title: Cauza T-590/21: Acțiune introdusă la 14 septembrie 2021 – Guangdong Camel Apparel/EUIPO – Worldwide Brands (CAMEL CROWN)

text:
               15.11.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 462/54

      Acțiune introdusă la 14 septembrie 2021 – Guangdong Camel Apparel/EUIPO – Worldwide Brands (CAMEL CROWN)
      (Cauza T-590/21)
      (2021/C 462/65)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Guangdong Camel Apparel Co. Ltd (Foshan City, China) (reprezentanți: C. Bercial Arias și F. Codevelle, avocați)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Worldwide Brands, Inc. Zweigniederlassung Deutschland (Cologne, Germania)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Solicitantul mărcii în litigiu: reclamanta în fața Tribunalului

         Marca în litigiu: cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene verbale CAMEL CROWN – cererea de înregistrare nr. 17 882 201

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție

         Decizia atacată: Decizia Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 23 iunie 2021 în cauzele conexate R 159/2020-5 și R 184/2020-5

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  admiterea căii de atac;

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                  obligarea EUIPO și a intervenientei, dacă a fost cazul, la plata cheltuielilor de judecată efectuate de reclamantă în fața Tribunalului.

         Motivul invocat

                  —

                  încălcarea articolului 8 alineatul 1 din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului, ca urmare a unei aprecieri eronate asupra existenței riscului de confuzie între mărci.


title: Cauza T-591/21: Acțiune introdusă la 16 septembrie 2021 – Apart/EUIPO – S. Tous (Reprezentarea conturului unui urs)

text:
               15.11.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 462/54

      Acțiune introdusă la 16 septembrie 2021 – Apart/EUIPO – S. Tous (Reprezentarea conturului unui urs)
      (Cauza T-591/21)
      (2021/C 462/66)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Apart sp. z o.o. (Suchy Las, Polonia) (reprezentant: J. Gwiazdowska, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: S. Tous, SL (Manresa, Spania)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Titularul mărcii în litigiu: cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

         Marca în litigiu: marca Uniunii Europene figurativă (reprezentarea conturului unui urs) – marca Uniunii Europene nr. 8 127 128

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de declarare a nulității

         Decizia atacată: Decizia Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 6 iulie 2021 în cauza R 222/2020-5

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate în ansamblu și modificarea deciziei prin invalidarea mărcii în litigiu nr. 8 127 128;

                  —

                  în subsidiar, anularea deciziei atacate în ansamblu și trimiterea cauzei spre rejudecare la camera de recurs;

                  —

                  obligarea EUIPO și a S.TOUS, S.L. la plata cheltuielilor de judecată aferente căii de atac și procedurii în fața Tribunalului.

         Motivul invocat

                  —

                  încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 al Consiliului;

                  —

                  încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (e) punctele (i) și (iii) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 al Consiliului;

                  —

                  încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (d) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 al Consiliului;

                  —

                  încălcarea articolului 94 alineatul (1) și a articolului 95 alineatul (1) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului ca urmare a lipsei de motivare pe care se întemeiază ipotezele privind forma mărcii în litigiu;

                  —

                  încălcarea articolului 20, a articolului 41 alineatul (1) și alineatul (2) literele (a) și (c) din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, în special, dreptul de a fi ascultat, obligația administrației de a-și motiva deciziile, principiile bunei administrări, securitatea juridică și egalitatea de tratament.


title: Cauza T-596/21: Acțiune introdusă la 17 septembrie 2021 – Société Elmar Wolf/EUIPO – Fuxtec (Reprezentarea unui cap de vulpe)

text:
               15.11.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 462/55

      Acțiune introdusă la 17 septembrie 2021 – Société Elmar Wolf/EUIPO – Fuxtec (Reprezentarea unui cap de vulpe)
      (Cauza T-596/21)
      (2021/C 462/67)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: franceza

         Părțile

         Reclamantă: Société Elmar Wolf (Wissembourg, Franța) (reprezentant: N. Boespflug, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Fuxtec GmbH (Herrenberg, Germania)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Titularul mărcii în litigiu: cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

         Marca în litigiu: înregistrarea internațională care desemnează Uniunea Europeană a unei mărci figurative (Reprezentarea unui cap de vulpe) – înregistrarea internațională care desemnează Uniunea Europeană nr. 1 339 239

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție

         Decizia atacată: Decizia Camerei a patra de recurs a EUIPO din 5 iulie 2021 în cauza R 2834/2019-4

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate în măsura în care precizează că marca solicitată este similară mărcii anterioare;

                  —

                  obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată;

                  —

                  obligarea societății Fuxtec GmbH la plata cheltuielilor de judecată generate de intervenția sa, în cazul în care aceasta intervine.

         Motivul invocat

      Încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.


title: Cauza T-597/21: Acțiune introdusă la 18 septembrie 2021 – Basaglia/Comisia

text:
               15.11.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 462/56

      Acțiune introdusă la 18 septembrie 2021 – Basaglia/Comisia
      (Cauza T-597/21)
      (2021/C 462/68)
      Limba de procedură: italiana

         Părțile

         Reclamant: Giorgio Basaglia (Milano, Italia) (reprezentant: G. Balossi, avocat)

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Concluziile

      Reclamantul solicită Tribunalului:

                  —

                  Anularea Deciziei Comisiei Europene din 27 iulie 2021 C(2021) 5741 final în temeiul articolului 4 din dispozițiile de punere în aplicare a Regulamentului (CE) nr. 1049/2001 (1), comunicată în versiunea în limba italiană la 23 august 2021.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamantul invocă un motiv unic.

                  1.

                  Motivul unic, prin care se invocă o restrângere unilaterală a domeniului de aplicare al cererii inițiale.

                              —

                              Reclamantul susține în această privință că prin Hotărârea pronunțată în cauza T-727/19, Basaglia/Comisia (hotărâre din 23 septembrie 2020, nepublicată, EU:T:2020:446), Tribunalul dispusese anularea deciziei adoptate de Comisie de reducere unilaterală a cererii de acces la documente prezentată de solicitant; în special, fusese confirmată nelegalitatea comportamentului Comisiei constând în aceea că restrânsese unilateral dreptul solicitantului de acces la documentația solicitată; prin noua sa decizie adoptată în urma anulării deciziei anterioare, Comisia europeană nu s-a conformat celor decise de Tribunal la 23 septembrie 2020 și a încălcat din nou dreptul de acces al reclamantului.

         (1)  Decizia Comisiei din 5 decembrie 2001 de modificare a regulamentului său de procedură (JO 2001, L 345, p. 94).


title: Cauza T-602/21: Acțiune introdusă la 20 septembrie 2021 – Kubara/EUIPO (good calories)

text:
               15.11.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 462/57

      Acțiune introdusă la 20 septembrie 2021 – Kubara/EUIPO (good calories)
      (Cauza T-602/21)
      (2021/C 462/69)
      Limba de procedură: polona

         Părțile

         Reclamantă: Kubara sp. z o.o. (Częstochowa, Polonia) (reprezentant: A. Suskiewicz, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Marca în litigiu: înregistrarea mărcii Uniunii Europene figurative „good calories” – cererea de înregistrare nr. 18 193 512

         Decizia atacată: Decizia Camerei întâi de recurs a EUIPO din 14 iulie 2021 în cauza R 2167/2020-1

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                  obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele invocate

                  —

                  încălcarea articolului 7 alineatul (1) literele (b) și (c) din Regulamentul 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului;

                  —

                  încălcarea principiului protecției încrederii legitime și a principiului securității juridice la înregistrarea de către EUIPO a semnelor „fit calories” și „GREEN CALORIES” ca mărci ale Uniunii Europene;

                  —

                  nerealizarea de către Camera întâi de recurs a EUIPO a unei analize complete în ceea ce privește lista cu produse și servicii pentru care a fost refuzată înregistrarea mărcii în discuție.


title: Cauza T-618/21: Acțiune introdusă la 27 septembrie 2021 – WV/CdT

text:
               15.11.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 462/58

      Acțiune introdusă la 27 septembrie 2021 – WV/CdT
      (Cauza T-618/21)
      (2021/C 462/71)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamant: WV (reprezentanți: L. Levi și A. Champetier, avocate)

         Pârât: Centrul de Traduceri pentru Organismele Uniunii Europene (CdT)

         Concluziile

      Reclamantul solicită Tribunalului:

                  —

                  declararea prezentei acțiuni ca fiind admisibilă și fondată;

                  —

                  anularea deciziei din 26 noiembrie 2020 prin care se dispune încetarea, la data de 31 decembrie 2020, fără preaviz, a contractului de muncă pe durată nedeterminată al reclamantului;

                  —

                  în măsura în care este necesar, anularea deciziei din 17 iunie 2021, în măsura în care prin aceasta se respinge reclamația reclamantului din 26 februarie 2021 împotriva deciziei inițiale din 26 noiembrie 2020;

                  —

                  obligarea pârâtului la repararea prejudiciului material suferit de reclamant;

                  —

                  obligarea pârâtului la repararea prejudiciului moral suferit de reclamant, estimat ex aequo et bono la 15 000 de euro;

                  —

                  obligarea pârâtului la plata tuturor cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamantul invocă trei motive.

                  1.

                  Primul motiv, întemeiat pe încălcarea articolelor 16 și 48 din Regimul aplicabil celorlalți agenți ai Uniunii Europene (denumit în continuare „RAA”) în raport cu interpretarea noțiunii de „concediu plătit” reținută de CdT.

                  2.

                  Al doilea motiv, întemeiat pe încălcarea articolelor 16 și 48 din RAA în raport cu articolul 34 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, pe obligația de solicitudine și pe încălcarea articolului 59 alineatul (4) din Statutul funcționarilor Uniunii Europene.

                  3.

                  Al treilea motiv, întemeiat pe încălcarea dreptului de a fi ascultat.


title: Cauza T-607/21: Acțiune introdusă la 22 septembrie 2021 – Blueroots Technology/EUIPO – Rezk-Salama und Breitlauch (SKILLTREE STUDIOS)

text:
               15.11.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 462/57

      Acțiune introdusă la 22 septembrie 2021 – Blueroots Technology/EUIPO – Rezk-Salama und Breitlauch (SKILLTREE STUDIOS)
      (Cauza T-607/21)
      (2021/C 462/70)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: germana

         Părțile

         Reclamantă: Blueroots Technology GmbH (Graz, Austria) (reprezentant: A. Huber Erlenwein, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Christof Rezk-Salama (Trier, Germania), Linda Breitlauch (Trier)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Titularul mărcii în litigiu: cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

         Marca în litigiu: marca Uniunii Europene verbală SKILLTREE STUDIOS – marca Uniunii Europene nr. 13 271 821

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de declarare a nulității

         Decizia atacată: Decizia Camerei a patra de recurs a EUIPO din 28 iulie 2021 în cauza R 2218/2020-4

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate sau modificarea acesteia în sensul că marca nr. 13 271 821 „SKILLTREE STUDIOS” este anulată în ceea ce privește clasele 9, 41 și 42.

