivul

               1)

               Respinge recursul.

               2)

               Obligă Federación Nacional de Empresarios de Minas de Carbón (Carbunión) la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 112, 14.4.2014.


title: Cauza T-160/13: Hotărârea Tribunalului din 2 iunie 2016 – Bank Mellat/Consiliul („Politica externă și de securitate comună — Măsuri restrictive luate împotriva Iranului — Restricții privind transferurile de fonduri în care sunt implicate instituții financiare iraniene — Competența Tribunalului — Acțiune în anulare — Act normativ care nu presupune măsuri de executare — Afectare directă — Interesul de a exercita acțiunea — Admisibilitate — Proporționalitate — Obligația de motivare — Garanțiile juridice prevăzute la articolul 215 al treilea paragraf TFUE — Securitate juridică — Interzicerea arbitrariului — Încălcarea drepturilor fundamentale”)

text:
               11.7.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 251/21

         Hotărârea Tribunalului din 2 iunie 2016 – Bank Mellat/Consiliul
   (Cauza T-160/13) (1)

   ((„Politica externă și de securitate comună - Măsuri restrictive luate împotriva Iranului - Restricții privind transferurile de fonduri în care sunt implicate instituții financiare iraniene - Competența Tribunalului - Acțiune în anulare - Act normativ care nu presupune măsuri de executare - Afectare directă - Interesul de a exercita acțiunea - Admisibilitate - Proporționalitate - Obligația de motivare - Garanțiile juridice prevăzute la articolul 215 al treilea paragraf TFUE - Securitate juridică - Interzicerea arbitrariului - Încălcarea drepturilor fundamentale”))
   (2016/C 251/22)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Bank Mellat (Teheran, Iran) (reprezentanți: inițial S. Zaiwalla, P. Reddy, F. Zaiwalla, Z. Burbeza, A. Meskarian, solicitors, D. Wyatt, QC, R. Blakeley și G. Beck, barristers, ulterior S. Zaiwalla, P. Reddy, Z. Burbeza, A. Meskarian, D. Wyatt, R. Blakeley și G. Beck)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: M. Bishop și I. Rodios, agenți)

      Interveniente în susținerea pârâtului: Comisia Europeană (reprezentanţi: D. Gauci și M. Konstantinidis, agenți) și Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord (reprezentanţi: inițial S. Behzadi-Spencer, L. Christie și C. Brodie, ulterior C. Brodie și V. Kaye, agenți, asistați de S. Lee, barrister)

      Obiectul

   Cerere de anulare a articolului 1 punctul 15 din Regulamentul (UE) nr. 1263/2012 al Consiliului din 21 decembrie 2012 de modificare a Regulamentului (UE) nr. 267/2012 privind măsuri restrictive împotriva Iranului (JO L 356, p. 34) sau de anulare a dispoziției menționate în măsura în care nu prevede nicio excepție aplicabilă în cazul reclamantei și o cerere de declarare a inaplicabilității articolului 1 punctul 6 din Decizia 2012/635/PESC a Consiliului din 15 octombrie 2012 de modificare a Deciziei 2010/413/PESC a Consiliului privind adoptarea de măsuri restrictive împotriva Iranului (JO L 282, p. 58).

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Bank Mellat suportă, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, cheltuielile de judecată efectuate de Consiliul Uniunii Europene.

               3)

               Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord și Comisia Europeană suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 147, 25.5.2013.


title: Cauza C-423/12: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Kammarrätten i Stockholm — Migrationsöverdomstolen (Suedia) la 17 septembrie 2012 — Flora May Reyes/Migrationsverket

text:
               17.11.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 355/11

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Kammarrätten i Stockholm — Migrationsöverdomstolen (Suedia) la 17 septembrie 2012 — Flora May Reyes/Migrationsverket
   (Cauza C-423/12)
   2012/C 355/19
   Limba de procedură: suedeza

      Instanța de trimitere

   Kammarrätten i Stockholm — Migrationsöverdomstolen

      Părțile din acțiunea principală

      Apelantă: Flora May Reyes

      Intimat: Migrationsverket

      Întrebările preliminare

               1.

               Articolul 2 punctul 2 litera (c) din Directiva 2004/38 (1) poate fi interpretat în sensul că, în anumite condiții, un stat membru poate impune ca un descendent direct în vârstă de 21 de ani sau mai mare — pentru a fi considerat persoană aflată în întreținere și, astfel pentru a intra sub incidența definiției de membru de familie prevăzute la articolul 2 punctul 2 litera (c) din Directiva 2004/38 — să fi încercat să obțină un loc de muncă, asistență pentru a se întreține din partea autorităților din țara sa de origine și/sau să fi încercat să se întrețină prin alte mijloace, însă aceasta nu a fost posibil?

               2.

               În interpretarea sintagmei persoană care se află „în întreținere”, prevăzută la articolul 2 punctul 2 litera (c) din Directiva 2004/38, prezintă vreo importanță faptul că un membru de familie — ca urmare a unor împrejurări personale precum vârsta, educația și sănătatea — este considerat că are perspective bune pentru a obține un loc de muncă și, în plus, intenționează să înceapă să lucreze în statul membru în cauză, ceea ce ar însemna că condițiile pentru ca această persoană să fie considerată membru de familie care se află în întreținere, potrivit dispoziției menționate, nu mai sunt îndeplinite?

