title: Cauza C-111/09: Hotărârea Curții (Camera a patra) din 20 mai 2010 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Okresní soud v Chebu — Republica Cehă) — Česká podnikatelská pojišťovna, a.s., Vienna Insurance Group/Michal Bilas [Regulamentul (CE) nr. 44/2001 — Acțiune a unui asigurător la instanța de la domiciliul său, având ca obiect obținerea plății unei prime de asigurare de către deținătorul poliței de asigurare domiciliat în alt stat membru — Înfățișarea pârâtului în fața instanței sesizate — Necontestarea competenței și apărare pe fond — Înfățișare atributivă de competență]

text:
               3.7.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 179/11

         Hotărârea Curții (Camera a patra) din 20 mai 2010 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Okresní soud v Chebu — Republica Cehă) — Česká podnikatelská pojišťovna, a.s., Vienna Insurance Group/Michal Bilas
   (Cauza C-111/09) (1)

   (Regulamentul (CE) nr. 44/2001 - Acțiune a unui asigurător la instanța de la domiciliul său, având ca obiect obținerea plății unei prime de asigurare de către deținătorul poliței de asigurare domiciliat în alt stat membru - Înfățișarea pârâtului în fața instanței sesizate - Necontestarea competenței și apărare pe fond - Înfățișare atributivă de competență)
   2010/C 179/17
   Limba de procedură: ceha

      Instanța de trimitere

   Okresní soud v Chebu

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamante Česká podnikatelská pojišťovna, a.s., Vienna Insurance Group

      Pârât: Michal Bilas

      Obiectul

   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Okresní soud v Chebu — Interpretarea articolului 13 primul paragraf și a articolelor 24 și 26 din Regulamentul (CE) nr. 44/2001 al Consiliului din 22 decembrie 2000 privind competența judiciară, recunoașterea și executarea hotărârilor în materie civilă și comerciala (JO 2001, L 12, p. 1, Ediție specială, 19/vol. 3, p. 74) — Competență în materie de asigurări — Acțiune având ca obiect obținerea plății unei prime de asigurare de către deținătorul poliței de asigurare, domiciliat în alt stat membru decât asigurătorul — Apărare pe fond a deținătorului poliței de asigurare la instanța competentă de la sediul asigurătorului

      Dispozitivul

   Articolul 24 din Regulamentul (CE) nr. 44/2001 al Consiliului din 22 decembrie 2000 privind competența judiciară, recunoașterea și executarea hotărârilor în materie civilă și comercială trebuie interpretat în sensul că instanța sesizată fără ca normele cuprinse în secțiunea 3 din capitolul II din acest regulament să fi fost respectate trebuie să se declare competentă în cazul în care pârâtul se înfățișează și nu ridică o excepție de necompetență, o astfel de înfățișare constituind o prorogare de competență implicită.

      (1)  JO C 141, 20.6.2009.


title: Cauza T-581/15: Ordonanța Tribunalului din 25 mai 2016 – Syndial/Comisia [„Acțiune în anulare — Acces la documente — Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 — Documente privind o procedură de constatare a neîndeplinirii obligațiilor împotriva Italiei — Eventuală nerespectare a Directivelor 2011/92/UE și 1999/13/CE — Asanarea unui fost sit industrial (Cengio-Saliceto) — Refuzul accesului — Acțiune vădit nefondată”]

text:
               18.7.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 260/41

         Ordonanța Tribunalului din 25 mai 2016 – Syndial/Comisia
   (Cauza T-581/15) (1)

   ([„Acțiune în anulare - Acces la documente - Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 - Documente privind o procedură de constatare a neîndeplinirii obligațiilor împotriva Italiei - Eventuală nerespectare a Directivelor 2011/92/UE și 1999/13/CE - Asanarea unui fost sit industrial (Cengio-Saliceto) - Refuzul accesului - Acțiune vădit nefondată”])
   (2016/C 260/51)
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Reclamantă: Syndial SpA – Attività Diversificate (San Donato Milanese, Italia) (reprezentanți: L. Acquarone și S. Grassi, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: J. Baquero Cruz și D. Nardi, agenți)

      Obiectul

   Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE și având ca obiect anularea Deciziei Comisiei din 3 august 2015 prin care reclamantei i s-a refuzat accesul la documentele privind procedura de constatare a unei eventuale neîndepliniri de către Republica Italiană a obligațiilor care rezultă din Directiva 2011/92/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 13 decembrie 2011 privind evaluarea efectelor anumitor proiecte publice și private asupra mediului (JO 2012, L 26, p. 1), precum și din Directiva 1999/31/CE a Consiliului din 26 aprilie 1999 privind depozitele de deșeuri (JO 1999, L 182, p. 1, Ediție specială, 15/vol. 5, p. 94)

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă Syndial SpA – Attività Diversificate să suporte propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de Comisia Europeană.

      (1)  JO C 398, 30.11.2015.


title: Cauza T-50/11: Hotărârea Tribunalului din 19 septembrie 2012 — Fraas/OAPI (Motiv în carouri gri închis, gri deschis, negru, bej, roșu închis și roșu deschis) [ „Marcă comunitară — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare figurative care reprezintă un motiv în carouri gri închis, gri deschis, negru, bej, roșu închis și roșu deschis — Motiv absolut de refuz — Lipsa caracterului distinctiv — Articolul 7 alineatul (1) litera (b), articolul 75 și articolul 76 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009” ]

text:
               27.10.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 331/21

      Hotărârea Tribunalului din 19 septembrie 2012 — Fraas/OAPI (Motiv în carouri gri închis, gri deschis, negru, bej, roșu închis și roșu deschis)
      (Cauza T-50/11) (1)

      (Marcă comunitară - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare figurative care reprezintă un motiv în carouri gri închis, gri deschis, negru, bej, roșu închis și roșu deschis - Motiv absolut de refuz - Lipsa caracterului distinctiv - Articolul 7 alineatul (1) litera (b), articolul 75 și articolul 76 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009)
      (2012/C 331/36)
      Limba de procedură: germana

         Părțile

         Reclamantă: V. Fraas Gmbh (Helmbrechts-Wüstenselbitz, Germania) (reprezentanți: R. Kunze și G. Würtenberger, avocați)

         Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentanți: inițial B. Schmidt, ulteriior D. Walicka, agenți)

         Obiectul

      Acțiune introdusă împotriva Deciziei Camerei a patra de recurs a OAPI din 15 noiembrie 2010 (cauza R 1316/2010-4), privind o cerere de înregistrare ca marcă comunitară a semnului figurativ care reprezintă un motiv în carouri gri închis, gri deschis, negru, bej, roșu închis și roșu deschis.

         Dispozitivul

                  1.

                  Respinge acțiunea.

                  2.

                  Obligă V. Fraas Gmbh la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 89, 19.3.2011.


title: Cauza T-37/04: Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 1 iulie 2008 — Região autónoma dos Açores/Consiliul Uniunii Europene ( Acțiune în anulare — Regulamentul (CE) nr. 1954/2003 — Pescuit — Gestionarea efortului de pescuit — Zone și resurse de pescuit comunitare — Acțiune introdusă de o entitate regională — Persoane vizateîn mod individual — Inadmisibilitate )

text:
               15.8.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 209/42

         Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 1 iulie 2008 — Região autónoma dos Açores/Consiliul Uniunii Europene
   (Cauza T-37/04) (1)

   („Acțiune în anulare - Regulamentul (CE) nr. 1954/2003 - Pescuit - Gestionarea efortului de pescuit - Zone și resurse de pescuit comunitare - Acțiune introdusă de o entitate regională - Persoane vizateîn mod individual - Inadmisibilitate’)
   (2008/C 209/71)
   Limba de procedură: engleza
   Părțile

      Reclamantă: Região autónoma dos Açores (Portugalia) (reprezentanți: inițial M. Renouf, S. Crosby, C. Bryant, solicitors, și H. Mercer, barrister, ulterior M. Renouf, C. Bryant și H. Mercer)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: J. Monteiro și F. Florindo Gijón, agenți)

      Interveniente în susținerea reclamantei: Seas at Risk VZW, fostă Stichting Seas at Risk Federation (Bruxelles, Belgia), WWF — World Wide Fund for Nature (Gland, Elveția) și Stichting Greenpeace Council (Amsterdam, Țările de Jos) (reprezentanți: R. Buxton, solicitor, și D. Owen, barrister)

      Intervenienți în susținerea pârâtului: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: T. van Rijn și B. Doherty, agenți) și Regatul Spaniei (reprezentant: N. Díaz Abad, abogado del Estado)
   Obiectul
   Cerere de anulare parțială a Regulamentului (CE) nr. 1954/2003 al Consiliului din 4 noiembrie 2003 privind gestionarea efortului de pescuit referitor la anumite zone și resurse de pescuit comunitare, de modificare a Regulamentului (CE) nr. 2847/93 și de abrogare a Regulamentelor (CE) nr. 685/95 și (CE) nr. 2027/95
   Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea ca inadmisibilă.

               2)

               Região autónoma dos Açores suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele ale Consiliului, inclusiv pe cele aferente procedurii privind măsurile provizorii.

               3)

               Regatul Spaniei și Comisia suportă propriile cheltuieli de judecată, inclusiv pe cele aferente procedurii privind măsurile provizorii.

               4)

               Seas at Risk VZW și WWF — World Wide Fund for Nature suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele aferente procedurii privind măsurile provizorii.

               5)

               Stichting Greenpeace Council suportă propriile cheltuieli de judecată aferente prezentului proces.

               6)

               Porto de Abrigo — Organização de Produtores da Pesca CRL și GÊ-Questa — Associação de Defesa do Ambiente suportă propriile cheltuieli de judecată aferente procedurii privind măsurile provizorii.

      (1)  JO C 94, 17.4.2004.


title: Cauza T-575/14: Ordonanța Tribunalului din 15 martie 2016 – Larymnis Larko/Comisia („Acțiune în anulare — Ajutoare de stat — Privatizare — Măsuri de susținere în favoarea unei debitoare a reclamantei — Decizie prin care ajutorul este declarat incompatibil cu piața internă — Lipsa interesului de a exercita acțiunea — Inadmisibilitate”)

text:
               2.5.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 156/42

         Ordonanța Tribunalului din 15 martie 2016 – Larymnis Larko/Comisia
   (Cauza T-575/14) (1)

   ((„Acțiune în anulare - Ajutoare de stat - Privatizare - Măsuri de susținere în favoarea unei debitoare a reclamantei - Decizie prin care ajutorul este declarat incompatibil cu piața internă - Lipsa interesului de a exercita acțiunea - Inadmisibilitate”))
   (2016/C 156/56)
   Limba de procedură: greaca

      Părțile

      Reclamantă: Elliniki Metalleftiki kai Metallourgiki Larymnis Larko AE (Kallithea, Grecia) (reprezentant: V. Koulouris, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: A. Bouchagiar, agent, asistat de V. Chatzopoulos, avocat)

      Obiectul

   Cerere de anulare a Deciziei 2014/539/UE a Comisiei din 27 martie 2014 privind ajutorul de stat SA.34572 (13/C) (ex 13/NN) acordat de Grecia companiei Larco General Mining & Metallurgical Company S.A. (JO L 254, p. 24)

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea ca inadmisibilă.

               2)

               Elliniki Metalleftiki kai Metallourgiki Larymnis Larko AE suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de Comisia Europeană.

