title: Cauza F-9/14: Acțiune introdusă la 1 februarie 2014 – ZZ/BEI

text:
               7.7.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 212/44

         Acțiune introdusă la 1 februarie 2014 – ZZ/BEI
   (Cauza F-9/14)
   2014/C 212/56
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Reclamant: ZZ (reprezentanți: L. Isola și G. Isola, avocați)

      Pârâtă: Banca Europeană de Investiții

      Obiectul și descrierea litigiului

   Anularea raportului de notare al reclamantului pentru anul 2012, în măsura în care nu acordă acestuia calificativul „exceptional performance” sau „very good performance” și nu îl propune pentru promovare la funcția D și în măsura în care stabilește obiectivele acestuia pentru anul 2013, anularea orientărilor pentru raportul de notare 2012 și, în sfârșit, obligarea BEI la repararea prejudiciilor morale și materiale pe care reclamantul pretinde că le-a suferit

      Concluziile reclamantului

               —

               Anularea:

                           —

                           deciziei adoptate la 18 decembrie 2012 de Comitetul de recurs, restituind acestuia documentele și stabilind criteriile pe care trebuie să le respecte la adoptarea noii decizii;

                           —

                           orientărilor stabilite de Direcţia „Resurse umane” în „Note to Staff n. 722 PERSONNEL/S&D/D&P/2012-198” din 5 decembrie 2012 și în „Guidelines to the 2012 annual staff appraisal exercise” anexate, inclusiv în măsura în care stabilesc că evaluarea finală trebuie să fie sintetizată într-un anumit mod, dar nu identifică criteriile pe care trebuie să le respecte evaluatorul;

               —

               în subsidiar, anularea:

                           —

                           raportului informativ 2012 în întregime, și anume atât partea de evaluare, cât și partea în care nu sintetizează evaluarea în cauză cu calificativul „exceptional performance” sau „very good performance” și nu îl propune pe reclamant pentru promovare la funcția D și, în sfârșit, partea în care stabilește obiectivele pentru anul 2013;

                           —

                           tuturor documentelor conexe, ulterioare și anterioare, printre care se regăsesc cu siguranță promovările menționate în nota Directorului de resurse umane din mai 2012, „2011 staff appraisal exercise, award of promotions and titles”;

               —

               în orice caz, obligarea BEI la repararea prejudiciilor morale și materiale rezultate (în termenii specificați), precum și la plata cheltuielilor de judecată, a dobânzilor și a sumelor rezultate din actualizarea sumelor acordate și a cheltuielilor de judecată.


title: Cauza T-22/09: Acțiune introdusă la 20 ianuarie 2009 — Katjes Fassin/OAPI (Forma unui cap de urs panda)

text:
               21.3.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 69/49

         Acțiune introdusă la 20 ianuarie 2009 — Katjes Fassin/OAPI (Forma unui cap de urs panda)
   (Cauza T-22/09)
   (2009/C 69/107)
   Limba de procedură: germana
   Părțile

      Reclamantă: Katjes Fassin GmbH & Co. KG (Emmerich am Reihn, Germania) (reprezentant: Rechtsanwalt T. Schmitz)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)
   Concluziile reclamantului

               —

               anularea Deciziei R 1299/2006-4 a celei de a patra camere de recurs a OAPI din 13 noiembrie 2008;

               —

               obligarea OAPI la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      Marca comunitară vizată: O marcă tridimensională reprezentând capul unui urs panda din ciocolată, pentru produse clasificate în clasa 30 (cerere de înregistrare nr. 4505161).

      Decizia examinatorului: Refuzarea înregistrării.

      Decizia camerei de recurs: Respingerea recursului.

      Motivele invocate: Încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 (1), întrucât marca a cărei înregistrare se solicită dispune de caracterul distinctiv necesar.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 40/94 al Consiliului din 20 decembrie 1993 privind marca comunitară (JO L 11, p. 1, Ediție specială, 17/vol. 1, p. 146).


title: Cauza T-148/11: Acțiune introdusă la 14 martie 2011 — Mangou/Consiliul

text:
               30.4.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 130/25

         Acțiune introdusă la 14 martie 2011 — Mangou/Consiliul
   (Cauza T-148/11)
   2011/C 130/52
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: Philippe Mangou (Abidjan, Côte d’Ivoire) (reprezentant: G. Collard, avocat)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene

      Concluzii

   Reclamantul solicită Tribunalului:

               —

               constatarea faptului că, în ceea ce îl privește pe reclamant, domnul Blé Brunot Dogbo, Regulamentul (UE) nr. 25/2011 al Consiliului din 14 ianuarie 2011 și Decizia 2011/18/PESC a Consiliului din 14 ianuarie 2011, publicate la 15 ianuarie 2011 în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene, nu sunt întemeiate în fapt,

               —

               în consecință,

                           —

                           anularea Regulamentului (UE) nr. 25/2011 al Consiliului din 14 ianuarie 2011 și a Deciziei 2011/18/PESC a Consiliului din 14 ianuarie 2011;

                           —

                           în subsidiar, să dispună ca numele domnului Blé Brunot Dogbo să fie eliminat de pe listele anexate la regulamentul menționat și la respectiva decizie.

      Motivele și principalele argumente

   Motivele și principalele argumente invocate de reclamant sunt în esență identice sau similare cu cele invocate în cauza T-137/11, Guiai Bi Poin/Consiliul.


title: Cauza C-6/17 P: Recurs introdus la 5 ianuarie 2017 de ANKO AE Antiprosopeion, Emporiou kai Viomichanias împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a treia) din 27 aprilie 2016 în cauza T-154/14, ANKO AE Antiprosopeion, Emporiou kai Viomichanias/Comisia Europeană

text:
               27.2.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 63/20

         Recurs introdus la 5 ianuarie 2017 de ANKO AE Antiprosopeion, Emporiou kai Viomichanias împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a treia) din 27 aprilie 2016 în cauza T-154/14, ANKO AE Antiprosopeion, Emporiou kai Viomichanias/Comisia Europeană
   (Cauza C-6/17 P)
   (2017/C 063/28)
   Limba de procedură: greaca

      Părțile

      Recurentă: ANKO AE Antiprosopeion, Emporiou kai Viomichanias (reprezentant: Stavroula Paliou, avocat)

      Cealaltă parte din procedură: Comisia Europeană

      Concluziile recurentei

               —

               Anularea Hotărârii Tribunalului din 27 aprilie 2016, pronunțată în cauza T-154/14, și trimiterea cauzei Tribunalului în vederea unei noi pronunțări pe fond;

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Recurenta atacă Hotărârea Tribunalului din 27 aprilie 2016, pronunțată în cauza T-154/16, susținând că o astfel de hotărâre conține aprecieri juridice care încalcă normele dreptului Uniunii.
   Potrivit recurentei, hotărârea atacată trebuie să fie anulată,

               i)

               în primul rând, prin raportare la dispozițiile aplicabile ale dreptului material, în măsura în care conține erori de drept și neregularități procedurale care viciază motivarea hotărârii atacate;

               ii)

               în al doilea rând, pentru motive care privesc erori de drept în raport cu dispozițiile care reglementează, în ceea ce privește acțiunea, obiectul și sarcina probei, și în ceea ce privește pretențiile părții adverse, repartizarea sarcinii probei.

         În acest context, motivele de recurs sunt următoarele:

               I.

               În ceea ce privește erorile de drept și neregularitățile procedurale:

                           1)

                           Primul motiv de recurs: motivarea vădit insuficientă

                           2)

                           Al doilea motiv de recurs: erori de drept și motivare contradictorie.

               II.

               În ceea ce privește erorile de drept și normele care reglementează obiectul și sarcina probei:

                           3)

                           Al treilea motiv de recurs: erori de drept în raport cu obiectul și cu sarcina probei în privința acțiunii.

                           4)

                           Al patrulea motiv de recurs: erori de drept în raport cu repartizarea sarcinii probei în privința pretențiilor Comisiei


title: Cauza C-199/12: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Raad van State (Țările de Jos) la 27 aprilie 2012 — Minister voor Immigratie en Asiel, cealaltă parte în proces: X

text:
               21.7.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 217/7

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Raad van State (Țările de Jos) la 27 aprilie 2012 — Minister voor Immigratie en Asiel, cealaltă parte în proces: X
   (Cauza C-199/12)
   2012/C 217/14
   Limba de procedură: olandeza

      Instanța de trimitere

   Raad van State

      Părțile din acțiunea principală

      Recurent: Minister voor Immigratie en Asiel

      Cealaltă parte în proces: X

      Întrebările preliminare

               1.

               Străinii cu o orientare homosexuală formează un anumit grup social în sensul articolului 10 alineatul (1) litera (d) din Directiva 2004/83/CE a Consiliului din 29 aprilie 2004 privind standardele minime referitoare la condițiile pe care trebuie să le îndeplinească resortisanții țărilor terțe sau apatrizii pentru a putea beneficia de statutul de refugiat sau persoanele care, din alte motive, au nevoie de protecție internațională și referitoare la conținutul protecției acordate (JO L 304, p. 12, denumită în continuare „directiva”)?

               2.

               În cazul unui răspuns afirmativ la prima întrebare, care sunt activitățile homosexuale care intră în domeniul de aplicare al directivei, iar, în cazul unor acte de persecuție în legătură cu aceste activități și dacă celelalte condiții sunt îndeplinite, această situație poate determina recunoașterea statutului de refugiat? Această întrebare cuprinde următoarele întrebări subsecvente:

                           (a)

                           I se poate pretinde străinului homosexual să își păstreze secretă orientarea sexuală față de toate persoanele din țara sa de origine, pentru a evita o persecuție?

                           (b)

                           În cazul unui răspuns negativ, i se poate impune unui străin homosexual să dea dovadă de discreție atunci când își manifestă orientarea sexuală în țara sa de origine, pentru a evita o persecuție, iar în caz afirmativ, în ce măsură? În această privință, se poate pretinde homosexualilor să fie mai rezervați decât heterosexualii?

                           (c)

                           În cazul în care, în această privință, se poate face o distincție între manifestări care privesc componenta esențială a orientării sexuale și cele care nu țin de aceasta, ce trebuie să se înțeleagă prin componenta esențială a orientării sexuale și cum poate fi determinată aceasta?

               3.

