title: Cauza C-420/13: Cerere de decizie preliminară introdusă de Bundespatentgericht (Germania) la 24 iulie 2013 — Netto Marken Discount AG & Co. KG/Deutsches Patent- und Markenamt

text:
               26.10.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 313/8

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Bundespatentgericht (Germania) la 24 iulie 2013 — Netto Marken Discount AG & Co. KG/Deutsches Patent- und Markenamt
   (Cauza C-420/13)
   2013/C 313/14
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Bundespatentgericht

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Netto Marken Discount AG & Co. KG

      Pârâtă: Deutsches Patent- und Markenamt

      Întrebările preliminare

               1.

               Articolul 2 din directivă (1) trebuie interpretat în sensul că prin serviciu în sensul acestei dispoziții se înțelege și comerțul cu amănuntul de servicii?

               2.

               În cazul unui răspuns afirmativ la prima întrebare:
               Articolul 2 din directivă trebuie interpretat în sensul că serviciile oferite de comerciantul cu amănuntul trebuie precizate din punctul de vedere al conținutului în același mod ca produsele comercializate de un comerciant cu amănuntul?

                           (a)

                           Pentru precizarea serviciilor este suficient să se indice:

                                       (aa)

                                       doar domeniul serviciilor în general sau indicațiile generale,

                                       (bb)

                                       doar clasa (clasele) sau,

                                       (cc)

                                       în mod concret, fiecare serviciu în parte?

                           (b)

                           Aceste indicații contribuie în acest caz la stabilirea datei de depunere sau, prin indicarea termenilor generali sau a claselor, este posibilă o înlocuire sau o completare?

               3.

               În cazul unui răspuns afirmativ la prima întrebare:
               Articolul 2 din directivă trebuie interpretat în sensul că întinderea protecției mărcii pentru servicii de comerț cu amănuntul cu servicii se extinde și la serviciile prestate de comerciantul cu amănuntul însuși?

      (1)  Directiva 2008/95/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 22 octombrie 2008 de apropiere a legislațiilor statelor membre cu privire la mărci (JO L 299, p. 25).


title: Cauza C-332/05: Hotărârea Curții (camera a doua) din data de 18 ianuarie 2007 (cerere având ca obiect pronunțarea unei hotărâri preliminare introdusă de către Bundessozialgericht — Germania) — Aldo Celozzi/Innungskrankenkasse Baden — Württemberg (Libera circulație a lucrătorilor — Calculul cuantumului indemnizației zilnice de boală în funcție de venitul net, el însuși stabilit de clasa de impozitare — Înscrierea din oficiu într-o clasă de impozitare defavorabilă a lucrătorului migrant al cărui soț are reședința în alt stat membru — Modificarea clasei de impozitare numai la cererea lucrătorului migrant — Neluarea în considerare a modificării ulterioare a clasei de impozitare, motivată de situația familială a lucrătorului — Principiul egalității de tratament — Încălcare)

text:
               10.3.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 56/8

         Hotărârea Curții (camera a doua) din data de 18 ianuarie 2007 (cerere având ca obiect pronunțarea unei hotărâri preliminare introdusă de către Bundessozialgericht — Germania) — Aldo Celozzi/Innungskrankenkasse Baden — Württemberg
   (Cauza C-332/05) (1)

   (Libera circulație a lucrătorilor - Calculul cuantumului indemnizației zilnice de boală în funcție de venitul net, el însuși stabilit de clasa de impozitare - Înscrierea din oficiu într-o clasă de impozitare defavorabilă a lucrătorului migrant al cărui soț are reședința în alt stat membru - Modificarea clasei de impozitare numai la cererea lucrătorului migrant - Neluarea în considerare a modificării ulterioare a clasei de impozitare, motivată de situația familială a lucrătorului - Principiul egalității de tratament - Încălcare)
   (2007/C 56/12)
   Limba de procedură: germană
   Instanța de trimitere
   Bundessozialgericht
   Părțile din acțiunea principală

      Reclamant: Aldo Celozzi

      Pârâtă: Innungskrankenkasse Baden — Württemberg
   Obiectul
   Cerere având ca obiect pronunțarea unei hotărâri preliminare — Bundessozialgericht — Interpretarea articolului 39 din Tratatul CE, a articolelor 3 alineatul (1) și 23 alineatul (3) din Regulamentul (CEE) nr. 1408/71 al Consiliului din 14 iunie 1971 privind aplicarea regimurilor de securitate socială în raport cu lucrătorii salariați și familiile acestora care se deplasează în cadrul Comunității (JO L 149, p. 2), precum și a articolului 7 alineatul (2) din Regulamentul (CEE) nr. 1612/68 al Consiliului din 15 octombrie 1968 privind libera circulație a lucrătorilor în cadrul Comunității (JO L 257, p. 2) — Legislație națională în materia securității sociale — Calculul cuantumului indemnizației zilnice de boală în funcție de venitul net, el însuși stabilit de clasa de impozitare — Refuz de a lua în considerare retroactiv o modificare a clasei de impozitare care rezultă din luarea în considerare a situației familiale a lucrătorului migrant al cărui soț are reședința în alt stat membru
   Dispozitivul
   Articolul 3 alineatul (1) din Regulamentul (CEE) nr. 1408/71 al Consiliului din 14 iunie 1971 privind aplicarea regimurilor de securitate socială în raport cu lucrătorii salariați și cu familiile acestora care se deplasează în cadrul Comunității, în versiunea sa modificată și actualizată de Regulamentul (CE) nr. 118/97 al Consiliului din 2 decembrie 1996, se opune aplicării unui regim de indemnizații zilnice de boală pus în practică de către un stat membru, precum cel în discuție în cauza principală:

               —

               în temeiul căruia lucrătorul migrant al cărui soț are reședința în alt stat membru, este înscris din oficiu într-o clasă de impozitare mai puțin favorabilă decât cea de care beneficiază un lucrător național, al cărui soț rezidă în statul membru respectiv și nu exercită nicio activitate remunerată; și

               —

               care nu permite să se țină cont retroactiv, în ceea ce privește cuantumul indemnizației respective, care este calculat în funcție de venitul net, el însuși stabilit de clasa de impozitare, de o rectificare ulterioară a acesteia, în urma unei cereri exprese a lucrătorului migrant, întemeiate pe situația sa familială reală.

      (1)  JO C 281, 12.11.2005.


title: Cauza T-597/13: Acțiune introdusă la 18 noiembrie 2013 — Calida/OAPI — Quanzhou Green Garments (dadida)

text:
               25.1.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 24/30

         Acțiune introdusă la 18 noiembrie 2013 — Calida/OAPI — Quanzhou Green Garments (dadida)
   (Cauza T-597/13)
   2014/C 24/54
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Calida Holding AG (Sursee, Elveția) (reprezentanți: R. Kaase și H. Dirksmeier, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Quanzhou Green Garments Co. Ltd (Quanzhou, China)

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei din 16 septembrie 2013 a Camerei a patra de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din cauza R 1190/2012-4;

               —

               obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

      Marca comunitară înregistrată care a făcut obiectul unei cereri de declarare a nulității: înregistrarea internațională nr. 979 903 care produce efecte în Uniunea Europeană pentru marca figurativă care conține elementul verbal „dadida” pentru produse din clasa 25

      Titularul mărcii comunitare: cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

      Partea care solicită declararea nulității mărcii comunitare: reclamanta

      Motivarea cererii de declarare a nulității: motive relative prevăzute la articolul 53 alineatul (1) litera (a) coroborat cu articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul privind marca comunitară

      Decizia diviziei de anulare: a respins cererea de declarare a nulității.

      Decizia camerei de recurs: a respins recursul.

      Motivele invocate: încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul privind marca comunitară


title: Cauza T-704/16: Acțiune introdusă la 26 septembrie 2016 – Murka/EUIPO (SCATTER SLOTS)

text:
               5.12.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 454/28

      Acțiune introdusă la 26 septembrie 2016 – Murka/EUIPO (SCATTER SLOTS)
      (Cauza T-704/16)
      (2016/C 454/50)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Murka Ltd (Tortola, Insulele Virgine Britanice) (reprezentant: S. Santos Rodriguez, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Marca în litigiu: marca verbală a Uniunii Europene „SCATTER SLOTS” – cererea de înregistrare nr. 14 590 889

         Decizia atacată: Decizia Camerei întâi de recurs a EUIPO din 21 iunie 2016 în cauza R 471/2016-1

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                  obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată, inclusiv a celor efectuate în cadrul procedurii în fața EUIPO.

         Motivele invocate

                  —

                  încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul nr. 207/2009;

                  —

                  încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009;

                  —

                  încălcarea articolului 7 alineatul (3) din Regulamentul nr. 207/2009.


title: Cauza C-200/11 P: Ordonanța Curții din 22 martie 2012 — Republica Italiană/Comisia Europeană [Recurs — Articolul 119 din Regulamentul de procedură — Ajutoare de stat — Incompatibilitate cu piața comună — Decizia Comisiei — Acțiune în anulare — Regulamentul (CE) nr. 659/1999 — Articolul 1 litera (c) — Modificarea unui ajutor existent — Regulamentul (CE) nr. 794/2004 — Articolul 4 alineatul (1) — Mecanism temporar de protecție a sectorului construcțiilor navale]

text:
               30.6.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 194/7

         Ordonanța Curții din 22 martie 2012 — Republica Italiană/Comisia Europeană
   (Cauza C-200/11 P) (1)

   (Recurs - Articolul 119 din Regulamentul de procedură - Ajutoare de stat - Incompatibilitate cu piața comună - Decizia Comisiei - Acțiune în anulare - Regulamentul (CE) nr. 659/1999 - Articolul 1 litera (c) - Modificarea unui ajutor existent - Regulamentul (CE) nr. 794/2004 - Articolul 4 alineatul (1) - Mecanism temporar de protecție a sectorului construcțiilor navale)
   2012/C 194/11
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Recurentă: Republica Italiană (reprezentanți: G. Palmieri, agent, P. Gentili, avvocato dello Stato)

      Cealaltă parte în proces: Comisia Europeană (reprezentanți: V. Di Bucci și C. Urraca Caviedes, agenți)

      Obiectul

   Recurs formulat împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a opta) din 3 februarie 2011 în cauza T-3/09 (Italia/Comisia), prin care Tribunalul a respins o cerere de anulare a Deciziei 2010/38/CE a Comisiei din 21 octombrie 2008 privind ajutorul de stat C 20/08 (fost N 62/08) pe care Italia intenționează să îl pună în aplicare prin modificarea schemei N 59/04 privind un mecanism temporar de protecție a sectorului construcțiilor navale (JO 2010, L 17, p. 50)

      Dispozitivul

               1.

               Respinge recursul.

               2.