      (1)  JO C 395, 10.11.2014.


title: Cauza C-405/10: Hotărârea Curții (Camera a patra) din 10 noiembrie 2011 (cererea de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Amtsgericht Bruchsal — Germania) — Procedură penală împotriva lui QB (*) [Protecția mediului — Regulamentele (CE) nr. 1013/2006 și nr. 1418/2007 — Controlul transferurilor de deșeuri — Interdicție de a exporta catalizatori uzați în Liban]

text:
                  28.1.2012

                  RO

                  Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

                  C 25/14

         Hotărârea Curții (Camera a patra) din 10 noiembrie 2011 (cererea de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Amtsgericht Bruchsal — Germania) — Procedură penală împotriva lui  QB (*1)

         (Cauza C-405/10) (1)

         (Protecția mediului - Regulamentele (CE) nr. 1013/2006 și nr. 1418/2007 - Controlul transferurilor de deșeuri - Interdicție de a exporta catalizatori uzați în Liban)
         (2012/C 25/22)
         Limba de procedură: germana

            Instanța de trimitere

         Amtsgericht Bruchsal

            Partea din acțiunea principală

          QB (*1)

            Obiectul

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Amtsgericht Bruchsal — Interpretarea articolului 37 din Regulamentul (CE) nr. 1013/2006 al Parlamentului European și al Consiliului privind transferurile de deșeuri (JO L 190, p. 1, Ediție specială, 15/vol. 16, p. 172), precum și a Regulamentului (CE) nr. 1418/2007 al Comisiei din 29 noiembrie 2007 privind exportul anumitor deșeuri destinate recuperării enumerate în anexa III sau IIIA la Regulamentul (CE) nr. 1013/2006 al Parlamentului European și al Consiliului în anumite țări în care Decizia OCDE privind controlul circulației transfrontaliere a deșeurilor nu se aplică (JO L 316, p. 6) — Interdicție de a exporta către Liban deșeuri care intră sub incidența codului B1120 (catalizatori)

            Dispozitivul

         Dispozițiile coroborate ale articolului 36 alineatul (1) litera (f) și ale articolului 37 din Regulamentul (CE) nr. 1013/2006 al Parlamentului European și al Consiliului din 14 iunie 2006 privind transferurile de deșeuri și ale Regulamentului (CE) nr. 1418/2007 al Comisiei din 29 noiembrie 2007 privind exportul anumitor deșeuri destinate recuperării enumerate în anexa III sau IIIA la Regulamentul nr. 1013/2006 în anumite țări în care Decizia OCDE privind controlul circulației transfrontaliere a deșeurilor nu se aplică, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (CE) nr. 740/2008 al Comisiei din 29 iulie 2008, trebuie interpretate în sensul că exportul din Uniune în Liban de deșeuri destinate recuperării care intră sub incidența codului B1120 care figurează în lista B din partea 1 din anexa V la Regulamentul nr. 1013/2006 este interzisă.

            (*1)  Informații șterse sau înlocuite în contextul cadrului legal de protecție a datelor cu caracter personal și/sau a confidențialității.

            (1)  JO C 288, 23.10.2010


title: Cauza C-343/12: Ordonanța Curții (Camera a șasea) din 7 martie 2013 (cerere de decizie preliminară formulată de Rechtbank van Koophandel te Gent — Belgia) — Euronics Belgium CVBA/Kamera Express BV, Kamera Express Belgium BVBA (Articolul 99 din Regulamentul de procedură — Directiva 2005/29/CE — Reglementare națională care interzice în general oferirea spre vânzare sau vânzarea de bunuri în pierdere)

text:
               4.5.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 129/5

         Ordonanța Curții (Camera a șasea) din 7 martie 2013 (cerere de decizie preliminară formulată de Rechtbank van Koophandel te Gent — Belgia) — Euronics Belgium CVBA/Kamera Express BV, Kamera Express Belgium BVBA
   (Cauza C-343/12) (1)

   (Articolul 99 din Regulamentul de procedură - Directiva 2005/29/CE - Reglementare națională care interzice în general oferirea spre vânzare sau vânzarea de bunuri în pierdere)
   2013/C 129/09
   Limba de procedură: olandeza

      Instanța de trimitere

   Rechtbank van Koophandel te Gent

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Euronics Belgium CVBA

      Pârâte: Kamera Express BV, Kamera Express Belgium BVBA

      Obiectul

   Cerere de decizie preliminară — Rechtbank van Koophandel te Gent — Belgia — Interpretarea Directivei 2005/29/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 11 mai 2005 privind practicile comerciale neloiale ale întreprinderilor de pe piața internă față de consumatori și de modificare a Directivei 84/450/CEE a Consiliului, a Directivelor 97/7/CE, 98/27/CE și 2002/65/CE ale Parlamentului European și ale Consiliului și a Regulamentului (CE) nr. 2006/2004 al Parlamentului European și al Consiliului („Directiva privind practicile comerciale neloiale”) (JO L 149, p. 22, Ediție specială, 15/vol. 14, p. 260) — Reglementare națională care prevede o interdicție generală a vânzărilor în pierdere, fără excepție, și care vizează să protejeze, printre altele, interesele consumatorilor — Compatibilitate cu Directiva 2005/29

      Dispozitivul

   Directiva 2005/29/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 11 mai 2005 privind practicile comerciale neloiale ale întreprinderilor de pe piața internă față de consumatori și de modificare a Directivei 84/450/CEE a Consiliului, a Directivelor 97/7/CE, 98/27/CE și 2002/65/CE ale Parlamentului European și ale Consiliului și a Regulamentului (CE) nr. 2006/2004 al Parlamentului European și al Consiliului („Directiva privind practicile comerciale neloiale”) trebuie interpretată în sensul că se opune unei dispoziții naționale, precum cea în discuție în cauza principală, care prevede o interdicție generală de a oferi spre vânzare sau de a vinde bunuri în pierdere, în măsura în care această dispoziție urmărește obiective legate de protecția consumatorilor.

      (1)  JO C 303, 6.10.2012.


title: Cauza C-356/14: Ordonanța Curții (Camera a noua) din 5 noiembrie 2014 (cerere de decizie preliminară formulată de Budapest Környéki Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság – Ungaria) – Hunland-Trade Mezőgazdasági Termelő és Kereskedelmi Kft/Földművelésügyi Miniszter (Trimitere preliminară – Articolul 53 alineatul (2) și articolul 94 din Regulamentul de procedură al Curții – Lipsa unor precizări suficiente cu privire la contextul factual și normativ al litigiului principal – Inadmisibilitate vădită)

text:
               19.1.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 16/14

      Ordonanța Curții (Camera a noua) din 5 noiembrie 2014 (cerere de decizie preliminară formulată de Budapest Környéki Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság – Ungaria) – Hunland-Trade Mezőgazdasági Termelő és Kereskedelmi Kft/Földművelésügyi Miniszter
      (Cauza C-356/14) (1)

      (Trimitere preliminară - Articolul 53 alineatul (2) și articolul 94 din Regulamentul de procedură al Curții - Lipsa unor precizări suficiente cu privire la contextul factual și normativ al litigiului principal - Inadmisibilitate vădită)
      (2015/C 016/21)
      Limba de procedură: maghiara

         Instanța de trimitere

      Budapest Környéki Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: Hunland-Trade Mezőgazdasági Termelő és Kereskedelmi Kft

         Pârât: Földművelésügyi Miniszter

         Dispozitivul

      Cererea de decizie preliminară formulată de Budapest környéki közigazgatási és munkaügyi bíróság (Ungaria), prin decizia din 16 iunie 2014 în cauza C-356/14, este în mod vădit inadmisibilă.

         (1)  JO C 329, 22.9.2014.


title: Cauza C-516/11 P: Ordonanța președintelui Curții din 24 aprilie 2012 — ThyssenKrupp Liften Ascenseurs NV/Comisia Europeană

text:
               4.8.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 235/12

         Ordonanța președintelui Curții din 24 aprilie 2012 — ThyssenKrupp Liften Ascenseurs NV/Comisia Europeană
   (Cauza C-516/11 P) (1)

   2012/C 235/28
   Limba de procedură: olandeza
   Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 355, 3.12.2011


title: Cauza T-218/16: Hotărârea Tribunalului din 16 mai 2017 – Mühlbauer Technology/EUIPO (Magicrown) [„Marcă a Uniunii Europene — Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene verbale Magicrown — Motive absolute de refuz — Lipsa caracterului distinctiv — Caracter descriptiv — Articolul 7 alineatul (1) literele (b) și (c) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009”]

text:
               10.7.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 221/21

         Hotărârea Tribunalului din 16 mai 2017 – Mühlbauer Technology/EUIPO (Magicrown)
   (Cauza T-218/16) (1)

   ([„Marcă a Uniunii Europene - Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene verbale Magicrown - Motive absolute de refuz - Lipsa caracterului distinctiv - Caracter descriptiv - Articolul 7 alineatul (1) literele (b) și (c) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009”])
   (2017/C 221/28)
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Mühlbauer Technology GmbH (Hamburg, Germania) (reprezentanți: M. Zintler și A. Stolz, avocați)

      Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentant: S. Hanne, agent)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a patra de recurs a EUIPO din 7 martie 2016 (cauza R 1213/2015-4) privind o cerere de înregistrare a semnului verbal Magicrown ca marcă a Uniunii Europene

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă Mühlbauer Technology GmbH la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 232, 27.6.2016.


title: Cauza C-377/07: Hotărârea Curții (Camera întâi) din 22 ianuarie 2009 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Bundesfinanzhof — Germania) — STEKO Industriemontage GmbH/Finanzamt Speyer-Germersheim (Impozit pe profit — Dispoziții tranzitorii — Deducerea devalorizării participațiilor deținute la societăți nerezidente)

text:
               21.3.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 69/8

         Hotărârea Curții (Camera întâi) din 22 ianuarie 2009 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Bundesfinanzhof — Germania) — STEKO Industriemontage GmbH/Finanzamt Speyer-Germersheim
   (Cauza C-377/07) (1)

   (Impozit pe profit - Dispoziții tranzitorii - Deducerea devalorizării participațiilor deținute la societăți nerezidente)
   (2009/C 69/12)
   Limba de procedură: germana
   Instanța de trimitere
   Bundesfinanzhof
   Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: STEKO Industriemontage GmbH

      Pârât: Finanzamt Speyer-Germersheim
   Obiectul
   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Bundesfinanzhof — Interpretarea articolului 56 CE — Impozitul pe profit — Dispoziții tranzitorii pentru anul 2001 care interzic unei societății să deducă deprecierea valorii care a afectat acțiuni străine deținute de societate
   Dispozitivul
   În împrejurări precum cele în cauză în acțiunea principală, în care o societate de capital rezidentă deține la o altă societate de capital o participație mai mică de 10 %, articolul 56 CE trebuie interpretat în sensul că se opune ca o interdicție de a deduce reducerea de profit rezultat dintr-o astfel de participație să intre în vigoare mai devreme pentru participația la o societate nerezidentă decât pentru participația la o societate rezidentă.

      (1)  JO C 283, 24.11.2007.


title: Cauza T-150/13: Acțiune introdusă la 11 martie 2013 — Ziegler Relocation/Comisia

text:
               25.5.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 147/22

         Acțiune introdusă la 11 martie 2013 — Ziegler Relocation/Comisia
   (Cauza T-150/13)
   2013/C 147/40
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: Ziegler Relocation SA (Bruxelles, Belgia) (reprezentanți: J.-F. Bellis, M. Favart și A. Bailleux, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               conexarea prezentei acțiuni la cauza T-539/12;

               —

               declararea prezentei acțiuni ca fiind admisibilă și întemeiată;

               —

               declararea faptului că Uniunea Europeană a angajat răspunderea sa extracontractuală față de reclamantă;

               —

               obligarea Uniunii Europene la plata către reclamantă a sumei de 112 872,50 de euro pe an începând cu 11 martie 2008, majorată cu dobânzi până la plata integrală;

               —

               obligarea Uniunii Europene la plata cheltuielilor de judecată aferente procedurii.