      (1)  Directiva 2004/38/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 29 aprilie 2004 privind dreptul la liberă circulație și ședere pe teritoriul statelor membre pentru cetățenii Uniunii și membrii familiilor acestora, de modificare a Regulamentului (CEE) nr. 1612/68 și de abrogare a Directivelor 64/221/CEE, 68/360/CEE, 72/194/CEE, 73/148/CEE, 75/34/CEE, 75/35/CEE, 90/364/CEE, 90/365/CEE și 93/96/CEE (JO L 158, p. 77, Ediție specială, 05/vol. 7, p. 56)


title: Cauza C-244/16 P: Recurs introdus la 27 aprilie 2016 de Industrias Químicas del Vallés, S.A. împotriva Ordonanţei Tribunalului (Camera a treia) din 16 februarie 2016 în cauza T-296/15, Industrias Químicas del Vallés/Comisia

text:
               18.7.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 260/25

         Recurs introdus la 27 aprilie 2016 de Industrias Químicas del Vallés, S.A. împotriva Ordonanţei Tribunalului (Camera a treia) din 16 februarie 2016 în cauza T-296/15, Industrias Químicas del Vallés/Comisia
   (Cauza C-244/16 P)
   (2016/C 260/32)
   Limba de procedură: spaniola

      Părțile

      Recurentă: Industrias Químicas del Vallés, S.A. (reprezentanți: C. Fernández Vicién, I. Moreno-Tapia Rivas, C. Vila Gisbert, avocați)

      Cealaltă parte din procedură: Comisia Europeană

      Concluziile

               —

               Anularea Ordonanței Tribunalului Uniunii Europene din 16 februarie 2016 în cauza T-296/15, Industrias Químicas del Vallés, S.A. (IQV)/Comisia Europeană;

               —

               constatarea admisibilității acțiunii IQV în anularea Regulamentului de punere în aplicare (UE) 2015/408 (1) al Comisiei;

               —

               trimiterea cauzei spre rejudecare Tribunalului Uniunii Europene pentru a se pronunța pe fond în cauza T-296/15;

               —

               obligarea Comisiei Europene la plata cheltuielilor de judecată efectuate în prezenta procedură.

      Motivele și principalele argumente

               (i)

               Tribunalul a săvârșit o eroare de drept atunci când a considerat, în ordonanța atacată, că regulamentul în litigiu este un act normativ care cuprinde, în ceea ce o privește pe reclamantă, măsuri de executare în sensul articolului 263 alineatul (4) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene.

               (ii)

               Tribunalul a săvârșit o eroare de drept atunci când a considerat, în ordonanța atacată, că inadmisibilitatea acțiunii sale împotriva regulamentului în litigiu nu priva IQV de protecție jurisdicțională efectivă.

               (iii)

               Tribunalul a săvârșit o eroare de drept atunci când a considerat, în ordonanța atacată, că IQV nu era afectată în mod individual de regulamentul în litigiu.

      (1)  Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2015/408 al Comisiei din 11 martie 2015 privind punerea în aplicare a articolului 80 alineatul (7) din Regulamentul (CE) nr. 1107/2009 al Parlamentului European și al Consiliului privind introducerea pe piață a produselor fitosanitare și privind stabilirea unei liste a substanțelor susceptibile de înlocuire (JO L 67, p. 18).


title: Cauza C-385/09: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 21 octombrie 2010 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Mokestinių ginčų komisija prie Lietuvos Respublikos vyriausybės — Republica Lituania) — Nidera Handelscompagnie BV/Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos (Directiva 2006/112/CE — Drept de deducere a TVA-ului achitat în amonte — Reglementare națională care exclude dreptul de deducere pentru bunurile revândute înainte de identificarea persoanei plătitoare de TVA)

text:
               18.12.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 346/19

         Hotărârea Curții (Camera a treia) din 21 octombrie 2010 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Mokestinių ginčų komisija prie Lietuvos Respublikos vyriausybės — Republica Lituania) — Nidera Handelscompagnie BV/Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos
   (Cauza C-385/09) (1)

   (Directiva 2006/112/CE - Drept de deducere a TVA-ului achitat în amonte - Reglementare națională care exclude dreptul de deducere pentru bunurile revândute înainte de identificarea persoanei plătitoare de TVA)
   2010/C 346/30
   Limba de procedură: lituaniana

      Instanța de trimitere

   Mokestinių ginčų komisija prie Lietuvos Respublikos vyriausybės

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Nidera Handelscompagnie BV

      Pârât: Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

      Obiectul

   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Mokestinių ginčų komisija prie Lietuvos Respublikos vyriausybės — Interpretarea articolului 167, a articolului 168 primul paragraf litera (a) și a articolului 178 primul paragraf litera (a) din Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată (JO L 347, p. 1, Ediție specială, 09/vol. 3, p. 7) — Legislație națională care rezervă dreptul de deducere a TVA-ului la persoanele impozabile înregistrate ca plătitori de TVA în acest stat membru — Excluderea dreptului de deducere a TVA-ului pentru bunurile și serviciile achiziționate de persoana impozabilă înainte de data înregistrării sale ca plătitor de TVA în statul membru respectiv în situația în care aceste bunuri și servicii au fost deja utilizate în scopul operațiunilor taxabile ale persoanei impozabile

      Dispozitivul

   Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată trebuie interpretată în sensul că se opune ca o persoană plătitoare de taxă pe valoarea adăugată care îndeplinește condițiile de fond pentru deducerea acestei taxe, conform dispozițiilor directivei menționate, și care se identifică în scopuri de taxă pe valoarea adăugată într-un termen rezonabil de la efectuarea operațiunilor care dau naștere dreptului de deducere să poată fi privată de posibilitatea de exercitare a acestui drept printr-o legislație națională care interzice deducerea taxei pe valoarea adăugată achitate cu ocazia cumpărării unor bunuri, în cazul în care această persoană impozabilă nu s-ar fi identificat în scopuri de taxă pe valoarea adăugată înainte de utilizarea respectivelor bunuri pentru activitatea sa supusă la plata acestei taxe.

      (1)  JO C 312, 19.12.2009.


title: Cauzele conexate T-76/07, T-362/07 și T-409/08: Ordonanța Tribunalului din 24 aprilie 2012 — El Fatmi/Consiliul ( „Politica externă și de securitate comună — Măsuri restrictive adoptate în vederea combaterii terorismului — Retragerea listei de persoane vizate — Acțiune în anulare — Nepronunțare asupra fondului” )

text:
               16.6.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 174/22

         Ordonanța Tribunalului din 24 aprilie 2012 — El Fatmi/Consiliul
   (Cauzele conexate T-76/07, T-362/07 și T-409/08) (1)

   (Politica externă și de securitate comună - Măsuri restrictive adoptate în vederea combaterii terorismului - Retragerea listei de persoane vizate - Acțiune în anulare - Nepronunțare asupra fondului)
   2012/C 174/35
   Limba de procedură: olandeza

