title: Cauza C-677/13: Acțiune introdusă la 18 decembrie 2013 — Comisia Europeană/Republica Elenă

text:
               22.2.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 52/30

         Acțiune introdusă la 18 decembrie 2013 — Comisia Europeană/Republica Elenă
   (Cauza C-677/13)
   2014/C 52/55
   Limba de procedură: greaca

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: M. Patakia și E. Sanfrutos Cano)

      Pârâtă: Republica Elenă

      Concluziile reclamantei

               —

               Declararea faptului că Republica Elenă,

                           —

                           prin neadoptarea măsurilor necesare pentru a se asigura că (a) gestionarea deșeurilor la depozitul de la Kiato se face fără a pune în pericol sănătatea umană și fără a dăuna mediului și că (b) sunt interzise abandonarea, aruncarea sau gestionarea necontrolată a deșeurilor la depozitul menționat;

                           —

                           prin tolerarea funcționării acestui depozit fără condiții de mediu aprobate și fără autorizație valabilă, care să respecte condițiile și conținutul privind eliberarea unei astfel de autorizații și, prin urmare, neasigurându-se că în depozit se elimină numai deșeurile tratate și fără ca deținătorul deșeurilor sau operatorul depozitului menționat să poată face dovada, înainte sau în cursul livrării, că deșeurile în cauză pot fi admise în depozit, în conformitate cu criteriile stabilite în autorizație, și că îndeplinesc criteriile de admitere definite în anexa II;

                           —

                           prin faptul că nu a garantat că procedurile de control și de supraveghere pentru fiecare fază de operare îndeplinesc cerințele minime prevăzute de lege,

               —

               nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolelor 13 și 23 și al articolului 36 alineatul (1) din Directiva 2008/98/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 19 noiembrie 2008 privind deșeurile și de abrogare a anumitor directive (1), precum și al articolului 6 litera (a), al articolului 8, al articolului 9 literele (a), (b) și (c), al articolului 11 alineatul (1) litera (a) și al articolului 12 din Directiva 1999/31/CE a Consiliului din 26 aprilie 1999 privind depozitele de deșeuri (2);

               —

               obligarea Republicii Elene la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

               1.

               Autoritățile elene continuă să tolereze exploatarea depozitului de la Kiato fără condiții de mediu aprobate și fără autorizație valabilă [încălcarea articolului 23 din Directiva 2008/98/CE, precum și a articolului 8 litera (a) și a articolului 9 literele (a), (b) și (c) din Directiva 1999/31/CE]. În lipsa unei autorizări specifice, Republica Elenă nu este în măsură nici să respecte obligațiile care decurg din articolul 6 litera (a) și articolul 11 alineatul (1) litera (a) din Directiva 1999/31/CE.

               2.

               Inspecțiile care au fost efectuate la 24 octombrie 2007, la 3 noiembrie 2011 și la 31 iulie 2012 au scos în evidență probleme importante legate de o disfuncționare a depozitului de la Kiato și de o suprasaturare a locului. Așadar, sunt încălcate articolul 13 și articolul 36 alineatul (1) din Directiva 2008/98/CE, precum și articolele 8, 9 și 12 din Directiva 1999/31/CE.

      (1)  JO L 312, 22.11.2008, p. 3.

      (2)  JO L 182, 16.7.1999, p. 1, Ediție specială, 15/vol. 5, p. 94.


title: Cauza T-348/10: Acțiune introdusă la 16 august 2010 — Panzeri/OAPI — Royal Trophy (Royal Veste e premia lo sport)

text:
               23.10.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 288/52

      Acțiune introdusă la 16 august 2010 — Panzeri/OAPI — Royal Trophy (Royal Veste e premia lo sport)
      (Cauza T-348/10)
      ()
      (2010/C 288/97)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: italiana

         Părțile

         Reclamant: Luigi Panzeri (Monguzzo, Italia) (reprezentant: C. Galli, avocat)

         Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

         Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Royal Trophy Srl (Cava de Tirreni, Italia)

         Concluziile reclamantului

                  —

                  Anularea deciziei camerei întâi de recurs din 20 mai 2010 și a deciziei diviziei de opoziție din 30 iunie 2009;

                  —

                  declararea faptului că opoziția reclamantei față de cererea de înregistrare a mărcii nr. 5 285 507 este primită și respingerea cererii referitoare la această marcă în privința produselor din clasele 25 (articole de îmbrăcăminte) și 28 (articole pentru gimnastică și sport care nu sunt cuprinse în celelalte clase) și/sau dispunerea oricărei alte măsuri considerate adecvată;

                  —

                  obligarea Royal Trophy Srl la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

         Solicitantul mărcii comunitare: ROYAL TROPHY Srl

         Marca comunitară vizată: marca figurativă „ROYAL veste e premia lo sport” (cerere de înregistrare nr. 5 285 507), pentru produse din clasele 25 și 28

         Titularul mărcii sau al semnului invocat în sprijinul opoziției: reclamantul

         Marca sau semnul invocat în sprijinul opoziției: marca verbală comunitară (nr. 1533504) și internațională (nr. 5769068) „VESTE LO SPORT”, pentru produse din clasa 25, și marca figurativă „PANZERI veste lo sport”, neînregistrată, dar utilizată în practica comercială, pentru „articole de îmbrăcăminte, în special îmbrăcăminte sportivă”

         Decizia diviziei de opoziție: respinge opoziția

         Decizia camerei de recurs: respinge calea de atac

         Motivele invocate: aplicarea eronată a articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009 privind marca comunitară


title: Cauza T-462/09: Hotărârea Tribunalului din 12 ianuarie 2012 — Storck/OAPI — RAI (Ragolizia) [ „Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale Ragolizia — Marcă comunitară verbală anterioară FAVOLIZIA — Motiv relativ de refuz — Risc de confuzie — Similitudinea semnelor — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009” ]

text:
               18.2.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 49/23

         Hotărârea Tribunalului din 12 ianuarie 2012 — Storck/OAPI — RAI (Ragolizia)
   (Cauza T-462/09) (1)

   (Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale Ragolizia - Marcă comunitară verbală anterioară FAVOLIZIA - Motiv relativ de refuz - Risc de confuzie - Similitudinea semnelor - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009)
   2012/C 49/40
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: August Storck KG (Berlin, Germania) (reprezentanți: I. Rohr, P. Goldenbaum și T. Melchert, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: G. Schneider, agent)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: Radiotelevisione italiana SpA (RAI) (Roma, Italia)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a patra de recurs a OAPI din 8 septembrie 2009 (cauza R 1779/2008-4), referitoare la o procedură de opoziție între Radiotelevisione italiana SpA (RAI) și August Storck KG.

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Obligă August Storck KG la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 11, 16.1.2010.


title: Cauza C-363/10: Ordonanța președintelui Curții din 6 iunie 2011 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Tribunal Judicial de Póvoa de Lanhoso — Portugalia) — Maria de Jesus Barbosa Rodrigues/Companhia de Seguros Zurich SA

text:
               27.8.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 252/27

         Ordonanța președintelui Curții din 6 iunie 2011 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Tribunal Judicial de Póvoa de Lanhoso — Portugalia) — Maria de Jesus Barbosa Rodrigues/Companhia de Seguros Zurich SA
   (Cauza C-363/10) (1)

   2011/C 252/58
   Limba de procedură: portugheza
   Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 288, 23.10.2010


title: Cauza C-182/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Kúria (Ungaria) la 11 aprilie 2017 – Nagyszénás Településszolgáltatási Nonprofit Kft./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatóság

text:
               10.7.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 221/6

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Kúria (Ungaria) la 11 aprilie 2017 – Nagyszénás Településszolgáltatási Nonprofit Kft./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatóság
   (Cauza C-182/17)
   (2017/C 221/08)
   Limba de procedură: maghiara

      Instanța de trimitere

   Kúria

      Părțile din procedura principală

      Recurentă: Nagyszénás Településszolgáltatási Nonprofit Kft.

      Intimată: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatóság

      Întrebările preliminare

               1)

               O societate comercială deținută în totalitate de un municipiu este inclusă în noțiunea „organism de drept public” prevăzută la articolul 13 alineatul (1) primul paragraf din Directiva 2006/112/CE (1) a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată?

               2)

               În cazul unui răspuns afirmativ la prima întrebare, trebuie să se considere că societatea comercială îndeplinește, în calitate de autoritate publică, atribuțiile care revin în mod obligatoriu municipiului, dar pe care acesta le încredințează societății respective?

               3)

               În cazul unui răspuns negativ la oricare dintre cele două întrebări anterioare, trebuie să se considere că suma achitată de municipiu societății comerciale pentru îndeplinirea atribuțiilor constituie o contraprestație?

      (1)  JO 2006, L 347, p. 1.


title: Cauza C-436/14: Ordonanța Curții (Camera a șaptea) din 7 aprilie 2016 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunale di Bari – Italia) – Procedură penală împotriva lui Davide Cazzorla (Trimitere preliminară — Articolul 99 din Regulamentul de procedură al Curții — Întrebări preliminare identice — Articolele 49 TFUE și 56 TFUE — Libertatea de stabilire — Libera prestare a serviciilor — Jocuri de noroc — Reglementare națională — Reorganizarea sistemului concesiunilor printr-o aliniere temporală a termenelor de expirare — Nouă cerere de ofertă — Concesiuni cu o durată mai mică decât cea a concesiunilor anterioare — Cesiune cu titlu gratuit a folosinței bunurilor materiale și imateriale deținute în proprietate și care constituie rețeaua de gestionare și de colectare a jocului — Restricție — Motive imperative de interes general — Proporționalitate)

text:
               25.7.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 270/6

         Ordonanța Curții (Camera a șaptea) din 7 aprilie 2016 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunale di Bari – Italia) – Procedură penală împotriva lui Davide Cazzorla
   (Cauza C-436/14) (1)

   ((Trimitere preliminară - Articolul 99 din Regulamentul de procedură al Curții - Întrebări preliminare identice - Articolele 49 TFUE și 56 TFUE - Libertatea de stabilire - Libera prestare a serviciilor - Jocuri de noroc - Reglementare națională - Reorganizarea sistemului concesiunilor printr-o aliniere temporală a termenelor de expirare - Nouă cerere de ofertă - Concesiuni cu o durată mai mică decât cea a concesiunilor anterioare - Cesiune cu titlu gratuit a folosinței bunurilor materiale și imateriale deținute în proprietate și care constituie rețeaua de gestionare și de colectare a jocului - Restricție - Motive imperative de interes general - Proporționalitate))
   (2016/C 270/07)
   Limba de procedură: italiana

      Instanța de trimitere

   Tribunale di Bari

      Partea din procedura principală

   Davide Cazzorla

      Dispozitivul

               1)

               Articolele 49 TFUE și 56 TFUE, precum și principiile egalității de tratament și efectivității trebuie interpretate în sensul că nu se opun unei legislații naționale privind jocurile de noroc, precum cea în discuție în litigiul principal, care prevede organizarea unei noi proceduri de cerere de ofertă pentru acordarea de concesiuni cu o durată mai mică decât cea a concesiunilor atribuite anterior, ca urmare a unei reorganizări a sistemului printr-o aliniere temporală a termenelor de expirare a concesiunilor.

