title: Cauza T-501/13: Hotărârea Tribunalului din 18 martie 2016 – Karl-May-Verlag/OAPI – Constantin Film Produktion (WINNETOU) [„Marcă comunitară — Procedură de declarare a nulității — Marca comunitară verbală WINNETOU — Motiv absolut de refuz — Caracter descriptiv — Articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 — Articolul 52 alineatele (1) și (2) din Regulamentul nr. 207/2009 — Principiile autonomiei și independenței mărcii comunitare — Obligația de motivare”]

text:
               2.5.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 156/33

         Hotărârea Tribunalului din 18 martie 2016 – Karl-May-Verlag/OAPI – Constantin Film Produktion (WINNETOU)
   (Cauza T-501/13) (1)

   ([„Marcă comunitară - Procedură de declarare a nulității - Marca comunitară verbală WINNETOU - Motiv absolut de refuz - Caracter descriptiv - Articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 - Articolul 52 alineatele (1) și (2) din Regulamentul nr. 207/2009 - Principiile autonomiei și independenței mărcii comunitare - Obligația de motivare”])
   (2016/C 156/42)
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Karl-May-Verlag GmbH, fostă Karl May Verwaltungs- und Vertriebs- GmbH (Bamberg, Germania) (reprezentanți: M. Pejman și M. Brenner, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentanți: inițial A. Pohlmann, ulterior M. Fischer, agenți)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: Constantin Film Produktion GmbH (München, Germania) (reprezentanți: P. Baronikians și S. Schmidt, avocați)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei întâi de recurs a OAPI din 9 iulie 2013 (cauza R 125/2012-1) privind o procedură de declarare a nulității între Constantin Film Produktion GmbH și Karl-May Verwaltungs- und Vertriebs- GmbH.

      Dispozitivul

               1)

               Anulează Decizia Camerei întâi de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI) din 9 iulie 2013 (cauza R 125/2012-1) în partea în care a admis cererea de declarare a nulității.

               2)

               Obligă OAPI să suporte, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, cheltuielile de judecată efectuate de Karl-May-Verlag GmbH.

               3)

               Constantin Film Produktion GmbH suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 336, 16.11.2013.


title: Cauza C-397/10: Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 30 iunie 2011 — Comisia Europeană/Regatul Belgiei (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Articolul 56 TFUE — Libera prestare a serviciilor — Reglementare națională care condiționează activitatea agențiilor de ocupare a forței de muncă temporară de îndeplinirea unui set de obligații — Obstacole nejustificate)

text:
               27.8.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 252/6

         Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 30 iunie 2011 — Comisia Europeană/Regatul Belgiei
   (Cauza C-397/10) (1)

   (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru - Articolul 56 TFUE - Libera prestare a serviciilor - Reglementare națională care condiționează activitatea agențiilor de ocupare a forței de muncă temporară de îndeplinirea unui set de obligații - Obstacole nejustificate)
   2011/C 252/08
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: J.-P. Keppenne și I. Rogalski, agenți)

      Pârât: Regatul Belgiei (reprezentant: M. Jacobs, agent)

      Obiectul

   Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Încălcarea articolului 56 TFUE — Restricție privind libera prestare a serviciilor– Reglementare națională care condiționează activitatea agențiilor de ocupare a forței de muncă temporară stabilite în alte state membre de îndeplinirea unui set de obligații — Obstacole nejustificate

      Dispozitivul

               1.

               Prin faptul că a condiționat agențiile de ocupare a forței de muncă temporară care își oferă serviciile pe teritoriul Regiunii Bruxelles-Capitale de îndeplinirea obligațiilor următoare:

                           —

                           să aibă ca obiect social exclusiv activitatea de punere la dispoziție a lucrătorilor și

                           —

                           să aibă o anumită formă juridică,

         Regatul Belgiei nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 56 TFUE.

               2.

               Obligă Regatul Belgiei la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 301, 6.11.2010.


title: Cauze conexate C-512/14 P şi C-513/14 P: Ordonanța președintelui Camerei a treia a Curții din 17 iulie 2015 – Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI)/Unibail Management

text:
               28.9.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 320/26

         Ordonanța președintelui Camerei a treia a Curții din 17 iulie 2015 – Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI)/Unibail Management
   (Cauze conexate C-512/14 P şi C-513/14 P) (1)

   (2015/C 320/39)
   Limba de procedură: franceza
   Președintele Camerei a treia a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 138, 27.4.2015.


title: Cauza C-528/13: Hotărârea Curții (Camera a patra) din 29 aprilie 2015 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunal administratif de Strasbourg – Franța) – Geoffrey Léger/Ministre des Affaires sociales et de la Santé et des Droits des femmes, Etablissement français du sang [Trimitere preliminară — Sănătate publică — Directiva 2004/33/CE — Cerințe tehnice pentru sânge și componente sanguine — Donare de sânge — Criterii de admisibilitate pentru donatori — Criterii de excludere permanentă sau temporară — Persoane al căror comportament sexual le expune unui risc ridicat de a contracta boli infecțioase grave transmisibile prin sânge — Bărbat care a întreținut raporturi sexuale cu un bărbat — Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene — Articolul 21 alineatul (1) și articolul 52 alineatul (1) — Orientare sexuală — Discriminare — Justificare — Proporționalitate]

text:
               29.6.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 213/7

         Hotărârea Curții (Camera a patra) din 29 aprilie 2015 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunal administratif de Strasbourg – Franța) – Geoffrey Léger/Ministre des Affaires sociales et de la Santé et des Droits des femmes, Etablissement français du sang
   (Cauza C-528/13) (1)

   ([Trimitere preliminară - Sănătate publică - Directiva 2004/33/CE - Cerințe tehnice pentru sânge și componente sanguine - Donare de sânge - Criterii de admisibilitate pentru donatori - Criterii de excludere permanentă sau temporară - Persoane al căror comportament sexual le expune unui risc ridicat de a contracta boli infecțioase grave transmisibile prin sânge - Bărbat care a întreținut raporturi sexuale cu un bărbat - Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene - Articolul 21 alineatul (1) și articolul 52 alineatul (1) - Orientare sexuală - Discriminare - Justificare - Proporționalitate])
   (2015/C 213/10)
   Limba de procedură: franceza

      Instanța de trimitere

   Tribunal administratif de Strasbourg

      Părțile din procedura principală

      Reclamant: Geoffrey Léger

      Pârâți: Ministre des Affaires sociales et de la Santé et des Droits des femmes, Etablissement français du sang

      Dispozitivul

   Punctul 2.1 din anexa III la Directiva 2004/33/CE a Comisiei din 22 martie 2004 de punere în aplicare a Directivei 2002/98/CE a Parlamentului European și a Consiliului în ceea ce privește anumite cerințe tehnice pentru sânge și componente sanguine trebuie interpretat în sensul că criteriul de excludere permanentă de la donarea de sânge prevăzut de această dispoziție și privind comportamentul sexual acoperă ipoteza în care un stat membru, având în vedere situația prevalentă în acesta, prevede o contraindicație permanentă privind donarea de sânge în cazul bărbaților care au întreținut raporturi sexuale cu bărbați atunci când se stabilește, pe baza cunoștințelor și a datelor medicale, științifice și epidemiologice actuale, că un astfel de comportament sexual expune aceste persoane unui risc ridicat de a contracta boli infecțioase grave care pot fi transmise prin sânge și că, prin respectarea principiului proporționalității, nu există tehnici eficace de detectare a acestor boli infecțioase sau, în lipsa unor astfel de tehnici, metode mai puțin constrângătoare decât o astfel de contraindicație pentru a asigura un nivel ridicat de protecție a sănătății receptorilor. Instanței naționale îi revine sarcina să verifice dacă, în statul membru în cauză, aceste condiții sunt îndeplinite.

      (1)  JO C 367, 14.12.2013.


title: Cauza T-198/10: Ordonanța Tribunalului din 12 ianuarie 2011 — Maximuscle/OAPI — Foreign Supplement Trademark (GAKIC)

text:
               5.3.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 72/33

         Ordonanța Tribunalului din 12 ianuarie 2011 — Maximuscle/OAPI — Foreign Supplement Trademark (GAKIC)
   (Cauza T-198/10) (1)

   2011/C 72/52
   Limba de procedură: engleza
   Președintele Camerei a cincea a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 179, 3.7.2010.


title: Cauza T-53/03: Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 8 iulie 2008 — BPB/Comisia Comunităților Europene ( Concurență — Înțelegeri — Piața plăcilor din ipsos — Decizie de constatare a unei încălcări a articolului 81 CE — Încălcare unică și continuă — Recidivă — Amendă — Orientările privind calcularea amenzilor — Comunicarea privind cooperarea )

text:
               15.8.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 209/41

         Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 8 iulie 2008 — BPB/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza T-53/03) (1)

   („Concurență - Înțelegeri - Piața plăcilor din ipsos - Decizie de constatare a unei încălcări a articolului 81 CE - Încălcare unică și continuă - Recidivă - Amendă - Orientările privind calcularea amenzilor - Comunicarea privind cooperarea’)
   (2008/C 209/69)
   Limba de procedură: engleza
   Părțile

      Reclamant: BPB plc (Slough, Regatul Unit) (reprezentanți: T. Sharpe, QC și A. Nourry, solicitor)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: F. Castillo de la Torre, agent, asistat de J. Flynn, QC, și C. Kilroy, barrister)
   Obiectul
   Cerere de anulare parțială a Deciziei 2005/471/CE a Comisiei din 27 noiembrie 2002 privind o procedură de aplicare a articolului 81 [CE] împotriva BPB plc, a Gebrüder Knauf Westdeutsche Gipswerke KG, a Société Lafarge SA și a Gyproc Benelux NV (Cauza COMP/E-1/37.152 — Plăci din ipsos) (JO 2005, L 166, p. 8), sau, cu titlu subsidiar, o cerere de anulare sau de reducere a amenzii aplicate reclamantei.
   Dispozitivul

               1)

               Stabilește cuantumul amenzii aplicate BPB plc prin articolul 3 din Decizia 2005/471/CE a Comisiei din 27 noiembrie 2002 privind o procedură de aplicare a articolului 81 [CE] împotriva BPB plc, a Gebrüder Knauf Westdeutsche Gipswerke KG, a Société Lafarge SA și a Gyproc Benelux NV (Cauza COMP/E-1/37.152 — Plăci din ipsos) la 118,8 milioane de euro.

               2)

               Respinge acțiunea cu privire la restul motivelor.

               3)

               Obligă Comisia la plata unei zecimi din propriile cheltuieli și a unei zecimi din cheltuielile efectuate de BPB.

               4)

               BPB suportă nouă zecimi din propriile cheltuieli, precum și nouă zecimi din cheltuielile efectuate de Comisie.