               Obligă Republica Italiană la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 204, 9.7.2011.


title: Cauza C-460/14: Hotărârea Curții (Camera a zecea) din 7 aprilie 2016 (cerere de decizie preliminară formulată de Hoge Raad der Nederlanden – Țările de Jos) – Johannes Evert Antonius Massar/DAS Nederlandse Rechtsbijstand Verzekeringsmaatschappij NV (Trimitere preliminară – Asigurare de protecție juridică – Directiva 87/344/CEE – Articolul 4 alineatul (1) – Libera alegere a avocatului de către asigurat – Procedură judiciară sau administrativă – Noțiune – Autorizație acordată de un organism public unui angajator în vederea rezilierii unui contract de muncă)

text:
               13.6.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 211/13

      Hotărârea Curții (Camera a zecea) din 7 aprilie 2016 (cerere de decizie preliminară formulată de Hoge Raad der Nederlanden – Țările de Jos) – Johannes Evert Antonius Massar/DAS Nederlandse Rechtsbijstand Verzekeringsmaatschappij NV
      (Cauza C-460/14) (1)

      ((Trimitere preliminară - Asigurare de protecție juridică - Directiva 87/344/CEE - Articolul 4 alineatul (1) - Libera alegere a avocatului de către asigurat - Procedură judiciară sau administrativă - Noțiune - Autorizație acordată de un organism public unui angajator în vederea rezilierii unui contract de muncă))
      (2016/C 211/14)
      Limba de procedură: neerlandeza

         Instanța de trimitere

      Hoge Raad der Nederlanden

         Părțile din procedura principală

         Reclamant: Johannes Evert Antonius Massar

         Pârât: DAS Nederlandse Rechtsbijstand Verzekeringsmaatschappij NV

         Dispozitivul

      Articolul 4 alineatul (1) litera (a) din Directiva 87/344/CEE a Consiliului din 22 iunie 1987 de coordonare a actelor cu putere de lege și a actelor administrative privind asigurarea de protecție juridică trebuie interpretat în sensul că noțiunea „procedură administrativă” vizată de această dispoziție cuprinde o procedură la finalul căreia un organism public autorizează angajatorul să efectueze concedierea salariatului, asigurat pentru protecție juridică.

         (1)  JO C 448, 15.12.2014.


title: Cauza C-508/09: Acțiune introdusă la 8 decembrie 2009 — Comisia Europeană/Republica Italiană

text:
               30.1.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 24/45

         Acțiune introdusă la 8 decembrie 2009 — Comisia Europeană/Republica Italiană
   (Cauza C-508/09)
   2010/C 24/78
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: C. Zadra și D. Recchia, agenți)

      Pârâtă: Republica Italiană

      Concluziile reclamantei

               —

               Constatarea faptului că, întrucât Regiunea Sardinia a adoptat și aplică o legislație privind autorizarea derogărilor de la regimul de protecție a păsărilor sălbatice care nu respectă condițiile stabilite la articolul 9 din Directiva 79/409/CEE (1), Republica Italiană nu și-a îndeplinit obligațiile ce îi revin în temeiul articolului 9 din Directiva 79/409/CEE;

               —

               obligarea Republicii Italiene la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Comisia apreciază că legislația adoptată de Regiunea Sardinia nu este conformă cu prevederile articolului 9 din Directiva 79/409/CEE.
   Legea regională nr. 2 din 13 februarie 2004 care reglementează exploatarea fondului cinegetic pe cale de derogare și Decretele 3/V din 2004 și 8/IV din 2006 adoptate în temeiul legii regionale menționate mai sus, nu îndeplinesc cerințele articolului 9 din directivă, în măsura în care:

               —

               avizul organului științific este solicitat uneori și, dacă este negativ, nu este respectat, iar alteori, nu este nici cel puțin solicitat;

               —

               acestea nu cuprind o motivare suficientă (în ceea ce privește cerințele de protecție prin intermediul exploatării fondului cinegetic pe cale de derogare, alternativele examinate, rezultatele așteptate în mod verosimil);

               —

               acestea nu prevăd un sistem de control adecvat care să permită verificarea faptului că sunt respectate condițiile de care este însoțită derogarea și acționarea în timp util;

               —

               legea menționată nu impune respectarea condițiilor prevăzute la articolul 9 alineatul (2) din directivă și, prin urmare, aceste condiții nu sunt menționate în măsurile derogatorii.

         Legea regională nr. 2 din 13 februarie 2004 a fost modificată prin Legea regională nr. 4 din 11 mai 2006. În pofida acestor modificări, nici Legea nr. 2 din 13 februarie 2004, nici Decretul nr. 2225/DEcA/3 din 30 ianuarie 2009, adoptat în temeiul acestei legi, nu îndeplinesc cerințele articolului 9 din directivă în măsura în care:

               —

               introducerea consultării organului științific nu împiedică adoptarea de acte derogatorii care prezintă lacune din punctul de vedere al motivării și al justificării și nici adoptarea de acte derogatorii chiar fără avizul organului științific;

               —

               Legea regională 2/2004, cu modificările ulterioare, în continuare nu prevede obligația ca orice măsură derogatorie să menționeze condițiile prevăzute la articolul 9 alineatul (2) din Directiva 79/409 (Decretul 2225 prezintă de asemenea lacune din acest punct de vedere).

      (1)  Directiva 79/409/CEE a Consiliului din 2 aprilie 1979 privind conservarea păsărilor sălbatice (JO L 103, p. 1, Ediție specială, 15/vol. 1, p. 77).


title: Cauza T-300/12: Hotărârea Tribunalului din 8 octombrie 2014 – Lidl Stiftung/OAPI – A Colmeia do Minho (FAIRGLOBE) [ „Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare figurative FAIRGLOBE — Mărci naționale verbale anterioare GLOBO — Motiv relativ de refuz — Lipsa unei utilizări serioase a mărcilor anterioare — Articolul 42 alineatele (2)și (3) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 — Norma 22 alineatele (3) și (4) din Regulamentul (CE) nr. 2868/95” ]

text:
               17.11.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 409/34

         Hotărârea Tribunalului din 8 octombrie 2014 – Lidl Stiftung/OAPI – A Colmeia do Minho (FAIRGLOBE)
   (Cauza T-300/12) (1)

   ([„Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare figurative FAIRGLOBE - Mărci naționale verbale anterioare GLOBO - Motiv relativ de refuz - Lipsa unei utilizări serioase a mărcilor anterioare - Articolul 42 alineatele (2)și (3) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 - Norma 22 alineatele (3) și (4) din Regulamentul (CE) nr. 2868/95”])
   2014/C 409/48
   Limba de procedură: engleza

      Părţile

      Reclamantă: Lidl Stiftung & Co. KG (Neckarsulm, Germania) (reprezentanţi: M. Wolter și A. Berger, avocaţi)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: A. Folliard-Monguiral, agent)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI: A Colmeia do Minho Lda (Aldeia de Paio Pires, Portugalia)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a doua de recurs a OAPI din 2 aprilie 2012 (cauza R 1981/2010-2) privind o procedură de opoziție între A Colmeia do Minho Lda și Lidl Stiftung & Co. KG

      Dispozitivul

               1)

               Anulează Decizia Camerei a doua de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI) din 2 aprilie 2012 (cauza R 1981/2010-2) privind o procedură de opoziție între A Colmeia do Minho Lda și Lidl Stiftung & Co. KG, în măsura în care a constatat că utilizarea serioasă a mărcilor anterioare a fost dovedită corespunzător cerințelor legale.

               2)

               OAPI suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de Lidl Stiftung & Co.

      (1)  JO C 273, 8.9.2012.


title: Cauza F-8/09: Acțiune introdusă la 9 iulie 2009 — Apostolov/Comisia

text:
               10.10.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 244/16

         Acțiune introdusă la 9 iulie 2009 — Apostolov/Comisia
   (Cauza F-8/09)
   2009/C 244/26
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamant: Svetoslav Apostolov (Saarwellingen, Germania) (reprezentant: D. Schneider-Addae-Mensah, avocat)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene

      Obiectul și descrierea litigiului

   Anularea deciziei din 23 octombrie 2008 de respingere a reclamației formulate de reclamant împotriva deciziei de excludere a acestuia din concursul general EPSO/CAST27/4/07

      Concluziile reclamantului

               —

               Anularea deciziei Comisiei din 23 octombrie 2008;

               —

               obligarea Comisiei și a serviciilor sale specializate, în principal a Oficiului Comunităților Europene pentru Selecția Personalului (EPSO), să considere corecte răspunsurile reclamantului la întrebările 9, 30 și 32 din testul de competență care a avut loc la 14 decembrie 2007;

               —

               în subsidiar, autorizarea reclamantului să susțină din nou testul de competență;

               —

               obligarea Comisiei Comunităților Europene la plata cheltuielilor de judecată.


title: Cauza C-296/14 P: Recurs introdus la 13 iunie 2014 de Republica Elenă împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a șaptea) din 9 aprilie 2014 în cauza T-150/12, Grecia/Comisia

text:
               4.8.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 253/22

         Recurs introdus la 13 iunie 2014 de Republica Elenă împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a șaptea) din 9 aprilie 2014 în cauza T-150/12, Grecia/Comisia
   (Cauza C-296/14 P)
   2014/C 253/29
   Limba de procedură: greaca

      Părțile

      Recurentă: Republica Elenă (reprezentanți: I. Chalkias și A. Vasilopoulou, agenți)

      Cealaltă parte din procedură: Comisia Europeană

      Concluziile recurentei

               —

               Admiterea recursului, anularea în întregime a hotărârii atacate a Tribunalului de Primă Instanță al Uniunii Europene pentru motivele indicate în mod specific, admiterea acțiunii Republicii Elene, anularea deciziei atacate a Comisiei Europene și obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Prin intermediul motivului de recurs, Republica Elenă invocă o încălcare a dreptului Uniunii Europene, întrucât Tribunalul de Primă Instanță a interpretat și a aplicat în mod eronat articolul 107 alineatul (1) și alineatul (3) litera (b) TFUE în privința existenței împrejurărilor excepționale în care se afla economia greacă la momentul producerii situației de fapt.
   Mai exact, prin primul aspect al motivului menționat se susține că Tribunalul de Primă Instanță, interpretând și aplicând în mod eronat articolul 107 alineatul (1) TFUE, a considerat că măsurile în discuție constituiau un avantaj economic selectiv pentru beneficiari, susceptibil de a denatura concurența și de a influența schimburile comerciale dintre statele membre, date fiind împrejurările excepționale în care se afla în acel moment economia greacă, iar prin al doilea aspect al motivului se susține că Tribunalul de Primă Instanță, interpretând și aplicând în mod eronat articolul 107 alineatul (3) litera (b) TFUE, a limitat domeniul de aplicare al acestei dispoziții la prevederile Comunicării privind cadrul comunitar de susținere, în pofida împrejurărilor excepționale în care se afla la acel moment economia greacă.


title: Cauza T-19/16: Acțiune introdusă la 18 ianuarie 2016 – Advanced Drainage Systems/OAPI (THE MOST ADVANCED NAME IN WATER MANAGEMENT SOLUTIONS)

text:
               14.3.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 98/55

         Acțiune introdusă la 18 ianuarie 2016 – Advanced Drainage Systems/OAPI (THE MOST ADVANCED NAME IN WATER MANAGEMENT SOLUTIONS)
   (Cauza T-19/16)
   (2016/C 098/70)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Advanced Drainage Systems, Inc. (Wilmington, Statele Unite) (reprezentant: C. Sleep, Solicitor)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI)