               2)

               Articolele 49 TFUE și 56 TFUE trebuie interpretate în sensul că se opun unei dispoziții naționale restrictive, precum cea în discuție în litigiul principal, care impune concesionarului de jocuri de noroc obligația de a ceda cu titlu gratuit, la încetarea activității în urma expirării perioadei de concesiune, folosința bunurilor materiale și imateriale deținute în proprietate și care constituie rețeaua de gestionare și de colectare a jocului, în măsura în care această restricție depășește ceea ce este necesar pentru realizarea obiectivului urmărit efectiv de această dispoziție, aspect care trebuie verificat de instanța de trimitere.

      (1)  JO C 448, 15.12.2014.


title: Cauza T-644/14 R: Ordonanța președintelui Tribunalului din 7 aprilie 2016 – ADR Center/Comisia („Măsuri provizorii — Clauză compromisorie — Convenții încheiate în vederea realizării proiectelor subvenționate de Uniune în cadrul programului «Justiția civilă» — Decizie executorie a Comisiei de a proceda la recuperarea sumelor plătite — Cerere de suspendare a executării — Lipsa urgenței”)

text:
               30.5.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 191/30

         Ordonanța președintelui Tribunalului din 7 aprilie 2016 – ADR Center/Comisia
   (Cauza T-644/14 R)
   ((„Măsuri provizorii - Clauză compromisorie - Convenții încheiate în vederea realizării proiectelor subvenționate de Uniune în cadrul programului «Justiția civilă» - Decizie executorie a Comisiei de a proceda la recuperarea sumelor plătite - Cerere de suspendare a executării - Lipsa urgenței”))
   (2016/C 191/39)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: ADR Center Srl (Roma, Italia) (reprezentant: L. Tantalo, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: L. Cappelletti și J. Estrada de Solà, agenți)

      Obiectul

   Cerere de suspendare a executării silite a Deciziei C (2014) 4485 final a Comisiei din 27 iunie 2014 privind recuperarea sumei de 194 275,34 euro, majorată cu dobânzi, datorată de ADR Center Srl prin raportare la notele de debit nr. 3241311168, 3241311170 și 3241311175 privind suma de 62 649,47 euro, suma de 78 991,12 euro și, respectiv, suma de 52 634,75 euro.

      Dispozitivul

               1)

               Respinge cererea de măsuri provizorii.

               2)

               Revocă Ordonanța din 22 ianuarie 2016, în măsura în care privește cauza T-644/14 R.

               3)

               Cheltuielile de judecată se soluționează odată cu fondul.


title: Cauza C-375/09: Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 3 mai 2011 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Sąd Najwyższy — Republica Polonă) — Prezes Urzędu Ochrony Konkurencji i Konsumentów/Tele2 Polska sp. z o.o., devenită Netia S.A. [Concurență — Regulamentul (CE) nr. 1/2003 — Articolul 5 — Abuz de poziție dominantă — Competența autorităților de concurență ale statelor membre pentru a constata inexistența încălcării articolului 102 TFUE]

text:
               25.6.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 186/4

         Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 3 mai 2011 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Sąd Najwyższy — Republica Polonă) — Prezes Urzędu Ochrony Konkurencji i Konsumentów/Tele2 Polska sp. z o.o., devenită Netia S.A.
   (Cauza C-375/09) (1)

   (Concurență - Regulamentul (CE) nr. 1/2003 - Articolul 5 - Abuz de poziție dominantă - Competența autorităților de concurență ale statelor membre pentru a constata inexistența încălcării articolului 102 TFUE)
   2011/C 186/06
   Limba de procedură: polona

      Instanța de trimitere

   Sąd Najwyższy

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Prezes Urzędu Ochrony Konkurencji i Konsumentów

      Pârâtă: Tele2 Polska sp. z o.o., devenită Netia S.A.

      Obiectul

   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Sąd Najwyższy — Interpretarea articolului 5 din Regulamentul (CE) nr. 1/2003 al Consiliului din 16 decembrie 2002 privind punerea în aplicare a normelor de concurență prevăzute la articolele 81 și 82 din tratat (JO 2003, L 1, p. 1, Ediție specială, 08/vol. 1, p. 167) — Abuz de poziție dominantă — Competența autorităților de concurență ale statelor membre de a constata, printr-o decizie, că articolul 82 CE nu este aplicabil practicilor comerciale ale unei întreprinderi

      Dispozitivul

               1.

               Articolul 5 din Regulamentul (CE) nr. 1/2003 al Consiliului din 16 decembrie 2002 privind punerea în aplicare a normelor de concurență prevăzute la articolele 81 și 82 din tratat trebuie interpretat în sensul că, atunci când, în vederea aplicării articolului 102 TFUE, o autoritate națională de concurență examinează dacă sunt îndeplinite condițiile de aplicare a acestui articol și, în urma acestei examinări, consideră că nu a avut loc o practică abuzivă, se opune posibilității ca această autoritate să poată adopta o decizie prin care să se concluzioneze că articolul respectiv nu a fost încălcat.

               2.

               Articolul 5 al doilea paragraf din Regulamentul nr. 1/2003 este direct aplicabil și se opune aplicării unei norme de drept național care ar impune încetarea unei proceduri privind aplicarea articolului 102 TFUE prin adoptarea unei decizii prin care să se constate că articolul menționat nu a fost încălcat.

      (1)  JO C 297, 5.12.2009.


title: Cauza T-270/16 P: Recurs introdus la 28 mai 2016 de Petrus Kerstens împotriva Hotărârii din 18 martie 2016 a Tribunalului Funcției Publice în cauza F-23/15, Kerstens/Comisia

text:
               18.7.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 260/47

         Recurs introdus la 28 mai 2016 de Petrus Kerstens împotriva Hotărârii din 18 martie 2016 a Tribunalului Funcției Publice în cauza F-23/15, Kerstens/Comisia
   (Cauza T-270/16 P)
   (2016/C 260/58)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Recurent: Petrus Kerstens (Overijse, Belgia) (reprezentant: C. Mourato, avocat)

      Cealaltă parte din procedură: Comisia Europeană

      Concluziile

   Recurentul solicită Tribunalului:

               —

               anularea Hotărârii Camerei a doua a Tribunalului Funcției Publice din 18 martie 2016, Kerstens/Comisia, pronunțată în cauză F-23/15

               —

               trimiterea cauzei la Tribunalul Funcției Publice spre rejudecare;

               —

               obligarea celeilalte părți la procedură la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea recursului, recurentul invocă cinci motive.

               1.

               Primul motiv întemeiat denaturarea faptelor și a elementelor de probă, precum și pe contradicția din motivare în ceea ce privește lipsa unui raport de anchetă prealabilă în sensul articolelor 2-4 din Dispozițiile generale de aplicare privind desfășurarea anchetelor administrative și a procedurilor disciplinare din 2004 (denumite în continuare, „DGA 2004”).

               2.

               Al doilea motiv, întemeiat pe neanularea unei decizii disciplinare care nu are la bază un raport de anchetă administrativă în sensul DGA 2004.

               3.

               Al treilea motiv, întemeiat pe o contradicție în motivarea hotărârii, pe încălcarea obligației de motivare, pe denaturarea elementelor de fapt și a elementelor de probă, pe încălcări ale articolului 4 alineatul 4 din DGA 2004, ale articolului 91 din statut și a principiului separației puterilor între autoritățile judiciare și administrative, pe interdicția de a se pronunța ultra petita, pre principiile contradictorialității și nediscriminării, precum și pe erori de drept în legătură cu examinarea de către Tribunalul Funcției Publice a consecințelor neregulilor săvârșite de Comisie.

               4.

               Al patrulea motiv, întemeiat pe o eroare de drept și pe încălcarea principiului contradictorialității în legătură cu greșita interpretare a articolului 24 din statut și a articolului 10 din anexa IX la statut.

               5.

               Al cincilea motiv, invocat cu titlu subsidiar și întemeiat pe o denaturare a faptelor și a elementelor de probă, pe încălcarea obligației de motivare și a unei erori de drept în raport cu respectarea termenului rezonabil în materie disciplinară.


title: Cauza C-221/09: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Prim’Awla tal-Qorti Ċivili (Republica Malta) la 17 iunie 2009 — AJD Tuna Ltd/Direttur tal-Agrikoltura u s-Sajd și Avukat Ġenerali

text:
               29.8.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 205/23

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Prim’Awla tal-Qorti Ċivili (Republica Malta) la 17 iunie 2009 — AJD Tuna Ltd/Direttur tal-Agrikoltura u s-Sajd și Avukat Ġenerali
   (Cauza C-221/09)
   2009/C 205/41
   Limba de procedură: malteza

      Instanța de trimitere

   Prim’Awla tal-Qorti Ċivili

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: AJD Tuna Ltd

      Pârâți: Direttur tal-Agrikoltura u s-Sajd, Avukat Ġenerali

      Întrebările preliminare

               1)

               Regulamentul (CE) nr. 530/2008 al Comisiei este nul ca urmare a faptului că încalcă articolul 253 CE întrucât nu indică în mod suficient motivele adoptării măsurilor de urgență enunțate la articolele 1, 2 și 3 din acesta și nu cuprinde o imagine suficient de clară a raționamentului pe care se bazează aceste măsuri?

               2)

               Regulamentul (CE) nr. 530/2008 al Comisiei este nul ca urmare a faptului că încalcă articolul 7 alineatul (1) din Regulamentul nr. 2371/2002 al Consiliului în măsura în care, în considerentele sale, nu se stabilește în mod adecvat i) că există o amenințare gravă pentru conservarea resurselor acvatice vii sau a ecosistemului marin, care rezultă din activitățile de pescuit și ii) că este necesar să fie adoptate măsuri imediate?

               3)

               Regulamentul (CE) nr. 530/2008 al Comisiei este nul ca urmare a faptului că măsurile adoptate îi privează pe operatorii comunitari, precum reclamanta, de încrederea lor legitimă întemeiată pe articolul 1 din Regulamentul (CE) nr. 446/2008 al Comisiei din 22 mai 2008 și pe articolul 2 din Regulamentul (CE) nr. 2371/2002 al Consiliului din 20 decembrie 2002?

               4)

               Articolul 3 din Regulamentul (CE) nr. 530/2008 al Comisiei este nul ca urmare a faptului că încalcă principiul proporționalității în măsura în care presupune i) că niciun operator comunitar nu poate exercita o activitate care să constea în debarcarea sau în plasarea în cuști a tonului în vederea îngrășării sau a creșterii acestuia, chiar dacă este vorba de capturi de ton efectuate anterior și în mod absolut legal, chiar și din perspectiva Regulamentului nr. 530/208 al Comisiei și ii) că niciun operator comunitar nu poate exercita această activitate în privința capturilor de ton efectuate de pescari ale căror nave nu arborează pavilionul unuia dintre statele membre enumerate la articolul 1 din Regulamentul nr. 530/2008 al Comisiei, chiar dacă aceste capturi de ton au fost efectuate cu respectarea cotelor stabilite prin Convenția internațională pentru conservarea tonului din Oceanul Atlantic?

               5)

               Regulamentul (CE) nr. 530/2008 al Comisiei este nul ca urmare a faptului că încalcă principiul proporționalității în măsura în care Comisia nu a demonstrat că măsura pe care a adoptat-o va contribui la reconstituirea stocurilor de ton?

