Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță (camera a patra) din data de 6 iulie 2000. # Volkswagen AG împotriva Comisiei Comunităților Europene. # Concurență - Regulamentul (CEE) nr. 123/85 - Amendă. # Cauza T-62/98.


Hotărârea Curții (Camera a opta) din 24 ianuarie 2013.#3F, anciennement Specialarbejderforbundet i Danmark (SID) împotriva Comisia Europeană.#Recurs – Ajutoare de stat – Măsuri de reducere fiscală – Marinari care lucrează la bordul navelor înscrise în registrul internațional danez – Articolul 88 alineatul (3) CE – Etapa preliminară de examinare – Decizia Comisiei de a nu ridica obiecții – Acțiune în anulare – Condiții de inițiere a procedurii oficiale de investigare – Existența unor îndoieli în ceea ce privește compatibilitatea ajutorului cu piața comună – Termen de examinare.#Cauza C‑646/11 P.


Hotărârea Curții (camera întâi) din data de 15 decembrie 1966. # Manlio Serio împotriva Comisiei CEEA. # Cauza 62-65.


title: HOTĂRÂREA TRIBUNALULUI (Camera de recursuri) 1 septembrie 2010.#Carina Skareby împotriva Comisiei Europene.#Recurs — Funcție publică — Funcționari — Evaluare — Raport asupra evoluției carierei — Exercițiul de evaluare 2005 — Raport simplificat întocmit pentru perioada cuprinsă între lunile ianuarie și septembrie 2005 — Preluare integrală a aprecierilor care figurau în raportul asupra evoluției carierei întocmit pentru anul 2004 care a fost anulat în parte ulterior hotărârii atacate.#Cauza T-91/09 P.

text:
                                        Repertoriul jurisprudenței

                                         HOTĂRÂREA TRIBUNALULUI
                                            (Camera de recursuri)
                                              1 septembrie 2010

                                                  Cauza T-91/09 P

                                                 Carina Skareby
                                                   împotriva
                                                Comisiei Europene

          „Recurs — Funcție publică — Funcționari — Evaluare — Raport asupra evoluției carierei —
         Exercițiul de evaluare 2005 — Raport simplificat întocmit pentru perioada cuprinsă între lunile
     ianuarie și septembrie 2005 — Preluare integrală a aprecierilor care figurau în raportul asupra evoluției
             carierei întocmit pentru anul 2004 care a fost anulat în parte ulterior hotărârii atacate”

     Obiectul:    Recurs formulat împotriva Hotărârii Tribunalului Funcției Publice a Uniunii Europene
                  (Camera întâi) din 15 decembrie 2008, Skareby/Comisia (F-34/07, RepFP, p. I-A-1-477
                  și II-A-1-2637), având ca obiect anularea acestei hotărâri

     Decizia:     Anulează Hotărârea Tribunalului Funcției Publice a Uniunii Europene (Camera întâi) din
                  15 decembrie 2008, Skareby/Comisia (F-34/07, RepFP, p. I-A-1-477 și II-A-1-2637), în
                  ceea ce privește respingerea de către Tribunalul Funcției Publice a motivului întemeiat pe
                  lipsa evaluării eficienței doamnei Carina Skareby pentru perioada cuprinsă între lunile
                  ianuarie și septembrie 2005. Anulează decizia din 18 iulie 2006 de întocmire a raportului
                  asupra evoluției carierei doamnei Skareby pentru perioada cuprinsă între 1 ianuarie și
                  31 decembrie 2005 în măsura în care se referă la punctul 6.1, intitulat „Eficiența”.
                  Respinge în rest acțiunea introdusă la Tribunalul Funcției Publice cu numărul F-34/07.
                  Obligă Comisia Europeană să suporte toate cheltuielile de judecată aferente prezentei
                  proceduri și celei desfășurate în fața Tribunalului Funcției Publice.

                                                 Sumarul hotărârii

     1. Recurs — Motive — Insuficiența motivării — Utilizarea de către Tribunalul Funcției Publice a unei
     motivări implicite — Admisibilitate — Condiții
     [Statutul Curții de Justiție, art. 36 și anexa I art. 7 alin. (1)]

     2. Recurs — Motive — Eroare de drept
     [art. 256 TFUE; Statutul Curții de Justiție, anexa I art. 10 alin. (2)]

     3. Funcționari — Acțiune — Obiect — Somație adresată administrației — Inadmisibilitate
     (art. 266 TFUE; Statutul funcționarilor, art. 91)

RO
           ECLI:EU:T:2010:338                                                                               1
 ---pagebreak---                                                SUMAR — CAUZA T-91/09 P
                                                  SKAREBY/COMISIA

1. Chiar dacă Tribunalul Funcției Publice are obligația de a-și motiva hotărârile, în conformitate cu
articolul 36 din Statutul Curții de Justiție, care îi este aplicabil în temeiul articolului 7 alineatul (1) din
anexa I la statutul menționat, această obligație de motivare nu îi impune să facă o expunere care să
urmeze în mod exhaustiv și unul câte unul toate argumentele prezentate de părțile în litigiu.
Motivarea poate fi implicită, cu condiția de a permite părții implicate să cunoască motivele pentru
care argumentele sale nu au fost admise în primă instanță, iar instanței de recurs să dispună de
elemente suficiente pentru a-și exercita controlul.
                                                                                (a se vedea punctul 36)

         Trimitere la:

         Curte: 9 septembrie 2008, FIAMM și FIAMM Technologies/Consiliul și Comisia, C-120/06 P și C-121/06 P, Rep.,
         p. I-6513, punctul 96; 2 aprilie 2009, Bouygues și Bouygues Télécom/Comisia, C-431/07 P, Rep., p. I-2665,
         punctul 42

2. Tribunalul Funcției Publice a săvârșit o eroare de drept prin faptul că a admis continuarea, într-un
raport simplificat, a unei evaluări care, în realitate, era inexistentă ca urmare a anulării în parte de către
Tribunal a raportului asupra evoluției carierei din anul precedent. Prima instanță era conștientă de
riscul pe care și-l asuma bazându-se pe acest raport, dat fiind că a atras atenția asupra faptului că
hotărârea sa referitoare la legalitatea acestui raport făcea obiectul unui recurs.
                                                                                (a se vedea punctul 57)

3. Tribunalul nu este competent să adreseze somații instituțiilor și nici să facă declarații sau constatări
de principiu. Astfel, în conformitate cu articolul 266 TFUE, instituția emitentă a unui act anulat are
obligația să ia măsurile impuse de executarea hotărârii prin care s-a dispus anularea.
                                                                                (a se vedea punctul 70)

         Trimitere la:

         Tribunal: 28 octombrie 2004, Meister/OAPI, T-76/03, RecFP, p. I-A-325 și II-1477, punctul 38

2                                                                                ECLI:EU:T:2010:338


Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță (camera a doua) din data de 19 septembrie 2001. # Lecureur SA împotriva Comisiei Comunităților Europene. # Clauză compromisorie. # Cauza T-26/00.


