title: C-96/21: Hotărârea Curții (Camera a opta) din 31 martie 2022 (cerere de decizie preliminară formulată de Amtsgericht Bremen – Germania) – DM/CTS Eventim AG & Co. KGaA (Trimitere preliminară – Protecția consumatorilor – Directiva 2011/83/UE – Drept de retragere din contractele la distanță și din contractele negociate în afara spațiului comercial – Excepții de la dreptul de retragere – Articolul 16 litera (l) – Prestare de servicii în legătură cu activități de agrement – Contract care prevede o dată sau o perioadă de executare specifică – Prestarea de servicii de vânzare de bilete – Intermediar care acționează în nume propriu, dar pe seama organizatorului unei activități de agrement – Risc legat de exercitarea dreptului de retragere)

text:
               23.5.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 207/5

      Hotărârea Curții (Camera a opta) din 31 martie 2022 (cerere de decizie preliminară formulată de Amtsgericht Bremen – Germania) – DM/CTS Eventim AG & Co. KGaA
      (C-96/21) (1)

      (Trimitere preliminară - Protecția consumatorilor - Directiva 2011/83/UE - Drept de retragere din contractele la distanță și din contractele negociate în afara spațiului comercial - Excepții de la dreptul de retragere - Articolul 16 litera (l) - Prestare de servicii în legătură cu activități de agrement - Contract care prevede o dată sau o perioadă de executare specifică - Prestarea de servicii de vânzare de bilete - Intermediar care acționează în nume propriu, dar pe seama organizatorului unei activități de agrement - Risc legat de exercitarea dreptului de retragere)
      (2022/C 207/06)
      Limba de procedură: germana

         Instanța de trimitere

      Amtsgericht Bremen

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: DM

         Pârâtă: CTS Eventim AG & Co. KGaA

         Dispozitivul

      Articolul 16 litera (l) din Directiva 2011/83/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 25 octombrie 2011 privind drepturile consumatorilor, de modificare a Directivei 93/13/CEE a Consiliului și a Directivei 1999/44/CE a Parlamentului European și a Consiliului și de abrogare a Directivei 85/577/CEE a Consiliului și a Directivei 97/7/CE a Parlamentului European și a Consiliului trebuie interpretat în sensul că excepția de la dreptul de retragere prevăzută de această dispoziție este opozabilă unui consumator care a încheiat, cu un intermediar care acționează în nume propriu, dar pe seama organizatorului unei activități de agrement, un contract la distanță având ca obiect achiziționarea unui drept de acces la această activitate, dacă, pe de o parte, stingerea pe calea retragerii, conform articolului 12 litera (a) din această directivă, a obligației de a executa acest contract față de consumator ar face ca riscul legat de rezervarea capacităților astfel eliberate să fie suportat de organizatorul activității în cauză și, pe de altă parte, activitatea de agrement la care acest drept conferă acces este prevăzută ca trebuind să aibă loc la o dată sau într-o perioadă specifică.

         (1)  JO C 138, 19.4.2021.


title: Cauza C-195/21: Hotărârea Curții (Camera a opta) din 31 martie 2022 (cerere de decizie preliminară formulată de Rayonen sad Lukovit – Bulgaria) – LB/Smetna palata na Republika Bulgaria [Trimitere preliminară – Atribuirea contractelor de achiziții publice – Directiva 2014/24/UE – Aplicabilitate la o situație pur internă – Articolul 58 alineatele (1) și (4) – Criterii de selecție – Capacitate tehnică și profesională a ofertanților – Protecția intereselor financiare ale Uniunii Europene – Regulamentul (CE, Euratom) nr. 2988/95 – Articolul 8 alineatul (3) – Măsuri de control – Posibilitatea autorităților naționale care protejează interesele financiare ale Uniunii de a aprecia în mod diferit o procedură de atribuire a unui contract de achiziții publice]

text:
               23.5.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 207/5

      Hotărârea Curții (Camera a opta) din 31 martie 2022 (cerere de decizie preliminară formulată de Rayonen sad Lukovit – Bulgaria) – LB/Smetna palata na Republika Bulgaria
      (Cauza C-195/21) (1)

      (Trimitere preliminară - Atribuirea contractelor de achiziții publice - Directiva 2014/24/UE - Aplicabilitate la o situație pur internă - Articolul 58 alineatele (1) și (4) - Criterii de selecție - Capacitate tehnică și profesională a ofertanților - Protecția intereselor financiare ale Uniunii Europene - Regulamentul (CE, Euratom) nr. 2988/95 - Articolul 8 alineatul (3) - Măsuri de control - Posibilitatea autorităților naționale care protejează interesele financiare ale Uniunii de a aprecia în mod diferit o procedură de atribuire a unui contract de achiziții publice)
      (2022/C 207/07)
      Limba de procedură: bulgara

         Instanța de trimitere

      Rayonen sad Lukovit

         Părțile din procedura principală

         Reclamant: LB

         Pârâtă: Smetna palata na Republika Bulgaria

         Dispozitivul

                  1)

                  Articolul 58 alineatele (1) și (4) din Directiva 2014/24/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 26 februarie 2014 privind achizițiile publice și de abrogare a Directivei 2004/18/CE, astfel cum a fost modificată prin Regulamentul delegat (UE) 2017/2365 al Comisiei din 18 decembrie 2017, trebuie interpretat în sensul că nu se opune ca, în cadrul unei proceduri de atribuire a unui contract de achiziții publice, o autoritate contractantă să poată impune, în temeiul criteriilor de selecție referitoare la capacitatea tehnică și profesională a operatorilor economici, cerințe mai stricte decât cerințele minime impuse de reglementarea națională, cu condiția ca astfel de cerințe să fie de natură să asigure că un candidat sau un ofertant dispune de competențele tehnice și profesionale necesare pentru executarea contractului care urmează să fie atribuit, ca acestea să aibă legătură cu obiectul contractului și să fie proporționale cu acesta.

                  2)

                  Articolul 8 alineatul (3) din Regulamentul (CE, Euratom) nr. 2988/95 al Consiliului din 18 decembrie 1995 privind protecția intereselor financiare ale Comunităților Europene coroborat cu Regulamentul (UE) nr. 1303/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 17 decembrie 2013 de stabilire a unor dispoziții comune privind Fondul european de dezvoltare regională, Fondul social european, Fondul de coeziune, Fondul european agricol pentru dezvoltare rurală și Fondul european pentru pescuit și afaceri maritime, precum și de stabilire a unor dispoziții generale privind Fondul european de dezvoltare regională, Fondul social european, Fondul de coeziune și Fondul european pentru pescuit și afaceri maritime și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 1083/2006 al Consiliului, trebuie interpretat în sensul că, sub rezerva principiului proporționalității, nu se opune ca autoritățile naționale care protejează interesele financiare ale Uniunii să aprecieze diferit aceleași împrejurări într-o procedură de atribuire a unui contract de achiziții publice.

         (1)  JO C 228, 14.6.2021.


title: Cauza C-231/21: Hotărârea Curții (Camera a șaptea) din 31 martie 2022 (cerere de decizie preliminară formulată de Verwaltungsgerichtshof – Austria) – IA/Bundesamt für Fremdenwesen und Asyl [Trimitere preliminară – Spațiul de libertate, securitate și justiție – Sistemul Dublin – Regulamentul (UE) nr. 604/2013 – Articolul 29 alineatul (2) – Transfer al solicitantului de azil către statul membru responsabil de examinarea cererii de protecție internațională – Termen de transfer de șase luni – Posibilitate de prelungire a acestui termen până la maximum un an în caz de detenție în închisoare – Noțiunea de „detenție în închisoare” – Internare nevoluntară a solicitantului de azil în serviciul de psihiatrie al unui spital cu autorizarea unei instanțe]

text:
               23.5.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 207/6

      Hotărârea Curții (Camera a șaptea) din 31 martie 2022 (cerere de decizie preliminară formulată de Verwaltungsgerichtshof – Austria) – IA/Bundesamt für Fremdenwesen und Asyl
      (Cauza C-231/21) (1)

      (Trimitere preliminară - Spațiul de libertate, securitate și justiție - Sistemul Dublin - Regulamentul (UE) nr. 604/2013 - Articolul 29 alineatul (2) - Transfer al solicitantului de azil către statul membru responsabil de examinarea cererii de protecție internațională - Termen de transfer de șase luni - Posibilitate de prelungire a acestui termen până la maximum un an în caz de detenție în închisoare - Noțiunea de „detenție în închisoare” - Internare nevoluntară a solicitantului de azil în serviciul de psihiatrie al unui spital cu autorizarea unei instanțe)
      (2022/C 207/08)
      Limba de procedură: germana

         Instanța de trimitere

      Verwaltungsgerichtshof

         Părțile din procedura principală

         Recurent: IA

         Autoritate pârâtă: Bundesamt für Fremdenwesen und Asyl

         Dispozitivul

      Articolul 29 alineatul (2) a doua teză din Regulamentul (UE) nr. 604/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 26 iunie 2013 de stabilire a criteriilor și mecanismelor de determinare a statului membru responsabil de examinarea unei cereri de protecție internațională prezentate într-unul dintre statele membre de către un resortisant al unei țări terțe sau de către un apatrid trebuie interpretat în sensul că noțiunea de „detenție în închisoare”, prevăzută de această dispoziție, nu este aplicabilă internării nevoluntare a unui solicitant de azil într-un serviciu de psihiatrie al unui spital, autorizată printr-o hotărâre judecătorească pentru motivul că această persoană, din cauza unei boli psihice, prezintă un pericol grav pentru ea însăși sau pentru societate.

         (1)  JO C 242, 21.6.2021.


title: Cauza C-287/20: Ordonanța Curții (Camera a opta) din 10 ianuarie 2022 (cerere de decizie preliminară formulată de Amtsgericht Hamburg – Germania) – EL, CP/Ryanair DAC [Trimitere preliminară – Articolul 99 din Regulamentul de procedură al Curții – Transporturi aeriene – Regulamentul (CE) nr. 261/2004 – Articolul 5 alineatul (3) – Norme comune în materie de compensare și de asistență a pasagerilor în eventualitatea anulării sau a întârzierii prelungite a zborurilor – Exonerare de obligația de compensare – Noțiunea de „împrejurări excepționale” – Grevă a echipajului de cabină și a piloților – Împrejurări „interne” și „externe” activității operatorului efectiv de transport aerian – Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene – Articolele 12 și 28 – Articolele 12 și 28 din Carta drepturilor fundamentale ale Uniunii Europene – Inexistența unei atingeri aduse libertății de întrunire și de asociere a lucrătorilor, precum și dreptului la negociere al operatorului de transport aerian]

text:
               23.5.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 207/7

      Ordonanța Curții (Camera a opta) din 10 ianuarie 2022 (cerere de decizie preliminară formulată de Amtsgericht Hamburg – Germania) – EL, CP/Ryanair DAC
      (Cauza C-287/20) (1)

      (Trimitere preliminară - Articolul 99 din Regulamentul de procedură al Curții - Transporturi aeriene - Regulamentul (CE) nr. 261/2004 - Articolul 5 alineatul (3) - Norme comune în materie de compensare și de asistență a pasagerilor în eventualitatea anulării sau a întârzierii prelungite a zborurilor - Exonerare de obligația de compensare - Noțiunea de „împrejurări excepționale” - Grevă a echipajului de cabină și a piloților - Împrejurări „interne” și „externe” activității operatorului efectiv de transport aerian - Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene - Articolele 12 și 28 - Articolele 12 și 28 din Carta drepturilor fundamentale ale Uniunii Europene - Inexistența unei atingeri aduse libertății de întrunire și de asociere a lucrătorilor, precum și dreptului la negociere al operatorului de transport aerian)
      (2022/C 207/09)
      Limba de procedură: germana

         Instanța de trimitere

      Amtsgericht Hamburg

         Părțile din procedura principală

         Reclamanți: EL, CP

         Pârâtă: Ryanair DAC

         Dispozitivul

      Articolul 5 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 261/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 11 februarie 2004 de stabilire a unor norme comune în materie de compensare și de asistență a pasagerilor în eventualitatea refuzului la îmbarcare și anulării sau întârzierii prelungite a zborurilor și de abrogare a Regulamentului (CEE) nr. 295/91 trebuie să fie interpretat în sensul că o mișcare de grevă inițiată la apelul unui sindicat al echipajului de cabină și al piloților unui operator efectiv de transport aerian și destinată să exprime revendicările lucrătorilor respectivi nu intră în sfera noțiunii de „împrejurare excepțională” în sensul acestei dispoziții, existența unor negocieri prealabile cu reprezentanții lucrătorilor neavând incidență în această privință.