               6)

               Regulamentul (CE) nr. 530/2008 al Comisiei este nul ca urmare a faptului că dispozițiile pe care le edictează nu sunt rezonabile și sunt discriminatorii pe motive de cetățenie sau de naționalitate, în sensul articolului 12 CE, în măsura în care regulamentul respectiv face o distincție între navele de pescuit cu plase-pungă care arborează pavilionul Spaniei și acelea care arborează pavilionul Greciei, Franței, Italiei, Ciprului și Maltei și în măsura în care face o distincție între aceste șase state membre și celelalte state membre?

               7)

               Regulamentul (CE) nr. 530/2008 al Comisiei este nul ca urmare a faptului că nu sunt respectate principiile justiției protejate la articolul 47 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, întrucât părțile interesate și statele membre nu au avut posibilitatea de a prezenta observații scrise înainte de adoptarea deciziei?

               8)

               Regulamentul (CE) nr. 530/2008 al Comisiei este nul ca urmare a faptului că principiul contradictorialității (audi alteram partem), principiu general al dreptului comunitar, nu a fost respectat întrucât părțile interesate și statele membre nu au avut posibilitatea de a prezenta observații scrise înainte de adoptarea deciziei?

               9)

               Articolul 7 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 2371/2002 al Comisiei este nul ca urmare a faptului că principiul contradictorialității (audi alteram partem), principiu general al dreptului comunitar, și/sau principiile justiției protejate la articolul 47 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene nu au fost respectate? Pe cale de consecință, Regulamentul (CE) nr. 530/2008 al Comisiei este nul ca urmare a faptului că a fost adoptat în temeiul Regulamentului (CE) nr. 2371/2002 al Consiliului?

               10)

               În ipoteza în care Curtea urmează să constate că Regulamentul (CE) nr. 530/2008 este valid, acest regulament ar trebui să fie interpretat în sensul că, prin măsurile dispuse la articolul 3 din acesta, se interzice operatorilor comunitari să accepte debarcarea, plasarea în cuști în scopul îngrășării sau al creșterii sau transbordarea în apele sau în porturile comunitare a tonului roșu capturat în Oceanul Atlantic, la est de meridianul de 45° longitudine vestică, și în Marea Mediterană de către navele de pescuit cu plase-pungă care arborează pavilionul unei țări terțe?


title: Cauza C-323/13: Hotărârea Curții (Camera a șasea) din 15 octombrie 2014 – Comisia Europeană/Republica Italiană (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Mediu — Directivele 1999/31/CE și 2008/98/CE — Plan de gestionare — Rețea corespunzătoare și integrată de unități de eliminare — Obligația de a pune în aplicare tratarea deșeurilor asigurând cel mai bun rezultat pentru sănătatea umană și pentru protecția mediului)

text:
               22.12.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 462/7

         Hotărârea Curții (Camera a șasea) din 15 octombrie 2014 – Comisia Europeană/Republica Italiană
   (Cauza C-323/13) (1)

   ((Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru - Mediu - Directivele 1999/31/CE și 2008/98/CE - Plan de gestionare - Rețea corespunzătoare și integrată de unități de eliminare - Obligația de a pune în aplicare tratarea deșeurilor asigurând cel mai bun rezultat pentru sănătatea umană și pentru protecția mediului))
   (2014/C 462/11)
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: L. Pignataro-Nolin, E. Sanfrutos Cano și A. Alcover San Pedro, agenți)

      Pârâtă: Republica Italiană (reprezentanți: G. Palmieri, agent, asistată de G. Fiengo, avvocato dello Stato)

      Dispozitivul

               1)

               Republica Italiană,

                           —

                           prin neadoptarea tuturor măsurilor necesare pentru a se evita ca o parte din deșeurile urbane plasate în depozitele SubATO din Roma, cu excluderea celui din Cecchina, și în cele ale SubATO din Latina să nu fie supusă unei tratări cuprinzând o selecție adecvată a diverselor fracțiuni de deșeuri și stabilizarea fracțiunii lor organice, nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 1 alineatul (1) și al articolului 6 litera (a) din Directiva 1999/31/CE a Consiliului din 26 aprilie 1999 privind depozitele de deșeuri coroborate cu articolele 4 și 13 din Directiva 2008/98/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 19 noiembrie 2008 privind deșeurile și de abrogare a anumitor directive

                           —

                           și prin neasigurarea, în regiunea Latium, a unei rețele corespunzătoare și integrate de unități de gestionare a deșeurilor, ținând seama de cele mai bune tehnici disponibile, nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 16 alineatul (1) din Directiva 2008/98.

               2)

               Obligă Republica Italiană la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 252, 31.8.2013.


title: Cauza C-328/10: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia — Sezione Terza (Italia) la 5 iulie 2010 — Enipower SpA/Autorità per l'Energia Elettrica e il Gas

text:
               18.12.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 346/24

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia — Sezione Terza (Italia) la 5 iulie 2010 — Enipower SpA/Autorità per l'Energia Elettrica e il Gas
   (Cauza C-328/10)
   ()
   2010/C 346/39
   Limba de procedură: italiana

      Instanța de trimitere

   Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia — Sezione Terza

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Enipower SpA

      Pârâtă: Autorità per l'Energia Elettrica e il Gas

      Întrebările preliminare

   Articolele 23, 43, 49 și 56 din Tratat, precum și alineatele (2) și (6) ale articolului 11 și articolul 24 din Directiva 2003/54 (1) sunt contrare unei reglementări naționale care, în absența notificării Comisiei Europene, impune în mod permanent anumitor producători de energie electrică ce sunt, în anumite împrejurări, esențiali pentru satisfacerea necesarului cererii de servicii de dispecerizare să prezinte oferte pe piețele bursei de energie electrică potrivit unor programe stabilite în mod heteronom de operatorul rețelei și care sustrage plata acestor oferte liberei stabiliri a prețului de către producător, legându-l de parametri care nu sunt prestabiliți conform unor „proceduri transparente, nediscriminatorii și bazate pe regulile pieței”.

      (1)  GU L 176, p.37


title: Cauza T-372/12: Acțiune introdusă la 20 august 2012 — El Corte Inglés/OAPI — Apro Tech (APRO)

text:
               27.10.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 331/26

      Acțiune introdusă la 20 august 2012 — El Corte Inglés/OAPI — Apro Tech (APRO)
      (Cauza T-372/12)
      (2012/C 331/50)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: spaniola

         Părțile

         Reclamantă: El Corte Inglés, SA (Madrid, Spania) (reprezentanți: E. Seijo Veiguela, J. Rivas Zurdo și I. Munilla Muñoz, avocați)

         Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

         Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Apro Tech Co., Ltd (Taichung Hsien, Taiwan)

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea Deciziei Camerei a doua de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 25 mai 2012, în cauza R 196/2011-2 și pronunțarea în sensul că în temeiul articolului 8 alineatul (1) RMC, calea de atac formulată de persoana care a formulat opoziția în fața OAPI ar fi trebuit admisă, iar decizia diviziei de opoziție de admitere a înregistrării în întregime a mărcii comunitare nr. 8 253 551„APRO” (mixtă), anulată;

                  —

                  obligarea pârâtului sau a pârâților la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

         Solicitantul mărcii comunitare: Apro Tech Co., Ltd

         Marca comunitară vizată: Marca figurativă „APRO” pentru produse din clasa 12 — Cerera de înregistrare a mărcii comunitare nr. 8 253 551

         Titularul mărcii sau al semnului invocat în procedura opoziției: reclamanta

         Marca sau semnul invocat: marca națională și comunitară figurativă „B PRO by Boomerang” și mărcile verbale comunitare „PRO MOUNTAIN” și „PRO OUTDOOR” pentru produse din clasa 12

         Decizia diviziei de opoziție: respinge opoziția

         Decizia camerei de recurs: respinge calea de atac

         Motivele invocate: încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009


title: Cauza C-579/11: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 19 decembrie 2012 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunal Administrativo e Fiscal do Porto — Portugalia) — Grande Área Metropolitana do Porto (GAMP)/Comissão Directiva do Programa Operacional Potencial Humano, Ministério do Ambiente e do Ordenamento do Território, Ministério do Trabalho e da Solidariedade Social [Fonduri structurale — Regulamentul (CE) nr. 1083/2006 — Eligibilitate geografică — Realizarea, dintr-o localitate situată în afara regiunilor eligibile de către un operator stabilit într-o asemenea localitate, a unei investiții cofinanțate de Uniunea Europeană]

text:
               16.2.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 46/11

         Hotărârea Curții (Camera a treia) din 19 decembrie 2012 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunal Administrativo e Fiscal do Porto — Portugalia) — Grande Área Metropolitana do Porto (GAMP)/Comissão Directiva do Programa Operacional Potencial Humano, Ministério do Ambiente e do Ordenamento do Território, Ministério do Trabalho e da Solidariedade Social
   (Cauza C-579/11) (1)

   (Fonduri structurale - Regulamentul (CE) nr. 1083/2006 - Eligibilitate geografică - Realizarea, dintr-o localitate situată în afara regiunilor eligibile de către un operator stabilit într-o asemenea localitate, a unei investiții cofinanțate de Uniunea Europeană)
   2013/C 46/19
   Limba de procedură: portugheza

      Instanța de trimitere

   Tribunal Administrativo e Fiscal do Porto

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Grande Área Metropolitana do Porto (GAMP)

      Pârâte: Comissão Directiva do Programa Operacional Potencial Humano, Ministério do Ambiente e do Ordenamento do Território, Ministério do Trabalho e da Solidariedade Social

      Cu participarea: Instituto Nacional de Administração, Sindicato dos Quadros Técnicos do Estado, Instituto Superior de Ciências, do Trabalho e da Empresa, Instituto do Desporto de Portugal

      Obiectul

   Cerere de decizie preliminară — Tribunal Administrativo e Fiscal do Porto — Interpretarea articolelor 174, 175 și 176 TFUE, a articolelor 5-8, 22, 32, 34, 35 și 56 din Regulamentul (CE) nr. 1083/2006 al Consiliului din 11 iulie 2006 de stabilire a anumitor dispoziții generale privind Fondul european de dezvoltare regională, Fondul social european și Fondul de coeziune și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 1260/1999 (JO L 210, p. 25, Ediție specială, 14/vol. 2, p. 64) și a Regulamentului (CE) nr. 1059/2003 al Parlamentului European și al Consiliului din 26 mai 2003 privind instituirea unui nomenclator comun al unităților teritoriale de statistică (NUTS) (JO L 154, p. 1, Ediție specială, 14/vol. 1, p. 101) — Intervenții structurale — Finanțare din partea Uniunii — Programe operaționale — Eligibilitatea cheltuielilor — Nomenclatorul comun al unităților teritoriale de statistică (NUTS)

      Dispozitivul

   Dispozițiile dreptului primar al Uniunii referitoare la coeziunea economică, socială și teritorială, precum și Regulamentul (CE) nr. 1083/2006 al Consiliului din 11 iulie 2006 de stabilire a anumitor dispoziții generale privind Fondul european de dezvoltare regională, Fondul social european și Fondul de coeziune și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 1260/1999 trebuie interpretate în sensul că nu se opun ca o investiție cofinanțată de Uniune să fie realizată dintr-o localitate situată în afara regiunilor eligibile de către un operator stabilit într-o asemenea localitate, cu condiția ca acea investiție să fie direcționată, în mod precis și identificabil, spre regiunile eligibile.