Hotărârea Tribunalului (Camera a noua) din 9 februarie 2017.#International Gaming Projects Ltd împotriva Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală.#Marcă a Uniunii Europene – Procedură de opoziție – Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurative TRIPLE EVOLUTION – Marca Uniunii Europene verbală anterioară Evolution – Motiv relativ de refuz – Risc de confuzie – Similitudinea semnelor – Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009.#Cauza T-82/16.


Hotărârea Curții (camera a doua) din data de 4 iulie 1985. # Gunter Berkholz împotriva Finanzamt Hamburg-Mitte-Altstadt. # Cerere având ca obiect pronunțarea unei hotărâri preliminare: Finanzgericht Hamburg - Germania. # Cauza 168/84.


Hotărârea Curții (camera întâi) din data de 27 octombrie 1977. # Alessandro Moli împotriva Comisiei Comunităților Europene. # Cauza 121-76.


Hotărârea Tribunalului (camera a șaptea) din 2 octombrie 2013. # The Cartoon Network, Inc. împotriva Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci de comerț, desene și modele industriale) (OAPI). # Cauza T-285/12.


Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță (camera a cincea) din data de 25 octombrie 2005. # Groupe Danone împotriva Comisiei Comunităților Europene. # Concurență - Amenzi. # Cauza T-38/02.


Hotărârea Curții (camera a opta) din 6 noiembrie 2014. # Comisia Europeană împotriva Regatului Danemarcei. # Cauza C-190/14.


title: Hotărârea Tribunalului (camera a cincea) din 9 septembrie 2010.#Evropaïki Dynamiki - Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE împotriva Observatorul European pentru Droguri și Toxicomanie (OEDT).#Contracte de achiziţii publice de servicii - Procedură de cerere de ofertă din partea OEDT - Prestare de servicii informatice de programare și de consiliere în software - Respingere a ofertei unui participant - Criterii de atribuire - Eroare vădită de apreciere - Egalitate de tratament - Transparenţă - Principiul bunei administrări - Obligaţie de motivare.#Cauza T-63/06.

text:
      Hotărârea Tribunalului (Camera a cincea) din 9 septembrie 2010 – Evropaïki Dynamiki/OEDT
      (Cauza T‑63/06)
      „Contracte de achiziții publice de servicii – Procedură de cerere de ofertă din partea OEDT – Prestare de servicii informatice de programare și de consiliere în software – Respingere a ofertei unui participant – Criterii de atribuire – Eroare vădită de apreciere – Egalitate de tratament – Transparență – Principiul bunei administrări – Obligație de motivare”
      1.                     Contracte de achiziții publice ale Comunităților Europene – Procedură de cerere de ofertă [Regulamentul nr. 1605/2002 al Consiliului,
            art. 89 și art. 97 alin. (1); Regulamentul nr. 2342/2002 al Comisiei, art. 135-138] (a se vedea punctele 37, 38 și 56)
      2.                     Procedură – Cerere de sesizare a instanței – Cerințe de formă – Expunere sumară a motivelor invocate [Regulamentul de procedură
            al Tribunalului, art. 44 alin. (1)] (a se vedea punctul 80]
      3.                     Contracte de achiziții publice ale Comunităților Europene – Încheierea unui contract în urma unei cereri de ofertă (a se vedea
            punctele 73, 89 și 91)
      4.                     Contracte de achiziții publice ale Comunităților Europene – Procedură de cerere de ofertă [Regulamentul nr. 2342/2002 al Comisiei,
            art. 148 alin. (1) și (3)] (a se vedea punctele 96-98, 101, 102 și 104)
      5.                     Acte ale instituțiilor – Motivare – Obligație – Întindere [art. 253 CE; Regulamentul nr. 1605/2002 al Consiliului, art. 100
            alin. (2); Regulamentul nr. 2342/2002 al Comisiei, art. 149 alin. (2)] (a se vedea punctele 109-114 și 120)
      Obiectul

               Pe de o parte, o cerere de anulare a deciziei Observatorului European pentru Droguri și Toxicomanie din 5 decembrie 2005 de
                  a nu reține oferta prezentată de reclamantă în cadrul cererii de ofertă privind prestarea de servicii informatice de programare
                  și de consiliere în software (JO S 187), precum și de a atribui contractul de achiziții publice unui alt participant și, pe
                  de altă parte o cerere de despăgubiri

            Dispozitivul

                  1)

                  	Respinge acțiunea.

                  2)

                  	Obligă Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE să suporte propriile cheltuieli
                     de judecată, precum și pe cele efectuate de Observatorul European pentru Droguri și Toxicomanie (OEDT).


title: Hotărârea Curții (camera a patra) din data de 12 noiembrie 2009.#Comisia Comunităților Europene împotriva Republicii Elene.#Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru - Contracte de achiziții publice - Directiva 93/38/CEE - Anunț de participare - Efectuarea unui studiu - Criterii de excludere automată - Criterii de selecție calitativă și de atribuire.#Cauza C-199/07.

text:
      Cauza C‑199/07
      Comisia Comunităților Europene
      împotriva
      Republicii Elene
      „Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru – Contracte de achiziții publice – Directiva 93/38/CEE – Anunț de participare – Efectuarea unui studiu – Criterii de excludere automată – Criterii de selecție calitativă și de atribuire”
      Sumarul hotărârii
      1.        Apropierea legislațiilor – Proceduri de atribuire a contractelor de achiziții publice în sectoarele apei, energiei, transporturilor
            și telecomunicațiilor – Directiva 93/38 – Principiul nediscriminării între ofertanți
      [Directiva 93/38 a Consiliului, art. 4 alin. (2)]
      2.        Apropierea legislațiilor – Proceduri de atribuire a contractelor de achiziții publice în sectoarele apei, energiei, transporturilor
            și telecomunicațiilor – Directiva 93/38 – Atribuirea contractelor
      [Directiva 93/38 a Consiliului, art. 34 alin. (1) lit. (a)]
      1.        Faptul că o entitate contractantă exclude, potrivit unei clauze a unui anunț de participare, birourile de consultanță străine
         și proiectanții străini care și‑au manifestat interesul pentru concursuri de proiecte lansate de aceeași entitate contractantă
         în decursul ultimelor șase luni care precedă data manifestării interesului pentru concursul care face obiectul anunțului menționat
         și care au declarat calificări corespunzătoare unor categorii de certificate diferite de cele necesare pentru acest concurs
         constituie o neîndeplinire de către statul membru în cauză a obligațiilor care îi revin în temeiul articolului 4 alineatul
         (2) din Directiva 93/38 privind coordonarea procedurilor de achiziție publică ale entităților care operează în sectoarele
         apă, energie, transport și telecomunicații.

      Astfel, o asemenea clauză, care sugerează în mod clar birourilor de consultanță străine și proiectanților străini că o eventuală
         diferență între calificările declarate cu ocazia unei proceduri precedente lansate de aceeași entitate contractantă și calificările
         necesare pentru procedura vizată în anunțul de participare în litigiu are în mod automat ca efect excluderea participării
         la acest contract de achiziții publice, poate avea un efect descurajant asupra acestora.

