title: Cauza C-767/21 P: Recurs introdus la 8 decembrie 2021 de Jérôme Rivière și alții împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a șasea) din 6 octombrie 2021 în cauza T-88/20, Rivière și alții/Parlamentul

text:
               7.3.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 109/16

      Recurs introdus la 8 decembrie 2021 de Jérôme Rivière și alții împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a șasea) din 6 octombrie 2021 în cauza T-88/20, Rivière și alții/Parlamentul
      (Cauza C-767/21 P)
      (2022/C 109/23)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Recurenți: Jérôme Rivière, Dominique Bilde, Joëlle Mélin, Aurélia Beigneux, Thierry Mariani, Jordan Bardella, Jean-Paul Garraud, Jean-François Jalkh, Gilbert Collard, Gilles Lebreton, Nicolaus Fest, Gunnar Beck, Philippe Olivier (reprezentant: F. Wagner, avocat)

         Cealaltă parte din procedură: Parlamentul European

         Concluziile

      Recurenții solicită Curții:

                  —

                  anularea Hotărârii Tribunalului Uniunii Europene din 6 octombrie 2021 în cauza T-88/20, Rivière și alții/Parlamentul;

                  —

                  având în vedere articolele 263 și 277 TFUE, declararea cererii introductive drept admisibilă;

                  —

                  prin urmare, constatarea lipsei de temei legal a deciziei verbale a Președintelui Parlamentului European din data de 13 ianuarie 2020 și anularea acesteia;

                  —

                  obligarea Parlamentului European la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea recursului, recurenții invocă două motive.
      Primul invocă o denaturare a faptelor și o eroare de calificare a naturii juridice a faptelor. În special, recurenții susțin că a doua teză a punctului 38 din hotărâre constituie o denaturare a faptelor. Măsura contestată a avut efectiv drept efect practic privarea de cuvânt a deputaților care refuzau să înlăture drapelul lor. Această denaturare a faptelor a condus Tribunalul la disimularea celei de a doua consecințe a deciziei din 13 ianuarie 2020. Prin urmare, Tribunalul a comis o eroare de calificare a naturii juridice a faptelor. Acesta nu a luat în considerare privarea de unul dintre elementele esențiale ale exercitării mandatului său de către deputat, și anume luarea de cuvânt.
      Al doilea motiv invocă o încălcare și o denaturare în drept și în fapt a articolului 10 din Regulamentul de procedură al Parlamentului European, precum și o eroare vădită de apreciere. Potrivit recurenților, Tribunalul trebuia să analizeze în fapt dacă micul drapel utilizat de deputați era o pancartă, apoi dacă prezența acestui drapel perturba ordinea ședințelor sau constituia un comportament necorespunzător și compromitea buna desfășurare a lucrărilor parlamentare, pentru a deduce consecințele în drept. Prin comparația pe care a efectuat-o cu alte limbi oficiale ale Uniunii, Tribunalul nu a respectat articolul 1 din Regulamentul nr. 1 din 15 aprilie 1958 de stabilire a regimului lingvistic al Comunității Economice Europene (1) care declară franceza limba oficială și limba de lucru a instituțiilor Uniunii Europene, așadar, a Parlamentului. În privința deputaților francezi, articolul 10 din Regulamentul de procedură trebuia interpretat în conformitate cu sensul pe care i-l dă limba franceză.
      Tribunalul nu a analizat nici expresia: „Deputații nu afișează pancarte” și nici nu a efectuat o analiză a alineatului (3) în contextul articolului 10, în special al alineatului (2) al acestuia. Se făcea dovada lipsei unei tulburări cauzate de prezența unui drapel în răspunsul la excepția de inadmisibilitate, întrucât deputații pot arbora mici drapele europene, iar deputatul belgian Guy Verhofstadt s-a putut exprima cu un asemenea drapel în fața sa.
      Prin dezvoltarea la punctele 43-49 din hotărârea sa a unui raționament calchiat pe cel al Parlamentului pe total alt teren juridic decât articolul 10 și întemeindu-se pe articolul 171 din regulament, care se intitulează Repartizarea timpului afectat luărilor de cuvânt și lista vorbitorilor, pentru a invoca egalitatea deputaților în ceea ce privește timpul afectat luărilor de cuvânt, Tribunalul a adăugat la articolul 10 un obiect pe care nu îl are. Aceasta ar constitui o denaturare a textului care a condus Tribunalul să atribuie articolului respectiv efecte juridice pe care nu le are. Potrivit recurenților, decizia din 13 ianuarie 2020 producea efectiv efecte juridice de natură să afecteze condițiile de exercitare a mandatului recurenților, modificând în mod distinct situația lor juridică. Măsura ar constitui, așadar, un act atacabil și hotărârea ar trebui anulată.

         (1)  JO 17, 6.10.1958, p. 385, Ediție specială, 01/vol. 1, p. 3.


title: Cauza C-788/21: Cerere de decizie preliminară introdusă de Retten i Esbjerg (Danemarca) la 17 decembrie 2021 – Skatteministeriet Departementet/Global Gravity ApS

text:
               7.3.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 109/17

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Retten i Esbjerg (Danemarca) la 17 decembrie 2021 – Skatteministeriet Departementet/Global Gravity ApS
      (Cauza C-788/21)
      (2022/C 109/24)
      Limba de procedură: daneza

         Instanța de trimitere

      Retten i Esbjerg

         Părțile din procedura principală

         Reclamant: Skatteministeriet Departementet

         Pârâtă: Global Gravity ApS

         Întrebările preliminare

                  1)

               Care sunt criteriile care trebuie aplicate pentru a stabili dacă un articol constituie un container încadrat la subpoziția 8609 00 9000 din Nomenclatura combinată a Tarifului vamal comun, astfel cum figurează în anexa I la Regulamentul (UE) nr. 1001/2013 (1) al Comisiei din 4 octombrie 2013 de modificare a anexei I la Regulamentul (CEE) nr. 2658/87 (2) al Consiliului privind Nomenclatura tarifară și statistică și Tariful vamal comun, inclusiv:
                              a)

                              dacă aceste criterii, privite fiecare în parte, pot conduce la clasificarea unui articol ca fiind un container;

                              b)

                              dacă trebuie efectuată o apreciere de ansamblu a criteriilor pentru a stabili dacă un articol trebuie clasificat ca fiind un container, astfel încât îndeplinirea mai multor criterii – însă nu a tuturor acestor criterii – să conducă la clasificarea articolului ca fiind un container;
                              sau

                              c)

                              dacă toate criteriile trebuie să fie îndeplinite cumulativ pentru ca un articol să poată fi clasificat ca fiind un container?

                  2)

                  Termenul „container” de la subpoziția 8609 00 9000 din Nomenclatura combinată a Tarifului vamal comun, în versiunea prevăzută în anexa I la Regulamentul (UE) nr. 1001/2013 al Comisiei din 4 octombrie 2013 de modificare a anexei I la Regulamentul (CEE) nr. 2658/87 al Consiliului privind Nomenclatura tarifară și statistică și Tariful vamal comun, trebuie interpretat în sensul că se referă la un articol care constă într-un sistem pentru transportul țevilor, compus dintr-un număr de profiluri de ridicare din aluminiu, doi stâlpi de ridicare din oțel pentru fiecare profil de ridicare în parte și două șuruburi M20 pentru fiecare profil de ridicare în parte, utilizate pentru fixarea profilurilor de ridicare? Țevile sunt plasate deasupra profilelor de ridicare. Se adaugă un nou set de profiluri de ridicare, apoi se așază țevile pe aceste profiluri de ridicare, și așa mai departe până când este ambalată cantitatea de țevi dorită. Se utilizează întotdeauna un set de profiluri de ridicare pentru a finaliza sistemul. Odată ce țevile sunt ambalate în profilurile de ridicare, se atașează lanțuri de oțel la stâlpii de ridicare prin fiecare dintre cele patru colțuri (prin intermediul unor orificii plasate pe stâlpii de ridicare) iar articolul este gata de încărcare, fie cu ajutorul unei macarale, fie cu ajutorul unui motostivuitor, în cazul unui transport terestru.

         (1)  Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 1001/2013 al Comisiei din 4 octombrie 2013 de modificare a anexei I la Regulamentul (CEE) nr. 2658/87 al Consiliului privind Nomenclatura tarifară și statistică și Tariful vamal comun (JO 2013, L 290, p. 1).

         (2)  JO 1987, L 256, p. 1, Ediție specială, 02/vol. 4, p. 3.


title: Cauza C-808/21: Acțiune introdusă la 21 decembrie 2021 – Comisia Europeană/Republica Cehă

text:
               7.3.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 109/18

      Acțiune introdusă la 21 decembrie 2021 – Comisia Europeană/Republica Cehă
      (Cauza C-808/21)
      (2022/C 109/25)
      Limba de procedură: ceha

         Părțile

         Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: P. Ondrůšek, J. Tomkin, agenți)

         Pârâtă: Republica Cehă

         Concluziile reclamantei

                  —

                  Declararea faptului că, refuzând cetățenilor Uniunii care nu au cetățenie cehă, dar au reședința în Republica Cehă, dreptul de a deveni membri ai unui partid politic sau ai unei mișcări politice, Republica Cehă nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 22 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene;

                  —

                  obligarea Republicii Cehe la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      Potrivit articolului 22 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, orice cetățean al Uniunii care își are reședința într-un stat membru și care nu este resortisant al acestuia are dreptul de a alege și de a fi ales la alegerile locale și la alegerile pentru Parlamentul European din statul membru în care își are reședința în aceleași condiții ca și resortisanții acelui stat.
      În opinia Comisiei, având în vedere că cetățenii Uniunii care nu au cetățenie cehă, dar au reședința în Republica Cehă, nu au dreptul de a deveni membri ai unui partid politic sau ai unei mișcări politice, acești cetățeni ai Uniunii nu își pot exercita drepturile politice care le sunt conferite la articolul 22 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în aceleași condiții ca și resortisanții Republicii Cehe.


title: Cauza C-29/22 P: Recurs introdus la 12 ianuarie 2022 de KS și KD împotriva Ordonanței Tribunalului (Camera a noua) din 10 noiembrie 2021 în cauza T-771/20, KS și KD/Consiliul și alții

text:
               7.3.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 109/18

      Recurs introdus la 12 ianuarie 2022 de KS și KD împotriva Ordonanței Tribunalului (Camera a noua) din 10 noiembrie 2021 în cauza T-771/20, KS și KD/Consiliul și alții
      (Cauza C-29/22 P)
      (2022/C 109/26)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Recurenți: KS și KD (reprezentanți: J. Stojsavljevic-Savic, Solicitor, F. Randolph, QC, și P. Koutrakos, Barrister)

         Celelalte părți din procedură: Consiliul Uniunii Europene, Comisia Europeană, Serviciul European de Acțiune Externă (SEAE)

         Concluziile recurenților

      Recurenții solicită Curții:

                  —

                  admiterea recursului, anularea ordonanței atacate și admiterea concluziilor formulate în fața Tribunalului;

                  —

                  în subsidiar, admiterea recursului și trimiterea cauzei spre rejudecare la Tribunal;

                  —

                  obligarea pârâților la plata cheltuielilor de judecată aferente recursului, procedurii în fața Tribunalului și procedurii în fața Comisiei independente de control pentru drepturile omului a EULEX.