      (1)  JO C 32, 4.2.2012.


title: Cauza T-247/16: Acțiune introdusă la 13 mai 2016 – Trasta Komercbanka și alții/BCE

text:
               25.7.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 270/51

         Acțiune introdusă la 13 mai 2016 – Trasta Komercbanka și alții/BCE
   (Cauza T-247/16)
   (2016/C 270/58)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamante: Trasta Komercbanka AS (Riga, Letonia) și alte șase părți (reprezentanți: O. Behrends, L. Feddern și M. Kirchner, avocați)

      Pârâtă: Banca Centrală Europeană

      Concluziile

   Reclamantele solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei BCE din 3 martie 2016 privind retragerea licenței bancare a Trasta Komercbanka AS;

               —

               obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamantele invocă șase motive.

               1.

               Primul motiv, întemeiat pe faptul că BCE nu a examinat și nu a analizat cu atenție și cu imparțialitate toate elementele de fapt, inclusiv, dar nu limitativ, împrejurarea că nu a reacționat în mod adecvat la faptul că informațiile și documentele prezentate de autoritatea letonă locală de reglementare erau inexacte.

               2.

               Al doilea motiv, întemeiat pe faptul că BCE a încălcat principiul proporționalității întrucât nu a recunoscut că era posibil să ia măsuri alternative.

               3.

               Al treilea motiv, întemeiat pe faptul că BCE a încălcat principiul egalității de tratament.

               4.

               Al patrulea motiv, întemeiat pe faptul că BCE a încălcat articolul 19 și considerentul (75) al Regulamentului privind MUS (1) și a săvârșit un abuz de putere.

               5.

               Al cincilea motiv, întemeiat pe faptul că BCE a încălcat principiile încrederii legitime și securității juridice.

               6.

               Al șaselea motiv, întemeiat pe faptul că BCE a încălcat normele de procedură, în special dreptul de a fi ascultat, dreptul de acces la dosar, dreptul la o decizie motivată în mod adecvat, articolul 83 alineatul (1) din Regulamentul-cadru privind MUS (2) și dreptul la o procedură administrativă echitabilă.

      (1)  Regulamentul (UE) nr. 1024/2013 al Consiliului din 15 octombrie 2013 de conferire a unor atribuții specifice Băncii Centrale Europene în ceea ce privește politicile legate de supravegherea prudențială a instituțiilor de credit (JO 2013, L 287, p. 63).

      (2)  Regulamentul (UE) nr. 468/2014 al Băncii Centrale Europene din 16 aprilie 2014 de instituire a cadrului de cooperare la nivelul Mecanismului unic de supraveghere între Banca Centrală Europeană și autoritățile naționale competente și cu autoritățile naționale desemnate (Regulamentul-cadru privind MUS) (JO 2014, L 141, p. 1).


title: Cauza C-48/14: Hotărârea Curții (Camera a doua) din 12 februarie 2015 – Parlamentul European/Consiliul Uniunii Europene (Acțiune în anulare — Directiva 2013/51/Euratom — Alegerea temeiului juridic — Tratatul CEEA — Articolele 31 EA și 32 EA — Tratatul FUE — Articolul 192 alineatul (1) TFUE — Protecția sănătății persoanelor — Substanțe radioactive din apa destinată consumului uman — Securitate juridică — Cooperare loială între instituții)

text:
               13.4.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 118/11

         Hotărârea Curții (Camera a doua) din 12 februarie 2015 – Parlamentul European/Consiliul Uniunii Europene
   (Cauza C-48/14) (1)

   ((Acțiune în anulare - Directiva 2013/51/Euratom - Alegerea temeiului juridic - Tratatul CEEA - Articolele 31 EA și 32 EA - Tratatul FUE - Articolul 192 alineatul (1) TFUE - Protecția sănătății persoanelor - Substanțe radioactive din apa destinată consumului uman - Securitate juridică - Cooperare loială între instituții))
   (2015/C 118/14)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: Parlamentul European (reprezentanți: L. Visaggio și J. Rodrigues, agenți)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: O. Segnana și R. Liudvinaviciute-Cordeiro, agenți)

      Interveniente în susținerea pârâtului: Republica Cehă (reprezentanți: M. Smolek și E. Ruffer, agenți), Republica Franceză (reprezentanți: G. de Bergues, D. Colas și N. Rouam, agenți), Comisia Europeană (reprezentanți: P. Van Nuffel și M. Patakia, agenți)

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă Parlamentul European la plata cheltuielilor de judecată.

               3)

               Republica Cehă, Republica Franceză și Comisia Europeană suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 102, 7.4.2014.


title: Cauza C-108/16 PPU: Hotărârea Curții (Camera a patra) din 24 mai 2016 (cerere de decizie preliminară formulată de Rechtbank Amsterdam - Țările de Jos) – Executarea unui mandat european de arestare emis împotriva lui Paweł Dworzecki [Trimitere preliminară — Procedură preliminară de urgenţă — Cooperare polițienească și judiciară în materie penală — Decizia-cadru 2002/584/JAI — Mandat european de arestare — Articolul 4a alineatul (1) — Proceduri de predare între statele membre — Condiții de executare — Motive de neexecutare facultativă — Excepții — Executare obligatorie — Pedeapsă pronunțată în lipsă — Noțiunile „citare personală la proces” și „informare oficială prin alte mijloace” — Noțiuni autonome de drept al Uniunii]

text:
               18.7.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 260/13

         Hotărârea Curții (Camera a patra) din 24 mai 2016 (cerere de decizie preliminară formulată de Rechtbank Amsterdam - Țările de Jos) – Executarea unui mandat european de arestare emis împotriva lui Paweł Dworzecki
   (Cauza C-108/16 PPU) (1)

   ([Trimitere preliminară - Procedură preliminară de urgenţă - Cooperare polițienească și judiciară în materie penală - Decizia-cadru 2002/584/JAI - Mandat european de arestare - Articolul 4a alineatul (1) - Proceduri de predare între statele membre - Condiții de executare - Motive de neexecutare facultativă - Excepții - Executare obligatorie - Pedeapsă pronunțată în lipsă - Noțiunile „citare personală la proces” și „informare oficială prin alte mijloace” - Noțiuni autonome de drept al Uniunii])
   (2016/C 260/16)
   Limba de procedură: neerlandeza

      Instanța de trimitere

   Rechtbank Amsterdam

      Părțile din procedura principală

   Paweł Dworzecki

      Dispozitivul

               1)

               Articolul 4a alineatul (1) litera (a) punctul (i) din Decizia-cadru 2002/584 a Consiliului din 13 iunie 2002 privind mandatul european de arestare și procedurile de predare între statele membre, astfel cum a fost modificată prin Decizia-cadru 2009/299/JAI a Consiliului din 26 februarie 2009, trebuie interpretat în sensul că expresiile „citată personal”, precum și „a primit efectiv, prin alte mijloace, o informare oficială cu privire la data și locul stabilite pentru respectivul proces, în așa fel încât s-a stabilit fără echivoc faptul că persoana în cauză a avut cunoștință de procesul stabilit”, care figurează la această dispoziție, sunt noțiuni autonome de drept al Uniunii și trebuie interpretate uniform în întreaga Uniune Europeană.

               2)

               Articolul 4a alineatul litera (a) punctul (i) din Decizia-cadru 2009/299, astfel cum a fost modificată prin Decizia-cadru 2009/299, trebuie interpretat în sensul că o citație, precum cea în discuție în litigiul principal, care nu a fost notificată direct persoanei în cauză, ci a fost predată, la adresa acesteia din urmă, unei persoane adulte din gospodăria sa, care s-a angajat să predea citația persoanei solicitate, fără ca mandatul european de arestare să permită să se stabilească, eventual, dacă această persoană adultă a predat efectiv citația persoanei interesate, nu îndeplinește prin ea însăși condițiile prevăzute de această dispoziție

      (1)  JO C 156, 2.5.2016.


title: Cauza C-150/09 P: Ordonanța Curții din 21 ianuarie 2010 — Iride SpA, Iride Energia SpA/Comisia Europeană [Recurs — Ajutoare de stat — Ajutor declarat compatibil cu piața comună cu condiția ca beneficiarul să ramburseze un ajutor anterior declarat ilegal — Compatibilitate cu articolul 87 alineatul (1) CE — Erori de drept — Denaturarea argumentației recurentelor — Nemotivare — Recurs în parte vădit inadmisibil și în parte vădit nefondat]

text:
               22.5.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 134/14

         Ordonanța Curții din 21 ianuarie 2010 — Iride SpA, Iride Energia SpA/Comisia Europeană
   (Cauza C-150/09 P) (1)

   (Recurs - Ajutoare de stat - Ajutor declarat compatibil cu piața comună cu condiția ca beneficiarul să ramburseze un ajutor anterior declarat ilegal - Compatibilitate cu articolul 87 alineatul (1) CE - Erori de drept - Denaturarea argumentației recurentelor - Nemotivare - Recurs în parte vădit inadmisibil și în parte vădit nefondat)
   2010/C 134/21
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Recurente: Iride SpA, Iride Energia SpA (reprezentanți: L. Radicati di Brozolo, M. Merola și T. Ubaldi, avocați)

      Cealaltă parte în proces: Comisia Europeană (reprezentanți: E. Righini și G. Conte, agenți)

      Obiectul

   Recurs declarat împotriva Hotărârii Tribunalului de Primă Instanță (Camera a doua) din 11 februarie 2009, Iride SpA și Iride Energia SpA (T-25/07), prin care Tribunalul a respins cererea de anulare a Deciziei 2006/941/CE a Comisiei din 8 noiembrie 2006 privind ajutorul de stat C 11/06 (ex N 127/05) pe care Republica italiană intenționează să îl pună în aplicare în favoarea AEM Torino (JO L 366, p. 62) sub forma unor subvenții destinate rambursării costurilor irecuperabile în sectorul energetic, în măsura în care, pe de o parte, aceasta concluzionează că este vorba despre un ajutor de stat, iar, pe de altă parte, condiționează compatibilitatea ajutorului cu piața comună de rambursarea de către AEM Torino a ajutoarelor ilegale anterioare acordate în cadrul unei scheme de ajutor în favoarea întreprinderilor denumite „municipalizzate”

      Dispozitivul

               1.

               Respinge recursul.

               2.

               Obligă Iride SpA și Iride Energia SpA la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 153, 4.7.2009.


title: Cauza T-227/09: Acțiune introdusă la 10 iunie 2009 — Feng Shen Technology/OAPI– Majtczak (FS)

text:
               15.8.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 193/24

         Acțiune introdusă la 10 iunie 2009 — Feng Shen Technology/OAPI– Majtczak (FS)
   (Cauza T-227/09)
   2009/C 193/40
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Feng Shen Technology Co. Ltd (Gueishan, Taiwan) (reprezentanți: W. Festl Wietek and P. Rath, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Jarosław Majtczak (Łódź, Polonia)

      Concluziile reclamantei

               —

               Anularea Deciziei Camerei a patra de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 1 aprilie 2009 în cauza R 529/2008-4;

               —

               declararea nulității mărcii comunitare nr. 4 431 391; și

               —

               obligarea OAPI la plata cheltuielilor de judecată efectuate în procedura în fața Tribunalului și în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs.