         Motivul invocat

                  —

                  încălcarea articolului 59 alineatul (1) litera (a) coroborat cu articolul 7 alineatul (1) literele (b) și (c) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.


title: Cauza T-621/21: Acțiune introdusă la 29 septembrie 2021 – Lemken/EUIPO (Himmelblau)

text:
               15.11.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 462/59

      Acțiune introdusă la 29 septembrie 2021 – Lemken/EUIPO (Himmelblau)
      (Cauza T-621/21)
      (2021/C 462/72)
      Limba de procedură: germana

         Părțile

         Reclamantă: Lemken GmbH & Co. KG (Alpen, Germania) (reprezentanți: I. Kuschel și W. von der Osten Sacken, avocați)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Marca în litigiu: înregistrarea mărcii Uniunii Europene de culoare Himmelblau (RAL:5015) – cererea de înregistrare nr. 18 097 467

         Decizia atacată: Decizia Camerei întâi de recurs a EUIPO din 15 iulie 2021 în cauza R 2037/2020-1

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                  obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele invocate

                  —

                  încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului;

                  —

                  încălcarea articolului 7 alineatul (3) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului;

                  —

                  încălcarea obligației unei motivări suficiente.


title: Cauza T-470/19: Ordonanța Tribunalului din 27 august 2021 – Essentra și alții/Comisia

text:
               15.11.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 462/59

      Ordonanța Tribunalului din 27 august 2021 – Essentra și alții/Comisia
      (Cauza T-470/19) (1)

      (2021/C 462/73)
      Limba de procedură: engleza
      Președintele Camerei a doua a dispus radierea cauzei.

         (1)  JO C 312, 16.9.2019.


title: Cauza T-690/19: Ordonanța Tribunalului din 21 septembrie 2021 – Daily Mail and General Trust și alții/Comisia

text:
               15.11.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 462/59

      Ordonanța Tribunalului din 21 septembrie 2021 – Daily Mail and General Trust și alții/Comisia
      (Cauza T-690/19) (1)

      (2021/C 462/74)
      Limba de procedură: engleza
      Președintele Camerei a doua a dispus radierea cauzei.

         (1)  JO C 432, 23.12.2019.


title: Cauza T-692/19: Ordonanța Tribunalului din 27 august 2021 – Rentokil Initial și Rentokil Initial 1927/Comisia

text:
               15.11.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 462/60

      Ordonanța Tribunalului din 27 august 2021 – Rentokil Initial și Rentokil Initial 1927/Comisia
      (Cauza T-692/19) (1)

      (2021/C 462/75)
      Limba de procedură: engleza
      Președintele Camerei a doua a dispus radierea cauzei.

         (1)  JO C 432, 23.12.2019.


title: Cauza C-319/19: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 28 octombrie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Sofiyski gradski sad – Bulgaria) – Komisia za protivodeystvie na koruptsiyata i za otnemane na nezakonno pridobitoto imushtestvo/ZV, AX, „Meditsinski tsentar po dermatologia i estetichna meditsina PRIMA DERM” ООD (Trimitere preliminară – Cooperare judiciară în materie penală – Directiva 2014/42/UE – Domeniu de aplicare – Legislație națională care prevede confiscarea bunurilor dobândite în mod ilegal în lipsa unei condamnări penale)

text:
               3.1.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 2/2

      Hotărârea Curții (Camera a treia) din 28 octombrie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Sofiyski gradski sad – Bulgaria) – Komisia za protivodeystvie na koruptsiyata i za otnemane na nezakonno pridobitoto imushtestvo/ZV, AX, „Meditsinski tsentar po dermatologia i estetichna meditsina PRIMA DERM” ООD
      (Cauza C-319/19) (1)

      (Trimitere preliminară - Cooperare judiciară în materie penală - Directiva 2014/42/UE - Domeniu de aplicare - Legislație națională care prevede confiscarea bunurilor dobândite în mod ilegal în lipsa unei condamnări penale)
      (2022/C 2/02)
      Limba de procedură: bulgara

         Instanța de trimitere

      Sofiyski gradski sad

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: Komisia za protivodeystvie na koruptsiyata i za otnemane na nezakonno pridobitoto imushtestvo

         Pârâți: ZV, AX, „Meditsinski tsentar po dermatologia i estetichna meditsina PRIMA DERM” ООD

         Dispozitivul

      Directiva 2014/42/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 3 aprilie 2014 privind înghețarea și confiscarea instrumentelor și produselor infracțiunilor săvârșite în Uniunea Europeană trebuie interpretată în sensul că nu se aplică unei reglementări a unui stat membru care prevede că confiscarea bunurilor dobândite în mod ilegal este dispusă de o instanță națională în cadrul sau în urma unei proceduri care nu are legătură cu constatarea uneia sau mai multor infracțiuni.

         (1)  JO C 279, 24.8.2020.


title: Cauza C-636/19: Hotărârea Curții (Camera a patra) din 28 octombrie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Centrale Raad van Beroep – Țările de Jos) – Y/CAK [Trimitere preliminară – Asistență medicală transfrontalieră – Noțiunea de „persoană asigurată” – Regulamentul (CE) nr. 883/2004 – Articolul 1 litera (c) – Articolul 2 – Articolul 24 – Dreptul la prestații în natură acordate de statul membru de reședință în numele statului membru responsabil de plata pensiei – Directiva 2011/24/UE – Articolul 3 litera (b) punctul (i) – Articolul 7 – Rambursarea costurilor asistenței medicale primite într-un alt stat membru decât statul membru de reședință și decât statul membru responsabil de plata pensiei – Condiții]

text:
               3.1.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 2/3

      Hotărârea Curții (Camera a patra) din 28 octombrie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Centrale Raad van Beroep – Țările de Jos) – Y/CAK
      (Cauza C-636/19) (1)

      (Trimitere preliminară - Asistență medicală transfrontalieră - Noțiunea de „persoană asigurată” - Regulamentul (CE) nr. 883/2004 - Articolul 1 litera (c) - Articolul 2 - Articolul 24 - Dreptul la prestații în natură acordate de statul membru de reședință în numele statului membru responsabil de plata pensiei - Directiva 2011/24/UE - Articolul 3 litera (b) punctul (i) - Articolul 7 - Rambursarea costurilor asistenței medicale primite într-un alt stat membru decât statul membru de reședință și decât statul membru responsabil de plata pensiei - Condiții)
      (2022/C 2/03)
      Limba de procedură: neerlandeza

         Instanța de trimitere

      Centrale Raad van Beroep

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: Y

         Pârât: CAK

         Dispozitivul

      Articolul 3 litera (b) punctul (i) și articolul 7 alineatul (1) din Directiva 2011/24/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 9 martie 2011 privind aplicarea drepturilor pacienților în cadrul asistenței medicale transfrontaliere coroborate cu articolul 1 litera (c) și cu articolul 2 din Regulamentul (CE) nr. 883/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 29 aprilie 2004 privind coordonarea sistemelor de securitate socială, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (CE) nr. 988/2009 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 septembrie 2009, trebuie interpretate în sensul că titularul unei pensii în temeiul legislației unui stat membru, care are dreptul, potrivit articolului 24 din acest regulament, cu modificările ulterioare, la prestațiile în natură acordate de statul membru de reședință în numele statului membru responsabil de plata pensiei, trebuie să fie considerat o „persoană asigurată” în sensul articolului 7 alineatul (1) din această directivă și poate obține rambursarea costurilor asistenței medicale transfrontaliere pe care a primit-o într-un al treilea stat membru, fără să fie afiliat la sistemul de asigurări obligatorii de sănătate al statului membru responsabil de plata pensiei.

         (1)  JO C 383, 11.11.2019.


title: Cauza C-650/19 P: Hotărârea Curții (Camera întâi) din 28 octombrie 2021 – Vialto Consulting Kft./Comisia Europeană [Recurs – Acțiune în despăgubire – Răspundere extracontractuală – Instrument de asistență pentru preaderare – Gestionare descentralizată – Investigație a Oficiului European de Luptă Antifraudă (OLAF) – Controale la fața locului – Regulamentul (Euratom, CE) nr.°2185/96 – Articolul 7 – Acces la datele stocate pe calculatoare – Expertiză tehnico-legală a suporturilor numerice – Principiul protecției încrederii legitime – Dreptul de a fi ascultat – Prejudiciu moral]

text:
               3.1.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 2/3

      Hotărârea Curții (Camera întâi) din 28 octombrie 2021 – Vialto Consulting Kft./Comisia Europeană
      (Cauza C-650/19 P) (1)

      (Recurs - Acțiune în despăgubire - Răspundere extracontractuală - Instrument de asistență pentru preaderare - Gestionare descentralizată - Investigație a Oficiului European de Luptă Antifraudă (OLAF) - Controale la fața locului - Regulamentul (Euratom, CE) nr.o2185/96 - Articolul 7 - Acces la datele stocate pe calculatoare - Expertiză tehnico-legală a suporturilor numerice - Principiul protecției încrederii legitime - Dreptul de a fi ascultat - Prejudiciu moral)
      (2022/C 2/04)
      Limba de procedură: greaca

         Părțile

         Recurentă: Vialto Consulting Kft. (reprezentanți: D. Sigalas și S. Paliou, dikigoroi)

         Cealaltă parte din procedură: Comisia Europeană (reprezentanți: D. Triantafyllou, J. Baquero Cruz și A. Katsimerou, agenți)

         Dispozitivul

                  1)

                  Anulează Hotărârea Tribunalului Uniunii Europene din 26 iunie 2019, Vialto Consulting/Comisia (T-617/17, nepublicată, EU:T:2019:446), întrucât a îndepărtat ca nefondat motivul formulat de Vialto Consulting Kft. referitor la încălcarea de către Comisia Europeană a dreptului de a fi ascultat.

                  2)

                  Respinge în rest recursul.

                  3)

                  Trimite cauza spre rejudecare Tribunalului Uniunii Europene pentru ca acesta să se pronunțe cu privire la condițiile angajării răspunderii extracontractuale a Uniunii Europene referitoare la existența unei legături de cauzalitate între încălcarea de către Comisia Europeană a dreptului de a fi ascultat și prejudiciul invocat, precum și la caracterul real al prejudiciului.

                  4)

                  Cererea privind cheltuielile de judecată se soluționează odată cu fondul.