         Motivele și principalele argumente

      Recursul este întemeiat pe motivul că Tribunalul a săvârșit o eroare de drept atunci când a concluzionat că nu este competent să judece acțiunea cu care a fost sesizat de recurenți, care avea ca obiect repararea prejudiciului pe care aceștia l-au suferit ca urmare a încălcării drepturilor lor fundamentale de către pârâți. Motivul de apel se împarte în patru aspecte.
      În primul rând, Tribunalul a săvârșit o eroare de drept atunci când a interpretat în mod extensiv excluderea PESC (Politica externă și de securitate comună), stabilită la articolul 24 alineatul (1) al doilea paragraf ultima teză TUE și la articolul 275 primul paragraf TFUE.
      În al doilea rând, Tribunalul a săvârșit o eroare de drept la aplicarea incorectă a Hotărârii din 6 octombrie 2020, Bank Refah Kargaran/Consiliul (C-134/19 P, EU:C:2020:793).
      În al treilea rând, Tribunalul a săvârșit o eroare de drept la aplicarea incorectă a Hotărârii din 25 martie 2021, Carvalho și alții/Parlamentul și Consiliul (C-565/19 P, nepublicată, EU:C:2021:252).
      În al patrulea rând, Tribunalul a săvârșit o eroare de drept prin neexaminarea unor părți importante din cerere și prin nemotivarea suficientă a deciziei sale.


title: Cauza C-44/22 P: Recurs introdus la 19 ianuarie 2022 de Comisia Europeană împotriva Ordonanţei Tribunalului (Camera a noua) din 10 noiembrie 2021 în cauza T-771/20, KS și KD/Consiliul și alții

text:
               7.3.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 109/19

      Recurs introdus la 19 ianuarie 2022 de Comisia Europeană împotriva Ordonanţei Tribunalului (Camera a noua) din 10 noiembrie 2021 în cauza T-771/20, KS și KD/Consiliul și alții
      (Cauza C-44/22 P)
      (2022/C 109/27)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Recurentă: Comisia Europeană (reprezentanți: Y. Marinova și J. Roberti di Sarsina, agenți)

         Celelalte părți din procedură: KS, KD, Consiliul Uniunii Europene, Serviciul European de Acțiune Externă (SEAE)

         Concluziile recurentei

      Recurenta solicită Curții:

                  —

                  Anularea în totalitate a ordonanței atacate;

                  —

                  declararea competenței exclusive a instanțelor Curții de a fi sesizate cu cauza și de a o soluționa;

                  —

                  trimiterea cauzei Tribunalului spre rejudecare, pentru a se pronunța cu privire la admisibilitate și pe fond;

                  —

                  soluționarea odată cu fondul a cererii privind cheltuielile de judecată efectuate în prezenta procedură și în procedurile anterioare aferente.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea recursului, recurenta invocă patru motive.
      Primul motiv: Tribunalul a săvârșit o eroare de drept întrucât i) nu a recunoscut natura limitării competenței Curții de Justiție a Uniunii Europene (CJUE) prevăzute la articolele 24 TUE și 25 TUE ca derogare de la competența generală a CJUE, ii) nu a interpretat această derogare într-un mod restrictiv, contrar jurisprudenței consacrate a CJUE, și iii) în acest context, a interpretat în mod eronat Hotărârile H (1), SatCen (2) și Elitaliana (3) în sensul că nu sunt favorabile competenței CJUE în speță.
      Al doilea motiv: Tribunalul a săvârșit o eroare de drept întrucât nu a calificat acțiunea în mod corect drept acțiune în despăgubire pentru pretinse încălcări ale drepturilor fundamentale ale omului, și întrucât nu a interpretat limitările competenței CJUE în lumina cerințelor rezultate din drepturile omului și din statul de drept, în temeiul dreptului primar al Uniunii, care determină competența CJUE în speță.
      Primul aspect: Tribunalul a săvârșit o eroare de drept atunci când a considerat că actele, acțiunile sau omisiunile contestate de reclamante fac parte dintre aspectele politice sau strategice legate de Misiune și că privesc definirea sau punerea în aplicare a politicii externe, de securitate și apărare comună a Uniunii Europene, iar nu drept acte, acțiuni sau omisiuni cauzatoare ale unui prejudiciu rezultat din încălcări ale drepturilor omului în contextul politicii externe, de securitate și apărare comună.
      Al doilea aspect: Tribunalul a săvârșit o eroare de drept atunci când nu a interpretat articolele 24 TUE și 275 TFUE în lumina drepturilor și a libertăților fundamentale prevăzute de cartă și de Convenția Europeană a Drepturilor Omului, și a principiului fundamental al Uniunii al statului de drept și al respectării drepturilor omului din Tratate [articolul 2, articolul 3 alineatul (5), articolul 6 alineatele (1) și (3), articolul 21 alineatul (2) litera (b) și articolul 23 TUE, și articolul 19 TUE, și articolul 47 din cartă].
      Al treilea motiv: Tribunalul a săvârșit o eroare de drept atunci când a interpretat în mod incorect Hotărârea Bank Refah (4) și nu a reținut acțiunea în despăgubire a fi o acțiune judiciară de sine stătătoare căreia nu i se aplică nicio derogare de la competența CJUE întemeiată pe articolul 268 și pe articolul 340 al doilea paragraf TFUE.
      Al patrulea motiv: Tribunalul a săvârșit o eroare de drept întrucât nu a asigurat autonomia ordinii juridice a Uniunii și a lipsit reclamantele de o cale de atac eficientă.
      Primul aspect: Tribunalul a săvârșit o eroare de drept întrucât nu a stabilit competența exclusivă a instanțelor Uniunii de a fi sesizate cu cauza de față și de a o soluționa.
      Al doilea aspect: Tribunalul a săvârșit o eroare de drept întrucât i-a lipsit pe reclamante, în prezenta cauză, de o cale de atac eficientă și le-a lăsat efectiv fără nicio opțiune viabilă pentru a-și asigura protecția drepturilor lor fundamentale.

         (1)  Hotărârea Curții din 19 iulie 2016, H/Consiliul și alții, C-455/14 P, EU:C:2016:569.

         (2)  Hotărârea Tribunalului din 25 octombrie 2018, KF/CSUE, T-286/15, EU:T:2018:718; Hotărârea Curții din 25 iunie 2020, CSUE/KF, C-14/19 P, ECLI:EU:C:2020:492; Ordonanța Tribunalului din 10 iulie 2020, KF/CSUE, T-619/19, nepublicată, EU:T:2020:337; Hotărârea Curții din 14 octombrie 2021, KF/CSUE, C-464/20 P, nepublicată, ECLI:EU:C:2021:848.

         (3)  Hotărârea Curții din 12 noiembrie 2015, Elitaliana/Eulex Kosovo, C-439/13 P, EU:C:2015:753.

         (4)  Hotărârea Curții din 6 octombrie 2020, Bank Refah Kargaran/Consiliul, C-134/19 P, EU:C:2020:793.


title: Cauza C-327/20: Hotărârea Curții (Camera a noua) din 13 ianuarie 2022 (cerere de decizie preliminară formulată de Sąd Okręgowy w Opolu – Polonia) – Skarb Państwa – Starosta Nyski/New Media Development & Hotel Services Sp. z o.o. (Trimitere preliminară – Directiva 2011/7/UE – Combaterea întârzierii în efectuarea plăților în tranzacțiile comerciale – Domeniu de aplicare – Noțiunea de „tranzacții comerciale” – Autoritate publică ce acționează în calitate de creditor al unei întreprinderi – Excludere – Cedarea de către o autoritate publică a uzufructului perpetuu asupra unui bun imobil unei întreprinderi în schimbul plății unei redevențe anuale)

text:
               7.3.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 109/8

      Hotărârea Curții (Camera a noua) din 13 ianuarie 2022 (cerere de decizie preliminară formulată de Sąd Okręgowy w Opolu – Polonia) – Skarb Państwa – Starosta Nyski/New Media Development & Hotel Services Sp. z o.o.
      (Cauza C-327/20) (1)

      (Trimitere preliminară - Directiva 2011/7/UE - Combaterea întârzierii în efectuarea plăților în tranzacțiile comerciale - Domeniu de aplicare - Noțiunea de „tranzacții comerciale” - Autoritate publică ce acționează în calitate de creditor al unei întreprinderi - Excludere - Cedarea de către o autoritate publică a uzufructului perpetuu asupra unui bun imobil unei întreprinderi în schimbul plății unei redevențe anuale)
      (2022/C 109/10)
      Limba de procedură: polona

         Instanța de trimitere

      Sąd Okręgowy w Opolu

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: Skarb Państwa – Starosta Nyski

         Pârâtă: New Media Development & Hotel Services Sp. z o.o.

         Dispozitivul

      Noțiunea de „tranzacție comercială”, în sensul articolului 2 punctul 1 din Directiva 2011/7/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 16 februarie 2011 privind combaterea întârzierii în efectuarea plăților în tranzacțiile comerciale, trebuie interpretată în sensul că nu acoperă perceperea de către o autoritate publică a unei redevențe, datorată ca remunerație pentru uzufructul perpetuu asupra unui teren, de la o întreprindere căreia această autoritate publică îi este creditoare.

         (1)  JO C 28, 25.1.2021.


title: Cauza C-351/20 P: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 13 ianuarie 2022 – Liviu Dragnea/Comisia Europeană [Recurs – Investigații ale Oficiului European de Luptă Antifraudă (OLAF) – Rapoarte ale investigațiilor – Cerere de începere a unei investigații în legătură cu desfășurarea investigațiilor anterioare de către OLAF – Cerere de acces la documente – Scrisoare de respingere – Articolul 263 TFUE – Decizie care poate face obiectul unei acțiuni în anulare – Termen de introducere a acțiunilor – Acțiune împotriva unei scrisori de confirmare a rapoartelor de investigație ale OLAF – Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 – Articolul 6 și articolul 7 alineatul (2) – Obligația de a informa solicitantul cu privire la dreptul său de a prezenta o cerere de confirmare]

text:
               7.3.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 109/8

      Hotărârea Curții (Camera a treia) din 13 ianuarie 2022 – Liviu Dragnea/Comisia Europeană
      (Cauza C-351/20 P) (1)

      (Recurs - Investigații ale Oficiului European de Luptă Antifraudă (OLAF) - Rapoarte ale investigațiilor - Cerere de începere a unei investigații în legătură cu desfășurarea investigațiilor anterioare de către OLAF - Cerere de acces la documente - Scrisoare de respingere - Articolul 263 TFUE - Decizie care poate face obiectul unei acțiuni în anulare - Termen de introducere a acțiunilor - Acțiune împotriva unei scrisori de confirmare a rapoartelor de investigație ale OLAF - Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 - Articolul 6 și articolul 7 alineatul (2) - Obligația de a informa solicitantul cu privire la dreptul său de a prezenta o cerere de confirmare)
      (2022/C 109/11)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Recurent: Liviu Dragnea (reprezentanți: C. Toby, O. Riffaud și B. Entringer, avocați)

         Cealaltă parte din procedură: Comisia Europeană (reprezentanți: J.-P. Keppenne și J. Baquero Cruz, agenți)

         Dispozitivul

                  1)

                  Anulează Ordonanța Tribunalului Uniunii Europene din 12 mai 2020, Dragnea/Comisia (T 738/18, nepublicată, EU:T:2020:208), în măsura în care, prin aceasta, Tribunalul a respins ca inadmisibilă acțiunea formulată de domnul Liviu Dragnea având ca obiect anularea scrisorii Oficiului European de Luptă Antifraudă (OLAF) din 1 octombrie 2018 pentru motivul că, prin această scrisoare, acesta din urmă a refuzat să îi acorde accesul la documentele solicitate în scrisoarea sa din 22 august 2018.