      Părțile

      Reclamant: Nouriddin El Fatmi (Vught, Țările de Jos) [reprezentanți: G. Pulles și A. M. van Eik (cauzele T-76/07, T-362/07 și T-409/08), J. Pauw (cauzele T-76/07 și T-362/07) și M. Uiterwaal (T-76/07), avocați]

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene [reprezentanți: inițial G.-J. Van Hegelsom și E. Finnegan (T-76/07 și T-362/07), ulterior B. Driessen și E. Finnegan (T-76/07, T-362/07 și T-409/08), agenți]

      Intervenienți în susținerea pârâtului: Regatul Țărilor de Jos [reprezentanți: inițial C. Wissels, M. de Mol și Y. de Vries, precum și M. de Grave (cauza T-76/07), ulterior C. Wissels, M. Bulterman și J. Langer, agenți]; și Comisia Europeană [reprezentanți: S. Boelaert și P. van Nuffel, precum și, inițial, J. Aquilina (cauza T-76/07), agenți]

      Obiectul

   În esență, cerere de anulare a Deciziei Consiliului din 21 decembrie 2006 de punere în aplicare a articolului 2 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 2580/2001 privind măsuri restrictive specifice îndreptate împotriva anumitor persoane și entități în vederea combaterii terorismului (JO L 379, p. 123, Ediție specială, 18/vol. 6, p. 66), înlocuită succesiv prin Decizia Consiliului 2007/445/CE din 28 iunie 2007 (JO L 169, p. 58), Decizia Consiliului 2007/868/CE din 20 decembrie 2007 (JO L 340, p. 100), Decizia Consiliului 2008/583/CE din 15 iulie 2008 (JO L 188, p. 21), Decizia Consiliului 2009/62/CE din 26 ianuarie 2009 (JO L 23, p. 25), Regulamentul (CE) nr. 501/2009 al Consiliului din 15 iunie 2009 (JO L 151, p. 14), Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 1285/2009 al Consiliului din 22 decembrie 2009 (JO L 346, p. 39), Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 610/2010 al Consiliului din 12 iulie 2010 (JO L 178, p. 1), Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 83/2011 al Consiliului din 31 ianuarie 2011 (JO L 28, p. 14), și Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 687/2011 al Consiliului din 18 iulie 2011 (JO L 188, p. 2), în măsura în care numele reclamantului figurează pe lista persoanelor, grupurilor și entităților cărora li se aplică Regulamentul (CE) nr. 2580/2001 al Consiliului din 27 decembrie 2001 privind măsuri restrictive specifice îndreptate împotriva anumitor persoane și entități în vederea combaterii terorismului (JO L 344, p. 1, Ediție specială, 18/vol. 1, p. 169).

      Dispozitivul

               1.

               Constată că nu mai este necesar să se pronunțe asupra fondului cauzei.

               2.

               Obligă Consiliul Uniunii Europene la plata cheltuielilor de judecată.

               3.

               Comisia Europeană și Regatul Țărilor de Jos suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 117, 26.5.2007.


title: Cauza T-350/07: Acțiune introdusă la 7 septembrie 2007 — FMC Chemical și alții/Comisia Comunităților Europene

text:
               24.11.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 283/29

         Acțiune introdusă la 7 septembrie 2007 — FMC Chemical și alții/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza T-350/07)
   (2007/C 283/54)
   Limba de procedură: engleza
   Părțile

      Reclamante: FMC Chemical SPRL (Bruxelles, Belgia), Arysta Lifesciences SAS (Nogueres, Franța), Belchim Crop Protection NV (Londerzeel, Belgia), FMC Foret SA (Barcelona, Spania), F&N Agro Slovensko s.r.o. (Bratislava, Slovacia), F&N Agro Česká republika s.r.o. (Praga, Republica Cehă), F&N Agro Polska (Varșovia, Polonia), FMC Corp. (Philadelphia, Statele Unite ale Americii) (reprezentanți: K. Van Maldegem, C. Mereu, lawyers)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene
   Concluziile reclamantelor

               —

               anularea Deciziei Comisiei 2007/416/CE;

               —

               constatarea nelegalității și inaplicabilității, în privința reclamantelor și a evaluării dosarelor referitoare la carbofuran, a articolului 20 din Regulamentul (CE) nr. 1490/2002 al Comisiei;

               —

               obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   Motivele și principalele argumente formulate de reclamante sunt identice sau similare celor formulate în cauza T-326/07, Cheminova și alții/Comisia.


title: Cauza C-529/14: Cerere de decizie preliminară introdusă de Finanzgericht Hamburg (Germania) la 24 noiembrie 2014 – YARA Brunsbüttel GmbH/Hauptzollamt Itzehoe

text:
               23.2.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 65/20

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Finanzgericht Hamburg (Germania) la 24 noiembrie 2014 – YARA Brunsbüttel GmbH/Hauptzollamt Itzehoe
   (Cauza C-529/14)
   (2015/C 065/30)
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Finanzgericht Hamburg

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: YARA Brunsbüttel GmbH

      Pârât: Hauptzollamt Itzehoe

      Întrebările preliminare

               1)

               Articolul 1 din Directiva 2003/96/CE (1) se opune ca un stat membru să prevadă o scutire fiscală pentru produsele energetice utilizate în tratamentul termic al gazelor reziduale sau, în temeiul articolului 2 alineatul (4) litera (b) a doua liniuță din Directiva 2003/96/CE, directiva nu se aplică acestor produse energetice, întrucât utilizarea lor în tratamentul termic al gazelor reziduale reprezintă o altă utilizare decât aceea de carburant sau combustibil pentru încălzire, astfel încât este vorba despre produse energetice cu dublă utilizare în sensul acestei dispoziții?

               2)

               Dacă este cazul, o scutire fiscală pentru produse energetice utilizate în tratamentul termic al gazelor reziduale este admisibilă numai dacă, în cadrul acestui tratament, produsele respective intră de asemenea, ca materii prime, substanțe de bază sau substanțe auxiliare, în compoziția unui produs rezultat din respectivul tratament?

               3)

               O scutire fiscală pentru produse energetice utilizate în tratamentul termic al gazelor reziduale este exclusă dacă energia termică eliberată la tratamentul gazelor reziduale este utilizată parțial și în scop de încălzire sau de uscare? Această excludere se aplică, dacă este cazul, și atunci când încălzirea sau uscarea necesită mai puțină energie decât cea existentă în gazele reziduale și care este eliberată în cadrul tratamentului termic al acestora?