      Deși clauza menționată este aplicată în sensul că orice operator interesat care are îndoieli în legătură cu domeniul de aplicare
         al acesteia poate solicita clarificări entității contractante vizate și este autorizat să dovedească, prin orice modalitate
         corespunzătoare, că îndeplinește condițiile pentru participarea la procedura în cauză, potențialele persoane interesate trebuie
         să se găsească într‑o situație de egalitate în legătură cu conținutul informațiilor cuprinse în anunțul de participare. Nu
         ar respecta principiile egalității de tratament și transparenței necesitatea ca o categorie a acestor persoane interesate
         să se adreseze entității contractante menționate pentru a obține clarificările și informațiile suplimentare legate de sensul
         real al conținutului unui anunț de participare, din moment ce formularea acestuia din urmă nu lasă nicio îndoială unei persoane
         interesate suficient de avizate și diligente.

      În această privință, interzicând orice discriminare între ofertanți, articolul 4 alineatul (2) din Directiva 93/38 protejează
         de asemenea persoanele care au fost descurajate să depună oferte întrucât au fost dezavantajate prin proceduri urmate de o
         entitate contractantă.

      (a se vedea punctele 36-41 și 58 și dispozitivul)
      2.        În cazul în care un anunț de participare privind efectuarea unui studiu legat de construcția unei gări feroviare reține cu
         titlu de „criterii de atribuire” criteriile de selecție calitativă, statul membru în cauză nu își îndeplinește obligațiile
         care îi revin în temeiul articolului 34 alineatul (1) litera (a) din Directiva 93/38 privind coordonarea procedurilor de achiziție
         publică ale entităților care operează în sectoarele apă, energie, transport și telecomunicații.

      Astfel, chiar dacă este adevărat că, în cadrul atribuirii contractului, criteriile care pot fi reținute de autoritățile contractante
         nu sunt enumerate în mod limitativ la articolul 34 alineatul (1) litera (a) din Directiva 93/38 și că această prevedere lasă
         astfel la libera alegere a autorităților contractante criteriile de atribuire a contractelor pe care înțeleg să le rețină,
         nu este mai puțin adevărat că această alegere nu poate avea drept obiect decât criteriile care au ca scop identificarea ofertei
         celei mai avantajoase din punct de vedere economic. Prin urmare, sunt excluse dintre „criteriile de atribuire” acele criterii
         de selecție calitativă care sunt fundamental asociate cu evaluarea capacității ofertanților de a executa contractul în discuție.

      (a se vedea punctele 54 și 55 și dispozitivul)
HOTĂRÂREA CURȚII (Camera a patra)
      12 noiembrie 2009(*)

      „Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru – Contracte de achiziții publice – Directiva 93/38/CEE – Anunț de participare – Efectuarea unui studiu – Criterii de excludere automată – Criterii de selecție calitativă și de atribuire”
      În cauza C‑199/07,
      având ca obiect o acțiune în constatarea neîndeplinirii obligațiilor formulată în temeiul articolului 226 CE, introdusă la
         12 aprilie 2007,

      Comisia Comunităților Europene, reprezentată de doamna M. Patakia și de domnul D. Kukovec, în calitate de agenți, cu domiciliul ales în Luxemburg,

      reclamantă,
      împotriva
      Republicii Elene, reprezentată de doamna D. Tsagkaraki, în calitate de agent, asistată de K. Christodoulou, dikigoros, cu domiciliul ales
         în Luxemburg,

      pârâtă,
      CURTEA (Camera a patra),
      compusă din domnul K. Lenaerts, președintele Camerei a treia, îndeplinind funcția de președinte al Camerei a patra, doamna
         R. Silva de Lapuerta, domnii E. Juhász (raportor), G. Arestis, și J. Malenovský, judecători,

      avocat general: doamna E. Sharpston,
      grefier: doamna L. Hewlett, administrator principal,
      având în vedere procedura scrisă și în urma ședinței din 10 iulie 2008,
      după ascultarea concluziilor avocatului general în ședința din 9 iulie 2009,
      pronunță prezenta
      Hotărâre
      1        Prin cererea introductivă, Comisia Comunităților Europene solicită Curții să constate că, prin introducerea de facto, în defavoarea birourilor de consultanță străine, a unui criteriu suplimentar de excludere automată în afara celor prevăzute
         expres la articolul 31 alineatul (2) din Directiva 93/38/CEE a Consiliului din 14 iunie 1993 privind coordonarea procedurilor
         de achiziție publică ale entităților care operează în sectoarele apă, energie, transport și telecomunicații (JO L 199, p. 84)
         și prin omiterea instituirii unei distincții în cadrul concursurilor de proiecte în litigiu între criteriile de selecție calitative
         și criteriile de atribuire, Republica Elenă nu și‑a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul legislației comunitare
         în materia contractelor de achiziții publice și, mai precis, al articolului 4 alineatul (2), al articolului 31 alineatele
         (1) și (2) și al articolului 34 alineatul (1) litera (a) din această directivă, astfel cum sunt interpretate de Curte, al
         principiului recunoașterii reciproce a calificărilor oficiale care guvernează dreptul comunitar al achizițiilor publice și
         al articolelor 12 CE și 49 CE.

       Cadrul juridic
      2        Articolul 2 din Directiva 93/38, în versiunea aplicabilă la data faptelor din prezenta cauză, prevedea:

      „(1)      Prezenta directivă se aplică entităților contractante:
      (a)      care sunt autorități publice sau întreprinderi publice și care desfășoară una din activitățile menționate la alineatul (2);
      […]
      (2)      Activitățile care intră în domeniul de aplicare al prezentei directive sunt următoarele:
      […]
      (c)      exploatarea rețelelor destinate să furnizeze un serviciu public în domeniul transportului feroviar, prin sisteme automate,
         cu tramvai, troleibuz, autobuz sau prin cablu.

      […]” [traducere neoficială]
      3        Articolul 14 alineatul (1) litera (c) punctul (i) din directiva menționată prevedea:

      „(1)      Prezenta directivă se aplică:
      […]
      (c)      contractelor atribuite de entitățile contractante care desfășoară activitățile menționate în anexele III, IV, V și VI, cu
         condiția ca valoarea estimată, exclusiv TVA, să nu fie mai mică de:

      (i)      400 000 [de euro], în cazul contractelor de furnizare de produse și servicii;
      […]” [traducere neoficială
      4        Conform articolului 4 alineatul (2) din Directiva 93/38:

      „Entitățile contractante veghează să nu existe vreo discriminare între furnizori, antreprenori sau prestatori de servicii.”
         [traducere neoficială]

      5        Articolul 31 din această directivă are următorul cuprins:

      „(1)      Entitățile contractante care selectează candidați pentru proceduri restrânse sau negociate de atribuire a contractelor fac
         acest lucru în conformitate cu criterii și cu norme obiective pe care le‑au stabilit și care sunt disponibile furnizorilor,
         antreprenorilor sau prestatorilor de servicii interesați.

      (2)      Criteriile utilizate pot include criteriile de excludere enumerate la articolul 23 din Directiva 71/305/CEE [a Consiliului
         din 26 iulie 1971 privind coordonarea procedurilor de atribuire a contractelor de achiziții publice de lucrări (JO L 185,
         p. 5)] și la articolul 20 din Directiva 77/62/CEE [a Consiliului din 21 decembrie 1976 privind coordonarea procedurilor de
         atribuire a contractelor de achiziții publice de servicii (JO 1977, L 13, p. 1)].

      (3)      Criteriile pot avea la bază necesitatea obiectivă a entității contractante de a reduce numărul de candidați la un nivel justificat
         de nevoia de a stabili un echilibru între caracteristicile specifice ale procedurii de atribuire a contractelor și mijloacele
         necesare pentru realizarea sa. Numărul candidaților selectați trebuie să țină seama, cu toate acestea, de nevoia de a asigura
         o concurență suficientă.” [traducere neoficială]

      6        Articolul 23 din Directiva 71/305 și articolul 20 din Directiva 77/62, redactate similar, prevedeau în cadrul titlului IV
         capitolul 1, intitulat „Criterii de selecție calitative”, cazuri în care participarea antreprenorilor putea fi exclusă. Aceste
         cazuri priveau fie situația personală a antreprenorului, și anume falimentul, lichidarea, încetarea activității, administrarea
         judiciară sau condamnările pronunțate printr‑o hotărâre judecătorească, fie comportamentul antreprenorului, și anume greșeala
         gravă în domeniul profesional, neîndeplinirea obligațiilor privind contribuțiile la fondurile de asigurări sociale și impozitele
         sau declarațiile false.

      7        Prevederile acestor două articole au fost preluate la articolul 24 din Directiva 93/37/CEE a Consiliului din 14 iunie 1993
         privind coordonarea procedurilor de atribuire a contractelor de achiziții publice de lucrări (JO L 199, p. 54) și, respectiv,
         la articolul 20 din Directiva 93/36/CEE a Consiliului din 14 iunie 1993 privind coordonarea procedurilor de atribuire a contractelor
         de achiziții publice de servicii (JO L 199, p. 1), care au codificat Directivele 71/305 și 77/62.

      8        Articolul 34 alineatul (1) din Directiva 93/38 prevede:

      „(1)      Fără a aduce atingere actelor cu putere de lege și actelor administrative naționale privind remunerarea anumitor servicii,
         criteriile pe baza cărora entitățile contractante atribuie contractele sunt:

      (a)      în cazul atribuirii contractului pe baza ofertei celei mai avantajoase din punct de vedere economic din perspectiva entității
         contractante, diverse criterii privind obiectul contractului respectiv, cum ar fi termenul de livrare sau de executare, costul
         de utilizare, rentabilitatea, calitatea, caracterul estetic și funcțional, valoarea tehnică, serviciile postvânzare și asistența
         tehnică, angajamentul referitor la piese de schimb, siguranța aprovizionării și prețul sau

      (b)      numai prețul cel mai scăzut.” [traducere neoficială]
      9        În sfârșit, articolul 2 alineatul (6) din Directiva 92/13/CEE a Consiliului din 25 februarie 1992 privind coordonarea actelor
         cu putere de lege și actelor administrative referitoare la aplicarea normelor comunitare cu privire la procedurile de achiziții
         publice ale entităților care desfășoară activități în sectoarele apei, energiei, transporturilor și telecomunicațiilor (JO
         L 76, p. 14, Ediție specială, 06/vol. 2, p. 43), în versiunea aplicabilă la data faptelor din prezenta cauză, intitulat „Cerințe
         referitoare la căile de atac”, are următorul conținut:

      „Efectele exercitării puterilor menționate la alineatul (1) în legătură cu un contract încheiat în urma unei proceduri de
         atribuire se stabilesc prin dispoziții de drept intern. În plus, exceptând cazul în care o decizie trebuie anulată înainte
         de acordarea despăgubirilor, un stat membru poate dispune ca, după încheierea unui contract în urma unei proceduri de atribuire,
         atribuțiile organismului răspunzător de soluționarea contestației să se limiteze la acordarea de despăgubiri oricărei persoane
         care a avut de suferit de pe urma unei încălcări.”

      10      Modul de redactare a dispoziției este practic identic cu cel al articolului 2 alineatul (6) din Directiva 89/665/CEE a Consiliului
         din 21 decembrie 1989 privind coordonarea actelor cu putere de lege și a actelor administrative privind aplicarea procedurilor
         care vizează căile de atac față de atribuirea contractelor de achiziții publice de produse și a contractelor publice de lucrări
         (JO L 395, p. 33, Ediție specială, 06/vol. 1, p. 237), astfel cum a fost modificată prin Directiva 92/50/CEE a Consiliului
         din 18 iunie 1992 (JO L 209, p. 1, Ediție specială, 06/vol. 2, p. 50).

       Anunțul de participare în litigiu și procedura contencioasă
      11      În prezenta cauză, motivele Comisiei vizează anumiți termeni și anumite condiții din anunțul de participare difuzat de ERGA
         OSE AE (denumită în continuare „ERGA OSE”), întreprindere publică ce aparține organismului elen de căi ferate. Acest anunț
         privea efectuarea unui studiu legat de proiecte imobiliare și electromecanice în cadrul construcției unei gări feroviare.

      12      Anunțul de participare în litigiu, cu numerele 2003/S 205-185214 și 2003/S 206-186119, a fost publicat la 16 octombrie 2003.
         Termenii și condițiile acestui anunț se întemeiau pe reglementarea națională în vigoare la acea dată, și anume Legea nr. 716
         din 1977.

      13      În scopul examinării prezentei acțiuni, prevederile relevante din anunțul de participare în litigiu sunt următoarele:

      „Secțiunea III: Informații de natură juridică, economică, financiară și tehnică
      […]
      2.1)      Informațiile privind situația individuală a […] prestatorilor de servicii și formalitățile necesare pentru a evalua capacitățile
         lor economice și tehnice minime:

      […]
      2.1.3) Capacitatea tehnică – Dovezi necesare: A. manifestările de interes vor fi acceptate dacă sunt depuse de:
      a)      birouri de consultanță elene care figurează în registrul național corespunzător și care dețin un certificat:
      […]
      b)      birouri de consultanță străine, constituite în conformitate cu legislația unui stat membru al Uniunii Europene sau al [Spațiului
         Economic European (SEE)] și a cărui administrație centrală, sediu principal sau sediu statutar se găsește în Uniunea Europeană
         sau în SEE […]. Consultanții străini trebuie să dețină calificări de formă și de fond care corespund celor impuse consultanților
         eleni ce figurează în registrul grec pentru consultanță, iar birourile de consultanță trebuie să aibă personal pentru fiecare
         categorie de consultanță care corespunde personalului necesar pentru birourile de consultanță elene [...]

      Trebuie subliniat că birourile de consultanță și/sau proiectanții străini care și‑au manifestat interesul pentru un concurs
         de proiecte [ERGA OSE] în decursul ultimelor șase luni care precedă data manifestării interesului pentru prezentul concurs
         de proiecte și care au declarat calificări corespunzătoare unor categorii de certificate diferite de cele necesare în prezent
         nu vor fi acceptate.

      […]
      Secțiunea IV: Procedură
      IV. 1) Natura procedurii: deschisă
      […]
      IV. 2) Criterii de atribuire:
      Oferta cea mai avantajoasă din punct de vedere economic, conform criteriilor următoare […]:
      În lumina articolului 34 alineatul (1) litera (a) din Directiva 93/38, contractul va fi atribuit conform [...] următoarelor
         criterii:

      1.      Experiența specifică și generală, în special în materie de lucrări de proiectare legate de proiecte similare, prin birouri
         de consultanță sau prin consultanți și prin personalul lor științific.

      2.      Capacitatea reală de a efectua un studiu în termenul prevăzut împreună cu obligațiile privind buna executare a altor studii
         și personalul științific și operațional specific propus pentru a efectua studiul în cauză, precum și echipamentul legat de
         obiectul de studiu,

      prin ordine de prioritate: nu.
      […]”
      14      Conform sistemului elen, diplomele birourilor de consultanță și cele ale proiectanților sunt clasificate în categorii în funcție
         de experiență, precum și de studiile efectuate și sunt înscrise în registrele corespunzătoare acestei experiențe. Birourile
         de consultanță străine și proiectanții străini nu sunt obligați să fie înscriși în aceste registre. Pentru fiecare contract
         de achiziții publice sunt solicitate categorii concrete de diplome, conform experienței necesare pentru acest contract.

      15      Legea nr. 716 din 1977 a fost abrogată și înlocuită prin Legea nr. 3316 din 2005.

      16      În urma unei plângeri, Comisia a adresat la 28 iunie 2005 o scrisoare autorităților elene competente, arătând că anumiți termeni
         din anunțul de participare în litigiu încălcau anumite dispoziții din Directiva 93/38 și principiul nediscriminării pe motiv
         de cetățenie sau naționalitate. Autoritățile elene au răspuns prin scrisoarea din 22 iulie 2005. După examinarea acestui răspuns,
         Comisia a adresat la 18 octombrie 2005 o scrisoare de punere în întârziere Republicii Elene. Cele două motive enunțate în
         această scrisoare priveau, pe de o parte, discriminarea în dezavantajul birourilor de consultanță străine și al proiectanților
         străini din cauza modului de redactare a secțiunii III punctul 2.1.3 litera b) al doilea paragraf din anunțul de participare
         în litigiu și, pe de altă parte, lipsa unei distincții între criteriile de selecție și criteriile de atribuire în cadrul secțiunii
         IV punctul 2 din același anunț de participare.

      17      Întrucât a considerat nesatisfăcător răspunsul autorităților elene din 14 decembrie 2005 la această scrisoare de punere în
         întârziere, Comisia a adresat, la 4 iulie 2006, un aviz motivat Republicii Elene, la care aceasta din urmă a răspuns prin
         scrisoarea din 30 august 2006. Întrucât a considerat neconvingător acest răspuns, Comisia a decis introducerea prezentei acțiuni.

       Cu privire la acțiune
       Cu privire la admisibilitate
      18      Republica Elenă ridică o excepție de inadmisibilitate a acțiunii.

      19      Aceasta arată în primul rând că Legea nr. 716 din 1977, care constituia temeiul anunțului de participare în litigiu, a fost
         abrogată printr‑o lege nouă înainte de data expirării termenului acordat în avizul motivat, și anume înainte de momentul care
         constituie limita temporală în funcție de care se apreciază existența neîndeplinirii obligațiilor. Anunțul de participare
         întocmit în temeiul acestei noi legi nu ar mai conține clauze precum cele în litigiu în speță. Or, procedura de constatare
         a neîndeplinirii obligațiilor nu ar urmări să stigmatizeze un stat membru, ci să permită acestuia să elaboreze o reglementare
         conformă cu dreptul comunitar, obiectiv care ar fi atins din acel moment prin Legea nr. 3316 din 2005.

      20      În al doilea rând, Republica Elenă susține în esență că articolul 2 alineatul (6) din Directiva 92/13 a fost transpus în dreptul
         elen prin articolul 4 alineatul (2) din Legea nr. 2252 din 1997, conform căruia, după atribuirea contractului, acesta nu poate
         fi repus în discuție. Prin urmare, anularea a posteriori a contractului încheiat în temeiul anunțului de participare în litigiu, care constituie un contract cu executare imediată
         în măsura în care privește efectuarea unui studiu, ar fi exclusă, iar aceasta cu atât mai mult cu cât atribuirea acestui contract
         ar fi fost confirmată prin trei decizii ale instanțelor naționale, pronunțate în cadrul procedurii privind măsurile provizorii.
         Astfel, Republica Elenă sugerează faptul că acțiunea Comisiei a rămas fără obiect.

      21      Această argumentare nu poate fi acceptată.

      22      Astfel, trebuie subliniat pe de o parte că, după cum rezultă atât din cererea introductivă, cât și din memoriul în replică
         al Comisiei și după cum aceasta din urmă a confirmat în cadrul ședinței în fața Curții, acțiunea nu vizează o transpunere
         incompletă sau incorectă a Directivei 93/38 în dreptul național și nici o practică administrativă constantă întemeiată pe
         Legea nr. 716 din 1977, neconformă cu această directivă, ci privește aplicarea nelegală a acesteia în procedura de atribuire
         a contractului de achiziții publice în cauză.

      23      Or, numai Comisia este competentă pentru a decide dacă este oportună inițierea unei proceduri de constatare a neîndeplinirii
         obligațiilor și pentru ce acțiune sau inacțiune imputabilă statului membru în cauză trebuie introdusă această procedură. În
         consecință, Comisia poate solicita Curții să constate că o neîndeplinire a obligațiilor care ar fi reprezentată de faptul
         de a nu a atinge, într‑un caz determinat, rezultatul vizat de o directivă (Hotărârea din 10 aprilie 2003, Comisia/Germania,
         C‑20/01 și C‑28/01, Rec., p. I‑3609, punctul 30 și jurisprudența citată). În consecință, abrogarea Legii nr. 716 din 1977
         și adoptarea unei noi legi înainte de expirarea termenului acordat în avizul motivat nu lasă fără obiect prezenta acțiune.

      24      Pe de altă parte, este important de subliniat că, potrivit jurisprudenței Curții, articolul 2 alineatul (6) din Directiva
         89/665, al cărui conținut este identic cu cel al articolului 2 alineatul (6) din Directiva 92/13, nu poate avea incidență
         asupra unei acțiuni formulate în temeiul articolului 226 CE (a se vedea Hotărârea din 18 iulie 2007, Comisia/Germania, C‑503/04,
         Rep., p. I‑6153, punctul 34). Astfel, nu se poate considera că directivele menționate, prin faptul că obligă statele membre
         să ia măsurile necesare pentru a garanta că deciziile adoptate de autoritățile contractante pot face obiectul unor căi de
         atac eficiente, reglementează de asemenea raportul dintre statele membre și Comisie și afectează astfel aplicarea articolului
         226 CE (a se vedea în acest sens Hotărârea din 15 octombrie 2009, Comisia/Germania, C‑275/08, punctele 33 și 35).

      25      În orice caz, faptul că eventual contractul în litigiu nu ar mai putea fi anulat nu lipsește de obiect procedura în constatarea
         neîndeplinirii obligațiilor.

      26      În plus, trebuie să se constate că, la data expirării termenului de două luni stabilit în anunțul motivat, și anume la 4 septembrie
         2006, contractul de achiziții publice în cauză nu își epuizase toate efectele, deși această epuizare constituie condiția impusă
         în jurisprudența constantă a Curții pentru ca acțiunea Comisiei să fie considerată inadmisibilă (a se vedea în special Hotărârea
         din 2 iunie 2005, Comisia/Grecia, C‑394/02, Rec., p. I‑4713, punctul 18 și jurisprudența citată, precum și Hotărârea din 11
         octombrie 2007, Comisia/Grecia, C‑237/05, Rep., p. I‑8203, punctul 29).

      27      Astfel, din dosarul cauzei reiese că acel contract de achiziții publice în cauză era constituit din două studii, care trebuiau
         efectuate de ofertantul câștigător. În pofida faptului că, după cum susține Republica Elenă, primul studiu constituia eventual
         premisa celui de al doilea, nu s‑a constatat că acestea formau un întreg în vederea executării obligațiilor ofertantului câștigător.
         Astfel, chiar potrivit afirmațiilor Republicii Elene din cadrul ședinței în fața Curții, al doilea studiu nu fusese terminat
         și, în consecință, trimis autorității contractante la 4 septembrie 2006. Prin urmare, la această dată, contractul de achiziții
         publice în cauză nu își epuizase toate efectele.

      28      Având în vedere considerațiile de mai sus, trebuie să se concluzioneze că acțiunea Comisiei este admisibilă.

       Cu privire la fond
      29      Cu titlul preliminar, trebuie precizat că, după cum rezultă din dosarul cauzei, ERGA OSE este o întreprindere publică a cărei
         activitate urmărește să exploateze rețele de prestări de servicii publice în domeniul transporturilor feroviare. Aceasta este
         o entitate contractantă în sensul articolului 2 alineatul (1) litera (a) și al articolului 2 litera (c) din Directiva 93/38.
         În plus, valoarea estimată a contractului de achiziții publice care face obiectul anunțului de participare în litigiu este
         de 3 240 000 de euro și depășește, așadar, în mod considerabil pragul stabilit la articolul 14 alineatul (1) litera (c) punctul
         (i) din aceeași directivă. În consecință, procedura de atribuire a contractului de achiziții publice în cauză intră în domeniul
         de aplicare al directivei menționate.

      30      Motivele formulate în prezenta acțiune vizează, pe de o parte, clauza prevăzută în secțiunea III punctul 2.1.3 litera b) al
         doilea paragraf din anunțul de participare în litigiu și, pe de altă parte, secțiunea IV punctul 2 din anunțul menționat.

       Cu privire la clauza prevăzută în secțiunea III punctul 2.1.3 litera b) al doilea paragraf din anunțul de participare în litigiu
      31      Comisia susține că respectiva clauză prevăzută în secțiunea III punctul 2.1.3 litera b) al doilea paragraf din anunțul de
         participare în litigiu – potrivit căreia birourile de consultanță străine sau proiectanții străini care și‑au manifestat interesul
         pentru un concurs de proiecte lansat de ERGA OSE în decursul ultimelor șase luni care precedă data manifestării interesului
         pentru concursul care face obiectul anunțului menționat și care au declarat calificări corespunzătoare unor categorii de certificate
         diferite de cele necesare pentru acest concurs nu vor fi acceptați – ar încălca articolul 31 alineatele (1) și (2) din aceeași
         directivă, întrucât ar prevedea o clauză suplimentară de excludere în raport cu cele autorizate în mod limitativ de dreptul
         comunitar în materia contractelor de achiziții publice. Clauza menționată ar introduce de asemenea o discriminare împotriva
         birourilor de consultanță străine și a proiectanților străini, încălcând principiul egalității de tratament prevăzut la articolul
         4 alineatul (2) din Directiva 93/38 și care rezultă din articolele 12 CE și 49 CE. Aceasta ar încălca de asemenea principiul
         recunoașterii reciproce a diplomelor și a altor titluri de calificare oficială.

      32      Cu titlu introductiv, trebuie subliniat că Comisia nu repune în discuție sistemul elen de clasificare în categorii a diplomelor
         birourilor de consultanță și a proiectanților, în funcție de experiență și de studiile efectuate, și nici înscrierea acestora
         în registrul care corespunde acestei experiențe. Comisia nu contestă nici că statele membre sunt autorizate să solicite dovezi
         ale acestei experiențe și nici că birourile de consultanță străine și proiectanții străini nu sunt obligați să fie înscriși
         în aceste registre și că aceștia își pot dovedi experiența prin orice modalitate.

      33      După această precizare introductivă, trebuie subliniat în primul rând că procedura vizată de anunțul de participare în litigiu
         era o procedură deschisă. Or, în urma unei întrebări adresate în legătură cu acest subiect, Comisia a admis că articolul 31
         din Directiva 93/38 ridica probleme cu privire la aspectul dacă acesta era aplicabil procedurilor de această natură, având
         în vedere că la alineatul (1) se făcea trimitere în mod explicit la procedurile restrânse și la procedurile negociate, iar
         nu la procedurile deschise. Comisia a precizat cu această ocazie că obiecția sa legată de clauza în litigiu se întemeiază
         pe încălcarea articolului 4 alineatul (2) din directiva menționată.

      34      În aceste condiții, trebuie să se considere că Comisia a renunțat la obiecția sa întemeiată pe încălcarea, prin clauza menționată,
         a articolului 31 din Directiva 93/38.

      35      În al doilea rând, trebuie să se constate că respectiva clauză, formulată în termeni clari și neechivoci, trebuie interpretată
         în sensul că, dacă un birou de consultanță străin sau un proiectant străin a participat la o procedură inițiată de aceeași
         entitate contractantă, și anume ERGA OSE, în decursul ultimelor șase luni care precedă noua cerere de ofertă și dacă, în cadrul
         procedurii precedente, declarase calificările corespunzătoare unor categorii de diplome diferite de cele necesare pentru noua
         procedură, conform sistemului elen de clasificare a diplomelor, nu va fi admis să participe la această nouă procedură.

      36      Cu toate acestea, Republica Elenă susține că această clauză a fost întotdeauna aplicată în sensul că orice operator interesat
         care are îndoieli în legătură cu domeniul de aplicare al acesteia putea solicita clarificări entității contractante vizate
         și era autorizată să dovedească, prin orice modalitate corespunzătoare, că îndeplinea condițiile pentru participarea la procedura
         în cauză.

      37      În această privință, trebuie subliniat că, potrivit unei jurisprudențe constante, principiul egalității de tratament implică
         principiul transparenței. Aceste principii, care constituie baza directivelor comunitare în materia contractelor de achiziții
         publice, au drept semnificație în special faptul că ofertanții, chiar potențiali, trebuie să se afle în general pe o poziție
         de egalitate și să dispună de aceleași șanse în legătură cu formularea termenilor cererilor lor de participare sau a ofertelor
         lor (a se vedea în acest sens Hotărârea din 12 decembrie 2002, Universale‑Bau și alții, C‑470/99, Rec., p. I‑11617, punctul
         93, și Hotărârea din 16 decembrie 2008, Michaniki, C‑213/07, nepublicată încă în Repertoriu, punctele 44 și 45, precum și
         jurisprudența citată).

      38      În special, interesele potențiale trebuie să se găsească într‑o situație de egalitate în legătură cu conținutul informațiilor
         cuprinse în anunțul de participare. Nu ar respecta aceste principii necesitatea ca o categorie a persoanelor interesate să
         se adreseze entității contractante vizate pentru a obține clarificările și informațiile suplimentare legate de sensul real
         al conținutului unui anunț de participare, din moment ce formularea acestuia din urmă nu lasă nicio îndoială unei persoane
         interesate suficient de avizate și diligente.

      39      În plus, Curtea a stabilit că, interzicând orice discriminare între ofertanți, articolul 4 alineatul (2) din Directiva 93/38
         protejează de asemenea persoanele care au fost descurajate să depună oferte întrucât au fost dezavantajate prin proceduri
         urmate de o entitate contractantă (Hotărârea din 5 octombrie 2000, Comisia/Franța, C‑16/98, Rec., p. I‑8315, punctul 109).

      40      Nu se poate contesta faptul că clauza litigioasă poate avea, în sine, un efect descurajant asupra birourilor de consultanță
         străine sau a proiectanților străini, cum s‑a întâmplat de altfel în speță.

      41      Astfel, clauza menționată sugerează în mod clar acestora că o eventuală diferență între calificările declarate cu ocazia unei
         proceduri precedente lansate de aceeași entitate contractantă și calificările necesare pentru procedura vizată în anunțul
         de participare în litigiu are în mod automat ca efect excluderea participării la acest contract de achiziții.

      42      În consecință, un candidat străin precum autoarea plângerii depuse la Comisie nu dispune de aceleași șanse ca persoanele interesate
         naționale, din cauza formulării disuasive neechivoce a clauzei menționate și a necesității de a proceda, în pofida acestei
         formulări, la demersuri suplimentare pentru a obține clarificări cu privire la condițiile de admitere la procedura de concurs.

      43      Așadar, trebuie să se constate că modul de redactare a anunțului de participare în litigiu implică o diferență de tratament
         în funcție de statul membru în care are sediul persoana interesată, în defavoarea candidaților străini, diferență în raport
         cu care Republica Elenă nu a furnizat nicio justificare.

      44      În al treilea rând, trebuie subliniat că, potrivit considerentului (34) al Directivei 93/38, „[n]ormele comunitare relevante
         în materie de recunoaștere reciprocă a diplomelor, a certificatelor și a altor titluri de calificare oficială sunt aplicabile
         în cazul în care este necesară prezentarea unor acte doveditoare privind o anumită calificare pentru a participa la o procedură
         de atribuire a unui contract sau la un concurs”.

      45      În speță, rezultă în mod clar din modul de redactare a clauzei conținute în secțiunea III punctul 2.1.3 litera b) al doilea
         paragraf din anunțul de concurs în litigiu că acei candidați străini care și‑au exprimat anterior interesul pentru alte anunțuri
         de participare lansate de aceeași entitate contractantă nu dispun în aparență, spre deosebire de candidații naționali, de
         posibilitatea de a se prevala în fața entității menționate de toate diplomele sau calificările profesionale.

      46      În schimb, clauza respectivă, după cum este redactată, nu permite să se afirme că această entitate ar refuza în principiu
         să țină cont de diplomele sau de dovezile de calificare profesională eliberate de un alt stat membru.

      47      În consecință, obiecția Comisiei privind încălcarea unor norme comunitare de recunoaștere reciprocă a dovezilor de calificare
         formală nu este întemeiată.

      48      Având în vedere considerațiile precedente, trebuie să se concluzioneze că respectiva clauză în litigiu nu este conformă cu
         articolul 4 alineatul (2) din Directiva 93/38.

      49      În aceste condiții, nu este necesar să se examineze celelalte afirmații ale Comisiei care vizează de asemenea constatarea
         unui astfel de tratament discriminatoriu.

       Cu privire la secțiunea IV punctul 2 din anunțul de participare în litigiu
      50      Comisia susține că punctul 2 din secțiunea IV din anunțul de participare în litigiu, intitulat „Criterii de atribuire”, include
         o confuzie neadmisibilă între criteriile de selecție calitativă a ofertanților și criteriile de atribuire a contractului de
         achiziții publice. Aceasta susține că Directiva 93/38 instituie un sistem similar celui stabilit prin Directiva 92/50, conform
         căruia ar trebui să se distingă între două etape ale procedurii, prima care implică stabilirea criteriilor de selecție a ofertanților
         și a doua care constă în stabilirea criteriilor de atribuire a contractului. Ar exista, așadar, două etape separate ale procedurii
         de atribuire care ar răspunde unor obiective diferite, deși nu ar fi interzis, potrivit Comisiei, să se procedeze simultan
         la verificarea aptitudinilor candidaților și la atribuirea contractului.

      51      În această privință, din jurisprudență reiese că, dacă teoretic directivele comunitare privind contractele de achiziții publice
         nu exclud posibilitatea ca verificarea respectării cerințelor de către ofertanți și atribuirea contractului să aibă loc simultan,
         nu este mai puțin adevărat că aceste două operațiuni reprezintă două operațiuni distincte și că sunt guvernate de norme diferite
         (a se vedea, prin analogie, Hotărârea din 20 septembrie 1988, Beentjes, 31/87, Rec., p. 4635, punctele 15 și 16, precum și
         Hotărârea din 24 ianuarie 2008, Lianakis și alții, C‑532/06, Rep., p. I‑251, punctul 26).

      52      Verificarea respectării cerințelor de către ofertanți este, într‑adevăr, efectuată de către autoritățile contractante în conformitate
         cu criteriile de capacitate economică, financiară și tehnică (denumite „criterii calitative de selecție”) menționate în speță
         la articolele 30 și 31 din Directiva 93/38 (a se vedea, prin analogie, Hotărârile citate anterior Beentjes, punctul 17, și
         Lianakis și alții, punctul 27).

      53      În schimb, atribuirea contractului se întemeiază pe criteriile enumerate la articolul 34 alineatul (1) din aceeași directivă,
         și anume prețul cel mai scăzut sau oferta cea mai avantajoasă din punct de vedere economic (a se vedea, prin analogie, Hotărârile
         citate anterior Beentjes, punctul 18, și Lianakis și alții, punctul 28).

      54      Or, chiar dacă este adevărat că, în acest din urmă caz, după cum rezultă din utilizarea expresiei „cum ar fi”, criteriile
         care pot fi reținute de autoritățile contractante nu sunt enumerate în mod limitativ la articolul 34 alineatul (1) litera
         (a) din Directiva 93/38 și că această prevedere lasă astfel la libera alegere a autorităților contractante criteriile de atribuire
         a contractelor pe care înțeleg să le rețină, nu este mai puțin adevărat că această alegere nu poate avea drept obiect decât
         criteriile care au ca scop identificarea ofertei celei mai avantajoase din punct de vedere economic (a se vedea, prin analogie,
         Hotărârea Beentjes, citată anterior, punctul 19, Hotărârea din 18 octombrie 2001, SIAC Construction, C‑19/00, Rec., p. I‑7725,
         punctele 35 și 36, Hotărârea din 17 septembrie 2002, Concordia Bus Finland, C‑513/99, Rec., p. I‑7213, punctele 54 și 59,
         Hotărârea din 19 iunie 2003, GAT, C‑315/01, Rec., p. I‑6351, punctele 63 și 64, și Hotărârea Lianakis și alții, citată anterior,
         punctul 29).

      55      Astfel, sunt excluse dintre „criteriile de atribuire” acele criterii care nu au în vedere identificarea ofertei celei mai
         avantajoase din punct de vedere economic, ci sunt fundamental asociate cu evaluarea capacității ofertanților de a executa
         contractul în discuție (a se vedea, prin analogie, Hotărârea Lianakis și alții, citată anterior, punctul 30).

      56      În acțiunea principală, criteriile reținute de către autoritatea contractantă cu titlu de „criterii de atribuire” au în vedere,
         la secțiunea IV punctul 2 din anunțul de participare în litigiu, experiența și mijloacele de natură să garanteze o bună executare
         a contractului în discuție. Acestea reprezintă criterii care privesc capacitatea ofertanților de a executa acest contract
         și care nu au, așadar, calitatea de „criterii de atribuire” în sensul articolului 34 alineatul (1) din Directiva 93/38, ceea
         ce, de altfel, nu s‑a contestat în mod fundamentat de autoritățile elene.

      57      Având în vedere considerațiile de mai sus, trebuie să se concluzioneze că punctul 2 din cadrul secțiunii IV din anunțul de
         participare în litigiu nu este conform cu articolul 34 alineatul (1) litera (a) din Directiva 93/38.

      58      Având în vedere considerațiile de mai sus, trebuie să se constate că întrucât, pe de o parte, a exclus, în temeiul secțiunii
         III punctul 2.1.3 litera b) al doilea paragraf din anunțul de participare în litigiu, birourile de consultanță străine sau
         proiectanții străini care și‑au manifestat interesul pentru un concurs de proiecte lansat de ERGA OSE în decursul ultimelor
         șase luni care precedă data manifestării interesului pentru concursul care face obiectul anunțului menționat și care au declarat
         calificări corespunzătoare unor categorii de certificate diferite de cele necesare pentru acest concurs și întrucât, pe de
         altă parte, a omis instituirea unei distincții, în cadrul secțiunii IV punctul 2 din anunțul menționat, între criteriile de
         selecție calitative și criteriile de atribuire a contractului în cauză, Republica Elenă nu și‑a îndeplinit obligațiile care
         îi revin în temeiul articolului 4 alineatul (2) și al articolului 34 alineatul (1) litera (a) din Directiva 93/38.

      59      Respinge acțiunea cu privire la restul motivelor.

       Cu privire la cheltuielile de judecată
      60      În temeiul articolului 69 alineatul (2) din Regulamentul de procedură, partea care cade în pretenții este obligată, la cerere,
         la plata cheltuielilor de judecată. Conform alineatului (3) primul paragraf al aceluiași articol, Curtea poate să repartizeze
         totuși cheltuielile sau să decidă că fiecare parte suportă propriile cheltuieli de judecată dacă părțile cad în pretenții
         cu privire la unul sau la mai multe capete de cerere. Întrucât Comisia și Republica Elenă au căzut fiecare în pretenții, trebuie
         să se decidă că acestea suportă propriile cheltuieli de judecată.

      Pentru aceste motive, Curtea (Camera a patra) declară și hotărăște:
      1)      Întrucât, pe de o parte, a exclus, în temeiul secțiunii III punctul 2.1.3 litera b) al doilea paragraf din anunțul difuzat
            de ERGA OSE AE la 16 octombrie 2003, cu numerele 2003/S 205-185214 și 2003/S 206-186119, birourile de consultanță străine
            sau proiectanții străini care și‑au manifestat interesul pentru un concurs de proiecte lansat de ERGA OSE AE în decursul ultimelor
            șase luni care precedă data manifestării interesului pentru concursul care face obiectul anunțului menționat și care au declarat
            calificări corespunzătoare unor categorii de certificate diferite de cele necesare pentru acest concurs și întrucât, pe de
            altă parte, a omis instituirea unei distincții, în cadrul secțiunii IV punctul 2 din anunțul menționat, între criteriile de
            selecție calitative și criteriile de atribuire a contractului în cauză, Republica Elenă nu și‑a îndeplinit obligațiile care
            îi revin în temeiul articolului 4 alineatul (2) și al articolului 34 alineatul (1) litera (a) din Directiva 93/38/CEE a Consiliului
            din 14 iunie 1993 privind coordonarea procedurilor de achiziție publică ale entităților care operează în sectoarele apă, energie,
            transport și telecomunicații.
      2)      Respinge acțiunea cu privire la restul motivelor.
      3)      Comisia Comunităților Europene și Republica Elenă suportă fiecare propriile cheltuieli de judecată.
      Semnături
      * Limba de procedură: greaca.


Hotărârea Tribunalului (Camera întâi) din 14 martie 2017.#Bank Tejarat împotriva Consiliul Uniunii Europene.#Politica externă și de securitate comună – Măsuri restrictive adoptate împotriva Iranului în scopul împiedicării proliferării nucleare – Înghețare a fondurilor – Reincluderea denumirii reclamantei în liste – Obligația de motivare – Eroare vădită de apreciere – Autoritate de lucru judecat – Abuz de putere – Drepturi fundamentale.#Cauza T-346/15.


Hotărârea Curții (camera a treia) din data de 6 aprilie 2006. # General Motors BV împotriva Comisiei Comunităților Europene. # Recurs - Articol 81 CE - Amendă. # Cauza C-551/03 P.