               Simpla împrejurare că activitățile homosexuale sunt incriminate și sunt pedepsite cu o pedeapsă privativă de libertate, astfel cum se prevede în Offences against the Person Act din 1861 din Sierra Leone, constituie un act de persecuție în sensul articolului 9 alineatul (1) litera (a) coroborat cu articolul 9 alineatul (2) litera (c) din directivă? În cazul unui răspuns negativ, în ce împrejurări se regăsește această situație?


title: Cauza C-65/07: Ordonanța președintelui Camerei a opta a Curții din 20 decembrie 2007 — Comisia Comunităților Europene/Irlanda

text:
               29.3.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 79/23

         Ordonanța președintelui Camerei a opta a Curții din 20 decembrie 2007 — Comisia Comunităților Europene/Irlanda
   (Cauza C-65/07) (1)

   (2008/C 79/42)

      Limba de procedură: engleza

   Președintele Camerei a opta a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 69, 24.3.2007.


title: Cauza T-157/08: Acțiune introdusă la 28 aprilie 2008 — Paroc/OAPI — (INSULATE FOR LIFE)

text:
               5.7.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 171/40

         Acțiune introdusă la 28 aprilie 2008 — Paroc/OAPI — (INSULATE FOR LIFE)
   (Cauza T-157/08)
   (2008/C 171/76)
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza
   Părțile

      Reclamantă: Paroc Oy/AB (Vantaa, Finlanda) (reprezentant: J. Palm, lawyer)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)
   Concluziile reclamantei

               —

               Anularea deciziei Camerei a doua de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI) din 21 februarie 2008 în cauza R 0054/2008-2;

               —

               obligarea OAPI la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      Marca comunitară vizată: marca verbală „INSULATE FOR LIFE” pentru produse și servicii din clasele 6, 17, 19 și 37 — cererea de înregistrare nr. 5 932 827;

      Decizia examinatorului: respinge cererea pentru toate produsele și serviciile;

      Decizia camerei de recurs: respinge recursul;

      Motivele invocate: încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul Consiliului nr. 40/94, întrucât marca a dobândit caracterul distinctiv minim necesar în vederea înregistrării.


title: Cauza T-499/08: Acțiune introdusă la 14 noiembrie 2008 — Ryanair/Comisia

text:
               7.2.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 32/43

         Acțiune introdusă la 14 noiembrie 2008 — Ryanair/Comisia
   (Cauza T-499/08)
   (2009/C 32/83)
   Limba de procedură: engleza
   Părțile

      Reclamantă: Ryanair Ltd (Dublin, Irlanda) (reprezentanți: E. Vahida, I. Metaxas-Maragkidis, avocați)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene
   Concluziile reclamantei

               —

               Anularea, în conformitate cu articolele 230 CE și 231 CE, a deciziei implicite a Comisiei prin care se refuza accesul la documentele la care reclamanta a solicitat acest acces prin cererea din 25 iunie 2008 și constatarea inexistenței deciziei Comisiei din 23 octombrie 2008 prin care se refuză accesul la aceste documente;

               —

               alternativ, anularea, în conformitate cu articolele 230 CE și 231 CE, a deciziei Comisiei din 23 octombrie 2008 prin care se refuza accesul la documentele la care reclamanta a solicitat acest acces prin cererea din 25 iunie 2008;

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată efectuate de reclamantă în cadrul procedurilor și

               —

               luarea măsurilor pe care Tribunalul le consideră adecvate.

         Motivele și principalele argumente
   Prin cererea introductivă, reclamanta urmărește anularea deciziei implicite a Comisiei prin care se respinge cererea celei dintâi, în conformitate cu Regulamentul nr. 1049/2001 al Parlamentului European și al Consiliului din 30 mai 2001 privind accesul public la documentele Parlamentului European, ale Consiliului și ale Comisiei (1) și cu privire la accesul la documente referitoare la proceduri de ajutoare de stat aflate în legătură cu ajutoarele care se prezumă a fi fost acordate printr-un acord cu administratorul aeroportului Pau. Decizia menționată a fost urmată de decizia expresă din 23 octombrie 2008. În prezenta cauză, reclamanta urmărește, alternativ, anularea deciziei exprese.
   Motivele și principalele argumente invocate de reclamantă sunt identice cu cele invocate în cauza T-494/08 Ryanair/Comisia.

      (1)  JO 2001, L 145, p. 43, Ediție specială 01/vol. 3, p. 76.


title: Cauza C-35/10: Acțiune introdusă la 21 ianuarie 2010 — Comisia Europeană/Republica Franceză

text:
               27.3.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 80/17

         Acțiune introdusă la 21 ianuarie 2010 — Comisia Europeană/Republica Franceză
   (Cauza C-35/10)
   2010/C 80/31
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: A. Marghelis și J. Sénéchal, agenți)

      Pârâtă: Republica Franceză

      Concluziile reclamantei

               —

               Constatarea faptului că, prin neadoptarea tuturor actelor cu putere de lege și actelor administrative necesare pentru a se conforma Directivei 2006/21/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 15 martie 2006 privind gestionarea deșeurilor din industriile extractive și de modificare a Directivei 2004/35/CE (1) sau, în orice caz, prin faptul că nu a comunicat dispozițiile menționate Comisiei, Republica Franceză nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 25 din această directivă;

               —

               obligarea Republicii Franceze la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Termenul pentru transpunerea Directivei 2006/21/CE a expirat la 30 aprilie 2008. Or, la data formulării prezentei acțiuni, pârâta nu luase încă toate măsurile necesare pentru transpunerea directivei sau, în orice caz, nu informase Comisia cu privire la acestea.

      (1)  JO L 102, p. 15, Ediție specială, 15/vol. 16, p. 3.


title: Cauza F-21/14: Acțiune introdusă la 11 martie 2014 – ZZ/Europol

text:
               16.6.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 184/42

         Acțiune introdusă la 11 martie 2014 – ZZ/Europol
   (Cauza F-21/14)
   2014/C 184/69
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: ZZ (reprezentant: J.-J. Ghosez, avocat)

      Pârât: Europol

      Obiectul și descrierea litigiului

   Anularea deciziei de a nu prelungi, pe perioadă nedeterminată, contractul pe perioadă determinată al reclamantului și obligarea Europol la plata către reclamant a diferenței dintre valoarea remunerației la care ar fi avut dreptul dacă ar fi rămas în funcție și ajutorul de șomaj sau orice altă indemnizație similară pe care a primit-o

      Concluziile reclamantului

               —

               Anularea deciziei adoptate de pârât la 13 mai 2013 prin care pârâtul îl informează pe reclamant că nu va încheia cu acesta un contract pe perioadă nedeterminată și că contractul său în curs va expira la 31 octombrie 2013, precum și a deciziei implicite de respingere a reclamației sale din 13 decembrie 2013;

               —

               obligarea pârâtului la plata către reclamant a diferenței dintre, pe de o parte, valoarea remunerației la care ar fi avut dreptul dacă ar fi rămas în funcție în cadrul său și, pe de altă parte, valoarea remunerației, a onorariilor, a ajutorului de șomaj sau a oricărei alte indemnizații similare pe care le-a primit efectiv începând cu 1 noiembrie 2013 în locul remunerației pe care o primea ca agent temporar;

               —

               obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată.


title: Cauza T-59/07: Hotărârea Tribunalului din 13 iulie 2011 — Polimeri Europa/Comisia ( „Concurență — Înțelegeri — Piața cauciucului butadienic și a cauciucului stiren-butadienic fabricat prin polimerizare în emulsie — Decizie de constatare a unei încălcări a articolului 81 CE — Imputabilitatea comportamentului ilicit — Încălcare unică — Dovada existenței înțelegerii — Amenzi — Gravitatea și durata încălcării — Circumstanțe agravante” )

text:
               10.9.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 269/43

         Hotărârea Tribunalului din 13 iulie 2011 — Polimeri Europa/Comisia
   (Cauza T-59/07) (1)

   (Concurență - Înțelegeri - Piața cauciucului butadienic și a cauciucului stiren-butadienic fabricat prin polimerizare în emulsie - Decizie de constatare a unei încălcări a articolului 81 CE - Imputabilitatea comportamentului ilicit - Încălcare unică - Dovada existenței înțelegerii - Amenzi - Gravitatea și durata încălcării - Circumstanțe agravante)
   2011/C 269/95
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Reclamantă: Polimeri Europa SpA (Brindisi, Italia) (reprezentanți: M. Siragusa și F. Moretti, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: V. Di Bucci, G. Conte și V. Bottka, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare a Deciziei C(2006) 5700 final a Comisiei din 29 noiembrie 2006 privind o procedură în temeiul articolului 81 [CE] și al articolului 53 din Acordul privind SEE (Cazul COMP/F/38.638 — Cauciuc butadienic și cauciuc stiren-butadienic fabricat prin polimerizare în emulsie) sau, cu titlu subsidiar, anularea sau reducerea amenzii aplicate Polimeri Europa SpA

      Dispozitivul

               1.

               Anulează articolul 2 litera (c) din Decizia C(2006) 5700 final a Comisiei din 29 noiembrie 2006 privind o procedură în temeiul articolului 81 [CE] și al articolului 53 din Acordul privind SEE (cazul COMP/F/38.638 — Cauciuc butadienic și cauciuc stiren-butadienic fabricat prin polimerizare în emulsie), în măsura în care prin acesta s-a stabilit cuantumul amenzii aplicate Polimeri Europa SpA la 272,25 milioane de euro.

               2.

               Stabilește cuantumul amenzii aplicate Polimeri Europa la 181,5 milioane de euro.

               3.

               Respinge acțiunea cu privire la restul motivelor.

               4.

               Fiecare parte își suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 95, 28.4.2007.


title: Cauza T-585/15: Acțiune introdusă la 5 octombrie 2015 – Monster Energy Company/OAPI (GREEN BEANS)

text:
               7.12.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 406/41

         Acțiune introdusă la 5 octombrie 2015 – Monster Energy Company/OAPI (GREEN BEANS)
   (Cauza T-585/15)
   (2015/C 406/42)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Monster Energy Company (Corona, Statele Unite) (reprezentant: P. Brownlow, Solicitor)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI)

      Datele privind procedura în fața OAPI

      Marca în litigiu: marca comunitară verbală „GREEN BEANS” – cererea de înregistrare nr. 1 1 4 10  801

      Decizia atacată: Decizia Camerei a doua de recurs a OAPI din 22/07/2015 în cauza R 3002/2014-2

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei atacate;

               —

               trimiterea cauzei spre reexaminare Camerei a doua de recurs pentru pronunțarea unei decizii cu privire la fondul cererii reclamantei de restitutio în legătură cu Decizia Camerei întâi de recurs din 2 decembrie 2013 în cauza R 1530/2013-1

               —

               obligarea OAPI la suportarea propriilor cheltuieli de judecată și la plata cheltuielilor de judecată efectuate de reclamantă.