      Datele privind procedura în fața OAPI

      Marca în litigiu: marca comunitară verbală „THE MOST ADVANCED NAME IN WATER MANAGEMENT SOLUTIONS” – Cererea de înregistrare nr. 13 405 188

      Decizia atacată: Decizia Camerei a patra de recurs a OAPI din 5 noiembrie 2015 în cauza R 1501/2015-4

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei atacate și permiterea continuării procedurii de înregistrare;

               —

               cu titlu subsidiar, admiterea acțiunii, anularea deciziei atacate și trimiterea cererii de înregistrare la divizia de examinare;

               —

               obligarea OAPI la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivul invocat

               —

               încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009.


title: Cauza T-456/16: Acțiune introdusă la 16 august 2016 – Galletas Gullón/EUIPO – Hug (GULLON DARVIDA)

text:
               17.10.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 383/18

         Acțiune introdusă la 16 august 2016 – Galletas Gullón/EUIPO – Hug (GULLON DARVIDA)
   (Cauza T-456/16)
   (2016/C 383/25)
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Galletas Gullón, SA (Aguilar de Campoo, Spania) (reprezentant: M. Escudero Pérez, avocat)

      Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Hug AG (Malters, Elveția)

      Datele privind procedura în fața EUIPO

      Solicitantul: reclamanta

      Marca în litigiu: marca Uniunii Europene verbală „GULLON DARVIDA” – cererea de înregistrare nr. 11 705 738

      Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție

      Decizia atacată: Decizia Camerei a patra de recurs a EUIPO din 13 iunie 2016 în cauza R 773/2015-4

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei atacate;

               —

               obligarea EUIPO și a celeilalte părți din procedură, în cazul în care aceasta intervine în cauză, la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivul invocat

               —

               încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009.


title: Cauza T-350/09: Acțiune introdusă la 4 septembrie 2009 — ICO Satellite/Comisia

text:
               7.11.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 267/76

         Acțiune introdusă la 4 septembrie 2009 — ICO Satellite/Comisia
   (Cauza T-350/09)
   2009/C 267/137
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: ICO Satellite Ltd (Slough, Regatul Unit) (reprezentant: S. Tupper, Solicitor)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene

      Concluziile reclamantei

               —

               Anularea Deciziei nr. 2009/449/CE [a Comisiei] din 13 mai 2009 privind selectarea operatorilor de sisteme paneuropene care furnizează servicii mobile prin satelit (MSS), în conformitate cu dispozițiile articolelor 230 CE și 231 CE;

               —

               obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată și la orice altă sancțiune pe care Tribunalul o consideră adecvată.

      Motivele și principalele argumente

   Prin intermediul acțiunii, reclamanta solicită anularea Deciziei nr. 2009/449/CE a Comisiei din 13 mai 2009 privind selectarea operatorilor de sisteme paneuropene care furnizează servicii mobile prin satelit (MSS) (1).
   Reclamanta susține că decizia atacată o privează de drepturile de proprietate pe care le-a dobândit în mod legitim în temeiul dreptului internațional. În plus, aceasta invocă faptul că decizia atacată este ilegală deoarece Comisia:

               a)

               a comis o discriminare împotriva reclamantei prin implicarea în procesul decizional a unui fost președinte al consiliului de administrație al Inmarsat Ventures Limited (denumită în continuare „Inmarsat”), încălcând în acest fel cerințe procedurale esențiale și principiul egalității de tratament, și

               b)

               a acționat în mod nerezonabil prin selecționarea Inmarsat și a Solaris Mobile Limited în locul său deși reclamanta pretinde că este mai bine plasată, în mod obiectiv, pentru a furniza MSS.

         Potrivit reclamantei, prin adoptarea deciziei atacate, pârâta a acționat în mod disproporționat, discriminatoriu și contrar încrederii legitime a reclamantei. În plus, reclamanta susține că decizia atacată constituie de asemenea o încălcare a dreptului la respectarea bunurilor sale, astfel cum este protejat prin articolul 1 din Protocolul nr. 1 la Convenția europeană a drepturilor omului (denumită în continuare „CEDO”), precum și a dreptului la respectarea drepturilor sale civile, inclusiv dreptul de proprietate și dreptul la judecarea în mod echitabil și în mod public a cauzei sale prevăzut la articolul 6 din CEDO.

      (1)  Decizia nr. 2009/449/CE a Comisiei din 13 mai 2009 privind selectarea operatorilor de sisteme paneuropene care furnizează servicii mobile prin satelit (MSS) [notificată cu numărul C(2009) 3746] (JO 2009, L 149, p. 65).


title: Cauza T-504/10: Ordonanța Tribunalului din 10 iulie 2012 — Prima TV/Comisia

text:
               8.9.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 273/23

         Ordonanța Tribunalului din 10 iulie 2012 — Prima TV/Comisia
   (Cauza T-504/10) (1)

   2012/C 273/40
   Limba de procedură: italiana
   Președintele Camerei a cincea a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 346, 18.12.2010.


title: Cauza C-452/10 P: Hotărârea Curții (Camera a doua) din 21 iunie 2012 — BNP Paribas, Banca Nazionale del Lavoro SpA (BNL)/Comisia Europeană (Recurs — Ajutor de stat — Regim de realiniere a valorilor fiscale ale activelor — Sectorul bancar — Impozitarea câștigurilor de capital — Impozit substitutiv — Selectivitate)

text:
               18.8.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 250/2

         Hotărârea Curții (Camera a doua) din 21 iunie 2012 — BNP Paribas, Banca Nazionale del Lavoro SpA (BNL)/Comisia Europeană
   (Cauza C-452/10 P) (1)

   (Recurs - Ajutor de stat - Regim de realiniere a valorilor fiscale ale activelor - Sectorul bancar - Impozitarea câștigurilor de capital - Impozit substitutiv - Selectivitate)
   2012/C 250/03
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Recurente: BNP Paribas, Banca Nazionale del Lavoro SpA (BNL) (reprezentanți: R. Silvestri, G. Escalar și M. Todino, avvocati)

      Cealaltă parte în proces: Comisia Europeană (reprezentanți: V. Di Bucci și D. Grespan, agenți)

      Obiectul

   Recurs introdus împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a cincea) din 1 iulie 2010, BNP Paribas și BNL/Comisia (T-335/08), prin care Tribunalul a respins o cerere de anulare a Deciziei 2008/711/CE a Comisiei din 11 martie 2008 privind ajutorul de stat C 15/07 (ex NN 20/07) pus în aplicare de Italia, privind stimulentele fiscale în favoarea anumitor instituții de credit restructurate (JO L 237, p. 70).

      Dispozitivul

               1.

               Anulează Hotărârea Tribunalului Uniunii Europene din 1 iulie 2010, BNP Paribas și BNL/Comisia (T-335/08), întrucât prin aceasta s-a încălcat articolul 107 alineatul (1) TFUE.

               2.

               Respinge acțiunea formulată de BNP Paribas și de Banca Nazionale del Lavoro SpA (BNL).

               3.

               BNP Paribas, Banca Nazionale del Lavoro SpA (BNL) și Comisia Europeană suportă, fiecare, propriile cheltuieli de judecată.

               4.

               Obligă BNP Paribas și Banca Nazionale del Lavoro SpA (BNL) să suporte cheltuielile de judecată pe care le-au efectuat în procedura de la Tribunalul Uniunii Europene.

      (1)  JO C 317, 20.11.2010.


title: Cauza T-567/12: Acțiune introdusă la 21 decembrie 2012 — Kaatsu International/OAPI (KAATSU)

text:
               2.3.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 63/23

         Acțiune introdusă la 21 decembrie 2012 — Kaatsu International/OAPI (KAATSU)
   (Cauza T-567/12)
   2013/C 63/46
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Kaatsu International Co. Ltd (Morningside Drive, Statele Unite) (reprezentant: M. Edenborough, QC)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei atacate a camerei;

               —

               obligarea pârâtului la plata către reclamantă a cheltuielilor de judecată efectuate de aceasta în cadrul prezentei proceduri.

      Motivele și principalele argumente

      Marca comunitară vizată: marca verbală „KAATSU” pentru produse și servicii din clasele 9, 10, 16, 28, 41 și 44 — cererea de înregistrare a mărcii comunitare nr. 10 179 547.

      Decizia examinatorului: respinge cererea de înregistrare a mărcii comunitare.

      Decizia camerei de recurs: respinge calea de atac.

      Motivele invocate: încălcarea articolului 7 alineatul (1) literele (b) și (c) din Regulamentul nr. 207/209 al Consiliului.


title: Cauza C-500/11: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de High Court of Justice Queen's Bench Division (Administrative Court) (Regatul Unit) la 23 septembrie 2011 — Fruition Po Limited/Minister for Sustainable Farming and Food and Animal Health

text:
               17.12.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 370/17

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de High Court of Justice Queen's Bench Division (Administrative Court) (Regatul Unit) la 23 septembrie 2011 — Fruition Po Limited/Minister for Sustainable Farming and Food and Animal Health
   (Cauza C-500/11)
   2011/C 370/28
   Limba de procedură: engleza

      Instanța de trimitere

   High Court of Justice Queen's Bench Division (Administrative Court)

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Fruition Po Limited

      Pârât: Minister for Sustainable Farming and Food and Animal Health

      Întrebările preliminare

               1.

               În cazurile în care

                           (a)

                           un stat membru a analizat recunoașterea unui organism ca organizație de producători în sensul articolului 11 din Regulamentul nr. 2200/96 al Consiliului (1);

                           (b)

                           scopurile și actul constitutiv ale organismului în cauză au fost conforme cu cerințele stabilite la articolul 11;

                           (c)

                           organizația de producători a prestat toate serviciile care trebuiau prestate în temeiul articolului 11 în beneficiul producătorilor-membri ai organismului în cauză; și

                           (d)

                           organismul în cauză angajase contractanți pentru a presta un procent semnificativ din aceste servicii,

                     articolul 11 trebuia interpretat, în conformitate cu principiul securității juridice, în sensul că impune organismului în cauză să dețină un anumit grad de control asupra contractanților?

               2.

               În cazul în care răspunsul la prima întrebare este afirmativ, care este gradul de control care ar rezulta din interpretarea articolului 11?

               3.

               În special, organismul în cauză a deținut gradul de control, dacă este cazul, impus de articolul 11 în cazurile în care

                           (a)

                           contractanții erau:

                                       1.

                                       o societate în cadrul căreia 93 % din acțiuni erau deținute de membrii organismului în cauză;

                                       2.

                                       o societate în cadrul căreia 50 % dintre acțiuni erau deținute de prima societate și al cărei act constitutiv prevedea că deciziile societății trebuiau adoptate în baza unanimității;

                           (b)

                           niciuna dintre cele două societăți nu avea obligația contractuală de a respecta instrucțiunile organismului cu privire la activitățile în cauză; însă

                           (c)

                           drept consecință a structurii participațiilor descrise mai sus, organismul și contractanții își desfășurau activitatea pe baza consensului?

               4.