                  2)

                  Trimite cauza Tribunalului Uniunii Europene pentru ca acesta să se pronunțe cu privire la acest capăt de cerere de anulare.

                  3)

                  Respinge în rest recursul.

                  4)

                  Domnul Liviu Dragnea și Comisia Europeană suportă propriile cheltuieli de judecată efectuate în cadrul prezentului recurs.

                  5)

                  Cererea privind cheltuielile de judecată se soluționează în rest odată cu fondul.

         (1)  JO C 313, 21.9.2020.


title: Cauza C-361/20 P: Hotărârea Curții (Camera a șaptea) din 13 ianuarie 2022 – YG/Comisia Europeană (Recurs – Funcție publică – Funcționar – Promovare – Exercițiul de promovare 2017 – Decizia de a nu îl promova pe recurent – Articolul 45 alineatul (1) din Statutul funcționarilor Uniunii Europene – Compararea meritelor – Principiul egalității de tratament – Obligația de motivare)

text:
               7.3.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 109/9

      Hotărârea Curții (Camera a șaptea) din 13 ianuarie 2022 – YG/Comisia Europeană
      (Cauza C-361/20 P) (1)

      (Recurs - Funcție publică - Funcționar - Promovare - Exercițiul de promovare 2017 - Decizia de a nu îl promova pe recurent - Articolul 45 alineatul (1) din Statutul funcționarilor Uniunii Europene - Compararea meritelor - Principiul egalității de tratament - Obligația de motivare)
      (2022/C 109/12)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Recurent: YG (reprezentanți: A. Champetier și S. Rodrigues, avocați)

         Cealaltă parte din procedură: Comisia Europeană (reprezentanți: L. Hohenecker, L. Vernier și L. Radu Bouyon, agenți)

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge recursul.

                  2)

                  Îl obligă pe YG la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 433, 14.12.2020.


title: Cauza C-363/20: Hotărârea Curții (Camera a opta) din 13 ianuarie 2022 (cerere de decizie preliminară formulată de Fővárosi Törvényszék – Ungaria) – MARCAS MC Szolgáltató Zrt./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága [Trimitere preliminară – Societăți – Impozit pe profit – Control fiscal – Domeniu de aplicare al dreptului Uniunii – Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene – Articolul 51 alineatul (1) – Punere în aplicare a dreptului Uniunii – Lipsă – A patra directivă 78/660/CEE – Conturile anuale ale anumitor forme de societăți – Contabilizarea veniturilor obținute din drepturi de proprietate intelectuală – Articolul 2 alineatul (3) – Principiul imaginii fidele – Articolul 31 – Evaluarea posturilor care figurează în conturile anuale – Respectarea principiilor contabile]

text:
               7.3.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 109/9

      Hotărârea Curții (Camera a opta) din 13 ianuarie 2022 (cerere de decizie preliminară formulată de Fővárosi Törvényszék – Ungaria) – MARCAS MC Szolgáltató Zrt./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága
      (Cauza C-363/20) (1)

      (Trimitere preliminară - Societăți - Impozit pe profit - Control fiscal - Domeniu de aplicare al dreptului Uniunii - Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene - Articolul 51 alineatul (1) - Punere în aplicare a dreptului Uniunii - Lipsă - A patra directivă 78/660/CEE - Conturile anuale ale anumitor forme de societăți - Contabilizarea veniturilor obținute din drepturi de proprietate intelectuală - Articolul 2 alineatul (3) - Principiul imaginii fidele - Articolul 31 - Evaluarea posturilor care figurează în conturile anuale - Respectarea principiilor contabile)
      (2022/C 109/13)
      Limba de procedură: maghiara

         Instanța de trimitere

      Fővárosi Törvényszék

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: MARCAS MC Szolgáltató Zrt.

         Pârâtă: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

         Dispozitivul

                  1)

                  Curtea de Justiție a Uniunii Europene nu este competentă să răspundă la întrebările preliminare adresate de Fővárosi Törvényszék (Curtea din Budapesta-Capitală, Ungaria) prin decizia din 29 iunie 2020, în măsura în care acestea vizează practici ale administrației fiscale a unui stat membru referitoare la controlul și la sancționarea încălcărilor fiscale în materia impozitului pe profit.

                  2)

                  Articolul 2 alineatul (3) și articolul 31 din A patra directivă 78/660/CEE a Consiliului din 25 iulie 1978 în temeiul articolului [50 alineatul (2) litera (g) TFUE], privind conturile anuale ale anumitor forme de societăți comerciale, astfel cum a fost modificată prin Directiva 2003/51/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 18 iunie 2003, trebuie să fie interpretate în sensul că nu se opun unei practici a administrației fiscale a unui stat membru prin care se contestă înscrisuri contabile ale unei societăți pentru motivul că acestea nu respectă principiile exhaustivității și independenței exercițiilor, cuprinse în reglementarea statului membru respectiv, chiar dacă sunt respectate toate celelalte principii contabile prevăzute de reglementarea amintită, atunci când această nerespectare nu constituie o derogare excepțională și necesară pentru a se asigura respectarea principiului imaginii fidele, semnalată în anexa la conturile anuale și motivată în mod corespunzător, împreună cu o evaluare a efectelor sale asupra patrimoniului, situației financiare și rezultatelor.

         (1)  JO C 413, 7.12.2020.


title: Cauza C-513/20: Hotărârea Curții (Camera a șaptea) din 13 ianuarie 2022 (cerere de decizie preliminară formulată de Supremo Tribunal Administrativo – Portugalia) – Autoridade Tributária e Aduaneira/Termas Sulfurosas de Alcafache SA [Trimitere preliminară – Sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată (TVA) – Directiva 2006/112/CE – Articolul 132 alineatul (1) litera (b) – Scutiri pentru anumite activități de interes general – Scutirea spitalizării și îngrijirii medicale – Activități conexe – Cure termale – Sumă percepută pentru întocmirea unei fișe individuale, cu includerea istoricului medical]

text:
               7.3.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 109/10

      Hotărârea Curții (Camera a șaptea) din 13 ianuarie 2022 (cerere de decizie preliminară formulată de Supremo Tribunal Administrativo – Portugalia) – Autoridade Tributária e Aduaneira/Termas Sulfurosas de Alcafache SA
      (Cauza C-513/20) (1)

      (Trimitere preliminară - Sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată (TVA) - Directiva 2006/112/CE - Articolul 132 alineatul (1) litera (b) - Scutiri pentru anumite activități de interes general - Scutirea spitalizării și îngrijirii medicale - Activități conexe - Cure termale - Sumă percepută pentru întocmirea unei fișe individuale, cu includerea istoricului medical)
      (2022/C 109/14)
      Limba de procedură: portugheza

         Instanța de trimitere

      Supremo Tribunal Administrativo

         Părțile din procedura principală

         Recurentă pârâtă: Autoridade Tributária e Aduaneira

         Intimată reclamantă: Termas Sulfurosas de Alcafache SA

         Dispozitivul

      Articolul 132 alineatul (1) litera (b) din Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată trebuie interpretat în sensul că activitatea care constă în întocmirea unei fișe individuale, cu includerea istoricului medical, care conferă dreptul de a achiziționa îngrijire medicală constând în „cure termale clasice” în cadrul unui centru balnear, poate intra sub incidența scutirii de taxa pe valoarea adăugată prevăzute în această dispoziție în calitate de activitate conexă îngrijirii medicale, în condițiile în care aceste fișe preiau date referitoare la starea de sănătate și la îngrijirea medicală prescrisă și planificată, precum și la modalitățile de administrare a acesteia, date a căror consultare este indispensabilă pentru a se furniza aceste îngrijiri și a se atinge scopurile terapeutice urmărite. În plus, respectiva îngrijire medicală și activitățile conexe trebuie asigurate în condiții sociale comparabile celor aplicabile organismelor de drept public, de un centru de tratament sau diagnoză ori de altă instituție de natură similară recunoscută în mod corespunzător în sensul aceluiași articol 132 alineatul (1) litera (b).

         (1)  JO C 19, 18.1.2021.


title: Cauza C-514/20: Hotărârea Curții (Camera a șaptea) din 13 ianuarie 2022 (cerere de decizie preliminară formulată de Bundesarbeitsgericht – Germania) – DS/Koch Personaldienstleistungen GmbH [Trimitere preliminară – Politica socială – Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene – Articolul 31 alineatul (2) – Directiva 2003/88/CE – Organizarea timpului de lucru – Articolul 7 – Concediu anual – Timp de lucru – Ore suplimentare – Calculul timpului de lucru pe bază lunară – Lipsa unei majorări pentru orele suplimentare în cazul efectuării concediului]

text:
               7.3.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 109/11

      Hotărârea Curții (Camera a șaptea) din 13 ianuarie 2022 (cerere de decizie preliminară formulată de Bundesarbeitsgericht – Germania) – DS/Koch Personaldienstleistungen GmbH
      (Cauza C-514/20) (1)

      (Trimitere preliminară - Politica socială - Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene - Articolul 31 alineatul (2) - Directiva 2003/88/CE - Organizarea timpului de lucru - Articolul 7 - Concediu anual - Timp de lucru - Ore suplimentare - Calculul timpului de lucru pe bază lunară - Lipsa unei majorări pentru orele suplimentare în cazul efectuării concediului)
      (2022/C 109/15)
      Limba de procedură: germana

         Instanța de trimitere

      Bundesarbeitsgericht

         Părțile din procedura principală

         Reclamant, apelant și recurent: DS

         Pârâtă, intimată în apel și în recurs: Koch Personaldienstleistungen GmbH

         Dispozitivul

      Articolul 7 alineatul (1) din Directiva 2003/88/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 4 noiembrie 2003 privind anumite aspecte ale organizării timpului de lucru, citit în lumina articolului 31 alineatul (2) din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, trebuie interpretat în sensul că se opune unei dispoziții dintr-o convenție colectivă în temeiul căreia, pentru a stabili dacă este atins pragul orelor lucrate care dau dreptul la majorare pentru ore suplimentare, orele corespunzătoare perioadei de concediu anual plătit efectuat de lucrător nu sunt luate în considerare ca ore de muncă realizate.