      Motivele invocate

               —

               încălcarea articolelor 58, 65 alineatul (5), 75, 81 alineatul (1) și 81 alineatul (4) din Regulamentul nr. 207/2009;

               —

               încălcarea Normei 65 din Regulamentul nr. 2868/95.


title: Cauza F-81/10: Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera a doua) din 14 iulie 2011 — Praskevicius/Parlamentul European (Funcție publică — Funcționari — Promovare — Articolul 45 din statut — Eroare vădită de apreciere — Puncte de merit — Analiză comparativă a meritelor — Motivare)

text:
               12.5.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 138/25

         Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera a doua) din 14 iulie 2011 — Praskevicius/Parlamentul European
   (Cauza F-81/10) (1)

   (Funcție publică - Funcționari - Promovare - Articolul 45 din statut - Eroare vădită de apreciere - Puncte de merit - Analiză comparativă a meritelor - Motivare)
   2012/C 138/49
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: Vidas Praskevicius (Luxemburg, Luxemburg) (reprezentanți: P. Nelissen Grade și G. Leblanc, avocați)

      Pârât: Parlamentul European (reprezentanți: V. Montebello-Demogeot și N. B. Rasmussen, agenți)

      Obiectul

   Cererea de anulare a deciziei pârâtului de a nu include numele reclamantului pe lista funcționarilor promovați în gradul AD 6 în temeiul exercițiului de promovare 2009 și cererea de reparare a prejudiciului moral suferit

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Fiecare parte suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 301, 6.11.2010, p. 66.


title: Cauza T-355/09: Acțiune introdusă la 14 septembrie 2009 — Reber Holding/OAPI — Wedl & Hofmann (Walzer Traum)

text:
               21.11.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 282/50

         Acțiune introdusă la 14 septembrie 2009 — Reber Holding/OAPI — Wedl & Hofmann (Walzer Traum)
   (Cauza T-355/09)
   2009/C 282/96
   Limba în care a fost formulată acțiunea: germana

      Părțile

      Reclamantă: Reber Holding GmbH & Co. KG (Bad Reichenhall, Germania) (reprezentanți: O. Spuhler și M. Geitz, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Wedl & Hofmann GmbH (Mils/Hall in Tirol, Austria)

      Concluziile reclamantei

               —

               Anularea Deciziei Camerei a patra de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne din 9 iulie 2009 în cauza R 623/2008-4;

               —

               obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

      Solicitantul mărcii comunitare: Wedl & Hofmann GmbH

      Marca comunitară vizată: marca figurativă „Walzer Traum” pentru produse din clasele 21 și 30 (cererea de înregistrare 4 593 752)

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în sprijinul opoziției: reclamanta

      Marca sau semnul invocat în sprijinul opoziției: marca verbală germană „Walzertraum” pentru produse din clasa 30 (nr. 1 092 615), întrucât opoziția nu a fost formulată decât împotriva înregistrării produselor din clasa 30

      Decizia diviziei de opoziție: admite opoziția

      Decizia camerei de recurs: anulează decizia atacată și respinge opoziția

      Motivele invocate: încălcarea articolului 42 alineatul (2) prima teză din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 (1), precum și a principiului general al egalității de tratament în ceea ce privește interpretarea noțiunii de utilizare serioasă a mărcii invocate în cadrul opoziției.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 207/2009 al Consiliului din 26 februarie 2009 privind marca comunitară (JO L 78, p. 1).


title: Cauza F-15/13: Acțiune introdusă la 11 februarie 2013 — ZZ/Comisia

text:
               4.5.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 129/31

         Acțiune introdusă la 11 februarie 2013 — ZZ/Comisia
   (Cauza F-15/13)
   2013/C 129/58
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: ZZ (reprezentanți: D. Abreu Caldas, S. Orlandi, J.-N. Louis, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Obiectul și descrierea litigiului

   Anularea deciziei de a încheia procedurile de transfer al drepturilor de pensie ale reclamantului, fără să aibă loc un transfer

      Concluziile reclamantului

               —

               Anularea deciziei din 17 aprilie 2012 de a închide dosarele de transfer al drepturilor de pensie ale reclamantului;

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.


title: Cauza T-413/12: Ordonanța Tribunalului din 15 mai 2013 — Post Invest Europe/Comisia [ „Acțiune în anulare — Ajutoare de stat — Ajutoare acordate de autoritățile belgiene în favoarea De Post-La Poste (în prezent «bpost» ) — Compensarea costurilor de serviciu public — Decizie prin care ajutoarele sunt declarate în parte incompatibile cu piața internă și prin care se ordonă recuperarea lor — Lipsa interesului de a exercita acțiunea — Inadmisibilitate — Oferte de probă noi” ]

text:
               3.8.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 225/81

         Ordonanța Tribunalului din 15 mai 2013 — Post Invest Europe/Comisia
   (Cauza T-413/12) (1)

   (Acțiune în anulare - Ajutoare de stat - Ajutoare acordate de autoritățile belgiene în favoarea De Post-La Poste (în prezent «bpost») - Compensarea costurilor de serviciu public - Decizie prin care ajutoarele sunt declarate în parte incompatibile cu piața internă și prin care se ordonă recuperarea lor - Lipsa interesului de a exercita acțiunea - Inadmisibilitate - Oferte de probă noi)
   2013/C 225/181
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Post Invest Europe Sàrl (Luxemburg, Luxemburg) (reprezentanți: B. van de Walle de Ghelcke și T. Franchoo, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: É. Gippini Fournier și D. Grespan, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare a articolelor 2 și 5-7 din Decizia 2012/321/UE a Comisiei din 25 ianuarie 2012 privind măsura SA.14588 (C-20/09) pusă în aplicare de Belgia în favoarea De Post-La Poste (în prezent „bpost”) (JO L 170, p. 1)

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea ca inadmisibilă.

               2.

               Constată că nu este necesar să se pronunțe cu privire la cererea de intervenție a Regatului Belgiei.

               3.

               Obligă Post Invest Europe Sàrl la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 343, 10.11.2012.


title: Cauza T-309/10 RENV: Hotărârea Tribunalului din 28 septembrie 2016 – Klein/Comisia („Răspundere necontractuală — Directiva 93/42/CEE — Regim armonizat care asigură securitatea și protecția sănătății pacienților, a utilizatorilor și a terților în vederea utilizării dispozitivelor medicale — Articolul 8 — Notificarea unei decizii de interzicere a introducerii pe piață — Neprecizarea poziției de către Comisie — Articolul 18 — Marcaj CE incorect — Prejudiciu — Încălcare suficient de gravă a unei norme de drept prin care se conferă drepturi particularilor — Legătură de cauzalitate”)

text:
               7.11.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 410/10

         Hotărârea Tribunalului din 28 septembrie 2016 – Klein/Comisia
   (Cauza T-309/10 RENV) (1)

   ((„Răspundere necontractuală - Directiva 93/42/CEE - Regim armonizat care asigură securitatea și protecția sănătății pacienților, a utilizatorilor și a terților în vederea utilizării dispozitivelor medicale - Articolul 8 - Notificarea unei decizii de interzicere a introducerii pe piață - Neprecizarea poziției de către Comisie - Articolul 18 - Marcaj CE incorect - Prejudiciu - Încălcare suficient de gravă a unei norme de drept prin care se conferă drepturi particularilor - Legătură de cauzalitate”))
   (2016/C 410/11)
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamant: Christoph Klein (Großgmain, Austria) (reprezentanți: inițial H.-J. Ahlt și M. Ahlt, ulterior H.-J. Ahlt, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: A. Sipos și G. von Rintelen, agenți, asistați de C. Winkler, avocat)

      Intervenientă în susținerea pârâtei: Republica Federală Germania (reprezentanți: T. Henze și J. Möller, agenți)

      Obiectul

   Cerere întemeiată pe articolul 268 TFUE și prin care se urmărește repararea prejudiciului pe care reclamantul pretinde că l-ar fi suferit ca urmare a încălcării de către Comisie a obligațiilor care îi revin în temeiul articolului 8 din Directiva 93/42/CEE a Consiliului din 14 iunie 1993 privind dispozitivele medicale (JO 1993, L 169, p. 1, Ediție specială, 13/vol. 11, p. 244)

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Domnul Christoph Klein, Comisia Europeană și Republica Federală Germania suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 347, 26.11.2011.


title: Cauza T-433/07: Acțiune introdusă la 22 noiembrie 2007 — Ryanair/Comisia Comunităților Europene

text:
               26.1.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 22/49

         Acțiune introdusă la 22 noiembrie 2007 — Ryanair/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza T-433/07)
   (2008/C 22/93)
   Limba de procedură: engleza
   Părțile

      Reclamantă: Ryanair Ltd. (Dublin, Irlanda) (reprezentant: E. Vahida, lawyer)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene
   Concluziile reclamantei

               —

               Declararea faptului că, în conformitate cu articolul 232 CE, prin neprecizarea unei poziții cu privire la plângerea reclamantei depusă la Comisie la 22 decembrie 2006, urmată de o notificare oficială la 2 august 2007, Comisia nu a acționat potrivit obligațiilor prevăzute de Tratatul CE;

               —

               obligarea Comisiei la plata tuturor cheltuielilor de judecată, inclusiv a cheltuielilor efectuate de reclamantă pe parcursul procedurilor chiar dacă, în urma formulării acțiunii, Comisia adoptă o acțiune, ceea ce în opinia Tribunalului conduce la dispariția necesității de a pronunța o hotărâre, sau dacă acțiunea este respinsă de Tribunal ca fiind inadmisibilă;

               —

               dispunerea oricărei măsuri pe care Tribunalul o va considera adecvată.

         Motivele și principalele argumente
   Reclamanta susține că prin neprecizarea de către Comisie a poziției sale, după solicitarea formulată în acest sens potrivit articolului 232 CE, în baza plângerii introduse de reclamantă la 22 decembrie 2006 privind ajutorul de stat ilegal acordat de Grecia în favoarea Olympic Airlines și Olympic Airways Services (denumite în continuare „OA/OAS”) după pronunțarea unei decizii de arbitraj de către Curtea Supremă a Greciei, prin care statul elen a fost obligat la plata sumei de 563 de milioane de euro către OA/OAS pentru servicii pretins neplătite și acoperirea cheltuielilor de mutare în cadrul noului aeroport de la Atena, Comisia s-a abținut să acționeze.
   Reclamanta susține că diferența între sumele datorate de statul elen către OA/OAS astfel cum au fost evaluate cu aproximație în Decizia 2003/372/CE (1) a Comisiei și compensațiile acordate OA/OAS prin decizia din 20 decembrie 2006 reprezintă un avantaj acordat societății în sensul normelor privind ajutorul de stat. În opinia reclamantei, acordarea unui astfel de avantaj se datorează statului elen, deoarece Curtea de arbitraj a acționat în calitate de organ al statului.
   Reclamanta mai susține că era obligația Comisiei să efectueze o examinare imparțială și diligentă a plângerii fie pentru a adopta o decizie prin care să se declare că măsurile luate de stat nu constituiau un ajutor în sensul articolului 87 alineatul (1) CE sau că aceste măsuri trebuiau considerate ajutor de stat în sensul dispoziției menționate, dar sunt compatibile cu piața comună în temeiul articolului 87 alineatele (2) și (3) CE, fie pentru a iniția o procedură în temeiul articolului 88 alineatul (2) CE.
   În continuare, reclamanta susține că perioada de șapte luni cuprinsă între plângerea reclamantei și scrisoarea acesteia de notificare oficială este exagerat de lungă, iar inacțiunea Comisiei în cursul acestei perioade constituie o abținere de a acționa în sensul articolului 232 CE.

      (1)  Decizia 2003/372/CE a Comisiei din 11 decembrie 2002 privind ajutorul de stat acordat de Grecia către Olympic Airways (notificată prin documentul cu numărul C(2002) 4831) (JO L 132, p. 1).


title: Cauza C-89/11 P: Recurs introdus la 25 februarie 2011 de E.ON Energie AG împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a opta) pronunțate la 15 decembrie 2010 în cauza T-141/08, E.ON Energie AG/Comisia

text:
               21.5.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 152/11

         Recurs introdus la 25 februarie 2011 de E.ON Energie AG împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a opta) pronunțate la 15 decembrie 2010 în cauza T-141/08, E.ON Energie AG/Comisia
   (Cauza C-89/11 P)
   2011/C 152/20
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Recurentă: E.ON Energie AG (reprezentanți: A. Röhling, F. Dietrich și R. Pfromm, avocați)

      Cealaltă parte în proces: Comisia Europeană

      Concluziile recurentei

               —

               Anularea hotărârii Tribunalului și a Deciziei C(2008) 377 final a intimatei din 30 ianuarie 2008 în cazul COMP/B-1/39.326, comunicată recurentei la 6 februarie 2008;

               —

               cu titlu subsidiar, anularea deciziei atacate, în măsura în care:

                           a)

                           recurentei i s-a aplicat o amendă;

                           b)

                           recurenta a fost obligată la plata cheltuielilor de judecată,

                     și admiterea cererilor formulate de recurentă în prima instanță;

               —

               cu titlu mai subsidiar, anularea hotărârii atacate și trimiterea cauzei la Tribunal spre rejudecare;

               —

               obligarea intimatei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Recurenta solicită anularea hotărârii pronunțate de Tribunal și a Deciziei C(2008) 377 final a intimatei din 30 ianuarie 2008 în cazul COMP/B-1/39.326. În hotărâre a fost menținută decizia intimatei de aplicare a unei amenzi, prin care recurentei i s-a imputat faptul că a rupt un sigiliu aplicat în temeiul articolul 20 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1/2003 de un reprezentant al intimatei și că, în acest fel, a încălcat „cel puțin din neglijență”articolul 23 alineatul (1) litera (e) din Regulamentul nr. 1/2003. În motivarea recursului, recurenta invocă șase motive.

               1.

               În primul rând, recurenta invocă o eroare de drept în privința repartizării, de către Tribunal, a sarcinii probei, determinând astfel o încălcare a principiului prezumției de nevinovăție și a maximei fundamentale din dreptul comunitar in dubio pro reo. În special, Tribunalul nu a luat în considerare că mijlocul de probă în forma (necontestată) a unui sigiliu aplicat în incinta recurentei nu poate reprezenta o probă „suficient de precisă” pentru a demonstra existența unei încălcări.

               2.

               Prin intermediul celui de al doilea motiv de recurs, recurenta invocă o încălcare, din partea Tribunalului, a obligației de motivare, determinată de o calificare juridică eronată. Prin inversarea sarcinii probei, Tribunalul încalcă în primul rând propriul criteriu al „caracterului îndoielnic” al valorii probatorii a sigiliului, întrucât ulterior, în cadrul analizei juridice, a impus o „legătură de cauzalitate” directă între vechimea sigiliului și o reacție pozitivă falsă.

               3.

               Prin intermediul celui de al treilea motiv de recurs, recurenta invocă o denaturare, din partea Tribunalului, a mijloacelor de probă, care a determinat astfel o încălcare a principiilor logicii, a principiului general al supremației legii, precum și o încălcare subsecventă a obligației de motivare. Cu privire la acest aspect, recurenta susține în special că Tribunalul atribuie o valoare declarativă probei constând în „procesul-verbal de aplicare a sigiliilor”, care nu ar putea fi dedusă printr-o supoziție că ar reprezenta o dovadă suficientă a unei aplicări conforme cu legea a sigiliului.

               4.

               Prin intermediul celui de al patrulea motiv de recurs, recurenta invocă o nemotivare subsecventă a hotărârii, coroborată cu o încălcare a principiilor logicii. Cu privire la aplicările suplimentare de sigilii în incintele recurentei, din modul de funcționare a sigiliilor astfel aplicate Tribunalul deduce în mod ilogic și neclar că și sigiliul în litigiu trebuia să fie funcțional.

               5.

               Prin intermediul celui de al cincilea motiv de recurs, recurenta invocă o încălcare, din partea Tribunalului, a normelor privind procedura obișnuită de administrare a probelor, a principiilor logicii, precum și a principiului in dubio pro reo. Săvârșind o eroare de drept, Tribunalul a considerat ca fiind inoperant argumentul formulat de recurentă în legătură cu starea mesajelor „VOID” aplicate pe tocurile ușilor și, încălcând normele privind procedura obișnuită de administrare a probelor, nu a dispus măsuri de cercetare judecătorească în cursul ședinței.

               6.

               În sfârșit, prin intermediul celui de al șaselea motiv de recurs, recurenta invocă încălcări din partea Tribunalului, în contextul stabilirii amenzii, ale normelor privind procedura obișnuită de administrare a probelor și principiului proporționalității. Tribunalul nu a luat în considerare circumstanța atenuantă că însăși intimata se afla la originea situației de fapt din ziua efectuării inspecției, care nu mai putea fi clarificată în mod retroactiv. În plus, în ceea ce privește conținutul interesului protejat, Tribunalul a omis în mod eronat să dispună măsuri de cercetare judecătorească în legătură cu deschiderea ușii, aspect important în privința gravității faptei și, în consecință, în privința cuantumului amenzii.


title: Cauza T-538/11: Acțiune introdusă la 10 octombrie 2011 — Belgia/Comisia

text:
               26.11.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 347/42

         Acțiune introdusă la 10 octombrie 2011 — Belgia/Comisia
   (Cauza T-538/11)
   2011/C 347/75
   Limba de procedură: olandeza

      Părțile

      Reclamant: Regatul Belgiei (reprezentanți: C. Pochet și J.Halleux, agenți, asistați de L. Van den Hende, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea Deciziei Comisiei din 27 iulie 2011 privind ajutorul de stat în favoarea finanțării testelor pentru depistarea formelor de encefalopatie spongiformă transmisibilă (EST) la bovine puse în aplicare de Belgia [ajutorul de stat C 44/08 (fostul NN 45/04)];

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă un motiv.

               1.

               Primul motiv întemeiat pe încălcarea articolului 107 alineatul (1) TFUE.

                           —

                           Măsurile puse în aplicare de Belgia nu comportă un avantaj selectiv pentru agricultori, abatoare și alte entități care transformă, manipulează, vând sau comercializează produse provenite de la bovine care fac obiectul unor teste ESB obligatorii în temeiul legislației aplicabile.


title: Cauza T-729/14: Acțiune introdusă la 16 octombrie 2014 – PAN Europe şi Unaapi/Comisia

text:
               12.1.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 7/40

         Acțiune introdusă la 16 octombrie 2014 – PAN Europe şi Unaapi/Comisia
   (Cauza T-729/14)
   (2015/C 007/45)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamante: Pesticide Action Network Europe (PAN Europe) (Bruxelles, Belgia) şi Unione nazionale associazioni apicoltori italiani (Unaapi) (Castel San Pietro Terme, Italia) (reprezentant: B. Kloostra, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamantele solicită Tribunalului:

               —

               anularea Deciziei Comisiei din 5 august 2014, Ares(2014)2589479, notificată reprezentantului reclamantelor la 6 august 2014 (denumită în continuare „decizia atacată”), ca răspuns la cererea privind reducerea limitelor maxime aplicabile reziduurilor (CMR) pentru substanța activă imidacloprid în ceea ce privește mierea, polenul și lăptișorul de matcă, formulată de reclamante la 10 ianuarie 2013 în temeiul articolului 6 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 396/2005 (1) (denumit în continuare „Regulamentul privind CMR”), și

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamantele invocă un motiv, întemeiat pe faptul că, prin adoptarea deciziei atacate, Comisia nu a acționat în conformitate cu Regulamentul privind CMR, în special cu articolul 3 și/sau coroborat cu articolul 14 alineatul (1) și cu articolul 14 alineatul (2) literele (a), (c) și (d) din Regulamentul privind CMR, acționând astfel în mod nelegal.

               —

               Reclamantele susțin că Regulamentul privind CMR prevede că Comisia ar trebui să țină seama de sănătatea animală atunci când decide cu privire la cererile de stabilire sau de modificare a unui CMR în temeiul articolului 7 din Regulamentul privind CMR. Comisia a decis, așadar, în mod nelegal să nu dea curs cererii reclamantelor de reducere a CMR pentru imidacloprid.

               —

               Reclamantele susțin, prin urmare, că, potrivit definiției CMR prevăzute la articolul 3 alineatul (2) litera (d) din Regulamentul privind CMR, aceste limite maxime aplicabile reziduurilor trebuie să fie stabilite pe baza „celui mai scăzut nivel de expunere care să permită protejarea tuturor consumatorilor vulnerabili” și pe baza „bunelor practici agricole” (BPA). Din articolul 3 alineatul (2) și din articolul 4 alineatul (1) al doilea paragraf, precum și din articolul 14 alineatul (2) literele (a) și (d) rezultă că Comisia ar fi trebuit să ia în considerare, la adoptarea deciziei atacate, cunoștințele științifice și tehnice disponibile privind efectele imidaclopridului asupra albinelor și coloniilor de albine. Din aceste dispoziții – și în special din articolul 14 alineatul (2) litera (d) din Regulamentul privind CMR – reiese de asemenea că – Comisia în mod nelegal nu a ținut seama în decizia atacată de Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 35/2014 al Comisiei (2), în calitate de decizie „privind modificarea utilizărilor produselor fitosanitare”.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 396/2005 al Parlamentului European și al Consiliului din 23 februarie 2005 privind conținuturile maxime aplicabile reziduurilor de pesticide din sau de pe produse alimentare și hrana de origine vegetală și animală pentru animale și de modificare a Directivei 91/414/CEE a Consiliului (JO L 70, p. 1, Ediție specială, 03/vol. 1, p. 129).

      (2)  Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 485/2013 al Comisiei din 24 mai 2013 de modificare a Regulamentului de punere în aplicare (UE) nr. 540/2011 în ceea ce privește condițiile de autorizare a substanțelor active clotianidin, tiametoxam și imidacloprid și de interzicere a utilizării și a vânzării semințelor tratate cu produse de protecție a plantelor care conțin aceste substanțe active (JO L 139, p. 12).


title: Cauza T-52/10 P: Hotărârea Tribunalului din 16 decembrie 2010 — Lebedef/Comisia (Recurs — Funcție publică — Funcționari — Concediu anual — Detașare cu jumătate de normă în scopul reprezentării sindicale — Absență nemotivată — Deducerea unui număr de zile din dreptul la concediul anual — Articolul 60 din statut)

text:
               5.2.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 38/15

         Hotărârea Tribunalului din 16 decembrie 2010 — Lebedef/Comisia
   (Cauza T-52/10 P) (1)

   (Recurs - Funcție publică - Funcționari - Concediu anual - Detașare cu jumătate de normă în scopul reprezentării sindicale - Absență nemotivată - Deducerea unui număr de zile din dreptul la concediul anual - Articolul 60 din statut)
   2011/C 38/28
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Recurent: Giorgio Lebedef (Senningerberg, Luxemburg) (reprezentant: F. Frabetti, avocat)

      Cealaltă parte în proces: Comisia Europeană (reprezentanți: J. Currall și G. Berscheid, agenți, asistați de B. Wägenbaur, avocat)

      Obiectul

   Recurs împotriva Ordonanței Tribunalului Funcției Publice (Camera întâi) pronunțate la 30 noiembrie 2009 în cauza F-54/09 Lebedef/Comisia (nepublicată încă în Repertoriu) și având ca obiect anularea acestei ordonanțe

      Dispozitivul

               1.

               Respinge recursul.

               2.

               Domnul Giorgio Lebedef suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și cele efectuate de Comisia Europeană în cadrul prezentei proceduri.

      (1)  JO C 113, 1.5.2010


title: Cauza T-279/07: Ordonanța Tribunalului din 23 martie 2010 — Franța/Comisia

text:
               5.6.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 148/50

         Ordonanța Tribunalului din 23 martie 2010 — Franța/Comisia
   (Cauza T-279/07) (1)

   2010/C 148/81

      Limba de procedură: franceza

   Președintele Camerei a patra a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 211, 8.9.2007.


title: Cauza C-456/06: Hotărârea Curții (Camera a patra) din 17 aprilie 2008 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Bundesgerichtshof — Germania) — Peek & Cloppenburg KG/Cassina S.p.A. (Drept de autor — Directiva 2001/29/CE — Articolul 4 alineatul (1) — Distribuirea către public, prin vânzare sau prin altă modalitate, a originalului unei opere sau a unei copii a acesteia — Utilizarea unor reproduceri de mobilă protejate prin dreptul de autor ca piese de mobilier expuse într-un spațiu de comercializare precum și ca elemente decorative — Inexistența transferului proprietății sau al posesiei)

text:
               7.6.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 142/7

         Hotărârea Curții (Camera a patra) din 17 aprilie 2008 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Bundesgerichtshof — Germania) — Peek & Cloppenburg KG/Cassina S.p.A.
   (Cauza C-456/06) (1)

   (Drept de autor - Directiva 2001/29/CE - Articolul 4 alineatul (1) - Distribuirea către public, prin vânzare sau prin altă modalitate, a originalului unei opere sau a unei copii a acesteia - Utilizarea unor reproduceri de mobilă protejate prin dreptul de autor ca piese de mobilier expuse într-un spațiu de comercializare precum și ca elemente decorative - Inexistența transferului proprietății sau al posesiei)
   (2008/C 142/10)
   Limba de procedură: germana
   Instanța de trimitere
   Bundesgerichtshof
   Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Peek & Cloppenburg KG

      Pârâtă: Cassina S.p.A.
   Obiectul
   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Bundesgerichtshof — Interpretarea articolelor 28 CE și 30 CE, precum și a Directivei 2001/29/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 22 mai 2001 privind armonizarea anumitor aspecte ale dreptului de autor și drepturilor conexe în societatea informațională (JO L 167, p. 10, Ediție specială, 17/vol. 1, p. 230) — Utilizarea, fără consimțământul titularului, a unor reproduceri de mobilă protejate prin dreptul de autor ca piese de mobilier expuse într-un spațiu de comercializare precum și ca elemente decorative — Calificarea sau nu a acestei utilizări drept „formă de distribuire către public”, în absența oricărei modalități de transmitere a proprietății sau posesiei
   Dispozitivul
   Noțiunea de distribuire către public, printr-o altă modalitate decât vânzarea, a originalului unei opere sau a unei copii a acesteia, în sensul articolului 4 alineatul (1) din Directiva 2001/29/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 22 mai 2001 privind armonizarea anumitor aspecte ale dreptului de autor și drepturilor conexe în societatea informațională, presupune exclusiv un transfer de proprietate a acestui obiect. În consecință, nu pot constitui o astfel de formă de distribuire nici simplul fapt de a acorda publicului posibilitatea de a folosi reproducerile unei opere protejate prin dreptul de autor și nici expunerea în public a reproducerilor menționate, chiar fără a acorda posibilitatea de a fi utilizate.

      (1)  JO C 326, 30.12.2006.


title: Cauza C-453/16 PPU: Hotărârea Curții (Camera a patra) din 10 noiembrie 2016 (cerere de decizie preliminară formulată de Rechtbank Amsterdam – Țările de Jos) – Executarea unui mandat european de arestare emis împotriva lui Halil Ibrahim Özçelik [Trimitere preliminară — Procedură preliminară de urgență — Cooperare polițienească și judiciară în materie penală — Mandat european de arestare — Decizia-cadru 2002/584/JAI — Articolul 8 alineatul (1) litera (c) — Noțiunea „mandat de arestare” — Noțiune autonomă de drept al Uniunii — Mandat de arestare național emis de un serviciu de poliție și validat de un procuror în scopul urmăririi penale]

text:
               16.1.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 14/17

         Hotărârea Curții (Camera a patra) din 10 noiembrie 2016 (cerere de decizie preliminară formulată de Rechtbank Amsterdam – Țările de Jos) – Executarea unui mandat european de arestare emis împotriva lui Halil Ibrahim Özçelik
   (Cauza C-453/16 PPU) (1)

   ([Trimitere preliminară - Procedură preliminară de urgență - Cooperare polițienească și judiciară în materie penală - Mandat european de arestare - Decizia-cadru 2002/584/JAI - Articolul 8 alineatul (1) litera (c) - Noțiunea „mandat de arestare” - Noțiune autonomă de drept al Uniunii - Mandat de arestare național emis de un serviciu de poliție și validat de un procuror în scopul urmăririi penale])
   (2017/C 014/21)
   Limba de procedură: neerlandeza

      Instanța de trimitere

   Rechtbank Amsterdam

      Partea din procedura principală

   Halil Ibrahim Özçelik

      Dispozitivul

   Articolul 8 alineatul (1) litera (c) din Decizia-cadru 2002/584/JAI a Consiliului din 13 iunie 2002 privind mandatul european de arestare și procedurile de predare între statele membre, astfel cum a fost modificată prin Decizia-cadru 2009/299/JAI a Consiliului din 26 februarie 2009, trebuie interpretat în sensul că o validare, precum cea în discuție în litigiul principal, de către Ministerul Public a unui mandat de arestare național emis în prealabil, în scopul urmăririi penale, de către un serviciu de poliție constituie o „decizie judiciară” în sensul acestei dispoziții.

      (1)  JO C 383, 17.10.2016.


title: Cauza T-475/12: Acțiune introdusă la 29 octombrie 2012 — LaserSoft Imaging/OAPI (WorkflowPilot)

text:
               12.1.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 9/41

         Acțiune introdusă la 29 octombrie 2012 — LaserSoft Imaging/OAPI (WorkflowPilot)
   (Cauza T-475/12)
   2013/C 9/73
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: LaserSoft Imaging AG (Kiel, Germania) (reprezentant: J. Hunnekuhl, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               Anularea Deciziilor Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 10 ianuarie 2012 și din 6 august 2012 (cauza R 480/2012-4), în măsura în care prin acestea se respinge cererea de înregistrare a mărcii formulată de reclamantă la 29 august 2011, precum și obligarea pârâtului la înregistrarea conform cererii sale a mărcii verbale „WorkflowPilot” în Registrul Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne.

      Motivele și principalele argumente

      Marca comunitară vizată: marca verbală „WorkflowPilot” pentru produse și servicii din clasele 9, 41 și 42 — cererea de înregistrare a mărcii comunitare nr. 10 223 774

      Decizia examinatorului: respinge în parte cererea de înregistrare

      Decizia camerei de recurs: respinge calea de atac

      Motivele invocate: încălcarea articolului 7 alineatul (1) literele (b) și (c), precum și a articolului 7 alineatul (2) din Regulamentul nr. 207/2009


title: Cauza C-267/08: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Unabhängiger Finanzsenat, Außenstelle Klagenfurt (Austria) la 20 iunie 2008 — SPÖ Landesorganisation Kärtnen/Finanzamt Klagenfurt

text:
               27.9.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 247/4

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Unabhängiger Finanzsenat, Außenstelle Klagenfurt (Austria) la 20 iunie 2008 — SPÖ Landesorganisation Kärtnen/Finanzamt Klagenfurt
   (Cauza C-267/08)
   (2008/C 247/06)
   Limba de procedură: germana
   Instanța de trimitere
   Unabhängiger Finanzsenat, Außenstelle Klagenfurt
   Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: SPÖ Landesorganisation Kärtnen

      Pârâtă: Finanzamt Klagenfurt
   Întrebările preliminare

               1)

               Articolul 4 alineatul (1) din A șasea directiva 77/388/CEE a Consiliului din 17 mai 1977, privind armonizarea legislațiilor statelor membre referitoare la impozitele pe cifra de afaceri — sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată: baza unitară de evaluare (1) (denumită în continuare „a șasea directivă”) trebuie interpretat în sensul că „publicitatea externă” („Außenwerbung”) efectuată de o secție regională (organizată la nivel de land) autonomă din punct de vedere juridic al unui partid politic manifestată prin activități de relații publice, de informare, de organizare de evenimente, de livrare de material publicitar secțiilor locale și prin organizarea și realizarea unui bal anual („SPÖ-Ball”), trebuie considerată ca fiind activitate economică atunci când în aceste circumstanțe se obțin venituri din facturarea (parțială) a cheltuielilor efectuate în temeiul „publicității externe” către secțiile partidului (organizații locale, etc) care sunt de asemenea autonome din punct de vedere juridic, precum și din vânzarea biletelor de intrare la respectivul bal?

               2)

               În cadrul aprecierii existenței unei „activități economice” în sensul articolului 4 alineatele (1) și (2) din a șasea directiva, este prejudiciabil faptul că activitățile desemnate la prima întrebare „au repercusiuni” asupra organizației regionale și că astfel îi sunt utile și acesteia? Stă în natura lucrurilor faptul că, în cadrul acestor activități, se face obligatoriu publicitate și partidului și ideeilor și obiectivelor acestuia, chiar daca nu aceasta se urmărește în primul rând, fiind mai degrabă o consecință inevitabilă.

               3)

               Se poate încă vorbi de „activitate economică” în sensul indicat mai sus atunci când cheltuielile efectuate pentru „publicitatea externă” sunt constant net superioare veniturilor provenite din aceste activități și obținute din facturarea acestor cheltuieli și din organizarea balului?

               4)

               O activitate este de asemenea de natură „economică” atunci când facturarea cheltuielilor nu se efectuează conform unor criterii economice clar identificabile (de exemplu imputarea costurilor în funcție de cauza sau utilizarea acestora) și atunci când organizațiile locale au în esență libertatea de a determina dacă și în ce măsura participă la cheltuielile organizației regionale?

               5)

               O activitate este de asemenea de natură „economică” atunci când facturarea serviciilor de publicitate către organizațiile locale se efectuează prin intermediul unei prelevări al cărui cuantum depinde, pe de o parte, de numărul de membri înscriși la nivel local și, pe de altă parte, de numărul de parlamentari trimiși de această organizație?

               6)

               Pentru a aprecia dacă o activitate are caracter economic, subsidiile publice (precum regimul de finanțare a partidelor landului Kärtnen), pentru care nu se plătește impozit pe cifra de afaceri, trebuie considerate ca fiind avantaje economice?

               7)

               Dacă „publicitatea externă” ar trebui calificată în sine ca fiind activitate economică în sensul articolului 4 alineatele (1) și (2) din a șasea directiva: faptul că activitățile de relații publice și de publicitate electorală aparțin nucleului dur al activităților partidelor politice și constituie o condiție sine qua non pentru realizarea unor obiective politice și a unor idei se opune calificării acestor activități ca fiind „activități economice”?

               8)

               Activitățile efectuate de reclamantă și calificate ca fiind „publicitate externă” sunt comparabile cu activitățile agențiilor de publicitate în sensul anexei D punctul 10 din a șasea directivă și/sau pot corespunde acestor activități prin conținutul lor? În caz de răspuns afirmativ la această întrebare, poate fi calificat volumul acestor activități ca fiind „semnificativ” având în vedere structura actuală a veniturilor și a cheltuielilor din perioada pertinentă a acțiunii?

      (1)  JO L 145, p. 1.


title: Cauza T-457/07: Acțiune introdusă la 10 decembrie 2007 — Evropaïki Dynamiki/AESA

text:
               23.2.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 51/47

         Acțiune introdusă la 10 decembrie 2007 — Evropaïki Dynamiki/AESA
   (Cauza T-457/07)
   (2008/C 51/87)
   Limba de procedură: engleza
   Părțile

      Reclamantă: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Atena, Grecia) (reprezentant: N. Korogiannakis, lawyer)

      Pârâtă: Autoritatea Europeană pentru Siguranță Alimentară (AESA)
   Concluziile reclamantei

               —

               Anularea deciziei AESA de a evalua oferta reclamantei ca respinsă și de a atribui contractul unui alt ofertant;

               —

               obligarea AESA la plata cheltuielilor de judecată și a altor cheltuieli ale reclamantei efectuate în legătură cu această acțiune.

         Motivele și principalele argumente
   Reclamanta a depus o ofertă ca răspuns la cererea de ofertă a pârâtei în conformitate cu procedura deschisă pentru furnizarea de asistență și consultanță IT (JO 2007/S 97-118626). Reclamanta contestă decizia pârâtei din 1 octombrie 2007 de respingere a ofertei acesteia și de atribuire a contractului unui alt ofertant.
   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă faptul că EASA nu a expus motivele în conformitate cu articolul 253 CE și, în special, că nu a informat reclamanta cu privire la meritele relative ale ofertantului căruia i-a fost atribuit contractul. Potrivit reclamantei, în evaluarea ofertelor EASA a confundat criteriile de selecție cu criteriile de atribuire și a utilizat criterii de evaluare care nu erau expres incluse în anunțul de participare. Mai mult, reclamanta susține că EASA a săvârșit erori vădite de apreciere.


title: Cauza F-35/10: Ordonanța Tribunalului Funcției Publice din 16 decembrie 2010 — Adriaansen/Banca Europeană de Investiții

text:
               12.2.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 46/16

         Ordonanța Tribunalului Funcției Publice din 16 decembrie 2010 — Adriaansen/Banca Europeană de Investiții
   (Cauza F-35/10) (1)

   2011/C 46/31
   Limba de procedură: franceza
   Președintele Camerei a doua a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 209, 31.7.2010. p. 54.


title: Cauza C-415/06: Ordonanța Curții (Camera a opta) din 6 noiembrie 2007 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Bundesfinanzhof — Germania) — Stahlwerk Ergste Westig GmbH/Finanzamt Düsseldorf — Mettmann (Articolul 104 alineatul (3) primul paragraf din Regulamentul de procedură — Răspuns care se poate deduce în mod clar din jurisprudență — Libera circulație a capitalurilor — Impozite pe venituri — Societate având sedii permanente într-un stat terț — Deducerea pierderilor realizate de respectivele sedii)

text:
               23.2.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 51/29

         Ordonanța Curții (Camera a opta) din 6 noiembrie 2007 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Bundesfinanzhof — Germania) — Stahlwerk Ergste Westig GmbH/Finanzamt Düsseldorf — Mettmann
   (Cauza C-415/06) (1)

   (Articolul 104 alineatul (3) primul paragraf din Regulamentul de procedură - Răspuns care se poate deduce în mod clar din jurisprudență - Libera circulație a capitalurilor - Impozite pe venituri - Societate având sedii permanente într-un stat terț - Deducerea pierderilor realizate de respectivele sedii)
   (2008/C 51/48)
   Limba de procedură: germana
   Instanța de trimitere
   Bundesfinanzhof
   Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Stahlwerk Ergste Westig GmbH

      Pârât: Finanzamt Düsseldorf — Mettmann
   Obiectul
   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Bundesfinanzhof — Interpretarea articolului 56 CE, a articolului 57 alineatul (1) CE și a articolului 58 CE — Deducerea din beneficiul impozabil al unei societăți naționale a pierderilor rezultând din activitatea unui sediu permanent stabilit într-o țară terță — Respingerea deducerii întemeiate pe o convenție bilaterală pentru evitarea dublei impuneri încheiată cu această țară terță
   Dispozitivul
   Un regim fiscal național, în temeiul căruia o societate cu sediul într-un stat membru nu poate deduce pierderile aferente unui sediu permanent situat într-o țară terță, în momentul determinării rezultatelor sale, afectează într-un mod determinant exercitarea libertății de stabilire în sensul articolelor 43 CE-48 CE. Aceste dispoziții nu ar putea fi invocate într-o situație privind un astfel de sediu permanent situat într-o țară terță.

      (1)  JO C 326, 30.12.2006.


title: Cauza T-239/16: Acțiune introdusă la 12 mai 2016 – Polskie Zdroje/EUIPO (perlage)

text:
               4.7.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 243/47

         Acțiune introdusă la 12 mai 2016 – Polskie Zdroje/EUIPO (perlage)
   (Cauza T-239/16)
   (2016/C 243/53)
   Limba de procedură: polona

      Părțile

      Reclamantă: Polskie Zdroje sp.z o.o. sp.k. (Varșovia, Polonia) (reprezentant: T. Gawrylczyk, consilier juridic)

      Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

      Datele privind procedura în fața EUIPO

      Marca în litigiu: marca verbală a Uniunii Europene „perlage” – cererea de înregistrare nr. 13 472 899

      Decizia atacată: Decizia Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 16 martie 2016 în cauza R 1129/2015-5

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei atacate;

               —

               obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivul invocat

               —

               încălcarea articolului 7 alineatul (1) literele (b) și (c) din Regulamentul nr. 207/2009.


title: Cauza T-493/09 P: Ordonanța Tribunalului din 23 mai 2011 — Y/Comisia ( „Recurs — Funcție publică — Agenți contractuali — Concediere — Recurs în parte vădit inadmisibil și în parte vădit nefondat” )

text:
               16.7.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 211/24

         Ordonanța Tribunalului din 23 mai 2011 — Y/Comisia
   (Cauza T-493/09 P) (1)

   (Recurs - Funcție publică - Agenți contractuali - Concediere - Recurs în parte vădit inadmisibil și în parte vădit nefondat)
   2011/C 211/53
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Recurent: Y (Bruxelles, Belgia) (reprezentant: J. Van Rossum, avocat)

      Cealaltă parte în proces: Comisia Europeană (reprezentanți: inițial J.-P. Keppenne și L. Lozano Palacios, ulterior J.-P. Keppenne și D. Martin, agenți)

      Obiectul

   Recurs formulat împotriva Hotărârii Tribunalului Funcției Publice a Uniunii Europene (Camera a treia) din 7 octombrie 2009, Y/Comisia (F-29/08, nepublicată încă în Repertoriu) și prin care se urmărește anularea acestei hotărâri

      Dispozitivul

               1.

               Respinge recursul.

               2.

               Domnul Y suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de Comisia Europeană în cadrul prezentei proceduri.

      (1)  JO C 221, 14.8.2010.


title: Cauza C-510/07: Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 17 iulie 2008 — Comisia Comunităților Europene/Regatul Belgiei (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Directiva 68/414/CEE — Articolul 1 alineatul (1) — Obligația de a menține în permanență stocuri minime de țiței și/sau produse petroliere — Încălcare)

text:
               30.8.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 223/17

         Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 17 iulie 2008 — Comisia Comunităților Europene/Regatul Belgiei
   (Cauza C-510/07) (1)

   (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru - Directiva 68/414/CEE - Articolul 1 alineatul (1) - Obligația de a menține în permanență stocuri minime de țiței și/sau produse petroliere - Încălcare)
   (2008/C 223/27)
   Limba de procedură: franceza
   Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: G. Rozet și B. Schima, agenți)

      Pârât: Regatul Belgiei (reprezentant: C. Pochet, agent)
   Obiectul
   Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Nerespectarea obligației de stocare a produselor petroliere prevăzute la articolul 1 alineatul (1) din Directiva 68/414/CEE a Consiliului din 20 decembrie 1968 privind obligația statelor membre ale CEE de a menține stocuri minime de țiței și/sau produse petroliere (JO L 308, p. 14), astfel cum a fost modificată și ulterior codificată de Directiva 2006/67/CE a Consilului din 24 iulie 2006 (JO L 217, p. 8, Ediție specială 12/vol. 2, p. 244) — Natura și întinderea obligației de stocare — Diferență între datele transmise de statul membru în cauză și datele furnizate de Eurostat — Mod de calcul al stocurilor de produse petroliere și al nivelului consumului intern al produselor respective
   Dispozitivul

               1)

               Prin neadoptarea tuturor actelor cu putere de lege și actelor administrative adecvate pentru menținerea în permanență, pe teritoriul Comunității Europene, a nivelului cerut de stocuri de produse petroliere pentru cea de a doua categorie de produse enumerate la articolul 2 din Directiva 68/414/CEE a Consiliului din 20 decembrie 1968, care impune statelor membre CEE obligația de a menține stocuri minime de țiței și/sau de produse petroliere, astfel cum a fost modificată de Directiva 98/93/CE a Consiliului din 14 decembrie 1998, Regatul Belgiei nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 1 alineatul (1) din această directivă.

               2)

               Obligă Regatul Belgiei la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 22, 26.1.2008.


title: Cauza T-457/15: Acțiune introdusă la 11 august 2015 – Fakro/OAPI – Saint Gobain Cristalería (climaVera)

text:
               5.10.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 328/30

         Acțiune introdusă la 11 august 2015 – Fakro/OAPI – Saint Gobain Cristalería (climaVera)
   (Cauza T-457/15)
   (2015/C 328/27)
   Limba în care a fost formulată acțiunea: polona

      Părțile

      Reclamantă: Fakro Sp. z o.o. (Nowy Sącz, Polonia) (reprezentant: J. Radłowski, consilier juridic)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Saint Gobain Cristalería, SL (Madrid, Spania)

      Datele privind procedura în fața OAPI

      Solicitantul mărcii în litigiu: reclamanta.

      Marca în litigiu: marca comunitară verbală figurativă care cuprinde elementul verbal „climaVera” – marca comunitară nr. 1 152 1366.

      Procedura care s-a aflat pe rolul OAPI: procedură de opoziție.

      Decizia atacată: Decizia Camerei a doua de recurs a OAPI din 12 mai 2015 în cauza R 2095/2014-2.

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei atacate și trimiterea cauzei la OAPI spre reexaminare;

               —

               obligarea OAPI la plata cheltuielilor de judecată, inclusiv a costurilor legate de reprezentarea reclamantei.

      Motivul invocat

               —

               încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009.


title: Cauzele conexate C-199/12 — C-201/12: Hotărârea Curții (Camera a patra) din 7 noiembrie 2013 (cerere de decizie preliminară formulată de Raad van State — Țările de Jos) — Minister voor Immigratie, Integratie en Asiel/X (C-199/12), Y (C-200/12), Z/Minister voor Immigratie, Integratie en Asiel (C-201/12) [ „Directiva 2004/83/CE — Standarde minime referitoare la condițiile de acordare a statutului de refugiat sau a statutului conferit prin protecție subsidiară — Articolul 10 alineatul (1) litera (d) — Apartenență la un anumit grup social — Orientare sexuală — Motivul persecuției — Articolul 9 alineatul (1) — Noțiunea «acte de persecuție» — Temere fondată de a fi persecutat ca urmare a apartenenței la un anumit grup social — Acte suficient de grave pentru a justifica o astfel de temere — Legislație care incriminează actele de homosexualitate — Articolul 4 — Evaluare individuală a faptelor și a circumstanțelor” ]

text:
               11.1.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 9/8

         Hotărârea Curții (Camera a patra) din 7 noiembrie 2013 (cerere de decizie preliminară formulată de Raad van State — Țările de Jos) — Minister voor Immigratie, Integratie en Asiel/X (C-199/12), Y (C-200/12), Z/Minister voor Immigratie, Integratie en Asiel (C-201/12)
   (Cauzele conexate C-199/12 — C-201/12) (1)

   (Directiva 2004/83/CE - Standarde minime referitoare la condițiile de acordare a statutului de refugiat sau a statutului conferit prin protecție subsidiară - Articolul 10 alineatul (1) litera (d) - Apartenență la un anumit grup social - Orientare sexuală - Motivul persecuției - Articolul 9 alineatul (1) - Noțiunea «acte de persecuție» - Temere fondată de a fi persecutat ca urmare a apartenenței la un anumit grup social - Acte suficient de grave pentru a justifica o astfel de temere - Legislație care incriminează actele de homosexualitate - Articolul 4 - Evaluare individuală a faptelor și a circumstanțelor)
   2014/C 9/11
   Limba de procedură: neerlandeza

      Instanța de trimitere

   Raad van State

      Părțile din procedura principală

      Reclamanți: Minister voor Immigratie, Integratie en Asiel, Z

      Pârâți: X (C-199/12), Y (C-200/12), Minister voor Immigratie, Integratie en Asiel (C-201/12)

      Cu participarea: Hoog Commissariaat van de Verenigde Naties voor de Vluchtelingen (C199/12 — C-201/12)

      Obiectul

   Cerere de decizie preliminară — Raad van State — Interpretarea articolului 9 alineatul (1) litera (a) și alineatul (2) litera (c) și a articolului 10 alineatul (1) litera (d) din Directiva 2004/83/CE a Consiliului din 29 aprilie 2004 privind standardele minime referitoare la condițiile pe care trebuie să le îndeplinească resortisanții țărilor terțe sau apatrizii pentru a putea beneficia de statutul de refugiat sau persoanele care, din alte motive, au nevoie de protecție internațională și referitoare la conținutul protecției acordate (JO L 304, p. 12, Ediție specială, 19/vol. 7, p. 52) — Acordarea statutului de refugiat — Condiții — Motivele persecuției — Homosexualitate — Noțiunea de grup social specific — Legislația țării de origine care prevede pedeapsa închisorii de minimum 10 ani în cazul unor relații homosexuale

      Dispozitivul

               1.

               Articolul 10 alineatul (1) litera (d) din Directiva 2004/83/CE a Consiliului din 29 aprilie 2004 privind standardele minime referitoare la condițiile pe care trebuie să le îndeplinească resortisanții țărilor terțe sau apatrizii pentru a putea beneficia de statutul de refugiat sau persoanele care, din alte motive, au nevoie de protecție internațională și referitoare la conținutul protecției acordate trebuie interpretat în sensul că existența unei legislații penale precum cele în discuție în fiecare dintre cauzele principale, care vizează în mod specific persoanele homosexuale, permite să se constate că aceste persoane trebuie considerate ca formând un anumit grup social.

               2.

               Articolul 9 alineatul (1) din Directiva 2004/83 coroborat cu articolul 9 alineatul (2) litera (c) din aceasta trebuie interpretat în sensul că simpla incriminare a actelor de homosexualitate nu constituie, în sine, un act de persecuție. În schimb, o pedeapsă privativă de libertate prin care sunt sancționate acte de homosexualitate și care este aplicată în mod efectiv în țara de origine care a adoptat o astfel de legislație trebuie considerată o sancțiune disproporționată sau discriminatorie și constituie, așadar, un act de persecuție.

               3.

               Articolul 10 alineatul (1) litera (d) din Directiva 2004/83 coroborat cu articolul 2 litera (c) din aceasta trebuie interpretat în sensul că numai actele de homosexualitate considerate delicte în conformitate cu legislația internă a statelor membre sunt excluse din domeniul său de aplicare. La momentul evaluării unei cereri având ca obiect obținerea statutului de refugiat, autoritățile competente nu pot pretinde în mod rezonabil solicitantului de azil ca, pentru a evita riscul de persecuție, să își ascundă homosexualitatea în țara sa de origine sau să se arate rezervat în exprimarea orientării sale sexuale.

      (1)  JO C 217, 21.7.2012.


title: Cauza T-364/14: Hotărârea Tribunalului din 18 februarie 2016 – Penny-Markt/OAPI – Boquoi Handels (B! O) [„Marcă comunitară — Procedură de declarare a nulității — Marca comunitară figurativă B! O — Marca comunitară verbală anterioară bo — Motiv relativ de refuz — Articolul 53 alineatul (1) litera (a) și articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009”]

text:
               29.3.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 111/22

         Hotărârea Tribunalului din 18 februarie 2016 – Penny-Markt/OAPI – Boquoi Handels (B! O)
   (Cauza T-364/14) (1)

   ([„Marcă comunitară - Procedură de declarare a nulității - Marca comunitară figurativă B! O - Marca comunitară verbală anterioară bo - Motiv relativ de refuz - Articolul 53 alineatul (1) litera (a) și articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009”])
   (2016/C 111/26)
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Penny-Markt GmbH (Köln, Germania) (reprezentanți: M. Kinkeldey, S. Brandstätter și A. Wagner, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentanți: inițial A. Pohlmann, ulterior S. Hanne și în final A. Schifko, agenți)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: Boquoi Handels OHG (Straelen, Germania) (reprezentant: P. Mels, avocat)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a patra de recurs a OAPI din 21 martie 2014 (R 1201/2013-4) privind o procedură de declarare a nulității între Boquoi Handels OHG și Penny-Markt GmbH

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă Penny-Markt GmbH la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 261, 11.8.2014.


title: Cauza C-84/13 P: Recurs introdus la 21 februarie 2013 de Electrabel SA împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a treia) pronunțată la 12 decembrie 2012 în cauza T-332/09, Electrabel/Comisia

text:
               4.5.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 129/6

         Recurs introdus la 21 februarie 2013 de Electrabel SA împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a treia) pronunțată la 12 decembrie 2012 în cauza T-332/09, Electrabel/Comisia
   (Cauza C-84/13 P)
   2013/C 129/12
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Recurentă: Electrabel SA (reprezentanți: M. Pittie și P. Honoré, avocați)

      Cealaltă parte din procedură: Comisia Europeană

      Concluziile

               —

               Declararea recursului drept admisibil și fondat;

               —

               în consecință, anularea hotărârii atacate întrucât obligă Electrabel la plata unei amenzi în cuantum de 20 de milioane de euro;

               —

               în consecință:

                           —

                           fie trimiterea cauzei spre rejudecare la Tribunal,

                           —

                           fie pronunțarea în mod definitiv, admițându-se concluziile formulate de reclamantă în primă instanță și anulând decizia în litigiu întrucât obligă Electrabel la plata unei amenzi în cuantum de 20 de milioane de euro sau reducând cuantumul amenzii în mod semnificativ;

               —

               obligarea Comisiei Europene la plata tuturor cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Recurenta invocă trei motive în susținerea recursului introdus împotriva Hotărârii prin care Tribunalul a confirmat decizia Comisiei din 10 iunie 2009, prin care Electrabel a fost obligată la plata unei amenzi de 20 de milioane de euro pentru încălcarea articolului 7 din Regulamentul (CEE) nr. 4064/89 (1), privind controlul concentrărilor economice între întreprinderi.
   În primul rând, recurenta reproșează Tribunalului că a încălcat dispozițiile articolului 14.3 din regulamentul citat anterior, întrucât a reținut pretinsa „durată” a încălcării drept element de stabilire a cuantumului amenzii, deși acest articol prevede că valoarea amenzii trebuie stabilită numai în funcție de „natura” și de „gravitatea” încălcării.
   În al doilea rând, recurenta critică Tribunalul că a încălcat principiul neretroactivității legii, întrucât a aplicat dispozițiile Regulamentului (CE) nr. 139/2004 (2) unei operațiuni de concentrare realizate înainte de intrarea în vigoare a acestuia și căreia îi erau aplicabile așadar dispozițiile Regulamentului (CEE) nr. 4064/89.
   În ultimul rând, recurenta apreciază că Tribunalul a săvârșit o eroare de drept, și a realizat o motivare contradictorie, întrucât a calificat încălcarea reținută împotriva Electrabel ca fiind continuă, deși ar fi vorba despre o încălcare instantanee.

      (1)  Regulamentul (CEE) nr. 4064/89 al Consiliului din 21 decembrie 1989 privind controlul concentrărilor economice între întreprinderi (JO L 395, p. 1).

      (2)  Regulamentul (CE) nr. 139/2004 al Consiliului din 20 ianuarie 2004 privind controlul concentrărilor economice între întreprinderi (JO L 24, p. 1, Ediție specială 8/vol. 1, p. 201).


title: Cauza T-549/10: Hotărârea Tribunalului din 13 noiembrie 2014 – Natura Selection/OAPI – Afoi Anezoulaki (natur) ( „Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale natur — Cerere de înregistrare a mărcii figurative anterioare natura — Motiv relativ de refuz — Risc de confuzie — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009” )

text:
               12.1.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 7/21

         Hotărârea Tribunalului din 13 noiembrie 2014 – Natura Selection/OAPI – Afoi Anezoulaki (natur)
   (Cauza T-549/10) (1)

   ((„Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale natur - Cerere de înregistrare a mărcii figurative anterioare natura - Motiv relativ de refuz - Risc de confuzie - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009”))
   (2015/C 007/26)
   Limba de procedură: engleza

      Părţile

      Reclamantă: Natura Selection, SL (Barcelona, Spania) (reprezentant: E. Sugrañes Coca, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieţei Interne (mărci, desene şi modele industriale) (reprezentant: P. Geroulakos, agent)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: Afoi Anezoulaki AE (Kilkis, Grecia)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a doua de recurs a OAPI din 6 septembrie 2010 (cauza R 217/2010 2) privind o procedură de opoziție între Natura Selection, SL și Afoi Anezoulaki AE.

      Dispozitivul

               1)

               Anulează Decizia Camerei a doua de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieţei Interne (mărci, desene şi modele industriale) (OAPI) din 6 septembrie 2010 (cauza R 217/2010-2).

               2)

               Obligă OAPI la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 46, 12.2.2011.


title: Cauza C-77/08: Hotărârea Curții (Camera a patra) din 19 martie 2009 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Unabhängiger Finanzsenat, Außenstelle Graz -Austria) — Dachsberger & Söhne GmbH/Zollamt Salzburg, Erstattungen (Restituiri la export — Restituire diferențiată — Momentul depunerii cererii — Declarație de export — Lipsa dovezii îndeplinirii formalităților de punere în consum în țara de destinație — Sancțiune)

text:
               16.5.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 113/10

         Hotărârea Curții (Camera a patra) din 19 martie 2009 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Unabhängiger Finanzsenat, Außenstelle Graz -Austria) — Dachsberger & Söhne GmbH/Zollamt Salzburg, Erstattungen
   (Cauza C-77/08) (1)

   (Restituiri la export - Restituire diferențiată - Momentul depunerii cererii - Declarație de export - Lipsa dovezii îndeplinirii formalităților de punere în consum în țara de destinație - Sancțiune)
   2009/C 113/19
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Unabhängiger Finanzsenat, Außenstelle Graz

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Dachsberger & Söhne GmbH

      Pârât: Zollamt Salzburg, Erstattungen

      Obiectul

   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Unabhängiger Finanzsenat, Außenstelle Graz — Interpretarea articolului 11 alineatul (1) al doilea paragraf teza a doua din Regulamentul (CEE) nr. 3665/87 al Comisiei din 27 noiembrie 1987 de stabilire a normelor comune de aplicare a sistemului de restituiri la export pentru produsele agricole (JO L 351, p. 1), astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (CE) nr. 2945/94 al Comisiei din 2 decembrie 1994 de modificare a Regulamentului (CEE) nr. 3665/87 de stabilire a normelor comune de aplicare a sistemului de restituiri la export pentru produsele agricole în privința recuperării sumelor plătite pe nedrept și sancțiunile aferente acestora (JO L 310, p. 57) — Noțiunea de cerere a părții diferențiate a restituirii la export — Aplicarea sancțiunii în caz de indicare inexactă a țării de destinație prevăzută în declarația de export

      Dispozitivul

   Articolul 11 alineatul (1) din Regulamentul (CEE) nr. 3665/87 al Comisiei din 27 noiembrie 1987 de stabilire a normelor comune de aplicare a sistemului de restituiri la export pentru produsele agricole, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (CE) nr. 495/97 al Comisiei din 18 martie 1997, trebuie să fie interpretat în sensul că, în cazul unei restituiri diferențiate, partea diferențiată a restituirii nu este solicitată la momentul depunerii cererii prevăzute la articolul 47 alineatul (1) din Regulamentul nr. 3665/87 sau a dosarului pentru plata restituirii prevăzut la articolul 47 alineatul (2) din acest regulament, ci la momentul prezentării documentului prevăzut la articolul 3 alineatul (5) din regulamentul menționat. Includerea în acest document a unor informații de natură să conducă la o restituire superioară restituirii aplicabile și care se dovedesc incorecte determină, prin urmare, sub rezerva cazurilor prevăzute la al treilea și la al șaptelea paragraf ale articolului 11 alineatul (1) din același regulament, aplicarea penalizării prevăzute la primul și al doilea paragraf ale articolului 11 alineatul (1).

      (1)  JO C 128, 24.5.2008.


title: Cauza C-487/10: Ordonanța președintelui Curții din 16 februarie 2011 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Tribunal administratif de Rennes — Franța) — L'Océane Immobilière SAS/Direction de contrôle fiscal Ouest

text:
               27.8.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 252/28

         Ordonanța președintelui Curții din 16 februarie 2011 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Tribunal administratif de Rennes — Franța) — L'Océane Immobilière SAS/Direction de contrôle fiscal Ouest
   (Cauza C-487/10) (1)

   2011/C 252/62
   Limba de procedură: franceza
   Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 346, 18.12.2010.


title: Cauza C-162/10: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de High Court of Ireland la 7 aprilie 2010 — Phonographic Performance (Ireland) Ltd/Irlanda și Attorney General

text:
               19.6.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 161/28

      Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de High Court of Ireland la 7 aprilie 2010 — Phonographic Performance (Ireland) Ltd/Irlanda și Attorney General
      (Cauza C-162/10)
      (2010/C 161/36)
      Limba de procedură: engleza

         Instanța de trimitere

      High Court of Ireland

         Părțile din acțiunea principală

         Reclamantă: Phonographic Performance (Ireland) Ltd

         Pârâți: Irlanda și Attorney General

         Întrebările preliminare

                  (i)

                  Un operator hotelier care instalează în camerele clienților televizoare sau aparate de radio la care difuzează un semnal radio are calitatea de „utilizator” care realizează o „comunicare publică” a unei fonograme care poate fi radiodifuzată în sensul articolului 8 alineatul (2) din Directiva 2006/115/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 12 decembrie 2006 privind dreptul de închiriere și de împrumut și anumite drepturi conexe dreptului de autor în domeniul proprietății intelectuale (versiune codificată) (1)?

                  (ii)

                  În cazul unui răspuns afirmativ la întrebarea (i), articolul 8 alineatul (2) din Directiva 2006/115/CE obligă statele membre să acorde un drept la plata unei remunerații echitabile din partea operatorului hotelier, pe lângă remunerația echitabilă din partea autorului difuzării pentru emiterea fonogramei?

                  (iii)

                  În cazul unui răspuns afirmativ la întrebarea (i), articolul 10 din Directiva 2006/115/CE permite statelor membre să îi scutească pe operatorii hotelieri de obligația de plată a unei „remunerați[i] echitabil[e] unic[e]” pe temeiul „unei utilizări personale” în sensul articolului 10 alineatul (1) litera (a)?

                  (iv)

                  Un operator hotelier care pune la dispoziție în camerele clienților aparate (în afara televizoarelor și a aparatelor de radio) și fonograme în formă fizică sau digitală care pot fi emise sau ascultate la asemenea aparate are calitatea de „utilizator” care realizează o „comunicare publică” a fonogramei în sensul articolului 8 alineatul (2) din Directiva 2006/115/CE?

                  (v)

                  În cazul unui răspuns afirmativ la întrebarea (iv), articolul 10 din Directiva 2006/115/CE permite statelor membre să îi scutească pe operatorii hotelieri de obligația de plată a unei „remunerați[i] echitabil[e] unic[e]” pe temeiul „unei utilizări personale” în sensul articolului 10 alineatul (1) litera (a) din Directiva 2006/115/CE?

         (1)  JO L 376, p. 28, Ediție specială, 17/vol. 3, p. 14.


title: Cauza T-384/15: Ordonanța Tribunalului din 13 septembrie 2016 – EDF Luminus/Parlamentul European [„Clauză compromisorie — Contract de furnizare a energiei electrice CNT(2009) nr. 137 — Plata de către Parlament a contribuției regionale plătite de reclamantă Regiunii Bruxelles-Capitală și calculată pe baza puterii puse la dispoziția Parlamentului — Lipsa unei obligații contractuale — Lipsa unei obligații rezultate din dispozițiile dreptului național aplicabil”]

text:
               31.10.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 402/44

         Ordonanța Tribunalului din 13 septembrie 2016 – EDF Luminus/Parlamentul European
   (Cauza T-384/15) (1)

   ([„Clauză compromisorie - Contract de furnizare a energiei electrice CNT(2009) nr. 137 - Plata de către Parlament a contribuției regionale plătite de reclamantă Regiunii Bruxelles-Capitală și calculată pe baza puterii puse la dispoziția Parlamentului - Lipsa unei obligații contractuale - Lipsa unei obligații rezultate din dispozițiile dreptului național aplicabil”])
   (2016/C 402/52)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: EDF Luminus (Bruxelles, Belgia) (reprezentanți: D. Verhoeven și O. Vanden Berghe, avocați)

      Pârât: Parlamentul European (reprezentanți: L. Darie și P. Biström, agenți)

      Intervenientă în susținerea pârâtei: Comisia Europeană (reprezentanți: F. Clotuche-Duvieusart și I. Martínez del Peral, agenți)

      Obiectul

   Cerere întemeiată pe articolul 272 TFUE având ca obiect obligarea Parlamentului la plata către reclamantă a sumei de 439 672,95 euro, majorată cu dobânzi, corespunzând cuantumului contribuției regionale plătite de aceasta Regiunii Bruxelles-Capitală și calculată pe baza puterii puse la dispoziția Parlamentului.

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Respinge concluziile prezentate de Parlamentul European pentru o acțiune în constatare.

               3)

               Obligă EDF Luminus la suportarea propriilor cheltuieli de judecată, precum și a celor efectuate de Parlament.

               4)

               Obligă Comisia Europeană la suportarea propriilor cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 337, 12.10.2015.


title: Cauza C-457/14: Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunale ordinario di Cagliari (Italia) la 2 octombrie 2014 – Procedură penală împotriva Claudia Concu, Isabella Melis

text:
               8.12.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 439/24

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunale ordinario di Cagliari (Italia) la 2 octombrie 2014 – Procedură penală împotriva Claudia Concu, Isabella Melis
   (Cauza C-457/14)
   (2014/C 439/32)
   Limba de procedură: italiana

      Instanța de trimitere

   Tribunale ordinario di Cagliari

      Părțile din procedura principală

   Claudia Concu, Isabella Melis

      Întrebările preliminare

               1)

               Articolul 49 și următoarele TFUE și articolul 56 și următoarele TFUE și principiile consacrate de Curtea de Justiție a Uniunii Europene în Hotărârea din 16 februarie 2012 [cauzele conexate C-72/10 și C-77/10] trebuie interpretate în sensul că se opun atribuirii printr-o procedură de cerere de ofertă a unor licențe cu o durată mai mică decât cea a licențelor atribuite în trecut în cazul în care procedura de cerere de ofertă menționată a fost inițiată în scopul remedierii consecințelor excluderii ilegale a anumitor operatori din procedura de cerere de ofertă anterioară?

               2)

               Articolul 49 și următoarele TFUE și articolul 56 și următoarele TFUE și principiile consacrate de Curtea de Justiție a Uniunii Europene în Hotărârea din 16 februarie 2012 [cauzele conexate C-72/10 și C-77/10], citată anterior, trebuie interpretate în sensul că se opun ca cerința reorganizării sistemului printr-o aliniere temporală a termenelor de expirare ale licențelor să constituie o justificare adecvată pentru o durată redusă a licențelor care fac obiectul procedurii de cerere de ofertă în raport cu durata licențelor atribuite în trecut?


title: Cauza T-610/13: Hotărârea Tribunalului din 30 septembrie 2015 – Ecolab USA/OAPI (GREASECUTTER) [„Marcă comunitară — Înregistrare internațională care desemnează Comunitatea Europeană — Marca verbală GREASECUTTER — Motive absolute de refuz — Caracter descriptiv — Lipsa caracterului distinctiv — Articolul 7 alineatul (1) literele (b) și (c) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009”]

text:
               23.11.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 389/37

         Hotărârea Tribunalului din 30 septembrie 2015 – Ecolab USA/OAPI (GREASECUTTER)
   (Cauza T-610/13) (1)

   ([„Marcă comunitară - Înregistrare internațională care desemnează Comunitatea Europeană - Marca verbală GREASECUTTER - Motive absolute de refuz - Caracter descriptiv - Lipsa caracterului distinctiv - Articolul 7 alineatul (1) literele (b) și (c) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009”])
   (2015/C 389/38)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Ecolab USA, Inc. (Wilmington, Delaware, Statele Unite) (reprezentanți: G. Hasselblatt și V. Töbelmann, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: L. Rampini, agent)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a doua de recurs a OAPI din 5 septembrie 2013 (cauza R 1704/2012-2) privind înregistrarea internațională care desemnează Comunitatea Europeană a mărcii verbale GREASECUTTER

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă Ecolab USA, Inc. la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 24, 25.1.2014.