      (1)  JO C 101, 26.4.2003.


title: Cauza C-249/15: Cerere de decizie preliminară introdusă de Østre Landsret (Danemarca) la 28 mai 2015 – Wind 1014 GmbH şi Kurt Daell/Skatteministeriet

text:
               27.7.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 245/12

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Østre Landsret (Danemarca) la 28 mai 2015 – Wind 1014 GmbH şi Kurt Daell/Skatteministeriet
   (Cauza C-249/15)
   (2015/C 245/16)
   Limba de procedură: daneza

      Instanța de trimitere

   Østre Landsret

      Părțile din procedura principală

      Reclamanți: Wind 1014 GmbH, Kurt Daell

      Pârât: Skatteministeriet

      Întrebările preliminare

               1)

               Este compatibil cu dreptul Uniunii, și în special cu articolul 56 TFUE, ca un vehicul care face obiectul unui contract de leasing încheiat între o societate de leasing cu sediul pe teritoriul unui stat membru şi un utilizator cu reşedinţa sau domiciliul în alt stat membru (a se vedea a doua întrebare de mai jos) să nu poată începe să fie utilizat pe drumurile din acest din urmă stat membru cât timp autorităţile examinează cererea de autorizare a plății unei taxe de înmatriculare aferente vehiculului respectiv proporţionale cu perioada în care se doreşte utilizarea vehiculului în acest stat membru?

               2)

               Este compatibil cu dreptul Uniunii, și în special cu articolul 56 TFUE, ca o măsură naţională să condiționeze de autorizarea prealabilă înmatricularea/plata proporţională a taxei pentru un vehicul în vederea unei utilizări doar temporare, iar nu permanente, sau să implice faptul că:

                           (i)

                           autorităţile impun plata integrală a taxei de înmatriculare daneze ca o condiţie prealabilă pentru utilizarea imediată şi că diferenţa dintre valoarea integrală a taxei şi taxa proporţională care a fost calculată trebuie să fie rambursată cu dobândă în cazul în care autorizația se acordă; şi/sau

                           (ii)

                           autorităţile impun plata integrală a taxei de înmatriculare ca o condiţie prealabilă pentru utilizarea imediată, iar aceasta nu este ajustată şi surplusul nu este rambursat atunci când încetează utilizarea temporară, în cazul în care autorizația nu se acordă?


title: Cauza C-24/09: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Högsta domstolen la 19 ianuarie 2009 — Djurgården-Lilla Värtans Miljöskyddsförening/AB Fortum Värme samägt med Stockholms stad

text:
               21.3.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 69/27

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Högsta domstolen la 19 ianuarie 2009 — Djurgården-Lilla Värtans Miljöskyddsförening/AB Fortum Värme samägt med Stockholms stad
   (Cauza C-24/09)
   (2009/C 69/50)
   Limba de procedură: suedeza
   Instanța de trimitere
   Högsta domstolen
   Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Djurgården-Lilla Värtans Miljöskyddsförening

      Pârâtă: AB Fortum Värme samägt med Stockholms stad
   Întrebările preliminare

               1)

               Articolul 10a din Directiva 85/337/CEE (1) — potrivit căruia membrii publicului interesat au, în anumite condiții, acces la o cale de atac în fața unei instanțe judiciare sau unui organism independent sau imparțial instituit în conformitate cu legea, prin care este contestată legalitatea de fond sau de procedură a unei decizii — presupune că există deopotrivă o cerință conform căreia publicul interesat are dreptul de a formula acțiune în justiție împotriva unei decizii pronunțate de o instanță cu privire la o procedură de autorizare în cazul în care publicul respectiv a avut posibilitatea de a participa la analiza aspectelor cu care a fost sesizată instanța menționată și de a-și face cunoscut punctul de vedere în fața acesteia?

               2)

               În cazul unui răspuns afirmativ la prima întrebare, articolul 1 alineatul (2), articolul 6 alineatul (4) și articolul 10a din Directiva 85/337/CEE trebuie interpretate în sensul că pot fi impuse prin legislația națională o serie de alte cerințe cât privește publicul interesat menționat la articolul 6 alineatul (4), pe de o parte, și la articolul 10a, pe de altă parte, ceea ce ar avea drept consecință faptul că o asociație locală de protecție a mediului, care are dreptul să participe la procesul decizional prevăzut la articolul 6 alineatul (4) în ceea ce privește un proiect care poate avea un impact semnificativ asupra mediului într-o zonă în care asociația este activă, nu dispune de acces la o cale de atac vizată de articolul 10a din Directiva 85/337/CEE, în măsura în care numărul membrilor acesteia este inferior numărului minim prevăzut în dreptul intern?

               3)

               Articolul 15a din Directiva 96/61/CE (2) — potrivit căruia membrii publicului interesat au, în anumite condiții, acces la o cale de atac în fața unei instanțe judiciare sau unui organism independent sau imparțial instituit în conformitate cu legea, prin care este contestată legalitatea de fond sau de procedură a unei decizii — presupune că există deopotrivă o cerință conform căreia publicul interesat are dreptul de a formula acțiune în justiție împotriva unei decizii pronunțate de o instanță cu privire la o procedură de autorizare în cazul în care publicul respectiv a avut posibilitatea de a participa la analiza aspectelor cu care a fost sesizată instanța menționată și de a-și face cunoscut punctul de vedere în fața acesteia?

               4)

               În cazul unui răspuns afirmativ la a treia întrebare, articolul 2 alineatul (14) și articolul 15a din Directiva 96/61/CE trebuie interpretate în sensul că pot fi impuse prin legislația națională o serie de alte cerințe cât privește accesul la justiție, ceea ce ar avea drept consecință faptul că o asociație locală de protecție a mediului, care are dreptul să participe la procesul decizional cu privire la un proiect care poate avea un impact semnificativ asupra mediului într-o zonă în care asociația este activă, nu dispune de acces la o cale de atac vizată de articolul 15a din Directiva 96/61/CE, în măsura în care numărul membrilor acesteia este inferior numărului minim prevăzut în dreptul intern?

      (1)  Directiva 85/337/CEE a Consiliului din 27 iunie 1985 privind evaluarea efectelor anumitor proiecte publice și private asupra mediului (JO L 175, p. 40, Ediție specială, 15/vol. 1, p. 174).

      (2)  Directiva 96/61/CE a Consiliului din 24 septembrie 1996 privind prevenirea și controlul integrat al (JO L 257, p. 26, Ediție specială, 15/vol. 3, p. 183).


title: Cauza C-90/14: Ordonanța Curții (Camera a şasea) din 8 iulie 2015 (cerere de decizie preliminară formulată de Juzgado de Primera Instancia e Instrucción no 1 de Miranda de Ebro – Spania) – Banco Grupo Cajatres SA/María Mercedes Manjón Pinilla, Comunitatea de moștenitori constituită în urma decesului domnului M. A. Viana Gordejuela („Trimitere preliminară — Directiva 93/13/CEE — Contracte încheiate între vânzători sau furnizori și consumatori — Contract de ipotecă — Clauză privind dobânzile moratorii — Clauză de rambursare anticipată — Procedura de executare imobiliară — Reducerea cuantumului dobânzilor — Competențele instanței naționale”)

text:
               28.9.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 320/5

         Ordonanța Curții (Camera a şasea) din 8 iulie 2015 (cerere de decizie preliminară formulată de Juzgado de Primera Instancia e Instrucción no 1 de Miranda de Ebro – Spania) – Banco Grupo Cajatres SA/María Mercedes Manjón Pinilla, Comunitatea de moștenitori constituită în urma decesului domnului M. A. Viana Gordejuela
   (Cauza C-90/14) (1)

   ((„Trimitere preliminară - Directiva 93/13/CEE - Contracte încheiate între vânzători sau furnizori și consumatori - Contract de ipotecă - Clauză privind dobânzile moratorii - Clauză de rambursare anticipată - Procedura de executare imobiliară - Reducerea cuantumului dobânzilor - Competențele instanței naționale”))
   (2015/C 320/06)
   Limba de procedură: spaniola

      Instanța de trimitere

   Juzgado de Primera Instancia e Instrucción no 1 de Miranda de Ebro

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Banco Grupo Cajatres SA

      Pârâte: María Mercedes Manjón Pinilla, Comunitatea de moștenitori constituită în urma decesului domnului M. A. Viana Gordejuela

      Dispozitivul

               1)

               Articolele 3 alineatul (1), 4 alineatul (1), 6 alineatul (1) și 7 alineatul (1) din Directiva 93/13/CEE a Consiliului din 5 aprilie 1993 privind clauzele abuzive în contractele încheiate cu consumatorii trebuie interpretate în sensul că aprecierea de către instanța națională a caracterului abuziv al clauzelor unui contract vizat de această directivă îi impune acestei instanțe să țină cont de natura bunurilor și serviciilor care fac obiectul contractului raportându-se, în momentul încheierii contractului, la toate circumstanțele care însoțesc încheierea contractului.

               2)

               Articolele 6 alineatul (1) și 7 alineatul (1) din Directiva 93/13 trebuie să fie interpretate în sensul că nu se opun unor dispoziții naționale care prevăd reducerea cuantumului dobânzilor moratorii în cadrul unui contract de credit ipotecar, cu condiția ca aceste dispoziții naționale:

                           —

                           să nu prejudece aprecierea caracterului „abuziv” al clauzei care prevede dobânzi moratorii de către instanța națională sesizată cu o procedură de executare ipotecară a respectivului contract, și

                           —

                           să nu împiedice această instanță să înlăture clauza menționată dacă se constată caracterul „abuziv” al acesteia, în sensul articolului 3 alineatul (1) din directiva menționată.

      (1)  JO C 151 din 19.5.2014.


title: Cauza T-271/17: Acțiune introdusă la 8 mai 2017 – Clean Sky 2 Joint Undertaking/Revoind Industriale

text:
               17.7.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 231/34

         Acțiune introdusă la 8 mai 2017 – Clean Sky 2 Joint Undertaking/Revoind Industriale
   (Cauza T-271/17)
   (2017/C 231/42)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Clean Sky 2 Joint Undertaking (CSJU) (reprezentanți: B. Mastantuono, agent, și M. Velardo, avocat)

      Pârâtă: Revoind Industriale Srl (Oricola, Italia)

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               obligarea pârâtei la plata către CSJU a sumei de 189 128,26 EUR în temeiul Acordului de grant pentru parteneri nr. 632456 „WITTINESS-WindTunnel Tests on an Innovative regional A/C for Noise assessment”, majorată cu suma de 979,32 EUR de euro cu titlu de dobânzi de întârziere calculate la rata de 3,5 % pentru perioada cuprinsă între 7 februarie 2017 și 1 aprilie 2017;

               —

               obligarea pârâtei la plata sumei de 18,14 EUR cu titlu de dobânzi pentru fiecare zi începând cu data de 2 aprilie 2017 până la data restituirii integrale a debitului și

               —

               obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată aferente prezentei proceduri.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă următoarele motive.
   Reclamanta susține că pârâta și-a încălcat obligațiile contractuale, neimplementând proiectul WITTINESS și neprezentând CSJU rapoartele și produsele relevante, în conformitate cu articolul II.2 din anexa II la acordul de grant.
   De asemenea, pârâta nu a îndeplinit activitatea care trebuia să fie efectuată astfel cum a fost identificată în anexa I, încălcându-și, așadar, obligațiile prevăzute la articolul II.3 literele (a), (e) și (h) din anexa II la Acordul de grant.
   În consecință, reclamanta a reziliat acordul de grant în temeiul articolului II.38 din anexa II la acesta și a emis o notă de debit privind prefinanțarea de 189 128,26 EUR care a fost deja plătită de coordonator către pârâtă în temeiul dispozițiilor acordului de grant. Astfel, prefinanțarea rămâne proprietatea reclamantei până la plata finală.
   Faptele care au dat naștere obligațiilor Revoind Industriale Srl, în calitate de beneficiară a Acordului de grant, sunt în mod larg necontestate în speță, iar obiecțiile pârâtei sunt generice, incomplete și lipsite de orice element justificativ și par, astfel, complet nefondate.
   În consecință, reclamanta are dreptul să solicite recuperarea și rambursarea sumei plătite pârâtei cu titlu de prefinanțare, majorată cu dobânzile de întârziere.


title: Cauza C-44/15: Hotărârea Curții (Camera a noua) din 26 noiembrie 2015 (cerere de decizie preliminară formulată de Bundesfinanzhof – Germania) – Hauptzollamt Frankfurt am Main/Duval GmbH & Co. KG (Trimitere preliminară — Uniune vamală și Tarif vamal comun — Clasificare tarifară — Nomenclatura combinată — Poziția 9025 — Noțiunea „termometru” — Indicatoare de expunere la o temperatură de răspuns predeterminată de unică folosință)

text:
               1.2.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 38/10

         Hotărârea Curții (Camera a noua) din 26 noiembrie 2015 (cerere de decizie preliminară formulată de Bundesfinanzhof – Germania) – Hauptzollamt Frankfurt am Main/Duval GmbH & Co. KG
   (Cauza C-44/15) (1)

   ((Trimitere preliminară - Uniune vamală și Tarif vamal comun - Clasificare tarifară - Nomenclatura combinată - Poziția 9025 - Noțiunea „termometru” - Indicatoare de expunere la o temperatură de răspuns predeterminată de unică folosință))
   (2016/C 038/13)
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Bundesfinanzhof

      Părțile din procedura principală

      Reclamant: Hauptzollamt Frankfurt am Main

      Pârâtă: Duval GmbH & Co. KG

      Dispozitivul

   Poziția 9025 din Nomenclatura combinată care figurează în anexa I la Regulamentul (CEE) nr. 2658/87 al Consiliului din 23 iulie 1987 privind Nomenclatura tarifară și statistică și Tariful vamal comun, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (CE) nr. 1549/2006 al Comisiei din 17 octombrie 2006, trebuie interpretată în sensul că aceasta cuprinde indicatoare de temperatură ambiantă din hârtie, dacă este cazul acoperite cu un film din material plastic, care, precum produsele în discuție în litigiul principal, indică, printr-o modificare de culoare, în mod ireversibil și fără posibilitatea de reutilizare subsecventă, dacă au fost atinse una sau mai multe temperaturi prag.

      (1)  JO C 127, 20.4.2015.


title: Cauza T-633/16: Acțiune introdusă la 6 septembrie 2016 – Bilde/Parlamentul

text:
               17.10.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 383/27

         Acțiune introdusă la 6 septembrie 2016 – Bilde/Parlamentul
   (Cauza T-633/16)
   (2016/C 383/36)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: Dominique Bilde (Lagarde, Franța) (reprezentant: G. Sauveur, avocat)

      Pârât: Parlamentul European

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei Secretarului general al Parlamentului European din 23 iunie 2016, notificată la 6 iulie 2016, care prevede că „o sumă de 40 320 de euro a fost plătită în mod nejustificat în favoarea doamnei Dominique BILDE” și care obligă ordonatorul competent și contabilul instituției să efectueze recuperarea acestei sume;

               —

               anularea deopotrivă a notificării și a măsurilor de executare a deciziei citate anterior cuprinse în scrisorile directorului general al finanțelor din 30 iunie și iulie 2016, numărul de referință D 201921 și D 312551; și

               —

               anularea în totalitate a notei de debit nr. 2016-889 semnată de același director general al finanțelor la 29 iunie 2016;

               —

               atribuirea în favoarea reclamantei a sumei de 20 000 de euro cu titlu de reparare a prejudiciului moral care rezultă în același timp din acuzațiile neîntemeiate emise anterior rezultatelor anchetei, din atingerea adusă imaginii sale și din problemele foarte importante pe care decizia atacată le-a cauzat vieții sale personale și politice;

               —

               atribuirea în favoarea reclamantei și a sumei de 15 000 de euro cu titlu de cheltuieli efectuate pentru plata asistenței juridice, pentru prezentarea prezentei acțiuni, costurile aferente copierii și depunerii prezentei acțiuni și a înscrisurilor anexate la aceasta și obligarea Parlamentului European la plata acestei sume;

               —

               obligarea Parlamentului European la plata tuturor cheltuielilor de judecată;

               —

               în subsidiar, în cazul în care Tribunalul nu s-ar considera în totalitate convins de pertinența și de sinceritatea motivelor de drept și de fapt prezentate de reclamantă, în interesul bunei administrări a justiției, ținând seama de conexitatea indiscutabilă între faptele pretinse pe care se întemeiază decizia atacată și cele care fac obiectul anchetei penale inițiate de președintele Parlamentului European:

                           —

                           suspendarea judecății în așteptarea unei hotărâri definitive cu autoritate de lucru judecat, pronunțate de instanța judecătorească franceză sesizată cu procedura inițiată de președintele Parlamentului European;

                           —

                           obligarea, în consecință, la suspendarea executării deciziei atacate până la finalizarea procedurii.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă unsprezece motive care sunt în esență identice sau similare cu cele invocate în cadrul cauzei T-624/16, Gollnisch/Parlamentul.


title: Cauza C-104/16 P: Recurs introdus la 19 februarie 2016 de Consiliul Uniunii Europene împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a opta) din 10 decembrie 2015 în cauza T-512/12, Frontul Polisario/Consiliul

text:
               29.3.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 111/17

         Recurs introdus la 19 februarie 2016 de Consiliul Uniunii Europene împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a opta) din 10 decembrie 2015 în cauza T-512/12, Frontul Polisario/Consiliul
   (Cauza C-104/16 P)
   (2016/C 111/20)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Recurent: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: A. de Elera-San Miguel Hurtado şi A. Westerhof Löfflerová, agenţi)

      Celelalte părți din procedură: Frontul Popular pentru Eliberarea Saguia el hamra și a Rio de Oro (Frontul Polisario) și Comisia Europeană

      Concluziile recurentului

               —

               anularea hotărârii Tribunalului pronunțate în cauza T-512/12,

               —

               pronunțarea în mod definitiv asupra aspectelor care fac obiectul prezentului recurs prin respingerea acțiunii în anulare a actului atacat formulate de Frontul Polisario (denumit în continuare „reclamantul”) și

               —

               obligarea reclamantului la plata cheltuielilor de judecată efectuate de Consiliu în primă instanță și în cadrul prezentului recurs.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea recursului, Consiliul invocă mai multe motive întemeiate pe erori de drept.
   În primul rând, Consiliul apreciază că Tribunalul a săvârșit o eroare de drept prin faptul că a statuat că reclamantul avea calitate procesuală activă în fața unei instanțe a Uniunii Europene.
   În al doilea rând, acesta susține că Tribunalul a săvârșit o eroare de drept prin faptul că a statuat că reclamantul era vizat în mod direct și individual prin decizia atacată.
   În al treilea rând, el reproșează Tribunalului că a săvârșit o eroare de drept prin faptul că a întemeiat anularea pe care a pronunțat-o pe un motiv care nu a fost invocat de reclamant și cu privire la care Consiliul nu a avut posibilitatea de a se apăra.
   În al patrulea rând, Consiliul reproșează Tribunalului că a săvârșit o eroare de drept prin faptul că a statuat că Consiliul era ținut să examineze, înainte de adoptarea deciziei anulate, impactul posibil al activităților de producție a produselor care intră sub incidența acordului încheiat prin decizia anulată asupra drepturilor omului ale populației din Sahara Occidentală.
   În al cincilea rând, Tribunal ar fi săvârșit o eroare de drept prin faptul că a statuat că Consiliul era ținut să examineze, înainte de adoptarea deciziei anulate, că nu existau indicii privind o exploatare, în temeiul acordului încheiat prin decizia menționată, a resurselor naturale de pe teritoriul Saharei Occidentale aflat sub control marocan, care să fie efectuată în detrimentul locuitorilor săi și care să aducă atingere drepturilor lor fundamentale.
   În ultimul rând, Consiliul arată că Tribunalul a săvârșit o eroare de drept prin faptul că a anulat în parte decizia contestată cu efectul modificării substanței acesteia.


title: Cauza T-207/13: Hotărârea Tribunalului din 24 iunie 2014 – 1872 Holdings/OAPI – Havana Club International (THE SPIRIT OF CUBA) „Marcă comunitară — Procedură de declarare a nulității — Marcă comunitară verbală THE SPIRIT OF CUBA — Motiv absolut de refuz — Caractere descriptiv — Articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009”

text:
               4.8.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 253/27

         Hotărârea Tribunalului din 24 iunie 2014 – 1872 Holdings/OAPI – Havana Club International (THE SPIRIT OF CUBA)
   (Cauza T-207/13) (1)

   („Marcă comunitară - Procedură de declarare a nulității - Marcă comunitară verbală THE SPIRIT OF CUBA - Motiv absolut de refuz - Caractere descriptiv - Articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009”)
   2014/C 253/39
   Limba de procedură: engleza

      Părţile

      Reclamantă: 1872 Holdings vof (Amsterdam, Țările de Jos) (reprezentant: M. Antoine-Lalance, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieţei Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: V. Melgar, agent)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: Havana Club International, SA (Havana, Cuba) (reprezentant: M. Pomares Caballero, avocat)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva deciziei camerei întâi de recurs a OAPI din 31 ianuarie 2013 (cauza R 684/2012-1) privind o procedură de declarare a nulității între Havana Club International SA și 1872 Holdings vof.

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă 1872 Holdings vof la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 171, 15.6.2013


title: Cauza T-360/08: Ordonanța Tribunalului de Primă Instanță din 31 martie 2009 — Spania/Comisia ( Acțiune în anulare — Retragerea actului atacat — Nepronunțare asupra fondului )

text:
               20.6.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 141/42

         Ordonanța Tribunalului de Primă Instanță din 31 martie 2009 — Spania/Comisia
   (Cauza T-360/08) (1)

   („Acțiune în anulare - Retragerea actului atacat - Nepronunțare asupra fondului”)
   2009/C 141/89
   Limba de procedură: spaniola

      Părțile

      Reclamant: Regatul Spaniei (reprezentant: J. Rodríguez Cárcamo, agent)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: A. Steiblytė și S. Pardo Quintillán, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare a Deciziei C (2008) 3247 a Comisiei din 25 iunie 2008 referitoare la reducerea ajutorului acordat în temeiul Fondului de coeziune grupului de proiecte 2001.ES.16.C.P.E.036 (asanarea bazinului hidrografic Nord — Galicia — 2001) prin Decizia C (2001) 4084 a Comisiei din 20 decembrie 2001.

      Dispozitivul

               1)

               Constată că nu mai este necesar să se pronunțe asupra fondului cauzei.