         (1)  JO C 19, 18.1.2021.


title: Cauza C-683/20: Hotărârea Curții (Camera a opta) din 13 ianuarie 2022 – Comisia Europeană/Republica Slovacă [Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru – Mediu – Directiva 2002/49/CE – Evaluarea și gestiunea zgomotului ambiental – Drumuri principale și căi ferate principale – Articolul 8 alineatul (2) – Planuri de acțiune – Articolul 10 alineatul (2) – Anexa VI – Rezumatele planurilor de acțiune – Necomunicarea către Comisie în termenele prevăzute]

text:
               7.3.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 109/11

      Hotărârea Curții (Camera a opta) din 13 ianuarie 2022 – Comisia Europeană/Republica Slovacă
      (Cauza C-683/20) (1)

      (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru - Mediu - Directiva 2002/49/CE - Evaluarea și gestiunea zgomotului ambiental - Drumuri principale și căi ferate principale - Articolul 8 alineatul (2) - Planuri de acțiune - Articolul 10 alineatul (2) - Anexa VI - Rezumatele planurilor de acțiune - Necomunicarea către Comisie în termenele prevăzute)
      (2022/C 109/16)
      Limba de procedură: slovaca

         Părțile

         Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: R. Lindenthal și M. Noll-Ehlers, agenți)

         Pârâtă: Republica Slovacă (reprezentant: B. Ricziová, agent)

         Dispozitivul

                  1)

                  Întrucât, pe de o parte, nu a întocmit planuri de acțiune pentru drumurile și căile ferate principale, menționate în anexa la prezenta hotărâre, și, pe de altă parte, nu a comunicat Comisiei Europene rezumate ale planurilor de acțiune menționate, Republica Slovacă nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 8 alineatul (2) și, respectiv, al articolului 10 alineatul (2) din Directiva 2002/49/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 25 iunie 2002 privind evaluarea și gestiunea zgomotului ambiental coroborat cu anexa VI la aceasta.

                  2)

                  Obligă Republica Slovacă la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 53, 15.2.2021.


title: Cauza C-724/20: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 13 ianuarie 2022 (cerere de decizie preliminară formulată de Cour de cassation – Franța) – Paget Approbois SAS/Depeyre entreprises SARL, Alpha Insurance A/S (Trimitere preliminară – Libertatea de stabilire – Libera prestare a serviciilor – Activități de asigurare și de reasigurare – Directiva 2009/138/CE – Lichidarea întreprinderilor de asigurare – Articolul 292 – Efectele procedurilor de lichidare asupra proceselor în curs – Excepție de la aplicarea lex concursus – Lex processus)

text:
               7.3.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 109/12

      Hotărârea Curții (Camera a treia) din 13 ianuarie 2022 (cerere de decizie preliminară formulată de Cour de cassation – Franța) – Paget Approbois SAS/Depeyre entreprises SARL, Alpha Insurance A/S
      (Cauza C-724/20) (1)

      (Trimitere preliminară - Libertatea de stabilire - Libera prestare a serviciilor - Activități de asigurare și de reasigurare - Directiva 2009/138/CE - Lichidarea întreprinderilor de asigurare - Articolul 292 - Efectele procedurilor de lichidare asupra proceselor în curs - Excepție de la aplicarea lex concursus - Lex processus)
      (2022/C 109/17)
      Limba de procedură: franceza

         Instanța de trimitere

      Cour de cassation

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: Paget Approbois SAS

         Pârâte: Depeyre entreprises SARL, Alpha Insurance A/S

         Dispozitivul

                  1)

                  Articolul 292 din Directiva 2009/138/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 25 noiembrie 2009 privind accesul la activitate și desfășurarea activității de asigurare și de reasigurare (Solvabilitate II) trebuie interpretat în sensul că noțiunea de „proces în curs privind un bun sau un drept de care a fost deposedată întreprinderea de asigurare”, care figurează la acest articol, include un proces în curs având ca obiect o cerere de indemnizație de asigurare formulată de titularul unei polițe de asigurare pentru prejudiciile suportate într-un stat membru de la o întreprindere de asigurare supusă unei proceduri de lichidare în alt stat membru.

                  2)

                  Articolul 292 din Directiva 2009/138 trebuie interpretat în sensul că legea statului membru pe teritoriul căruia procesul este în curs, în sensul articolului menționat, are ca obiect reglementarea tuturor efectelor procedurii de lichidare asupra acestui proces. În special, trebuie să se aplice dispozițiile dreptului acestui stat membru care, în primul rând, prevăd că deschiderea unei astfel de proceduri determină întreruperea procesului în curs, în al doilea rând, condiționează reluarea procesului de declararea de către creditor, în pasivul întreprinderii de asigurare, a creanței sale aferente indemnizației de asigurare și de introducerea în cauză a organelor însărcinate cu punerea în aplicare a procedurii de lichidare și, în al treilea rând, interzic orice obligare la plata indemnizației de către creditor, aceasta nemaiputând face decât obiectul constatării existenței sale și al stabilirii cuantumului său, având în vedere că, în principiu, asemenea dispoziții nu aduc atingere competenței rezervate legii statului membru de origine, în aplicarea articolului 274 alineatul (2) din directiva menționată.

         (1)  JO C 79, 8.3.2021.


title: Cauza C-623/21: Ordonanța Curții din 29 octombrie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Landgericht Stuttgart – Germania) – Société Air France SA/AQ și alții (Transporturi aeriene – Compensare a pasagerilor aerieni în eventualitatea anulării sau a întârzierii prelungite a zborurilor – Distincție între refuzul la îmbarcare, anularea sau întârzierea prelungită în cazul unui zbor de redirecționare care determină o întârziere mai puțin importantă decât zborul rezervat inițial)

text:
               7.3.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 109/13

      Ordonanța Curții din 29 octombrie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Landgericht Stuttgart – Germania) – Société Air France SA/AQ și alții
      (Cauza C-623/21) (1)

      (Transporturi aeriene - Compensare a pasagerilor aerieni în eventualitatea anulării sau a întârzierii prelungite a zborurilor - Distincție între refuzul la îmbarcare, anularea sau întârzierea prelungită în cazul unui zbor de redirecționare care determină o întârziere mai puțin importantă decât zborul rezervat inițial)
      (2022/C 109/18)
      Limba de procedură: germana

         Instanța de trimitere

      Landgericht Stuttgart

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: Société Air France SA

         Pârâți: AQ, TP, IO, ON, XZ

         Dispozitivul

      Radiază cauza C-623/21 din registrul Curții.

         (1)  Data depunerii: 08/10/2021.


title: Cauza T-321/17: Ordonanța Tribunalului din 20 decembrie 2021 – Niemelä și alții/BCE („Acțiune în anulare – Politică economică și monetară – Supraveghere prudențială a instituțiilor de credit – Misiuni specifice de supraveghere încredințate BCE – Decizie de retragere a autorizației unei instituții de credit – Înlocuirea actului atacat pe parcursul judecății – Litigiu rămas fără obiect – Pierderea interesului de a exercita acțiunea – Nepronunțare asupra fondului – Acțiune în despăgubire – Inadmisibilitate vădită”)

text:
               7.3.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 109/21

      Ordonanța Tribunalului din 20 decembrie 2021 – Niemelä și alții/BCE
      (Cauza T-321/17) (1)

      („Acțiune în anulare - Politică economică și monetară - Supraveghere prudențială a instituțiilor de credit - Misiuni specifice de supraveghere încredințate BCE - Decizie de retragere a autorizației unei instituții de credit - Înlocuirea actului atacat pe parcursul judecății - Litigiu rămas fără obiect - Pierderea interesului de a exercita acțiunea - Nepronunțare asupra fondului - Acțiune în despăgubire - Inadmisibilitate vădită”)
      (2022/C 109/28)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamanți: Heikki Niemelä (Ohain, Belgia), Mika Lehto (Espoo, Finlanda), Nemea plc (St. Julians, Malta), Nevestor SA (Ohain), Nemea Bank plc (St. Julians) (reprezentant: A. Meriläinen, avocat)

         Pârâtă: Banca Centrală Europeană (reprezentanți: C. Hernández Saseta și A. Witte, agenți, asistați de B. Schneider, avocat)

         Intervenientă în susținerea pârâtei: Comisia Europeană (reprezentanţi: A. Steiblytė și A. Nijenhuis, agenți)

         Obiectul

      Pe de o parte, cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE și având ca obiect anularea Deciziei ECB/SSM/2017 -213800JENPXTUY75VSO/1 WHD-2017-0003 a Băncii Centrale Europene din 23 martie 2017, prin care se dispune retragerea autorizației privind inițierea activității unei instituții de credit pentru Nemea Bank plc și, pe de altă parte, cerere întemeiată pe articolul 268 TFUE și având ca obiect repararea prejudiciilor pe care reclamanții pretind că le-au suferit

         Dispozitivul

                  1)

                  Nu mai este necesară pronunțarea asupra cererii de anulare.

                  2)

                  Respinge cererea de despăgubire ca fiind vădit inadmisibilă.

                  3)

                  Heikki Niemelä, Mika Lehto, Nemea plc, Nevestor SA și Nemea Bank plc și Banca Centrală Europeană (BCE) suportă fiecare propriile cheltuieli de judecată referitoare la cererea de anulare.

                  4)

                  Heikki Niemelä, Mika Lehto, Nemea, Nevestor și Nemea Bank suportă fiecare propriile cheltuieli de judecată și pe cele efectuate de BCE în legătură cu cererea de despăgubire.

                  5)

                  Comisia Europeană suportă propriile cheltuieli de judecată.

         (1)  JO C 283, 28.8.2017.


title: Cauza T-682/20: Ordonanța Tribunalului din 15 decembrie 2021 – Legero Schuhfabrik/EUIPO – Rieker Schuh (Încălțăminte) [„Desen sau model industrial comunitar – Procedură de declarare a nulității – Desen sau model industrial comunitar înregistrat care reprezintă încălțăminte – Desene sau modele industriale naționale și comunitare anterioare prezentate după introducerea cererii de declarare a nulității – Articolul 28 alineatul (1) literele (b), (v) din Regulamentul (CE) nr. 2245/2002 – Motive de nulitate – Lipsa noutății – Lipsa caracterului individual – Gradul de libertate al creatorului – Lipsa impresiei globale diferite – Articolele 5 și 6 și articolul 25 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 6/2002 – Acțiune vădit nefondată”]

text:
               7.3.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 109/22

      Ordonanța Tribunalului din 15 decembrie 2021 – Legero Schuhfabrik/EUIPO – Rieker Schuh (Încălțăminte)
      (Cauza T-682/20) (1)

      („Desen sau model industrial comunitar - Procedură de declarare a nulității - Desen sau model industrial comunitar înregistrat care reprezintă încălțăminte - Desene sau modele industriale naționale și comunitare anterioare prezentate după introducerea cererii de declarare a nulității - Articolul 28 alineatul (1) literele (b), (v) din Regulamentul (CE) nr. 2245/2002 - Motive de nulitate - Lipsa noutății - Lipsa caracterului individual - Gradul de libertate al creatorului - Lipsa impresiei globale diferite - Articolele 5 și 6 și articolul 25 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 6/2002 - Acțiune vădit nefondată”)
      (2022/C 109/29)
      Limba de procedură: germana

         Părțile

         Reclamantă: Legero Schuhfabrik GmbH (Feldkirchen bei Graz, Austria) (reprezentant: M. Gail, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentant: S. Hanne, agent)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO, intervenientă în faţa Tribunalului: Rieker Schuh AG (Thayngen, Elveția) (reprezentant: A. Schabenberger, avocat)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a treia de recurs a EUIPO din 10 septembrie 2020 (cauza R 1650/2019-3), privind o procedură de declare a nulității între Legero Schuhfabrik și Rieker Schuh.