      Motivele și principalele argumente

      Marca comunitară înregistrată care a făcut obiectul unei cereri de declarare a nulității: Marca „FS” pentru produse din clasa 26 — marca comunitară nr. 4 431 391

      Titularul mărcii comunitare: Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

      Partea care solicită declararea nulității mărcii comunitare: Reclamanta

      Dreptul asupra mărcii al părții care solicită declararea nulității: Mai multe înregistrări anterioare ale semnului figurativ „FS” în Taiwan, China și Ghana în legătură cu fermoare și produse similare

      Decizia diviziei de anulare: Respinge cererea de declarare a nulității

      Decizia camerei de recurs: Respinge recursul

      Motivele invocate: Încălcarea articolului 51 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 40/94 al Consiliului [devenit articolul 52 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009 al Consiliului], în măsura în care camera de recurs nu a evaluat în mod corespunzător elementele de probă și înscrisurile furnizate de părți și nu a analizat în mod corespunzător situația de fapt care au condus la concluzia potrivit căreia cererea de înregistrare a mărcii în cauză a fost formulată cu rea-credință


title: Cauza C-270/12: Acțiune introdusă la 1 iunie 2012 — Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord/Consiliul Uniunii Europene și Parlamentul European

text:
               8.9.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 273/3

         Acțiune introdusă la 1 iunie 2012 — Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord/Consiliul Uniunii Europene și Parlamentul European
   (Cauza C-270/12)
   2012/C 273/03
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamant: Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord (reprezentanți: A. Robinson, agent, J. Stratford QC, A. Henshaw, Barrister)

      Pârâte: Consiliul Uniunii Europene și Parlamentul European

      Concluziile reclamantului

               —

               anularea articolului 28 din Regulamentul (UE) nr. 236/2012 al Parlamentului European și al Consiliului din 14 martie 2012 privind vânzarea în lipsă și anumite aspecte ale swapurilor pe riscul de credit (1).

               —

               obligarea pârâtelor la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Articolul 28, intitulat „Dreptul de intervenție al AEVMP în situații excepționale”, obligă Autoritatea europeană pentru valori mobiliare și piețe (AEVMP) atât să interzică persoanelor fizice sau juridice să efectueze vânzări în lipsă sau tranzacții similare sau să impună condiții privind efectuarea de vânzări în lipsă sau de tranzacții similare, cât și să solicite acestor persoane să notifice sau să publice astfel de poziții.
   AEVMP ia astfel de măsuri dacă a) acestea răspund unei amenințări la adresa funcționării normale și a integrității piețelor financiare sau a stabilității unei părți sau a întregului sistem financiar din Uniune; b) există implicații transfrontaliere; și c) autoritățile competente nu au luat măsuri pentru contracararea amenințării sau măsurile pe care le-au luat nu contracarează în mod corespunzător amenințarea. Măsurile sunt valabile pentru până la trei luni, însă AEVMP este împuternicită să le reînnoiască pe perioadă nedeterminată. Măsurile prevalează asupra oricăror măsuri adoptate anterior de către o autoritate competentă în temeiul regulamentului privind vânzarea în lipsă.
   Regatul Unit susține că articolul 28 este nelegal din următoarele motive.
   În primul rând, este contrar celui de al doilea principiu stabilit de Curtea de Justiție în Hotărârea din 13 iunie 1958, Meroni/Înalta Autoritate (9/56, Rec., p. 9), întrucât:

               1.

               criteriile privind momentul în care se impune ca AEVMP să acționeze în temeiul articolului 28 implică o largă putere de apreciere;

               2.

               AEVMP are o arie largă de alegeri cu privire la ce fel de măsură sau de măsuri să impună, și ce excepții să prevadă, iar aceste alegeri au implicații foarte semnificative în materie de politică economică;

               3.

               factorii pe care AEVMP trebuie să îi ia în considerare conțin criterii care sunt foarte subiective;

               4.

               AEVMP este împuternicită să reînnoiască măsurile fără nicio limitare cu privire la durata lor totală;

               5.

               chiar dacă (contrar susținerilor Regatului Unit) articolul 28 nu ar determina AEVMP să efectueze alegeri de politică macroeconomică, AEVMP are totuși o largă putere de apreciere în ceea ce privește aplicarea acestei politici oricărui caz particular, precum în cauza Meroni.

         În al doilea rând, articolul 28 pare că împuternicește AEVMP să adopte acte cu putere de lege de aplicare generală, ceea ce este contrar Hotărârii Curții din 14 mai 1981, Romano (98/80, Rec., p. 1241).
   În al treilea rând, articolul 28 pare să confere AEVMP competența de a adopta acte fără caracter legislativ de aplicare generală, deși, potrivit articolelor 290 TFUE și 291 TFUE, Consiliul nu are competența în temeiul tratatelor să delege o astfel de competență unei simple agenții în afara acestor dispoziții.
   În al patrulea rând, dacă și în măsura în care articolul 28 ar fi interpretat ca împuternicind AEVMP să adopte măsuri individuale în privința unor persoane fizice sau juridice, aceasta ar depăși competențele conferite prin articolul 114 TFUE.
   Articolul 28 poate fi separat de restul regulamentului privind vânzarea în lipsă. Eliminarea sa ar lăsa în esență intact restul regulamentului.

      (1)  JO L 86, p. 1.


title: Cauza C-76/14: Cerere de decizie preliminara introdusă de Curtea de Apel Braşov (România) la data de 12 februarie 2014 – Mihai Manea/Instituția Prefectului – județul Brașov – Serviciul Public Comunitar Regim de Permise de Conducere și Înmatriculare a Vehiculelor

text:
               19.5.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 151/10

         Cerere de decizie preliminara introdusă de Curtea de Apel Braşov (România) la data de 12 februarie 2014 – Mihai Manea/Instituția Prefectului – județul Brașov – Serviciul Public Comunitar Regim de Permise de Conducere și Înmatriculare a Vehiculelor
   (Cauza C-76/14)
   2014/C 151/12
   Limba de procedură: română

      Instanţa de trimitere

   Curtea de Apel Braşov

      Părţile din acţiunea principală

      Reclamant: Mihai Manea

      Pârât: Instituția Prefectului – județul Brașov – Serviciul Public Comunitar Regim de Permise de Conducere și Înmatriculare a Vehiculelor

      Întrebările preliminare

               1)

               Având în vedere dispozițiile Legii nr. 9/2012 și obiectul taxei prevăzute de această lege, este necesar să se considere că art[icolul] 110 din TFUE trebuie interpretat în sensul că se opune ca un stat membru UE să instituie taxă pentru emisii poluante aplicabilă tuturor autovehiculelor externe la înmatricularea în statul respectiv, taxă care se aplică și la transferul dreptului de proprietate asupra autovehiculelor interne exceptând cazul în care o astfel de taxă sau una similară a fost plătită deja plătită?

               2)

               Având în vedere dispozițiile Legii nr. 9/2012 și obiectul taxei prevăzute de această lege, este necesar să se considere că art[icolul] 110 din TFUE trebuie interpretat în sensul că se opune ca un stat membru UE să instituie taxă pentru emisii poluante aplicabilă tuturor autovehiculelor externe la înmatricularea în statul respectiv, taxă care se plătește pentru autovehiculele interne doar la transferul dreptului de proprietate asupra unui astfel de autovehicul, cu rezultatul că un autovehicul extern nu poate fi folosit fără plata taxei în timp ce un autovehicul intern poate fi folosit nelimitat în timp fără plata taxei până la momentul și dacă se realizează un transfer al dreptului de proprietate asupra autovehiculului respectiv?


title: Cauza C-158/07: Cerere având ca obiect pronunțarea unei hotărâri preliminare introdusă de Centrale Raad van Beroep (Țările de Jos) la 22 martie 2007 — Jacqueline Förster/IB-Groep

text:
               26.5.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 117/18

         Cerere având ca obiect pronunțarea unei hotărâri preliminare introdusă de Centrale Raad van Beroep (Țările de Jos) la 22 martie 2007 — Jacqueline Förster/IB-Groep
   (Cauza C-158/07)
   (2007/C 117/29)
   Limba de procedură: olandeza
   Instanța de trimitere
   Centrale Raad van Beroep
   Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Jacqueline Förster

      Pârât: IB-Groep
   Întrebările preliminare

               1.

               Articolul 7 din Regulamentul (CEE) nr. 1251/70 (1) se aplică și persoanelor aflate la studii, care au venit în Țările de Jos, în principal, la studiu și care, inițial, au exercitat în mică măsură, pe lângă studiu, activități profesionale, pe care însă le-au finalizat între timp?

               2.

               Se opune Directiva 93/96 (2) ca persoanele aflate la studii menționate în cuprinsul primei întrebări să solicite finanțarea integrală a studiului, prin invocarea articolului 12 CE?

               3.

                           a)

                           Regula potrivit căreia cetățenii Uniunii care nu exercită activități economice pot să invoce articolul 12 CE numai atunci când s-au aflat o perioadă determinată în mod legal pe teritoriul statului gazdă sau atunci când au fost în posesia unui permis de ședere, este valabilă și pentru alocația de studiu pentru acoperirea cheltuielilor de întreținere?

                           b)

                           În caz afirmativ, în această perioadă, este admisibilă impunerea unei anumite durate de ședere, cerință impusă exclusiv persoanelor care au altă cetățenie decât cea a statului gazdă?

                           c)

                           În caz afirmativ, este conformă cu articolul 12 CE solicitarea unei șederi de cinci ani?

                           d)

                           În caz negativ, ce durată de ședere poate fi solicitată?

               4.

               Într-un caz individual, o ședere legală mai scurtă este suficientă, atunci când alți factori decât durata de ședere indică un grad considerabil de integrare în societatea statului membru gazdă?

               5.

               Dacă persoanele vizate pot invoca, în temeiul unei hotărâri a Curții de Justiție cu efect retroactiv, mai multe drepturi care decurg din articolul 12 CE decât se admitea inițial, se poate solicita, pentru perioade anterioare, îndeplinirea unor condiții aferente justificate, dacă aceste condiții au fost aduse la cunoștință la scurtă vreme după pronunțarea hotărârii?

      (1)  Regulamentul (CEE) nr. 1251/70 al Comisiei din 29 iunie 1970 privind dreptul lucrătorilor de a rămâne pe teritoriul unui stat membru după ce au ocupat un loc de muncă (JO L 142, p. 24).