         (1)  JO C 279, 24.8.2020.


title: Cauza C-467/21: Ordonanța Curții (Camera a zecea) din 16 decembrie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Consiglio di Stato – Italia) – Comune di Venezia/Telecom Italia SpA, Infrastrutture Wireless Italiane SpA – Inwit SpA [Trimitere preliminară – Articolul 53 alineatul (2) și articolul 94 din Regulamentul de procedură al Curții – Apropierea legislațiilor – Rețele și servicii de comunicații electronice – Restricții privind amplasarea de antene-releu de telefonie mobilă impuse de autoritățile locale – Lipsa unor precizări suficiente privind motivele care justifică necesitatea unui răspuns la întrebarea preliminară în vederea soluționării litigiului principal – Inadmisibilitate vădită]

text:
               23.5.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 207/8

      Ordonanța Curții (Camera a zecea) din 16 decembrie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Consiglio di Stato – Italia) – Comune di Venezia/Telecom Italia SpA, Infrastrutture Wireless Italiane SpA – Inwit SpA
      (Cauza C-467/21) (1)

      (Trimitere preliminară - Articolul 53 alineatul (2) și articolul 94 din Regulamentul de procedură al Curții - Apropierea legislațiilor - Rețele și servicii de comunicații electronice - Restricții privind amplasarea de antene-releu de telefonie mobilă impuse de autoritățile locale - Lipsa unor precizări suficiente privind motivele care justifică necesitatea unui răspuns la întrebarea preliminară în vederea soluționării litigiului principal - Inadmisibilitate vădită)
      (2022/C 207/10)
      Limba de procedură: italiana

         Instanța de trimitere

      Consiglio di Stato

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: Comune di Venezia

         Pârâte: Telecom Italia SpA, Infrastrutture Wireless Italiane SpA – Inwit SpA

         Cu participarea: Regione Veneto

         Dispozitivul

      Cererea de decizie preliminară formulată de Consiglio di Stato (Consiliul de Stat, Italia) prin decizia din 22 iulie 2021 este vădit inadmisibilă.

         (1)  JO C 422, 18.10.2021


title: Cauza C-505/21: Ordonanța Curții (Camera a noua) din 16 decembrie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunal du travail de Liège – Belgia) – FU/Agence fédérale pour l’Accueil des demandeurs d’asile (Fedasil) [Trimitere preliminară – Articolul 53 alineatul (2) din Regulamentul de procedură al Curții – Politica privind azilul – Criterii și mecanisme de determinare a statului membru responsabil de examinarea unei cereri de protecție internațională – Regulamentul (UE) nr. 604/2013 (Dublin III) – Articolul 27 – Căi de atac împotriva deciziei de transfer – Lipsa unei legături între interpretarea solicitată a dreptului Uniunii și realitatea sau obiectul litigiului principal – Inadmisibilitate vădită]

text:
               23.5.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 207/8

      Ordonanța Curții (Camera a noua) din 16 decembrie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunal du travail de Liège – Belgia) – FU/Agence fédérale pour l’Accueil des demandeurs d’asile (Fedasil)
      (Cauza C-505/21) (1)

      (Trimitere preliminară - Articolul 53 alineatul (2) din Regulamentul de procedură al Curții - Politica privind azilul - Criterii și mecanisme de determinare a statului membru responsabil de examinarea unei cereri de protecție internațională - Regulamentul (UE) nr. 604/2013 (Dublin III) - Articolul 27 - Căi de atac împotriva deciziei de transfer - Lipsa unei legături între interpretarea solicitată a dreptului Uniunii și realitatea sau obiectul litigiului principal - Inadmisibilitate vădită)
      (2022/C 207/11)
      Limba de procedură: franceza

         Instanța de trimitere

      Tribunal du travail de Liège

         Părțile din procedura principală

         Reclamant: FU

         Pârâtă: Agence fédérale pour l’Accueil des demandeurs d’asile (Fedasil)

         Dispozitivul

      Cererea de decizie preliminară formulată de Tribunal du travail de Liège, division d’Arlon (Tribunalul pentru Litigii de Muncă din Liège, Secția Arlon, Belgia) prin decizia din 17 august 2021, este vădit inadmisibilă.

         (1)  JO C 412, 11.10.2021


title: Cauza C-305/21 P: Recurs introdus la 12 mai 2021 de João Miguel Barata împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a șaptea extinsă) din 3 martie 2021 în cauza T-723/18, Barata/Parlamentul

text:
               23.5.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 207/9

      Recurs introdus la 12 mai 2021 de João Miguel Barata împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a șaptea extinsă) din 3 martie 2021 în cauza T-723/18, Barata/Parlamentul
      (Cauza C-305/21 P)
      (2022/C 207/13)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Recurent: João Miguel Barata (reprezentanți: G. Pandey, D. Rovetta, avocați, V. Villante, avvocato)

         Cealaltă parte din procedură: Parlamentul European
      Prin Ordonanța din 31 martie 2022, Curtea de Justiție (Camera a opta) a statuat că recursul este în parte inadmisibil și în parte nefondat și că domnul João Miguel Barata suportă propriile cheltuieli de judecată.


title: Cauza C-801/21 P: Recurs introdus la 17 decembrie 2021 de Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a treia) din 6 octombrie 2021 în cauza T-342/20, Indo European Foods/EUIPO

text:
               23.5.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 207/10

      Recurs introdus la 17 decembrie 2021 de Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a treia) din 6 octombrie 2021 în cauza T-342/20, Indo European Foods/EUIPO
      (Cauza C-801/21 P)
      (2022/C 207/14)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Recurent: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentanți: D. Hanf, V. Ruzek, D. Gaja, E. Markakis, agenți)

         Cealalte părți din procedură: Indo European Foods Ltd, Hamid Ahmad Chakari

         Concluziile recurentului

      Recurentul solicită Curții:

                  —

                  Anularea Hotărârii atacate, care a fost pronunțată în cauza T-342/20;

                  —

                  declararea faptului că nu este necesară pronunțarea cu privire la acțiunea formulată în fața Tribunalului împotriva Deciziei Camerei a patra de recurs a EUIPO din 2 aprilie 2020 (cazul R 1079-4); și

                  —

                  obligarea reclamantei din primă instanță la plata cheltuielilor de judecată efectuate de EUIPO în legătură cu prezentul recurs și cu procedura desfășurată pe rolul Tribunalului.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea recursului, recurentul EUIPO invocă un unic motiv întemeiat pe încălcarea cerinței privind menținerea interesului de a exercita acțiunea, recunoscută de o jurisprudență constantă, care ridică o problemă importantă pentru unitatea, coerența și dezvoltarea dreptului Uniunii.

                  —

                  Prima eroare de drept, întemeiată pe încălcarea de către Tribunal a cerinței fundamentale și autonome a oricărei acțiuni în justiție, recunoscută de o jurisprudență constantă, privind menținerea unui interes de a exercita acțiunea, refuzând examinarea unor elemente apărute ulterior deciziei atacate, pentru simplul motiv că asemenea elemente nu puteau să repună în discuție legalitatea deciziei atacate. O astfel de interpretare nu doar conduce la o confuzie între cerința procedurală prealabilă și controlul ulterior al legalității pe fond, ci lipsește de asemenea menținerea unui interes de a exercita acțiunea de funcția sa independentă și care îi este proprie.

                  —

                  A doua eroare de drept, întemeiată pe faptul că în consecință, Tribunalul nu a evaluat menținerea unui interes al reclamantei din primă instanță de a exercita acțiunea. Prin faptul că s-a concentrat asupra controlului legalității, Tribunalul a lăsat fără răspuns întrebarea ridicată de cerința prealabilă obligatorie: ce avantaje ar putea avea reclamanta din primă instanță din anularea deciziei atacate?

                  —

                  A treia eroare de drept, întemeiată pe faptul că Tribunalul nu a concluzionat că reclamanta din primă instanță nu și-a îndeplinit obligația de a demonstra menținerea interesului său de a exercita acțiunea începând de la sfârșitul perioadei de tranziție. Având în vedere că marca a cărei înregistrare se solicită va fi înregistrată numai după sfârșitul perioadei de tranziție, cu alte cuvinte la un moment la care mărcile în conflict nu vor îndeplini (și nu vor fi îndeplinit niciodată) în mod simultan funcția lor esențială (1), EUIPO susține că nu ar putea apărea niciun conflict ratione temporis sau ratione loci. Rezultă că reclamanta în primă instanță nu putea obține niciun avantaj din procedură și, așadar, nu demonstrează menținerea unui interes de a exercita acțiunea.

                  —

                  A patra eroare de drept, întemeiată pe încălcarea de către Tribunal, în urma acestor erori, a articolului 50 alineatul (3) TUE, a articolelor 126 și 127 din Acordul privind retragerea (2) și a articolului 72 alineatul (6) din Regulamentul (UE) 2017/1001 care sunt expresii ale principiului teritorialității, impunând EUIPO o obligație de a face abstracție de consecințele juridice ale sfârșitului perioadei de tranziție asupra prezentei cauze.

                  —

                  Prezentul recurs ridică o problemă care este importantă pentru unitatea, coerența și dezvoltarea dreptului Uniunii. În hotărârea atacată, Tribunalul confirmă o interpretare strictă a conținutului noțiunii cerinței orizontale a menținerii unui interes de a exercita acțiunea. Cerința menționată se inspiră din teoria generală a dreptului procedural comună statelor membre, iar interpretarea dată de instanța Uniunii poate să influențeze în mod semnificativ aplicarea sa de către instanțele naționale. Prezentul recurs ridică totodată o importantă problemă de natură procedurală, care nu se limitează nicidecum la sfera dreptului proprietății intelectuale, mai precis consecințele care trebuie reținute din regula potrivit căreia autorul actului anulat trebuie să se raporteze la data la care l-a adoptat în vederea adoptării actului de substituire. Problema dispariției dreptului anterior pendente lite a dat naștere unor hotărâri contradictorii ale Tribunalului, însă Curtea de Justiție a avut ocazia de a aborda această problemă doar în treacăt, pe cale de ordonanță motivată. Prezentul recurs ridică de asemenea problema generală a consecințelor retragerii efective a Regatului Unit din Uniunea Europeană asupra ordinii juridice a Uniunii.

         (1)  Articolul 11, articolul 51 alineatul (1) și articolul 71 alineatul (3) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului din 14 iunie 2017 privind marca Uniunii Europene (JO 2017, L 154, p. 1).

         (2)  Acordul privind retragerea Regatului Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord din Uniunea Europeană și din Comunitatea Europeană a Energiei Atomice (JO 2020, L 29, p. 7).


title: Cauza C-19/22 P: Recurs introdus la 10 ianuarie 2022 de Sanford LP împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a cincea) pronunțate la 10 noiembrie 2021 în cauza T-443/20, Sanford/EUIPO – Avery Zweckform (Labels)

text:
               23.5.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 207/11

      Recurs introdus la 10 ianuarie 2022 de Sanford LP împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a cincea) pronunțate la 10 noiembrie 2021 în cauza T-443/20, Sanford/EUIPO – Avery Zweckform (Labels)
      (Cauza C-19/22 P)
      (2022/C 207/15)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Recurent: Sanford LP (reprezentant: J. Zecher, Rechtsanwalt)

         Cealaltă parte din procedură: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO), Avery Zweckform GmbH
      Prin Ordonanța din 6 aprilie 2022, Curtea de Justiție (Camera de admitere în principiu a recursurilor) a statuat că recursul nu este admis în principiu și a dispus suportarea de către Sanford LP a propriilor cheltuieli de judecată.


title: Cauza T-325/17: Hotărârea Tribunalului din 30 martie 2022 – Koninklijke Luchtvaart Maatschappij/Comisia [„Concurență – Înțelegeri – Piața transportului aerian de mărfuri – Decizie prin care se constată o încălcare a articolului 101 TFUE, a articolului 53 din Acordul privind SEE și a articolului 8 din Acordul dintre Comunitate și Elveția privind transportul aerian – Coordonarea unor elemente ale prețului serviciilor de transport aerian de mărfuri (suprataxa de carburant, suprataxa pentru securitate, plata unui comision pe suprataxe) – Schimb de informații – Competența teritorială a Comisiei – Încălcare unică și continuă – Egalitate de tratament – Obligația de motivare – Cuantumul amenzii – Valoarea vânzărilor – Gravitatea încălcării – Circumstanțe atenuante – Încurajare a comportamentului anticoncurențial de către autoritățile publice – Proporționalitate – Competență de fond”]

text:
               23.5.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 207/24

      Hotărârea Tribunalului din 30 martie 2022 – Koninklijke Luchtvaart Maatschappij/Comisia
      (Cauza T-325/17) (1)

      („Concurență - Înțelegeri - Piața transportului aerian de mărfuri - Decizie prin care se constată o încălcare a articolului 101 TFUE, a articolului 53 din Acordul privind SEE și a articolului 8 din Acordul dintre Comunitate și Elveția privind transportul aerian - Coordonarea unor elemente ale prețului serviciilor de transport aerian de mărfuri (suprataxa de carburant, suprataxa pentru securitate, plata unui comision pe suprataxe) - Schimb de informații - Competența teritorială a Comisiei - Încălcare unică și continuă - Egalitate de tratament - Obligația de motivare - Cuantumul amenzii - Valoarea vânzărilor - Gravitatea încălcării - Circumstanțe atenuante - Încurajare a comportamentului anticoncurențial de către autoritățile publice - Proporționalitate - Competență de fond”)
      (2022/C 207/32)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Koninklijke Luchtvaart Maatschappij NV (Amstelveen, Țările de Jos) (reprezentant: M. Smeets, avocat)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: A. Dawes și C. Vollrath, agenți, asistați de B. Doherty, barrister)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE prin care se solicită anularea Deciziei C(2017) 1742 final a Comisiei din 17 martie 2017 referitoare la o procedură inițiată în temeiul articolului 101 TFUE, al articolului 53 din Acordul privind SEE și al articolului 8 din Acordul dintre Comunitatea Europeană și Confederația Elvețiană privind transportul aerian (cazul AT.39258 – Transport aerian de mărfuri), în măsura în care privește reclamanta și, cu titlu subsidiar, anularea în parte a acestei decizii, precum și reducerea cuantumului amenzii care i-a fost aplicată.

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Comisia Europeană suportă o treime din cheltuielile sale de judecată.

                  3)

                  Koninklijke Luchtvaart Maatschappij NV suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și două treimi din cheltuielile de judecată ale Comisiei.

         (1)  JO C 239, 24.7.2017.


title: Cauza T-326/17: Hotărârea Tribunalului din 30 martie 2022 – Air Canada/Comisia [„Concurență – Înțelegeri – Piața transportului aerian de mărfuri – Decizie prin care se constată o încălcare a articolului 101 TFUE, a articolului 53 din Acordul privind SEE și a articolului 8 din Acordul dintre Comunitate și Elveția privind transportul aerian – Coordonarea unor elemente ale prețului serviciilor de transport aerian de mărfuri (suprataxa de carburant, suprataxa pentru securitate, plata unui comision pe suprataxe) – Schimb de informații – Competența teritorială a Comisiei – Dreptul la apărare – Lipsa unei noi comunicări privind obiecțiunile – Încălcare unică și continuă – Retragerea cererii de clemență – Competență de fond”]

text:
               23.5.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 207/25

      Hotărârea Tribunalului din 30 martie 2022 – Air Canada/Comisia
      (Cauza T-326/17) (1)

      („Concurență - Înțelegeri - Piața transportului aerian de mărfuri - Decizie prin care se constată o încălcare a articolului 101 TFUE, a articolului 53 din Acordul privind SEE și a articolului 8 din Acordul dintre Comunitate și Elveția privind transportul aerian - Coordonarea unor elemente ale prețului serviciilor de transport aerian de mărfuri (suprataxa de carburant, suprataxa pentru securitate, plata unui comision pe suprataxe) - Schimb de informații - Competența teritorială a Comisiei - Dreptul la apărare - Lipsa unei noi comunicări privind obiecțiunile - Încălcare unică și continuă - Retragerea cererii de clemență - Competență de fond”)
      (2022/C 207/33)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Air Canada (Saint-Laurent, Quebec, Canada) (reprezentanți: T. Soames, I.-Z. Prodromou-Stamoudi, avocați, și J. Joshua, barrister)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: A. Dawes și H. Leupold, agenți, asistați de G. Peretz, QC)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE prin care se solicită anularea Deciziei C(2017) 1742 final a Comisiei din 17 martie 2017 referitoare la o procedură inițiată în temeiul articolului 101 TFUE, al articolului 53 din Acordul privind SEE și al articolului 8 din Acordul dintre Comunitatea Europeană și Confederația Elvețiană privind transportul aerian (cazul AT.39258 – Transport aerian de mărfuri), în măsura în care privește reclamanta și, cu titlu subsidiar, suprimarea amenzii sau reducerea cuantumului său.

         Dispozitivul

                  1)

                  Anulează articolul 1 alineatul (1) litera (a), alineatul (2) litera (a), alineatul (3) litera (a) și alineatul (4) litera (a) din Decizia C(2017) 1742 final a Comisiei din 17 martie 2017 referitoare la o procedură inițiată în temeiul articolului 101 TFUE, al articolului 53 din Acordul privind SEE și al articolului 8 din Acordul dintre Comunitatea Europeană și Confederația Elvețiană privind transportul aerian (cazul AT.39258 – Transport aerian de mărfuri), în măsura în care reține participarea Air Canada la componenta încălcării unice și continue legată de refuzul de plată a unor comisioane pe suprataxe.

                  2)

                  Cuantumul amenzii aplicate Air Canada la articolul 3 litera (a) din Decizia C(2017) 1742 final este stabilit la 17 952 000 de euro.

                  3)

                  Respinge în rest acțiunea.

                  4)

                  Comisia Europeană suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și o treime din cheltuielile sale de judecată ale Air Canada.

                  5)

                  Air Canada suportă două treimi din propriile cheltuieli de judecată.

         (1)  JO C 239, 24.7.2017.


title: Cauza T-337/17: Hotărârea Tribunalului din 30 martie 2022 – Air France-KLM/Comisia [„Concurență – Înțelegeri – Piața transportului aerian de mărfuri – Decizie prin care se constată o încălcare a articolului 101 TFUE, a articolului 53 din Acordul privind SEE și a articolului 8 din Acordul dintre Comunitate și Elveția privind transportul aerian – Coordonarea unor elemente ale prețului serviciilor de transport aerian de mărfuri (suprataxa de carburant, suprataxa pentru securitate, plata unui comision pe suprataxe) – Schimb de informații – Competența teritorială a Comisiei – Încălcare unică și continuă – Imputabilitatea comportamentului ilicit – Condiții de acordare a beneficiului imunității – Egalitate de tratament – Obligația de motivare – Cuantumul amenzii – Valoarea vânzărilor – Gravitatea încălcării – Durata participării la încălcare – Circumstanțe atenuante – Încurajare a comportamentului anticoncurențial de către autoritățile publice – Proporționalitate – Competență de fond”]

text:
               23.5.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 207/27

      Hotărârea Tribunalului din 30 martie 2022 – Air France-KLM/Comisia
      (Cauza T-337/17) (1)

      („Concurență - Înțelegeri - Piața transportului aerian de mărfuri - Decizie prin care se constată o încălcare a articolului 101 TFUE, a articolului 53 din Acordul privind SEE și a articolului 8 din Acordul dintre Comunitate și Elveția privind transportul aerian - Coordonarea unor elemente ale prețului serviciilor de transport aerian de mărfuri (suprataxa de carburant, suprataxa pentru securitate, plata unui comision pe suprataxe) - Schimb de informații - Competența teritorială a Comisiei - Încălcare unică și continuă - Imputabilitatea comportamentului ilicit - Condiții de acordare a beneficiului imunității - Egalitate de tratament - Obligația de motivare - Cuantumul amenzii - Valoarea vânzărilor - Gravitatea încălcării - Durata participării la încălcare - Circumstanțe atenuante - Încurajare a comportamentului anticoncurențial de către autoritățile publice - Proporționalitate - Competență de fond”)
      (2022/C 207/35)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamantă: Air France-KLM (Paris, Franța) (reprezentanți: A. Wachsmann, A. de La Cotardière și A.-E. Herrada, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: A. Dawes și C. Giolito, agenți, asistați de N. Coutrelis, avocat)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE prin care se solicită anularea Deciziei C(2017) 1742 final a Comisiei din 17 martie 2017 referitoare la o procedură inițiată în temeiul articolului 101 TFUE, al articolului 53 din Acordul privind SEE și al articolului 8 din Acordul dintre Comunitatea Europeană și Confederația Elvețiană privind transportul aerian (cazul AT.39258 – Transport aerian de mărfuri), în măsura în care privește reclamanta și, cu titlu subsidiar, anularea în parte a acestei decizii, precum și reducerea cuantumului amenzilor care i-au fost aplicate.

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Comisia Europeană va suporta o treime din cheltuielile sale de judecată.

                  3)

                  Air France-KLM va suporta propriile cheltuieli de judecată, precum și două treimi din cheltuielile de judecată efectuate de Comisie.

         (1)  JO C 256, 7.8.2017.


title: Cauza T-338/17: Hotărârea Tribunalului din 30 martie 2022 – Air France/Comisia [„Concurență – Înțelegeri – Piața transportului aerian de mărfuri – Decizie prin care se constată o încălcare a articolului 101 TFUE, a articolului 53 din Acordul privind SEE și a articolului 8 din Acordul dintre Comunitate și Elveția privind transportul aerian – Coordonarea unor elemente ale prețului serviciilor de transport aerian de mărfuri (suprataxa de carburant, suprataxa pentru securitate, plata unui comision pe suprataxe) – Schimb de informații – Competența teritorială a Comisiei – Încălcare unică și continuă – Condiții de acordare a beneficiului imunității – Egalitate de tratament – Obligația de motivare – Cuantumul amenzii – Valoarea vânzărilor – Gravitatea încălcării – Durata participării la încălcare – Circumstanțe atenuante – Încurajare a comportamentului anticoncurențial de către autoritățile publice – Proporționalitate – Competență de fond”]

text:
               23.5.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 207/28

      Hotărârea Tribunalului din 30 martie 2022 – Air France/Comisia
      (Cauza T-338/17) (1)

      („Concurență - Înțelegeri - Piața transportului aerian de mărfuri - Decizie prin care se constată o încălcare a articolului 101 TFUE, a articolului 53 din Acordul privind SEE și a articolului 8 din Acordul dintre Comunitate și Elveția privind transportul aerian - Coordonarea unor elemente ale prețului serviciilor de transport aerian de mărfuri (suprataxa de carburant, suprataxa pentru securitate, plata unui comision pe suprataxe) - Schimb de informații - Competența teritorială a Comisiei - Încălcare unică și continuă - Condiții de acordare a beneficiului imunității - Egalitate de tratament - Obligația de motivare - Cuantumul amenzii - Valoarea vânzărilor - Gravitatea încălcării - Durata participării la încălcare - Circumstanțe atenuante - Încurajare a comportamentului anticoncurențial de către autoritățile publice - Proporționalitate - Competență de fond”)
      (2022/C 207/36)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamantă: Société Air France (Tremblay-en-France, Franța) (reprezentanți: A. Wachsmann și A. de La Cotardière, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: A. Dawes și C. Giolito, agenți, asistați de N. Coutrelis, avocat)

         Obiectul

      Cerere formulată în temeiul articolului 263 TFUE și prin care se solicită anularea Deciziei C(2017) 1742 final a Comisiei din 17 martie 2017 referitoare la o procedură inițiată în temeiul articolului 101 TFUE, al articolului 53 din Acordul privind SEE și al articolului 8 din Acordul dintre Comunitatea Europeană și Confederația Elvețiană privind transportul aerian (cazul AT.39258 – Transport aerian de mărfuri), în măsura în care o privește pe reclamantă, și, cu titlu subsidiar, anularea în parte a acestei decizi precum și reducerea cuantumului amenzii care i-a fost aplicată.

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Comisia Europeană va suporta o treime din propriile cheltuieli de judecată.

                  3)

                  Société Air France va suporta propriile cheltuieli de judecată, precum și două treimi din cheltuielile de judecată efectuate de Comisie.

         (1)  JO C 277, 21.8.2017.


title: Cauza T-340/17: Hotărârea Tribunalului din 30 martie 2022 – Japan Airlines/Comisia [„Concurență – Înțelegeri – Piața transportului aerian de mărfuri – Decizie prin care se constată o încălcare a articolului 101 TFUE, a articolului 53 din Acordul privind SEE și a articolului 8 din Acordul dintre Comunitate și Elveția privind transportul aerian – Coordonarea unor elemente ale prețului serviciilor de transport aerian de mărfuri (suprataxa de carburant, suprataxa pentru securitate, plata unui comision pe suprataxe) – Schimb de informații – Competența teritorială a Comisiei – Articolul 266 TFUE – Prescripție – Dreptul la apărare – Nediscriminare – Încălcare unică și continuă – Cuantumul amenzii – Valoarea vânzărilor – Gravitatea încălcării – Cuantum suplimentar – Circumstanțe atenuante – Încurajare a comportamentului anticoncurențial de către autoritățile publice – Participare extrem de redusă – Proporționalitate – Competență de fond”]

text:
               23.5.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 207/28

      Hotărârea Tribunalului din 30 martie 2022 – Japan Airlines/Comisia
      (Cauza T-340/17) (1)

      („Concurență - Înțelegeri - Piața transportului aerian de mărfuri - Decizie prin care se constată o încălcare a articolului 101 TFUE, a articolului 53 din Acordul privind SEE și a articolului 8 din Acordul dintre Comunitate și Elveția privind transportul aerian - Coordonarea unor elemente ale prețului serviciilor de transport aerian de mărfuri (suprataxa de carburant, suprataxa pentru securitate, plata unui comision pe suprataxe) - Schimb de informații - Competența teritorială a Comisiei - Articolul 266 TFUE - Prescripție - Dreptul la apărare - Nediscriminare - Încălcare unică și continuă - Cuantumul amenzii - Valoarea vânzărilor - Gravitatea încălcării - Cuantum suplimentar - Circumstanțe atenuante - Încurajare a comportamentului anticoncurențial de către autoritățile publice - Participare extrem de redusă - Proporționalitate - Competență de fond”)
      (2022/C 207/37)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Japan Airlines Co. Ltd (Tokyo, Japonia) (reprezentanți: J.-F. Bellis și K. Van Hove, avocați, și R. Burton, solicitor)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: A. Dawes, G. Koleva și C. Urraca Caviedes, agenți, asistați de J. Holmes, QC)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE prin care se solicită anularea Deciziei C(2017) 1742 final a Comisiei din 17 martie 2017 referitoare la o procedură inițiată în temeiul articolului 101 TFUE, al articolului 53 din Acordul privind SEE și al articolului 8 din Acordul dintre Comunitatea Europeană și Confederația Elvețiană privind transportul aerian (cazul AT.39258 – Transport aerian de mărfuri), în măsura în care privește reclamanta, și, cu titlu subsidiar, reducerea cuantumului amenzii care i-a fost aplicată.

         Dispozitivul

                  1)

                  Anulează articolul 1 alineatul (1) litera (h) și alineatul (4) litera (h) din Decizia C(2017) 1742 final a Comisiei din 17 martie 2017 referitoare la o procedură inițiată în temeiul articolului 101 TFUE, al articolului 53 din Acordul privind SEE și al articolului 8 din Acordul dintre Comunitatea Europeană și Confederația Elvețiană privind transportul aerian (cazul AT.39258 – Transport aerian de mărfuri).

                  2)

                  Stabilește cuantumul amenzii aplicate Japan Airlines Co. Ltd la articolul 3 litera (h) din decizia menționată la 28 875 000 de euro.

                  3)

                  Respinge în rest acțiunea.

                  4)

                  Japan Airlines va suporta o treime din propriile cheltuieli de judecată.

                  5)

                  Comisia Europeană va suporta propriile cheltuieli de judecată și două treimi din cheltuielile de judecată ale Japan Airlines.

         (1)  JO C 239, 24.7.2017.


title: Cauza T-342/17: Hotărârea Tribunalului din 30 martie 2022 – Deutsche Lufthansa și alții/Comisia [„Concurență – Înțelegeri – Piața transportului aerian de mărfuri – Decizie de constatare a unei încălcări a articolului 101 TFUE, a articolului 53 din Acordul privind SEE și a articolului 8 din Acordul dintre Comunitate și Elveția privind transportul aerian – Coordonarea unor elemente ale prețului serviciilor de transport aerian de mărfuri (suprataxa de carburant, suprataxa pentru securitate, plata unui comision pe suprataxe) – Schimb de informații – Competența teritorială a Comisiei – Obligația de motivare – Afectarea comerțului dintre statele membre – Constrângere statală – Încălcare unică și continuă”]

text:
               23.5.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 207/30

      Hotărârea Tribunalului din 30 martie 2022 – Deutsche Lufthansa și alții/Comisia
      (Cauza T-342/17) (1)

      („Concurență - Înțelegeri - Piața transportului aerian de mărfuri - Decizie de constatare a unei încălcări a articolului 101 TFUE, a articolului 53 din Acordul privind SEE și a articolului 8 din Acordul dintre Comunitate și Elveția privind transportul aerian - Coordonarea unor elemente ale prețului serviciilor de transport aerian de mărfuri (suprataxa de carburant, suprataxa pentru securitate, plata unui comision pe suprataxe) - Schimb de informații - Competența teritorială a Comisiei - Obligația de motivare - Afectarea comerțului dintre statele membre - Constrângere statală - Încălcare unică și continuă”)
      (2022/C 207/39)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamante: Deutsche Lufthansa AG (Köln, Germania), Lufthansa Cargo AG (Frankfurt am Main, Germania), Swiss International Air Lines AG (Basel, Suisse) (reprezentant: S. Völcker, avocat)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: A. Dawes și H. Leupold, agenți)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE prin care se solicită anularea articolului 1 din Decizia C(2017) 1742 final a Comisiei din 17 martie 2017 referitoare o procedură inițiată în temeiul articolului 101 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, al articolului 53 din Acordul privind SEE și al articolului 8 din Acordul dintre Comunitatea Europeană și Confederația Elvețiană privind transportul aerian (Cazul AT.39258 – Transport aerian de mărfuri), în ceea ce privește reclamantele.

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Comisia Europeană va suporta o treime din cheltuielile sale de judecată.

                  3)

                  Deutsche Lufthansa AG, Lufthansa Cargo AG, Swiss International Air Lines AG vor suporta propriile cheltuieli de judecată, precum și două treimi din cheltuielile de judecată ale Comisiei.

         (1)  JO C 239, 24.7.2017.


title: Cauza T-343/17: Hotărârea Tribunalului din 30 martie 2022 – Cathay Pacific Airways/Comisia [„Concurență – Înțelegeri – Piața transportului aerian de mărfuri – Decizie de constatare a unei încălcări a articolului 101 TFUE, a articolului 53 din Acordul privind SEE și a articolului 8 din Acordul dintre Comunitate și Elveția privind transportul aerian – Coordonarea unor elemente ale prețului serviciilor de transport aerian de mărfuri (suprataxa de carburant, suprataxa pentru securitate, plata unui comision pe suprataxe) – Schimb de informații – Competența teritorială a Comisiei – Dreptul la apărare – Prescripție – Constrângere statală – Încălcare unică și continuă – Cuantumul amenzii – Valoarea vânzărilor – Gravitatea încălcării – Circumstanțe atenuante – Încurajare a comportamentului anticoncurențial de către autoritățile publice – Participare extrem de redusă – Proporționalitate – Competență de fond”]

text:
               23.5.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 207/31

      Hotărârea Tribunalului din 30 martie 2022 – Cathay Pacific Airways/Comisia
      (Cauza T-343/17) (1)

      („Concurență - Înțelegeri - Piața transportului aerian de mărfuri - Decizie de constatare a unei încălcări a articolului 101 TFUE, a articolului 53 din Acordul privind SEE și a articolului 8 din Acordul dintre Comunitate și Elveția privind transportul aerian - Coordonarea unor elemente ale prețului serviciilor de transport aerian de mărfuri (suprataxa de carburant, suprataxa pentru securitate, plata unui comision pe suprataxe) - Schimb de informații - Competența teritorială a Comisiei - Dreptul la apărare - Prescripție - Constrângere statală - Încălcare unică și continuă - Cuantumul amenzii - Valoarea vânzărilor - Gravitatea încălcării - Circumstanțe atenuante - Încurajare a comportamentului anticoncurențial de către autoritățile publice - Participare extrem de redusă - Proporționalitate - Competență de fond”)
      (2022/C 207/40)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Cathay Pacific Airways Ltd (Hong Kong, China) (reprezentanți: R. Kreisberger, QC, N. Grubeck, barrister, M. Rees, solicitor, și E. Estellon, avocat)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: A. Dawes și C. Urraca Caviedes, agenți, asistați de J. Holmes, QC)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE prin care se solicită anularea Deciziei C(2017) 1742 final a Comisiei din 17 martie 2017 referitoare o procedură inițiată în temeiul articolului 101 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, al articolului 53 din Acordul privind SEE și al articolului 8 din Acordul dintre Comunitatea Europeană și Confederația Elvețiană privind transportul aerian (Cazul AT.39258 – Transport aerian de mărfuri), în ceea ce privește reclamanta, și, cu titlu subsidiar, reducerea cuantumului amenzii care i-a fost aplicată.

         Dispozitivul

                  1)

                  Anulează articolul 1 alineatul (1) litera (g) și articolul 1 alineatul (4) litera (g) din Decizia C(2017) 1742 final a Comisiei din 17 martie 2017 referitoare o procedură inițiată în temeiul articolului 101 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, al articolului 53 din Acordul privind SEE și al articolului 8 din Acordul dintre Comunitatea Europeană și Confederația Elvețiană privind transportul aerian (Cazul AT.39258 – Transport aerian de mărfuri).

                  2)

                  Stabilește cuantumul amenzii aplicate Cathay Pacific Airways Ltd prin articolul 3 litera (g) din decizia menționată la 47 040 000 euro.

                  3)

                  Respinge în rest acțiunea.

                  4)

                  Cathay Pacific Airways va suporta o treime din propriile cheltuieli de judecată.

                  5)

                  Comisia Europeană va suporta propriile cheltuieli de judecată și două treimi din cheltuielile de judecată ale Cathay Pacific Airways.

         (1)  JO C 239, 24.7.2017.


title: Cauza T-344/17: Hotărârea Tribunalului din 30 martie 2022 – Latam Airlines Group și Lan Cargo/Comisia [„Concurență – Înțelegeri – Piața transportului aerian de mărfuri – Decizie de constatare a unei încălcări a articolului 101 TFUE, a articolului 53 din Acordul privind SEE și a articolului 8 din Acordul dintre Comunitate și Elveția privind transportul aerian – Coordonarea unor elemente ale prețului serviciilor de transport aerian de mărfuri (suprataxa de carburant, suprataxa pentru securitate, plata unui comision pe suprataxe) – Schimb de informații – Competența teritorială a Comisiei – Prescripție – Principiul ne bis in idem – Principiul nediscriminării – Dreptul la apărare – Constrângere statală – Încălcare unică și continuă – Cuantumul amenzii – Valoarea vânzărilor – Gravitatea încălcării – Circumstanțe atenuante – Participare extrem de redusă – Proporționalitate – Competență de fond”]

text:
               23.5.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 207/32

      Hotărârea Tribunalului din 30 martie 2022 – Latam Airlines Group și Lan Cargo/Comisia
      (Cauza T-344/17) (1)

      („Concurență - Înțelegeri - Piața transportului aerian de mărfuri - Decizie de constatare a unei încălcări a articolului 101 TFUE, a articolului 53 din Acordul privind SEE și a articolului 8 din Acordul dintre Comunitate și Elveția privind transportul aerian - Coordonarea unor elemente ale prețului serviciilor de transport aerian de mărfuri (suprataxa de carburant, suprataxa pentru securitate, plata unui comision pe suprataxe) - Schimb de informații - Competența teritorială a Comisiei - Prescripție - Principiul ne bis in idem - Principiul nediscriminării - Dreptul la apărare - Constrângere statală - Încălcare unică și continuă - Cuantumul amenzii - Valoarea vânzărilor - Gravitatea încălcării - Circumstanțe atenuante - Participare extrem de redusă - Proporționalitate - Competență de fond”)
      (2022/C 207/41)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamante: Latam Airlines Group SA (Santiago, Chile), Lan Cargo SA (Santiago) (reprezentanți: B. Hartnett, barrister, O. Geiss și W. Sparks, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: A. Dawes, H. Leupold și G. Koleva, agenți, asistați de G. Peretz, QC)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE prin care se solicită anularea Deciziei C(2017) 1742 final a Comisiei din 17 martie 2017 referitoare o procedură inițiată în temeiul articolului 101 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, al articolului 53 din Acordul privind SEE și al articolului 8 din Acordul dintre Comunitatea Europeană și Confederația Elvețiană privind transportul aerian (Cazul AT.39258 – Transport aerian de mărfuri), în ceea ce privește reclamantele, și, cu titlu subsidiar, reducerea cuantumului amenzii care i-a fost aplicată.

         Dispozitivul

                  1)

                  Anulează articolul 1 alineatul (1) literele (i) și (j), articolul 1 alineatul (3) literele (i) și (j) și articolul 1 alineatul (4) literele (i) și (j) din Decizia C(2017) 1742 final a Comisiei din 17 martie 2017 referitoare o procedură inițiată în temeiul articolului 101 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, al articolului 53 din Acordul privind SEE și al articolului 8 din Acordul dintre Comunitatea Europeană și Confederația Elvețiană privind transportul aerian (Cazul AT.39258 – Transport aerian de mărfuri).

                  2)

                  Anulează articolul 1 alineatul (2) literele (i) și (j) din decizia menționată în măsura în care reține participarea Latam Airlines Group SA și a Lan Cargo SA, pe de o parte, la componentele încălcării unice și continue referitoare la suprataxa pentru securitate și la refuzul de plată a comisioanelor și, pe de altă parte, la componenta încălcării unice și continue referitoare la suprataxa pe carburant înainte de 22 iulie 2005.

                  3)

                  Anulează articolul 3 litera (i) din această decizie.

                  4)

                  Stabilește cuantumul amenzii aplicate în solidar Latam Airlines Group și Lan Cargo la 2 244 000 euro.

                  5)

                  Respinge în rest acțiunea.

                  6)

                  Obligă Comisia Europeană la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 239, 24.7.2017.


title: Cauza T-350/17: Hotărârea Tribunalului din 30 martie 2022 – Singapore Airlines și Singapore Airlines Cargo/Comisia [„Concurență – Înțelegeri – Piața transportului aerian de mărfuri – Decizie prin care se constată o încălcare a articolului 101 TFUE, a articolului 53 din Acordul privind SEE și a articolului 8 din Acordul dintre Comunitate și Elveția privind transportul aerian – Coordonarea unor elemente ale prețului serviciilor de transport aerian de mărfuri (suprataxa de carburant, suprataxa pentru securitate, plata unui comision pe suprataxe) – Schimb de informații – Competența teritorială a Comisiei – Principiul ne bis in idem – Constrângere statală – Încălcare unică și continuă – Cuantumul amenzii – Valoarea vânzărilor – Gravitatea încălcării – Competență de fond”]

text:
               23.5.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 207/33

      Hotărârea Tribunalului din 30 martie 2022 – Singapore Airlines și Singapore Airlines Cargo/Comisia
      (Cauza T-350/17) (1)

      („Concurență - Înțelegeri - Piața transportului aerian de mărfuri - Decizie prin care se constată o încălcare a articolului 101 TFUE, a articolului 53 din Acordul privind SEE și a articolului 8 din Acordul dintre Comunitate și Elveția privind transportul aerian - Coordonarea unor elemente ale prețului serviciilor de transport aerian de mărfuri (suprataxa de carburant, suprataxa pentru securitate, plata unui comision pe suprataxe) - Schimb de informații - Competența teritorială a Comisiei - Principiul ne bis in idem - Constrângere statală - Încălcare unică și continuă - Cuantumul amenzii - Valoarea vânzărilor - Gravitatea încălcării - Competență de fond”)
      (2022/C 207/42)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamante: Singapore Airlines Ltd (Singapore, Singapore), Singapore Airlines Cargo Pte Ltd (Singapore) (reprezentanți: J. Kallaugher, J. P. Poitras, solicitors, și J. Ruiz Calzado, avocat)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: A. Dawes și C. Urraca Caviedes, agenți, asistați de C. Brown, barrister)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE prin care se solicită anularea Deciziei C(2017) 1742 final a Comisiei din 17 martie 2017 referitoare la o procedură inițiată în temeiul articolului 101 TFUE, al articolului 53 din Acordul privind SEE și al articolului 8 din Acordul dintre Comunitatea Europeană și Confederația Elvețiană privind transportul aerian (cazul AT.39258 – Transport aerian de mărfuri), în măsura în care privește reclamantele, și, cu titlu subsidiar, reducerea cuantumului amenzii care le-a fost aplicată.

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Comisia Europeană va suporta o treime din cheltuielile sale de judecată.

                  3)

                  Singapore Airlines și Singapore Airlines Cargo vor suporta propriile cheltuieli de judecată, precum și două treimi din cheltuielile de judecată ale Comisiei.

         (1)  JO C 239, 24.7.2017.


title: Cauza T-129/19 RENV: Hotărârea Tribunalului din 23 martie 2022 – Necci/Comisia [„Funcție publică – Agenți contractuali – Securitate socială – RCAM – Respingerea cererii de afiliere în urma unui transfer al drepturilor de pensie – Condiția de a fi fost angajat o perioadă mai mare de trei ani – Articolul 95 din RAA – Articolul 34 alineatul (1) din Carta drepturilor fundamentale – Articolul 45 TFUE”]

text:
               23.5.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 207/33

      Hotărârea Tribunalului din 23 martie 2022 – Necci/Comisia
      (Cauza T-129/19 RENV) (1)

      („Funcție publică - Agenți contractuali - Securitate socială - RCAM - Respingerea cererii de afiliere în urma unui transfer al drepturilor de pensie - Condiția de a fi fost angajat o perioadă mai mare de trei ani - Articolul 95 din RAA - Articolul 34 alineatul (1) din Carta drepturilor fundamentale - Articolul 45 TFUE”)
      (2022/C 207/43)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamant: Claudio Necci (Bruxelles, Belgia) (reprezentant: S. Orlandi, avocat)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: B. Mongin și T. Bohr, agenți)

         Interveniente în susținerea pârâtei: Parlamentul European (reprezentanţi: J. Van Pottelberge și I. Terwinghe, agenți), Consiliul Uniunii Europene (reprezentanţi: M. Bauer și M. Alver, agenți)

         Obiectul

      Prin acțiunea sa întemeiată pe articolul 270 TFUE, reclamantul solicită anularea deciziei Comisiei Europene din 18 aprilie 2018 prin care aceasta a respins implicit cererea sa de afiliere la sistemul de asigurări de sănătate comun instituțiilor Comunităților Europene (RCAM) introdusă la 18 decembrie 2017.

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Comisia Europeană va suporta propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de domnul Claudio Necci aferente procedurii de recurs în fața Curții, în cauza C-202/20 P.

                  3)

                  Îl obligă pe domnul Necci la plata cheltuielilor de judecată aferente procedurii de trimitere spre rejudecare la Tribunal, în cauza T-129/19 RENV, precum și procedurii inițiale în fața Tribunalului, în cauza T-129/19.