               2)

               Comisia suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de Regatul Spaniei.

      (1)  JO C 272, 25.10.2008.


title: Cauza T-297/13: Hotărârea Tribunalului din 16 octombrie 2014 – Junited Autoglas Deutschland/OAPI – Belron Hungary (United Autoglas) [ „Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale United Autoglas — Marcă națională figurativă anterioară AUTOGLASS — Motiv relativ de refuz — Risc de confuzie — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009” ]

text:
               24.11.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 421/37

         Hotărârea Tribunalului din 16 octombrie 2014 – Junited Autoglas Deutschland/OAPI – Belron Hungary (United Autoglas)
   (Cauza T-297/13) (1)

   ([„Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale United Autoglas - Marcă națională figurativă anterioară AUTOGLASS - Motiv relativ de refuz - Risc de confuzie - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009”])
   2014/C 421/51
   Limba de procedură: engleza

      Părţile

      Reclamantă: Junited Autoglas Deutschland GmbH & Co. KG (Köln, Germania) (reprezentant: C. Weil, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentanţi: M. Rajh și J. Crespo Carrillo, agenți)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: Belron Hungary Kft – Zug Branch (Zug, Elveția) (reprezentant: L. Christy, avocat)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a doua de recurs a OAPI din 3 aprilie 2013 (cauza R 206/2012-2) privind o procedură de opoziție între Belron Hungary Kft – Zug Branch și Junited Autoglas Deutschland GmbH & Co. KG

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă Junited Autoglas Deutschland GmbH & Co. KG la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 215, 27.7.2013.


title: Cauza T-304/15: Acțiune introdusă la 1 iunie 2015 – Abdulkarim/Consiliul

text:
               27.7.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 245/46

         Acțiune introdusă la 1 iunie 2015 – Abdulkarim/Consiliul
   (Cauza T-304/15)
   (2015/C 245/56)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: Mouhamad Wael Abdulkarim (Dubai, Emiratele Arabe Unite) (reprezentanți: J.-P. Buyle și L. Cloquet, avocați)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene

      Concluziile

   Reclamantul solicită Tribunalului:

               —

               anularea Regulamentului de punere în aplicare (UE) nr. 2015/375 al Consiliului din 6 martie 2015 de punere în aplicare a Regulamentului (UE) nr. 36/2012 privind măsuri restrictive având în vedere situația din Siria, în ceea ce îl privește pe reclamant;

               —

               anularea Deciziei de punere în aplicare (PESC) 2015/383 a Consiliului din 6 martie 2015 privind punerea în aplicare a Deciziei 2013/255/PESC privind măsuri restrictive împotriva Siriei, în ceea ce îl privește pe reclamant;

               —

               obligarea Consiliului la plata tuturor cheltuielilor de judecată efectuate în cadrul procedurii, inclusiv a celor efectuate de reclamant.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamantul invocă șase motive care sunt în esență identice sau similare cu cele invocate în cauza T-303/15, Barqawi/Consiliul.


title: Cauza C-311/11 P: Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 12 iulie 2012 — Smart Technologies ULC/Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) [Recurs — Marcă comunitară — Regulamentul (CE) nr. 40/94 — Articolul 7 alineatul (1) litera (b) — Marca verbală WIR MACHEN DAS BESONDERE EINFACH — Marcă constituită dintr un slogan publicitar — Caracter distinctiv — Refuzul înregistrării]

text:
               22.9.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 287/15

         Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 12 iulie 2012 — Smart Technologies ULC/Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)
   (Cauza C-311/11 P) (1)

   (Recurs - Marcă comunitară - Regulamentul (CE) nr. 40/94 - Articolul 7 alineatul (1) litera (b) - Marca verbală WIR MACHEN DAS BESONDERE EINFACH - Marcă constituită dintr un slogan publicitar - Caracter distinctiv - Refuzul înregistrării)
   2012/C 287/26
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Recurentă: Smart Technologies ULC (reprezentanți: M. Edenborough QC, T. Elias, barrister)

      Cealaltă parte în proces: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: J. Crespo Carrillo, agent)

      Obiectul

   Recurs formulat împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a doua) din 13 aprilie 2011, Smart Technologies/OAPI (T-523/09), prin care Tribunalul a respins o acțiune vizând anularea Deciziei R 554/2009 2 a Camerei a doua de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (OAPI) din 29 septembrie 2009 de respingere a căii de atac formulate împotriva deciziei examinatorului prin care s a refuzat înregistrarea mărcii verbale „WIR MACHEN DAS BESONDERE EINFACH” pentru produse din clasa 9

      Dispozitivul

               1.

               Respinge recursul.

               2.

               Obligă Smart Technologies ULC la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 269, 10.9.2011.


title: Cauza T-377/13: Hotărârea Tribunalului din 9 martie 2015 – ultra air/OAPI – Donaldson Filtration Deutschland (ultra.air ultrafilter) [„Marcă comunitară — Procedură de declarare a nulităţii — Marca comunitară verbală ultra.air ultrafilter — Motiv absolut de refuz — Caracter descriptiv — Articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 — Articolul 52 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul nr. 207/2009”]

text:
               27.4.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 138/46

         Hotărârea Tribunalului din 9 martie 2015 – ultra air/OAPI – Donaldson Filtration Deutschland (ultra.air ultrafilter)
   (Cauza T-377/13) (1)

   ([„Marcă comunitară - Procedură de declarare a nulităţii - Marca comunitară verbală ultra.air ultrafilter - Motiv absolut de refuz - Caracter descriptiv - Articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 - Articolul 52 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul nr. 207/2009”])
   (2015/C 138/60)
   Limba de procedură: germana

      Părţile

      Reclamantă: ultra air GmbH (Hilden, Germania) (reprezentant: C. König, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieţei Interne (mărci, desene şi modele industriale) (reprezentant: G. Schneider, agent)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: Donaldson Filtration Deutschland GmbH (Haan, Germania) (reprezentanți: N. Siebertz, M. Teworte-Vey și A. Renvert, avocați)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a patra de recurs a OAPI din 6 mai 2013 (cauza R 1100/2011-4), privind o procedură de declarare a nulității între Donaldson Filtration Deutschland GmbH și ultra air GmbH

      Dispozitivul

               1)

               Anulează Decizia Camerei a patra de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieţei Interne (mărci, desene şi modele industriale) (OAPI) din 6 mai 2013 (cauza R 1100/2011-4), în măsura în care privește comenzile cu temporizare.

               2)

               Respinge în rest acțiunea.

               3)

               Ultra air GmbH suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și cheltuielile de judecată efectuate de OAPI și de Donaldson Filtration Deutschland GmbH.

      (1)  JO C 260, 7.9.2013.


title: Cauza T-530/14: Hotărârea Tribunalului din 9 septembrie 2015 – Verein StHD/OAPI (reprezentarea unei panglici negre) [„Marcă comunitară — Cerere de înregistrare a unei mărci comunitare figurative reprezentând o panglică neagră — Motiv absolut de refuz — Lipsa caracterului distinctiv — Articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009”]

text:
               19.10.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 346/28

         Hotărârea Tribunalului din 9 septembrie 2015 – Verein StHD/OAPI (reprezentarea unei panglici negre)
   (Cauza T-530/14) (1)

   ([„Marcă comunitară - Cerere de înregistrare a unei mărci comunitare figurative reprezentând o panglică neagră - Motiv absolut de refuz - Lipsa caracterului distinctiv - Articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009”])
   (2015/C 346/33)
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Verein Sterbehilfe Deutschland (Verein StHD) (Zürich, Elveţia) (reprezentant: P. Brauns, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI) (reprezentant: M. Fischer, agent)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a patra de recurs a OAPI din 5 mai 2014 (cauza R 1940/2013-4) privind o cerere de înregistrare a unui semn figurativ reprezentând o panglică neagră ca marcă comunitară

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă Verein Sterbehilfe Deutschland (Verein StHD) la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 303, 8.9.2014.


title: Cauza F-76/11: Acțiune introdusă la 1 august 2011 — ZZ/Comisia Europeană

text:
               29.10.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 319/29

         Acțiune introdusă la 1 august 2011 — ZZ/Comisia Europeană
   (Cauza F-76/11)
   2011/C 319/63
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Reclamant: ZZ (reprezentant: R. Guarino, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Obiectul și descrierea litigiului

   Anularea deciziei de respingere a cererii reclamantului de obținere a indemnizației de expatriere

      Concluziile reclamantului

               —

               Anularea deciziei din 29 aprilie 2011;

               —

               în consecință, constatarea dreptului reclamantului la indemnizația de expatriere prevăzută la articolul 4 din anexa VII la Statutul funcționarilor;

               —

               obligarea pârâtei la plata indemnizației menționate începând de la 16 august 2010, data angajării în muncă a reclamantei, precum și a dobânzilor de întârziere aferente fiecărei indemnizații lunare până la plata efectivă;

               —

               obligarea Comisiei Europene la plata cheltuielilor de judecată.


title: Cauza F-95/14: Acțiune introdusă la 17 septembrie 2014 – ZZ/BCE

text:
               24.11.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 421/63

         Acțiune introdusă la 17 septembrie 2014 – ZZ/BCE
   (Cauza F-95/14)
   2014/C 421/93
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: ZZ (reprezentanți: L. Levi și M. Vandenbussche, avocați)

      Pârâtă: Banca Centrală Europeană

      Obiectul și descrierea litigiului

   Anularea deciziei Comitetului executiv al BCE de a nu acorda reclamantului o majorare suplimentară de salariu, în contextul procedurii de revizuire anuală a salariilor și a primelor, pentru anul 2014

      Concluziile reclamantului

               —

               Anularea deciziei Comitetului executiv, adoptată la 25 februarie 2014 și comunicată personalului la 3 martie 2014, de a nu acorda reclamantului o majorare suplimentară de salariu pentru anul 2014;

               —

               anularea deciziei de respingere a căii de atac speciale, adoptată la 1 iulie 2014 și primită la 8 iulie 2014;

               —

               dacă este necesar, anularea deciziei șefului departamentului competent/DG-H de a nu îl fi luat pe reclamant în considerare și de a nu îl fi propus pentru o ASA, comunicată implicit prin decizia Comitetului executiv din 25 februarie 2014 și prin decizia de respingere a căii de atac speciale din 1 iulie 2014;

               —

               obligarea la repararea prejudiciului material constând în pierderea unei șanse de a obține o ASA în 2014, evaluată la 54  635 euro, sau, alternativ, anularea procedurii care a condus la adoptarea deciziei din 25 februarie 2014 și organizarea de către BCE a unei proceduri noi pentru acordarea de creșteri suplimentare de salariu pentru anul 2014;

               —

               obligarea pârâtei la repararea prejudiciului moral evaluat ex aequo et bono la 5000 euro;

               —

               obligarea BCE la plata cheltuielilor de judecată.


title: Cauza T-496/13: Hotărârea Tribunalului din 11 iunie 2015 – McCullough/Cedefop [„Acces la documente — Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 — Documente privind atribuirea și încheierea contractelor de achiziții publice — Cerere privind prezentarea documentelor în cadrul unei proceduri penale — Refuzarea accesului — Excepție referitoare la protecția vieții private și a integrității persoanelor — Excepție referitoare la protecția procesului decizional”]

text:
               27.7.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 245/16