      Motivele și principalele argumente

   Prejudiciul a cărui reparare îl solicită reclamanta Uniunii Europene privește beneficiul nerealizat pe care consideră că l-a suferit începând cu adoptarea Deciziei Comisiei din 11 martie 2008 în cazul COMP/38.543 — Servicii de mutări internaționale ca urmare a faptului că nu ar fi încetat practica funcționarilor Uniunii Europene de a solicita devize de complezență în cadrul mutărilor ale căror cheltuieli sunt rambursate în temeiul Statutului funcționarilor Uniunii Europene. Refuzul reclamantei de a accepta asemenea solicitări ar avea ca efect excluderea de la contractele în cauză, astfel încât ea nu ar mai presta funcționarilor instituțiilor europene decât un număr foarte limitat de servicii de mutare. Aceasta ar constitui o neîndeplinire de către Uniunea Europeană a obligație sale de diligență care ar fi la originea prejudiciului astfel suferit de reclamantă.


title: Cauza T-766/15: Hotărârea Tribunalului din 28 februarie 2017 – Labeyrie/EUIPO – Delpeyrat (Reprezentarea unor motive cu pești aurii pe fond albastru) [„Marcă a Uniunii Europene — Procedură de decădere — Marcă a Uniunii Europene figurative care reprezintă motive cu pești aurii pe fond albastru — Declararea decăderii — Utilizare serioasă a mărcii — Articolul 15 alineatul (1) litera (a) și articolul 51 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 — Formă care diferă prin elemente care nu modifică caracterul distinctiv al mărcii”]

text:
               18.4.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 121/28

         Hotărârea Tribunalului din 28 februarie 2017 – Labeyrie/EUIPO – Delpeyrat (Reprezentarea unor motive cu pești aurii pe fond albastru)
   (Cauza T-766/15) (1)

   ([„Marcă a Uniunii Europene - Procedură de decădere - Marcă a Uniunii Europene figurative care reprezintă motive cu pești aurii pe fond albastru - Declararea decăderii - Utilizare serioasă a mărcii - Articolul 15 alineatul (1) litera (a) și articolul 51 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 - Formă care diferă prin elemente care nu modifică caracterul distinctiv al mărcii”])
   (2017/C 121/40)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: Labeyrie (Saint-Geours-de-Maremne, Franța) (reprezentant: A. Lecomte, avocat)

      Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentant: A. Folliard-Monguiral, agent)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO, intervenientă la Tribunal: Delpeyrat (Saint-Pierre-du-Mont, Franța) (reprezentant: J. Ennochi, avocat)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei întâi de recurs a EUIPO din 15 octombrie 2015 (cauza R 2694/2014-1), referitoare la o procedură de decădere între Delpeyrat și Labeyrie.

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă Labeyrie la plata propriilor cheltuieli de judecată, precum și a celor efectuate de EUIPO.

               3)

               Delpeyrat suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 78, 29.2.2016.


title: Cauza F-41/10: Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera întâi) din 25 septembrie 2012 — Bermejo Garde/CESE (Funcție publică — Funcționari — Hărțuire morală — Cerere de asistență — Drept de divulgare — Schimbarea repartizării — Interesul serviciului)

text:
               10.11.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 343/22

         Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera întâi) din 25 septembrie 2012 — Bermejo Garde/CESE
   (Cauza F-41/10) (1)

   (Funcție publică - Funcționari - Hărțuire morală - Cerere de asistență - Drept de divulgare - Schimbarea repartizării - Interesul serviciului)
   2012/C 343/36
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: Moises Bermejo Garde (Bruxelles, Belgia) (reprezentant: L. Levi, avocat)

      Pârât: Comitetul Economic și Social (CESE) (reprezentanți: M. Echevarría Viñuela, agent, asistat de B. Wägenbaur, avocat)

      Obiectul

   Cerere de anulare a mai multor decizii de încetare a raporturilor de muncă ale reclamantului în calitate de șef de unitate în cadrul serviciului juridic cu efect imediat și prin care i se schimbă repartizarea la Direcția Logistică și i se refuză cererea oficială de asistență, precum și cererea de daune interese

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Fiecare parte suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 209, 31.7.2010, p. 55.


title: Cauza C-59/16: Hotărârea Curții (Camera a zecea) din 11 mai 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Hoge Raad der Nederlanden – Țările de Jos) – The Shirtmakers BV/Staatssecretaris van Financiën [Trimitere preliminară — Uniunea vamală — Regulamentul (CEE) nr. 2913/92 — Codul vamal comunitar — Articolul 32 alineatul (1) litera (e) punctul (i) — Valoare în vamă — Valoare de tranzacție — Stabilire — Noțiunea „cheltuieli de transport”]

text:
               24.7.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 239/12

         Hotărârea Curții (Camera a zecea) din 11 mai 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Hoge Raad der Nederlanden – Țările de Jos) – The Shirtmakers BV/Staatssecretaris van Financiën
   (Cauza C-59/16) (1)

   ([Trimitere preliminară - Uniunea vamală - Regulamentul (CEE) nr. 2913/92 - Codul vamal comunitar - Articolul 32 alineatul (1) litera (e) punctul (i) - Valoare în vamă - Valoare de tranzacție - Stabilire - Noțiunea „cheltuieli de transport”])
   (2017/C 239/15)
   Limba de procedură: neerlandeza

      Instanța de trimitere

   Hoge Raad der Nederlanden

      Părțile din procedura principală

      Recurentă: The Shirtmakers BV

      Intimat: Staatssecretaris van Financiën

      Dispozitivul

   Articolul 32 alineatul (1) litera (e) punctul (i) din Regulamentul (CEE) nr. 2913/92 al Consiliului din 12 octombrie 1992 de instituire a Codului vamal comunitar trebuie interpretat în sensul că noțiunea „cheltuieli de transport”, în temeiul acestei dispoziții, include suma suplimentară facturată de expeditor importatorului, care corespunde marjei de profit și costurilor acestui expeditor, aferente prestației sale de organizare a transportului mărfurilor importate către teritoriul vamal al Uniunii Europene.

      (1)  JO C 145, 25.4.2016.


title: Cauza C-397/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Rechtbank van eerste aanleg te Brussel (Belgia) la 3 iulie 2017 – Profit Europe NV/Belgische Staat

text:
               11.9.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 300/19

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Rechtbank van eerste aanleg te Brussel (Belgia) la 3 iulie 2017 – Profit Europe NV/Belgische Staat
   (Cauza C-397/17)
   (2017/C 300/24)
   Limba de procedură: neerlandeza

      Instanța de trimitere

   Rechtbank van eerste aanleg te Brussel

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Profit Europe NV

      Pârât: Belgische Staat

      Întrebările preliminare

               1)

               Subpoziția NC 7307 19 10 (1) trebuie interpretată în sensul că include accesoriile de țevărie din fontă cu grafit nodular, care prezintă caracteristicile accesoriilor de țevărie în discuție în cauza principală, atunci când din caracteristicile obiective ale acestora reiese că există o diferență semnificativă în raport cu fonta maleabilă, întrucât maleabilitatea fontei cu grafit nodular nu rezultă ca urmare a unui tratament termic adecvat și întrucât fonta cu grafit nodular are o altă formă a grafitului, mai precis de grafit nodular în loc de carbon vitrificat?

               2)

               Subpoziția NC 7307 11 00 trebuie interpretată în sensul că include accesoriile de țevărie din fontă cu grafit nodular, care prezintă caracteristicile accesoriilor de țevărie în discuție în cauza principală, atunci când din caracteristicile obiective ale fontei cu grafit nodular reiese că acestea coincid în esență cu caracteristicile obiective ale fontei nemaleabile?

               3)

               Notele explicative la NC referitoare la subpoziția 7307 19 10, în care se stabilește că fonta maleabilă include fonta cu grafit nodular, trebuie lăsate neaplicate în măsura în care enunță că fonta maleabilă include fonta cu grafit nodular, atunci când este cert că fonta cu grafit nodular nu este fontă maleabilă?

      (1)  A se vedea Regulamentul (CEE) nr. 2658/87 al Consiliului din 23 iulie 1987 privind Nomenclatura tarifară și statistică și Tariful Vamal Comun (JO 1987, L 256, p. 1, Ediție specială, 02/vol. 4, p. 3).


title: Cauza C-597/10: Acțiune introdusă la 16 decembrie 2010 — Comisia Europeană/Republica Franceză

text:
               19.2.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 55/20

         Acțiune introdusă la 16 decembrie 2010 — Comisia Europeană/Republica Franceză
   (Cauza C-597/10)
   2011/C 55/35
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: V. Peere și Hadjiyannis, agenți)

      Pârâtă: Republica Franceză

      Concluziile reclamantei

               —

               Constatarea faptului că, prin neadoptarea actelor cu putere de lege și a actelor administrative necesare pentru a se conforma Directivei 2007/60/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 23 octombrie 2007 privind evaluarea și gestionarea riscurilor de inundații (1), care urmărește reducerea consecințelor negative pentru sănătatea umană, mediu, patrimoniul cultural și activitatea economică, asociate inundațiilor în Comunitate, sau, în orice caz, prin faptul că nu a comunicat Comisiei actele menționate, Republica Franceză nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul acestei directive;

               —

               obligarea Republicii Franceze la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Termenul de transpunere a Directivei 2007/60/CE a expirat la 25 noiembrie 2009. Or, la data introducerii prezentei acțiuni, pârâta nu adoptase încă toate măsurile necesare pentru transpunerea directivei sau, în orice caz, nu informase Comisia.