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Obligă Legero Schuhfabrik GmbH la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 19, 18.1.2021.


title: Cauza T-683/20: Ordonanța Tribunalului din 15 decembrie 2021 – Legero Schuhfabrik/EUIPO – Rieker Schuh (Încălțăminte) [„Desen sau model industrial comunitar – Procedură de declarare a nulității – Desen sau model industrial comunitar înregistrat care reprezintă încălțăminte – Desene sau modele industriale naționale și comunitare anterioare prezentate după introducerea cererii de declarare a nulității – Articolul 28 alineatul (1) literele (b), (v) din Regulamentul (CE) nr. 2245/2002 – Motive de nulitate – Lipsa noutății – Lipsa caracterului individual – Gradul de libertate al creatorului – Lipsa impresiei globale diferite – Articolele 5 și 6 și articolul 25 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 6/2002 – Acțiune vădit nefondată”]

text:
               7.3.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 109/22

      Ordonanța Tribunalului din 15 decembrie 2021 – Legero Schuhfabrik/EUIPO – Rieker Schuh (Încălțăminte)
      (Cauza T-683/20) (1)

      („Desen sau model industrial comunitar - Procedură de declarare a nulității - Desen sau model industrial comunitar înregistrat care reprezintă încălțăminte - Desene sau modele industriale naționale și comunitare anterioare prezentate după introducerea cererii de declarare a nulității - Articolul 28 alineatul (1) literele (b), (v) din Regulamentul (CE) nr. 2245/2002 - Motive de nulitate - Lipsa noutății - Lipsa caracterului individual - Gradul de libertate al creatorului - Lipsa impresiei globale diferite - Articolele 5 și 6 și articolul 25 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 6/2002 - Acțiune vădit nefondată”)
      (2022/C 109/30)
      Limba de procedură: germana

         Părțile

         Reclamantă: Legero Schuhfabrik GmbH (Feldkirchen bei Graz, Austria) (reprezentant: M. Gail, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentant: S. Hanne, agent)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO, intervenientă în faţa Tribunalului: Rieker Schuh AG (Thayngen, Elveția) (reprezentant: A. Schabenberger, avocat)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a treia de recurs a EUIPO din 10 septembrie 2020 (cauza R 1648/2019-3), privind o procedură de declare a nulității între Legero Schuhfabrik și Rieker Schuh.

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Obligă Legero Schuhfabrik GmbH la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 19, 18.1.2021.


title: Cauza T-684/20: Ordonanța Tribunalului din 15 decembrie 2021 – Legero Schuhfabrik/EUIPO – Rieker Schuh (Pantof) [„Desen sau model industrial comunitar – Procedură de declarare a nulității – Desen sau model industrial comunitar înregistrat care reprezintă un pantof – Desene sau modele industriale naționale și comunitar anterioare prezentate după introducerea cererii de declarare a nulității – Articolul 28 alineatul (1) litera (b) subpunctul (v) din Regulamentul (CE) nr. 2245/2002 – Motive de nulitate – Lipsa noutății – Lipsa caracterului individual – Grad de libertate al autorului – Lipsa unei impresii globale diferite – Articolele 5 și 6 și articolul 25 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 6/2002 – Acțiune vădit nefondată”]

text:
               7.3.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 109/23

      Ordonanța Tribunalului din 15 decembrie 2021 – Legero Schuhfabrik/EUIPO – Rieker Schuh (Pantof)
      (Cauza T-684/20) (1)

      („Desen sau model industrial comunitar - Procedură de declarare a nulității - Desen sau model industrial comunitar înregistrat care reprezintă un pantof - Desene sau modele industriale naționale și comunitar anterioare prezentate după introducerea cererii de declarare a nulității - Articolul 28 alineatul (1) litera (b) subpunctul (v) din Regulamentul (CE) nr. 2245/2002 - Motive de nulitate - Lipsa noutății - Lipsa caracterului individual - Grad de libertate al autorului - Lipsa unei impresii globale diferite - Articolele 5 și 6 și articolul 25 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 6/2002 - Acțiune vădit nefondată”)
      (2022/C 109/31)
      Limba de procedură: germana

         Părțile

         Reclamantă: Legero Schuhfabrik GmbH (Feldkirchen bei Graz, Austria) (reprezentant: M. Gail, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentant: S. Hanne, agent)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO, intervenientă în fața Tribunalului: Rieker Schuh AG (Thayngen, Elveția) (reprezentant: A. Schabenberger, avocat)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a treia de recurs a EUIPO din 10 septembrie 2020 (cauza R 1649/2019-3), referitoare la o procedură de declarare a nulității între Legero Schuhfabrik și Rieker Schuh

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Obligă Legero Schuhfabrik GmbH la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 19, 18.1.2021.


title: Cauza T-734/20: Ordonanța Tribunalului din 15 decembrie 2021 – Boquoi Handels/EUIPO (Reprezentarea unui cristal de gheață pe un fond circular albastru) („Marcă a Uniunii Europene – Cerere de înregistrare a semnului figurativ reprezentând un cristal de gheață pe un fond circular albastru – Respingere în parte a cererii – Retragerea cererii de înregistrare – Nepronunțare asupra fondului”)

text:
               7.3.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 109/23

      Ordonanța Tribunalului din 15 decembrie 2021 – Boquoi Handels/EUIPO (Reprezentarea unui cristal de gheață pe un fond circular albastru)
      (Cauza T-734/20) (1)

      („Marcă a Uniunii Europene - Cerere de înregistrare a semnului figurativ reprezentând un cristal de gheață pe un fond circular albastru - Respingere în parte a cererii - Retragerea cererii de înregistrare - Nepronunțare asupra fondului”)
      (2022/C 109/32)
      Limba de procedură: germana

         Părțile

         Reclamantă: Boquoi Handels OHG (Grünwald, Germania) (reprezentanți: S. Lorenz, avocată)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentanți: A. Graul și E. Markakis, agenți)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a doua de recurs a EUIPO din 25 septembrie 2020 (cauza R 522/2020-2), privind o cerere de înregistrare a semnului figurativ reprezentând un cristal de gheață pe un fond circular albastru ca marcă a Uniunii Europene

         Dispozitivul

                  1)

                  Nu mai este necesar să se pronunțe asupra fondului cauzei.

                  2)

                  Obligă Boquoi Handels OHG la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 53, 15.2.2021.


title: Cauza T-785/21: Acțiune introdusă la 20 decembrie 2021 – SC Ha Ha Ha Production/EUIPO – The Smiley Company (SMILEY)

text:
               7.3.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 109/24

      Acțiune introdusă la 20 decembrie 2021 – SC Ha Ha Ha Production/EUIPO – The Smiley Company (SMILEY)
      (Cauza T-785/21)
      (2022/C 109/33)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

         Părțile

         Reclamantă: SC Ha Ha Ha Production SRL (Călinești, România) (reprezentant: O. Anghel, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: The Smiley Company SPRL (Bruxelles, Belgia)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Solicitantul mărcii în litigiu: reclamanta

         Marca în litigiu: cererea de înregistrare a mărcii verbale a Uniunii Europene SMILEY – cererea de înregistrare nr. 17 569 641

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție

         Decizia atacată: Decizia Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 23 septembrie 2021 în cauza R 2936/2019-5 privind revocarea deciziei sale din 15 ianuarie 2021 și Decizia Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 21 octombrie 2021 în cauza R 2936/2019-5

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea Deciziei Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 23 septembrie 2021 privind revocarea deciziei sale din 15 ianuarie 2021 din 15 ianuarie 2021;

                  —

                  anularea Deciziei Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 21 octombrie 2021 în vederea înregistrării mărcii Uniunii Europene solicitate SMILEY nr. 17 569 641 pentru produse și servicii din clasa 41;

                  —

                  obligarea pârâtului și, dacă este necesar, a celeilalte părți din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs la plata cheltuielilor de judecată, inclusiv a celor efectuate în procedura căii de atac.

         Motivele invocate

                  —

                  Încălcarea articolului 103 din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului;

                  —

                  încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului,

                  —

                  încălcarea principiilor generale ale dreptului Uniunii.


title: Cauza T-803/21: Acțiune introdusă la 27 decembrie 2021 – NQ/Consiliul și alții

text:
               7.3.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 109/25

      Acțiune introdusă la 27 decembrie 2021 – NQ/Consiliul și alții
      (Cauza T-803/21)
      (2022/C 109/34)
      Limba de procedură: portugheza

         Părțile

         Reclamantă: NQ (reprezentanți: R. Leandro Vasconcelos și M. Martins Pereira, avocate)

         Pârâți: Consiliul Uniunii Europene, Comisia Europeană, Serviciul European de Acțiune Externă (SEAE)

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  Anularea Deciziei Serviciului Instrumente de Politică Externă („Service for Foreign Policy Instruments”) al Comisiei din 1 decembrie 2021, precum și a deciziei de nerecomandare pentru viitoarele misiuni UE de observare a alegerilor (MOE UE) pe o perioadă de cinci ani.

         cu titlu subsidiar, în ipoteza în care acest act nu va fi considerat ca fiind cel care trebuie atacat:

                  —

                  Anularea raportului de evaluare din 16 decembrie.

         cu titlu și mai subsidiar, în ipoteza în care aceste acte nu vor fi considerate ca fiind cele care trebuie atacate:

                  —

                  Anularea deciziei observatorului-șef adjunct („Deputy Chief Observer”) din 22 octombrie;

                  —

                  Obligarea Comisiei și, după caz, a SEAE și a Consiliului la plata propriilor cheltuieli de judecată, precum și a celor efectuate de reclamantă.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamanta invocă șase motive.

                  1)

                  Primul motiv, întemeiat pe încălcarea dreptului de a fi ascultat.
                  Procedura de evaluare care s-a finalizat cu raportul de evaluare din 16 octombrie 2021 a determinat o încălcare a dreptului reclamantei de a fi ascultată cu privire la proiectul de evaluare, adică înainte de adoptarea deciziei finale. Acest drept rezultă din dreptul la bună administrare consacrat la articolul 41 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene (denumită în continuare „carta”).

                  2)

                  Al doilea motiv, întemeiat pe încălcarea obligației de motivare.
                  Serviciul Instrumente de Politică Externă a încălcat obligația de motivare în adoptarea deciziei atacate. Această obligație este consacrată, în primul rând, la articolul 296 al doilea paragraf TFUE. Ea este amintită la articolul 41 alineatul (2) litera (c) din cartă. Motivarea deciziei atacate nu permite identificarea motivelor care au stat la baza deciziei de nerecomandare și de aplicare a unei măsuri de excludere pentru o perioadă de cinci ani.