         Hotărârea Tribunalului din 11 iunie 2015 – McCullough/Cedefop
   (Cauza T-496/13) (1)

   ([„Acces la documente - Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 - Documente privind atribuirea și încheierea contractelor de achiziții publice - Cerere privind prezentarea documentelor în cadrul unei proceduri penale - Refuzarea accesului - Excepție referitoare la protecția vieții private și a integrității persoanelor - Excepție referitoare la protecția procesului decizional”])
   (2015/C 245/19)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamant: Colin Boyd McCullough (Salonic, Grecia) (reprezentant: G. Matsos, avocat)

      Pârât: Centrul European pentru Dezvoltarea Formării Profesionale (Cedefop) (reprezentanți: inițial C. Lettmayr, agent, ulterior M. Fuchs, agent, asistat inițial de E. Petritsi, avocat, ulterior de E. Petritsi și de E. Roussou, ulterior de E. Roussou și de P. Anestis, avocați, și în final de P. Anestis)

      Obiectul

   Cerere de anulare a deciziei Cedefop din 15 iulie 2013, prin care se refuză accesul la procesele-verbale ale consiliului său de conducere, la cele ale biroului său și la cele ale grupului de coordonare „Knowledge Management System”, întocmite pentru perioada cuprinsă între 1 ianuarie 2002 și 31 decembrie 2005, cerere de obligare a Cedefop să furnizeze documentele solicitate și cerere de acordare, în temeiul articolului 16 din Regulamentul (CEE) nr. 337/75 al Consiliului din 10 februarie 1975 privind înființarea Centrului European pentru Dezvoltarea Formării Profesionale (JO L 39, p. 1, Ediție specială, 05/vol. 1, p. 152) și al articolului 1 din Protocolul privind privilegiile și imunitățile Uniunii Europene, a autorizației ca autoritățile naționale elene să pătrundă în spațiile și clădirile Cedefop, în conformitate cu legile elene aplicabile, să ancheteze, să efectueze perchiziții și confiscări în aceste spații și clădiri, în scopul obținerii documentelor solicitate și al anchetării unor eventuale infracțiuni.

      Dispozitivul

               1)

               Anulează Decizia Centrului European pentru Dezvoltarea Formării Profesionale (Cedefop) din 15 iulie 2013, prin care i se refuză accesul la procesele-verbale ale consiliului său de conducere, la cele ale biroului său și la cele ale grupului de coordonare „Knowledge Management System”, întocmite pentru perioada cuprinsă între 1 ianuarie 2002 și 31 decembrie 2005, în măsura în care prin aceasta se refuză accesul la procesele-verbale ale Consiliului de conducere și ale biroului, cu excepția accesului la numele membrilor acestora.

               2)

               Respinge în rest acțiunea.

               3)

               Obligă Cedefop să suporte propriile cheltuieli de judecată și trei sferturi din cheltuielile de judecată ale domnului Colin Boyd McCullough.

               4)

               Îl obligă pe domnul McCullough să suporte un sfert din propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 344, 23.11.2013.


title: Cauza C-119/09: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Conseil d'État (Franța) la 1 aprilie 2009 — Société fiduciaire nationale d'expertise comptable/Ministre du budget, des comptes publics et de la fonction publique

text:
               20.6.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 141/28

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Conseil d'État (Franța) la 1 aprilie 2009 — Société fiduciaire nationale d'expertise comptable/Ministre du budget, des comptes publics et de la fonction publique
   (Cauza C-119/09)
   2009/C 141/49
   Limba de procedură: franceza

      Instanța de trimitere

   Conseil d'État

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Société fiduciaire nationale d'expertise comptable

      Pârât: Ministre du budget, des comptes publics et de la fonction publique

      Întrebarea preliminară

   Prin Directiva 2006/123/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 12 decembrie 2006 privind serviciile în cadrul pieței interne (1) s-a înțeles să nu se autorizeze, pentru profesiile reglementate pe care le vizează, orice interdicție de ordin general, indiferent de forma practicii comerciale avute în vedere, sau s-a lăsat statelor membre posibilitatea de a menține interdicții de ordin general pentru anumite practici comerciale precum vânzarea la domiciliu?

      (1)  JO L 376, p. 36, Ediție specială, 13/vol. 58, p. 50


title: Cauza C-75/12: Ordonanța Curții (Camera a cincea) din 4 iulie 2012 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Giudice di Pace di Revere — Italia) — Procedură penală împotriva Majali Abdel (Trimitere preliminară — Lipsa unei descrieri a litigiului principal — Inadmisibilitate vădită)

text:
               6.10.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 303/8

         Ordonanța Curții (Camera a cincea) din 4 iulie 2012 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Giudice di Pace di Revere — Italia) — Procedură penală împotriva Majali Abdel
   (Cauza C-75/12) (1)

   (Trimitere preliminară - Lipsa unei descrieri a litigiului principal - Inadmisibilitate vădită)
   2012/C 303/17
   Limba de procedură: italiana

      Instanța de trimitere

   Giudice di Pace di Revere

      Partea din procedura penală principală

   Majali Abdel

      Obiectul

   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Giudice di Pace di Revere — Interpretarea art. 2, 4, 6, 7, 8, 15 și 16 din Directiva 2008/115/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 16 decembrie 2008 privind standardele și procedurile comune aplicabile în statele membre pentru returnarea resortisanților țărilor terțe aflați în situație de ședere ilegală (JO L 348, p. 98), precum și a art. 4 alin. (3) TUE — Legislație națională care prevede aplicarea unei amenzi străinului intrat în mod ilegal pe teritoriul național sau care s-a aflat în situație de ședere ilegală pe acel teritoriu — Admisibilitatea delictului penal de ședere ilegală — Posibilitatea de a substitui amenda cu expulzarea imediată pentru o perioadă de cel puțin cinci ani sau cu o pedeapsă privativă de libertate („permanenza domiciliare”) — Obligațiile statelor membre în cursul termenului de transpunere a unei directive

      Dispozitivul

   Cererea de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Giudice di pace di Revere (Italia) prin decizia din 26 ianuarie 2012 este vădit inadmisibilă.

      (1)  JO C 118, 21.4.2012.


title: Cauza C-105/08: Hotărârea Curții (Camera întâi) din 17 iunie 2010 — Comisia Europeană/Republica Portugheză (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Libera prestare a serviciilor și libera circulație a capitalurilor — Articolele 49 CE și 56 CE, precum și articolele 36 și 40 din Acordul privind SEE — Impozitare directă — Impozitarea dobânzilor încasate — Tratament defavorabil aplicat nerezidenților — Sarcina probei)

text:
               14.8.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 221/2

         Hotărârea Curții (Camera întâi) din 17 iunie 2010 — Comisia Europeană/Republica Portugheză
   (Cauza C-105/08) (1)

   (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru - Libera prestare a serviciilor și libera circulație a capitalurilor - Articolele 49 CE și 56 CE, precum și articolele 36 și 40 din Acordul privind SEE - Impozitare directă - Impozitarea dobânzilor încasate - Tratament defavorabil aplicat nerezidenților - Sarcina probei)
   2010/C 221/02
   Limba de procedură: portugheza

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: R. Lyal și M. Afonso, agenți)

      Pârâtă: Republica Portugheză (reprezentanți: L. Inez Fernandes, J. Menezes Leitão și C. Guerra Santos, agenți)

      Obiectul

   Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Încălcarea articolelor 49 CE și 56 CE — Diferență de tratament privitoare la impozitarea dobânzilor plătite instituțiilor financiare după cum își au sau nu sediul pe teritoriul portughez

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Obligă Comisia Europeană la plata cheltuielilor de judecată.

               3.

               Republica Lituania suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 116, 9.5.2008.


title: Cauza T-208/09: Acțiune introdusă la 26 mai 2009 — Mars/OAPI — Marc (MARC Marlon Abela Restaurant Corporation)

text:
               18.7.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 167/22

         Acțiune introdusă la 26 mai 2009 — Mars/OAPI — Marc (MARC Marlon Abela Restaurant Corporation)
   (Cauza T-208/09)
   2009/C 167/43
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Mars, Inc. (McLean, Statele Unite) (reprezentanți: A. Bryson, Barrister și V. Marsland, Solicitor)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Marc Ltd (Londra, Regatul Unit)

      Concluziile reclamantei

               —

               Anularea Deciziei Camerei a doua de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 5 martie 2009 în cauza R 1827/2007-2 și

               —

               obligarea OAPI la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

      Solicitantul mărcii comunitare: cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

      Marca comunitară vizată: marca figurativă „MARC Marlon Abela Restaurant Corporation” pentru produse și servicii din clasele 29, 30, 31, 32, 33, 35 și 43

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în sprijinul opoziției: reclamanta

      Marca sau semnul invocat în sprijinul opoziției: mărcile comunitare verbale și figurative „MARS” înregistrate pentru produse și servicii din clasele 9, 29, 30, 32 și 35

      Decizia diviziei de opoziție: admiterea în parte a opoziției

      Decizia camerei de recurs: anularea deciziei diviziei de opoziție și respingerea în totalitate a opoziției

      Motivele invocate: încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 [devenit articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr.207/2009] (i) în măsura în care camera de recurs a considerat (sau constatat) în mod eronat, în lipsa unor probe în acest sens, că mărcile vizate aveau o semnificație clară și determinată pentru publicul din țările baltice, astfel încât acest public era susceptibil să o sesizeze imediat. Aceasta a determinat camera de recurs să concluzioneze, în mod eronat, că ar fi existat o diferență conceptuală între mărci care prevala asupra similitudinilor vizuale și verbale și care justifica concluzia că mărcile în cauză nu erau similare și, (ii) în măsura în care a omis să ia în considerare sau să ia suficient în considerare împrejurările vânzării bunurilor și serviciilor în cauză și influența acestor împrejurări asupra (a) aprecierii similitudinii vizuale și fonetice între mărci; și (b) ponderii relative care trebuie conferită diferitelor elemente (vizual, verbal și conceptual) care să permită evaluarea similitudinii, cu ocazia aprecierii ansamblului similitudinii/riscului de confuzie. Încălcarea articolului 8 alineatul (5) din Regulamentul nr. 40/94 [devenit articolul 8 alineatul (5) din Regulamentul nr. 207/2009] în măsura în care Camera de recurs a respins în mod greșit opoziția întemeiată pe dispoziția menționată, pentru motivul că reclamanta nu a dovedit întrunirea tuturor condițiilor cumulative necesare pentru aplicarea sa. Încălcarea articolului 8 alineatul (4) din Regulamentul nr. 40/94 [devenit articolul 8 alineatul (4) din Regulamentul nr. 207/2009] în măsura în care Camera de recurs a considerat în mod greșit că se impunea aprecierea riscului de confuzie potrivit acelorași principii în sensul articolului 8 alineatul (1) litera (b) și articolului 8 alineatul (4) din Regulamentul nr. 40/94.


title: Cauza T-581/14: Acțiune introdusă la 30 iulie 2014 – Vierling/OAPI – IP Leanware (BRAINCUBE)

text:
               6.10.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 351/21