         (1)  JO C 372, 4.11.2019.


title: Cauza C-909/19: Hotărârea Curții (Camera a zecea) din 28 octombrie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Curtea de Apel Iași – România) – BX/Unitatea Administrativ Teritorială D. (Trimitere preliminară – Protecția securității și a sănătății lucrătorilor – Directiva 2003/88/CE – Organizarea timpului de lucru – Articolul 2 punctele 1 și 2 – Noțiunile de „timp de lucru” și de „perioadă de repaus” – Formare profesională obligatorie urmată la inițiativa angajatorului)

text:
               3.1.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 2/4

      Hotărârea Curții (Camera a zecea) din 28 octombrie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Curtea de Apel Iași – România) – BX/Unitatea Administrativ Teritorială D.
      (Cauza C-909/19) (1)

      (Trimitere preliminară - Protecția securității și a sănătății lucrătorilor - Directiva 2003/88/CE - Organizarea timpului de lucru - Articolul 2 punctele 1 și 2 - Noțiunile de „timp de lucru” și de „perioadă de repaus” - Formare profesională obligatorie urmată la inițiativa angajatorului)
      (2022/C 2/05)
      Limba de procedură: româna

         Instanța de trimitere

      Curtea de Apel Iași

         Părțile din procedura principală

         Reclamant: BX

         Pârâtă: Unitatea Administrativ Teritorială D.

         Dispozitivul

      Articolul 2 punctul 1 din Directiva 2003/88/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 4 noiembrie 2003 privind anumite aspecte ale organizării timpului de lucru trebuie interpretat în sensul că perioada în care un lucrător urmează o formare profesională care îi este impusă de angajatorul său, care se desfășoară în afara locului său obișnuit de muncă, în localurile prestatorului serviciilor de formare, și în care nu își exercită atribuțiile obișnuite constituie „timp de lucru”, în sensul acestei dispoziții.

         (1)  JO C 201, 15.6.2020.


title: Cauzele conexate C-915/19-C-917/19: Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 28 octombrie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Consiglio di Stato – Italia) – Eco Fox Srl (C-915/19), Alpha Trading SpA unipersonale (C-916/19), Novaol Srl (C-917/19)/Fallimento Mythen SpA (C-915/19), Ministero dell’Economia e delle Finanze, Ministero dell’Ambiente e della Tutela del Territorio e del Mare, Ministero delle Politiche agricole, alimentari e forestali, Ministero dello Sviluppo economico (C-915/19-C-917/19), Agenzia delle Dogane e dei Monopoli (C-915/19) [Trimitere preliminară – Ajutoare de stat – Piața biomotorinei – Schemă de ajutor care instituie cote de biomotorină exceptate de la plata accizei – Modificare a schemei de ajutor autorizate – Modificare a criteriilor de alocare a cotelor – Obligația de notificare prealabilă a Comisiei Europene – Regulamentul (CE) nr. 659/1999 – Articolul 1 litera (c) – Noțiunea de „ajutor nou” – Regulamentul (CE) nr. 794/2004 – Articolul 4 alineatul (1) – Noțiunea de „modificare a unui ajutor existent”]

text:
               3.1.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 2/5

      Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 28 octombrie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Consiglio di Stato – Italia) – Eco Fox Srl (C-915/19), Alpha Trading SpA unipersonale (C-916/19), Novaol Srl (C-917/19)/Fallimento Mythen SpA (C-915/19), Ministero dell’Economia e delle Finanze, Ministero dell’Ambiente e della Tutela del Territorio e del Mare, Ministero delle Politiche agricole, alimentari e forestali, Ministero dello Sviluppo economico (C-915/19-C-917/19), Agenzia delle Dogane e dei Monopoli (C-915/19)
      (Cauzele conexate C-915/19-C-917/19) (1)

      (Trimitere preliminară - Ajutoare de stat - Piața biomotorinei - Schemă de ajutor care instituie cote de biomotorină exceptate de la plata accizei - Modificare a schemei de ajutor autorizate - Modificare a criteriilor de alocare a cotelor - Obligația de notificare prealabilă a Comisiei Europene - Regulamentul (CE) nr. 659/1999 - Articolul 1 litera (c) - Noțiunea de „ajutor nou” - Regulamentul (CE) nr. 794/2004 - Articolul 4 alineatul (1) - Noțiunea de „modificare a unui ajutor existent”)
      (2022/C 2/06)
      Limba de procedură: italiana

         Instanța de trimitere

      Consiglio di Stato

         Părțile din procedura principală

         Apelante: Eco Fox Srl (C-915/19), Alpha Trading SpA unipersonale (C-916/19), Novaol Srl (C-917/19)

         Intimați: Fallimento Mythen SpA (C-915/19), Ministero dell’Economia e delle Finanze, Ministero dell’Ambiente e della Tutela del Territorio e del Mare, Ministero delle Politiche agricole, alimentari e forestali, Ministero dello Sviluppo economico (C-915/19-C-917/19), Agenzia delle Dogane e dei Monopoli (C-915/19)

         cu participarea: Oil.B Srl unipersonale, Novaol Srl (C-915/19), Fallimento Mythen SpA, Ital Bi-Oil Srl, Cereal Docks SpA, Agenzia delle Dogane e dei Monopoli (C-916/19 și C-917/19)

         Dispozitivul

      Articolele 107 și 108 TFUE, precum și dispozițiile Regulamentului (CE) nr. 659/1999 al Consiliului din 22 martie 1999 de stabilire a normelor de aplicare a articolului 108 [TFUE], astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (UE) nr. 734/2013 al Consiliului din 22 iulie 2013, și ale Regulamentului (CE) nr. 794/2004 al Comisiei din 21 aprilie 2004 de punere în aplicare a Regulamentului nr. 659/1999 trebuie interpretate în sensul că o modificare a unui regim fiscal preferențial pentru biomotorină autorizat de Comisia Europeană nu trebuie considerată ca fiind un ajutor nou, supus obligației de notificare în temeiul articolului 108 alineatul (3) TFUE, atunci când această modificare constă în schimbarea cu efect retroactiv a criteriilor de repartizare a cotelor de biomotorină care beneficiază de acciză preferențială pe baza acestui regim, în măsura în care modificarea amintită nu afectează elementele constitutive ale schemei de ajutor în cauză astfel cum au fost apreciate de Comisie în vederea evaluării pe care a efectuat-o în privința compatibilității versiunilor anterioare ale schemei menționate cu piața internă.

         (1)  JO C 95 du 23.3.2020.


title: Cauza C-95/20: Hotărârea Curții (Camera a noua) din 28 octombrie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Administrativen sad – Varna – Bulgaria) – „VARCHEV FINANS” EOOD/Komisia za finansov nadzor [Trimitere preliminară – Directiva 2014/65/UE – Piețele instrumentelor financiare – Regulamentul delegat (UE) 2017/565 – Firme de investiții – Articolul 56 – Evaluarea caracterului corespunzător și obligațiile aferente de păstrare a înregistrărilor – Articolul 72 – Păstrarea înregistrărilor – Modalități de păstrare – Informații privind clasificarea clienților – Informații privind costurile și cheltuielile legate de serviciile de investiții]

text:
               3.1.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 2/6

      Hotărârea Curții (Camera a noua) din 28 octombrie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Administrativen sad – Varna – Bulgaria) – „VARCHEV FINANS” EOOD/Komisia za finansov nadzor
      (Cauza C-95/20) (1)

      (Trimitere preliminară - Directiva 2014/65/UE - Piețele instrumentelor financiare - Regulamentul delegat (UE) 2017/565 - Firme de investiții - Articolul 56 - Evaluarea caracterului corespunzător și obligațiile aferente de păstrare a înregistrărilor - Articolul 72 - Păstrarea înregistrărilor - Modalități de păstrare - Informații privind clasificarea clienților - Informații privind costurile și cheltuielile legate de serviciile de investiții)
      (2022/C 2/07)
      Limba de procedură: bulgara

         Instanța de trimitere

      Administrativen sad – Varna

         Părțile din procedura principală

         Recurentă:„VARCHEV FINANS” EOOD

         Intimată: Komisia za finansov nadzor

         cu participarea: Okrazhna prokuratura – Varna

         Dispozitivul

      Articolul 56 alineatul (2) și articolul 72 alineatul (2) din Regulamentul delegat (UE) 2017/565 al Comisiei din 25 aprilie 2016 de completare a Directivei 2014/65/UE a Parlamentului European și a Consiliului în ceea ce privește cerințele organizatorice și condițiile de funcționare aplicabile firmelor de investiții și termenii definiți în sensul directivei menționate coroborate cu anexa I la acest regulament delegat trebuie interpretate în sensul că firmele de investiții nu sunt obligate să păstreze înregistrările referitoare la evaluările caracterului corespunzător și adecvat al produselor și serviciilor de investiții efectuate pentru fiecare client, precum și la informațiile comunicate fiecărui client cu privire la costurile și cheltuielile aferente serviciilor de investiții în registre unice separate, în special sub forma unei baze de date informatice, modul de conservare a acestor înregistrări putând fi ales în mod liber, cu condiția totuși să îndeplinească toate cerințele prevăzute la articolul 72 alineatul (1) din regulamentul delegat menționat.

         (1)  JO C 175, 25.5.2020.


title: Cauza C-109/20: Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 26 octombrie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Högsta domstolen – Suedia) – Republica Polonă/PL Holdings Sàrl (Trimitere preliminară – Acord între Guvernul Regatului Belgiei și Guvernul Marelui Ducat al Luxemburgului, pe de o parte, și Guvernul Republicii Populare Polone, pe de altă parte, privind încurajarea și protecția reciprocă a investițiilor, semnat la 19 mai 1987 – Procedură de arbitraj – Litigiu între un investitor dintr-un stat membru și un alt stat membru – Clauză compromisorie contrară dreptului Uniunii prevăzută în acest acord – Nulitate – Convenție de arbitraj ad-hoc între părțile la acest litigiu – Participare la procedura de arbitraj – Manifestare tacită a voinței acestui alt stat membru de a încheia această convenție de arbitraj – Nelegalitate)

text:
               3.1.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 2/6

      Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 26 octombrie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Högsta domstolen – Suedia) – Republica Polonă/PL Holdings Sàrl
      (Cauza C-109/20) (1)

      (Trimitere preliminară - Acord între Guvernul Regatului Belgiei și Guvernul Marelui Ducat al Luxemburgului, pe de o parte, și Guvernul Republicii Populare Polone, pe de altă parte, privind încurajarea și protecția reciprocă a investițiilor, semnat la 19 mai 1987 - Procedură de arbitraj - Litigiu între un investitor dintr-un stat membru și un alt stat membru - Clauză compromisorie contrară dreptului Uniunii prevăzută în acest acord - Nulitate - Convenție de arbitraj ad-hoc între părțile la acest litigiu - Participare la procedura de arbitraj - Manifestare tacită a voinței acestui alt stat membru de a încheia această convenție de arbitraj - Nelegalitate)
      (2022/C 2/08)
      Limba de procedură: suedeza

         Instanța de trimitere

      Högsta domstolen

         Părțile din procedura principală

         Recurentă-intimată: Republica Polonă

         Recurentă-intimată: PL Holdings Sàrl

         Dispozitivul

      Articolele 267 și 344 TFUE trebuie să fie interpretate în sensul că se opun unei legislații naționale care permite unui stat membru să încheie cu un investitor dintr-un alt stat membru o convenție de arbitraj ad-hoc care face posibilă continuarea unei proceduri de arbitraj inițiate în temeiul unei clauze compromisorii, cu un conținut identic cu această convenție, care figurează într-un acord internațional încheiat între aceste două state membre și care este nulă ca urmare a faptului că este contrară acelorași articole.