                  3)

                  Al treilea motiv, întemeiat pe încălcarea principiului securității juridice.
                  Decizia atacată a fost adoptată cu încălcarea principiului securității juridice, care este un principiu general de drept al Uniunii. Decizia atacată nu menționează temeiul juridic al măsurii de executare, care nu poate fi identificat nici în raport cu alte elemente ale deciziei respective.

                  4)

                  Al patrulea motiv, întemeiat pe încălcarea principiului proporționalității.
                  Impunerea unei măsuri de nerecomandare pentru viitoarele misiuni pentru o perioadă de cinci ani este disproporționată în raport cu lipsa gravității pretinselor încălcări ale codului de conduită respectiv.

                  5)

                  Al cincilea motiv, întemeiat pe încălcarea dreptului la viață privată și de familie.
                  Decizia atacată încalcă dreptul la viață privată și de familie consacrat la articolul 7 din cartă și la articolul 8 din Convenția europeană a drepturilor omului (denumită în continuare „CEDO”). Angajamentele familiale ale reclamantei nu făceau imposibilă finalizarea sarcinilor care îi rămâneau de îndeplinit.

                  6)

                  Al șaselea motiv, întemeiat pe încălcarea libertății de exprimare.
                  Decizia atacată încalcă libertatea de exprimare a reclamantei. Libertatea de exprimare este consacrată la articolul 10 din cartă și la articolul 11 din CEDO. Această libertate cuprinde, pentru funcționarii și agenții Uniunii, pe cea de a exprima, verbal sau în scris, opinii discordante sau minoritare în raport cu cele apărate de instituția care îi angajează.


title: Cauza T-4/22: Acțiune introdusă la 4 ianuarie 2022 – Puma/EUIPO – Doosan Machine Tools (PUMA)

text:
               7.3.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 109/26

      Acțiune introdusă la 4 ianuarie 2022 – Puma/EUIPO – Doosan Machine Tools (PUMA)
      (Cauza T-4/22)
      (2022/C 109/35)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Puma SE (Herzogenaurach, Germania) (reprezentantă: P. González-Bueno Catalán de Ocón, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Doosan Machine Tools Co. Ltd (Seongsan-gu, Changwon-si, Coreea de Sud)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Solicitantul mărcii în litigiu: cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

         Marca în litigiu: cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurative PUMA – cererea de înregistrare nr. 11 376 209

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție

         Decizia atacată: Decizia Camerei întâi de recurs a EUIPO din 28 octombrie 2021 în cauza R 1677/2020-1

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                  obligarea EUIPO și a Doosan Machine Tools Co., Ltd la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivul invocat

                  —

                  încălcarea articolului 8 alineatul (5) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.


title: Cauza T-11/22: Acțiune introdusă la 7 ianuarie 2022 – Medivet Group/EUIPO (MEDIVET)

text:
               7.3.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 109/27

      Acțiune introdusă la 7 ianuarie 2022 – Medivet Group/EUIPO (MEDIVET)
      (Cauza T-11/22)
      (2022/C 109/36)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Medivet Group (Watford, Regatul Unit) (reprezentanți: M. Kloth, R. Briske și M. Tillwich, avocați)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Marca în litigiu: cererea de înregistrare a mărcii verbale a Uniunii Europene MEDIVET –cererea de înregistrare nr. 18 132 743

         Decizia atacată: Decizia Camerei a doua de recurs a EUIPO din 13 octombrie 2021 în cauza R 1066/2021-2

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                  obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele invocate

                  —

                  încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului;

                  —

                  încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.


title: Cauza T-12/22: Acțiune introdusă la 7 ianuarie 2022 – Hasco TM/EUIPO – Esi (NATURCAPS)

text:
               7.3.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 109/27

      Acțiune introdusă la 7 ianuarie 2022 – Hasco TM/EUIPO – Esi (NATURCAPS)
      (Cauza T-12/22)
      (2022/C 109/37)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Hasco TM sp. z o.o. sp.k. (Wrocław, Polonia) (reprezentant: M. Krekora, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Esi Srl (Albisola Superioară, Italia)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Titularul mărcii în litigiu: cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

         Marca în litigiu: marca verbală a Uniunii Europene NATURCAPS – marca Uniunii Europene nr. 16 289 795

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de declarare a nulității

         Decizia atacată: Decizia Camerei a patra de recurs a EUIPO din 9 noiembrie 2021 în cauza R 617/2021-4

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  admiterea cererii și constatarea temeiniciei acesteia;

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                  obligarea EUIPO și a intervenientei la plata cheltuielilor de judecată efectuate în procedura de pe rolul Tribunalului.

         Motivele invocate

                  —

                  Încălcarea articolului 64 alineatul (2), a articolului 47 alineatul (2) și a articolului 33 alineatul (1) din Regulamentul (UE) 2017/1001 a Parlamentului European și al Consiliului coroborat cu articolul 2 alineatul (1) din Acordul de la Nisa privind clasificarea internațională a produselor și serviciilor în vederea înregistrării mărcilor, încălcarea articolului 1 alineatul (2) din Directiva 2001/83/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 6 noiembrie 2001, a articolului 2 litera (a) din Directiva 2002/46/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 10 iunie 2002 și a articolului 24 din Tratatul de aderare a Republicii Cehe, a Republicii Estonia, a Republicii Cipru, a Republicii Letonia, a Republicii Lituania, a Republicii Ungaria, a Republicii Malta, a Republicii Polonia, a Republicii Slovenia (2003);

                  —

                  încălcarea articolului 60 alineatul (1) coroborat cu articolul 8 alineatul (1) literele (a) și (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.


title: Cauza T-22/22: Acțiune introdusă la 13 ianuarie 2022 – AL/Consiliul

text:
               7.3.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 109/28

      Acțiune introdusă la 13 ianuarie 2022 – AL/Consiliul
      (Cauza T-22/22)
      (2022/C 109/38)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamant: AL (reprezentant: R. Rata, avocat)

         Pârât: Consiliul Uniunii Europene

         Concluziile

      Reclamantul solicită Tribunalului:

                  —

                  în primul rând, anularea deciziei pârâtului din 27 septembrie 2021 prin care reclamantul a fost revocat din funcție;

                  —

                  reintegrarea reclamantului ca funcționar al Secretariatului General al Consiliului (SGC) pe postul și în funcția a sa anterioară;

                  —

                  retrimiterea dosarului la SGC în vederea redeschiderii procedurii disciplinare, în conformitate cu articolul 28 din anexa IX la Statutul funcționarilor Uniunii Europene, în lumina tuturor elementelor de fapt constatate prin deciziile AIPN adoptate după data deciziei atacate;

                  —

                  invocarea, din oficiu, a oricărei alte chestiuni de interes public pe care o consideră oportună;

                  —

                  obligarea pârâtului la suportarea propriilor cheltuieli de judecată și la plata cheltuielilor de judecată efectuate de reclamant.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamantul invocă treisprezece motive.

                  1.

                  Primul motiv, întemeiat pe încălcarea de către Consiliu a articolului 22 alineatul (1) din anexa IX la Statutul funcționarilor și pe o administrare defectuoasă.

                  2.

                  Al doilea motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 10 litera (a) din anexa IX la Statutul funcționarilor, în măsura în care (i) sancțiunea nu este proporțională cu natura presupusei abateri (în ceea ce privește indemnizațiile primite pentru mama reclamantului în calitate de copil în întreținere) și cu împrejurările în care a avut loc presupusa abatere; (ii) decizia atacată este lipsită de motivare; (iii) decizia atacată nu respectă prezumția de nevinovăție; și (iv) decizia atacată rezultă dintr-o eroare vădită de apreciere.

                  3.

                  Al treilea motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 10 litera (a) din anexa IX la Statutul funcționarilor, în măsura în care (i) sancțiunea aplicată nu este proporțională cu natura abaterii (în ceea ce privește indemnizațiile primite în considerarea îngrijirii în familie a lui A și B) și cu circumstanțele în care a avut loc pretinsa abatere; (ii) decizia atacată este lipsită de motivare; (iii) decizia atacată încalcă prezumția de nevinovăție; și (iv) decizia atacată rezultă dintr-o eroare vădită de apreciere.

                  4.

                  Al patrulea motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 10 litera (a) din anexa IX la Statutul funcționarilor, în măsura în care (i) sancțiunea aplicată nu este proporțională cu natura abaterii (în ceea ce privește cererile depuse în 2014 pentru obținerea statutului de copil în întreținere pentru C și D) și cu circumstanțele în care a avut loc pretinsa abatere; (ii) decizia atacată este lipsită de motivare; (iii) decizia atacată nu respectă prezumția de nevinovăție; și (iv) decizia atacată este rezultatul unei erori vădite de apreciere.

                  5.

                  Al cincilea motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 10 litera (b) din anexa IX la Statutul funcționarilor, în măsura în care (i) presupusa abatere nu a adus atingere integrității, reputației sau intereselor SGC; (ii) decizia atacată este lipsită de motivare; (iii) decizia atacată nu respectă prezumția de nevinovăție; și (iv) decizia atacată este rezultatul unei erori vădite de apreciere.

                  6.

                  Al șaselea motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 10 litera (c) din anexa IX la Statutul funcționarilor, în măsura în care (i) abaterea nu a implicat acțiuni intenționate, ci mai degrabă neglijență; (ii) decizia atacată este lipsită de motivare; (iii) decizia atacată încalcă prezumția de nevinovăție; și (iv) decizia atacată rezultă dintr-o eroare vădită de apreciere, precum și din încălcarea articolului 85 din Statutul funcționarilor pentru lipsa oricărei intenții de a induce în eroare administrația.

                  7.

                  Al șaptelea motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 10 litera (d) din anexa IX la Statutul funcționarilor, în măsura în care (i) motivația abaterii a fost în principal interesul superior și bunăstarea copiilor; (ii) decizia atacată este lipsită de motivare; (iii) decizia atacată nu respectă prezumția de nevinovăție; și (iv) decizia atacată rezultă dintr-o eroare vădită de apreciere.

                  8.

                  Al optulea motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 10 litera (e) din anexa IX la Statutul funcționarilor, în măsura în care (i) gradul și vechimea în muncă ale reclamantului erau medii spre scăzute; (ii) decizia atacată este lipsită de motivare; (iii) decizia atacată nu respectă prezumția de nevinovăție; și (iv) decizia atacată rezultă dintr-o eroare vădită de apreciere.

                  9.

                  Al nouălea motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 10 litera (g) din anexa IX la Statutul funcționarilor, în măsura în care (i) nivelul funcțiilor și al responsabilităților reclamantului era moderat spre scăzut; (ii) decizia atacată este lipsită de motivație; (iii) decizia atacată nu respectă prezumția de nevinovăție; și (iv) decizia atacată rezultă dintr-o eroare vădită de apreciere.

                  10.

                  Al zecelea motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 10 litera (h) din anexa IX la Statutul funcționarilor, în măsura în care (i) abaterea nu a implicat acțiuni sau comportamente repetate; (ii) decizia atacată este lipsită de motivare; (iii) decizia atacată nu respectă prezumția de nevinovăție; și (iv) decizia atacată rezultă dintr-o eroare vădită de apreciere.