      (1)  Directiva 2007/60/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 23 octombrie 2007 privind evaluarea și gestionarea riscurilor de inundații (JO L 288, p. 27).


title: Cauza C-44/10: Ordonanța președintelui Curții din 8 noiembrie 2010 — Comisia Europeană/Republica Portugheză

text:
               29.1.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 30/31

         Ordonanța președintelui Curții din 8 noiembrie 2010 — Comisia Europeană/Republica Portugheză
   (Cauza C-44/10) (1)

   ()
   2011/C 30/51
   Limba de procedură: portugheza
   Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 100, 17.4.2010.


title: Cauza T-237/15: Acțiune introdusă la 15 mai 2015 – Łabowicz/OAPI – Pure Fishing (NANO)

text:
               13.7.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 228/22

         Acțiune introdusă la 15 mai 2015 – Łabowicz/OAPI – Pure Fishing (NANO)
   (Cauza T-237/15)
   (2015/C 228/27)
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

      Părțile

      Reclamant: Edward Łabowicz (Kłodzko, Polonia) (reprezentant: M. Żygadło, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Pure Fishing, Inc. (Spirit Lake, Statele Unite)

      Datele privind procedura în fața OAPI

      Titularul mărcii în litigiu: reclamantul

      Marca în litigiu: marca comunitară figurativă care cuprinde elementul verbal „NANO” – Marca comunitară nr. 6 649 818

      Procedura care s-a aflat pe rolul OAPI: procedură de declarare a nulității

      Decizia atacată: Decizia Camerei întâi de recurs a OAPI din 5 martie 2015 în cauza R 2426/2013-1

      Concluziile

   Reclamantul solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei atacate;

               —

               obligarea OAPI la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele invocate

               —

               interpretarea eronată și aplicarea eronată a articolului 7 alineatul (1) literele (b) și (c) din Regulamentul nr. 207/2009;

               —

               încălcarea articolelor 76 și 83 din Regulamentul nr. 207/2009;

               —

               încălcarea articolelor 6 și 14 din Convenția europeană a drepturilor omului, privind dreptul la un proces echitabil și, respectiv, interzicerea discriminării.


title: Cauza F-18/08: Acțiune introdusă la 18 februarie 2008 — Ritto/Comisia Comunităților Europene

text:
               12.4.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 92/51

         Acțiune introdusă la 18 februarie 2008 — Ritto/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza F-18/08)
   (2008/C 92/106)
   Limba de procedură: franceza
   Părțile

      Reclamant: Luis Ritto (Roma, Italia) (reprezentanți: J. Deliens și C. Bernard-Glanz, avocats)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene
   Obiectul și descrierea litigiului
   Anularea deciziei AIPN din 14 mai 2007, prin care se suprimă alocația pentru locuință a reclamantului începând cu 1 septembrie 2001 și prin care se solicită recuperarea sumelor excedentare plătite începând cu această dată, precum și anularea tuturor deciziilor subsecvente
   Concluziile reclamantului

               —

               Anularea deciziei AIPN din 14 mai 2007 și a tuturor deciziilor subsecvente;

               —

               anularea în măsura necesară a deciziei AIPN prin care se respinge reclamația reclamantului;

               —

               obligarea Comisiei Comunităților Europene la plata cheltuielilor de judecată.


title: Cauza T-453/13: Acțiune introdusă la 26 august 2013 — Klaes/OAPI — Klaes Kunststoffe (Klaes)

text:
               26.10.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 313/31

         Acțiune introdusă la 26 august 2013 — Klaes/OAPI — Klaes Kunststoffe (Klaes)
   (Cauza T-453/13)
   2013/C 313/59
   Limba în care a fost formulată acțiunea: germana

      Părțile

      Reclamantă: Horst Klaes GmbH & Co. KG (Bad Neuenahr-Ahrweiler, Germania) (reprezentant: B. Dix, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Klaes Kunststoffe GmbH (Neuenrade, Germania)

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               Anularea Deciziei Camerei întâi de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne din 6 iunie 2013 (R 1206/2012-1) și respingerea opoziției împotriva cererii de înregistrare a unei mărci comunitare formulate de reclamantă (nr. 9545096).

      Motivele și principalele argumente

      Solicitantul mărcii comunitare: reclamanta.

      Marca comunitară vizată: marca verbală „Klaes” pentru servicii din clasa 42 — cererea de înregistrare a unei mărci nr. 9545096.

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în procedura opoziției: Klaes Kunststoffe GmbH.

      Marca sau semnul invocat: marca figurativă în culoare albastră „Klaes” pentru servicii din clasa 42.

      Decizia diviziei de opoziție: admite opoziția.

      Decizia camerei de recurs: respinge calea de atac.

      Motivele invocate: încălcarea articolului 8 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009.


title: Cauza T-767/16: Acțiune introdusă la 7 noiembrie 2016 – Nanogate/EUIPO (metals)

text:
               19.12.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 475/24

         Acțiune introdusă la 7 noiembrie 2016 – Nanogate/EUIPO (metals)
   (Cauza T-767/16)
   (2016/C 475/35)
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Nanogate AG (Quierschied, Germania) (reprezentanți: avocat A. Theis)

      Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

      Datele privind procedura în fața EUIPO

      Marca în litigiu: înregistrarea mărcii UE figurativă care cuprinde elementul verbal „metals” – cererea de înregistrare nr. 14 259 981

      Decizia atacată: Decizia Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 29 august 2016 în cauza R 2361/2015-5

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei atacate;

               —

               obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele invocate

               —

               încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul nr. 207/2009;

               —

               încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009.


title: Cauza T-437/17: Acțiune introdusă la 14 iulie 2017 – Oy Karl Fazer/EUIPO – Kraft Foods Belgium Intellectual Property (MIGNON)

text:
               11.9.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 300/34

         Acțiune introdusă la 14 iulie 2017 – Oy Karl Fazer/EUIPO – Kraft Foods Belgium Intellectual Property (MIGNON)
   (Cauza T-437/17)
   (2017/C 300/42)
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Oy Karl Fazer Ab (Vantaa, Finlanda) (reprezentant: L. Laaksonen, avocat)

      Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Kraft Foods Belgium Intellectual Property (Halle, Belgia)

      Datele privind procedura în fața EUIPO

      Solicitantul mărcii în litigiu: reclamanta

      Marca în litigiu: Marca verbală a Uniunii Europene „MIGNON” – Cererea de înregistrare nr. 10 995 892

      Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție

      Decizia atacată: Decizia Camerei a doua de recurs a EUIPO din 24 aprilie 2017 în cauza R 1859/2016-2

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei atacate;

               —

               admiterea înregistrării mărcii pentru toate produsele solicitate.

      Motivul invocat

               —

               încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009.


title: Cauza C-468/15 P: Recurs introdus la 3 septembrie 2015 de PT Perindustrian dan Perdagangan Musim Semi Mas (PT Musim Mas) împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a șaptea) din 25 iunie 2015 în cauza T-26/12, PT Perindustrian dan Perdagangan Musim Semi Mas (PT Musim Mas)/Consiliul Uniunii Europene

text:
               26.10.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 354/27

         Recurs introdus la 3 septembrie 2015 de PT Perindustrian dan Perdagangan Musim Semi Mas (PT Musim Mas) împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a șaptea) din 25 iunie 2015 în cauza T-26/12, PT Perindustrian dan Perdagangan Musim Semi Mas (PT Musim Mas)/Consiliul Uniunii Europene
   (Cauza C-468/15 P)
   (2015/C 354/29)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Recurentă: PT Perindustrian dan Perdagangan Musim Semi Mas (PT Musim Mas) (reprezentant: D. Luff, avocat)

      Celelalte părți din procedură: Consiliul Uniunii Europene, Comisia Europeană, Sasol Olefins & Surfactants GmbH, Sasol Germany GmbH

      Concluziile recurentei

   Recurenta solicită Curții:

               —

               declararea recursului de față admisibil și fondat;

               —

               anularea Hotărârii Tribunalului Uniunii Europene din 25 iunie 2015 pronunțată în cauza T-26/12, PT Perindustrian dan Perdagangan Musim Semi Mas (PT Musim Mas)/Consiliul Uniunii Europene;

               —

               pronunțarea unei decizii definitive, de admitere a concluziilor PT Musim Mas formulate în fața Tribunalului și, în consecință, anularea taxei antidumping instituite în privința recurentei potrivit Regulamentului de punere în aplicare (UE) nr. 1138/2011 (1) al Consiliului din 8 noiembrie 2011 de instituire a unei taxe antidumping definitive și de percepere cu titlu definitiv a taxei provizorii instituite asupra importurilor de anumiți alcooli grași și amestecurile lor, originari din India, Indonezia și Malaysia, și potrivit Regulamentului de punere în aplicare (UE) nr. 1241/2012 (2) al Consiliului din 11 decembrie 2012 de modificare a Regulamentului de punere în aplicare nr. 1138/2011,

               —

               obligarea Consiliului și a intervenienților ca, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, să suporte integral cheltuielile efectuate de recurentă atât în cadrul prezentei proceduri cât și în cadrul procedurii care s-a aflat pe rolul Tribunalului.

      Motivele și principalele argumente

   Recurenta susține că hotărârea atacată ar trebui anulată pentru cele patru motive de recurs ce vor fi rezumate în continuare.
   În primul rând, Tribunalul a încălcat articolul 2 alineatul (10) litera (i) din Regulamentul (CE) nr. 1225/2009 al Consiliului din 30 noiembrie 2009 (denumit în continuare „Regulamentul de bază”) aplicând în mod greșit noțiunea de entitate economică unică (EEU) și concluzionând că recurenta și ICOFS nu formează o EEU.
   În al doilea rând, Tribunalul a încălcat articolul 2 alineatul (10) litera (i) din Regulamentul de bază statuând în mod eronat că Consiliul a demonstrat corespunzător cerințelor legale că atribuțiile exercitate de ICOFS erau similare celor ale unui agent care lucrează pe bază de comisioane. Tribunalul a efectuat un raționament insuficient și discriminatoriu pe baza materialului probator disponibil.
   În al treilea rând, Tribunalul a încălcat primul paragraf al alineatului (10) al articolului 2 din Regulamentul de bază statuând în mod eronat că Consiliul nu a afectat în mod nejustificat simetria dintre valoarea normală și prețul de export.
   În al patrulea rând, Tribunalul a aplicat în mod greșit principiul bunei administrări acceptând în mod eronat faptul că Consiliul s-a folosit doar de propriul material probator, ignorând probe pertinente și informații prezentate de recurentă pe durata investigației antidumping.

      (1)  JO 2011 L 293, p. 1.

      (2)  JO 2012 L 352, p. 1.


title: Cauza T-459/11: Ordonanța Tribunalului din 10 iunie 2013 — Barloworld/Comisia

text:
               3.8.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 225/83

         Ordonanța Tribunalului din 10 iunie 2013 — Barloworld/Comisia
   (Cauza T-459/11) (1)

   2013/C 225/189
   Limba de procedură: spaniola
   Președintele Camerei a opta a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 305, 15.10.2011.


title: Cauza T-27/13 R: Ordonanța președintelui Tribunalului din 11 martie 2013 — Elan/Comisia ( „Măsuri provizorii — Ajutoare de stat — Decizie prin care ajutorul este declarat incompatibil cu piața internă și prin care se dispune recuperarea acestuia de la beneficiar — Cerere de suspendare a executării — Lipsa urgenței” )

text:
               4.5.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 129/21

         Ordonanța președintelui Tribunalului din 11 martie 2013 — Elan/Comisia
   (Cauza T-27/13 R)
   (Măsuri provizorii - Ajutoare de stat - Decizie prin care ajutorul este declarat incompatibil cu piața internă și prin care se dispune recuperarea acestuia de la beneficiar - Cerere de suspendare a executării - Lipsa urgenței)
   2013/C 129/42
   Limba de procedură: slovena

      Părțile

      Reclamantă: Elan, proizvodnja športnih izdelkov, d.o.o. (Gorenjskem, Slovenia) (reprezentant: P. Pensa, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: É. Gippini Fournier, T. Maxian Rusche și M. Kocjan, agenți)

      Obiectul

   Cerere de suspendare a executării Deciziei C(2012) 6345 final a Comisiei din 19 septembrie 2012, privind măsurile luate în favoarea întreprinderii Elan d.o.o. [SA.26379 (C-13/2010) (ex NN 17/2010)]

      Dispozitivul

               1.

               Respinge cererea de măsuri provizorii.

               2.