         (1)  JO C 161, 11.5.2020.


title: Cauza C-123/20: Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 28 octombrie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Bundesgerichtshof – Germania) – Ferrari SpA/Mansory Design & Holding GmbH, WH [Trimitere preliminară – Regulamentul (CE) nr. 6/2002 – Desene sau modele industriale comunitare – Articolele 4, 6 și 11 – Acțiune în contrafacere – Desen sau model industrial comunitar neînregistrat – Aspectul exterior al unei părți a produsului – Condiții de protecție – Piesă a unui produs complex – Caracter individual – Act de divulgare către public]

text:
               3.1.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 2/7

      Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 28 octombrie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Bundesgerichtshof – Germania) – Ferrari SpA/Mansory Design & Holding GmbH, WH
      (Cauza C-123/20) (1)

      (Trimitere preliminară - Regulamentul (CE) nr. 6/2002 - Desene sau modele industriale comunitare - Articolele 4, 6 și 11 - Acțiune în contrafacere - Desen sau model industrial comunitar neînregistrat - Aspectul exterior al unei părți a produsului - Condiții de protecție - Piesă a unui produs complex - Caracter individual - Act de divulgare către public)
      (2022/C 2/09)
      Limba de procedură: germana

         Instanța de trimitere

      Bundesgerichtshof

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă și recurentă: Ferrari SpA

         Pârâți și intimați în recurs: Mansory Design & Holding GmbH, WH

         Dispozitivul

      Articolul 11 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 6/2002 al Consiliului din 12 decembrie 2001 privind desenele sau modelele industriale comunitare trebuie să fie interpretat în sensul că divulgarea către public a imaginilor unui produs, precum publicarea de fotografii ale unui automobil, determină divulgarea către public a unui desen sau model industrial al unei părți a acestui produs, în sensul articolului 3 litera (a) din regulamentul amintit, sau al unei piese a produsului menționat, ca produs complex, în sensul articolului 3 litera (c) și al articolului 4 alineatul (2) din regulamentul menționat, cu condiția ca aspectul exterior al părții sau al piesei respective să poată fi identificat în mod clar în cadrul acestei divulgări.
      Pentru a se putea examina dacă acest aspect exterior îndeplinește condiția privind caracterul individual prevăzut la articolul 6 alineatul (1) din același regulament, este necesar ca partea sau piesa în discuție să constituie o secțiune vizibilă a produsului sau a produsului complex, bine delimitată prin linii, contururi, culori, forme sau printr-o textură specială.

         (1)  JO C 215, 29.6.2020.


title: Cauzele conexate C-197/20 și C-216/20: Hotărârea Curții (Camera a noua) din 28 octombrie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Finanzgericht Hamburg – Germania) – KAHL G.m.b.H. & Co. K. G. (C-197/20) și C. E. Roeper GmbH (C-216/20)/Hauptzollamt Hannover (C-197/20) și Hauptzollamt Hamburg (C-216/20) (Trimitere preliminară – Uniunea vamală – Tariful vamal comun – Clasificare tarifară – Nomenclatura combinată – Subpozițiile tarifare 1521 90 91 și 1521 90 99 – Interpretarea notelor explicative referitoare la subpoziția 1521 90 99 – Ceară de albine topită și întărită din nou înainte de importul acesteia)

text:
               3.1.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 2/8

      Hotărârea Curții (Camera a noua) din 28 octombrie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Finanzgericht Hamburg – Germania) – KAHL G.m.b.H. & Co. K. G. (C-197/20) și C. E. Roeper GmbH (C-216/20)/Hauptzollamt Hannover (C-197/20) și Hauptzollamt Hamburg (C-216/20)
      (Cauzele conexate C-197/20 și C-216/20) (1)

      (Trimitere preliminară - Uniunea vamală - Tariful vamal comun - Clasificare tarifară - Nomenclatura combinată - Subpozițiile tarifare 1521 90 91 și 1521 90 99 - Interpretarea notelor explicative referitoare la subpoziția 1521 90 99 - Ceară de albine topită și întărită din nou înainte de importul acesteia)
      (2022/C 2/10)
      Limba de procedură: germana

         Instanța de trimitere

      Finanzgericht Hamburg

         Părțile din procedura principală

         Reclamante: KAHL G.m.b.H. & Co. K. G. (C-197/20) și C. E. Roeper GmbH (C-216/20)

         Pârâte: Hauptzollamt Hannover (C-197/20) și Hauptzollamt Hamburg (C-216/20)

         Dispozitivul

      Nomenclatura combinată care figurează în anexa I la Regulamentul (CEE) nr. 2658/87 al Consiliului din 23 iulie 1987 privind Nomenclatura tarifară și statistică și Tariful vamal comun, în versiunile sale ce rezultă din Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 1101/2014 al Comisiei din 16 octombrie 2014 și din Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2015/1754 al Comisiei din 6 octombrie 2015, trebuie interpretată în sensul că ceara de albine care a fost topită, din care, cu ocazia topirii, a fost înlăturată mecanic o parte din corpurile străine și care apoi a fost întărită pentru a forma blocuri sau plăci se clasifică la subpoziția 1521 90 99 din această nomenclatură, care se referă la ceara din categoria „altele”, iar nu la subpoziția 1521 90 91 din nomenclatura menționată, care se referă la ceara „brută”.

         (1)  JO C 279, 24.8.2020.


title: Cauzele conexate C-221/20 și C-223/20: Hotărârea Curții (Camera a șaptea) din 28 octombrie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Korkein hallinto-oikeus – Finlanda) – Proceduri inițiate de A Oy (C-221/20), B Oy (C-223/20) [Trimitere preliminară – Fiscalitate – Directiva 92/83/CEE – Accize – Bere – Articolul 4 alineatul (2) – Posibilitate de a aplica accize reduse la berea produsă de mici fabrici de bere independente – Considerare a două sau mai multe fabrici de bere mici drept o mică fabrică de bere independentă separată – Obligație de transpunere]

text:
               3.1.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 2/8

      Hotărârea Curții (Camera a șaptea) din 28 octombrie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Korkein hallinto-oikeus – Finlanda) – Proceduri inițiate de A Oy (C-221/20), B Oy (C-223/20)
      (Cauzele conexate C-221/20 și C-223/20) (1)

      (Trimitere preliminară - Fiscalitate - Directiva 92/83/CEE - Accize - Bere - Articolul 4 alineatul (2) - Posibilitate de a aplica accize reduse la berea produsă de mici fabrici de bere independente - Considerare a două sau mai multe fabrici de bere mici drept o mică fabrică de bere independentă separată - Obligație de transpunere)
      (2022/C 2/11)
      Limba de procedură: finlandeza

         Instanța de trimitere

      Korkein hallinto-oikeus

         Părțile din procedura principală

         Recurente: A Oy (C-221/20), B Oy (C-223/20)

         cu participarea: Veronsaajien oikeudenvalvontayksikkö

         Dispozitivul

      Articolul 4 alineatul (2) a doua teză din Directiva 92/83/CEE a Consiliului din 19 octombrie 1992 privind armonizarea structurilor accizelor la alcool și băuturi alcoolice trebuie interpretat în sensul că un stat membru care pune în aplicare posibilitatea prevăzută la articolul 4 alineatul (1) din această directivă de a aplica accize reduse la berea produsă de fabrici de bere mici independente nu este totuși obligat să considere drept o mică fabrică de bere independentă separată două sau mai multe fabrici de bere mici care cooperează și a căror producție anuală totală nu depășește 200 000 de hectolitri.

         (1)  JO C 262, 10.8.2020.


title: Cauza C-324/20: Hotărârea Curții (Camera întâi) din 28 octombrie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Bundesfinanzhof – Germania) – Finanzamt B/X-Beteiligungsgesellschaft mbH [Trimitere preliminară – Directiva 2006/112/CE – Taxă pe valoarea adăugată (TVA) – Prestare de servicii – Articolul 63 – Exigibilitatea TVA-ului – Articolul 64 alineatul (1) – Noțiunea de „prestație care determină plăți succesive” – Prestație cu caracter punctual remunerată printr-o plată eșalonată – Articolul 90 alineatul (1) – Reducerea bazei de impozitare – Noțiunea de „neplata prețului”]

text:
               3.1.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 2/9

      Hotărârea Curții (Camera întâi) din 28 octombrie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Bundesfinanzhof – Germania) – Finanzamt B/X-Beteiligungsgesellschaft mbH
      (Cauza C-324/20) (1)

      (Trimitere preliminară - Directiva 2006/112/CE - Taxă pe valoarea adăugată (TVA) - Prestare de servicii - Articolul 63 - Exigibilitatea TVA-ului - Articolul 64 alineatul (1) - Noțiunea de „prestație care determină plăți succesive” - Prestație cu caracter punctual remunerată printr-o plată eșalonată - Articolul 90 alineatul (1) - Reducerea bazei de impozitare - Noțiunea de „neplata prețului”)
      (2022/C 2/12)
      Limba de procedură: germana

         Instanța de trimitere

      Bundesfinanzhof

         Părțile din procedura principală

         Recurent-pârât: Finanzamt B

         Intimată-reclamantă: X-Beteiligungsgesellschaft mbH

         Dispozitivul

                  1)

                  Articolul 64 alineatul (1) din Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată trebuie interpretat în sensul că o prestare de servicii de natură punctuală care face obiectul unei remunerații prin plăți eșalonate nu intră în domeniul de aplicare al acestei dispoziții.

                  2)

                  Articolul 90 alineatul (1) din Directiva 2006/112/CE trebuie interpretat în sensul că, în prezența unui acord de eșalonare a plăților, neplata unei tranșe din remunerație înainte de exigibilitatea acesteia nu poate fi calificată drept neplată a prețului, în sensul acestei dispoziții, și nu poate, ca urmare a acestui fapt, să determine o reducere a bazei de impozitare.