               Pentru a se răspunde la întrebările de mai sus prezintă relevanță faptul că:

                           (a)

                           articolul 6 alineatul (2) din Regulamentul nr. 1432/03 al Comisiei privind normele de aplicare a dispozițiilor Regulamentului (CE) nr. 2200/96 al Consiliului în ceea ce privește autorizarea organizațiilor de producători (2) prevedea în mod expres la momentul relevant că „[s]tatele membre stabilesc condițiile” în care organizațiile de producători pot încredința unor terți executarea sarcinilor lor;

                           (b)

                           la momentul relevant, statul membru menționat în cuprinsul primei întrebări nu stabilise aceste condiții?

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 2200/96 al Consiliului din 28 octombrie 1996 privind organizarea comună a pieței în sectorul fructelor și legumelor (JO L 297, p. 1, Ediție specială, 03/vol. 20, p. 29).

      (2)  Regulamentul (CE) nr. 1432/2003 al Comisiei din 11 august 2003 privind normele de aplicare a dispozițiilor Regulamentului (CE) nr. 2200/96 al Consiliului în ceea ce privește autorizarea organizațiilor de producători și autorizarea prealabilă a grupărilor de producători (JO L 203, p. 18, Ediție specială, 03/vol. 48, p. 193)


title: Cauza C-544/11: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Finanzgericht Rheinland-Pfalz (Germania) la 24 octombrie 2011 — Helga Petersen, Peter Petersen/Finanzamt Ludwigshafen

text:
               28.1.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 25/31

      Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Finanzgericht Rheinland-Pfalz (Germania) la 24 octombrie 2011 — Helga Petersen, Peter Petersen/Finanzamt Ludwigshafen
      (Cauza C-544/11)
      (2012/C 25/57)
      Limba de procedură: germana

         Instanța de trimitere

      Finanzgericht Rheinland-Pfalz

         Părțile din acțiunea principală

         Reclamanți: Helga Petersen, Peter Petersen

         Pârâtă: Finanzamt Ludwigshafen

         Întrebarea preliminară

      Este compatibilă cu articolul 49 din Tratatul de instituire a Comunității Europene (astfel cum a fost modificat prin Tratatul semnat la Nisa la 26 februarie 2001; în prezent, articolul 56 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene) o normă juridică ce condiționează scutirea de impozit pentru veniturile unui contribuabil rezident obținute dintr-o activitate salariată de faptul ca angajatorul să își aibă sediul pe teritoriul național, însă nu prevede o scutire similară în cazul în care angajatorul își are sediul într-un alt stat al Uniunii Europene?


title: Cauza T-508/10: Hotărârea Tribunalului din 16 mai 2013 — Seba Diș Tįcaret ve Naklįyat/OAPI — von Eicken (SEBA TRADITION) [ „Marcă comunitară — Procedură de declarare a nulității — Marca comunitară figurativă SEBA TRADITION — Marca națională figurativă anterioară JOHANN WILHELM VON EICKEN TRADITION — Motiv relativ de refuz — Risc de confuzie — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009” ]

text:
               29.6.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 189/18

         Hotărârea Tribunalului din 16 mai 2013 — Seba Diș Tįcaret ve Naklįyat/OAPI — von Eicken (SEBA TRADITION)
   (Cauza T-508/10) (1)

   (Marcă comunitară - Procedură de declarare a nulității - Marca comunitară figurativă SEBA TRADITION - Marca națională figurativă anterioară JOHANN WILHELM VON EICKEN TRADITION - Motiv relativ de refuz - Risc de confuzie - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009)
   2013/C 189/33
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Seba Diș Tįcaret ve Naklįyat AȘ (Maltepe, Turcia) (reprezentant: H. Wilde, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: G. Schneider, agent)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: Joh. Wilh. von Eicken GmbH (Lübeck, Germania) (reprezentanți: C. Rohnke și F. Thiering, avocați)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a patra de recurs a OAPI din 18 august 2010 (cauza R 559/2009-4) privind o procedură de declarare a nulității între Joh. Wilh. von Eicken GmbH și Seba Diș Tįcaret ve Naklįyat AȘ

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Obligă Seba Diș Tįcaret ve Naklįyat AȘ la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 346, 18.12.2010.


title: Cauza C-254/16: Cerere de decizie preliminară introdusă de Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Ungaria) la 3 mai 2016 – Glencore Grain Hungary Kft./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatóság

text:
               16.8.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 296/19

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Ungaria) la 3 mai 2016 – Glencore Grain Hungary Kft./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatóság
   (Cauza C-254/16)
   (2016/C 296/24)
   Limba de procedură: maghiara

      Instanța de trimitere

   Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Glencore Grain Hungary Kft.

      Pârât: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatóság

      Întrebările preliminare

               1)

               Articolul 183 din Directiva 2006/112 (1) trebuie interpretat în sensul că se opune unei reglementări naționale care prevede că data-limită pentru rambursarea excedentului de TVA se prelungește până la data predării procesului-verbal întocmit în urma unui control în cazul în care, în cadrul procedurii de control fiscal inițiate în termenul de treizeci de zile de la primirea cererii de rambursare, o amendă pentru neexecutare este aplicată persoanei impozabile?

               2)

               Articolul 183 din Directiva TVA, ținând seama de principiile neutralității fiscale și proporționalității, se opune unei reglementări naționale care, în cazul acordării unei sume cu întârziere, exclude plata unor dobânzi de întârziere în cazul în care, în cadrul controlului referitor la acordarea acestei sume, persoana impozabilă a fost sancționată de autoritate în legătură cu obligația de cooperare, în timp ce controlul, care a durat mai mulți ani, a întârziat din motive care nu sunt imputabile în principal persoanei impozabile?

               3)

               Articolul 183 din Directiva 2006/112 și principiul efectivității trebuie interpretate în sensul că cererea de plată a dobânzilor aferente impozitelor reținute sau neacordate în contradicție cu dreptul Uniunii este un drept subiectiv care decurge în mod direct chiar din dreptul Uniunii, astfel încât demonstrarea încălcării dreptului Uniunii și a nerambursării taxei este suficientă pentru a valorifica un drept la dobânzi în fața instanțelor și a celorlalte autorități ale statelor membre?

               4)

               În cazul în care instanța de trimitere, ținând seama de răspunsurile date la întrebările anterioare, ar constata în litigiul principal că reglementarea națională a statului membru este contrară articolului 183 din Directiva TVA, ar acționa în conformitate cu dreptul Uniunii dacă ar considera ca fiind contrar articolului 183 din Directiva TVA refuzul de acordare a dobânzilor de întârziere în deciziile autorităților statelor membre?

      (1)  Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată (JO 2006, L 347, p. 1, Ediție specială, 09/vol. 3, p. 7).


title: Cauza T-738/16: Acțiune introdusă la 25 octombrie 2016 – La Quadrature du Net și alții/Comisia

text:
               9.1.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 6/39

         Acțiune introdusă la 25 octombrie 2016 – La Quadrature du Net și alții/Comisia
   (Cauza T-738/16)
   (2017/C 006/49)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamante: La Quadrature du Net (Paris, Franța), French Data Network (Amiens), Fédération des Fournisseurs d’Accès à Internet Associatifs (Fédération FDN) (Amiens) (reprezentant: H. Roy, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamantele solicită Tribunalului:

               —

               declararea Deciziei de punere în aplicare (UE) 2016/1250 a Comisiei din 12 iulie 2016 ca fiind contrară articolelor 7, 8 și 47 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene;

               —

               anularea acestei decizii.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamantele invocă patru motive.

               1.

               Primul motiv este întemeiat pe încălcarea Cartei drepturilor fundamentale a Uniunii Europene (denumită în continuare „carta”), ca urmare a caracterului generalizat al colectărilor autorizate de reglementarea Statelor Unite. Decizia de punere în aplicare (UE) 2016/1250 a Comisiei din 12 iulie 2016 în temeiul Directivei 95/46/CE a Parlamentului European și a Consiliului privind caracterul adecvat al protecției oferite de Scutul de confidențialitate UE-SUA (denumită în continuare „decizia atacată”) ar fi săvârșit o astfel de încălcare prin faptul că nu s-a concluzionat că reglementarea Statelor Unite aduce în special atingere conținutului esențial al dreptului fundamental la respectarea vieții private garantat prin articolul 7 din cartă.

               2.

               Al doilea motiv este întemeiat pe încălcarea cartei prin faptul că decizia atacată ar fi constatat în mod eronat că Scutul de confidențialitate UE-SUA asigură un nivel de protecție a drepturilor fundamentale în mod substanțial echivalent cu cel garantat în cadrul Uniunii în pofida inexistenței unei limitări la strictul necesar al exploatărilor autorizate de reglementarea Statelor Unite.

               3.

               Al treilea motiv este întemeiat pe încălcarea cartei în măsura în care decizia atacată nu ar fi luat în considerare lipsa unei căi de atac efective prevăzute de reglementarea Statelor Unite și ar fi concluzionat, în pofida acestui aspect, în sensul echivalenței protecției menționate mai sus.

               4.

               Al patrulea motiv este întemeiat pe încălcarea cartei întrucât decizia atacată ar fi considerat în mod vădit eronat că Scutul de confidențialitate UE-SUA ar asigura o protecție echivalentă celei garantate în Uniune, în pofida lipsei unui control independent prevăzut de reglementarea Statelor Unite.


title: Cauza T-305/16: Acțiune introdusă la 14 iunie 2016 – Lidl Stiftung/EUIPO – Primark Holdings (LOVE TO LOUNGE)

text:
               8.8.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 287/26

         Acțiune introdusă la 14 iunie 2016 – Lidl Stiftung/EUIPO – Primark Holdings (LOVE TO LOUNGE)
   (Cauza T-305/16)
   (2016/C 287/32)
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Lidl Stiftung & Co. KG (Neckarsulm, Germania) (reprezentanți: M. Kefferpütz și A. Berger, avocați)

      Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Primark Holdings (Dublin, Irlanda)

      Datele privind procedura în fața OAPI

      Solicitantul mărcii în litigiu: cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

      Marca în litigiu: marca verbală a Uniunii Europene „LOVE TO LOUNGE” – marca verbală a Uniunii Europene nr. 8 500 548

      Procedura care s-a aflat pe rolul OAPI: procedură de declarare a nulității

      Decizia atacată: Decizia Camerei a doua de recurs a OAPI din 9 martie 2016 în cauza R 489/2015-2

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei atacate și declararea nulității mărcii verbale a Uniunii Europene nr. 8 500 548;

               —

               obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată;

               —

               obligarea intervenientei la plata cheltuielilor de judecată aferente procedurii în fața EUIPO.