         Acțiune introdusă la 30 iulie 2014 – Vierling/OAPI – IP Leanware (BRAINCUBE)
   (Cauza T-581/14)
   2014/C 351/26
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Yvonne Vierling (Köln, Germania) (reprezentant: G. Hasselblatt şi D. Kipping, avocaţi)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: IP Leanware (Issoire, Franţa)

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               Anularea ei din 30 aprilie 2014 a Camerei a doua de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) în Cauza R 1486/2013-2

      Motivele și principalele argumente

      Solicitantul mărcii comunitare: cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

      Marca comunitară vizată: marca verbală „BRAINCUBE” pentru produse și servicii din clasele 9 și 38 – Cererea de înregistrare a mărcii comunitare nr. 1 0 4 61  713

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în procedura opoziției: reclamanta

      Marca sau semnul invocat: marca germană anterioară a mărcii verbale „Braincube”

      Decizia diviziei de opoziție: admite în parte opoziția

      Decizia camerei de recurs: respinge calea de atac

      Motivele invocate: încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul privind marca comunitară


title: Cauza T-452/14: Hotărârea Tribunalului din 11 iunie 2015 – Laboratoires CTRS/Comisia [„Medicamente de uz uman — Medicamente orfane — Autorizaţie de introducere pe piaţă a medicamentului Cholic Acid FGK (redenumit Kolbam) — Indicaţii terapeutice — Exclusivitate comercială — Articolul 8 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 141/2000”]

text:
               27.7.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 245/17

         Hotărârea Tribunalului din 11 iunie 2015 – Laboratoires CTRS/Comisia
   (Cauza T-452/14) (1)

   ([„Medicamente de uz uman - Medicamente orfane - Autorizaţie de introducere pe piaţă a medicamentului Cholic Acid FGK (redenumit Kolbam) - Indicaţii terapeutice - Exclusivitate comercială - Articolul 8 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 141/2000”])
   (2015/C 245/20)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Laboratoires CTRS (Boulogne-Billancourt, Franța) (reprezentanți: K. Bacon, barrister, M. Utges Manley și M. Vickers, solicitors)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: E. White, P. Mihaylova și A. Sipos, agenți)

      Obiectul

   Cu titlu principal, cerere de anulare în parte a Deciziei de punere în aplicare C (2014) 2375 a Comisiei din 4 aprilie 2014 privind acordarea, în împrejurări excepţionale, a autorizaţiei de introducere pe piaţă a medicamentului orfan de uz uman „Cholic Acid FGK – acid colic” în temeiul Regulamentului (CE) nr. 726/2004 al Parlamentului European și al Consiliului, astfel cum a fost modificată prin Decizia de punere în aplicare C (2014) 6508 a Comisiei din 11 septembrie 2014 privind transferul şi modificarea autorizaţiei de introducere pe piaţă acordate în împrejurări excepţionale prin Decizia C (2014) 2375 pentru medicamentul orfan de uz uman „Kolbam – acid colic”, în măsura în care aceasta prevede, în esenţă, că introducerea pe piaţă a medicamentului menţionat este autorizată pentru indicaţiile terapeutice ale medicamentului Orphacol, sau, cu titlu subsidiar, cerere de anulare a articolului 1 din această decizie

      Dispozitivul

               1)

               Anulează Decizia de punere în aplicare C (2014) 2375 a Comisiei din 4 aprilie 2014 privind acordarea, în împrejurări excepţionale, a autorizaţiei de introducere pe piaţă a medicamentului orfan de uz uman „Cholic Acid FGK – acid colic” în temeiul Regulamentului (CE) nr. 726/2004 al Parlamentului European și al Consiliului, astfel cum a fost modificată prin Decizia de punere în aplicare C (2014) 6508 a Comisiei din 11 septembrie 2014 privind transferul şi modificarea autorizaţiei de introducere pe piaţă acordate în împrejurări excepţionale prin Decizia C (2014) 2375 pentru medicamentul orfan de uz uman „Kolbam – acid colic”.

               2)

               Obligă Comisia Europeană să suporte propriile cheltuieli de judecată, precum şi pe cele efectuate de Laboratoires CTRS.

               3)

               ASK Pharmaceuticals GmbH suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 253, 4.8.2014.


title: Cauza C-368/16: Hotărârea Curții (Camera a opta) din 13 iulie 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Højesteret – Danemarca) – Assens Havn/Navigators Management (UK) Limited [Trimitere preliminară — Cooperare judiciară în materie civilă — Regulamentul (CE) nr. 44/2001 — Competență în materie de asigurări — Legislație națională care prevede, în anumite condiții, dreptul persoanei vătămate de a introduce o acțiune în justiție direct împotriva asigurătorului persoanei responsabile de producerea unui accident — Clauză atributivă de competență încheiată între asigurător și autorul prejudiciului]

text:
               4.9.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 293/10

         Hotărârea Curții (Camera a opta) din 13 iulie 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Højesteret – Danemarca) – Assens Havn/Navigators Management (UK) Limited
   (Cauza C-368/16) (1)

   ([Trimitere preliminară - Cooperare judiciară în materie civilă - Regulamentul (CE) nr. 44/2001 - Competență în materie de asigurări - Legislație națională care prevede, în anumite condiții, dreptul persoanei vătămate de a introduce o acțiune în justiție direct împotriva asigurătorului persoanei responsabile de producerea unui accident - Clauză atributivă de competență încheiată între asigurător și autorul prejudiciului])
   (2017/C 293/13)
   Limba de procedură: daneza

      Instanța de trimitere

   Højesteret

      Părțile din procedura principală

      Reclamant/recurent: Assens Havn

      Pârâtă/intimată: Navigators Management (UK) Limited

      Dispozitivul

   Articolul 13 punctul 5 din Regulamentul (CE) nr. 44/2001 al Consiliului din 22 decembrie 2000 privind competența judiciară, recunoașterea și executarea hotărârilor în materie civilă și comercială coroborat cu articolul 14 punctul 2 litera (a) din acest regulament trebuie interpretat în sensul că o persoană vătămată care dispune de o acțiune directă împotriva asigurătorului autorului prejudiciului pe care l-a suferit nu este ținută de o clauză atributivă de competență încheiată între acest asigurător și acest autor.

      (1)  JO C 314, 29.8.2016.


title: Cauza F-123/13: Ordonanța Tribunalului Funcției Publice din 30 aprilie 2014 – Lecolier/Comisia

text:
               24.11.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 421/65

         Ordonanța Tribunalului Funcției Publice din 30 aprilie 2014 – Lecolier/Comisia
   (Cauza F-123/13) (1)

   2014/C 421/98
   Limba de procedură: franceza
   Președintele Camerei întâi a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 52, 22.2.2014, p 54.


title: Cauze conexate C-501/06 P, C-513/06 P, C-515/06 P și C-519/06 P: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 6 octombrie 2009 — GlaxoSmithKline Services Unlimited, fostă Glaxo Wellcome plc (C-501/06 P),Comisia Comunităților Europene (C-513/06 P), European Association of Euro Pharmaceutical Companies (EAEPC) (C-515/06 P), Asociación de exportadores españoles de productos farmacéuticos (Aseprofar) (C-519/06 P)/Comisia Comunităților Europene, European Association of Euro Pharmaceutical Companies (EAEPC), Bundesverband der Arzneimittel-Importeure eV, Spain Pharma SA, Asociación de exportadores españoles de productos farmacéuticos (Aseprofar) [Recursuri — Înțelegeri — Limitarea comerțului paralel cu medicamente — Articolul 81 alineatul (1) CE — Restrângerea concurenței prin obiect — Reglementări naționale ale prețurilor — Substituția motivelor — Articolul 81 alineatul (3) CE — Contribuție la promovarea progresului tehnic — Control — Sarcina probei — Motivare — Interesul de a exercita acțiunea]

text:
               21.11.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 282/2

         Hotărârea Curții (Camera a treia) din 6 octombrie 2009 — GlaxoSmithKline Services Unlimited, fostă Glaxo Wellcome plc (C-501/06 P),Comisia Comunităților Europene (C-513/06 P), European Association of Euro Pharmaceutical Companies (EAEPC) (C-515/06 P), Asociación de exportadores españoles de productos farmacéuticos (Aseprofar) (C-519/06 P)/Comisia Comunităților Europene, European Association of Euro Pharmaceutical Companies (EAEPC), Bundesverband der Arzneimittel-Importeure eV, Spain Pharma SA, Asociación de exportadores españoles de productos farmacéuticos (Aseprofar)
   (Cauze conexate C-501/06 P, C-513/06 P, C-515/06 P și C-519/06 P) (1)

   (Recursuri - Înțelegeri - Limitarea comerțului paralel cu medicamente - Articolul 81 alineatul (1) CE - Restrângerea concurenței prin obiect - Reglementări naționale ale prețurilor - Substituția motivelor - Articolul 81 alineatul (3) CE - Contribuție la promovarea progresului tehnic - Control - Sarcina probei - Motivare - Interesul de a exercita acțiunea)
   2009/C 282/02
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Recurente: GlaxoSmithKline Services Unlimited, fostă Glaxo Wellcome plc (reprezentanți: I. Forrester QC, S. Martínez-Lage, avocat, A. Komninos, dikigoros, A. Schulz, avocat), Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: T. Christoforou, F. Castillo de la Torre și E. Gippini Fournier, agenți), European Association of Euro Pharmaceutical Companies (EAEPC) (reprezentanți: M. Hartmann-Rüppel și W. Rehmann, avocați), Asociación de exportadores españoles de productos farmacéuticos (Aseprofar) (reprezentanți: M. Araujo Boyd și J. Buendía Sierra, avocați)

      Celelalte părți în proces: Comisia Comunităților europene (reprezentanți: T. Christoforou, F. Castillo de la Torre și E. Gippini Fournier, agenți), European Association of Euro Pharmaceutical Companies (EAEPC) (reprezentanți: M. Hartmann-Rüppel și W. Rehmann, avocați), Bundesverband der Arzneimittel-Importeure eV (reprezentant: W. Rehmann, avocat), Spain Pharma SA, Asociación de exportadores españoles de productos farmacéuticos (Aseprofar) (reprezentanți: M. Araujo Boyd și J. Buendía Sierra, avocați)

      Intervenientă în susținerea Comisiei: Republica Polonă (reprezentanți: E. Ośniecka Tamecka, M. Kapko și K. Majcher, agenți)

      Obiectul

   Recurs declarat împotriva hotărârii Tribunalului de Primă Instanță (a patra cameră lărgită) din 27 septembrie 2006 în cauza T-168/01 GlaxoSmithKline Services Unlimited/Comisie prin care Tribunalul a anulat parțial decizia C(2001)1202 definitivă a Comisiei din 8 mai 2001, privind procedura de aplicare a articolului 81 din CE (IV/36.957/F3 Glaxo Wellcome, IV/36997/F3 Aseprofar et Fedifar, IV/37121/F3 Spain Pharma, IV/37138/F3 BAI, IV/37380/F3 EAEPC) — Prețuri impuse de către reclamantă angrosiștilor pentru vânzarea medicamentelor sale în afara sistemului spaniol, de prețuri stabilite de către serviciile de sănătate

      Dispozitivul

               1.

               Respinge recursurile formulate de GlaxoSmithKline Services Unlimited, fostă Glaxo Wellcome plc, de Comisia Comunităților Europene, de European Association of Euro Pharmaceutical Companies (EAEPC) și de Asociación de exportadores españoles de productos farmacéuticos (Aseprofar).

               2.

               Fiecare parte suportă propriile cheltuieli de judecată aferente procedurilor la care a participat.

               3.

               Republica Polonă suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 42, 24.2.2007.

      JO C 56, 10.3.2007.


title: Cauza C-439/12: Ordonanța președintelui Curții din 26 februarie 2014 (cerere de decizie preliminară formulată de Landgericht Hamburg – Germania) – Karin Gawelczyk/Generali Lebensversicherung AG

text:
               16.6.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 184/21

         Ordonanța președintelui Curții din 26 februarie 2014 (cerere de decizie preliminară formulată de Landgericht Hamburg – Germania) – Karin Gawelczyk/Generali Lebensversicherung AG
   (Cauza C-439/12) (1)

   2014/C 184/27
   Limba de procedură: germana
   Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 389, 15.12.2012.


title: Cauza T-201/11: Acțiune introdusă la 4 aprilie 2011 — Si.mobil/Comisia

text:
               28.5.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 160/24

         Acțiune introdusă la 4 aprilie 2011 — Si.mobil/Comisia
   (Cauza T-201/11)
   2011/C 160/39
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Si.mobil telekomunikacijske storitve d.d. (Ljubljana, Republica Slovenia) (reprezentanți: P. Alexiadis și E. Sependa, solicitors)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               Anularea Deciziei nr. C(2011) 355 final a Comisiei din 24 ianuarie 2011, în cazul COMP/39.707 — Si.mobil/Mobitel și

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată

      Motivele și principalele argumente

   Prin acțiunea sa, reclamanta solicită, în temeiul articolului 263 TFUE, anularea Deciziei nr. C(2011) 355 final a Comisiei din 24 ianuarie 2011 în cazul COMP/39.707 — Si.mobil/Mobitel, de respingerea a plângerii depuse de reclamantă în temeiul articolului 102 TFUE la 14 august 2009 prin c are erau denunțate practicile pretins abuzive ale Mobitel pe mai multe piețe de telefonie mobilă cu ridicata și cu amănuntul.
   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă două motive.

               1.

               Primul motiv, întemeiat pe aplicarea vădit eronată de către Comisie a normelor de atribuire a competenței prevăzute de Regulamentul (CE) nr. 1/2003 al Consiliului (1) și de Comunicarea Comisiei privind cooperarea în cadrul rețelei autorităților de concurență (JO C 101, p. 43, Ediție specială, 08/vol. 4, p. 11), în măsura în care:

                           —

                           Prin adoptarea deciziei atacate, Comisia a omis să asigure o aplicare efectivă a dreptului Uniunii, încălcând astfel preceptele primordiale de ordine publică ce aplicabile Regulamentului nr. 1/2003, precum și normele pe care aceasta și le-a impus în Comunicarea privind cooperarea în cadrul rețelei autorităților de concurență;

                           —

                           Comisia nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul Comunicării privind cooperarea în cadrul rețelei autorităților de concurență în măsura în care nu a intervenit atunci când o autoritate de concurență „prelunge[a] excesiv o procedură”, cum este cazul atunci când termenul de doi ani impus de dreptul sloven a expirat fără ca autoritatea națională de concurență să fi prezentat măcar o comunicare privind obiecțiunile. În plus, Comisia ignorat dovezi care demonstrează suficient că ea este autoritatea cel mai bine plasată pentru a soluționa litigiile de acest tip. În aceste împrejurări, este foarte puțin probabil ca autoritatea slovenă de competență să fie „capabilă să pună capăt încălcării” într-o manieră rezonabilă și în termen scurt. În schimb, este clar în speță că „dispozițiile comunitare [pot fi] mai eficient aplicate de Comisie”.

               2.

               Al doilea motiv, întemeiat pe eroarea vădită săvârșită de Comisie în evaluarea consacrată de jurisprudența Automec (2), în măsura în care:

                           —

                           Reclamanta apreciază că marja de apreciere pe care hotărârea Automec o lasă Comisiei pentru a se declara competentă sau necompetentă nu este absolută. Reclamanta prezintă în această privință un important ansamblu de dovezi care demonstrează că exercitarea de către Comisie a competenței referitoare la plângerile Si.mobil prezintă un „interes comunitar”, pe care Comisia l-a ignorat fără o justificare. În plus, Comisia s-a depărtat de propriile orientări privind prioritățile reținute în aplicarea articolului 82 din Tratatul CE la practicile de excludere abuzivă ale întreprinderilor dominante (JO 2009 C 45, p. 7), în măsura în care, în temeiul acestui document, cele două tipuri de încălcări ale dreptului concurenței (micșorarea marjei și prețul de eliminare) la care este expusă reclamanta trebuie tratate cu prioritate. În sfârșit, este din ce în ce mai necesar să fie precizat modul în care Comisia aplică aceste principii, în special în sectorul telefoniei mobile în care nu există încă o jurisprudență.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 1/2003 al Consiliului din 16 decembrie 2002 privind punerea în aplicare a normelor de concurență prevăzute la articolele 81 și 82 din tratat (JO 2003 L 1, p. 1, Ediție specială, 08/vol. 1, p. 167).

      (2)  Hotărârea Tribunalului din 18 septembrie 1992, Automec/Comisia (T-24/90, Rec., p. II-2223).


title: Cauza C-141/15: Cerere de decizie preliminară introdusă de tribunal administratif de Rennes (Franța) la 25 martie 2015 – Doux SA, Sophie Gautier, avocat, care acționează în calitate de administrator în cadrul procedurii de reorganizare judiciară a Doux SA, SCP Valliot-Le Guenevé-Abittbol, prin avocat Valliot, în calitate de administrator în cadrul procedurii de reorganizare judiciară a Doux SA/Etablissement national des produits de l'agriculture et de la mer (FranceAgriMer)

text:
               8.6.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 190/4

         Cerere de decizie preliminară introdusă de tribunal administratif de Rennes (Franța) la 25 martie 2015 – Doux SA, Sophie Gautier, avocat, care acționează în calitate de administrator în cadrul procedurii de reorganizare judiciară a Doux SA, SCP Valliot-Le Guenevé-Abittbol, prin avocat Valliot, în calitate de administrator în cadrul procedurii de reorganizare judiciară a Doux SA/Etablissement national des produits de l'agriculture et de la mer (FranceAgriMer)
   (Cauza C-141/15)
   (2015/C 190/04)
   Limba de procedură: franceza

      Instanța de trimitere

   Tribunal administratif de Rennes

      Părțile din procedura principală

      Reclamante: Doux SA, Sophie Gautier, avocat, care acționează în calitate de administrator în cadrul procedurii de reorganizare judiciară a Doux SA, SCP Valliot-Le Guenevé-Abittbol, prin avocat Valliot, în calitate de administrator în cadrul procedurii de reorganizare judiciară a Doux SA

      Pârât: Etablissement national des produits de l'agriculture et de la mer (FranceAgriMer)

      Întrebările preliminare

               1)

               Procentul privind conținutul de apă stabilit la articolul 15 din Regulamentul (CE) nr. 543/2008 (1) și în anexele VI și VII la acesta constituie o condiție a „calității sănătoase și adecvate pentru comercializare” în sensul articolului 28 alineatului (1) din Regulamentul (CE) nr. 612/2009 al Comisiei (2) și al Hotărârii Nowaco Germany GmbH împotriva Hauptzollamt Hamburg-Jonas din 7 septembrie 2006?

               2)

               O pasăre congelată care depășește procentul privind conținutul de apă stabilit la articolul 15 din Regulamentul (CE) nr. 543/2008 și în anexele VI și VII la acesta, însoțită de un certificat de sănătate eliberat de autoritatea competentă, poate fi comercializată în cadrul Uniunii în condiții normale în sensul articolului 28 din Regulamentul (CE) nr. 612/2009 și, dacă este cazul, în ce condiții?

               3)

               Împrejurarea că procentul privind conținutul de apă a rămas stabilit la 5,1 %, potrivit anexei VI la regulamentul din 16 iunie 2008, și nemodificat de mai multe decenii, în pofida modificărilor invocate în practicile de creștere și a criticilor exprimate în anumite studii științifice cu privire la desuetudinea acestei valori-limită, este sau nu este conformă cu dreptul Uniunii Europene și, în special, cu principiul securității juridice?

               4)

               Anexele VI și VII la Regulamentul (CE) nr. 543/2008 sunt suficient de precise pentru efectuarea controalelor prevăzute la articolul 15 din regulament sau Franța trebuia să definească „măsurile practice pentru controale”„la toate nivelurile de comercializare”, în lipsa cărora controalele efectuate în faza de export al produselor sunt inopozabile?

               5)

               Cererile de contraanaliză care se aplică, potrivit dispozițiilor coroborate ale alineatelor (2) și (5) ale articolului 16 din Regulamentul nr. 543/2008, rezultatelor controalelor efectuate în abatoare pot fi extinse la controalele efectuate în stadiul comercializării produselor exportate, în prezența părților, în special în temeiul articolului 41 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene?

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 543/2008 al Comisiei din 16 iunie 2008 de stabilire a normelor de aplicare a Regulamentului (CE) nr. 1234/2007 al Consiliului în ceea ce privește standardele de comercializare a cărnii de pasăre (JO L 157, p. 46).

      (2)  Regulamentul (CE) nr. 612/2009 al Comisiei din 7 iulie 2009 de stabilire a normelor comune de aplicare a sistemului de restituiri la export pentru produsele agricole (JO L 186, p. 1).


title: Cauza C-604/16 P: Recurs introdus la 24 noiembrie 2016 de Consiliul Uniunii Europene împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a noua) din 15 septembrie 2016 în cauza T-121/14, PT Pelita Agung Agrindustri/Consiliul

text:
               30.1.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 30/33

         Recurs introdus la 24 noiembrie 2016 de Consiliul Uniunii Europene împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a noua) din 15 septembrie 2016 în cauza T-121/14, PT Pelita Agung Agrindustri/Consiliul
   (Cauza C-604/16 P)
   (2017/C 030/37)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Recurent: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: H. Marcos Fraile, agent, N. Tuominen, avocat)

      Celelalte părți din procedură: PT Pelita Agung Agrindustri, Comisia Europeană, European Biodiesel Board (EBB)

      Concluziile recurentului

   Recurentul solicită Curții:

               —

               anularea Hotărârii Tribunalului din 15 septembrie 2016, notificată Consiliului la 16 septembrie 2016, în cauza T-121/14, PT Pelita Agung Agrindustri/Consiliul;

               —

               respingerea cererii de anulare a regulamentului atacat formulate de reclamanta în primă instanță și

               —

               obligarea reclamantei în primă instanță la plata cheltuielilor efectuate de Consiliu atât în primă instanță, cât și în recurs.

         Cu titlu subsidiar:

               —

               trimiterea cauzei spre rejudecare Tribunalului;

               —

               soluționarea odată cu fondul a cererii privind cheltuielile de judecată efectuate în primă instanță și în recurs.

      Motivele și principalele argumente

               1.

                  În primul rând, Tribunalul a aplicat un criteriu juridic greșit atunci când a examinat dacă Consiliul dispunea de elemente de probă pentru a decide că prețurile interne ale materiilor prime care figurau în registrele exportatorilor indonezieni relevanți erau suficient de denaturate pentru a justifica neluarea lor în considerare și recurgerea la metodologia prevăzută la articolul 2 alineatul (5) al doilea paragraf din Regulamentul de bază (1). Procedând astfel, Tribunalul a impus acestei instituții o sarcină a probei prea dificilă.

               2.

                  În al doilea rând, aprecierea Tribunalului în sensul că probele prezentate de instituții nu erau suficiente pentru a demonstra că exista o denaturare considerabilă a prețurilor principalelor materii prime în Indonezia ca efect al regimului taxelor de export diferențiate nu este motivată în mod adecvat.

               3.

                  În al treilea rând, dispozitivul hotărârii atacate care anulează taxele antidumping în măsura în care vizează reclamanta în prima instanță este disproporționat în raport cu unicul motiv de anulare examinat de Tribunal și conferă efecte necuvenite constatării nelegalității.

               4.

               Consiliul va demonstra că hotărârea atacată este viciată de mai multe erori de drept care îi afectează validitatea. În plus, Consiliul susține că faptele pe care se bazează primul motiv invocat de reclamanta în prima instanță sunt stabilite în suficientă măsură pentru ca Curtea să poată statua cu privire la acest motiv și să respingă cererea.

               5.

               Prin urmare, Consiliul solicită în mod respectuos anularea hotărârii atacate și respingerea cererii de anulare a regulamentului în litigiu formulate de reclamanta în prima instanță.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 1225/2009 din 30 noiembrie 2009 privind protecţia împotriva importurilor care fac obiectul unui dumping din partea ţărilor care nu sunt membre ale Comunităţii Europene (JO 2009, L 343, p. 51) („Regulamentul de bază”).


title: Cauza C-663/11: Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 30 mai 2013 (cerere de decizie preliminară formulată de Curtea de Apel Oradea — România) — Scandic Distilleries SA/Direcția Generală de Administrare a Marilor Contribuabili (Trimitere preliminară — Directiva 92/12/CEE — Accize — Produse puse în consum într-un stat membru în care accizele au fost plătite — Aceleași produse, transportate în alt stat membru în care accizele au fost de asemenea plătite — Cerere de rambursare a accizelor plătite în primul stat membru — Refuz din cauza neintroducerii cererii înainte de expedierea mărfurilor — Compatibilitate cu dreptul Uniunii)

text:
               3.8.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 225/19

         Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 30 mai 2013 (cerere de decizie preliminară formulată de Curtea de Apel Oradea — România) — Scandic Distilleries SA/Direcția Generală de Administrare a Marilor Contribuabili
   (Cauza C-663/11) (1)

   (Trimitere preliminară - Directiva 92/12/CEE - Accize - Produse puse în consum într-un stat membru în care accizele au fost plătite - Aceleași produse, transportate în alt stat membru în care accizele au fost de asemenea plătite - Cerere de rambursare a accizelor plătite în primul stat membru - Refuz din cauza neintroducerii cererii înainte de expedierea mărfurilor - Compatibilitate cu dreptul Uniunii)
   2013/C 225/32
   Limba de procedură: româna

      Instanța de trimitere

   Curtea de Apel Oradea

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Scandic Distilleries SA

      Pârâtă: Direcția Generală de Administrare a Marilor Contribuabili

      Obiectul

   Cerere de decizie preliminară — Curtea de Apel Oradea — Interpretarea articolului 7 și a articolului 22 alineatul (2) litera (a) din Directiva 92/12/CEE a Consiliului din 25 februarie 1992 privind regimul general al produselor supuse accizelor și privind deținerea, circulația și monitorizarea acestor produse (JO L 76, p. 1, Ediție specială, 09/vol. 1, p. 129) — Refuz al autorităților naționale de a restitui accizele plătite pentru anumite produse eliberate în consum într-un alt stat membru — Nerespectarea obligației expeditorului de a formula cererea de restituire la autoritățile competente din statul său membru înainte de expedierea mărfurilor — Legislație națională care impune prezentarea unei serii de documente care pot fi furnizate numai după livrarea mărfurilor — Criterii de legalitate mai restrictive decât termenul general de cinci ani aplicabil oricărei cereri de restituire — Decădere a comerciantului din dreptul de a obține restituirea — Conformitate cu principiul neutralității fiscale, cu principiul echivalenței și cu principiul efectivității

      Dispozitivul

               1.

               Articolul 22 alineatele (1)-(3) din Directiva 92/12/CEE a Consiliului din 25 februarie 1992 privind regimul general al produselor supuse accizelor și privind deținerea, circulația și monitorizarea acestor produse, astfel cum a fost modificată prin Directiva 92/108/CEE a Consiliului din 14 decembrie 1992, trebuie interpretat în sensul că, în cazul în care produse supuse accizelor și puse în consum într-un stat membru, în care accizele au fost plătite, au fost transportate într-un alt stat membru în care produsele respective sunt supuse accizelor și în care acestea au fost de asemenea plătite, o cerere de rambursare a accizelor plătite în statul membru de plecare nu poate fi respinsă numai pentru motivul că cererea amintită nu a fost formulată înaintea expedierii produselor menționate, ci trebuie analizată în temeiul alineatului (3) al articolului respectiv. În schimb, în cazul în care accizele nu au fost plătite în statul membru de destinație, o astfel de cerere poate fi refuzată în temeiul alineatelor (1) și (2) ale articolului menționat.

      (1)  JO C 89, 24.3.2012.


title: Cauza C-354/16: Hotărârea Curții (Camera întâi) din 13 iulie 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Arbeitsgericht Verden – Germania) – Ute Kleinsteuber/Mars GmbH (Trimitere preliminară — Politica socială — Directiva 2000/78/CE — Articolele 1, 2 și 6 — Egalitate de tratament — Interdicția oricărei discriminări pe motive de sex — Pensie ocupațională — Directiva 97/81/CE — Acordul-cadru privind munca pe fracțiune de normă — Clauza 4 punctele 1 și 2 — Modalități de calcul al drepturilor de pensie dobândite — Reglementarea unui stat membru — Tratament diferit aplicat lucrătorilor pe fracțiune de normă)

text:
               4.9.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 293/9

         Hotărârea Curții (Camera întâi) din 13 iulie 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Arbeitsgericht Verden – Germania) – Ute Kleinsteuber/Mars GmbH
   (Cauza C-354/16) (1)

   ((Trimitere preliminară - Politica socială - Directiva 2000/78/CE - Articolele 1, 2 și 6 - Egalitate de tratament - Interdicția oricărei discriminări pe motive de sex - Pensie ocupațională - Directiva 97/81/CE - Acordul-cadru privind munca pe fracțiune de normă - Clauza 4 punctele 1 și 2 - Modalități de calcul al drepturilor de pensie dobândite - Reglementarea unui stat membru - Tratament diferit aplicat lucrătorilor pe fracțiune de normă))
   (2017/C 293/12)
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Arbeitsgericht Verden

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Ute Kleinsteuber

      Pârâtă: Mars GmbH

      Dispozitivul

               1)

               Clauza 4 punctele 1 și 2 din Acordul-cadru privind munca pe fracțiune de normă, încheiat la 6 iunie 1997, care figurează în anexa la Directiva 97/81/CE a Consiliului din 15 decembrie 1997 privind acordul-cadru cu privire la munca pe fracțiune de normă, încheiat de UCIPE, CEIP și CES, cu modificările ulterioare, și articolul 4 din Directiva 2006/54/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 5 iulie 2006 privind punerea în aplicare a principiului egalității de șanse și al egalității de tratament între bărbați și femei în materie de încadrare în muncă și de muncă trebuie interpretate în sensul că nu se opun unei reglementări naționale care, pentru calculul cuantumului unei pensii ocupaționale, face distincție între venitul din muncă inferior plafonului de calcul al contribuțiilor la asigurarea obligatorie de pensii și venitul din muncă superior acestuia și care nu tratează venitul obținut de la un loc de muncă pe fracțiune de normă calculând mai întâi venitul plătit pentru un loc de muncă cu normă întreagă corespunzător, determinând apoi cotele-părți care se află peste și, respectiv, sub plafonul de calcul al contribuțiilor și aplicând în final acest raport la venitul redus rezultat din încadrarea în muncă pe fracțiune de normă.

               2)

               Clauza 4 punctele 1 și 2 din acordul menționat, precum și articolul 4 din Directiva 2006/54 trebuie interpretate în sensul că nu se opun unei reglementări naționale care, în calculul cuantumului unei pensii ocupaționale a unei angajate care a cumulat perioade de muncă cu normă întreagă și perioade de muncă pe fracțiune de normă, stabilește un timp efectiv lucrat uniform pentru durata totală a raportului de muncă, în măsura în care această metodă de calcul al pensiei pentru limită de vârstă nu încalcă regula prorata temporis. Revine instanței de trimitere sarcina de a verifica dacă această situație se regăsește în speță.

               3)

               Articolele 1 și 2, precum și articolul 6 alineatul (1) din Directiva 2000/78/CE a Consiliului din 27 noiembrie 2000 de creare a unui cadru general în favoarea egalității de tratament în ceea ce privește încadrarea în muncă și ocuparea forței de muncă trebuie interpretate în sensul că nu se opun unei reglementări naționale care prevede o pensie ocupațională al cărei cuantum corespunde raportului dintre vechime și perioada cuprinsă între începerea activității la întreprindere și vârsta normală de pensionare stabilită de asigurarea obligatorie de pensii și care plafonează anii de carieră care pot fi luați în calcul.

      (1)  JO C 350, 26.9.2016.


title: Cauza T-295/07: Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 10 decembrie 2008 — Vitro Corporativo/OAPI — VKR Holding (Vitro) ( Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare figurative Vitro — Marcă comunitară verbală anterioară VITRAL — Motiv relativ de refuz — Risc de confuzie — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 )

text:
               7.2.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 32/32

         Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 10 decembrie 2008 — Vitro Corporativo/OAPI — VKR Holding (Vitro)
   (Cauza T-295/07) (1)

   („Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare figurative Vitro - Marcă comunitară verbală anterioară VITRAL - Motiv relativ de refuz - Risc de confuzie - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 40/94’)
   (2009/C 32/59)
   Limba de procedură: spaniola
   Părțile

      Reclamantă: Vitro Corporativo, SA de CV (Garza García, Nuevo Léon, Mexic) (reprezentant: J. Botella Reyna, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: J. Laporta Insa, agent)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: VKR Holding A/S (Søborg, Danemarca)
   Obiectul
   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a doua de recurs a OAPI din 31 mai 2007 (cauza R 1640/2006-2) privind o procedură de opoziție între VKR Holding A/S și Vitro Corporativo, SA de CV.
   Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă Vitro Corporativo, SA de CV la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 235, 6.10.2007.