         (1)  JO C 313, 21.9.2020.


title: Cauza C-357/20: Hotărârea Curții (Camera a doua) din 28 octombrie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Verwaltungsgericht Wien – Austria) – IE/Magistrat der Stadt Wien [Trimitere preliminară – Conservarea habitatelor naturale și a speciilor de faună și floră sălbatică – Directiva 92/43/CEE – Articolul 12 alineatul (1) – Sistem de protecție riguroasă a speciilor de animale – Anexa IV litera (a) – Cricetus cricetus (hârciogul) – Arii de odihnă și arii de reproducere – Deteriorare sau distrugere]

text:
               3.1.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 2/10

      Hotărârea Curții (Camera a doua) din 28 octombrie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Verwaltungsgericht Wien – Austria) – IE/Magistrat der Stadt Wien
      (Cauza C-357/20) (1)

      (Trimitere preliminară - Conservarea habitatelor naturale și a speciilor de faună și floră sălbatică - Directiva 92/43/CEE - Articolul 12 alineatul (1) - Sistem de protecție riguroasă a speciilor de animale - Anexa IV litera (a) - Cricetus cricetus (hârciogul) - Arii de odihnă și arii de reproducere - Deteriorare sau distrugere)
      (2022/C 2/13)
      Limba de procedură: germana

         Instanța de trimitere

      Verwaltungsgericht Wien

         Părțile din procedura principală

         Reclamant: IE

         Pârât: Magistrat der Stadt Wien

         Dispozitivul

                  1)

                  Articolul 12 alineatul (1) litera (d) din Directiva 92/43/CEE a Consiliului din 21 mai 1992 privind conservarea habitatelor naturale și a speciilor de faună și floră sălbatică trebuie interpretat în sensul că noțiunea de „arie de reproducere” vizată la această dispoziție cuprinde și împrejurimile acestei arii, din moment ce ele se dovedesc necesare pentru a permite speciilor animale protejate care figurează la litera (a) din anexa IV la această directivă, precum Cricetus cricetus (hârciogul), să se reproducă cu succes.

                  2)

                  Articolul 12 alineatul (1) litera (d) din Directiva 92/43 trebuie interpretat în sensul că ariile de reproducere ale unei specii de animale protejate trebuie să beneficieze de protecție atât timp cât este necesar pentru a permite acestei specii de animale să se reproducă cu succes, astfel încât această protecție să se extindă și la arii de reproducere care nu mai sunt ocupate, din moment ce există o probabilitate suficient de mare ca specia de animale menționată să revină în aceste arii.

                  3)

                  Articolul 12 alineatul (1) litera (d) din Directiva 92/43 trebuie interpretat în sensul că noțiunile de „deteriorare” și de „distrugere”, vizate la această dispoziție, trebuie interpretate în sensul că desemnează reducerea progresivă a funcționalității ecologice a unei arii de reproducere sau a unei arii de odihnă a unei specii de animale protejate și, respectiv, pierderea totală a acestei funcționalități, independent de caracterul intenționat sau nu al unor asemenea atingeri.

         (1)  JO C 359, 26.10.2020.


title: Cauza C-462/20: Hotărârea Curții (Camera a zecea) din 28 octombrie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunale di Milano – Italia) – Associazione per gli Studi Giuridici sull’Immigrazione (ASGI), Avvocati per niente onlus (APN), Associazione NAGA – Organizzazione di volontariato per l’Assistenza Socio-Sanitaria e per i Diritti di Cittadini Stranieri, Rom e Sinti/Presidenza del Consiglio dei Ministri – Dipartimento per le politiche della famiglia, Ministero dell'Economia e delle Finanze [Trimitere preliminară – Directiva 2003/109/CE – Statutul resortisanților țărilor terțe care sunt rezidenți pe termen lung – Articolul 11 – Directiva 2011/98/UE – Drepturile lucrătorilor din țările terțe care dețin un permis unic – Articolul 12 – Directiva 2009/50/CE – Drepturile resortisanților țărilor terțe titulari ai Cărții Albastre a UE – Articolul 14 – Directiva 2011/95/UE – Drepturile beneficiarilor de protecție internațională – Articolul 29 – Egalitate de tratament – Securitate socială – Regulamentul (CE) nr. 883/2004 – Coordonarea sistemelor de securitate socială – Articolul 3 – Prestații familiale – Asistență socială – Protecție socială – Acces la bunuri și servicii – Reglementare a unui stat membru care îi exclude pe resortisanții țărilor terțe de la beneficiul unui „card de familie”]

text:
               3.1.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 2/11

      Hotărârea Curții (Camera a zecea) din 28 octombrie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunale di Milano – Italia) – Associazione per gli Studi Giuridici sull’Immigrazione (ASGI), Avvocati per niente onlus (APN), Associazione NAGA – Organizzazione di volontariato per l’Assistenza Socio-Sanitaria e per i Diritti di Cittadini Stranieri, Rom e Sinti/Presidenza del Consiglio dei Ministri – Dipartimento per le politiche della famiglia, Ministero dell'Economia e delle Finanze
      (Cauza C-462/20) (1)

      (Trimitere preliminară - Directiva 2003/109/CE - Statutul resortisanților țărilor terțe care sunt rezidenți pe termen lung - Articolul 11 - Directiva 2011/98/UE - Drepturile lucrătorilor din țările terțe care dețin un permis unic - Articolul 12 - Directiva 2009/50/CE - Drepturile resortisanților țărilor terțe titulari ai Cărții Albastre a UE - Articolul 14 - Directiva 2011/95/UE - Drepturile beneficiarilor de protecție internațională - Articolul 29 - Egalitate de tratament - Securitate socială - Regulamentul (CE) nr. 883/2004 - Coordonarea sistemelor de securitate socială - Articolul 3 - Prestații familiale - Asistență socială - Protecție socială - Acces la bunuri și servicii - Reglementare a unui stat membru care îi exclude pe resortisanții țărilor terțe de la beneficiul unui „card de familie”)
      (2022/C 2/14)
      Limba de procedură: italiana

         Instanța de trimitere

      Tribunale di Milano

         Părțile din procedura principală

         Reclamante: Associazione per gli Studi Giuridici sull’Immigrazione (ASGI), Avvocati per niente onlus (APN), Associazione NAGA – Organizzazione di volontariato per l’Assistenza Socio-Sanitaria e per i Diritti di Cittadini Stranieri, Rom e Sinti

         Pârâte: Presidenza del Consiglio dei Ministri – Dipartimento per le politiche della famiglia, Ministero dell'Economia e delle Finanze

         Dispozitivul

      Articolul 12 alineatul (1) litera (e) din Directiva 2011/98/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 13 decembrie 2011 privind o procedură unică de solicitare a unui permis unic pentru resortisanții țărilor terțe în vederea șederii și ocupării unui loc de muncă pe teritoriul statelor membre și un set comun de drepturi pentru lucrătorii din țările terțe cu ședere legală pe teritoriul unui stat membru și articolul 14 alineatul (1) litera (e) din Directiva 2009/50/CE a Consiliului din 25 mai 2009 privind condițiile de intrare și de ședere a resortisanților din țările terțe pentru ocuparea unor locuri de muncă înalt calificate trebuie interpretate în sensul că nu se opun unei reglementări a unui stat membru care exclude resortisanții țărilor terțe vizați de aceste directive de la beneficiul unui card acordat familiilor care dă posibilitatea obținerii unor rabaturi sau a unor reduceri tarifare la achiziționarea de bunuri și servicii furnizate de entități publice sau private care au încheiat o convenție cu guvernul acestui stat membru.
      Articolul 11 alineatul (1) litera (d) din Directiva 2003/109/CE a Consiliului din 25 noiembrie 2003 privind statutul resortisanților țărilor terțe care sunt rezidenți pe termen lung trebuie interpretat în sensul că nici acesta nu se opune unei asemenea reglementări, în măsura în care, potrivit legislației naționale a acestui stat membru, un astfel de card nu intră în sfera noțiunii de „securitate socială”, „asistență socială” sau „protecție socială”.
      Articolul 29 din Directiva 2011/95/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 13 decembrie 2011 privind standardele referitoare la condițiile pe care trebuie să le îndeplinească resortisanții țărilor terțe sau apatrizii pentru a putea beneficia de protecție internațională, la un statut uniform pentru refugiați sau pentru persoanele eligibile pentru obținerea de protecție subsidiară și la conținutul protecției acordate trebuie interpretat în sensul că se opune unei asemenea reglementări în cazul în care cardul menționat face parte dintr-un regim de ajutoare instituit de autorități publice la care a recurs un individ care nu dispune de resurse suficiente pentru a face față nevoilor sale de bază, precum și celor ale familiei sale.
      Articolul 11 alineatul (1) litera (f) din Directiva 2003/109, articolul 12 alineatul (1) litera (g) din Directiva 2011/98 și articolul 14 alineatul (1) litera (g) din Directiva 2009/50 trebuie interpretate în sensul că se opun unei asemenea reglementări.

         (1)  JO C 433, 14.10.2020.


title: Cauzele conexate C-428/21 PPU și C-429/21 PPU: Hotărârea Curții (Camera întâi) din 26 octombrie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Rechtbank Amsterdam – Țările de Jos) – Mandat european de arestare emis împotriva HM (C-428/21 PPU), TZ (C-429/21 PPU) [Trimitere preliminară – Procedură preliminară de urgență – Cooperare judiciară în materie penală – Mandat european de arestare – Decizia-cadru 2002/584/JAI – Articolul 27 alineatul (3) litera (g) și alineatul (4) – Cerere de consimțământ la urmărirea penală pentru alte infracțiuni decât cele care au justificat predarea – Articolul 28 alineatul (3) – Cerere de consimțământ pentru o predare ulterioară a persoanei vizate unui alt stat membru – Articolul 47 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene – Dreptul la protecție jurisdicțională efectivă – Dreptul persoanei în cauză de a fi audiată de autoritatea judiciară de executare – Modalități]

text:
               3.1.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 2/12

      Hotărârea Curții (Camera întâi) din 26 octombrie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Rechtbank Amsterdam – Țările de Jos) – Mandat european de arestare emis împotriva HM (C-428/21 PPU), TZ (C-429/21 PPU)
      (Cauzele conexate C-428/21 PPU și C-429/21 PPU) (1)

      (Trimitere preliminară - Procedură preliminară de urgență - Cooperare judiciară în materie penală - Mandat european de arestare - Decizia-cadru 2002/584/JAI - Articolul 27 alineatul (3) litera (g) și alineatul (4) - Cerere de consimțământ la urmărirea penală pentru alte infracțiuni decât cele care au justificat predarea - Articolul 28 alineatul (3) - Cerere de consimțământ pentru o predare ulterioară a persoanei vizate unui alt stat membru - Articolul 47 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene - Dreptul la protecție jurisdicțională efectivă - Dreptul persoanei în cauză de a fi audiată de autoritatea judiciară de executare - Modalități)
      (2022/C 2/15)
      Limba de procedură: neerlandeza

         Instanța de trimitere

      Rechtbank Amsterdam

         Părțile din procedura principală

      HM (C-428/21 PPU), TZ (C-429/21 PPU)

         cu participarea: Openbaar Ministerie

         Dispozitivul

      Articolul 27 alineatul (3) litera (g) și alineatul (4), precum și articolul 28 alineatul (3) din Decizia-cadru 2002/584/JAI a Consiliului din 13 iunie 2002 privind mandatul european de arestare și procedurile de predare între statele membre, astfel cum a fost modificată prin Decizia-cadru 2009/299/JAI a Consiliului din 26 februarie 2009, citite în lumina dreptului la protecție jurisdicțională efectivă, garantat de articolul 47 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, trebuie interpretate în sensul că o persoană predată autorității judiciare emitente în executarea unui mandat european de arestare beneficiază de dreptul de a fi audiată de autoritatea judiciară de executare atunci când aceasta din urmă este sesizată de autoritatea judiciară emitentă cu o cerere de consimțământ în temeiul acestor dispoziții ale respectivei decizii-cadru, această audiere putând avea loc în statul membru emitent, caz în care autoritățile judiciare ale acestuia din urmă sunt obligate să se asigure că dreptul persoanei în cauză de a fi audiată se exercită în mod util și efectiv, fără participarea directă a autorității judiciare de executare. Cu toate acestea, este de competența autorității judiciare de executare să se asigure că dispune de elemente suficiente, în special în ceea ce privește poziția persoanei în cauză, pentru a-i permite să ia în cunoștință de cauză – și cu respectarea deplină a dreptului la apărare al acesteia din urmă – decizia sa referitoare la cererea de consimțământ formulată în temeiul articolului 27 alineatul (4) din Decizia-cadru 2002/584 sau al articolului 28 alineatul (3) din aceasta și să invite, dacă este cazul, autoritatea judiciară emitentă să îi furnizeze de urgență informații suplimentare.