                  11.

                  Al unsprezecelea motiv întemeiat pe încălcarea articolului 10 litera (i) din anexa IX la Statutul funcționarilor, în măsura în care (i) comportamentul reclamantului de-a lungul carierei sale a fost ireproșabil; (ii) decizia atacată este lipsită de motivare; (iii) decizia atacată nu respectă prezumția de nevinovăție; și (iv) decizia atacată rezultă dintr-o eroare vădită de apreciere.

                  12.

                  Al doisprezecelea motiv, întemeiat pe încălcarea principiului protecției încrederii legitime și a principiului bunei administrări.

                  13.

                  Al treisprezecelea motiv, întemeiat pe încălcarea obligației de solicitudine față de bunăstarea funcționarilor și a persoanelor aflate în întreținerea acestora.


title: Cauza T-26/22: Acțiune introdusă la 13 ianuarie 2022 – CIMV/Comisia

text:
               7.3.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 109/30

      Acțiune introdusă la 13 ianuarie 2022 – CIMV/Comisia
      (Cauza T-26/22)
      (2022/C 109/39)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamantă: Compagnie industrielle de la matière végétale (CIMV) (Neuilly-sur-Seine, Franța) (reprezentanți: B. Le Bret, R. Rard și P. Renié, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  declararea prezentei acțiuni ca fiind admisibilă și fondată;

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                  cu titlu subsidiar, anularea articolului 3 din decizia atacată, în măsura în care prevede recurgerea la executarea silită;

                  —

                  obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii formulate împotriva Deciziei C(2021) 7932 final a Comisiei Europene din 28 octombrie 2021 privind recuperarea sumei de 5 888 214,59 euro majorată cu dobânzi, datorată de CIMV, reclamanta invocă patru motive.

                  1.

                  Primul motiv, întemeiat pe eroarea materială vădită rezultată din neluarea în considerare a graficului propus de CIMV și pe insuficiența motivării deciziei atacate.

                  2.

                  Al doilea motiv, întemeiat pe încălcarea principiilor încrederii legitime și securității juridice.

                  3.

                  Al treilea motiv, întemeiat pe încălcarea dreptului la apărare, a dreptului de a fi ascultat și a principiului bunei administrări.

                  4.

                  Al patrulea motiv, întemeiat pe încălcarea principiului proporționalității și a obiectivului de protecție efectivă a intereselor financiare ale Uniunii.


title: Cauza T-27/22: Acțiune introdusă la 18 ianuarie 2022 – Innovaciones Cosmético Farmacéuticas/EUIPO – Benito Oliver (th pharma)

text:
               7.3.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 109/30

      Acțiune introdusă la 18 ianuarie 2022 – Innovaciones Cosmético Farmacéuticas/EUIPO – Benito Oliver (th pharma)
      (Cauza T-27/22)
      (2022/C 109/40)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: spaniola

         Părțile

         Reclamantă: Innovaciones Cosmético Farmacéuticas SL (Alhama de Murcia, Spania) (reprezentant: J. Oria Sousa-Montes, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Miguel Ángel Benito Oliver (Pont D’Inca-Marratxi, Spania)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Solicitantul mărcii în litigiu: reclamanta în fața Tribunalului

         Marca în litigiu: cererea de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurative th pharma – cererea de înregistrare nr. 17 916 522

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție

         Decizia atacată: Decizia Camerei întâi de recurs a EUIPO din 9 noiembrie 2021 în cauza R 1605/2020-1

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                  obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivul invocat

      Încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) și a articolului 47 alineatul (2) din Regulamentul 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.


title: Cauza T-28/22: Acțiune introdusă la 14 ianuarie 2022 – Ryanair/Comisia

text:
               7.3.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 109/31

      Acțiune introdusă la 14 ianuarie 2022 – Ryanair/Comisia
      (Cauza T-28/22)
      (2022/C 109/41)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Ryanair (Swords, Irlanda) (reprezentanți: E. Vahida, S. Rating și G.-I. Metaxas-Maranghidis, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea Deciziei pârâtei din 26 iulie 2021 privind ajutorul de stat SA.63203 (2021/N) – Germania – Restructurarea ajutorului pentru Condor și

                  —

                  obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamanta invocă zece motive.

                  1.

                  Primul motiv, întemeiat pe faptul că pârâta a săvârșit o eroare de drept și că ajutorul de stat contestat nu intră în domeniul de aplicare material al Orientărilor privind salvarea și restructurarea (1), întrucât Condor Flugdienst GmbH (denumită în continuare „Condor”) este preluată de un grup mai mare de întreprinderi, iar dificultățile sale nu sunt intrinseci și sunt rezultatul unei alocări arbitrare a costurilor.

                  2.

                  Al doilea motiv, întemeiat pe faptul că pârâta nu a demonstrat o disfuncționalitate a pieței sau o dificultate socială.

                  3.

                  Al treilea motiv, întemeiat pe faptul că pârâta nu a furnizat o comparație cu un scenariu alternativ credibil care nu implică ajutorul de stat și nu stabilește că Condor a epuizat toate opțiunile de pe piață.

                  4.

                  Al patrulea motiv, întemeiat pe faptul că decizia atacată nu stabilește că planul de restructurare este realist, coerent și de perspectivă și este de natură să restabilească viabilitatea pe termen lung a Condor fără să depindă de un ajutor de stat suplimentar într-un termen rezonabil.

                  5.

                  Al cincilea motiv, întemeiat pe faptul că decizia atacată nu stabilește caracterul adecvat al ajutorului de stat în raport cu prejudiciul cauzat de criza provocată de COVID-19.

                  6.

                  Al șaselea motiv, întemeiat pe faptul că decizia atacată nu stabilește proporționalitatea ajutorului de stat cu prejudiciul cauzat de criza provocată de COVID-19.

                  7.

                  Al șaptelea motiv, întemeiat pe faptul că decizia atacată nu examinează în mod adecvat efectele negative ale ajutorului de stat.

                  8.

                  Al optulea motiv întemeiat pe faptul că decizia atacată a încălcat dispoziții specifice ale TFUE și principiile generale ale dreptului Uniunii care au stat la baza liberalizării transportului aerian în Uniune de la sfârșitul anilor 1980 (și anume, nediscriminarea, libera prestare a serviciilor – aplicată transportului aerian prin Regulamentul nr. 1008/2008 (2) – și libertatea de stabilire).

                  9.

                  Al nouălea motiv, întemeiat pe faptul că pârâta nu a inițiat o procedură oficială de investigare în pofida unor dificultăți grave și a încălcat drepturile procedurale ale reclamantei.

                  10.

                  Al zecelea motiv, întemeiat pe faptul că pârâta și-a încălcat obligația de motivare.

         (1)  Orientări privind ajutoarele de stat pentru salvarea și restructurarea întreprinderilor nefinanciare aflate în dificultate (JO 2014, C 249, p. 1-28).

         (2)  Regulamentul nr. 1008/2008 al Parlamentului European și al Consiliului din 24 septembrie 2008 privind normele comune pentru operarea serviciilor aeriene în Comunitate (reformare) (Text cu relevanță pentru SEE) (JO 2008, L 293, p. 3).


title: Cauza T-32/22: Acțiune introdusă la 19 ianuarie 2022 – Vyatsky Plywood Mill/Comisia

text:
               7.3.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 109/32

      Acțiune introdusă la 19 ianuarie 2022 – Vyatsky Plywood Mill/Comisia
      (Cauza T-32/22)
      (2022/C 109/42)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Vyatsky Plywood Mill OOO (Kirov, Rusia) (reprezentanți: M. Krestiyanova și N. Tuominen, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea în tot a Regulamentului de punere în aplicare (UE) 2021/1930 al Comisiei din 8 noiembrie 2021 de instituire a unei taxe antidumping definitive și de percepere definitivă a taxei provizorii instituite la importurile de placaj din lemn de mesteacăn originar din Rusia (1), în măsura în care o privește pe reclamantă;

                  —

                  obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată efectuate în prezenta procedură.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamanta invocă patru motive.

                  1.

                  Primul motiv întemeiat pe faptul că Comisia a încălcat articolele 3 și 4 din Regulamentul de bază (2), a săvârșit o eroare vădită de apreciere atunci când nu a luat în considerare cele susținute de asociațiile de placaj din Uniunea Europeană în ceea ce privește stabilirea de către aceasta a definiției produsului, a compoziției și a definiției industriei Uniunii și a încălcat principiul bunei administrări. Astfel, ca autoritate imparțială însărcinată cu examinarea, Comisia ar fi trebuit să se concentreze din proprie inițiativă pe probele prezentate de asociațiile de placaj din Uniunea Europeană, să le verifice și să efectueze o evaluare corectă a situației de fapt și de drept în cadrul definiției produsului, care este un element fundamental al unei examinări antidumping care afectează toate constatările. De asemenea, Comisia a respins/ignorat efectiv orice probe sau argumente ale reclamantei referitoare la susținerile asociațiilor de placaj din Uniunea Europeană.

                  2.

                  Al doilea motiv întemeiat pe faptul că Comisia a încălcat articolul 3 din Regulamentul de bază prin realizarea unei analize eronate a prețurilor în contextul prejudiciului și al legăturii de cauzalitate. În primul rând, Comisia a ignorat evoluțiile prețurilor ulterioare perioadei în care s-a desfășurat examinarea și nu a luat în considerare în mod corespunzător segmentarea aparentă a pieței. În al doilea rând, Comisia a omis să evalueze efectul accesului industriei Uniunii la materia primă principală, impactul importurilor din țări terțe și cel al oricărei potențiale discriminări împotriva Rusiei.

                  3.

                  Al treilea motiv întemeiat pe faptul că Comisia a încălcat articolul 21 din Regulamentul de bază, întrucât impunerea unor măsuri antidumping asupra importurilor de placaj din lemn de mesteacăn originar din Rusia este contrară interesului general al Uniunii. Industria Uniunii, importatorii neafiliați și utilizatorii vor fi expuși unei penurii din placaj de lemn de mesteacăn de înaltă calitate, ecologic și la un preț accesibil.

                  4.

                  Al patrulea motiv întemeiat, cu titlu subsidiar, pe faptul că, dacă Tribunalul consideră că regulamentul atacat ar trebui menținut, Comisia a săvârșit o eroare vădită de apreciere atunci când a impus măsura în forma sa actuală, care este contrară interesului Uniunii. Sfera procedurii ar fi mai bine servită dacă măsurile ar lua forma unei taxe variabile bazate pe o taxă ad valorem plafonată de un preț minim de import.

         (1)  JO 2021, L 394, p. 7.

         (2)  Regulamentul (UE) 2016/1036 al Parlamentului European și al Consiliului din 8 iunie 2016 privind protecția împotriva importurilor care fac obiectul unui dumping din partea țărilor care nu sunt membre ale Uniunii Europene (JO 2016, L 176, p. 21).


title: Cauza T-34/22: Acțiune introdusă la 20 ianuarie 2022 – Cunsorziu di i Salamaghji Corsi – Consortium des Charcutiers Corses și alții/Comisia

text:
               7.3.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 109/33

      Acțiune introdusă la 20 ianuarie 2022 – Cunsorziu di i Salamaghji Corsi – Consortium des Charcutiers Corses și alții/Comisia
      (Cauza T-34/22)
      (2022/C 109/43)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamanți: Cunsorziu di i Salamaghji Corsi – Consortium des Charcutiers Corses și alții (Borgo, Franța) și alți nouă reclamanți (reprezentanți: T. de Haan și V. Le Meur-Baudry, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Concluziile

      Reclamanții solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea Deciziei de punere în aplicare (UE) 2021/1879 a Comisiei din 26 octombrie 2021 de respingere a trei cereri de protejare a unei denumiri ca indicație geografică, în conformitate cu articolul 52 alineatul (1) din Regulamentul (UE) nr. 1151/2012 al Parlamentului European și al Consiliului [„Jambon sec de l’Île de Beauté” (IGP), „Lonzo de l’Île de Beauté” (IGP), „Coppa de l’Île de Beauté” (IGP)] (1);

                  —

                  obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamanții invocă două motive.

                  1.

                  Primul motiv întemeiat pe încălcarea, pe de o parte, a articolelor 49, 50 și 52 din Regulamentul (UE) nr. 1151/2012 al Parlamentului European și al Consiliului din 21 noiembrie 2012 privind sistemele din domeniul calității produselor agricole și alimentare (JO 2012, L 343, p. 1) și, pe de altă parte, a principiului general de drept al autorității de lucru judecat, întrucât Comisia ar fi depășit limitele competențelor pe care i le conferă acest regulament.

                  2.

                  Al doilea motiv întemeiat pe încălcarea articolelor 7 și 13 din Regulamentul nr. 1151/2012, întrucât Comisia ar fi săvârșit erori la aplicarea dispozițiilor menționate.

         (1)  JO 2021, L 383, p. 1.


title: Cauza T-45/22: Acțiune introdusă la 24 ianuarie 2022 – Weider Germany/EUIPO – Den i Nosht (YIPPIE!)

text:
               7.3.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 109/34

      Acțiune introdusă la 24 ianuarie 2022 – Weider Germany/EUIPO – Den i Nosht (YIPPIE!)
      (Cauza T-45/22)
      (2022/C 109/44)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: germana

         Părțile

         Reclamantă: Weider Germany GmbH (Hamburg, Germania) (reprezentanți: T. Pfeifer și N. Böhmer, Rechtsanwälte)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Den i Nosht Ltd (Gorna Oreahovița, Bulgaria)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Titulara mărcii în litigiu: Reclamanta

         Marca în litigiu: marca Uniunii Europene verbală „YIPPIE!” – marca Uniunii Europene nr. 12 411 567

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de declarare a nulității

         Decizia atacată: Decizia Camerei întâi de recurs a EUIPO din 12 noiembrie 2021 în cauza R 2227/2020-1

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                  admiterea căii de atac împotriva deciziei diviziei de anulare în cauza 36 243 C;

                  —

                  obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată în fața Tribunalului și a eventualei interveniente (‚Den i Nosht‘ Ltd), la plata cheltuielilor efectuate în cadrul procedurilor în fața diviziei de anulare și a camerei de recurs ale EUIPO.

         Motivele invocate

                  —

                  încălcarea articolului 64 alineatul (2) din Regulamentul 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului;

                  —

                  încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.


title: Cauza T-46/22: Acțiune introdusă la 25 ianuarie 2022 – Esedra/Parlamentul

text:
               7.3.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 109/34

      Acțiune introdusă la 25 ianuarie 2022 – Esedra/Parlamentul
      (Cauza T-46/22)
      (2022/C 109/45)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamantă: Esedra (Bruxelles, Belgia) (reprezentantă: M. Vastmans, avocată)

         Pârât: Parlamentul European

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  declararea acțiunii în anulare ca fiind admisibilă și întemeiată;
                  pe cale de consecință;

                              —

                              anularea deciziei Parlamentului European de a atribui contractul în cauză societății SAS PEOPLE & BABY și de a respinge oferta SRL ESEDRA;

                              —

                              despăgubirea SRL ESEDRA pentru prejudiciul suferit ca urmare a acestei decizii ilegale;

                  —

                  obligarea Parlamentului European la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii împotriva Deciziei Parlamentului European din 26 noiembrie 2021 de respingere a ofertei depuse de reclamantă în cadrul procedurii de cerere de ofertă nr. PE PERS 2021 027 privind gestiunea completă a structurii de îngrijire a copiilor preșcolari a Parlamentului European în Bruxelles, strada Wayenberg nr. 6, și de atribuire a contractului societății SAS People & Baby, reclamanta invocă două motive.

                  1.

                  Primul motiv întemeiat pe încălcarea Regulamentului (EU, Euratom) 2018/1046 al Parlamentului European și al Consiliului din 18 iulie 2018 privind normele financiare aplicabile bugetului general al Uniunii, încălcarea articolului 170 TFUE, încălcarea articolului 16.1. din caietul de sarcini al cererii de ofertă, încălcarea principiilor generale ale dreptului și, în special, a principiilor rigurozității, motivării formale și patere legem ipse fecisti și pe eroarea vădită de apreciere.

                  2.

                  Al doilea motiv întemeiat pe încălcarea articolului 3.13. din caietul de sarcini, încălcarea Decretului din 21 februarie 2019 privind consolidarea calității și accesibilității îngrijirii copiilor preșcolari în comunitatea franceză și a Ordinului din 2 mai 2019 al Guvernului comunității franceze privind stabilirea regimului de autorizare și de subvenționare a creșelor, a serviciilor de îngrijire a copiilor și a (co)îngrijitorilor de copii independent/independenți și/sau a Ordinului din 22 noiembrie 2013 al Guvernului flamand privind condițiile de autorizare și politica în domeniul calității primirii familiei și a grupurilor de bebeluși și de copii mici, încălcarea principiilor generale ale dreptului și, în special, a principiilor rigurozității și patere legem ipse fecisti și pe eroarea vădită de apreciere.


title: Cauza T-836/19: Ordonanța Tribunalului din 20 decembrie 2021 – Première Vision/EUIPO – Vente-Privee.com (PV)

text:
               7.3.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 109/35

      Ordonanța Tribunalului din 20 decembrie 2021 – Première Vision/EUIPO – Vente-Privee.com (PV)
      (Cauza T-836/19) (1)

      (2022/C 109/46)
      Limba de procedură: franceza
      Președintele Camerei a cincea a dispus radierea cauzei.

         (1)  JO C 45, 10.2.2020.


title: Cauza T-132/22: Acțiune introdusă la 10 martie 2022 – Société des produits Nestlé/EUIPO – Impossible Foods (IMPOSSIBLE SAUSAGE)

text:
               10.5.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 191/33

      Acțiune introdusă la 10 martie 2022 – Société des produits Nestlé/EUIPO – Impossible Foods (IMPOSSIBLE SAUSAGE)
      (Cauza T-132/22)
      (2022/C 191/43)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Société des produits Nestlé SA (Vevey, Elveția) (reprezentanți: A. Jaeger-Lenz, M. Goldmann și C. Elkemann, avocați)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Impossible Foods Inc. (Redwood City, California, Statele Unite)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Titularul mărcii în litigiu: cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

         Marca în litigiu: marca Uniunii Europene verbală IMPOSSIBLE SAUSAGE – marca Uniunii Europene nr. 18 061 982

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de declarare a nulității

         Decizia atacată: Decizia Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 22 decembrie 2021 în cauza R 972/2021-5

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                  obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată aferente procedurii în fața Tribunalului și obligarea intervenientei la plata cheltuielilor efectuate la EUIPO.

         Motivele invocate

                  —

                  Încălcarea articolului 94 alineatul (1) a doua teză coroborat cu articolul 70 alineatul (2) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului;

                  —

                  încălcarea articolului 95 alineatul (1) prima teză coroborată cu a treia teză din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului;

                  —

                  încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului;

                  —

                  încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.


title: Cauzele conexate C-798/18 și C-799/18: Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 15 aprilie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio – Italia) – Federazione nazionale delle imprese elettrotecniche ed elettroniche (Anie) și alții (C-798/18), Athesia Energy Srl și alții (C-799/18)/Ministero dello Sviluppo Economico, Gestore dei servizi energetici (GSE) SpA [Trimitere preliminară – Mediu – Articolele 16 și 17 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene – Principiile securității juridice și protecției încrederii legitime – Tratatul privind Carta energiei – Articolul 10 – Aplicabilitate – Directiva 2009/28/CE – Articolul 3 alineatul (3) litera (a) – Promovarea utilizării energiei din surse regenerabile – Producerea de energie electrică în instalații solare fotovoltaice – Modificare a unei scheme de sprijin]

text:
               7.6.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 217/2

      Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 15 aprilie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio – Italia) – Federazione nazionale delle imprese elettrotecniche ed elettroniche (Anie) și alții (C-798/18), Athesia Energy Srl și alții (C-799/18)/Ministero dello Sviluppo Economico, Gestore dei servizi energetici (GSE) SpA
      (Cauzele conexate C-798/18 și C-799/18) (1)

      (Trimitere preliminară - Mediu - Articolele 16 și 17 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene - Principiile securității juridice și protecției încrederii legitime - Tratatul privind Carta energiei - Articolul 10 - Aplicabilitate - Directiva 2009/28/CE - Articolul 3 alineatul (3) litera (a) - Promovarea utilizării energiei din surse regenerabile - Producerea de energie electrică în instalații solare fotovoltaice - Modificare a unei scheme de sprijin)
      (2021/C 217/02)
      Limba de procedură: italiana

         Instanța de trimitere

      Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

         Părțile din procedura principală

         Reclamanți: Federazione nazionale delle imprese elettrotecniche ed elettroniche (Anie) și alții, (C-798/18), Athesia Energy Srl și alții (C-799/18)

         Pârâte: Ministero dello Sviluppo Economico, Gestore dei servizi energetici (GSE) SpA

         Cu participarea: Elettricità Futura Unione delle imprese elettriche italiane, Confederazione generale dell’agricoltura italiana – Confagricoltura

         Dispozitivul

      Sub rezerva verificărilor a căror efectuare, ținând cont de toate elementele pertinente, este de competența instanței de trimitere, articolul 3 alineatul (3) litera (a) din Directiva 2009/28/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 23 aprilie 2009 privind promovarea utilizării energiei din surse regenerabile, de modificare și ulterior de abrogare a Directivelor 2001/77/CE și 2003/30/CE și articolele 16 și 17 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, interpretate în lumina principiilor securității juridice și protecției încrederii legitime, trebuie interpretate în sensul că nu se opun unei reglementări naționale care prevede reducerea sau amânarea plății stimulentelor pentru energia produsă în instalațiile solare fotovoltaice acordate anterior prin decizii administrative și confirmate prin convenții ad-hoc încheiate între operatorii acestor instalații și o societate publică, atunci când această reglementare se referă la stimulentele deja prevăzute, dar care nu sunt încă datorate.

         (1)  JO C 122, 1.4.2019.