      Motivele invocate

               —

               încălcarea articolelor 75 și 76 din Regulamentul nr. 207/2009;

               —

               încălcarea articolului 7 alineatul (1) literele (b) și (c) din Regulamentul nr. 207/2009.


title: Cauza T-606/11: Ordonanța Tribunalului (Camera a șasea) din 3 iulie 2012 — Woodman Labs/OAPI — 2 Mas 2 Publicidad Integral (HERO) ( „Marcă comunitară — Opoziție — Retragerea opoziției — Nepronunțare asupra fondului” )

text:
               8.9.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 273/10

         Ordonanța Tribunalului (Camera a șasea) din 3 iulie 2012 — Woodman Labs/OAPI — 2 Mas 2 Publicidad Integral (HERO)
   (Cauza T-606/11) (1)

   (Marcă comunitară - Opoziție - Retragerea opoziției - Nepronunțare asupra fondului)
   2012/C 273/16
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Woodman Labs, Inc. (Sausalito, Statele Unite) (reprezentant: M. Graf, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: P. Geroulakos, agent)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI: 2 Mas 2 Publicidad Integral, SL (Vitoria-Gasteiz, Spania)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a patra de recurs a OAPI din 29 septembrie 2011 (cazul R 876/2010-4) privind o procedură de opoziție între 2 Mas 2 Publicidad Integral, SL și Woodman Labs, Inc.

      Dispozitivul

               1.

               Constată că nu mai este necesar să se pronunțe asupra fondului cauzei.

               2.

               Fiecare parte suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 32, 4.2.2012.


title: Cauza T-336/11: Acțiune introdusă la 24 iunie 2011 — Italiana Calzature/OAPI — Vicini (Giuseppe GIUSEPPE ZANOTTI DESIGN)

text:
               27.8.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 252/38

         Acțiune introdusă la 24 iunie 2011 — Italiana Calzature/OAPI — Vicini (Giuseppe GIUSEPPE ZANOTTI DESIGN)
   (Cauza T-336/11)
   2011/C 252/85
   Limba în care a fost formulată acțiunea: italiana

      Părțile

      Reclamantă: Società Italiana Calzature SpA (Milano, Italia) (reprezentanți: A. Rapisardi și C. Ginevra, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Vicini SpA (San Mauro Pascoli, Italia)

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea Deciziei Camerei a doua de recurs din 8 aprilie 2008 pronunțată în cauza R 0634/2010-2, și, în consecință, confirmarea deciziei diviziei de opoziție din 5 martie 2010 privind opoziția nr. 1350711;

               —

               obligarea OAPI la plata tuturor cheltuielilor de judecată și a taxelor aferente prezentei cauze.

      Motivele și principalele argumente

      Solicitanta mărcii comunitare: VICINI S.p.A.

      Marca comunitară vizată: marca figurativă conținând elementul verbal „GIUSEPPE” (cererea de înregistrare nr. 6 513 386) pentru produse și servicii din clasele 18 și 25.

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în sprijinul opoziției: reclamanta.

      Marca sau semnul invocat în sprijinul opoziției: marca comunitară verbală „ZANOTTI” (nr. 244 277) pentru produse din clasa 25 și marca figurativă italiană conținând elementul verbal „Zanotti” pentru produse din clasele 18 și 25.

      Decizia diviziei de opoziție: admite în parte opoziția.

      Decizia camerei de recurs: respinge în totalitate opoziția.

      Motivele invocate: greșita interpretare și aplicare a articolului 8 alineatul (2) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009 privind marca comunitară.


title: Cauza C-141/10: Hotărârea Curții (Camera a opta) din 19 aprilie 2012 — Comisia Europeană/Regatul Țărilor de Jos [Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Articolele 39 CE-42 CE — Libera circulație a persoanelor — Regulamentul (CEE) nr. 1408/71 — Securitatea socială a lucrătorilor migranți — Refuzul plății anumitor prestații — Lucrători încadrați în muncă pe platforme petroliere în Țările de Jos — Admisibilitatea acțiunii]

text:
               9.6.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 165/2

         Hotărârea Curții (Camera a opta) din 19 aprilie 2012 — Comisia Europeană/Regatul Țărilor de Jos
   (Cauza C-141/10) (1)

   (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru - Articolele 39 CE-42 CE - Libera circulație a persoanelor - Regulamentul (CEE) nr. 1408/71 - Securitatea socială a lucrătorilor migranți - Refuzul plății anumitor prestații - Lucrători încadrați în muncă pe platforme petroliere în Țările de Jos - Admisibilitatea acțiunii)
   2012/C 165/03
   Limba de procedură: olandeza

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: V. Kreuschitz și M. van Beek, agenți)

      Pârât: Regatul Țărilor de Jos (reprezentant: C. M. Wissels, agent)

      Intervenientă în susținerea reclamantei: Republica Portugheză (reprezentanți: L. Inez Fernandes și E. Silveira, agenți)

      Obiectul

   Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Încălcarea articolului 3 alineatul (1) și a articolului 13 alineatul (2) litera (a) din Regulamentul (CEE) nr. 1408/71 al Consiliului din 14 iunie 1971 privind aplicarea regimurilor de securitate socială în raport cu lucrătorii salariați, cu lucrătorii care desfășoară activități independente și cu membrii familiilor acestora care se deplasează în cadrul Comunității (JO L 149, p. 2, Ediție specială, 05/vol. 1, p. 26) și a articolelor 45 TFUE-48 TFUE — Refuzul de a plăti anumite prestații unor lucrători resortisanți ai unor state membre ale Uniunii Europene încadrați în muncă pe platforme petroliere în Țările de Jos

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea ca inadmisibilă.

               2.

               Obligă Comisia Europeană la plata cheltuielilor de judecată.

               3.

               Republica Portugheză suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 161, 19.6.2010.


title: Cauza C-436/09: Ordonanța președintelui Curții din 13 ianuarie 2012 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Bundesverwaltungsgericht — Germania) — Attila Belkiran/Oberbürgermeister der Stadt Krefeld, cu participarea: Vertreter des Bundesinteresses beim Bundesverwaltungsgericht

text:
               10.3.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 73/24

         Ordonanța președintelui Curții din 13 ianuarie 2012 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Bundesverwaltungsgericht — Germania) — Attila Belkiran/Oberbürgermeister der Stadt Krefeld, cu participarea: Vertreter des Bundesinteresses beim Bundesverwaltungsgericht
   (Cauza C-436/09) (1)

   2012/C 73/42
   Limba de procedură: germana
   Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 24, 30.1.2010.


title: Cauza T-342/14 P: Ordonanța Tribunalului din 12 decembrie 2014 – CR/Parlamentul și Consiliul ( „Recurs — Funcție publică — Funcționari — Remunerație — Alocații familiale — Alocație pentru copilul aflat în întreținere — Restituirea plății nedatorate — Excepție de ilegalitate a articolului 85 al doilea paragraf din Statut — Securitate juridică — Proporționalitate — Obligația de motivare — Recurs vădit nefondat” )

text:
               16.2.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 56/21

         Ordonanța Tribunalului din 12 decembrie 2014 – CR/Parlamentul și Consiliul
   (Cauza T-342/14 P) (1)

   ((„Recurs - Funcție publică - Funcționari - Remunerație - Alocații familiale - Alocație pentru copilul aflat în întreținere - Restituirea plății nedatorate - Excepție de ilegalitate a articolului 85 al doilea paragraf din Statut - Securitate juridică - Proporționalitate - Obligația de motivare - Recurs vădit nefondat”))
   (2015/C 056/30)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Recurent: CR (Malling, Franța) (reprezentant: A. Salerno, avocat)

      Celelalte părți din procedură: Parlamentul European (reprezentanți: V. Montebello-Demogeot și E. Taneva, agenți) și Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: inițial M. Bauer și A. Bisch, ulterior M. Bauer și E. Rebasti, agenți)

      Obiectul

   Recurs formulat împotriva Hotărârii Tribunalului Funcției Publice a Uniunii Europene (Camera a treia) din 12 martie 2014, CR/Parlamentul (F-128/12, RepFP, EU:F:2014:38), prin care se solicită anularea acestei hotărâri

      Dispozitivul

               1)

               Respinge recursul.

               2)

               Domnul CR suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de Parlamentul European în cadrul prezentei proceduri.

               3)

               Consiliul Uniunii Europene suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 212, 7.7.2014.


title: Cauza F-83/11: Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera a treia) din 20 iunie 2012 — Cristina/Comisia (Funcție publică — Concurs general — Decizia comisiei de evaluare din cadrul concursului de neadmitere a participării la probele de evaluare — Căi de atac — Acțiune jurisdicțională formulată fără a aștepta decizia privind reclamația administrativă — Admisibilitate — Condiții specifice de admitere la concurs — Experiență profesională în raport cu natura funcțiilor)

text:
               22.9.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 287/40

         Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera a treia) din 20 iunie 2012 — Cristina/Comisia
   (Cauza F-83/11) (1)

   (Funcție publică - Concurs general - Decizia comisiei de evaluare din cadrul concursului de neadmitere a participării la probele de evaluare - Căi de atac - Acțiune jurisdicțională formulată fără a aștepta decizia privind reclamația administrativă - Admisibilitate - Condiții specifice de admitere la concurs - Experiență profesională în raport cu natura funcțiilor)
   2012/C 287/74
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: Alma Yael Cristina (Bruxelles, Belgia) (reprezentanți: S. Rodrigues, A. Blot și C. Bernard-Glanz, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: J. Currall și B. Eggers, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare a deciziei adoptate de președintele comisiei de evaluare din cadrul concursului EPSO/AST/112/10 — Asistenți (AST 3) prin care reclamanta nu a fost admisă la probele de evaluare

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Doamna Cristina suportă propriile cheltuieli de judecată și este obligată la plata cheltuielilor de judecată efectuate de Comisia Europeană.

      (1)  JO C 340, 19.11.11, p. 41.


title: Rectificarea comunicării din Jurnalul Oficial privind cauza C-528/11 ( JO C 370, 17.12.2011 )

text:
               5.5.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 133/32

         Rectificarea comunicării din Jurnalul Oficial privind cauza C-528/11
   (
         Jurnalul Oficial al Uniunii Europene C 370 din 17 decembrie 2011
      )
   2012/C 133/64
   Cuprinsul comunicării din Jurnalul Oficial privind cauza C-528/11, Halaf, se va citi după cum urmează:

      Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Administrativen sad Sofia-grad la 18 octombrie 2011 — Zuheyr Frayeh Halaf/Darzhavna agentsia za bezhantsite pri Ministerski savet
      (Cauza C-528/11)
      2012/C 133/64
      Limba de procedură: bulgara

         Instanța de trimitere

      Administrativen sad Sofia-grad

         Părțile din acțiunea principală

         Reclamant: Zuheyr Frayeh Halaf

         Pârâtă: Darzhavna agentsia za bezhantsite pri Ministerski savet

         Întrebările preliminare

                  1)

                  Articolul 3 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 343/2003 al Consiliului din 18 februarie 2003 de stabilire a criteriilor și mecanismelor de determinare a statului membru responsabil de examinarea unei cereri de azil prezentate într-unul dintre statele membre de către un resortisant al unei țări terțe (1) trebuie interpretat în sensul că dispozițiile sale permit unui stat membru să preia responsabilitatea examinării unei cereri de azil, atunci când nu există circumstanțe personale în raport cu solicitantul de azil care să justifice aplicarea clauzei umanitare de la articolul 15 din acest regulament și atunci când statul membru competent potrivit articolului 3 alineatul (1) din regulament nu a răspuns unei cereri de reprimire potrivit articolului 20 alineatul (1) din acest regulament, în condițiile în care regulamentul menționat nu cuprinde nicio dispoziție referitoare la respectarea principiului solidarității conform articolului 80 TFUE?