         (1)  JO C 368, 13.9.2021.


title: Cauza C-84/21: Cerere de decizie preliminară introdusă de Consiglio di Stato (Italia) la 11 februarie 2021 – Iveco Orecchia SpA/Brescia Trasporti SpA

text:
               3.1.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 2/12

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Consiglio di Stato (Italia) la 11 februarie 2021 – Iveco Orecchia SpA/Brescia Trasporti SpA
      (Cauza C-84/21)
      (2022/C 2/16)
      Limba de procedură: italiana

         Instanța de trimitere

      Consiglio di Stato

         Părțile din procedura principală

         Apelantă: Iveco Orecchia SpA

         Intimată: Brescia Trasporti SpA

         Întrebările preliminare

                  1)

                  Faptul că, în ceea ce privește în mod special furnizarea prin intermediul unui contract de achiziții publice a unor piese de schimb pentru autobuze destinate serviciului public, autorității contractante i se permite să accepte piese de schimb destinate unui vehicul determinat, realizate de alt fabricant decât producătorul vehiculului și, așadar, neomologate împreună cu vehiculul, care fac parte din unul dintre tipurile de componente menționate de reglementările tehnice enumerate în anexa IV (Lista cerințelor pentru omologarea CE de tip a vehiculelor) la directiva amintită anterior și care sunt oferite în cadrul unei proceduri de cerere de ofertă fără a fi însoțite de certificatul de omologare de tip și fără vreo informație privind omologarea efectivă, ci dimpotrivă, întemeindu-se pe premisa că omologarea de tip nu ar fi necesară, fiind suficientă doar o declarație de echivalență cu piesele de schimb originale omologate dată de ofertant, este conform cu dreptul Uniunii și în special cu dispozițiile Directivei 2007/46/CE (1) (prevăzute la articolele 10, 19 și 28 din directiva comunitară menționată), precum și cu principiile egalității de tratament și imparțialității, concurenței depline și bunei administrări?

                  2)

                  Faptul că, în legătură cu furnizarea prin intermediul unui contract de achiziții publice a unor piese de schimb pentru autobuze destinate serviciului public, ofertantului individual i se permite să se autocalifice drept „producător” al unei piese de schimb determinate care nu este originală și care este destinată unui vehicul determinat, în special în cazul în care face parte din unul dintre tipurile de componente menționate de reglementările tehnice enumerate în anexa IV (Lista cerințelor pentru omologarea CE de tip a vehiculelor) la Directiva 2007/46/CE, este conform cu dreptul Uniunii și în special cu articolul 3 punctul 27 din Directiva 2007/46/CE, sau un astfel de ofertant ar trebui, dimpotrivă, să facă dovada – pentru fiecare dintre piesele de schimb oferite astfel și pentru a atesta echivalența acestora cu specificațiile tehnice aferente procedurii de cerere de ofertă – că este persoana responsabilă în fața autorităților de omologare pentru toate aspectele procesului de omologare de tip sau de autorizare, precum și pentru garantarea conformității producției și a nivelului calitativ corespunzător și pentru realizarea în mod direct cel puțin a unora dintre etapele producției componentei care face obiectul procesului de omologare, iar, în caz afirmativ, prin ce mijloace trebuie să se facă dovada menționată?

         (1)  Directiva 2007/46/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 5 septembrie 2007 de stabilire a unui cadru pentru omologarea autovehiculelor și remorcilor acestora, precum și a sistemelor, componentelor și unităților tehnice separate destinate vehiculelor respective (Directivă-cadru) (JO 2007, L 263, p.1).


title: Cauza C-415/21 P: Recurs introdus la 7 iulie 2021 de Comercializadora Eloro S.A. împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a noua) din 28 aprilie 2021 în cauza T-310/20, Comercializadora Eloro/EUIPO – Zumex Group

text:
               3.1.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 2/13

      Recurs introdus la 7 iulie 2021 de Comercializadora Eloro S.A. împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a noua) din 28 aprilie 2021 în cauza T-310/20, Comercializadora Eloro/EUIPO – Zumex Group
      (Cauza C-415/21 P)
      (2022/C 2/17)
      Limba de procedură: spaniola

         Părțile

         Recurentă: Comercializadora Eloro S.A. (reprezentanți: J. L. Gracia Albero, P. Merino Baylos și E. Cebollero González, avocați)

         Celelalte părți din procedură: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO) și Zumex Group, S.A.
      Prin Ordonanța din 10 noiembrie 2021, Curtea de Justiție (Camera de admitere în principiu a recursurilor) a decis să nu a admită în principiu recursul și a dispus ca Comercializadora Eloro, S.A. să suporte propriile cheltuieli de judecată.


title: Cauza C-508/21 P: Recurs introdus la 18 august 2021 de Comisia Europeană împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a patra extinsă) din 9 iunie 2021 în cauza T-47/19, Dansk Erhverv/Comisia

text:
               3.1.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 2/14

      Recurs introdus la 18 august 2021 de Comisia Europeană împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a patra extinsă) din 9 iunie 2021 în cauza T-47/19, Dansk Erhverv/Comisia
      (Cauza C-508/21 P)
      (2022/C 2/18)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Recurentă: Comisia Europeană (reprezentanți: B. Stromsky, T. Maxian Rusche, agenți)

         Celelalte părți din procedură: Dansk Erhverv, Danmarks Naturfredningsforening, Republica Federală Germania, Interessengemeinschaft der Grenzhändler (IGG)

         Concluziile recurentei

      Recurenta solicită Curții:

                  —

                  anularea dispozitivului hotărârii atacate;

                  —

                  soluționarea cauzei T-47/19 Dansk Erhverv/Comisia, prin anularea Secțiunii 3.3 a deciziei atacate (1);

                  —

                  obligarea reclamantei în primă instanță la plata cheltuielilor de judecată efectuate în cadrul recursului;

                  —

                  obligarea fiecărei părți și a fiecărui intervenient să suporte propriile cheltuieli de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      Primul motiv de recurs: Tribunalul a săvârșit o eroare de drept atunci când a constatat că succesul celui de-al treilea aspect al motivului unic conduce la anularea în totalitate a hotărârii atacate. Constatarea încalcă articolul 264 TFUE, astfel cum a fost interpretat de Curtea de Justiție în Hotărârea Comisia/Département du Loiret, și principiul proporționalității.
      În Hotărârea Comisia/Département du Loiret, Curtea de Justiție a interpretat articolul 264 TFUE după cum urmează: (2)

      „trebuie, pe de o parte, să se constate că simplul fapt că Tribunalul consideră fondat un motiv invocat de reclamant în susținerea acțiunii sale în anulare nu permite Tribunalului să anuleze în mod automat actul atacat în totalitate. Într-adevăr, o anulare în totalitate nu ar putea fi reținută în cazul în care ar fi complet evident că motivul respectiv, care se referă numai la un aspect specific al actului contestat, nu este susceptibil să conducă decât la o anulare în parte.”
      În speță, al treilea aspect al motivului unic al reclamantei în primă instanță a fost formulat exclusiv împotriva uneia din cele trei decizii care au fost grupate într-un singur act în decizia atacată. Aceasta a fost decizia care a constatat că neaplicarea unei amenzi pentru neperceperea garanției pentru dozele de băuturi de către magazinele frontaliere nu a implicat utilizarea unor resurse de stat și prin urmare, nu constituia un ajutor de stat.
      Al doilea motiv de recurs: Tribunalul nu a motivat sau a justificat în mod contradictoriu concluziile atunci când a constatat că cele trei decizii sunt inseparabile.
      Al treilea motiv de recurs: Tribunalul a săvârșit o eroare de drept atunci când a constatat că cele trei decizii sunt inseparabile. Într-adevăr, cele trei măsuri evaluate în cele trei decizii nu sunt legate. În particular, neaplicarea unei amenzi nu este în mod direct și automat legată de neperceperea garanției și de neperceperea TVA-ului. Aplicarea amenzii poate sau nu modifica comportamentul magazinelor frontaliere. Magazinele frontaliere pot ataca impunerea amenzii în fața instanțelor competente și pot continua neperceperea garanției (și neperceperea TVA-ului aferent garanției nepercepute). În orice caz, neperceperea garanției nu conduce la o pierdere de resurse de stat, deoarece banii lipsesc din cadrul unui sistem de returnare a garanției în totalitate privat, fără niciun control din partea statului.

         (1)  Decizia C(2018) 6315 final a Comisiei privind ajutorul de stat SA.44865 (2016/FC) – Germania – Presupus ajutor în favoarea unor magazine de băuturi situate la frontiera germană.

         (2)  Hotărârea Comisia/Département du Loiret, C-295/07 P, EU:C:2008:707, punctul 104.


title: Cauza C-509/21 P: Recurs introdus la 18 august 2021 de Interessengemeinschaft der Grenzhändler (IGG) împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a patra extinsă) din 9 iunie 2021 în cauza T-47/19, Dansk Erhverv/Comisia

text:
               3.1.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 2/15

      Recurs introdus la 18 august 2021 de Interessengemeinschaft der Grenzhändler (IGG) împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a patra extinsă) din 9 iunie 2021 în cauza T-47/19, Dansk Erhverv/Comisia
      (Cauza C-509/21 P)
      (2022/C 2/19)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Recurentă: Interessengemeinschaft der Grenzhändler (IGG) (reprezentanți: M. Bauer, F. von Hammerstein, Rechtsanwälte)

         Celelalte părți din procedură: Dansk Erhverv, Comisia Europeană, Danmarks Naturfredningsforening, Republica Federală Germania

         Concluziile recurentei

                  —

                  anularea în totalitate a hotărârii atacate;

                  —

                  respingerea acțiunii;

                  —

                  obligarea reclamantei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      Hotărârea atacată este afectată de mai multe erori de drept. Aceasta încalcă diverse noțiuni juridice ale dreptului în materie de ajutoare de stat, inclusiv noțiunea de „dificultăți serioase” privind necesitatea de a iniția procedura oficială, noțiunea de „legătură suficient de directă” între un avantaj și bugetul de stat pentru a stabili criteriul de „resurse de stat” și noțiunea de „caracter divizibil” în ceea ce privește diferite părți ale hotărârii. Hotărârea atacată nu a luat în considerare nici câteva argumente prezentate și/sau a denaturat sau interpretat eronat Decizia C(2018) 6315 final a Comisiei privind ajutorul de stat SA.44865 (2016/FC) – Germania – Presupus ajutor în favoarea unor magazine de băuturi situate la frontiera germană și/sau susținerile recurentei și nu și-a îndeplinit obligația de motivare.
      În detaliu, recurenta invocă următoarele motive:

                  1)

                  Tribunalul a săvârșit o eroare de drept și nu a aplicat corect articolul 107 alineatul (1) TFUE prin interpretarea eronată a necesității unei „legături suficient de directe” între un avantaj și bugetul de stat în evaluarea criteriului „resurse de stat”.

                  2)

                  Tribunalul a săvârșit o eroare de drept și nu a aplicat corect articolul 107 alineatul (1) TFUE prin aplicarea unui standard eronat pentru evaluarea de către Comisie a criteriului „resurse de stat” în cazuri de dificultăți de interpretare a dispozițiilor aplicabile, a căror încălcare ar putea fi sancționată cu amenzi.

                              —

                              Partea 1: Tribunalul a săvârșit o eroare de drept la punctele 159-164 prin respingerea aplicabilității probei „motivelor întemeiate și serioase” elaborate de Comisie.

                              —

                              Partea 2: Tribunalul a săvârșit o eroare de drept la punctele 140-158 impunând un criteriu suplimentar („necesitatea clarificării progresive a normelor”) în probarea „motivelor întemeiate și serioase”, elaborat de Comisie.

                  3)

                  Tribunalul a săvârșit o eroare de drept la punctele 166-203 prin aplicarea unui standard pentru examinarea de către Comisie a criteriului resurselor de stat dincolo de criteriul „motivelor întemeiate”.

                  4)

                  Tribunalul a săvârșit o eroare de drept la punctele 166-203 cu privire la toate cele șase considerente suplimentare în temeiul cărora a constatat că Comisia se confruntă cu „dificultăți serioase”.

                              —

                              Partea 1: Tribunalul a săvârșit o eroare de drept la punctul 166 cu privire la legătura dintre neaplicarea amenzilor și neperceperea unei garanții.

                              —

                              Partea 2: Tribunalul a săvârșit o eroare de drept la punctele 169-175 cu privire la lipsa unui temei juridic in dreptul german.

                              —

                              Partea 3: Tribunalul a săvârșit o eroare de drept la punctele 175-177 cu privire la divergența dintre opiniile juridice din Germania.

                              —

                              Partea 4: Tribunalul a săvârșit o eroare de drept la punctele 178-182 cu privire la aplicarea derogării în Germania.

                              —

                              Partea 5: Tribunalul a săvârșit o eroare de drept la punctele 183-190 cu privire la motivarea autorităților locale.

                              —

                              Partea 6: Tribunalul a săvârșit o eroare de drept la punctele 191-195 cu privire la necesitatea investigării cadrului juridic de bază.

                              —

                              Partea 7: Tribunalul a săvârșit o eroare de drept la punctele 196-202 cu privire la interpretarea juridică aplicată de autoritățile locale germane întemeiată pe o „concluzie prin analogie”.

                  5)

                  Tribunalul a săvârșit o eroare de drept prin respingerea argumentelor suplimentare ale recurentei în susținerea constatărilor potrivit cărora Comisia nu s-a confruntat cu „dificultăți serioase”.

                              —

                              Partea 1: Tribunalul a săvârșit o eroare de drept la punctele 222-229 prin respingerea argumentelor recurentei privitoare la faptul că dreptul intern nu impune autorităților să aplice amenzi.

                              —

                              Partea 2: Tribunalul a săvârșit o eroare de drept la punctele 231-234 prin faptul că nu a luat în considerare argumentul recurentei privitor la Hotărârea Curții în cauza Radlberger și la încălcarea articolului 34 TFUE.

                  6)

                  Tribunalul a săvârșit o eroare de drept la punctul 238 prin anularea în totalitate a deciziei Comisiei, inclusiv a părții privind TVA-ul.


title: Cauza C-511/21 P: Recurs introdus la 19 august 2021 de Comisia Europeană împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera întâi) din 9 iunie 2021 în cauza T-202/17, Calhau Correia de Paiva/Comisia

text:
               3.1.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 2/16

      Recurs introdus la 19 august 2021 de Comisia Europeană împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera întâi) din 9 iunie 2021 în cauza T-202/17, Calhau Correia de Paiva/Comisia
      (Cauza C-511/21 P)
      (2022/C 2/20)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Recurentă: Comisia Europeană (reprezentanți: B. Schima, I. Melo Sampaio, L. Vernier, agenți)

         Cealaltă parte din procedură: Ana Calhau Correia de Paiva

         Concluziile recurentei

                  —

                  anularea hotărârii atacate;

                  —

                  respingerea celui de al doilea, celui de al treilea și celui de al patrulea motiv al acțiunii formulate de reclamanta în primă instanță;

                  —

                  trimiterea cauzei spre rejudecare la Tribunal pentru ca acesta să se pronunțe asupra primului și celui de al cincilea motiv al acțiunii formulate de reclamanta în primă instanță;

                  —

                  soluționarea odată cu fondul a cererii privind cheltuielile de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      Prezentul recurs se îndreaptă împotriva punctelor 54-58 din hotărârea atacată, cu alte cuvinte împotriva acelei părți a hotărârii referitoare la admisibilitatea excepției de nelegalitate invocate de reclamantă împotriva regimului lingvistic al concursului în cauză.
      Comisia invocă un motiv unic de recurs, potrivit căruia Tribunal a săvârșit o eroare de drept atunci când a reținut că există o strânsă legătură între motivarea deciziei atacate și regimul lingvistic stabilit în anunțul de concurs și, prin urmare, atunci când a statuat că excepția de nelegalitate a acestui regim este admisibilă.
      Motivul unic de recurs cuprinde trei aspecte:

                  1)

                  În primul rând, Tribunalul a săvârșit o eroare în calificarea juridică a faptelor, la punctul 54 din hotărârea atacată, atunci când a dedus din nota obținută de reclamantă pentru competența generală „comunicare” că există o strânsă legătură între regimul lingvistic al concursului în cauză și motivarea deciziei atacate.

                  2)

                  În al doilea rând, la punctele 55-57 din hotărâre, Tribunalul a săvârșit o eroare în calificarea juridică a faptelor, atunci când a reținut existența unei strânse legături ca urmare a faptului că este mai dificil pentru un candidat să susțină probele în limba a doua decât în limba maternă. Tribunalul a denaturat totodată probele ignorând faptul că, în speță, celelalte limbi pe care le stăpânea reclamanta erau engleza și franceza. Limitarea alegerii celei de a doua limbi a concursului la limbile engleză, franceză sau germană nu îi putea produce, așadar, un dezavantaj.

                  3)

                  În al treilea rând și în final, la punctul 58 din hotărârea atacată, Tribunalul a calificat eronat faptele reținând existența unei strânse legături din împrejurarea că reclamanta a fost obligată să susțină probele utilizând un alt tip de tastatură decât QWERTY-PT cu care era obișnuită. Primo, această chestiune nu are legătură cu motivarea deciziei atacate. Secundo, chiar dacă EPSO a propus o alegere limitată a tipurilor de tastatură (AZERTY, QWERTY-EN, QWERTZ-DE), această chestiune este distinctă de chestiunea regimului lingvistic al concursului.


title: Cauza C-544/21: Cerere de decizie preliminară introdusă de Landgericht Mainz (Germania) la 31 august 2021 – ID/Stadt Mainz

text:
               3.1.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 2/17

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Landgericht Mainz (Germania) la 31 august 2021 – ID/Stadt Mainz
      (Cauza C-544/21)
      (2022/C 2/21)
      Limba de procedură: germana

         Instanța de trimitere

      Landgericht Mainz

         Părțile din procedura principală

         Reclamant: ID

         Pârât: Stadt Mainz

         Întrebările preliminare

                  1)

                  Din dreptul Uniunii, în special din articolul 4 alineatul (3) TUE, din articolul 288 al treilea paragraf TFUE și din articolul 260 alineatul (1) TFUE, rezultă că, în cadrul unei proceduri judiciare în curs între particulari, articolul 15 alineatul (1), alineatul (2) litera (g) și alineatul (3) din Directiva 2006/123/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 12 decembrie 2006 privind serviciile în cadrul pieței interne (1) (denumită în continuare „Directiva privind serviciile”) produce în mod direct efecte, astfel încât normele naționale contrare acestei directive prevăzute la articolul 4 din Verordnung über die Honorare für Architekten und Ingenieurleistungen (Regulamentul german privind onorariile arhitecților și inginerilor, denumit în continuare „HOAI 2002”) din 1996, în versiunea din anul 2002 potrivit cărora – în afară de anumite cazuri excepționale – tarifele minime stabilite în acest regulament cu privire la onorariile pentru servicii de planificare și de supraveghere sunt obligatorii, iar o clauză dintr-un contract încheiat cu un arhitect sau cu un inginer, care prevede un onorariu inferior tarifelor minime, este nevalidă, nu mai trebuie aplicate, chiar și atunci când sunt vizate drepturi în temeiul unui contract de arhitectură încheiat în anul 2004, așadar înainte de adoptarea Directivei privind serviciile?

                  2)

               În cazul unui răspuns negativ la întrebarea de la punctul 1):
                              a)

                              Articolul 49 TFUE (fostul articol 43 TUE) trebuie să fie interpretat în sensul că se opune unei dispoziții naționale precum articolul 4 din HOAI 2002, potrivit căruia – în afară de anumite cazuri excepționale – tarifele minime obligatorii stabilite în acest regulament cu privire la onorariile pentru servicii de proiectare și supraveghere sunt obligatorii, iar o clauză dintr-un contract încheiat cu un arhitect sau cu un inginer, care prevede un onorariu inferior tarifelor minime obligatorii, este nevalidă sau că o astfel de dispoziție națională constituie o încălcare a articolului 49 TFUE (fostul articol 43 TUE)?

                              b)

                              În cazul unui răspuns afirmativ la întrebarea anterioară: rezultă dintr-o astfel de încălcare că, în cadrul unei proceduri judiciare în curs între particulari, dispozițiile naționale privind tarifele minime obligatorii (în speță, articolul 4 din HOAI 2002) nu mai trebuie să fie aplicate?