      (1)  Directiva 2003/96/CE a Consiliului din 27 octombrie 2003 privind restructurarea cadrului comunitar de impozitare a produselor energetice și a electricității (JO L 283, p. 51, Ediție specială, 09/vol. 2, p. 98).


title: Cauza C-194/10: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Landgerichts München I (Germania) la 21 aprilie 2010 — Robert Nicolaus Abt, Daniela Kalwarowskyj, Mangusta Beteiligungs GmbH, Karsten Trippel, VC-Services GmbH, Henning Hahmann/Hypo Real Estate Holding AG

text:
               17.7.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 195/3

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Landgerichts München I (Germania) la 21 aprilie 2010 — Robert Nicolaus Abt, Daniela Kalwarowskyj, Mangusta Beteiligungs GmbH, Karsten Trippel, VC-Services GmbH, Henning Hahmann/Hypo Real Estate Holding AG
   (Cauza C-194/10)
   2010/C 195/06
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Landgericht München I

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamanți: Robert Nicolaus Abt, Daniela Kalwarowskyj, Mangusta Beteiligungs GmbH, Karsten Trippel, VC-Services GmbH, Henning Hahmann

      Pârâtă: Hypo Real Estate Holding AG

      Nebenintervenienten: Klaus E. H. Zapf, Inge Jung-Arend

      Întrebările preliminare

               1.

               Ținând seama de interdicția din dreptul comunitar de a adopta, înainte de expirarea termenului de transpunere a unei directive, dispoziții care să contravină obiectivelor acesteia, articolul 5 alineatul (1) din Directiva 2007/36/CE (1) este aplicabil în cazul în care legiuitorul național a adoptat o reglementare care iese din vigoare odată cu expirarea termenului de transpunere a directivei și care permite, pe parcursul acestui termen de transpunere, reducerea până la o zi a termenului de convocare a unei adunări generale a acționarilor, dacă adunarea generală a acționarilor adoptă o hotărâre (majorarea capitalului cu excluderea dreptului preferențial de subscriere) care, în temeiul dispozițiilor legale, rămâne validă după înregistrarea sa în registrul comerțului, chiar și atunci când, în urma admiterii unei acțiuni în anulare, hotărârea adunării generale a acționarilor este anulată?

               2.

               În cazul unui răspuns afirmativ la prima întrebare: încălcarea articolului 5 alineatul (1) din Directiva 2007/36/CE poate fi justificată de normele de drept comunitar, în special de articolul 297 CE?

      (1)  Directiva 2007/36/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 11 iulie 2007 privind exercitarea anumitor drepturi ale acționarilor în cadrul societăților comerciale cotate la bursă (JO L 184, p. 17).


title: Cauza C-63/15: Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 7 iunie 2016 (cerere de decizie preliminară formulată de Rechtbank Den Haag, zittingsplaats 's-Hertogenbosch – Țările de Jos) – Mehrdad Ghezelbash/Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie [Trimitere preliminară — Regulamentul (UE) nr. 604/2013 — Determinarea statului membru responsabil de examinarea unei cereri de azil prezentate într-unul dintre statele membre de către un resortisant al unei țări terțe — Articolul 12 — Eliberarea permiselor de ședere sau a vizelor — Articolul 27 — Cale de atac — Întinderea controlului jurisdicțional]

text:
               16.8.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 296/12

         Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 7 iunie 2016 (cerere de decizie preliminară formulată de Rechtbank Den Haag, zittingsplaats 's-Hertogenbosch – Țările de Jos) – Mehrdad Ghezelbash/Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie
   (Cauza C-63/15) (1)

   ([Trimitere preliminară - Regulamentul (UE) nr. 604/2013 - Determinarea statului membru responsabil de examinarea unei cereri de azil prezentate într-unul dintre statele membre de către un resortisant al unei țări terțe - Articolul 12 - Eliberarea permiselor de ședere sau a vizelor - Articolul 27 - Cale de atac - Întinderea controlului jurisdicțional])
   (2016/C 296/16)
   Limba de procedură: neerlandeza

      Instanța de trimitere

   Rechtbank Den Haag, zittingsplaats 's-Hertogenbosch

      Părțile din procedura principală

      Reclamant: Mehrdad Ghezelbash

      Pârât: Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie

      Dispozitivul

   Articolul 27 alineatul (1) din Regulamentul (UE) nr. 604/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 26 iunie 2013 de stabilire a criteriilor și mecanismelor de determinare a statului membru responsabil de examinarea unei cereri de protecție internațională prezentate într-unul dintre statele membre de către un resortisant al unei țări terțe sau de către un apatrid, analizat în lumina considerentului (19) al acestui regulament, trebuie să fie interpretat în sensul că, într-o situație precum cea în discuție în litigiul principal, un solicitant de azil poate să invoce, în cadrul unei căi de atac exercitate împotriva unei decizii de transfer luate în privința sa, aplicarea eronată a unui criteriu de responsabilitate prevăzut în capitolul III din regulamentul menționat, în special a criteriului referitor la eliberarea unei vize, prevăzut la articolul 12 din același regulament.

      (1)  JO C 138, 27.4.2015.


title: Cauza T-186/11: Acțiune introdusă la 26 martie 2011 — Schönberger/Parlamentul European

text:
               14.5.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 145/37

         Acțiune introdusă la 26 martie 2011 — Schönberger/Parlamentul European
   (Cauza T-186/11)
   2011/C 145/63
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamant: Peter Schönberger (Luxemburg, Luxemburg) (reprezentant: O. Mader, avocat)

      Pârât: Parlamentul European

      Concluziile

   Reclamantul solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei pârâtului, comunicată reclamantului prin scrisoarea din 25 ianuarie 2011, de finalizare a examinării petiției formulate, fără ca fondul acesteia să fi fost analizat de Comitetul pentru petiții;

               —

               obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamantul invocă următoarele motive.

               1.

               Decizia atacată a încălcat dreptul fundamental de petiționare al reclamantului întrucât Comitetul pentru petiții al Parlamentului European a refuzat examinarea solicitărilor reclamantului, în pofida admisibilității petiției, astfel încât reclamantului i s-a refuzat dreptul la analiza pe fond a petiției formulate.