                  2)

                  Care este conținutul dreptului de azil potrivit articolului 18 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene coroborat cu articolul 53 din cartă, cu definiția de la articolul 2 litera (c) din Regulamentului nr. 343/2003 și cu considerentul (12) al acestui regulament?

                  3)

                  Articolul 3 alineatul (2) din Regulamentul nr. 343/2003 coroborat cu obligația prevăzută la articolul 78 alineatul (1) TFUE de respectare a instrumentelor de drept internațional în materie de azil trebuie interpretat în sensul că, în cadrul procedurii de determinare a statului membru responsabil potrivit Regulamentului nr. 343/2003, statele membre au obligația să solicite Înaltului Comisariat al Națiunilor Unite pentru Refugiați (UNHCR) să își prezinte opinia în cazul în care din faptele și din concluziile prezentate în dosarele acestui organism rezultă că statul membru responsabil potrivit articolului 3 alineatul (1) din Regulamentul nr. 343/2003 încalcă reglementările Uniunii Europene în materie de azil?

            În cazul unui răspuns afirmativ la această întrebare, se poate răspunde și la următoarea întrebare:
      În cazul în care UNHCR nu i se solicită să își prezinte opinia, această situație constituie o încălcare majoră a procedurii de determinare a statului membru responsabil potrivit articolului 3 din Regulamentul nr. 343/2003 și prin aceasta sunt încălcate dreptul la o bună administrare și dreptul la o cale de atac eficientă conform articolelor 41 și 47 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, având în vedere și articolul 21 din Directiva 2005/85/CE a Consiliului din 1 decembrie 2005 privind standardele minime cu privire la procedurile din statele membre de acordare și retragere a statutului de refugiat (2), care prevede dreptul acestui organism de a-și prezenta opiniile la examinarea cererilor individuale de azil?

      (1)  JO L 50, p. 1, Ediție specială, 19/vol. 6, p. 56.

      (2)  JO L 326, p. 13, Ediție specială, 19/vol. 7, p. 242.


title: Cauza C-251/17: Acțiune introdusă la 12 mai 2017 – Comisia Europeană/Republica Italiană

text:
               10.7.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 221/16

         Acțiune introdusă la 12 mai 2017 – Comisia Europeană/Republica Italiană
   (Cauza C-251/17)
   (2017/C 221/20)
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: E. Manhaeve și L. Cimaglia, agenți)

      Pârâtă: Republica Italiană

      Concluziile reclamantei

   Comisia solicită Curții:

               —

               constatarea faptului că Republica Italiană, prin neadoptarea tuturor măsurilor necesare pentru executarea Hotărârii pronunțate de Curte la 19 iulie 2012 în cauza C-565/10, Comisia/Italia, nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 260 alineatul (1) TFUE;

               —

               obligarea Republicii Italiene la plata unei penalități cu titlu cominatoriu de 346 699,21 euro, diminuată eventual prin aplicarea formulei de degresivitate propuse, pentru fiecare zi de întârziere în executarea Hotărârii pronunțate de Curte în cauza C-565/10, cu începere de la data pronunțării hotărârii în prezenta cauză până la data executării Hotărârii pronunțate în cauza C-565/10;

               —

               obligarea Republicii Italiene la plata unei sume forfetare de 39 113,80 euro/zi, cu o sumă minimă totală de 62 699 421,40 euro, cu începere de la data pronunțării Hotărârii în cauza C-565/10 până la data la care se va fi pronunțat hotărârea în prezenta cauză sau până la data executării Hotărârii date în cauza C-565/10;

               —

               obligarea Republicii Italiene la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Prin acțiunea formulată, Comisia reproșează Republicii Italiene faptul că nu a executat Hotărârea pronunțată de Curte la 19 iulie 2012 în ceea ce privește 88 de aglomerări italiene dintre cele care făcuseră obiectul acelei hotărâri.
   În această privință, Republica Italiană recunoaște că nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 3 din Directiva 91/271/CEE Consiliului din 21 mai 1991 privind tratarea apelor urbane reziduale (1) în ceea ce privește 35 de aglomerări. Ea recunoaște în plus că nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolelor 4 și 10 din această directivă în ceea ce privește 70 de aglomerări.
   Comisia deduce din aceasta că Republica Italiană nu a adoptat toate măsurile necesare în vederea executării depline a Hotărârii din 19 iulie 2012.

      (1)  JO L 135 du 30.5.1991, p. 40, Ediție specială, 15/vol. 2, p. 43.


title: Cauza C-140/10: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Hof van Cassatie van België (Belgia) la 17 martie 2010 — Greenstar-Kanzi Europe NV/Jean Hustin și Jo Goossens

text:
               19.6.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 161/19

      Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Hof van Cassatie van België (Belgia) la 17 martie 2010 — Greenstar-Kanzi Europe NV/Jean Hustin și Jo Goossens
      (Cauza C-140/10)
      (2010/C 161/27)
      Limba de procedură: olandeza

         Instanța de trimitere

      Hof van Cassatie van België

         Părțile din acțiunea principală

         Reclamantă: Greenstar-Kanzi Europe NV

         Pârâți: Jean Hustin și Jo Goossens

         Întrebările preliminare

                  1.

                  Articolul 94 din Regulamentul (CE) nr. 2100/94 (1) al Consiliului din 27 iulie 1994 de instituire a unui sistem de protecție comunitară a soiurilor de plante, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (CE) nr. 873/2004 (2) al Consiliului din 29 aprilie 2004, coroborat cu articolul 11 alineatul (1), cu articolul 13 alineatele (1)-(3), cu articolul 16, cu articolul 27 și cu articolul 104 din Regulamentul (CE) nr. 2100/94 menționat anterior trebuie interpretat în sensul că titularul sau posesorul de licență poate să formuleze o acțiune în contrafacere împotriva oricărei persoane care efectuează anumite acte în legătură cu un material ce a fost vândut sau cesionat acesteia din urmă de o persoană care deține o licență de exploatare dacă nu au fost respectate limitările prevăzute, pentru situația vânzării acelui material, în contractul de licență încheiat între deținătorul licenței de exploatare și titularul protecției comunitare a soiurilor de plante?

                  2.

                  În cazul unui răspuns afirmativ, este relevant pentru aprecierea încălcării protecției comunitare faptul că persoana care efectuează actele menționate mai sus cunoaște sau ar fi trebuit să cunoască limitările astfel impuse în contractul de licență menționat?

         (1)  JO L 227, p. 1, Ediție specială, 03/vol. 15, p. 197.

         (2)  JO L 162, p. 38, Ediție specială, 03/vol. 58, p. 165.


title: Cauza C-42/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Corte costituzionale (Italia) la 26 ianuarie 2017 – M.A.S. și M.B.

text:
               19.6.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 195/10

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Corte costituzionale (Italia) la 26 ianuarie 2017 – M.A.S. și M.B.
   (Cauza C-42/17)
   (2017/C 195/14)
   Limba de procedură: italiana

      Instanța de trimitere

   Corte costituzionale

      Părțile din procedura principală

      Inculpați în procedurile principale: M.A.S. și M.B

      Întrebările preliminare

               1)

               Articolul 325 alineatele (1) și (2) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene trebuie interpretat în sensul că impune instanței penale să nu aplice o reglementare națională privind prescripția care împiedică într-un număr considerabil de cazuri sancționarea unor fraude grave împotriva intereselor financiare ale Uniunii sau care prevede termene de prescripție mai scurte pentru fraudele care aduc atingere intereselor financiare ale Uniunii decât cele prevăzute pentru fraudele care aduc atingere intereselor financiare ale statului, inclusiv atunci când o astfel de neaplicare este lipsită de un temei legal suficient de precis?

               2)

               Articolul 325 alineatele (1) și (2) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene trebuie interpretat în sensul că impune instanței penale să nu aplice o reglementare națională privind prescripția care împiedică într-un număr considerabil de cazuri sancționarea unor fraude grave împotriva intereselor financiare ale Uniunii sau care prevede termene de prescripție mai scurte pentru fraudele care aduc atingere intereselor financiare ale Uniunii decât cele prevăzute pentru fraudele care aduc atingere intereselor financiare ale statului, inclusiv atunci când în ordinea juridică a statului membru prescripția face parte din dreptul penal material și este supusă principiului legalității?

               3)

               Hotărârea Marii Camere a Curții de Justiție a Uniunii Europene din 8 septembrie 2015, Taricco, C-105/14, trebuie interpretată în sensul că impune instanței penale să nu aplice o reglementare națională privind prescripția care împiedică într-un număr considerabil de cazuri sancționarea unor fraude grave împotriva intereselor financiare ale Uniunii Europene sau care prevede termene de prescripție mai scurte pentru fraudele care aduc atingere intereselor financiare ale Uniunii Europene decât cele prevăzute pentru fraudele care aduc atingere intereselor financiare ale statului, inclusiv atunci când o astfel de neaplicare este incompatibilă cu principiile supreme ale ordinii constituționale a statului membru sau cu drepturile inalienabile ale persoanei recunoscute de constituția statului membru?


title: Cauza C-399/08 P: Hotărârea Curții (Camera întâi) din 2 septembrie 2010 — Comisia Europeană/Deutsche Post AG, Bundesverband Internationaler Express- und Kurierdienste eV, UPS Europe NV/SA, Republica Federală Germania (Recurs — Articolul 87 CE — Ajutoare acordate de statele membre — Măsuri adoptate de Republica Federală Germania în favoarea Deutsche Post AG — Articolul 86 CE — Servicii de interes economic general — Compensarea costurilor suplimentare generate de o politică de vânzare în pierdere în sectorul serviciilor de colete din ușă în ușă — Existența unui avantaj — Metodă de verificare utilizată de Comisie — Sarcina probei — Articolul 230 CE — Întinderea controlului jurisdicțional al Tribunalului)

text:
               23.10.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 288/10

      Hotărârea Curții (Camera întâi) din 2 septembrie 2010 — Comisia Europeană/Deutsche Post AG, Bundesverband Internationaler Express- und Kurierdienste eV, UPS Europe NV/SA, Republica Federală Germania
      (Cauza C-399/08 P) (1)

      (Recurs - Articolul 87 CE - Ajutoare acordate de statele membre - Măsuri adoptate de Republica Federală Germania în favoarea Deutsche Post AG - Articolul 86 CE - Servicii de interes economic general - Compensarea costurilor suplimentare generate de o politică de vânzare în pierdere în sectorul serviciilor de colete din ușă în ușă - Existența unui avantaj - Metodă de verificare utilizată de Comisie - Sarcina probei - Articolul 230 CE - Întinderea controlului jurisdicțional al Tribunalului)
      (2010/C 288/15)
      Limba de procedură: germana

         Părțile

         Recurentă: Comisia Europeană (reprezentanți: V. Kreuschitz, J. Flett și B. Martenczuk, agenți)

         Cealaltă (celelalte) parte (părți) în proces: Deutsche Post AG (reprezentant: J. Sedemund, Rechtsanwalt), Bundesverband Internationaler Express- und Kurierdienste eV (reprezentant: R. Wojtek, Rechtsanwalt), UPS Europe NV/SA (reprezentant: E. Henny, advocaat), Republica Federală Germania (reprezentanți: M. Lumma și B. Klein, agenți)

         Obiectul

      Recurs formulat împotriva Hotărârii Tribunalului de Primă Instanță (Camera a treia extinsă) din 1 iulie 2008 în cauza T-266/02, Deutsche Post/Comisia, prin care Tribunalul a anulat Decizia 2002/753/CE a Comisiei din 19 iunie 2002 privind măsurile adoptate de Republica Federală Germania în favoarea Deutsche Post AG (JO L 247, p. 27), prin care se constata că acest ajutor este incompatibil cu piața comună și se dispunea recuperarea sa — Compensarea costurilor suplimentare generate de vânzarea în pierdere în sectorul transportului coletelor din ușă în ușă — Încălcarea articolului 86 al doilea paragraf CE și a articolului 87 primul paragraf CE, a articolului 230 CE, precum și a articolului 36 din Statutul Curții de Justiție — Anularea fără contestarea unei erori concrete în argumentarea Comisiei pentru susținerea deciziei atacate — Lipsă a motivării în ceea ce privește pretinsa ilegalitate a metodei aplicate de către Comisie pentru a constata existența unui ajutor ilegal

         Dispozitivul

                  1.