         (1)  JO 2006, L 376, p. 36, Ediție specială, 13/vol. 58, p. 50.


title: Cauza C-552/21: Cerere de decizie preliminară introdusă de Verwaltungsgericht Wiesbaden (Germania) la 7 septembrie 2021 – FT/Land Hessen

text:
               3.1.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 2/18

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Verwaltungsgericht Wiesbaden (Germania) la 7 septembrie 2021 – FT/Land Hessen
      (Cauza C-552/21)
      (2022/C 2/22)
      Limba de procedură: germana

         Instanța de trimitere

      Verwaltungsgericht Wiesbaden

         Părțile din procedura principală

         Reclamant: FT

         Pârât: Land Hessen

         Intervenientă: SCHUFA Holding AG

         Întrebările preliminare

                  1)

               Articolul 77 alineatul (1) coroborat cu articolul 78 alineatul (1) din Regulamentul general privind protecția datelor (1) trebuie interpretat în sensul că rezultatul autorității de supraveghere pe care aceasta îl comunică persoanei vizate
                              a)

                              are caracterul unui răspuns la o petiție? Aceasta are drept consecință faptul că controlul jurisdicțional al unei decizii privind plângerea adoptate de o autoritate de supraveghere în temeiul articolului 78 alineatul (1) din RGPD este, în principiu, limitat la problema dacă autoritatea a tratat plângerea, a investigat în mod adecvat obiectul plângerii și a informat petiționarul cu privire la rezultatul examinării
                              sau

                              b)

                              trebuie interpretat ca fiind o decizie administrativă pe fond? Aceasta are drept consecință faptul că controlul jurisdicțional al unei decizii privind plângerea adoptate de o autoritate de supraveghere în temeiul articolului 78 alineatul (1) din RGPD conduce la o analiză completă pe fond a deciziei de către instanță, într-un caz individual – de exemplu, în cazul reducerii la zero a puterii discreționare –, autoritatea de supraveghere putând fi de asemenea obligată de instanță să adopte o măsură concretă în sensul articolului 58 din RGPD.

                  2)

                  Stocarea datelor la un birou privat de informații economice în cadrul căruia sunt stocate, fără un motiv concret, date cu caracter personal provenite dintr-un registru public precum „bazele de date naționale”, în sensul articolului 79 alineatele (4) și (5) din Regulamentul (UE) 2015/848 (2), pentru a putea furniza informații în cazul unei cereri, este compatibilă cu articolele 7 și 8 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene din 12 decembrie 2007 (denumită în continuare „carta” – JO 2007, C 303, p. 1)?

                  3)

               Bazele de date paralele private (în special bazele de date ale unui birou de informații), create în plus față de bazele de date ale statului și în care datele provenite din bazele de date ale statului (în speță, declarațiile de insolvență) sunt stocate mai mult timp decât este prevăzut în cadrul strict al Regulamentului (UE) 2015/848, coroborat cu dreptul național, sunt admisibile în principiu sau dreptul de a fi uitat prevăzut la articolul 17 alineatul (1) litera (d) din RGPD implică faptul că aceste date trebuie șterse atunci când
                              a)

                              este prevăzută o durată de prelucrare identică cu cea a registrului public
                              sau

                              b)

                              este prevăzută o durată de stocare care depășește perioada de stocare prevăzută pentru registrele publice?

                  4)

                  În măsura în care articolul 6 alineatul (1) litera (f) din RGPD poate fi considerat drept temei juridic unic pentru stocarea datelor la birourile private de informații economice în ceea ce privește datele stocate și în registre publice, trebuie să se considere că există un interes legitim al unui birou de informații economice atunci când acest birou de informații preia datele din evidențele publice fără un motiv concret pentru ca aceste date să fie ulterior disponibile în cazul unei cereri?

                  5)

                  Codurile de conduită aprobate de autoritățile de supraveghere în temeiul articolului 40 din RGPD și care prevăd termene de examinare și de ștergere care depășesc perioadele de stocare ale registrelor publice pot suspenda evaluarea comparativă [a intereselor] prevăzută la articolul 6 alineatul (1) primul paragraf litera (f) din RGPD?

         (1)  Regulamentul (UE) 2016/679 al Parlamentului European și al Consiliului din 27 aprilie 2016 privind protecția persoanelor fizice în ceea ce privește prelucrarea datelor cu caracter personal și privind libera circulație a acestor date și de abrogare a Directivei 95/46/CE (JO 2016, L 119, p. 1).

         (2)  Regulamentul Parlamentului European și al Consiliului din 20 mai 2015 privind procedurile de insolvență (JO 2015, L 141, p. 19).


title: Cauza C-562/21: Cerere de decizie preliminară introdusă de Rechtbank Amsterdam (Țările de Jos) la 14 septembrie 2021 – Mandat european de arestare emis împotriva lui X; cealaltă parte: Openbaar Ministerie

text:
               3.1.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 2/19

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Rechtbank Amsterdam (Țările de Jos) la 14 septembrie 2021 – Mandat european de arestare emis împotriva lui X; cealaltă parte: Openbaar Ministerie
      (Cauza C-562/21)
      (2022/C 2/23)
      Limba de procedură: neerlandeza

         Instanța de trimitere

      Rechtbank Amsterdam

         Părțile din procedura principală

         Mandat european de arestare emis împotriva lui: X

         Cealaltă parte în procedură: Openbaar Ministerie

         Întrebarea preliminară

      Ce criteriu trebuie să aplice o autoritate judiciară de executare care trebuie să se pronunțe cu privire la executarea unui MEA care vizează executarea unei pedepse sau a unei măsuri privative de libertate definitive, atunci când analizează dacă în statul membru emitent, dreptul la o instanță constituită în prealabil prin lege a fost încălcat în cadrul judecății care a condus la condamnare, în cazul în care în statul membru respectiv nu a existat nicio cale de atac eficientă împotriva unei eventuale încălcări a acelui drept?


title: Cauza C-563/21: Cerere de decizie preliminară introdusă de Rechtbank Amsterdam (Țările de Jos) la 14 septembrie 2021 – Mandat european de arestare emis împotriva lui Y; cealaltă parte: Opennbaar Ministerie

text:
               3.1.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 2/20

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Rechtbank Amsterdam (Țările de Jos) la 14 septembrie 2021 – Mandat european de arestare emis împotriva lui Y; cealaltă parte: Opennbaar Ministerie
      (Cauza C-563/21)
      (2022/C 2/24)
      Limba de procedură: neerlandeza

         Instanța de trimitere

      Rechtbank Amsterdam

         Părțile din procedura principală

         Mandat european de arestare emis împotriva lui: Y

         Cealaltă parte în procedură: Opennbar Ministerie

         Întrebările preliminare

                  1)

                  Este oportună aplicarea criteriului stabilit în Hotărârea Minister for Justice and Equality (Deficiențele sistemului judiciar) (1) și confirmat în Hotărârea Openbaar Ministerie (Independența autorității judiciare emitente) (2) în cazul în care există un risc real ca persoana în cauză să fie judecată în fața unei instanțe care nu a fost constituită în prealabil prin lege?

                  2)

                  Este oportună aplicarea criteriului stabilit în Hotărârea Minister for Justice and Equality (Deficiențele sistemului judiciar) și confirmat în Hotărârea Openbaar Ministerie (Independența autorității judiciare emitente) în cazul în care o persoană căutată care urmărește să conteste predarea sa nu poate îndeplini acest criteriu din cauza faptului că nu este posibil, la momentul respectiv, să se stabilească componența instanțelor în fața cărora va fi judecată, din cauza modului aleatoriu în care sunt repartizate cauzele?

                  3)

                  Lipsa unei căi de atac efective pentru a contesta validitatea numirii judecătorilor în Polonia, în condițiile în care este evident că persoana căutată nu poate dovedi în acest moment că instanțele în fața cărora va fi judecată vor fi compuse din judecători care nu au fost numiți în mod valabil, reprezintă o încălcare a substanței dreptului la un proces echitabil care impune statului de executare să refuze predarea persoanei căutate?

         (1)  Hotărârea din 25 iulie 2018 (C-216/18 PPU, EU:C:2018:586).

         (2)  Hotărârea din 17 decembrie 2020 (C-354/20 PPU și C-412/20 PPU, EU:C:2020:1033).


title: Cauza C-566/21: Cerere de decizie preliminară introdusă de Curtea de Apel Cluj (România) la data de 14 septembrie 2021 – AA / Banca S

text:
               3.1.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 2/20

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Curtea de Apel Cluj (România) la data de 14 septembrie 2021 – AA / Banca S
      (Cauza C-566/21)
      (2022/C 2/25)
      Limba de procedură: română

         Instanţa de trimitere

      Curtea de Apel Cluj

         Părţile din acţiunea principală

         Recurentă – pârâtă: S

         Intimată – reclamantă: AA

         Întrebarea preliminară

      Articolul 6 alineatul (1) din Directiva 93/13 privind clauzele abuzive în contractele încheiate cu consumatorii (1), așa cum este analizat în jurisprudența Curții, permite modificarea unei clauze în sensul că dreptul pur potestativ al profesionistului de a transforma moneda contractului de credit reprezintă în fapt o obligație pentru acesta dacă această modificare ar fi pe deplin favorabilă consumatorului, iar simpla excludere a clauzei abuzive din contract nu ar produce vreun beneficiu acestuia?

         (1)  Directiva 93/13/CEE a Consiliului, din 5 aprilie 1993, privind clauzele abuzive în contractele încheiate cu consumatorii (JO 1993 L 95, p. 29, Ediţie specială, 15/vol. 2, p. 273).


title: Cauza C-568/21: Cerere de decizie preliminară introdusă de Raad van State (Țările de Jos) la 16 septembrie 2021 – Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid; Alte părți: E. și S., inclusiv în numele copiilor lor minori

text:
               3.1.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 2/21

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Raad van State (Țările de Jos) la 16 septembrie 2021 – Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid; Alte părți: E. și S., inclusiv în numele copiilor lor minori
      (Cauza C-568/21)
      (2022/C 2/26)
      Limba de procedură: neerlandeza

         Instanța de trimitere

      Raad van State

         Părțile din procedura principală

         Recurent: Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid

         Alte părți: E. și S., inclusiv în numele copiilor lor minori

         Întrebarea preliminară

         Articolul 2 litera (l) din Regulamentul Dublin (1)
         trebuie interpretat în sensul că o carte de identitate diplomatică eliberată de un stat membru în temeiul Convenției de la Viena cu privire la relațiile diplomatice este un permis de ședere în sensul acestei dispoziții?

         (1)  Regulamentul (UE) nr. 604/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 26 iunie 2013 de stabilire a criteriilor și mecanismelor de determinare a statului membru responsabil de examinarea unei cereri de protecție internațională prezentate într-unul dintre statele membre de către un resortisant al unei țări terțe sau de către un apatrid (JO 2013, L 180, p. 31).