               Cererea privind cheltuielile de judecată se soluționează odată cu fondul.


title: Cauza C-492/14: Hotărârea Curții (Camera a doua) din 29 septembrie 2016 (cerere de decizie preliminară formulată de Nederlandstalige rechtbank van eerste aanleg Brussel – Belgia) – Essent Belgium NV/Vlaams Gewest, Inter-Energa și alții (Trimitere preliminară — Reglementări regionale care impun gratuitatea distribuției, în rețelele situate în regiunea în cauză, a energiei electrice produse din surse de energie regenerabilă — Diferențiere în funcție de proveniența energiei electrice verzi — Articolele 28 și 30 CE — Libera circulație a mărfurilor — Directiva 2001/77/CE — Articolele 3 și 4 — Mecanisme naționale de sprijin al producției de energie electrică verde — Directiva 2003/54/CE — Articolele 3 și 20 — Directiva 96/92/CE — Articolele 3 și 16 — Piața internă a energiei electrice — Acces la rețelele de distribuție în condiții tarifare nediscriminatorii — Obligații de serviciu public — Lipsa proporționalității)

text:
               13.2.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 46/2

         Hotărârea Curții (Camera a doua) din 29 septembrie 2016 (cerere de decizie preliminară formulată de Nederlandstalige rechtbank van eerste aanleg Brussel – Belgia) – Essent Belgium NV/Vlaams Gewest, Inter-Energa și alții
   (Cauza C-492/14) (1)

   ((Trimitere preliminară - Reglementări regionale care impun gratuitatea distribuției, în rețelele situate în regiunea în cauză, a energiei electrice produse din surse de energie regenerabilă - Diferențiere în funcție de proveniența energiei electrice verzi - Articolele 28 și 30 CE - Libera circulație a mărfurilor - Directiva 2001/77/CE - Articolele 3 și 4 - Mecanisme naționale de sprijin al producției de energie electrică verde - Directiva 2003/54/CE - Articolele 3 și 20 - Directiva 96/92/CE - Articolele 3 și 16 - Piața internă a energiei electrice - Acces la rețelele de distribuție în condiții tarifare nediscriminatorii - Obligații de serviciu public - Lipsa proporționalității))
   (2017/C 046/02)
   Limba de procedură: neerlandeza

      Instanța de trimitere

   Nederlandstalige rechtbank van eerste aanleg Brussel

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Essent Belgium NV

      Pârâți: Vlaams Gewest, Inter-Energa, IVEG, Infrax West, Provinciale Brabantse Energiemaatschappij CVBA (PBE), Vlaamse Regulator van de Electriciteits- en Gasmarkt (VREG)

      cu participarea: Intercommunale Maatschappij voor Energievoorziening Antwerpen (IMEA), Intercommunale Maatschappij voor Energievoorziening in West- en Oost-Vlaanderen (IMEWO), Intercommunale Vereniging voor Energielevering in Midden-Vlaanderen (Intergem), Intercommunale Vereniging voor de Energiedistributie in de Kempen en het Antwerpse (IVEKA), Iverlek, Gaselwest CVBA, Sibelgas CVBA

      Dispozitivul

   Dispozițiile coroborate ale articolelor 28 și 30 CE, precum și ale articolului 3 alineatele (2) și (8) și ale articolului 20 alineatul (1) din Directiva 2003/54/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 26 iunie 2003 privind normele comune pentru piața internă de energie electrică și de abrogare a Directivei 96/92/CE, ale articolului 3 alineatele (2) și (3) și ale articolului 16 din Directiva 96/92/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 19 decembrie 1996 privind normele comune pentru piața internă de energie electrică și ale articolelor 3 și 4 din Directiva 2001/77/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 27 septembrie 2001 privind promovarea electricității produse din surse de energie regenerabile pe piața internă a electricității trebuie interpretate în sensul că se opun unor reglementări precum besluit van de Vlaamse regering tot wijziging van het besluit van de Vlaamse regering van 28 september 2001 (Decizia guvernului flamand de modificare a deciziei guvernului flamand din 28 septembrie 2001) din 4 aprilie 2003 și besluit van de Vlaamse regering inzake de bevordering van elektriciteitsopwekking uit hernieuwbare energiebronnen (Decizia guvernului flamand de favorizare a producției de energie electrică din surse de energie regenerabile) din 5 martie 2004, care impun un regim de distribuție gratuită a energiei electrice verzi în rețelele de distribuție situate în regiunea respectivă limitând beneficiul acestui regim, în ceea ce privește prima decizie, numai la energia electrică verde injectată direct de instalațiile de producție în rețelele de distribuție menționate și, în ceea ce privește a doua decizie, numai la energia electrică verde injectată direct de astfel de instalații în rețele de distribuție situate în statul membru din care face parte regiunea menționată.

      (1)  JO C 34, 2.2.2015.


title: Cauza C-305/09: Acțiune introdusă la 30 iulie 2009 — Comisia Comunităților Europene/Republica Italiană

text:
               24.10.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 256/11

         Acțiune introdusă la 30 iulie 2009 — Comisia Comunităților Europene/Republica Italiană
   (Cauza C-305/09)
   2009/C 256/22
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: L. Flynn și E. Righini, agenți)

      Pârâtă: Republica Italiană

      Concluziile reclamantei

               —

               Declararea faptului că, prin neluarea în termenele stabilite a tuturor măsurilor necesare pentru desființarea schemei de ajutoare care a fost declarată ilegală și incompatibilă cu piața comună prin Decizia 2005/919/CE a Comisiei din 14 decembrie 2004: stimulente fiscale în favoarea unor întreprinderi care participă la târguri în străinătate [notificată la 17 decembrie 2004 cu numărul C(2004) 4746, (JO L 335, p. 39)] și pentru recuperarea de la beneficiari a ajutoarelor acordate în temeiul acestei scheme, Republica Italiană nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolelor 2, 3 și 4 din această decizie și al Tratatului CE.

               —

               obligarea Republicii Italiene la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Termenul în care Italia ar fi trebui să desființeze schema și să recupereze ajutoarele plătite ilegal a expirat la două luni după notificarea deciziei. După mai mult de patru ani, autoritățile italiene au recuperat numai aproximativ 65 % din ajutoarele pentru care a fost trimisă o somație de plată și încă trebuie să comunice Comisiei suma totală a ajutoarelor plătite unor beneficiari care încă de la început nu aveau dreptul să beneficieze de schema de ajutor.


title: Cauza T-571/10: Hotărârea Tribunalului din 22 martie 2013 — Fabryka Łożysk Tocznych-Kraśnik/OAPI — Impexmetal (FŁT-1) [ „Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare figurative FŁT-1 — Marcă comunitară figurativă anterioară FŁT — Motiv relativ de refuz — Risc de confuzie — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009” ]

text:
               4.5.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 129/17

         Hotărârea Tribunalului din 22 martie 2013 — Fabryka Łożysk Tocznych-Kraśnik/OAPI — Impexmetal (FŁT-1)
   (Cauza T-571/10) (1)

   (Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare figurative FŁT-1 - Marcă comunitară figurativă anterioară FŁT - Motiv relativ de refuz - Risc de confuzie - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009)
   2013/C 129/32
   Limba de procedură: polona

      Părțile

      Reclamantă: Fabryka Łożysk Tocznych-Kraśnik S.A. (Kraśnik, Polonia) (reprezentant: J. Sieklucki, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: K. Zajfert, agent)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: Impexmetal S.A. (Varșovia, Polonia) (reprezentant: K. Pyszków, avocat)

      Obiectul

   Acțiunea formulată împotriva deciziei Camerei întâi de recurs a OAPI din 6 octombrie 2010 (cauza R 1387/2009-1) cu privire la o procedură de opoziție între Impexmetal S.A. și Fabryka Łożysk Tocznych-Kraśnik S.A.

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Obligă Fabryka Łożysk Tocznych-Kraśnik S.A. la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 63, 26.2.2011.


title: Cauza T-436/14: Hotărârea Tribunalului din 7 martie 2017 – Neka Novin/Consiliul („Politica externă și de securitate comună — Măsuri restrictive luate împotriva Iranului în scopul împiedicării proliferării nucleare — Înghețarea fondurilor — Menținerea numelui reclamantei pe lista persoanelor vizate — Eroare de drept — Eroare vădită de apreciere — Proporționalitate”)

text:
               18.4.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 121/25

         Hotărârea Tribunalului din 7 martie 2017 – Neka Novin/Consiliul
   (Cauza T-436/14) (1)

   ((„Politica externă și de securitate comună - Măsuri restrictive luate împotriva Iranului în scopul împiedicării proliferării nucleare - Înghețarea fondurilor - Menținerea numelui reclamantei pe lista persoanelor vizate - Eroare de drept - Eroare vădită de apreciere - Proporționalitate”))
   (2017/C 121/35)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: Neka Novin Co., Private Joint Stock (Teheran, Iran) (reprezentant: L. Vidal, avocat)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: A. Vitro și M. Bishop, agenți)

      Obiectul

   Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE și având ca obiect anularea deciziei Consiliului de a menține înscrierea numelui reclamantei pe lista care figurează în anexa II la Decizia 2010/413/PESC a Consiliului din 26 iulie 2010 privind adoptarea de măsuri restrictive împotriva Iranului și de abrogare a Poziției comune 2007/140/PESC (JO 2010, L 195, p. 39), modificată prin Decizia 2011/299/PESC a Consiliului din 23 mai 2011 (JO 2011, L 136, p. 65) și pe cea care figurează în anexa IX la Regulamentul (UE) nr. 267/2012 al Consiliului din 23 martie 2012 privind adoptarea de măsuri restrictive împotriva Iranului și de abrogare a Regulamentului (UE) nr. 961/2010 (JO 2012, L 88, p. 1), astfel cum a fost comunicată printr-un aviz din 15 martie 2014

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Neka Novin Co., Private Joint Stock suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și jumătate din cheltuielile de judecată efectuate de Consiliul Uniunii Europene.

               3)

               Consiliul suportă jumătate din propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 253, 4.8.2014.


title: Cauza C-669/11: Hotărârea Curții (Camera a patra) din 4 octombrie 2012 (cerere de decizie preliminară formulată de Conseil d'État — Franța) — Société ED și F Man Alcohols/Office national interprofessionnel des fruits, des légumes, des vins et de l'horticulture (Viniflhor) [Protecția intereselor financiare ale Uniunii — Regulamentul (CE, Euratom) nr. 2988/95 — Domeniul material de aplicare — Noțiunea „atingere a intereselor financiare ale Uniunii” — Procedură simplă de achiziție la exportul de alcool provenit din vin deținut de agențiile de intervenție — Exportul de loturi de alcool în afara Uniunii după expirarea termenului acordat — Reținerea garanției de bună executare — Măsuri administrative — Sancțiuni administrative — Regulamentul (CE) nr. 360/95 — Regulamentul (CE) nr. 1623/2000 — Aplicarea retroactivă a sancțiunii celei mai puțin severe]

text:
               24.11.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 366/17

         Hotărârea Curții (Camera a patra) din 4 octombrie 2012 (cerere de decizie preliminară formulată de Conseil d'État — Franța) — Société ED și F Man Alcohols/Office national interprofessionnel des fruits, des légumes, des vins et de l'horticulture (Viniflhor)
   (Cauza C-669/11) (1)

   (Protecția intereselor financiare ale Uniunii - Regulamentul (CE, Euratom) nr. 2988/95 - Domeniul material de aplicare - Noțiunea „atingere a intereselor financiare ale Uniunii” - Procedură simplă de achiziție la exportul de alcool provenit din vin deținut de agențiile de intervenție - Exportul de loturi de alcool în afara Uniunii după expirarea termenului acordat - Reținerea garanției de bună executare - Măsuri administrative - Sancțiuni administrative - Regulamentul (CE) nr. 360/95 - Regulamentul (CE) nr. 1623/2000 - Aplicarea retroactivă a sancțiunii celei mai puțin severe)
   2012/C 366/28
   Limba de procedură: franceza

      Instanța de trimitere

   Conseil d'État

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Société ED și F Man Alcohols

      Pârât: Office national interprofessionnel des fruits, des légumes, des vins et de l'horticulture (Viniflhor)

      Obiectul

   Cerere de decizie preliminară — Conseil d'État — Interpretarea articolului 5 alineatul (5) din Regulamentul (CE) nr. 360/95 al Comisiei din 22 februarie 1995 privind deschiderea vânzărilor prin proceduri simple de achiziții la exportul de alcool provenit din vin deținut de agențiile de intervenție (JO L 41, p. 14), a articolului 91 alineatul (12) din Regulamentul (CE) nr. 1623/2000 al Comisiei din 25 iulie 2000 de stabilire a normelor de aplicare a Regulamentului (CE) nr. 1493/1999 privind organizarea comună a pieței vitivinicole, în ceea ce privește mecanismele pieței (JO L 194, p. 45, Ediție specială, 03/vol. 34, p. 120), a articolului 1 din Regulamentul (CE, Euratom) nr. 2988/95 al Consiliului din 18 decembrie 1995 privind protecția intereselor financiare ale Comunităților Europene (JO L 312, p. 1, Ediție specială, 01/vol. 1, p. 166), precum și a dispozițiilor Regulamentului (CEE) nr. 377/93 al Comisiei din 12 februarie 1993 privind modalitățile de aplicare referitoare la comercializarea alcoolului obținut prin distilare în conformitate cu articolele 35, 36 și 39 din Regulamentul (CEE) nr. 822/87 al Consiliului și deținut de agențiile de intervenție (JO L 43, p. 6) și ale Regulamentului (CEE) nr. 2220/85 al Comisiei din 22 iulie 1985 de stabilire a normelor comune de aplicare a regimului de garanții pentru produsele agricole (JO L 205, p. 5, Ediție specială, 03/vol. 5, p. 24) — Vânzări prin proceduri simple de achiziții la exportul de alcool provenit din vin deținut de agențiile de intervenție în vederea unei utilizări finale în sectorul carburanților — Depășirea de către câștigătorul licitației a termenului de export — Sancțiuni administrative sau măsuri de altă natură — Neîndeplinire a obligațiilor susceptibilă să prejudicieze bugetul Uniunii

      Dispozitivul

               1.

               Nerespectarea de către un operator a termenului de export prevăzut pentru cantitățile de alcool care i-au fost atribuite în cadrul unei proceduri de achiziți organizate de Comisia Europeană, precum cea reglementată prin Regulamentul (CE) nr. 360/95 al Comisiei din 22 februarie 1995 privind deschiderea vânzărilor prin proceduri simple de achiziții la exportul de alcool provenit din vin deținut de agențiile de intervenție constituie o „abatere” în sensul articolului 1 din Regulamentul (CE, Euratom) nr. 2988/95 al Consiliului din 18 decembrie privind protecția intereselor financiare ale Comunităților Europene.

               2.

               Pierderea totală sau parțială a unei garanții de bună execuție, precum cea prevăzută la articolul 5 alineatul (5) din Regulamentul (CE) nr. 360/95, sau a unei garanții destinate să asigure exportul în termenele acordate, precum cea prevăzută la articolul 91 alineatul (12) din Regulamentul (CE) nr. 1623/2000 al Comisiei din 25 iulie 2000 de stabilire a normelor de aplicare a Regulamentului (CE) nr. 1493/1999 privind organizarea comună a pieței vitivinicole, în ceea ce privește mecanismele pieței, se încadrează în sfera noțiunii de sancțiune administrativă în sensul articolului 5 din Regulamentul nr. 2988/95.

               3.

               În circumstanțe precum cele din litigiul principal, articolul 5 alineatul (5) din Regulamentul nr. 360/95 reprezintă temeiul juridic necesar pentru aplicarea unei sancțiuni constând în pierderea totală sau parțială a unei garanții de bună execuție.

               4.

               În circumstanțe precum cele din litigiul principal, articolul 2 alineatul (2) din Regulamentul nr. 2988/95 trebuie să fie interpretat în sensul că pentru a sancționa nerespectarea termenului acordat pentru exportul în Brazilia a cantităților de alcool atribuite în cadrul unei proceduri de achiziți în aplicarea dispozițiilor Regulamentului nr. 360/95, autoritățile naționale trebuie să aplice sancțiunea prevăzută la articolul 5 alineatul (5) din acest din urmă regulament, iar nu cea prevăzută la articolul 91 alineatul (12) din Regulamentul nr. 1623/2000.

      (1)  JO C 89, 24.3.2012.


title: Cauza T-538/10: Acțiune introdusă la 26 noiembrie 2010 — Adamowski/OAPI — Fagumit (Fagumit)

text:
               29.1.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 30/47

         Acțiune introdusă la 26 noiembrie 2010 — Adamowski/OAPI — Fagumit (Fagumit)
   (Cauza T-538/10)
   ()
   2011/C 30/85
   Limba în care a fost formulată acțiunea: germana

      Părțile

      Reclamantă: Ursula Adamowski (Hamburg, Germania) (reprezentant: D. von Schultz, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Fabryka Węży Gumowych i Tworzyw Sztucznych Fagumit Sp. z o.o. (Wolbrom, Polonia)

      Concluziile reclamantei

               —

               anularea deciziei Camerei întâi de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 3 septembrie 2010 pronunțate în cauza R 1003/2009-1;

               —

               respingerea cererii de declarare a nulității mărcii comunitare nr. 3 093 226;

               —

               obligarea OAPI la plata cheltuielilor de judecată efectuate în procedura care s-a aflat pe rolul diviziei de anulare și pe rolul camerei de recurs, precum și a celor efectuate prezenta cauză.

      Motivele și principalele argumente

      Marca comunitară înregistrată care a făcut obiectul unei cereri de declarare a nulității: marca verbală „Fagumit” pentru produse din clasele 12 și 17.

      Titularul mărcii comunitare: reclamanta.

      Partea care solicită declararea nulității mărcii comunitare: Fabryka Węży Gumowych i Tworzyw Sztucznych Fagumit Sp. z o.o.

      Dreptul asupra mărcii al părții care solicită declararea nulității: marca figurativă națională, care cuprinde elementul „FAGUMIT”, pentru produse din clasa 17.

      Decizia diviziei de anulare: respinge cererea de declarare a nulității.

      Decizia camerei de recurs: admite calea de atac și declară nulitatea mărcii.

      Motivele invocate: încălcarea articolului 53 alineatul (1) litera (c) coroborat cu articolul 8 alineatul (4) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 (1), întrucât cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs nu a prezentat documente valide în sensul că denumirea de firmă „FAGUMIT” este utilizată în mod real; încălcarea articolului 53 alineatul (1) litera (b) coroborat cu articolul 8 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009, întrucât cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a acceptat efectiv înregistrarea ca marcă a denumirii „FAGUMIT” și încălcarea articolului 52 alineatul (1) litera (b) Regulamentul (CE) nr. 207/2009, întrucât reclamanta nu poate fi acuzată că a acționat cu rea-credință atunci când a formulat cererea de înregistrare a mărcii comunitare contestate.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 207/2009 al Consiliului din 26 februarie 2009 privind marca comunitară (JO L 78, p. 1).


title: Cauza C-647/13: Cerere de decizie preliminară introdusă de cour de travail de Bruxelles (Belgia) la 6 decembrie 2013 — Office national de l'emploi/Marie-Rose Melchior

text:
               1.3.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 61/5

         Cerere de decizie preliminară introdusă de cour de travail de Bruxelles (Belgia) la 6 decembrie 2013 — Office national de l'emploi/Marie-Rose Melchior
   (Cauza C-647/13)
   2014/C 61/07
   Limba de procedură: franceza

      Instanța de trimitere

   Cour de travail de Bruxelles

      Părțile din procedura principală

      Reclamant: Office national de l'emploi

      Pârâtă: Marie-Rose Melchior

      Întrebarea preliminară

   Principiul cooperării loiale și articolul 4 alineatul (3) din TUE, pe de o parte, și articolul 34 alineatul (1) din Carta drepturilor fundamentale, pe de altă parte, se opun ca, pentru recunoașterea dreptului la acordarea indemnizațiilor de șomaj, un stat membru să refuze:

               —

               să ia în considerare perioadele de muncă efectuate ca agent contractual în serviciul unei instituții a Uniunii Europene stabilite în acest stat membru, în special atunci când, atât înainte, cât și după perioada de încadrare în muncă în calitate de agent contractual, au fost efectuate prestații ca lucrător salariat în temeiul reglementării statului membru menționat;

               —

               să asimileze zilele de șomaj indemnizate în cadrul „Regimul[ui] aplicabil celorlalți agenți ai Comunităților Europene” cu zile lucrate, în condițiile în care zilele de șomaj indemnizate în conformitate cu reglementarea statului membru menționat beneficiază de o asemenea asimilare?


title: Cauza T-548/15: Hotărârea Tribunalului din 13 decembrie 2016 – Guiral Broto/EUIPO – Gastro & Soul (Café del Sol) [„Marcă a Uniunii Europene — Procedură de opoziție — Cererea de înregistrare a mărcii Uniunii Europene verbale Café del Sol — Marca națională figurativă anterioară Café del Sol — Neprezentarea de probe în limba de procedură a opoziției — Articolele 75 și 76 din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 — Normele 19 și 20 din Regulamentul (CE) nr. 2868/95 — Dreptul la apărare”]

text:
               30.1.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 30/45

         Hotărârea Tribunalului din 13 decembrie 2016 – Guiral Broto/EUIPO – Gastro & Soul (Café del Sol)
   (Cauza T-548/15) (1)

   ([„Marcă a Uniunii Europene - Procedură de opoziție - Cererea de înregistrare a mărcii Uniunii Europene verbale Café del Sol - Marca națională figurativă anterioară Café del Sol - Neprezentarea de probe în limba de procedură a opoziției - Articolele 75 și 76 din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 - Normele 19 și 20 din Regulamentul (CE) nr. 2868/95 - Dreptul la apărare”])
   (2017/C 030/49)
   Limba de procedură: engleza

      Părţile

      Reclamant: Ramón Guiral Broto (Marbella, Spania) (reprezentant: J. L. de Castro Hermida, avocat)

      Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentant: H. O’Neill, agent)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO, intervenientă la Tribunal: Gastro & Soul GmbH (Hildesheim, Germania)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 16 iulie 2015 (cauza R 2755/2014-5) privind o procedură de opoziție între domnul Guiral Broto și Gastro & Soul

      Dispozitivul

               1)

               Anulează Decizia Camerei a cincea de recurs a Oficiului Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO) din 16 iulie 2015 (cauza R 2755/2014-5) privind o procedură de opoziție între domnul Guiral Broto și Gastro & Soul.

               2)

               Respinge în rest acțiunea.

               3)

               EUIPO și domnul Guiral Broto suportă fiecare propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 398, 30.11.2015


title: Cauza C-48/15: Hotărârea Curții (Camera a doua) din 26 mai 2016 (cerere de decizie preliminară formulată de Cour d'appel de Bruxelles - Belgia) - État belge, SPF Finances/NN (L) International SA, fostă ING International SA, succesoare în drepturi și obligații a ING Dynamic SA (Trimitere preliminară — Fiscalitate directă — Libera circulație a capitalurilor — Libera prestare a serviciilor — Directiva 69/335/CEE — Articolele 2, 4, 10 și 11 — Directiva 85/611/CEE — Articolele 10 CE și 293 CE — Taxa anuală aplicabilă organismelor de plasament colectiv — Dublă impunere — Sancțiune aplicabilă organismelor de plasament colectiv de drept străin)

text:
               18.7.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 260/6

         Hotărârea Curții (Camera a doua) din 26 mai 2016 (cerere de decizie preliminară formulată de Cour d'appel de Bruxelles - Belgia) - État belge, SPF Finances/NN (L) International SA, fostă ING International SA, succesoare în drepturi și obligații a ING Dynamic SA
   (Cauza C-48/15) (1)

   ((Trimitere preliminară - Fiscalitate directă - Libera circulație a capitalurilor - Libera prestare a serviciilor - Directiva 69/335/CEE - Articolele 2, 4, 10 și 11 - Directiva 85/611/CEE - Articolele 10 CE și 293 CE - Taxa anuală aplicabilă organismelor de plasament colectiv - Dublă impunere - Sancțiune aplicabilă organismelor de plasament colectiv de drept străin))
   (2016/C 260/07)
   Limba de procedură: franceza

      Instanța de trimitere

   Cour d'appel de Bruxelles

      Părțile din procedura principală

      Reclamant: État belge, SPF Finances

      Pârâte: NN (L) International SA, fostă ING International SA, succesoare în drepturi și obligații a ING Dynamic SA

      Dispozitivul

               1)

               Articolele 2, 4, 10 și 11 din Directiva 69/335/CE a Consiliului din 17 iulie 1969 privind impozitarea indirectă a majorării de capital, astfel cum a fost modificată prin Directiva 85/303/CEE a Consiliului din 10 iunie 1985, trebuie interpretate în sensul că nu se opun unei legislații a unui stat membru care stabilește o taxă anuală aplicabilă organismelor de plasament colectiv, precum cea în discuție în litigiul principal, care supune acestei taxe organismele de plasament colectiv de drept străin care plasează unități în acest stat membru.

               2)

               Directiva 85/611/CEE a Consiliului din 20 decembrie 1985 de coordonare a actelor cu putere de lege și a actelor administrative privind anumite organisme de plasament colectiv în valori mobiliare (OPCVM), eventual coroborată cu articolul 10 CE și cu articolul 293 a doua liniuță CE, trebuie interpretată în sensul că nu se opune legislației unui stat membru care stabilește o taxă anuală aplicabilă organismelor de plasament colectiv, precum cea în discuție în litigiul principal, care supune acestei taxe organismele de plasament colectiv de drept străin care plasează unități în acest stat membru, cu condiția ca această legislație să fie aplicată fără discriminare.

               3)

               Articolul 50 CE trebuie interpretat în sensul că nu se opune legislației unui stat membru care stabilește o taxă anuală aplicabilă organismelor de plasament colectiv, precum cea în discuție în litigiul principal, care supune acestei taxe organismele de plasament colectiv de drept străin care plasează unități în acest stat membru.

               4)

               Articolul 49 CE trebuie interpretat în sensul că se opune unei dispoziții de drept național precum articolul 162 al doilea paragraf din Codul privind drepturile succesorale, astfel cum a fost modificat prin Legea-program din 22 decembrie 2003, prin care un stat membru prevede o sancțiune specifică, și anume interdicția pronunțată de o instanță împotriva organismelor de plasament colectiv de drept străin de a plasa pe viitor unități în cazul nerespectării obligației de a depune declarația fiscală anuală necesară recuperării taxei aplicabile organismelor de plasament colectiv sau în cazul neplății acesteia.

      (1)  JO C 138, 27.4.2015.


title: Cauza C-6/12: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Korkein hallinto-oikeus (Finlanda) la 3 ianuarie 2012 — P Oy

text:
               25.2.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 58/6

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Korkein hallinto-oikeus (Finlanda) la 3 ianuarie 2012 — P Oy
   (Cauza C-6/12)
   2012/C 58/09
   Limba de procedură: finlandeza

      Instanța de trimitere

   Korkein hallinto-oikeus

      Părțile din acțiunea principală

      Recurentă: P Oy

      Pârâtă: Veronsaajien oikeudenvalvontayksikkö

      Întrebările preliminare

               1.

               În cadrul unei proceduri de aprobare precum cea prevăzută la articolul 122 alineatul (3) din legea finlandeză privind impozitul pe venit, criteriul selectivității care rezultă din articolul 107 alineatul (1) TFUE trebuie interpretat în sensul că se opune aprobării deducerii pierderilor în situația modificării acționariatului, în cazul în care nu se respectă procedura prevăzută la articolul 108 alineatul (3) a treia teză TFUE?

               2.

               În cadrul interpretării criteriului selectivității și în special în vederea determinării categoriei de referință trebuie să fie luată în considerare regula generală formulată la articolele 117 și 119 din legea finlandeză privind impozitul pe venit, potrivit căreia unei societăți îi este permis să deducă pierderile determinate sau dispozițiile referitoare la modificarea acționariatului?

               3.

               În cazul în care criteriul selectivității care rezultă din articolul 107 TFUE se consideră a fi în principiu îndeplinit, o reglementare precum cea de la articolul 122 alineatul (3) din legea finlandeză privind impozitul pe venit poate fi considerată justificată de motivul că este vorba despre un mecanism inerent sistemului fiscal, indispensabil — spre exemplu — pentru a împiedica evaziunea fiscală?

               4.

               Ce importanță trebuie acordată puterii de apreciere a autorităților atunci când se examinează existența unui posibil motiv justificativ și se analizează dacă este vorba despre un mecanism inerent sistemului fiscal? În ceea ce privește mecanismul inerent sistemului fiscal, trebuie ca organismul care aplică legea să nu dispună de nicio putere de apreciere, iar condițiile pentru aplicarea regimului derogatoriu să fie definite precis în legislație?


title: Cauza T-186/12: Acțiune introdusă la 26 aprilie 2012 — Verus/OAPI — Maquet (LUCEA LED)

text:
               7.7.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 200/18

         Acțiune introdusă la 26 aprilie 2012 — Verus/OAPI — Maquet (LUCEA LED)
   (Cauza T-186/12)
   2012/C 200/38
   Limba în care a fost formulată acțiunea: germana

      Părțile

      Reclamantă: Verus Eood (Sofia, Bulgaria) (reprezentant: S. Vykydal)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Maquet SAS (Ardon, Franța)

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea Deciziei Camerei a patra de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 13 februarie 2012 în cauza R 67/2011-4 și trimiterea cauzei spre rejudecare la camera de recurs,

               —

               obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată efectuate în prezenta cauză, precum și cele efectuate în fața camerei de recurs.

      Motivele și principalele argumente

      Solicitantul mărcii comunitare: Maquet SAS.

      Marca comunitară vizată: marca verbală „LUCEA LED” pentru produse din clasa 10.

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în procedura opoziției: reclamanta.

      Marca sau semnul invocat: marca verbală „LUCEO” pentru produse din clasele 10, 12 și 28.

      Decizia diviziei de opoziție: admite opoziția.

      Decizia camerei de recurs: admite calea de atac și respinge opoziția.

      Motivele invocate:

               —

               încălcarea articolului 8 alineatul (1) din Regulamentul nr. 207/2009,

               —

               încălcarea articolului 76 alineatul (2) din Regulamentul nr. 207/2009,

               —

               încălcarea articolului 75 alineatul (2) din Regulamentul nr. 207/2009,

               —

               încălcarea normei 6 alineatul (4) din Regulamentul de aplicare nr. 2868/95 coroborat cu Decizia nr. EX-05-5,

               —

               încălcarea articolului 42 din Regulamentul nr. 207/2009.


title: Cauza C-311/08: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Tribunal de première instance de Mons (Regatul Belgiei) la 14 iulie 2008 — Société de Gestion Industrielle (SGI)/Regatul Belgiei

text:
               11.10.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 260/5

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Tribunal de première instance de Mons (Regatul Belgiei) la 14 iulie 2008 — Société de Gestion Industrielle (SGI)/Regatul Belgiei
   (Cauza C-311/08)
   (2008/C 260/07)
   Limba de procedură: franceza
   Instanța de trimitere
   Tribunal de première instance de Mons
   Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Société de Gestion Industrielle (SGI)

      Pârât: Regatul Belgiei
   Întrebările preliminare

               1)

               Articolul 43 din Tratatul CE coroborat cu articolul 48 și, după caz, cu articolul 12 din același tratat se opune faptului ca o legislație a unui stat membru care, precum cea în cauză, antrenează impozitarea unui avantaj anormal sau gratuit în privința societății rezidente belgiene care a aprobat avantajul menționat în favoarea unei societăți stabilite într-un alt stat membru, față de care societatea belgiană se află în mod direct sau indirect în raporturi de interdependență, în timp ce, în condiții identice, societatea rezidentă belgiană nu poate fi impozitată cu privire la un avantaj anormal sau gratuit atunci când acest avantaj este încuviințat în favoarea unei alte societăți stabilite în Belgia, față de care societatea belgiană se află în mod direct sau indirect în raporturi de interdependență?

               2)

               Articolul 56 din Tratatul CE coroborat cu articolul 48 și, după caz, cu articolul 12 din același tratat se opune faptului ca o legislație a unui stat membru care, precum cea în cauză, antrenează impozitarea unui avantaj anormal sau gratuit în privința unei societăți rezidente belgiene care a aprobat avantajul menționat în favoarea unei societăți stabilite într-un alt stat membru, față de care societatea belgiană se află în mod direct sau indirect în raporturi de interdependență, în timp ce, în condiții identice, societatea rezidentă belgiană nu poate fi impozitată cu privire la un avantaj anormal sau gratuit atunci când acest avantaj este încuviințat în favoarea unei alte societăți stabilite în Belgia, față de care societatea belgiană se află în mod direct sau indirect în raporturi de interdependență?


title: Cauza T-567/14: Acțiune introdusă la 1 august 2014 – Group OOD/OAPI – Kosta Iliev (GROUP Company TOURISM & TRAVEL)

text:
               20.10.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 372/18

         Acțiune introdusă la 1 august 2014 – Group OOD/OAPI – Kosta Iliev (GROUP Company TOURISM & TRAVEL)
   (Cauza T-567/14)
   2014/C 372/23
   Limba în care a fost formulată acțiunea: bulgara

      Părțile

      Reclamantă: Group OOD (Sofia, Bulgaria) (reprezentanți: Dragia Dragiev și Andrey Andreev)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Kosta Iliev, Sofia, Bulgaria (reprezentant: Cabinetul de consultanță pe proprietate intelectuală Zlatarevi)

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               Anularea deciziilor Camerei a patra de recurs a OAPI din 2 iunie 2014 pronunțată în cauza R 1587/2013-4 în temeiul articolului 65 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009;

               —

               obligarea OAPI și, dacă este cazul, a părții interesate interveniente la Tribunal, la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

      Solicitantul mărcii comunitare: domnul Kosta Iliev.

      Marca comunitară vizată: marca comunitară figurativă în culori care conține elementele verbale „GROUP Company TOURISM & TRAVEL” pentru produse și servicii din clasele 35, 39 și 43.

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în procedura opoziției: Grup OOD.

      Marca sau semnul invocat: marcă neînregistrată care constă în drepturi materiale asupra unui semn care conține elementele verbale „Group company”.

      Decizia diviziei de opoziție: respinge opoziția.

      Decizia camerei de recurs: respinge calea de atac ca nefondată.

      Motivele invocate:

               —

               Încălcarea articolului 76 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 (în mod eronat, conținutul legii bulgare a fost stabilit din oficiu);

               —

               încălcarea articolului 76 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 (nu a existat o apreciere de ansamblu și nici corectă a elementelor de probă care au fost prezentate);

               —

               încălcarea articolului 8 alineatul (4) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 (elementele de probă și argumentele juridice care au fost prezentate nu au fost examinate în raport cu condițiile prevăzute de această dispoziție).


title: Cauza C-552/11: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Landgericht Mönchengladbach (Germania) la 2 noiembrie 2011 — Gisbert Thöne/MF Global UK Ltd și Frank Kucksdorf

text:
               3.3.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 65/2

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Landgericht Mönchengladbach (Germania) la 2 noiembrie 2011 — Gisbert Thöne/MF Global UK Ltd și Frank Kucksdorf
   (Cauza C-552/11)
   2012/C 65/04
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Landgericht Mönchengladbach

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamant: Gisbert Thöne

      Pârâți: MF Global UK Ltd și Frank Kucksdorf
   Prin Ordonanța din 8 decembrie 2011, președintele Curții a dispus radierea cauzei C-552/11 din registrul Curții.


title: Cauza C-469/12: Cerere de decizie preliminară introdusă de Handelsgericht Wien (Austria) la 22 octombrie 2012 — Krejci Lager & Umschlagbetriebs GmbH/Olbrich Transport und Logistik GmbH

text:
               26.1.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 26/19

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Handelsgericht Wien (Austria) la 22 octombrie 2012 — Krejci Lager & Umschlagbetriebs GmbH/Olbrich Transport und Logistik GmbH
   (Cauza C-469/12)
   2013/C 26/35
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Handelsgericht Wien

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Krejci Lager & Umschlagbetriebs GmbH

      Pârâtă: Olbrich Transport und Logistik GmbH

      Întrebarea preliminară

   Un contract de depozit de mărfuri reprezintă un contract de „prestări de servicii” în sensul articolului 5 punctul 1 litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 44/2001 (1) al Consiliului din 22 decembrie 2000 privind competența judiciară, recunoașterea și executarea hotărârilor în materie civilă și comercială?

      (1)  JO 2001, L 12, p. 1, Ediție specială, 19/vol. 3, p. 74


title: Cauza T-149/04: Ordonanța Tribunalului de Primă Instanță din 14 mai 2007 — Czigàny și alții/Comisia Comunităților Europene ( Funcție publică — Funcționari — Evaluare — Raport asupra evoluției carierei — Exercițiul de evaluare 2001/2002 — Acțiune vădit inadmisibilă și lipsită în mod vădit de orice temei legal )

text:
               21.7.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 170/25

         Ordonanța Tribunalului de Primă Instanță din 14 mai 2007 — Czigàny și alții/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza T-149/04) (1)

   („Funcție publică - Funcționari - Evaluare - Raport asupra evoluției carierei - Exercițiul de evaluare 2001/2002 - Acțiune vădit inadmisibilă și lipsită în mod vădit de orice temei legal’)
   (2007/C 170/50)
   Limba de procedură: franceza
   Părțile

      Reclamanți: Imre Czigàny (Rhode-Saint-Genèse, Belgia), Isabel Alves (Luxemburg, Luxemburg), Georgette Henningsen (Bruxelles, Belgia) și Michel Lucas (Tervuren, Belgia) (reprezentanți: inițial G. Bounéou și F. Frabetti, ulterior F. Frabetti, avocats)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: J. Currall și H. Krämer, agenți)
   Obiectul
   Cerere de anulare, în principal, a exercițiului de evaluare 2001/2002, în privința reclamanților, și, în subsidiar, a rapoartelor asupra evoluției carierei întocmite în privința reclamanților în cadrul acestui exercițiu.
   Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea ca fiind, în parte, vădit inadmisibilă și, în parte, lipsită în mod vădit de orice temei legal.

               2)

               Obligă reclamanții să suporte propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 168, 26.6.2004.


title: Cauza C-474/06: Cerere având ca obiect pronunțarea unei hotărâri preliminare formulată de către Efeteio Athinon (Grecia) la data de 21 noiembrie 2006 — Farmakapothiki Pharma-Group Messinias Anonymi Etaireia/GlaxoSmithKline Anonymi Emporiki Viomichaniki Etairia Farmakeftikon Proïonton

text:
               27.1.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 20/6

         Cerere având ca obiect pronunțarea unei hotărâri preliminare formulată de către Efeteio Athinon (Grecia) la data de 21 noiembrie 2006 — Farmakapothiki Pharma-Group Messinias Anonymi Etaireia/GlaxoSmithKline Anonymi Emporiki Viomichaniki Etairia Farmakeftikon Proïonton
   (Cauza C-474/06)
   (2007/C 20/08)
   Limba de procedură: greaca
   Instanța de trimitere
   Efeteio Athinon (Grecia)
   Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Farmakapothiki Pharma-Group Messinias Anonymi Etaireia

      Pârâtă: GlaxoSmithKline Anonymi Emporiki Viomichaniki Etairia Farmakeftikon Proïonton
   Întrebările preliminare

               1)

               Constituie ipso facto un comportament abuziv, în sensul articolului 82 CE, refuzul unei întreprinderi ce ocupă o poziție dominantă de a satisface integral comenzile ce îi sunt adresate de vânzători en-gros de produse farmaceutice, atunci când acest comportament se datorează intenției de a restrânge activitatea de export a respectivilor vânzători și de a limita astfel prejudiciul cauzat de comerțul paralel? Răspunsul la această întrebare este influențat de faptul că diferențele de prețuri rezultând în cadrul Uniunii Europene ca urmare a intervenției statului sau, altfel spus, subordonarea pieței produselor farmaceutice unui regim care nu este de concurență strictă și care, dimpotrivă, este marcat de un grad ridicat de intervenționism statal, fac comerțul paralel să fie deosebit de profitabil pentru vânzătorii en-gros? În sfârșit, este obligată o autoritate națională din domeniul concurenței să aplice regulile comunitare în materie de concurență în același mod piețelor ce funcționează în regim de concurență și piețelor în care concurența este denaturată ca urmare a intervenției statului?

               2)

               În măsura în care Curtea ar considera că restricționarea comerțului paralel, pentru motivele indicate mai sus, nu constituie întotdeauna o practică abuzivă, atunci când este exercitată de o întreprindere dominantă, cum trebuie apreciat eventualul caracter abuziv?

         În special:

               2.1

               Este posibil să fie considerate drept criterii potrivite criteriul procentajului de depășire a consumului național normal și/sau cel al prejudiciului suferit de întreprinderea în poziție dominantă față de cifra sa de afaceri totală și de beneficiul său total? În caz afirmativ, în ce mod trebuie fixat nivelul procentajului de depășire și cel al prejudiciului — acesta din urmă fiind considerat drept un procentaj al cifrei de afaceri și al totalului câștigurilor — dincolo de care comportamentul respectiv va fi calificat drept abuziv?

               2.2

               Trebuie urmată o abordare bazată pe o ponderare a intereselor și, în caz afirmativ, care sunt interesele ce trebuie luate în calcul în această ponderare?
               Mai precis:

                           a)

                           Răspunsul este influențat de faptul că bolnavul consumator final are un avantaj financiar limitat ca urmare a comerțului paralel?

                           b)

                           Trebuie luat în considerare interesul organismelor de securitate socială de a beneficia de medicamente mai ieftine și, dacă da, în ce măsură?

               2.3

               Ce alte criterii și ce alte moduri de abordare pot fi considerate potrivite în speță?


title: Cauza T-455/17: Acțiune introdusă la 14 iulie 2017 – Bateni/Consiliul

text:
               11.9.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 300/36

         Acțiune introdusă la 14 iulie 2017 – Bateni/Consiliul
   (Cauza T-455/17)
   (2017/C 300/45)
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamant: Naser Bateni (Hamburg, Germania) (reprezentanți: M. Schlingmann și M. Bever, avocați)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene

      Concluziile

   Reclamantul solicită Tribunalului:

               1.

               obligarea Uniunii Europene, reprezentată de Consiliu, la plata către reclamant a unei despăgubiri în cuantum de 250 000,00 de euro pentru prejudiciile morale pe care reclamantul le-a suportat ca urmare

                           —

                           a înscrierii în tabelul III din anexa II la Decizia 2010/413/PESC a Consiliului prin Decizia 2011/783/PESC a Consiliului din 1 decembrie 2011 de modificare a Deciziei 2010/413/PESC privind adoptarea de măsuri restrictive împotriva Iranului (JO 2011, L 319, p. 71) și în tabelul III din anexa VIII la Regulamentul (UE) nr. 961/2010 prin Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 1245/2011 al Consiliului din 1 decembrie 2011 de punere în aplicare a Regulamentului (UE) nr. 961/2010 privind măsuri restrictive împotriva Iranului (JO 2011, L 319, p. 11);

                           —

                           a înscrierii în tabelul III din anexa IX la Regulamentul (UE) nr. 267/2012 al Consiliului din 23 martie 2012 privind măsuri restrictive împotriva Iranului și de abrogare a Regulamentului (UE) nr. 961/2010 (JO 2012, L 88, p. 1);

                           —

                           a înscrierii în tabelul III din anexa la Decizia 2013/661/PESC a Consiliului din 15 noiembrie 2013 de modificare a Deciziei 2010/413/PESC privind adoptarea de măsuri restrictive împotriva Iranului (JO 2013, L 306, p. 18) și în tabelul III din anexa la Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 1154/2013 al Consiliului din 15 noiembrie 2013 privind punerea în aplicare a Regulamentului (UE) nr. 267/2012 privind măsuri restrictive împotriva Iranului (JO 2013, L 306, p. 3);

               2.

               obligarea Uniunii Europene, reprezentată de Consiliu, la plata unor dobânzi de întârziere la rata stabilită de Banca Centrală Europeană pentru principalele operațiuni de refinanțare, majorată cu 2 %, începând cu 24 martie 2017, până la plata integrală a sumei menționate la punctul 1;

               3.

               obligarea Uniunii Europene, reprezentată de Consiliu, la plata cheltuielilor de judecată, în special a celor efectuate de reclamant.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamantul invocă un motiv.

               1.

               Primul motiv: prin adoptarea măsurilor restrictive împotriva reclamantului, Consiliul a încălcat grav dispozițiile legale care îl protejează. Prin urmare, reclamantul a suferit un prejudiciu moral semnificativ pentru care trebuie să fie despăgubit.

                           —

                           Reclamantul a introdus cu succes acțiuni în anulare împotriva înscrierii sale în listele de sancțiuni. Tribunalul a anulat actele juridice menționate, în măsura în care l-au privit, prin Hotărârea din 6 septembrie 2013 în cauzele T-42/12 și T-181/12 și prin Hotărârea din 16 septembrie 2015 în cauza T-45/14, care au dobândit autoritate de lucru judecat. În aceste hotărâri, Tribunalul a constatat că, în nicio cauză, Consiliul nu a demonstrat vreun motiv care putea să justifice înscrierea reclamantului în listele de sancțiuni, săvârșind astfel erori vădite de apreciere și acționând cu încălcarea obligației de diligență.

                           —

                           Potrivit jurisprudenței Tribunalului (cauza T-384/11, Safa Nicu Sepahan, Hotărârea din 25 noiembrie 2014), confirmată între timp de Curte (cauza C-45/15, Hotărârea din 30 mai 2017), există o încălcare gravă atât a dispozițiilor de drept substanțial de protecție a persoanei în ceea ce privește temeiul juridic, cât și a drepturilor fundamentale ale persoanei vizate, în special a dreptului la protecție jurisdicțională efectivă.

                           —

                           Simpla anulare a actelor juridice în discuție nu reprezintă o compensație suficientă. Consecințele extinse pe plan social, profesional și privat ale înscrierii nelegale a reclamantului în aceste liste de-a lungul anilor pot fi înlăturate numai prin plata unei despăgubiri.