      (2)  Directiva 93/96/CEE a Consiliului din 29 octombrie 1993 privind dreptul de şedere a persoanelor aflate la studii (JO L 317, p. 59).


title: Cauza C-281/14 P: Recurs introdus la 9 iunie 2014 de Società per l'aeroporto civile di Bergamo-Orio al Serio SpA (SACBO SpA) împotriva Ordonanţei Tribunalului (Camera a treia) din 31 martie 2014 în cauza T-270/13, Società per l'aeroporto civile di Bergamo-Orio al Serio SpA (SACBO SpA)/Comisia Europeană, Agenzia esecutiva per l’innovazione e le reti (INEA)

text:
               1.9.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 292/17

         Recurs introdus la 9 iunie 2014 de Società per l'aeroporto civile di Bergamo-Orio al Serio SpA (SACBO SpA) împotriva Ordonanţei Tribunalului (Camera a treia) din 31 martie 2014 în cauza T-270/13, Società per l'aeroporto civile di Bergamo-Orio al Serio SpA (SACBO SpA)/Comisia Europeană, Agenzia esecutiva per l’innovazione e le reti (INEA)
   (Cauza C-281/14 P)
   2014/C 292/21
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Recurentă: Società per l'aeroporto civile di Bergamo-Orio al Serio SpA (SACBO SpA) (reprezentanți: M. Muscardini, G. Greco și G. Carullo, avocați)

      Celelalte părți din procedură: Comisia Europeană, Agenția Executivă pentru Inovare și Rețele (INEA)

      Concluziile recurentei

               —

               după constatarea calității procesuale active a SACBO și a caracterului atacabil al deciziei din 18 martie 2013, anularea în întregime a Ordonanței Tribunalului din 31 martie 2014 în cauza T-270/13 și, în consecință, în cazul în care se apreciază că, în conformitate cu articolul 61 primul paragraf din Statutul Curții, cauza este în stare de judecată, admiterea integrală a concluziilor prezentate în primă instanță, astfel formulate: constatarea inexistenței unei tentative de eludare și de sciziune artificială a activităților care au făcut obiectul cofinanțării și anularea Deciziei Ten-T EA în măsura în care s-au considerat neeligibile costurile externe aferente activităților 1, 2.1, 4, 5, 6 și 7, reducând astfel cofinanțarea datorată și impunând restituirea sumei de 1 58  517,54 euro, cu orice consecință de drept;

               —

               obligarea pârâtelor la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

               I.

               În susținerea recursului declarat împotriva ordonanței prin care Tribunalul a declarat acțiunea ca fiind inadmisibilă:

                           I.1-

                           Cu privire la lipsa calității procesuale active. Eroare de drept: încălcarea și/sau aplicarea eronată a articolului 263 al patrulea paragraf TFUE, a articolelor 6 și 13 din CEDO, a articolului 47 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, a articolului III.8 alineatul (2) din Decizia C (2010) 4456, a articolului 296 al doilea paragraf TFUE, pentru motivare insuficientă și/sau contradictorie și omisiune de a se pronunța, precum și a articolului 107 și a articolului 108 alineatul (3) TFUE.

                                       —

                                       viciu al ordonanței în măsura în care nu s-a luat în considerare că SACBO participă la cofinanțarea proiectului, este responsabil de totalitatea investiției și este dirigintele de șantier al proiectului, suportând astfel toate efectele deciziei atacate atât ca urmare a nerecuperării investițiilor efectuate, cât și în ceea ce privește sumele de rambursat, precum și ca urmare a faptului că toate obiecțiile formulate în decizie privesc comportamentul reclamantei;

                                       —

                                       încălcarea articolelor 107 și 108 TFUE, în măsura în care Tribunalul a omis să ia în considerare faptul că rambursarea cofinanțării de către ENAC este impusă de dreptul Uniunii, nerestituirea constituind un ajutor de stat ilegal;

                                       —

                                       viciu al ordonanței în măsura în care nu s-a ținut seama de rolul jucat de SACBO în cadrul procedurii care a condus la adoptarea deciziei atacate;

                                       —

                                       viciu al ordonanței în măsura în care nu s-a ținut seama de calitatea procesuală activă a SACBO ca urmare a prejudiciului suferit în termeni de imagine din cauza deciziei atacate.

                           I.2-

                           În ceea ce privește caracterul neatacabil al actului comunicat. Eroare de drept: încălcarea și/sau aplicarea eronată a articolului 263 al patrulea alineat TFUE și încălcarea articolelor III.3.6 și III. 3.9 din decizia de finanțare; încălcarea și/sau aplicarea eronată a articolului 296 al doilea paragraf pentru motivare contradictorie.

                                       —

                                       viciu al ordonanței în măsura în care nu s-a ținut seama de faptul că decizia stabilește deja în mod clar și definitiv cuantumul finanțării și sumele de restituit, astfel încât aceasta constituie în sine obligația de restituire;

                                       —

                                       viciu al ordonanței în măsura în care nu s-a ținut seama de faptul că decizia atacată constituie actul care pune capăt definitiv procedurii de reducere a finanțării, care este distinctă și autonomă în raport cu faza ulterioară de recuperare efectivă.

               II.

               Reproducere a motivelor cuprinse în cererea introductivă în primă instanță (1) în sensul articolului 61 primul paragraf din Statutul Curții

      (1)  JO 2013, C 207, p. 46.


title: Cauza C-251/12: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Tribunal de commerce de Bruxelles (Belgia) la 22 mai 2012 — Christian van Buggenhout și Ilse van de Mierop (lichidatori ai Grontimmo SA)/Banque Internationale à Luxembourg

text:
               7.7.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 200/10

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Tribunal de commerce de Bruxelles (Belgia) la 22 mai 2012 — Christian van Buggenhout și Ilse van de Mierop (lichidatori ai Grontimmo SA)/Banque Internationale à Luxembourg
   (Cauza C-251/12)
   2012/C 200/18
   Limba de procedură: franceza

      Instanța de trimitere

   Tribunal de commerce de Bruxelles

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamanți: Christian van Buggenhout și Ilse van de Mierop (lichidatori ai Grontimmo SA)

      Pârâtă: Banque Internationale à Luxembourg

      Întrebările preliminare

               1.

               Care este interpretarea care trebuie dată termenilor „obligație în beneficiul debitorului” cuprinși în articolul 24 din Regulamentul (CE) nr. 1346/2000 din 29 mai 2000 (1)?

               2.

               Acești termeni trebuie interpretați ca incluzând o plată efectuată în favoarea unui creditor al debitorului care a intrat în faliment, la cererea acestuia, atunci când partea care a executat această obligație de plată pe seama și în beneficiul debitorului care a intrat în faliment a executat-o fără a avea cunoștință despre existența unei proceduri de insolvență, deschisă împotriva debitorului într-un alt stat membru?

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 1346/2000 al Consiliului din 29 mai 2000 privind procedurile de insolvență (JO L 160, p. 1, Ediție specială, 19/vol. 1, p. 143).


title: Cauza T-626/14: Ordonanța Tribunalului din 24 iunie 2015 – Wm. Wrigley Jr./OAPI (Reprezentarea unei sfere albastre) [„Marcă comunitară — Cerere de înregistrare a unei mărci comunitare figurative reprezentând o sferă albastră — Motiv absolut de refuz — Lipsa caracterului distinctiv — Articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 — Acţiune vădit nefondată”]

text:
               21.9.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 311/47

         Ordonanța Tribunalului din 24 iunie 2015 – Wm. Wrigley Jr./OAPI (Reprezentarea unei sfere albastre)
   (Cauza T-626/14) (1)

   ([„Marcă comunitară - Cerere de înregistrare a unei mărci comunitare figurative reprezentând o sferă albastră - Motiv absolut de refuz - Lipsa caracterului distinctiv - Articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 - Acţiune vădit nefondată”])
   (2015/C 311/52)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Wm. Wrigley Jr. Company (Wilmington, Delaware, Statele Unite) (reprezentanți: M. Kinkeldey, S. Brandstätter și C. Schmitt, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: J. Crespo Carrillo, agent)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a cincea de recurs a OAPI din 17 iunie 2014 (cauza R 169/2014-5) privind o cerere de înregistrare a unui semn figurativ reprezentând o sferă albastră ca marcă comunitară

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă Wm. Wrigley Jr. Company la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 351, 6.10.2014.


title: Cauza T-300/07: Hotărârea Tribunalului din 9 septembrie 2010 — Evropaïki Dynamiki/Comisia ( „Contracte de achiziții publice de servicii — Procedură comunitară de cerere de ofertă — Prestare de servicii informatice referitoare la gestiunea și la întreținerea unui portal internet — Respingerea ofertei prezentate de un ofertant — Criterii de atribuire — Obligația de motivare — Eroare vădită de apreciere — Egalitate de tratament — Transparență” )

text:
               23.10.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 288/32

      Hotărârea Tribunalului din 9 septembrie 2010 — Evropaïki Dynamiki/Comisia
      (Cauza T-300/07) (1)

      (Contracte de achiziții publice de servicii - Procedură comunitară de cerere de ofertă - Prestare de servicii informatice referitoare la gestiunea și la întreținerea unui portal internet - Respingerea ofertei prezentate de un ofertant - Criterii de atribuire - Obligația de motivare - Eroare vădită de apreciere - Egalitate de tratament - Transparență)
      (2010/C 288/60)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Atena, Grecia) (reprezentant: N. Korogiannakis, avocat)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: E. Manhaeve, agent, asistat de J. Stuyck, avocat)

         Obiectul

      Pe de o parte, o cerere de anulare a Deciziilor Comisiei din 21 mai și din 13 iulie 2007 de respingere a ofertelor prezentate de reclamantă în cadrul procedurii de cerere de ofertă ENTR/05/78 pentru lotul nr. 1 (lucrări editoriale și de traducere) și pentru lotul nr. 2 (gestiunea infrastructurilor), referitoare la gestiunea și la întreținerea portalului „Europa ta” (JO 2006/S 143 153057), și de atribuire a acestor contracte unui alt ofertant și, pe de altă parte, o cerere de despăgubire

         Dispozitivul

                  1.

                  Anulează Decizia Comisiei din 13 iulie 2007 de respingere a ofertei prezentate de Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE în cadrul procedurii de cerere de ofertă ENTR/05/78 pentru lotul nr. 2 (gestiunea infrastructurilor), pentru gestiunea și întreținerea portalului „Europa ta”, și de atribuire a acestui contract unui alt ofertant.

                  2.

                  Respinge celelalte capete de cerere.

                  3.

                  Respinge cererea de despăgubire.

                  4.

                  Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis suportă 50 % din propriile cheltuieli de judecată și 50 % din cheltuielile de judecată efectuate de Comisia Europeană, aceasta din urmă suportând 50 % din propriile cheltuieli de judecată și 50 % din cheltuielile de judecată efectuate de Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis.

         (1)  JO C 235, 6.10.2007.


title: Cauza F-63/13: Acțiune introdusă la 27 iunie 2013 — ZZ/ENISA

text:
               16.11.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 336/31

         Acțiune introdusă la 27 iunie 2013 — ZZ/ENISA
   (Cauza F-63/13)
   2013/C 336/69
   Limba de procedură: greaca

      Părțile

      Reclamant: ZZ (reprezentant: V. Christianos, avocat)

      Pârâtă: Agenția Europeană pentru Securitatea Rețelelor Informatice și a Datelor (ENISA)

      Obiectul și descrierea litigiului

   Anularea, pe de o parte, a deciziei de concediere a reclamantului și, pe de altă parte, a deciziei, adoptate după Hotărârea TFP în cauza F-118/10, de a numi un alt agent pe postul de contabil. În sfârșit, repararea prejudiciului moral pretins suferit

      Concluziile reclamantului

               —

               Anularea deciziei ENISA prin care a fost respinsă reclamația reclamantului, precum și celelalte decizii atacate, și anume decizia ENISA din 4 septembrie 2012 de concediere a reclamantului și decizia ENISA din 9 octombrie 2012 de numire a domnului X pe postul de contabil, în locul reclamantului;

               —

               obligarea ENISA la plata către reclamant, pentru toate actele ilegale menționate mai sus, a sumei de 100 000 de euro cu titlu de despăgubire pentru prejudiciul moral;

               —

               obligarea ENISA la plata cheltuielilor de judecată.


title: Cauza T-410/10: Acțiune introdusă la 13 septembrie 2010 — Bottega Veneta International/OAPI (Forma unei poșete)

text:
               6.11.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 301/56

         Acțiune introdusă la 13 septembrie 2010 — Bottega Veneta International/OAPI (Forma unei poșete)
   (Cauza T-410/10)
   ()
   2010/C 301/90
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Reclamantă: Bottega Veneta International Sàrl (Luxemburg, Luxemburg) (reprezentanți: P. Roncaglia, G. Lazzeretti, M. Boletto și E. Gavuzzi, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Concluziile reclamantei

               —

               Anularea Deciziei Camerei întâi de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne din 16 iunie 2010 în cauza nr. R 1539/2009-1;

               —

               obligarea Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne la plata cheltuielilor de judecată ale prezentei proceduri și ale procedurii căii de atac în fața Camerei întâi de recurs.