                  4)

                  Parlamentul European și Consiliul Uniunii Europene vor suporta propriile cheltuieli de judecată aferente cauzei T-129/19 și prezentei proceduri după trimiterea spre rejudecare.

         (1)  JO C 155, 6.5.2019.


title: Cauza T-291/20: Hotărârea Tribunalului din 30 martie 2022 – Yanukovych/Consiliul („Politica externă și de securitate comună – Măsuri restrictive adoptate având în vedere situația din Ucraina – Înghețarea fondurilor – Lista persoanelor, entităților și organismelor cărora li se aplică înghețarea fondurilor și a resurselor economice – Menținerea numelui reclamantului pe listă – Obligația Consiliului de a verifica dacă decizia unei autorități dintr-un stat terț a fost adoptată cu respectarea dreptului la apărare și a dreptului la protecție jurisdicțională efectivă”)

text:
               23.5.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 207/34

      Hotărârea Tribunalului din 30 martie 2022 – Yanukovych/Consiliul
      (Cauza T-291/20) (1)

      („Politica externă și de securitate comună - Măsuri restrictive adoptate având în vedere situația din Ucraina - Înghețarea fondurilor - Lista persoanelor, entităților și organismelor cărora li se aplică înghețarea fondurilor și a resurselor economice - Menținerea numelui reclamantului pe listă - Obligația Consiliului de a verifica dacă decizia unei autorități dintr-un stat terț a fost adoptată cu respectarea dreptului la apărare și a dreptului la protecție jurisdicțională efectivă”)
      (2022/C 207/44)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamant: Viktor Fedorovych Yanukovych (Rostov-pe-Don, Rusia) (reprezentanți: M. Anderson, solicitor, E. Dean și J. Marjason-Stamp, barristers)

         Pârât: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: T. Haas, P. Mahnič, S. Van Overmeire și A. Boggio-Tomasaz, agenți)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE prin care se solicită anularea Deciziei (PESC) 2020/373 a Consiliului din 5 martie 2020 de modificare a Deciziei 2014/119/PESC privind măsuri restrictive împotriva anumitor persoane, entități și organisme având în vedere situația din Ucraina (JO 2020, L 71, p. 10) și a Regulamentului de punere în aplicare (UE) 2020/370 al Consiliului din 5 martie 2020 privind punerea în aplicare a Regulamentului (UE) nr. 208/2014 privind măsuri restrictive împotriva anumitor persoane, entități și organisme având în vedere situația din Ucraina (JO 2020, L 71, p. 1), în măsura în care aceste acte mențin numele reclamantului pe lista persoanelor, entităților și organismelor cărora li se aplică aceste măsuri restrictive.

         Dispozitivul

                  1)

                  Anulează Decizia (PESC) 2020/373 a Consiliului din 5 martie 2020 de modificare a Deciziei 2014/119/PESC privind măsuri restrictive împotriva anumitor persoane, entități și organisme având în vedere situația din Ucraina și Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2020/370 al Consiliului din 5 martie 2020 privind punerea în aplicare a Regulamentului (UE) nr. 208/2014 privind măsuri restrictive împotriva anumitor persoane, entități și organisme având în vedere situația din Ucraina, în măsura în care numele lui Viktor Fedorovych Yanukovych a fost menținut pe lista persoanelor, entităților și organismelor cărora li se aplică aceste măsuri restrictive.

                  2)

                  Obligă Consiliul Uniunii Europene la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 222, 6.7.2020.


title: Cauza T-292/20: Hotărârea Tribunalului din 30 martie 2022 – Yanukovych/Consiliul („Politica externă și de securitate comună – Măsuri restrictive adoptate având în vedere situația din Ucraina – Înghețarea fondurilor – Lista persoanelor, entităților și organismelor cărora li se aplică înghețarea fondurilor și a resurselor economice – Menținerea numelui reclamantului pe listă – Obligația Consiliului de a verifica dacă decizia unei autorități dintr-un stat terț a fost adoptată cu respectarea dreptului la apărare și a dreptului la protecție jurisdicțională efectivă”)

text:
               23.5.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 207/35

      Hotărârea Tribunalului din 30 martie 2022 – Yanukovych/Consiliul
      (Cauza T-292/20) (1)

      („Politica externă și de securitate comună - Măsuri restrictive adoptate având în vedere situația din Ucraina - Înghețarea fondurilor - Lista persoanelor, entităților și organismelor cărora li se aplică înghețarea fondurilor și a resurselor economice - Menținerea numelui reclamantului pe listă - Obligația Consiliului de a verifica dacă decizia unei autorități dintr-un stat terț a fost adoptată cu respectarea dreptului la apărare și a dreptului la protecție jurisdicțională efectivă”)
      (2022/C 207/45)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamant: Oleksandr Viktorovych Yanukovych (Sankt Petersburg, Rusia) (reprezentanți: M. Anderson, solicitor, E. Dean și J. Marjason-Stamp, barristers)

         Pârât: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: T. Haas, P. Mahnič, S. Van Overmeire și A. Boggio-Tomasaz, agenți)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE prin care se solicită anularea Deciziei (PESC) 2020/373 a Consiliului din 5 martie 2020 de modificare a Deciziei 2014/119/PESC privind măsuri restrictive împotriva anumitor persoane, entități și organisme având în vedere situația din Ucraina (JO 2020, L 71, p. 10) și a Regulamentului de punere în aplicare (UE) 2020/370 al Consiliului din 5 martie 2020 privind punerea în aplicare a Regulamentului (UE) nr. 208/2014 privind măsuri restrictive împotriva anumitor persoane, entități și organisme având în vedere situația din Ucraina (JO 2020, L 71, p. 1), în măsura în care aceste acte mențin numele reclamantului pe lista persoanelor, entităților și organismelor cărora li se aplică aceste măsuri restrictive.

         Dispozitivul

                  1)

                  Anulează Decizia (PESC) 2020/373 a Consiliului din 5 martie 2020 de modificare a Deciziei 2014/119/PESC privind măsuri restrictive împotriva anumitor persoane, entități și organisme având în vedere situația din Ucraina și Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2020/370 al Consiliului din 5 martie 2020 privind punerea în aplicare a Regulamentului (UE) nr. 208/2014 privind măsuri restrictive împotriva anumitor persoane, entități și organisme având în vedere situația din Ucraina, în măsura în care numele lui Oleksandr Viktorovych Yanukovych a fost menținut pe lista persoanelor, entităților și organismelor cărora li se aplică aceste măsuri restrictive.

                  2)

                  Obligă Consiliul Uniunii Europene la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 222, 6.7.2020.


title: Cauza T-299/20: Hotărârea Tribunalului din 30 martie 2022 – KF/BEI („Funcție publică – Personalul BEI – Plângere pentru hărțuire morală – Anchetă administrativă – Decizie de respingere a plângerii – Eroare de apreciere – Principiul bunei administrări – Răspundere”)

text:
               23.5.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 207/36

      Hotărârea Tribunalului din 30 martie 2022 – KF/BEI
      (Cauza T-299/20) (1)

      („Funcție publică - Personalul BEI - Plângere pentru hărțuire morală - Anchetă administrativă - Decizie de respingere a plângerii - Eroare de apreciere - Principiul bunei administrări - Răspundere”)
      (2022/C 207/46)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: KF (reprezentanți: L. Levi și A. Blot, avocate)

         Pârâtă: Banca Europeană de Investiții (reprezentanți: K. Carr și J. Pawlowicz, agenți, asistați de J. Currall și B. Wägenbaur, avocați)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 270 TFUE și pe articolul 50a din Statutul Curții de Justiție a Uniunii Europene și având ca obiect, pe de o parte, anularea deciziei din 27 ianuarie 2020 a BEI de respingere a plângerii reclamantei pentru hărțuire și, pe de altă parte, repararea prejudiciului material și moral pe care aceasta l-ar fi suferit ca urmare a acestei decizii.

         Dispozitivul

                  1)

                  Anulează decizia președintelui Băncii Europene de Investiții (BEI) din 27 ianuarie 2020.

                  2)

                  Obligă BEI la plata către KF a sumei de 3 000 de euro.

                  3)

                  Respinge în rest acțiunea.

                  4)

                  Obligă BEI să suporte, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, pe cele efectuate de KF.

         (1)  JO C 262, 10.8.2020.


title: Cauza T-720/20: Hotărârea Tribunalului din 30 martie 2022 – Perry Street Software/EUIPO – Toolstream (SCRUFFS) [„Marcă a Uniunii Europene – Procedură de declarare a nulității – Înregistrare internațională care desemnează Uniunea Europeană – Marca verbală SCRUFFS – Motive absolute de refuz – Lipsa caracterului distinctiv – Articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 [devenit articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001] – Caracter descriptiv – Articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul nr. 207/2009 [devenit articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul 2017/1001]”]

text:
               23.5.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 207/36

      Hotărârea Tribunalului din 30 martie 2022 – Perry Street Software/EUIPO – Toolstream (SCRUFFS)
      (Cauza T-720/20) (1)

      („Marcă a Uniunii Europene - Procedură de declarare a nulității - Înregistrare internațională care desemnează Uniunea Europeană - Marca verbală SCRUFFS - Motive absolute de refuz - Lipsa caracterului distinctiv - Articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 [devenit articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001] - Caracter descriptiv - Articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul nr. 207/2009 [devenit articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul 2017/1001]”)
      (2022/C 207/47)
      Limba de procedură: engleza

         Părţile

         Reclamantă: Perry Street Software, Inc. (New York, New York, Statele Unite) (reprezentanți: M. Hawkins, solicitor, și T. Dolde, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentanți: J. Ivanauskas și V. Ruzek, agenți)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO, intervenientă la Tribunal: Toolstream Ltd (Yeovil, Regatul Unit) (reprezentant: J. Hourigan, solicitor)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a patra de recurs a EUIPO din 29 septembrie 2020 (cauza R 550/2020-4), privind o procedură de declarare a nulității între Perry Street Software și Toolstream

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Obligă Perry Street Software, Inc. La plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 44, 8.2.2021.


title: Cauza T-30/21: Hotărârea Tribunalului din 30 martie 2022 – L’Oréal/EUIPO – Debonair Trading Internacional (SO COUTURE) [„Marcă a Uniunii Europene – Procedură de opoziție – Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene verbale SO COUTURE – Marca Uniunii Europene verbală SO…? – Motive relative de refuz – Risc de confuzie – Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 [devenit articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001]”]

text:
               23.5.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 207/37

      Hotărârea Tribunalului din 30 martie 2022 – L’Oréal/EUIPO – Debonair Trading Internacional (SO COUTURE)
      (Cauza T-30/21) (1)

      („Marcă a Uniunii Europene - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene verbale SO COUTURE - Marca Uniunii Europene verbală SO…? - Motive relative de refuz - Risc de confuzie - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 [devenit articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001]”)
      (2022/C 207/48)
      Limba de procedură: engleza

         Părţile

         Reclamantă: L’Oréal (Clichy, Franța) (reprezentanți: M. Treis și E.-M. Strobel, avocați)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentant: D. Gája, agent)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO, intervenientă la Tribunal: Debonair Trading Internacional Lda (Funchal, Portugalia) (reprezentanți: J. Quirin și J.-P. Jacquey, avocați)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 3 noiembrie 2020 (cauza R 158/2016-5) privind o procedură de opoziție între Debonair Trading Internacional și L’Oréal

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Obligă l’Oréal la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 128, 12.4.2021.


title: Cauza T-35/21: Hotărârea Tribunalului din 30 martie 2022 – SFD/EUIPO – Allmax Nutrition (ALLNUTRITION DESIGNED FOR MOTIVATION) [„Marcă a Uniunii Europene – Procedură de opoziție – Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurativă ALLNUTRITION DESIGNED FOR MOTIVATION – Mărci ale Uniunii Europene verbale anterioare ALLMAX NUTRITION – Motiv relativ de refuz – Risc de confuzie – Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 [devenit articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001]”]

text:
               23.5.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 207/38

      Hotărârea Tribunalului din 30 martie 2022 – SFD/EUIPO – Allmax Nutrition (ALLNUTRITION DESIGNED FOR MOTIVATION)
      (Cauza T-35/21) (1)

      („Marcă a Uniunii Europene - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurativă ALLNUTRITION DESIGNED FOR MOTIVATION - Mărci ale Uniunii Europene verbale anterioare ALLMAX NUTRITION - Motiv relativ de refuz - Risc de confuzie - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 [devenit articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001]”)
      (2022/C 207/49)
      Limba de procedură: engleza

         Părţile

         Reclamantă: SFD S.A. (Opole, Polonia) (reprezentant: T. Grucelski, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentanţi: J. Ivanauskas și V. Ruzek, agenți)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO, intervenientă la Tribunal: Allmax Nutrition Inc. (North York, Ontario, Canada)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a doua de recurs a EUIPO din 28 octombrie 2020 (cauza R 511/2020-2), privind o procedură de opoziție între Allmax Nutrition și SFD

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Obligă SFD S.A. la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 98, 22.3.2021.


title: Cauza T-36/21: Hotărârea Tribunalului din 30 martie 2022 – PO/Comisia [„Funcție publică – Funcționari – Recrutare – Anunțul de concurs general EPSO/AD/338/17 – Neînscriere în lista de rezervă – Articolul 21 din Carta drepturilor fundamentale – Articolul 1d alineatele (1) și (4) din statut – Amenajări corespunzătoare – Principiul nediscriminării pe motive de dizabilitate – Directiva 2000/78/CE – Obligația de motivare – Obligația de solicitudine – Răspundere – Prejudiciu material și moral”]

text:
               23.5.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 207/38

      Hotărârea Tribunalului din 30 martie 2022 – PO/Comisia
      (Cauza T-36/21) (1)

      („Funcție publică - Funcționari - Recrutare - Anunțul de concurs general EPSO/AD/338/17 - Neînscriere în lista de rezervă - Articolul 21 din Carta drepturilor fundamentale - Articolul 1d alineatele (1) și (4) din statut - Amenajări corespunzătoare - Principiul nediscriminării pe motive de dizabilitate - Directiva 2000/78/CE - Obligația de motivare - Obligația de solicitudine - Răspundere - Prejudiciu material și moral”)
      (2022/C 207/50)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamant: PO (reprezentanți: L. Levi și A. Blot, avocate)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: I. Melo Sampaio și D. Milanowska, agenți)

         Obiectul

      Prin intermediul acțiunii întemeiate pe articolul 270 TFUE, reclamantul solicită, pe de o parte, anularea deciziei comisiei de evaluare din cadrul concursului din 29 aprilie 2020, adoptată în cadrul unei reexaminări, de a nu înscrie numele său în lista de rezervă a concursului general EPSO/AD/338/17, precum și a deciziei autorității împuternicite să facă numiri din 14 octombrie 2020 de respingere a reclamației sale, și, pe de altă parte, repararea prejudiciului pe care l-ar fi suferit ca urmare a acestor decizii

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Fiecare parte suportă propriile cheltuieli de judecată.

         (1)  JO C 110, 29.3.2021.


title: Cauza T-206/21: Hotărârea Tribunalului din 30 martie 2022 – Kalita și Haas/ EUIPO – Kitzbühel Tourismus (Reprezentare a două animale) [„Marcă a Uniunii Europene – Procedură de opoziție – Cerere de înregistrare a unei mărci a Uniunii Europene figurative reprezentând două animale – Marcă a Uniunii Europene figurativă anterioară reprezentând un animal – Motiv relativ de refuz – Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001”]

text:
               23.5.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 207/39

      Hotărârea Tribunalului din 30 martie 2022 – Kalita și Haas/ EUIPO – Kitzbühel Tourismus (Reprezentare a două animale)
      (Cauza T-206/21) (1)

      („Marcă a Uniunii Europene - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a unei mărci a Uniunii Europene figurative reprezentând două animale - Marcă a Uniunii Europene figurativă anterioară reprezentând un animal - Motiv relativ de refuz - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001”)
      (2022/C 207/51)
      Limba de procedură: germana

         Părţile

         Reclamanţi: Oliver Kalita (Jochberg, Austria), Christian Haas (Kitzbühel, Austria) (reprezentant: G. Donath, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentanți: A. Graul și D. Hanf, agenți)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO, intervenientă la Tribunal: Kitzbühel Tourismus, Körperschaft des öffentlichen Rechts (Kitzbühel) (reprezentant: M. Horak, avocat)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei întâi de recurs a EUIPO din 2 februarie 2021 (cauza R 863/2020-1) privind o procedură de opoziție între Kitzbühel Tourismus, pe de o parte, și domnii Kalita și Haas, pe de altă parte

         Dispozitivul

                  1)

                  Anulează Decizia Camerei întâi de recurs a Oficiului Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO) din 2 februarie 2021 (cauza R 863/2020-1).

                  2)

                  EUIPO va suporta propriile cheltuieli de judecată, precum și jumătate din cheltuielile de judecată efectuate de domnii Oliver Kalita și Christian Haas.

                  3)

                  Kitzbühel Tourismus, Körperschaft des öffentlichen Rechts va suporta propriile cheltuieli de judecată, precum și jumătate din cheltuielile de judecată efectuate de domnii Oliver Kalita și Christian Haas.

         (1)  JO C 217, 7.6.2021.


title: Cauza T-264/21: Hotărârea Tribunalului din 30 martie 2022 – Établissement Amra/EUIPO – eXpresio (Forma unei ghete pentru sărituri) [„Marcă a Uniunii Europene – Procedură de declarare a nulității – Marcă a Uniunii Europene tridimensională – Forma unei ghete pentru sărituri – Motiv absolut de refuz – Semn constituit exclusiv din forma produsului necesar obținerii unui rezultat tehnic – Articolul 7 alineatul (1) litera (e) punctul (ii) din Regulamentul (UE) 2017/1001 – Prezența unor elemente verbale – Lipsa unor caracteristici esențiale nefuncționale”]

text:
               23.5.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 207/40

      Hotărârea Tribunalului din 30 martie 2022 – Établissement Amra/EUIPO – eXpresio (Forma unei ghete pentru sărituri)
      (Cauza T-264/21) (1)

      („Marcă a Uniunii Europene - Procedură de declarare a nulității - Marcă a Uniunii Europene tridimensională - Forma unei ghete pentru sărituri - Motiv absolut de refuz - Semn constituit exclusiv din forma produsului necesar obținerii unui rezultat tehnic - Articolul 7 alineatul (1) litera (e) punctul (ii) din Regulamentul (UE) 2017/1001 - Prezența unor elemente verbale - Lipsa unor caracteristici esențiale nefuncționale”)
      (2022/C 207/52)
      Limba de procedură: spaniola

         Părţile

         Reclamantă: Établissement Amra (Vaduz, Liechtenstein) (reprezentant: M. Gómez Calvo, avocată)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentant: J. Crespo Carrillo, agent)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO: eXpresio, estudio creativo, SL (La Nucia, Spania)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei întâi de recurs a EUIPO din 15 martie 2021 (cauza R 1083/2020-1) privind o procedură de declarare a nulității între Établissement Amra și eXpresio, estudio creativo

         Dispozitivul

                  1)

                  Anulează Decizia Camerei întâi de recurs a Oficiului Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO) din 15 martie 2021 (cauza R 1083/2020-1).

                  2)

                  Obligă EUIPO la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 263, 5.7.2021.


title: Cauza T-451/21: Hotărârea Tribunalului din 30 martie 2022 – Hesse/EUIPO – Wedl & Hofmann (Testa Rossa) [„Marcă a Uniunii Europene – Procedură de opoziție – Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene verbale Testa Rossa – Marca Uniunii Europene figurativă anterioară TESTA ROSSA – Motiv relativ de refuz – Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 [devenit articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001]”]

text:
               23.5.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 207/40

      Hotărârea Tribunalului din 30 martie 2022 – Hesse/EUIPO – Wedl & Hofmann (Testa Rossa)
      (Cauza T-451/21) (1)

      („Marcă a Uniunii Europene - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene verbale Testa Rossa - Marca Uniunii Europene figurativă anterioară TESTA ROSSA - Motiv relativ de refuz - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 [devenit articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001]”)
      (2022/C 207/53)
      Limba de procedură: germana

         Părţile

         Reclamant: Kurt Hesse (Nuremberg, Germania) (reprezentant: M. Krogmann, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentanţi: M. Eberl și E. Markakis, agenți)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO, intervenientă la Tribunal: Wedl & Hofmann GmbH (Mils/Hall en Tyrol, Austria) (reprezentant: T. Raubal, avocat)

         Obiectul

      Acţiune formulată împotriva deciziei Camerei întâi de recurs a EUIPO din 20 mai 2021 (cauza R 878/2020-1) privind o procedură de opoziţie între Wedl & Hofmann şi domnul Hesse.

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Îl obligă pe domnul Kurt Hesse la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 368, 13.9.2021.


title: Cauza T-17/21: Ordonanța Tribunalului din 22 martie 2022 – Miquel y Costas & Miquel/EUIPO (Pure Hemp) („Marcă a Uniunii Europene – Revocare a deciziei atacate – Dispariția obiectului litigiului – Nepronunțare asupra fondului”)

text:
               23.5.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 207/41

      Ordonanța Tribunalului din 22 martie 2022 – Miquel y Costas & Miquel/EUIPO (Pure Hemp)
      (Cauza T-17/21) (1)

      („Marcă a Uniunii Europene - Revocare a deciziei atacate - Dispariția obiectului litigiului - Nepronunțare asupra fondului”)
      (2022/C 207/54)
      Limba de procedură: spaniola

         Părțile

         Reclamantă: Miquel y Costas & Miquel, SA (Barcelona, Spania) (reprezentant: J. Mora Cortés, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentant: J. Crespo Carrillo, agent)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei întâi de recurs a EUIPO din 21 octombrie 2020 (cauza R 853/2020-1), privind o cerere de înregistrare a semnului figurativ Pure Hemp ca marcă a Uniunii Europene

         Dispozitivul

                  1)

                  Nu mai este necesară pronunțarea asupra fondului cauzei.

                  2)

                  Obligă Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO) să suporte propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de Miquel y Costas & Miquel, SA.

         (1)  JO C 72, 1.3.2021.


title: Cauza T-232/21: Ordonanța Tribunalului din 18 martie 2022 – Saure/Comisia [„Acțiune în anulare – Acces la documente – Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 – Corespondență a Comisiei privind cantitățile și termenele de livrare a vaccinurilor împotriva COVID-19 produse de AstraZeneca – Refuz implicit al accesului – Decizie explicită adoptată după introducerea acțiunii – Nepronunțare asupra fondului – Cereri de adaptare a concluziilor – Litispendență – Inadmisibilitate vădită”]

text:
               23.5.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 207/41

      Ordonanța Tribunalului din 18 martie 2022 – Saure/Comisia
      (Cauza T-232/21) (1)

      („Acțiune în anulare - Acces la documente - Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 - Corespondență a Comisiei privind cantitățile și termenele de livrare a vaccinurilor împotriva COVID-19 produse de AstraZeneca - Refuz implicit al accesului - Decizie explicită adoptată după introducerea acțiunii - Nepronunțare asupra fondului - Cereri de adaptare a concluziilor - Litispendență - Inadmisibilitate vădită”)
      (2022/C 207/55)
      Limba de procedură: germana

         Părțile

         Reclamant: Hans-Wilhelm Saure (Berlin, Germania) (reprezentant: C. Partsch, avocat)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: G. Gattinara, K. Herrmann și A. Spina, agenți)

         Obiectul

      Prin intermediul acțiunii întemeiate pe articolul 263 TFUE, reclamantul solicită anularea deciziei implicite din 30 aprilie 2021, precum și, după adaptarea concluziilor, a deciziei explicite din 13 iulie 2021, prin care Comisia a respins cererea sa confirmativă de acces la anumite documente

         Dispozitivul

                  1)

                  Nu mai este necesară pronunțarea cu privire la concluziile în anularea deciziei implicite a Comisiei Europene din 30 aprilie 2021 de respingere a cererii confirmative de acces la anumite documente.

                  2)

                  Respinge în rest acțiunea ca vădit inadmisibilă.

                  3)

                  Obligă Comisia la suportarea propriilor cheltuieli de judecată și a celor efectuate de domnul Hans-Wilhelm Saure în legătură cu cererea introductivă și cu celelalte capete de cerere.

                  4)

                  Îl obligă pe domnul Saure la suportarea propriilor cheltuieli de judecată și a celor efectuate de Comisie în legătură cu cererea de adaptare a cererii introductive.

         (1)  JO C 242, 21.6.2021.


title: Cauza T-431/21: Ordonanța Tribunalului din 8 martie 2022 – UNIS/Comisia („Acțiune în anulare – Securitate socială – Organisme care administrează sistemele publice de asigurări sociale și de sănătate – Casă națională de asigurări de pensii – Activitate economică – Act care nu este supus căilor de atac – Inadmisibilitate”)

text:
               23.5.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 207/42

      Ordonanța Tribunalului din 8 martie 2022 – UNIS/Comisia
      (Cauza T-431/21) (1)

      („Acțiune în anulare - Securitate socială - Organisme care administrează sistemele publice de asigurări sociale și de sănătate - Casă națională de asigurări de pensii - Activitate economică - Act care nu este supus căilor de atac - Inadmisibilitate”)
      (2022/C 207/56)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamantă: Union nationale des indépendants solidaires (UNIS) (Lorient, Franța) (reprezentant: F. Ortega, avocat)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: D. Martin, H. van Vliet, T. Baumé și A. Boitos, agenți)

         Obiectul

      Prin intermediul acțiunii formulate, întemeiată pe articolul 263 TFUE, reclamanta, care este o organizație profesională de drept francez creată la 21 februarie 2020, solicită anularea unei scrisori a Comisiei Europene din 18 mai 2021 prin care aceasta a declarat că nu este competentă să examineze chestiunile invocate de reclamantă în plângerea sa din 7 aprilie 2021

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Union nationale des indépendants solidaires (UNIS) suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de Comisia Europeană.

         (1)  JO C 422, 18.10.2021.


title: Cauza T-550/21: Ordonanța Tribunalului din 21 martie 2022 – Kalypso Media Group/EUIPO (COMMANDOS) („Marcă a Uniunii Europene – Revocare a deciziei atacate – Dispariția obiectului litigiului – Nepronunțare asupra fondului”)

text:
               23.5.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 207/42

      Ordonanța Tribunalului din 21 martie 2022 – Kalypso Media Group/EUIPO (COMMANDOS)
      (Cauza T-550/21) (1)

      („Marcă a Uniunii Europene - Revocare a deciziei atacate - Dispariția obiectului litigiului - Nepronunțare asupra fondului”)
      (2022/C 207/57)
      Limba de procedură: germana

         Părțile

         Reclamantă: Kalypso Media Group GmbH (Worms, Germania) (reprezentant: T. Boddien, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentant: D. Hanf, agent)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a doua de recurs a EUIPO din 6 iulie 2021 (cauza R 1864/2020-2), privind o cerere de înregistrare a semnului verbal COMMANDOS ca marcă a Uniunii Europene

         Dispozitivul

                  1)

                  Nu mai este necesară pronunțarea asupra fondului cauzei.

                  2)

                  Obligă Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO) să suporte propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de Kalypso Media Group GmbH.

         (1)  JO C 431, 25.10.2021.


title: Cauza T-123/22: Acțiune introdusă la 7 martie 2022 – Ecocert India/Comisia

text:
               23.5.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 207/43

      Acțiune introdusă la 7 martie 2022 – Ecocert India/Comisia
      (Cauza T-123/22)
      (2022/C 207/58)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Ecocert India Pte Ltd (Gurugram, India) (reprezentanți: Y. Martinet, D. Todorova și J. Sohm, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea articolului 1 coroborat cu punctul 5 din anexa I, în ceea ce privește India, din Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2021/2325 al Comisiei din 16 decembrie 2021 de stabilire, în temeiul Regulamentului (UE) 2018/848 al Parlamentului European și al Consiliului, a listei țărilor terțe și a listei autorităților de control și a organismelor de control care au fost recunoscute în temeiul articolului 33 alineatele (2) și (3) din Regulamentul (CE) nr. 834/2007 al Consiliului în scopul importului de produse ecologice în Uniune (1), în măsura în care dispoziția menționată elimină Ecocert India Private Limited dintre organismele de control recunoscute care apar pe lista pentru India, acreditate să desfășoare controale și să elibereze certificate de inspecție care autorizează punerea în liberă circulație în Uniunea Europeană, în calitate de produse ecologice, a produselor importate din India și

                  —

                  obligarea Comisiei la plata tuturor cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamanta invocă patru motive.

                  1.

                  Primul motiv, întemeiat pe necompetența pârâtei cu privire la eliminarea reclamantei de pe lista organismelor de control indiene recunoscute.

                              —

                              În temeiul articolului 33 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 834/2007 (2) și al articolului 7 din Regulamentul (CE) nr. 1235/2008 (3), pârâta este competentă să stabilească o listă a țărilor terțe recunoscute, care figurează în anexa III la Regulamentul (CE) nr. 1235/2008. Cu toate acestea, numai autoritatea competentă din țara terță poate să acrediteze sau să elimine de pe listă organisme de control. Se susține că prin eliminarea reclamantei de pe lista organismelor de control recunoscute pârâta a depășit limitele competenței sale și a încălcat articolul 33 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 834/2007 coroborat cu articolul 7 din Regulamentul (CE) nr. 1235/2008. În plus, dispozițiile pe care pârâta a întemeiat Regulamentul (UE) 2021/2325, și anume articolul 3 litera (a) din Regulamentul delegat (UE) 2021/1342 al Comisiei din 27 mai 2021 (4) nu au intrat în vigoare decât la 1 ianuarie 2022.

                  2.

                  Al doilea motiv, întemeiat pe încălcarea de către pârâtă a unor norme fundamentale de procedură.

                              —

                              Reclamanta susține că prin decizia de a o elimina de pe lista organismelor de control indiene pe baza listei astfel cum a fost publicată în anexa III la Regulamentul (CE) nr. 1235/2008 al Comisiei (lista țărilor terțe recunoscute), pârâta a privat-o de orice garanții procedurale întrucât în cadrul acestui temei juridic nu există posibilitatea ca organismele de control individuale să fie ascultate înainte de luarea unei decizii negative împotriva lor.

                  3.

                  Al treilea motiv, întemeiat pe o eroare de apreciere a faptelor și de verificare a probelor; eroare de apreciere a pârâtei în ceea ce privește adoptarea Regulamentului (UE) 2021/2325.

                              —

                              Primul aspect al celui de al treilea motiv: se susține că pârâta nu a luat în considerare faptul că reclamanta nu cunoștea utilizarea oxidului de etilenă (EtO) ca fumigant pentru combaterea salmonelei la momentul producerii evenimentului.

                              —

                              Al doilea aspect al celui de al treilea motiv: pârâta nu a dedus concluziile corecte din faptul că reclamanta a luat toate măsurile de remediere necesare.

                              —

                              Al treilea aspect al celui de al treilea motiv: pârâta nu a luat în considerare, în opinia reclamantei, sancțiunile adoptate de autoritatea competentă indiană APEDA.

                  4.

                  Al patrulea motiv, întemeiat pe încălcarea principiilor generale de drept ale încrederii legitime, proporționalității și nediscriminării.

                              —

                              Primul aspect al celui de al patrulea motiv: încălcarea principiului proporționalității, întrucât eliminarea reclamantei de pe lista organismelor de control certificate era disproporționată față de neregularitățile descoperite și nu a luat în considerare decalajul de timp și măsurile corective adecvate.

                              —

                              Al doilea aspect al celui de al patrulea motiv: încălcarea principiilor egalității de tratament și nediscriminării întrucât pârâta, se susține, a decis într-un mod discriminator să retragă numai certificatele anumitor organisme de control, deși alte entități au săvârșit aceleași neregularități, creând astfel concurență neloială între organisme de control străine.

                              —

                              Al treilea aspect al celui de al patrulea motiv: încălcarea principiului încrederii legitime, întrucât includerea repetată a reclamantei pe lista organismelor de control, din anul 2006, a creat o situație de natură să dea naștere unei încrederi legitime care a fost încălcată de pârâtă; dispoziția legală neclară și imprevizibilă a constituit temeiul eliminării reclamantei de pe lista organismelor de control indiene.

         (1)  JO 2021, L 465, p. 8.

         (2)  Regulamentul (CE) nr. 834/2007 al Consiliului din 28 iunie 2007 privind producția ecologică și etichetarea produselor ecologice, precum și de abrogare a Regulamentului (CEE) nr. 2092/91 (JO 2007, L 189, p. 1).

         (3)  Regulamentul (CE) nr. 1235/2008 al Comisiei din 8 decembrie 2008 de stabilire a normelor de aplicare a Regulamentului (CE) nr. 834/2007 al Consiliului în ceea ce privește regimul de import al produselor ecologice din țări terțe (JO 2008, L 334, p. 25).

         (4)  Regulamentul delegat (UE) 2021/1342 al Comisiei din 27 mai 2021 de completare a Regulamentului (UE) 2018/848 al Parlamentului European și al Consiliului cu norme referitoare la informațiile care trebuie trimise de țările terțe și de autoritățile de control și organismele de control în scopul supravegherii recunoașterii acestora în temeiul articolului 33 alineatele (2) și (3) din Regulamentul (CE) nr. 834/2007 al Consiliului în ceea ce privește produsele ecologice importate, precum și la măsurile care urmează să fie luate în cadrul exercitării supravegherii respective (JO 2021, L 292, p. 20).