                  Respinge recursul principal și recursurile incidente.

                  2.

                  Obligă Comisia Europeană la suportarea propriilor cheltuieli de judecată, precum și a celor efectuate de Deutsche Post AG în cadrul recursului principal.

                  3.

                  Bundesverband Internationaler Express- und Kurierdienste eV și UPS Europe SA suportă propriile cheltuieli de judecată aferente recursului principal.

                  4.

                  Deutsche Post AG, Bundesverband Internationaler Express- und Kurierdienste eV și UPS Europe SA suportă propriile cheltuieli de judecată aferente recursurilor incidente.

                  5.

                  Republica Federală Germania suportă propriile cheltuieli de judecată.

         (1)  JO C 301, 22.11.2008.


title: Cauza T-165/10: Ordonanța Tribunalului din 14 iulie 2010 — Grupo Osborne/OAPI — Confecciones Sanfertús (TORO) ( „Marcă comunitară — Opoziție — Retragerea opoziției — Nepronunțare asupra fondului” )

text:
               11.9.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 246/36

         Ordonanța Tribunalului din 14 iulie 2010 — Grupo Osborne/OAPI — Confecciones Sanfertús (TORO)
   (Cauza T-165/10) (1)

   (Marcă comunitară - Opoziție - Retragerea opoziției - Nepronunțare asupra fondului)
   2010/C 246/61
   Limba de procedură: spaniola

      Părțile

      Reclamantă: Grupo Osborne, SA (El Puerto de Santa María, Spania) (reprezentant: J. M. Iglesias Monravá, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI) (reprezentant: D. Botis, agent)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI: Confecciones Sanfertús, SL (Graus, Spania)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a doua de recurs a OAPI din 22 ianuarie 2010 (cauza R 638/2009-2) privind o procedură de opoziție între Confecciones Sanfertús, SL și Grupo Osborne, SA.

      Dispozitivul

               1.

               Constată că nu mai este necesar să se pronunțe asupra fondului cauzei.

               2.

               Reclamanta suportă cheltuielile de judecată.

      (1)  JO C 148, 5.6.2010.


title: Cauza T-436/15: Acțiune introdusă la 4 august 2015 – Consorzio Vivaisti viticoli pugliesi și Negro/Comisia

text:
               5.10.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 328/20

         Acțiune introdusă la 4 august 2015 – Consorzio Vivaisti viticoli pugliesi și Negro/Comisia
   (Cauza T-436/15)
   (2015/C 328/21)
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Reclamanți: Consorzio Vivaisti viticoli pugliesi (Otranto, Italia) și Negro Daniele (Otranto) (reprezentanți: V. Pellegrino și A. Micolani, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamanții solicită Tribunalului:

               —

               cu titlu preliminar, suspendarea în temeiul articolului 278 TFUE a executării măsurilor în limitele interesului reclamanților;

               —

               constatarea și declararea nelegalității Deciziei de punere în aplicare 2015/789 a Comisiei și în special a articolului 9 și a anexei I, în ceea ce privește clasificarea speciei Vitis între cele susceptibile la izolatele europene și neeuropene ale Xylella fastidiosa și, prin urmare, respingerea interdicției de deplasare „în Uniune, în interiorul sau în afara zonei delimitate” și, în consecință, anularea acesteia în limitele interesului reclamanților;

               —

               obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată;

               —

               obligarea pârâtei la orice altă măsură pe care Tribunalul o consideră oportună, inclusiv activități suplimentare de investigare, chiar și prin intermediul EFSA.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamanții invocă încălcarea principiului proporționalității și a articolelor 5 TUE și 296 TFUE, încălcarea unor norme fundamentale de procedură sub forma unor omisiuni și/sau a unor erori de motivare, precum și abuzul de putere din cauza săvârșirii unor erori cu privire la reținerea unor premise în fapt și în drept; lipsa unor activități de investigare și a contradictorialității inerente.
   Reclamanții precizează că acțiunea este determinată de efectuarea unor studii de către cercetători ai CNR din Bari care, pe baza unor observații, analize și experimente realizate pe teren și în laborator, demonstrează faptul că:

               —

               bacteria izolată în Salento este diferită ca subspecie și tulpină de cea care este cunoscută ca fiind responsabilă de boala viței-de-vie în zonele continentale extraeuropene;

               —

               din anul 2013 și până în prezent, varietățile de viță-de-vie cultivate în interiorul Provinciei Lecce nu au manifestat niciun simptom, nici al bolii lui Pierce, nici al unei alte desicări patologice;

               —

               în aceeași perioadă, cu privire la aceleași varietăți de viță-de-vie nu a fost găsită nicio urmă de bacterie, nici chiar în zonele învecinate și în contact direct cu măslinii infectați;

               —

               experimentele efectuate pe vița-de-vie în laborator (prin intermediul inoculării și/sau al contractului cu vectorul) au avut toate un rezultat negativ, atât în ceea ce privește răspândirea infecției, cât și în ceea ce privește prezența aceleiași bacterii în forme asimptomatice.

         Prin urmare, în opinia reclamanților, includerea viței-de-vie între plantele specificate apare ca fiind nelegitimă întrucât nu ține seama de rezultatele investigațiilor din care rezultă imunitatea certă a viței-de-vie la bacteria răspândită în zona infectată.
   Măsura ar fi, de asemenea, contradictorie întrucât, ca urmare a unui prim aviz al EFSA din 26/11/2013 în care se confirmă cunoașterea insuficientă a tulpinii de Xylella fastidiosa apărută în Salento, în deciziile sale precedente nr. 87 și nr. 497 din 2014, Comisia nu a inclus vița-de-vie printre plantele susceptibile, cu toate că ulterior, în mod surprinzător, a înscris-o, interzicând deplasarea acesteia, chiar și după obținerea unor studii mai aprofundate ale aceleiași EFSA și ale autorităților italiene care au demonstrat imunitatea acesteia la bacteria izolată în Salento.


title: Cauza C-337/08: Hotărârea Curții (Camera a doua) din 25 februarie 2010 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Hoge Raad der Nederlanden — Țările de Jos) — X Holding B.V./Staatssecretaris van Financiën (Articolele 43 CE și 48 CE — Legislație fiscală — Impozit pe profit — Unitate fiscală compusă dintr-o societate-mamă rezidentă și una sau mai multe filiale rezidente — Prelevarea impozitului pe profit de la societatea-mamă — Excluderea filialelor nerezidente)

text:
               17.4.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 100/3

         Hotărârea Curții (Camera a doua) din 25 februarie 2010 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Hoge Raad der Nederlanden — Țările de Jos) — X Holding B.V./Staatssecretaris van Financiën
   (Cauza C-337/08) (1)

   (Articolele 43 CE și 48 CE - Legislație fiscală - Impozit pe profit - Unitate fiscală compusă dintr-o societate-mamă rezidentă și una sau mai multe filiale rezidente - Prelevarea impozitului pe profit de la societatea-mamă - Excluderea filialelor nerezidente)
   2010/C 100/04
   Limba de procedură: olandeza

      Instanța de trimitere

   Hoge Raad der Nederlanden

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: X Holding B.V.

      Pârâtă: Staatssecretaris van Financiën

      Obiectul

   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Hoge Raad der Nederlanden — Interpretarea articolelor 43 CE și 48 CE — Reglementare care permite societăților-mamă rezidente să formeze o unitate fiscală cu una sau mai multe dintre filialele lor rezidente conducând la impozitarea profiturilor respectivei unități la nivelul societății-mamă — Excluderea filialelor nerezidente de la acest mecanism

      Dispozitivul

   Articolele 43 CE și 48 CE nu se opun legislației unui stat membru care oferă unei societăți-mamă posibilitatea de a constitui o entitate fiscală unică împreună cu filiala sa rezidentă, dar împiedică constituirea unei astfel de entități fiscale unice cu o filială nerezidentă, întrucât profiturile acesteia din urmă nu sunt supuse legii fiscale a acestui stat membru.

      (1)  JO C 272, 25.10.2008.


title: Cauza T-160/07: Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 8 iulie 2008 — Lancôme/OAPI — Hasche Sigle (COLOR EDITION) ( Marcă comunitară — Procedură de declarare a nulității — Marca comunitară verbală COLOR EDITION — Motiv absolut de refuz — Caracter descriptiv — Articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 — Interesul de a exercita acțiunea — Articolul 55 din Regulamentul nr. 40/94 )

text:
               15.8.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 209/50

         Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 8 iulie 2008 — Lancôme/OAPI — Hasche Sigle (COLOR EDITION)
   (Cauza T-160/07) (1)

   („Marcă comunitară - Procedură de declarare a nulității - Marca comunitară verbală COLOR EDITION - Motiv absolut de refuz - Caracter descriptiv - Articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 - Interesul de a exercita acțiunea - Articolul 55 din Regulamentul nr. 40/94’)
   (2008/C 209/88)
   Limba de procedură: franceza
   Părțile

      Reclamantă: Lancôme parfums et beauté & Cie SNC (Paris, Franța) (reprezentant: E. Baud, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: A. Folliard-Monguiral, agent)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI: CMS Hasche Sigle (Köln, Germania)
   Obiectul
   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a doua de recurs a OAPI din 26 februarie 2007 (cauza R 231/2006-2) privind o procedură de declarare a nulității între CMS Hasche Sigle și Lancôme parfums et beauté & Cie SNC.
   Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Lancôme parfums et beauté & Cie SNC suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și cele efectuate de Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale).

      (1)  JO C 140, 23.6.2007.


title: Cauza T-126/07: Ordonanța Tribunalului de Primă Instanță din 6 martie 2008 — Allos Walter Lang/OAPI — Kokoriko (Coco Rico)

text:
               26.4.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 107/43

         Ordonanța Tribunalului de Primă Instanță din 6 martie 2008 — Allos Walter Lang/OAPI — Kokoriko (Coco Rico)
   (Cauza T-126/07) (1)

   (2008/C 107/72)

      Limba de procedură: engleza

   Președintele Camerei a cincea a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 40, 23.6.2007.


title: Cauza C-284/12: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Oberlandesgericht Koblenz (Germania) la 7 iunie 2012 — Deutsche Lufthansa AG/Flughafen Frankfurt-Hahn GmbH

text:
               8.9.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 273/4

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Oberlandesgericht Koblenz (Germania) la 7 iunie 2012 — Deutsche Lufthansa AG/Flughafen Frankfurt-Hahn GmbH
   (Cauza C-284/12)
   2012/C 273/05
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Oberlandesgericht Koblenz

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Deutsche Lufthansa AG

      Pârât: Flughafen Frankfurt-Hahn GmbH

      Întrebările preliminare

               1.

               O decizie necontestată a Comisiei de a iniția procedura oficială de investigare în conformitate cu articolul 108 alineatul (3) a doua teză TFUE are drept consecință faptul că, în ceea ce privește aprecierea caracterului de ajutor de stat într-o acțiune având drept obiect recuperarea plăților efectuate și suspendarea efectuării unor plăți ulterioare, o instanță națională este obligată să respecte interpretarea juridică a Comisiei din decizia de inițiere?

               2.

               În cazul unui răspuns negativ la prima întrebare:
               În temeiul dispozițiilor în materie de ajutoare de stat, măsurile unei întreprinderi publice, în sensul articolului 2 litera (b) punctul (i) din Directiva 2006/111/CE (1), care exploatează un aeroport trebuie să fie considerate măsuri selective în sensul articolului 107 alineatul (1) din TFUE numai pentru motivul că de aceste ajutoare beneficiază doar operatorii de transport aerian care utilizează aeroportul?

               3.

               În cazul unui răspuns negativ la a doua întrebare:

                           (a)

                           În cazul în care întreprinderea publică care exploatează aeroportul acordă în mod transparent tuturor operatorilor de transport aerian care decid să utilizeze aeroportul aceleași condiții în acest scop, criteriul privind selectivitatea nu este îndeplinit?

                           (b)

                           Acest lucru este valabil și în cazul în care întreprinderea care exploatează aeroportul urmează un anumit model de afacere (în speță colaborarea cu așa-numiții operatori de transport aerian ieftin, low-cost-carrier), iar condițiile de utilizare sunt adaptate pentru această categorie de clienți și de aceea ele nu sunt la fel de atractive pentru toți operatorii de transport aerian?

                           (c)

                           Cu toate acestea, există o măsură selectivă în cazul în care pe o perioadă de mai mulți ani majoritatea numărului de pasageri ai aeroportului aparține unui operator de transport aerian?

      (1)  Directiva 2006/111/CE a Comisiei din 16 noiembrie 2006 privind transparența relațiilor financiare dintre statele membre și întreprinderile publice, precum și transparența relațiilor financiare din cadrul anumitor întreprinderi, JO L 318, p. 17, Ediție specială, 08/vol. 5, p. 66.


title: Cauza C-415/08 P: Recurs introdus la 22 septembrie 2008 de Complejo Agrícola, SA împotriva Hotărârii Tribunalului de Primă Instanță (Camera întâi) pronunțate la 14 iunie 2008 în cauza T-345/06, Complejo Agricola SA/Comisia Comunităților Europene, susținută de Regatul Spaniei

text:
               6.12.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 313/15

         Recurs introdus la 22 septembrie 2008 de Complejo Agrícola, SA împotriva Hotărârii Tribunalului de Primă Instanță (Camera întâi) pronunțate la 14 iunie 2008 în cauza T-345/06, Complejo Agricola SA/Comisia Comunităților Europene, susținută de Regatul Spaniei
   (Cauza C-415/08 P)
   (2008/C 313/22)
   Limba de procedură: spaniola
   Părțile

      Recurentă: Complejo Agrícola, SA (reprezentanți: A. Menéndez Menéndez și G. Yanguas Montero, avocați)

      Celelalte părți în proces: Comisia Comunităților Europene și Regatul Spaniei
   Concluziile recurentei

               —

               Declararea recursului ca admisibil;

               —

               anularea Ordonanței Tribunalului din 14 iulie 2008 (denumită în continuare „ordonanța Tribunalului”), notificată reclamantei la 18 iulie 2008, prin intermediul căreia Tribunalul: (a) declară inadmisibilă acțiunea în anulare formulată de Complejo Agrícola (denumită în continuare „acțiunea în anulare”) împotriva Deciziei 2006/613/CE (1) a Comisiei din 19 iulie 2006 de adoptare, în conformitate cu Directiva 92/43/CEE a Consiliului, a listei siturilor de importanță comunitară pentru regiunea biogeografică mediteraneană (denumită în continuare „Decizia 2006/613”) și (b) obligă Complejo Agrícola la suportarea propriilor cheltuieli de judecată și a cheltuielilor efectuate de către Comisia Comunităților Europene (denumită în continuare „Comisia”);

               —

               retrimiterea cauzei Tribunalului pentru ca acesta să declare acțiunea în anulare admisibilă și să se pronunțe pe fond asupra cererilor formulate de Complejo Agrícola în cadrul acțiunii în anulare;

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată efectuate de Complejo Agrícola în cadrul prezentei proceduri.

         Motivele și principalele argumente
   Ordonanța Tribunalului admite că Decizia 2006/613 este un act care poate face obiectul unei acțiuni în justiție. Cu toate acestea, este respinsă calitatea procesuală activă a Complejo Agrícola cât privește cererea de anulare a deciziei, deoarece decizia în cauză, prin care se desemnează situl de importanță comunitară (denumit în continuare „SIC”) „Acebuchales de la Campiña Sur de Cádiz” — cod 6120015 — (denumit în continuare „SIC Acebuchales”) care cuprinde o parte din exploatația agricolă „Las Lomas” al cărei proprietar este Complejo Agrícola, nu ar privi în mod direct Complejo Agrícola, deoarece nu impune obligații concrete în sarcina acesteia și nu necesită adoptarea unor norme naționale de aplicare.
   Complejo Agrícola consideră că ordonanța Tribunalului conferă o interpretare greșită articolului 230 din Tratatul de instituire a Comunității Europene (denumit în continuare „Tratatul CE”) întrucât, în conformitate cu această prevedere, astfel cum a fost interpretată prin doctrina recentă privind jurisprudența, Complejo Agrícola deține deplină calitate procesuală activă pentru formularea unei acțiuni în anularea Deciziei 2006/613, deoarece aceasta o privește în mod direct și individual. Pentru acest motiv, se impune anularea ordonanței atacate.
   Decizia 2006/613 privește în mod direct Complejo Agrícola, astfel cum rezultă atât din analiza interpretării jurisprudențiale formaliste a afectării directe, care nu mai este de actualitate, cât și din cercetarea interpretării substanțiale admise în prezent de către Curte.
   Ordonanța atacată compară situația Complejo Agrícola cu precedente din jurisprudență cu care acesta nu are nimic în comun, fără a analiza circumstanțele concrete specifice speței. Potrivit jurisprudenței aplicabile în prezent, situația Complejo Agrícola trebuie să conducă la admiterea calității sale procesuale active. Astfel, diferența esențială între cazul de față și situațiile examinate în cauzele menționate în ordonanța Tribunalului rezidă în aceea că, la data adoptării Deciziei 2006/613, reglementarea spaniolă privitoare la protecția SIC fusese deja adoptată, iar efectele juridice ale adoptării Deciziei 2006/613 asupra Complejo Agrícola erau deja cunoscute cu certitudine, astfel încât posibilitatea ca statul spaniol să nu aplice Decizia 2006/613 era una de ordin pur teoretic. Acest fapt real nu poate fi negat, astfel cum se pretinde în ordonanța Tribunalului, prin posibilitatea ca statul spaniol să modifice, pentru viitor, normele privind protecția SIC deja adoptate.

      (1)  JO L 259, p. 1, Ediție specială, 15/vol. 17, p. 21.


title: Cauza C-230/09: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Bundesfinanzhof (Germania) la 25 iunie 2009 — Hauptzollamt Koblenz/Kurt Etling und Thomas Etling GbR, intervenient: Bundesministerium der Finanzen

text:
               12.9.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 220/19

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Bundesfinanzhof (Germania) la 25 iunie 2009 — Hauptzollamt Koblenz/Kurt Etling und Thomas Etling GbR, intervenient: Bundesministerium der Finanzen
   (Cauza C-230/09)
   2009/C 220/35
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Bundesfinanzhof

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamant: Hauptzollamt Koblenz

      Pârâtă: Kurt Etling und Thomas Etling GbR

      Intervenient: Bundesministerium der Finanzen

      Întrebarea preliminară

   Dreptul comunitar și în special articolul 5 litera (k) din Regulamentul (CE) nr. 1788/2003 al Consiliului din 29 septembrie 2003 de stabilire a unei prelevări în sectorul laptelui și al produselor lactate (1) trebuie înțeles în sensul că în cantitatea de referință a unui producător în perioada în care i-a fost transferată o cantitate de referință de un alt producător nu se include cantitatea în legătură cu care s-a livrat deja lapte de acest alt producător în perioada de 12 luni respectivă?

      (1)  JO L 270, p. 123, Ediție specială, 03/vol. 50, p. 22.


title: Cauza C-377/10: Ordonanța Curții (Camera a cincea) din 6 decembrie 2010 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Tribunalul Dolj — România) — Adrian Băilă/Administrația Finanțelor Publice a Municipiului Craiova, Administrația Fondului pentru Mediu (Trimitere preliminară — Lipsa unei legături cu realitatea sau cu obiectul acțiunii principale — Inadmisibilitate)

text:
               26.2.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 63/17

         Ordonanța Curții (Camera a cincea) din 6 decembrie 2010 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Tribunalul Dolj — România) — Adrian Băilă/Administrația Finanțelor Publice a Municipiului Craiova, Administrația Fondului pentru Mediu
   (Cauza C-377/10) (1)

   (Trimitere preliminară - Lipsa unei legături cu realitatea sau cu obiectul acțiunii principale - Inadmisibilitate)
   2011/C 63/31
   Limba de procedură: româna

      Instanța de trimitere

   Tribunalul Dolj

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamant: Adrian Băilă

      Pârâte: Administrația Finanțelor Publice a Municipiului Craiova, Administrația Fondului pentru Mediu

      Obiectul

   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Tribunalul Dolj — Înmatricularea unor vehicule de ocazie înmatriculate anterior în alte state membre — Taxă de mediu aplicată autovehiculelor cu ocazia primei lor înmatriculări într-un stat membru determinat — Compatibilitatea reglementării naționale cu articolul 110 TFUE — Scutire temporară pentru vehiculele care au anumite caracteristici

      Dispozitivul

   Cererea de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Tribunalul Dolj prin decizia din 9 iunie 2010 este în mod vădit inadmisibilă.

      (1)  JO C 274, 09.10.2010.