      Motivele și principalele argumente

      Marca comunitară vizată: Marca reprezentată de un semn distinctiv tridimensional cunoscut ca geantă „Cabat” (cerere de înregistrare nr. 6632566) pentru produse din clasa 18 („genți și poșete”)

      Decizia examinatorului: Respinge cererea de înregistrare.

      Decizia camerei de recurs: Respinge calea de atac.

      Motivele invocate: Încălcarea articolului 9 alineatul (3) litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 2868/95 al Comisiei din 13 decembrie 1995 de punere în aplicare a Regulamentului (CE) nr. 40/94 al Consiliului privind marca comunitară (JO L 303, p. 1, Ediție specială, 17/vol. 1, p. 189) și a articolului 7 alineatul (1) litera (b) și alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 al Consiliului din 26 februarie 2009 privind marca comunitară (JO L 78, p. 1).


title: Cauza C-411/11 P: Recurs introdus la 29 iulie 2011 de domnul Zdeněk Altner împotriva Ordonanței Tribunalului (Camera a patra) din 6 iulie 2011 în cauza T-190/11, Altner/Comisia

text:
               3.3.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 65/2

         Recurs introdus la 29 iulie 2011 de domnul Zdeněk Altner împotriva Ordonanței Tribunalului (Camera a patra) din 6 iulie 2011 în cauza T-190/11, Altner/Comisia
   (Cauza C-411/11 P)
   2012/C 65/02
   Limba de procedură: ceha

      Părțile

      Recurent: Zdeněk Altner (reprezentant: J. Čapek, avocat)

      Cealaltă parte în proces: Comisia Europeană
   Prin Ordonanța din 15 decembrie 2011, Curtea (Camera a patra) a respins recursul și l-a obligat pe domnul Zdeněk Altner să suporte propriile cheltuieli de judecată.


title: Cauza C-80/09 P: Ordonanța Curții (Camera a cincea) din 5 februarie 2010 — Volker Mergel, Klaus Kampfenkel, Burkart Bill, Andreas Herden/Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) [Recurs — Marcă comunitară — Regulamentul (CE) nr. 40/94 — Articolul 7 alineatul (1) litera (c) — Refuz de înregistrare — Marca verbală Patentconsult — Motiv absolut de refuz — Caracter descriptiv — Recurs în parte vădit inadmisibil și în parte vădit nefondat]

text:
               5.6.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 148/10

         Ordonanța Curții (Camera a cincea) din 5 februarie 2010 — Volker Mergel, Klaus Kampfenkel, Burkart Bill, Andreas Herden/Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)
   (Cauza C-80/09 P) (1)

   (Recurs - Marcă comunitară - Regulamentul (CE) nr. 40/94 - Articolul 7 alineatul (1) litera (c) - Refuz de înregistrare - Marca verbală Patentconsult - Motiv absolut de refuz - Caracter descriptiv - Recurs în parte vădit inadmisibil și în parte vădit nefondat)
   2010/C 148/16
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Recurenți: Volker Mergel, Klaus Kampfenkel, Burkart Bill, Andreas Herden (reprezentant: G.P. Friderichs, Rechtsanwalt)

      Cealaltă parte în proces: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: S. Schäffner, agent)

      Obiectul

   Recurs formulat împotriva Hotărârii Tribunalului de Primă Instanță (Camera a doua) din 16 decembrie 2008, Mergel și alții/OAPI (T-335/07), prin care Tribunalul a respins acțiunea în anulare împotriva Deciziei Camerei a patra de recurs a OAPI din 25 iunie 2007 de respingere a căii de atac împotriva deciziei examinatorului de refuz al înregistrării mărcii verbale comunitare „Patentconsult” pentru produse și servicii din clasele 35, 41 și 42 — Caracter distinctiv al unei mărci compuse exclusiv din semne sau din indicații care pot servi la desemnarea caracteristicilor produselor sau ale serviciilor în cauză

      Dispozitivul

               1.

               Respinge recursul.

               2.

               Îi obligă pe domnii Mergel, Kampfenkel, Bill et Herden la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 90, 18.4.2009.


title: Cauza C-445/14: Cerere de decizie preliminară introdusă de Bundesverwaltungsgericht (Germania) la 25 septembrie 2014 – Seusen Sume/Landkreis Stade

text:
               8.12.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 439/23

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Bundesverwaltungsgericht (Germania) la 25 septembrie 2014 – Seusen Sume/Landkreis Stade
   (Cauza C-445/14)
   (2014/C 439/30)
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Bundesverwaltungsgericht

      Părțile din procedura principală

      Recurentă: Seusen Sume

      Intimat: Landkreis Stade

      Cu participarea: Vertreter des Bundesinteresses beim Bundesverwaltungsgericht

      Întrebările preliminare

               1)

               Obligația de a-și stabili reședința într-o anumită zonă a statului membru delimitată geografic (comună, district, regiune) reprezintă o restricție a liberei circulații în sensul prevăzut la articolul 33 din Directiva 2011/95/UE (1) în cazul în care resortisantul străin beneficiază în rest de libertatea de circulație și de ședere pe teritoriul național al statului membru?

               2)

               Impunerea unei condiții de reședință în sarcina beneficiarilor statutului conferit prin protecție subsidiară este compatibilă cu articolul 33 și/sau cu articolul 29 din Directiva 2011/95/UE în cazul în care aceasta este justificată prin realizarea unei repartiții corespunzătoare a sarcinii reprezentate de protecția socială între diferitele instituții competente de pe teritoriul național?

               3)

               Impunerea unei condiții de reședință în sarcina beneficiarilor statutului conferit prin protecție subsidiară este compatibilă cu articolul 33 și/sau cu articolul 29 din Directiva 2011/95/UE în cazul în care aceasta este justificată prin motive de politică în materie de migrație sau de integrare, de exemplu în scopul evitării unor focare de tensiune socială ca urmare a stabilirii unui număr ridicat de străini în anumite comune sau districte? În acest sens, este suficient să se indice în mod abstract motive de politică în materie de migrație sau de integrare ori astfel de motive trebuie stabilite concret?

      (1)  Directiva 2011/95/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 13 decembrie 2011 privind standardele referitoare la condițiile pe care trebuie să le îndeplinească resortisanții țărilor terțe sau apatrizii pentru a putea beneficia de protecție internațională, la un statut uniform pentru refugiați sau pentru persoanele eligibile pentru obținerea de protecție subsidiară și la conținutul protecției acordate (JO L 337, p. 9).


title: Cauza T-301/10: Acțiune introdusă la 14 iulie 2010 — In ‘t Veld/Comisia

text:
               25.9.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 260/18

         Acțiune introdusă la 14 iulie 2010 — In ‘t Veld/Comisia
   (Cauza T-301/10)
   ()
   2010/C 260/25
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Sophie in ‘t Veld (Bruxelles, Belgia) (reprezentanți: O. Brouwer și J. Blockx, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile reclamantei

               —

               Anularea Deciziei Comisiei din 4 mai 2010, nr. SG. E.3/HP/psi Ares (2010) 234950, prin care se refuză reclamantei accesul integral la documente, în urma cererii de confirmare formulată de aceasta și

               —

               obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată, inclusiv a celor efectuate de eventualii intervenienți.

      Motivele și principalele argumente

   Prin intermediul prezentei acțiuni, reclamanta urmărește, în temeiul articolului 263 TFUE, să obțină anularea Deciziei Comisiei din 4 mai 2010 prin care se refuză accesul integral la documentele referitoare la negocierile pentru un nou Acord comercial de combatere a contrafacerii, acces solicitat de reclamantă în temeiul Regulamentului (CE) nr. 1049/2001 (1).
   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă următoarele motive:

               În primul rând, decizia Comisiei încalcă articolul 8 alineatul (3) din Regulamentul nr. 1049/2001 întrucât prin aceasta se refuză în mod implicit accesul reclamantei la un anumit număr de documente, fără a se explica motivele acestui refuz.

               În al doilea rând, decizia în cauză se întemeiază pe o aplicare greșită a articolului 4 alineatul (4) din Regulamentul nr. 1049/2001 întrucât Comisia nu a tratat această dispoziție ca pe o normă de procedură privind consultarea terților, ci a aplicat-o de fapt ca pe o excepție suplimentară la obligația de a divulga documentele.

               În al treilea rând, prin decizia Comisiei s-a aplicat în mod greșit, atât în drept cât și în fapt, articolul 4 alineatul (4) a treia liniuță din Regulamentul nr. 1049/2001:

                           —

                           în primul rând, deoarece motivele generale invocate de Comisie nu pot fi acoperite, în principiu, de excepția privind protecția interesului public în ceea ce privește relațiile internaționale ale Uniunii Europene;

                           —

                           în al doilea rând, deoarece decizia atacată conține erori vădite de apreciere a documentelor individuale.

               În plus, în cazul în care Tribunalul ar considera că anumite părți ale documentelor solicitate de reclamantă sunt protejate de articolul 4 alineatul (1) litera (a) a treia liniuță din Regulamentul nr. 1049/2001, reclamanta arată că articolul 4 alineatul (6) a fost aplicat în mod greșit și că principiul proporționalității a fost încălcat, în măsura în care Comisia nu a luat în considerare posibilitatea de a acorda un acces parțial și de a limita refuzul la părțile din documente pentru care acesta era adecvat și strict necesar.