               2.

               Parlamentul European a încălcat dreptul reclamantului la motivare întrucât decizia atacată nu conține nicio trimitere la motivele pentru care Comitetul pentru petiții nu a analizat solicitările formulate în petiție.


title: Cauza F-44/15: Ordonanța Tribunalului Funcției Publice (Camera a treia) din 7 aprilie 2016 – Spadafora/Comisia (Funcție publică — Funcționari — Postul de șef de unitate — Anunț de post vacant — Procedură de selecție — Comisie de preselecție — Interviu cu comisia de preselecție — Neînscrierea pe lista scurtă privind candidații propuși în vederea interviului final cu AIPN — Legalitatea procedurii de selecție — Prioritate acordată recrutării unui candidat având cetățenia unui stat membru determinat — Comportamentul președintelui comisiei de preselecție — Discriminare lingvistică — Cerere de despăgubiri — Articolul 81 din Regulamentul de procedură)

text:
               17.5.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 175/34

         Ordonanța Tribunalului Funcției Publice (Camera a treia) din 7 aprilie 2016 – Spadafora/Comisia
   (Cauza F-44/15) (1)

   ((Funcție publică - Funcționari - Postul de șef de unitate - Anunț de post vacant - Procedură de selecție - Comisie de preselecție - Interviu cu comisia de preselecție - Neînscrierea pe lista scurtă privind candidații propuși în vederea interviului final cu AIPN - Legalitatea procedurii de selecție - Prioritate acordată recrutării unui candidat având cetățenia unui stat membru determinat - Comportamentul președintelui comisiei de preselecție - Discriminare lingvistică - Cerere de despăgubiri - Articolul 81 din Regulamentul de procedură))
   (2016/C 175/40)
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Reclamant: Sergio Spadafora (Woluwe-Saint-Lambert, Belgia) (reprezentant: G. Belotti, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: C. Berardis-Kayser și G. Gattinara, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare a deciziei de a numi o altă persoană în postul de șef al unității C4 („Legal Advice”) decât reclamantul, care îndeplinea funcția de șef al acestei unități de la plecarea șefului de unitate precedent.

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea, în parte, ca vădit inadmisibilă și, în parte, ca vădit nefondată.

               2)

               Îl obligă pe domnul Sergio Spadafora să suporte propriile cheltuieli de judecată precum și cheltuielile de judecată efectuate de Comisia Europeană.

      (1)  JO C 221, 6.7.2015, p. 27.


title: Cauza F-41/11: Acțiune introdusă la 19 iulie 2011 — ZZ/Comisia

text:
               24.9.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 282/51

         Acțiune introdusă la 19 iulie 2011 — ZZ/Comisia
   (Cauza F-41/11)
   2011/C 282/96
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: ZZ (reprezentanți: D. Abreu Caldas, S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis și E. Marchal, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Obiectul și descrierea litigiului

   Anularea deciziei directorului general al OLAF de respingere a cererii reclamantei de prelungire a contractului său de agent temporar în sensul articolului 2 litera (c) din RAA

      Concluziile reclamantei

               —

               Anularea deciziei directorului general al OLAF din 11 februarie 2011 de respingere a cererii acesteia de prelungire a contractului său de agent temporar în sensul articolului 2 litera (c) din RAA

               —

               obligarea Comisiei Europene la plata cheltuielilor de judecată.


title: Cauza T-559/10: Hotărârea Tribunalului din 11 iulie 2012 — Laboratoire Garnier/OAPI (natural beauty) [ „Marcă comunitară — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare figurative natural beauty — Motiv absolut de refuz — Caracter descriptiv — Articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009” ]

text:
               18.8.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 250/13

         Hotărârea Tribunalului din 11 iulie 2012 — Laboratoire Garnier/OAPI (natural beauty)
   (Cauza T-559/10) (1)

   (Marcă comunitară - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare figurative natural beauty - Motiv absolut de refuz - Caracter descriptiv - Articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009)
   2012/C 250/23
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Laboratoire Garnier et Cie (Paris, Franța) (reprezentanți: inițial R. Dissmann și A. Steegmann, ulterior R. Dissman, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: V. Melgar, agent)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva contre Deciziei Camerei întâi de recurs a OAPI din 23 septembrie 2010 (cauza R 971/2010-1), privind înregistrarea ca marcă comunitară a semnului figurativ natural beauty

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Obligă Laboratoire Garnier et Cie la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 38, 5.2.2011.


title: Cauza T-271/16: Acțiune introdusă la 30 mai 2016 – Pempe/EUIPO – Marshall Amplification (THOMAS MARSHALL GARMENTS OF LEGENDS)

text:
               11.7.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 251/45

         Acțiune introdusă la 30 mai 2016 – Pempe/EUIPO – Marshall Amplification (THOMAS MARSHALL GARMENTS OF LEGENDS)
   (Cauza T-271/16)
   (2016/C 251/52)
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

      Părțile

      Reclamant: Yusuf Pempe (Créteil, Franța) (reprezentant: A. Vivès-Albertini, avocat)

      Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Marshall Amplification plc (Milton Keynes, Regatul Unit)

      Datele privind procedura în fața EUIPO

      Solicitantul mărcii în litigiu: reclamantul

      Marca în litigiu: Marca figurativă a Uniunii Europene care cuprinde elementele verbale „THOMAS MARSHALL GARMENTS OF LEGENDS” – Cererea de înregistrare nr. 11 570 264

      Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție

      Decizia atacată: Decizia Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 16 martie 2016 în cauza R 376/2015-5

      Concluziile

   Reclamantul solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei atacate;

               —

               respingerea opoziţiei în totalitate;

               —

               obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivul invocat

               —

               încălcarea dispoziţiilor din Regulamentul nr. 207/2009 privind dovada utilizării şi existenţa unui risc de confuzie între semne.


title: Cauza T-250/08: Acțiune introdusă la 18 iunie 2008 — Batchelor/Comisia Comunităților Europene

text:
               15.8.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 209/64

         Acțiune introdusă la 18 iunie 2008 — Batchelor/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza T-250/08)
   (2008/C 209/113)
   Limba de procedură: engleza
   Părțile

      Reclamant: Edward William Batchelor (Bruxelles, Belgia) (reprezentanți: F. Young, Solicitor, A. Barav, Barrister și D. Reymond, lawyer)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene
   Concluziile reclamantului

               —

               Anularea deciziei negative implicite care se pretinde că a fost adoptată de Comisia Europeană în temeiul articolului 8 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 la 9 aprilie 2008 și a deciziei negative exprese adoptate de Comisie la 16 mai 2008, decizii referitoare la o cerere de acces la documente depusă în temeiul Regulamentului (CE) nr. 1049/2001 al Parlamentului European și al Consiliului din 30 mai 2001 privind accesul public la documentele Parlamentului European, ale Consiliului și ale Comisiei (JO L 145, p. 43, Ediție specială, 01/vol. 3, p. 76);

               —

               obligarea Comisiei Comunităților Europene la plata propriilor cheltuieli de judecată, precum și a cheltuielilor efectuate de reclamant aferente prezentei proceduri.

         Motivele și principalele argumente
   Prezenta acțiune în anulare în temeiul articolului 230 CE este îndreptată împotriva deciziei implicite a Comisiei din 9 aprilie 2008 și a deciziei exprese a acesteia din 16 mai 2008, decizii adoptate în temeiul Regulamentului (CE) nr. 1049/2001 (1), prin care Comisia a respins cererea reclamantului de acces la documente referitoare la notificarea măsurilor adoptate în temeiul articolului 3a alineatul (1) din Directiva 89/552/CEE a Consiliului din 3 octombrie 1989 privind coordonarea anumitor acte cu putere de lege și acte administrative ale statelor membre cu privire la desfășurarea activităților de difuzare a programelor de televiziune.
   Reclamantul invocă faptul că decizia atacată încalcă articolul 253 CE și articolul 7 alineatul (1) și articolul 8 alineatul (1) din Regulamentul nr. 1049/2001 și că este viciată de o încălcare a unor norme fundamentale de procedură în sensul că nu a motivat suficient refuzul accesului la documentele solicitate. Reclamantul susține în plus că, refuzând accesul la documentele solicitate, decizia atacată încalcă articolul 255 CE și articolul 1 litera (a), articolul 2 alineatele (1) și (3) și articolul 4 alineatele (1)-(6) din Regulamentul nr. 1049/2001. Reclamantul susține în special că decizia atacată încalcă Regulamentul nr. 1049/2001 întrucât consideră că se aplică excepțiile prevăzute la articolul 4 alineatul (3) al doilea paragraf și la articolul 4 alineatul (2) a doua și a treia liniuță din Regulamentul nr. 1049/2001 și, în sfârșit, că decizia atacată încalcă articolul 4 alineatul (6) din Regulamentul nr. 1049/2001 întrucât nu motivează refuzul de acces parțial la documentele solicitate.

      (1)  Regulamentului (CE) nr. 1049/2001 al Parlamentului European și al Consiliului din 30 mai 2001 privind accesul public la documentele Parlamentului European, ale Consiliului și ale Comisiei (JO L 145, p. 43, Ediție specială, 01/vol. 3, p. 76).


title: Cauza T-235/07: Acțiune introdusă la 4 iulie 2007 — Bavaria/Comisia Comunităților Europene

text:
               8.9.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 211/40

         Acțiune introdusă la 4 iulie 2007 — Bavaria/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza T-235/07)
   (2007/C 211/76)
   Limba de procedură: olandeza
   Părțile

      Reclamantă: Bavaria NV (reprezentanți: O. W. Brouwer, advocaat, D. Mes, advocaat, A. C. E. Stoffer, advocaat)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene
   Concluziile reclamantei

               —

               Anularea parțială sau totală a Deciziei Comisiei din 18 aprilie 2007 privind o procedură de aplicare a articolului 81 CE (cauza COMP/B-2/37.766 — Piața olandeză a berii) în măsura în care aceasta privește Bavaria NV;

               —

               în subsidiar, reducerea cuantumului amenzii aplicate Bavaria NV;

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   Reclamata contestă Decizia Comisiei din 18 aprilie 2007 privind o procedură de aplicare a articolului 81 CE (cauza COMP/B-2/37.766 — Piața olandeză a berii) prin care i-a fost aplicată o amendă reclamatei.
   În susținerea acțiunii formulate, reclamanta invocă, în primul rând, o încălcare a principiului bunei administrări, în măsura în care Comisia nu a efectuat o investigație completă, minuțioasă și imparțială.
   În al doilea rând, aceasta susține că articolul 81 CE ar fi fost încălcat de către Comisie prin comiterea unor erori vădite de apreciere, prin aplicarea eronată a dreptului la constatarea încălcării, prin încălcarea principiului prezumției de nevinovăție și a principiului legalității și prin nerespectarea obligației de motivare prevăzută la articolul 253 CE.
   În al treilea rând, reclamanta consideră că durata încălcării ar fi fost determinată în mod eronat de către Comisie.
   În al patrulea rând, aceasta consideră că, prin stabilirea cuantumului amenzii care i-a fost aplicate, Comisia ar fi încălcat articolul 23 din Regulamentul nr. 1/2003 (1), liniile directoare privind metoda de stabilire a amenzilor (2) întemeiate pe acest regulament și principiile egalității și proporționalității.
   În al cincilea rând, reclamanta invocă o depășire vădită a termenului rezonabil de investigație de către Comisie, având în vedere faptul că investigația respectivă a durat mai mult de șapte ani.
   În al șaselea rând, reclamanta susține o încălcare a normelor procedurale esențiale, a principiului bunei administrări și a dreptului la apărare, prin faptul că i-au fost refuzate accesul la răspunsurile acordate de alți fabricanți de bere la comunicarea privind obiecțiunile formulate de către Comisie și accesul la alte părți ale dosarului care prezentau o importanță fundamentală pentru apărarea reclamantei.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 1/2003 al Consiliului din 16 decembrie 2002 privind punerea în aplicare a normelor de concurență prevăzute la articolele 81 și 82 din tratat (JO L 1, p. 1).

      (2)  Comunicarea Comisiei — Linii directoare privind metoda de stabilire a amenzilor aplicate în temeiul articolului 15 alineat (2) din Regulamentul nr. 17 şi al articolului 65 alineatul (5) din Tratatul CECO (JO 1998, C 9, p. 3).


title: Cauza C-266/05 P: Hotărârea Curții (camera întâi) din data de 1 februarie 2007 — Jose Maria Sison/Consiliu (Recurs — Acces la documentele instituțiilor — Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 — Excepții — Interes public — Siguranță publică — Relații internaționale — Documente care au servit drept bază unei decizii a Consiliului prin care s-au instituit măsuri restrictive împotriva anumitor persoane în cadrul luptei împotriva terorismului — Documente sensibile — Refuz de a acorda accesul — Refuz de a comunica identitatea statelor de la care provin unele dintre aceste documente)

text:
               14.4.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 82/4

         Hotărârea Curții (camera întâi) din data de 1 februarie 2007 — Jose Maria Sison/Consiliu
   (Cauza C-266/05 P) (1)

   (Recurs - Acces la documentele instituțiilor - Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 - Excepții - Interes public - Siguranță publică - Relații internaționale - Documente care au servit drept bază unei decizii a Consiliului prin care s-au instituit măsuri restrictive împotriva anumitor persoane în cadrul luptei împotriva terorismului - Documente sensibile - Refuz de a acorda accesul - Refuz de a comunica identitatea statelor de la care provin unele dintre aceste documente)
   (2007/C 82/07)
   Limba de procedură: engleza
   Părțile

      Recurent: Jose Maria Sison (reprezentant: J. Fermon, avocat)

      Cealaltă parte în proces: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: M. Bauer și E. Finnegan, în calitate de agenți)
   Obiectul
   Recurs împotriva hotărârii Tribunalului de primă instanță (camera a doua) din data de 26 aprilie 2005, Sison/Consiliu (cauzele conexate T-110/03, T-150/03 și T-405/03), prin care Tribunalul a respins cererea de anulare a deciziei Consiliului prin care s-a respins cererea introdusă de reclamant privind accesul la anumite documente pe care Consiliul și-a întemeiat decizia 2002/848/CE de aplicare a articolului 2 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 2580/2001 al Consiliului privind măsuri restrictive specifice îndreptate împotriva anumitor persoane și entități în vederea combaterii terorismului și care a abrogat decizia 2002/460/CE (JO L 295, p. 12)
   Dispozitivul

               1)

               Respinge recursul.

               2)

               Obligă pe Jose Maria Sison la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 243, 1.10.2005.


title: Cauza C-563/07: Ordonanța Curții (Camera a cincea) din 18 august 2008 — Comisia Comunităților Europene/Republica Malta

text:
               6.12.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 313/22

         Ordonanța Curții (Camera a cincea) din 18 august 2008 — Comisia Comunităților Europene/Republica Malta
   (Cauza C-563/07) (1)

   (2008/C 313/37)

      Limba de procedură: engleza

   Președintele Camerei a cincea a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 51, 23.2.2008.


title: Cauza F-31/16: Acțiune introdusă la 22 iunie 2016 – ZZ/CEDEFOP

text:
               16.8.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 296/47

         Acțiune introdusă la 22 iunie 2016 – ZZ/CEDEFOP
   (Cauza F-31/16)
   (2016/C 296/59)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: ZZ (reprezentant: S. Pappas, avocat)

      Pârât: Centrul European pentru Dezvoltarea Formării Profesionale (CEDEFOP)

      Obiectul și descrierea litigiului

   Anularea deciziei AIPN de a nu include numele reclamantului pe lista funcționarilor promovați în cadrul exercițiului anual de promovare 2015 al Centrului European pentru Dezvoltarea Formării Profesionale (CEDEFOP) și cerere de daune interese pentru prejudiciul moral și material pretins suferit

      Concluziile reclamantului

               —

               Anularea deciziei de nepromovare a AIPN din 4 noiembrie 2015 în ceea ce privește reclamantul,

               —

               condamnarea agenției CEDEFOP la repararea prejudiciului suferit,

               —

               obligarea Centrului European pentru Dezvoltarea Formării Profesionale (CEDEFOP) la plata cheltuielilor de judecată.


title: Cauza F-44/05: Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera a doua) din 25 septembrie 2008 — Guido Strack/Comisia Comunităților Europene (Funcție publică — Funcționari — Recrutare — Anunț pentru ocuparea unui post vacant — Respingerea candidaturii — Acțiune în anulare și în despăgubiri — Admisibilitate — Interesul de a exercita acțiunea — Pensie — Comitet de preselecție — Compunere — Aplicarea în timp a unor noi dispoziții — Independență — Imparțialitate — Comunicarea unei decizii)

text:
               8.11.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 285/54

         Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera a doua) din 25 septembrie 2008 — Guido Strack/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza F-44/05) (1)

   (Funcție publică - Funcționari - Recrutare - Anunț pentru ocuparea unui post vacant - Respingerea candidaturii - Acțiune în anulare și în despăgubiri - Admisibilitate - Interesul de a exercita acțiunea - Pensie - Comitet de preselecție - Compunere - Aplicarea în timp a unor noi dispoziții - Independență - Imparțialitate - Comunicarea unei decizii)
   (2008/C 285/96)
   Limba de procedură: franceza
   Părțile

      Reclamant: Guido Strack (Köln, Germania) (reprezentanți: inițial reprezentat de Mosar, ulterior de M. Wehrheim, apoi de F. Gengler, în sfârșit de P. Goergen, avocați)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: G. Berscheid și H. Kraemer, în calitate de agenți)
   Obiectul
   Pe de o parte, anularea deciziei Comisiei de respingere a candidaturii reclamantului pentru postul de șef al unității „Cerere de ofertă și contracte” și de numire a unui alt candidat în postul respectiv și, pe de altă parte, o cerere de daune interese.
   Dispozitivul

               1)

               Respinge ca inadmisibilă cererea de anulare a deciziei Comisiei de numire a domnului A. în postul de șef al unității „Cerere de ofertă și contracte” din cadrul Oficiului pentru Publicații al Comunităților Europene.

               2)

               Anulează decizia de respingere a candidaturii domnului Strack pentru postul de șef al unității „Cerere de ofertă și contracte” din cadrul Oficiului pentru Publicații al Comunităților Europene.

               3)

               Obligă Comisia Comunităților Europene la plata către reclamant a unei sume de 2 000 de euro cu titlu de daune interese.

               4)

               Respinge celelalte capete de cerere.

               5)

               Domnul Strack suportă jumătate din propriile cheltuieli de judecată.

               6)

               Comisia Comunităților Europene suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și jumătate din cheltuielile efectuate de domnul Strack.

      (1)  JO C 205, 20.8.2005, p. 28 (cauză înregistrată inițial la Tribunalul de Primă Instanță al Comunităților Europene cu numărul T-225/05 și transferată la Tribunalul Funcției Publice a Uniunii Europene prin Ordonanța din 15.12.2005).


title: Cauza C-39/07: Acțiune introdusă la data de 1 februarie 2007 — Comisia/Regatul Spaniei

text:
               14.4.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 82/18

         Acțiune introdusă la data de 1 februarie 2007 — Comisia/Regatul Spaniei
   (Cauza C-39/07)
   (2007/C 82/33)
   Limba de procedură: spaniola
   Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: H. Støvlbæk și R. Vidal Puig, agenți)

      Pârât: Regatul Spaniei
   Concluziile reclamantei

               —

               constatarea faptului că Regatul Spaniei nu a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul Directivei 89/48/CEE (1) a Consiliului din 21 decembrie 1988 privind sistemul general de recunoaștere a diplomelor de învățământ superior acordate pentru formarea profesională cu durata minimă de trei ani, întrucât nu a adoptat toate măsurile necesare pentru a transpune directiva menționată în ceea ce privește profesia de farmacist de spital;

               —

               obligarea Regatului Spaniei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și argumentele principale

               1.

               Diploma spaniolă de „farmacist de spital ”reprezintă o „diplomă ”în sensul Directivei 89/48/CEE, având în vedere că:

                           —

                           diploma în cauză este eliberată de autoritatea competentă desemnată în conformitate cu legislația spaniolă;

                           —

                           diploma atestă o formare postliceală de mai mult de trei ani, având în vedere că, pentru a obține diploma de farmacist de spital, este necesar să fi obținut diploma universitară de licențiat în farmacie, să fi urmat în întregime pregătirea de specialitate respectivă și să fi promovat un examen;

                           —

                           diploma atestă faptul că titularul are calificarea necesară pentru a exercita profesia de farmacist de spital în Spania.

               2.

               De asemenea, profesia de farmacist de spital este o „profesie reglementată ”în Spania, în sensul Directivei 89/48/CEE.

               3.

               Directiva 85/433/CEE (2) a Consiliului din 16 septembrie 1985 privind recunoașterea reciprocă a diplomelor, certificatelor și altor titluri oficiale de calificare în domeniul farmaciei, inclusiv a măsurilor de facilitare a exercitării efective a dreptului de stabilire cu privire la anumite activități din domeniul farmaciei, nu este aplicabilă în ceea ce privește profesia de farmacist de spital.

               4.

               În consecință, Regatul Spaniei era obligat să transpună Directiva 89/48/CEE în ceea ce privește profesia de farmacist de spital. Întrucât nu a adoptat măsurile necesare în acest scop până la data de 4 ianuarie 1991, Regatul Spaniei nu a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul directivei menționate.

      (1)  JO L 19, 24.1.1989, p. 16.

      (2)  JO L 253, p. 37.


title: Cauza C-236/08: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Cour de Cassation (Franța) la 3 iunie 2008 — Google France, Google Inc./Louis Vuitton Malletier

text:
               15.8.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 209/26

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Cour de Cassation (Franța) la 3 iunie 2008 — Google France, Google Inc./Louis Vuitton Malletier
   (Cauza C-236/08)
   (2008/C 209/39)
   Limba de procedură: franceza
   Instanța de trimitere
   Cour de Cassation (chambre commerciale, financière et économique)
   Părțile din acțiunea principală

      Reclamante: Google France, Google Inc.

      Pârât: Louis Vuitton Malletier
   Întrebările preliminare

               1)

               Articolul 5 alineatul (1) literele (a) și (b) din Prima directivă 89/104/CEE a Consiliului din 21 decembrie 1988 de apropiere a legislațiilor statelor membre cu privire la mărci (1) și articolul 9 alineatul (1) literele (a) și (b) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 al Consiliului din 20 decembrie 1993 privind marca comunitară (2) trebuie interpretate în sensul că furnizorul de servicii de afiliere cu plată care pune la dispoziția celor care publică anunțuri cuvinte-cheie care reproduc sau imită mărci înregistrate și care organizează, prin contractul de afiliere, crearea și afișarea privilegiată, plecând de la aceste cuvinte-cheie, de linkuri promoționale spre site-uri pe care sunt propuse produse contrafăcute realizează o utilizare a acestor mărci pe care titularul lor are dreptul să o interzică?

               2)

               În ipoteza în care mărcile sunt renumite, titularul ar putea să se opună unei astfel de utilizări, în temeiul articolului 5 alineatul (2) din directivă și al articolului 9 alineatul (1) litera (c) din regulament?

               3)

               În ipoteza în care o astfel de utilizare nu ar constitui o utilizare care poate fi interzisă de titularul mărcii, în temeiul directivei și al regulamentului, furnizorul de servicii de afiliere cu plată poate fi considerat ca prestând un serviciu al societății informaționale care constă în stocarea de informații furnizate de un destinatar al serviciului, în sensul articolului 14 din Directiva 2000/31/CE din 8 iunie 2000 (3), astfel încât răspunderea acestuia nu ar putea fi angajată înainte de a fi informat de titularul mărcii cu privire la utilizarea ilegală a semnului de către cel care publică anunțul?

      (1)  JO 1989, L 40, p. 1, Ediție specială, 17/vol. 1, p. 92.

      (2)  JO 1994, L 11, p. 1, Ediție specială, 17/vol. 1, p. 146.

      (3)  Directiva 2000/31/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 8 iunie 2000 privind anumite aspecte juridice ale serviciilor societății informaționale, în special ale comerțului electronic, pe piața internă (JO L 178, p. 1, Ediție specială, 13/vol. 29, p. 257).