               În sfârșit, potrivit reclamantei, Comisia nu și-a îndeplinit obligația de a motiva decizia în cauză, încălcând astfel articolul 296 TFUE.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 al Parlamentului European și al Consiliului din 30 mai 2001 privind accesul public la documentele Parlamentului European, ale Consiliului și ale Comisiei (JO L 145, p. 43, Ediție specială, 1/vol. 03, p. 76).


title: Cauza C-4/12: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Tribunale Amministrativo per la Sardegna (Italia) la 2 ianuarie 2012 — Danilo Tola/Ministero della Difesa

text:
               17.3.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 80/12

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Tribunale Amministrativo per la Sardegna (Italia) la 2 ianuarie 2012 — Danilo Tola/Ministero della Difesa
   (Cauza C-4/12)
   2012/C 80/17
   Limba de procedură: italiana

      Instanța de trimitere

   Tribunale Amministrativo per la Sardegna

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamant: Danilo Tola

      Pârât: Ministero della Difesa
   În urma retragerii, la 5 ianuarie 2012, a cererii de pronunțare a unei hotărâri preliminare, cauza a fost radiată de pe rolul Curții de Justiție prin Ordonanța din 18 ianuarie 2012.


title: Cauza C-294/12: Recurs introdus la 11 iunie 2012 de You-Q BV împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a opta) din 29 martie 2012 în cauza T-369/10, You-Q BV/Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

text:
               6.10.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 303/12

         Recurs introdus la 11 iunie 2012 de You-Q BV împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a opta) din 29 martie 2012 în cauza T-369/10, You-Q BV/Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)
   (Cauza C-294/12)
   2012/C 303/22
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Recurentă: You-Q BV (reprezentant: G.S.C.M. van Roeyen, avocat)

      Celelalte părți în proces: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale), Apple Corps Limited

      Concluziile recurentei

   Recurenta solicită Curții:

               —

               anularea Hotărârii Tribunalului din 29 martie 2012 pronunțată în cauza T-369/10;

               —

               admiterea cererii sale în anularea deciziei atacate;

               —

               în subsidiar, trimiterea cauzei Tribunalului spre rejudecare;

               —

               obligarea OAPI și a Apple Corps Limited la plata cheltuielilor de judecată, inclusiv a celor efectuate în primă instanță.

      Motivele și principalele argumente

   Prin intermediul primului motiv formulat, recurenta susține că anumite aspecte ale situației de fapt reținute de Tribunal, mai precis anumite părți din cuprinsul punctelor 9, 12, 14, 17 și 53, au fost stabilite incorect, cu încălcarea cerințelor articolului 8 alineatul (5) din Regulamentul nr. 207/2009 (1). În primul rând, Tribunalul a considerat în mod greșit că printre mărcile anterioare pe care se întemeiază Apple Corps s-ar regăsi și o marcă de notorietate, din moment ce nu a stabilit o asemenea calitate și, mai mult decât atât, nici nu a arătat care dintre mărcile anterioare ar trebui privită ca marcă de notorietate. Aceste constatări ale Tribunalului sunt greșite și încalcă principiul clarității. În al doilea rând, Tribunalul nu a luat în considerare în mod adecvat, în vederea aplicării lui în conformitate cu Hotărârea din 27 noiembrie 2008, Intel Corporation (C-252/07, Rep., p. I-8823), factorul „natura produselor sau a serviciilor pentru care fiecare dintre mărcile în conflict este înregistrată, inclusiv gradul de asemănare sau de diferențiere a acestor produse sau servicii, precum și publicul vizat”.
   Prin intermediul celui de al doilea motiv, recurenta formulează nouă critici împotriva hotărârii atacate pronunțate de Tribunal, toate întemeiate pe încălcarea articolului 8 alineatul (5) din Regulamentul nr. 207/2009. În primul rând, recurenta critică aprecierile incorecte ale Tribunalului de la punctele 24, 55, 56, 57 și 58, cu privire la lipsa de similitudine a produselor și serviciilor precum și cu privire la caracterul distinctiv al mărcilor anterioare. În al doilea rând, recurenta contestă constatarea de la punctul 26 al hotărârii atacate, în cuprinsul căruia, contrar dispozițiilor articolului 8 alineatul (5) din Regulamentul nr. 207/2009, Tribunalul a dedus existența protecției prevăzute la acest articol fără a ține seama de produsele și serviciile pentru care marca de renume a fost înregistrată și nici de celelalte condiții prevăzute la articolul menționat (atingerea adusă caracterului distinctiv al mărcii anterioare, atingerea adusă renumelui acestei mărci și profitul necuvenit obținut din caracterul distinctiv sau din renumele mărcii). În al treilea rând, recurenta contestă constatările de la punctele 31 și 54 ale hotărârii atacate, potrivit cărora caracterul distinctiv și renumele mărcilor anterioare trebuie examinate în lumina percepției publicului asupra mărcii solicitate, arătând că la punctul 39 din cererea adresată Tribunalului a subliniat următoarele: „De asemenea, se cuvine a fi reținut faptul că, în pofida obligației pe care o avea, camera de recurs a omis să definească publicul a cărui percepție este necesar a fi luată în considerare la stabilirea caracterului distinctiv și a renumelui mărcii anterioare. Potrivit Intel, acest public trebuie să constea în consumatorii de produse și servicii pentru care este înregistrată marca anterioară”. În al patrulea rând, recurenta critică constatarea Tribunalului potrivit căreia camera de recurs ar fi considerat că publicul relevant în raport cu care trebuie apreciat renumele mărcii anterioare este publicul larg. În al cincilea rând, recurenta contestă aprecierea Tribunalului potrivit căreia, în viziunea You-Q, existența renumelui trebuie stabilită prin raportare la publicul vizat de marca solicitată, mai precis un public specializat și, în continuare, contestă aprecierile Tribunalului referitoare la publicul relevant, mai exact suprapunerile în cadrul publicului relevant, care nu pot constitui un criteriu pentru stabilirea renumelui mărcii de comerț anterioare. În al șaselea rând, recurenta critică constatările Tribunalului referitoare la condițiile necesare pentru stabilirea existenței unui renume enorm și a unui renume foarte semnificativ al mărcii în raport cu produsele și serviciile vizate. În al șaptelea rând, recurenta critică cele reținute de Tribunal în privința similitudinii semnelor. În al optulea rând, recurenta reproșează Tribunalului folosirea criteriului privind aprecierea globală și a factorilor cuprinși în acest criteriu pentru stabilirea existenței unei legături. În fine, recurenta critică modul în care Tribunalul a aplicat și a interpretat condiția prevăzută la articolul 8 alineatul (5) din Regulamentul nr. 207/2009, potrivit căreia profitul necuvenit trebuie să fie generat de caracterul distinctiv sau de renumele mărcii anterioare.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 207/2009 al Consiliului din 26 februarie 2009 privind marca comunitară (JO L 78, p. 1)


title: Cauza C-429/13 P: Hotărârea Curții (Camera a șasea) din 22 octombrie 2014 – Regatul Spaniei/Comisia Europeană (Recurs — Fondul de coeziune — Reducerea sprijinului financiar — Nereguli în aplicarea legislației privind achizițiile publice — Adoptarea deciziei de către Comisia Europeană — Nerespectarea termenului stabilit — Consecințe)

text:
               8.12.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 439/10

         Hotărârea Curții (Camera a șasea) din 22 octombrie 2014 – Regatul Spaniei/Comisia Europeană
   (Cauza C-429/13 P) (1)

   ((Recurs - Fondul de coeziune - Reducerea sprijinului financiar - Nereguli în aplicarea legislației privind achizițiile publice - Adoptarea deciziei de către Comisia Europeană - Nerespectarea termenului stabilit - Consecințe))
   (2014/C 439/13)
   Limba de procedură: spaniola

      Părțile

      Recurent: Regatul Spaniei (reprezentant: A. Rubio González, agent)

      Cealaltă parte din procedură: Comisia Europeană (reprezentanți: B. Conte și A. Tokár, agenți, asistați de J. Rivas Andrés, avocat)

      Dispozitivul

               1)

               Anulează Hotărârea Tribunalului Uniunii Europene Spania/Comisia (T-384/10, EU:T:2013:277).

               2)

               Anulează Decizia C(2010) 4147 a Comisiei din 30 iunie 2010 de reducere a sprijinului financiar acordat în cadrul Fondului de coeziune următoarelor proiecte sau grupuri de proiecte: „Aprovizionarea cu apă a populației care locuiește în bazinul hidrografic al fluviului Guadiana: regiunea Andévalo” (2000.ES.16.C.PE.133), „Asanarea și epurarea bazinului Guadalquivir: Guadaira, Aljarafe și EE NN PP din Guadalquivir” (2000.ES.16.C.PE.066) și „Aprovizionarea cu apă a sistemelor intercomunale din provinciile Granada și Málaga” (2002.ES.16.C.PE.061).

               3)

               Obligă Comisia Europeană la plata cheltuielilor de judecată ale Regatului Spaniei, precum și a propriilor cheltuieli de judecată, efectuate atât în procedura în primă instanță, cât și în cadrul prezentului recurs.

      (1)  JO C 260, 7.9.2013.


title: Cauza C-553/08 P: Ordonanța Curții (Camera a opta) din 2 decembrie 2009 — Powerserv Personalservice GmbH, fostă Manpower Personalservice GmbH/Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI) [Recurs — Marcă comunitară — Regulamentul (CE) nr. 40/94 — Articolul 7 alineatul (1) litera (c) și articolul 51 alineatele (1) și (2) ﾀﾔ Cerere de declarare a nulității — Recurs incident — Marca comunitară verbală MANPOWER — Motive absolute de refuz — Caracter descriptiv — Caracter distinctiv dobândit prin utilizare]

text:
               27.2.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 51/14

         Ordonanța Curții (Camera a opta) din 2 decembrie 2009 — Powerserv Personalservice GmbH, fostă Manpower Personalservice GmbH/Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI)
   (Cauza C-553/08 P) (1)

   (Recurs - Marcă comunitară - Regulamentul (CE) nr. 40/94 - Articolul 7 alineatul (1) litera (c) și articolul 51 alineatele (1) și (2) - Cerere de declarare a nulității - Recurs incident - Marca comunitară verbală MANPOWER - Motive absolute de refuz - Caracter descriptiv - Caracter distinctiv dobândit prin utilizare)
   2010/C 51/22
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Recurentă: Powerserv Personalservice GmbH, fostă Manpower Personalservice GmbH (reprezentant: B. Kuchar, avocat)

      Celelalte părți în proces: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI) (reprezentant: G. Schneider, agent), Manpower Inc. (reprezentanți: A. Bryson, barrister și V. Marsland, solicitor)

      Obiectul

   Recurs formulat împotriva Hotărârii Tribunalului de Primă Instanță (Camera a cincea) din 15 octombrie 2008, Powerserv Personalservice/OAPI și Manpower (T 405/05), prin care Tribunalul a respins acțiunea în anulare introdusă de reclamantă împotriva Deciziei Camerei a patra de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (OAPI) din 22 iulie 2005 de respingere a recursului împotriva deciziei diviziei de anulare care refuză cererea de anulare privind marca verbală comunitară „MANPOWER” pentru produse din clasele 9, 16, 35, 41 și 42 — Apreciere greșită a caracterului distinctiv al mărcii — Lipsa reevaluării, ca urmare a extinderii publicului pertinent în raport cu decizia atacată a camerei de recurs, a dovezilor privind dobândirea caracterului distinctiv prin utilizare

      Dispozitivul

               1.

               Respinge recursul principal formulat de Powerserv Personalservice GmbH.

               2.

               Respinge recursul incident formulat de Manpower Inc.

               3.

               Obligă Powerserv Personalservice GmbH la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 69, 21.3.2009.


               7.7.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 155/1

         (2007/C 155/01)
   Ultima publicație a Curții de Justiție în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

         JO C 140, 23.6.2007

   Publicații anterioare

      JO C 129, 9.6.2007

      JO C 117, 26.5.2007

      JO C 96, 28.4.2007

      JO C 95, 28.4.2007

      JO C 82, 14.4.2007

      JO C 69, 24.3.2007

   Aceste texte sunt disponibile pe:

               EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu