title: Cauza C-532/06: Cerere având ca obiect pronunțarea unei hotărâri preliminare formulată de către Symvoulio tis Epikrateias (Grecia) la data de 29 decembrie 2006 — Emm. G. Lianakis A.E., Sima Anonimi Techniki Etairia Meleton kai Epivlepseon, Nikolaos Vlachopoulos/Comuna Alexandropoli, Planitiki A.E., Aikaterini Georgoula, Dim. Vassios, N. Loukatos kai Sinergates Anonimi Etairia Meleton, Erathostenis Meletitiki A.E., A. Pantazis — Pan. Kyriopoulos kai Sin/Tes os Filon O.E., Nikolaos Sideris

text:
               10.3.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 56/20

         Cerere având ca obiect pronunțarea unei hotărâri preliminare formulată de către Symvoulio tis Epikrateias (Grecia) la data de 29 decembrie 2006 — Emm. G. Lianakis A.E., Sima Anonimi Techniki Etairia Meleton kai Epivlepseon, Nikolaos Vlachopoulos/Comuna Alexandropoli, Planitiki A.E., Aikaterini Georgoula, Dim. Vassios, N. Loukatos kai Sinergates Anonimi Etairia Meleton, Erathostenis Meletitiki A.E., A. Pantazis — Pan. Kyriopoulos kai Sin/Tes os Filon O.E., Nikolaos Sideris
   (Cauza C-532/06)
   (2007/C 56/36)
   Limba de procedură: greaca
   Instanța de trimitere
   Symvoulio tis Epikrateias (Consiliul de Stat)
   Părțile din acțiunea principală

      Reclamanți: Emm. G. Lianakis A.E., Sima Anonimi Techniki Etairia Meleton kai Epivlepseon, Nikolaos Vlachopoulos

      Pârâți: Comuna Alexandropoli, Planitiki A.E., Aikaterini Georgoula, Dim. Vassios, N. Loukatos kai Sinergates Anonimi Etairia Meleton, Eratosthenis Meletitiki A.E., A. Pantazis-Pan. Kyriopoulos kai Sin/Tes os Filon O.E., Nikolaos Sideris
   Întrebarea preliminară
   În cazul în care anunțul de participare alcătuit pentru atribuirea unui contract de achiziție publică de servicii prevede numai ordinea de prioritate a criteriilor de atribuire, fără a stabili totodată și coeficienții de ponderare aferenți fiecăruia dintre aceste criterii, permite articolul 36 din Directiva nr. 92/50/CEE (1) privind coordonarea procedurilor de atribuire a contractelor de achiziții publice de servicii (JO L 209), determinarea, la un moment ulterior, de către comisia de atribuire, a coeficienților de ponderare aferenți criteriilor, și, în caz de răspuns afirmativ, în ce condiții?

      (1)  JO L 209 din 24.7.1992, p. 1-24.


title: Cauza T-420/09: Ordonanța Tribunalului din 22 mai 2014 – BSA/OHMI – Loblaws (PRÉSIDENT)

text:
               15.9.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 315/71

         Ordonanța Tribunalului din 22 mai 2014 – BSA/OHMI – Loblaws (PRÉSIDENT)
   (Cauza T-420/09) (1)

   2014/C 315/116
   Limba de procedură: franceza
   Președintele Camerei a șasea a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 312, 19.12.2009.


title: Cauza C-519/16: Hotărârea Curții (Camera a noua) din 26 iulie 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunal Administrativo e Fiscal de Coimbra – Portugalia) – Superfoz – Supermercados Lda/Fazenda Pública [Trimitere preliminară — Apropierea legislațiilor — Regulamentul (CE) nr. 882/2004 — Controale oficiale privind hrana pentru animale și produsele alimentare — Finanțarea controalelor oficiale — Articolele 26 și 27 — Impozitare — Onorarii sau taxe — Taxă asupra unităților comerciale din sectorul alimentar]

text:
               18.9.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 309/15

         Hotărârea Curții (Camera a noua) din 26 iulie 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunal Administrativo e Fiscal de Coimbra – Portugalia) – Superfoz – Supermercados Lda/Fazenda Pública
   (Cauza C-519/16) (1)

   ([Trimitere preliminară - Apropierea legislațiilor - Regulamentul (CE) nr. 882/2004 - Controale oficiale privind hrana pentru animale și produsele alimentare - Finanțarea controalelor oficiale - Articolele 26 și 27 - Impozitare - Onorarii sau taxe - Taxă asupra unităților comerciale din sectorul alimentar])
   (2017/C 309/20)
   Limba de procedură: portugheza

      Instanța de trimitere

   Tribunal Administrativo e Fiscal de Coimbra

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Superfoz – Supermercados Lda

      Pârât: Fazenda Pública

      Dispozitivul

   Articolele 26 și 27 din Regulamentul (CE) nr. 882/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 29 aprilie 2004 privind controalele oficiale efectuate pentru a asigura verificarea conformității cu legislația privind hrana pentru animale și produsele alimentare și cu normele de sănătate animală și de bunăstare a animalelor, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (UE) nr. 652/2014 al Parlamentului European și al Consiliului din 15 mai 2014, trebuie să fie interpretate în sensul că nu se opun impunerii unei taxe, precum cea în discuție în litigiul principal, numai în cazul unităților comerciale de vânzare cu amănuntul din sectorul alimentar, fără ca perceperea acestei taxe să servească finanțării în mod specific a controalelor oficiale a căror cauză sau ai căror beneficiari sunt aceste persoane impozabile.

      (1)  JO C 6, 9.1.2017.


title: Cauza T-471/13: Hotărârea Tribunalului din 8 septembrie 2016 – Xellia Pharmaceuticals și Alpharma/Comisia („Concurență — Înțelegeri — Piața medicamentelor antidepresive care conțin ingredientul farmaceutic activ citalopram — Noțiunea de restrângere a concurenței prin obiect — Concurență potențială — Medicamente generice — Bariere în calea intrării pe piață care rezultă din existența unor brevete — Acorduri încheiate între un titular de brevete și o întreprindere de medicamente generice — Durata anchetei Comisiei — Dreptul la apărare — Amenzi — Securitate juridică — Principiul legalității pedepselor”)

text:
               24.10.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 392/22

         Hotărârea Tribunalului din 8 septembrie 2016 – Xellia Pharmaceuticals și Alpharma/Comisia
   (Cauza T-471/13) (1)

   ((„Concurență - Înțelegeri - Piața medicamentelor antidepresive care conțin ingredientul farmaceutic activ citalopram - Noțiunea de restrângere a concurenței prin obiect - Concurență potențială - Medicamente generice - Bariere în calea intrării pe piață care rezultă din existența unor brevete - Acorduri încheiate între un titular de brevete și o întreprindere de medicamente generice - Durata anchetei Comisiei - Dreptul la apărare - Amenzi - Securitate juridică - Principiul legalității pedepselor”))
   (2016/C 392/25)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamante: Xellia Pharmaceuticals ApS (Copenhaga, Danemarca) și Alpharma, LLC, fostă Zoetis Products LLC (Florham Park, New Jersey, Statele Unite) (reprezentant: D. Hull, solicitor)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: F. Castilla Contreras și B. Mongin, agenți, asistați de B. Rayment, barrister)

      Obiectul

   Cerere de anulare în parte a Deciziei C(2013) 3803 final a Comisiei din 19 iunie 2013 privind o procedură întemeiată pe articolul 101 [TFUE] și pe articolul 53 din Acordul privind SEE (cauza AT/39226 – Lundbeck) și cerere privind reducerea cuantumului amenzii aplicate reclamantelor prin această decizie

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă Xellia Pharmaceuticals ApS și Alpharma LLC Ltd la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 325, 9.11.2013.


title: Cauza F-15/10: Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera a doua) din 11 decembrie 2013 — Andres și alții/BCE (Funcție publică — Personalul BCE — Reforma sistemului de asigurări sociale — Înghețarea planului de pensii — Instituirea regimului de pensii — Consultarea comitetului de supraveghere — Consultarea comitetului pentru personal — Consultarea consiliului general — Consultarea consiliului guvernatorilor — Evaluare trienală a planului de pensii — Încălcarea condițiilor de angajare — Eroare vădită de apreciere — Principiul proporționalității — Drepturi dobândite — Principiul securității juridice și previzibilității — Obligația de informare)

text:
               8.3.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 71/29

      Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera a doua) din 11 decembrie 2013 — Andres și alții/BCE
      (Cauza F-15/10) (1)

      (Funcție publică - Personalul BCE - Reforma sistemului de asigurări sociale - Înghețarea planului de pensii - Instituirea regimului de pensii - Consultarea comitetului de supraveghere - Consultarea comitetului pentru personal - Consultarea consiliului general - Consultarea consiliului guvernatorilor - Evaluare trienală a planului de pensii - Încălcarea condițiilor de angajare - Eroare vădită de apreciere - Principiul proporționalității - Drepturi dobândite - Principiul securității juridice și previzibilității - Obligația de informare)
      (2014/C 71/55)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamanți: Carlos Andres și alții (Frankfurt am Main, Germania) (reprezentanți: L. Levi și M. Vandenbussche, avocați)

         Pârâtă: Banca Centrală Europeană (BCE) (reprezentanți: C. Kroppenstedt și F. Malfrère, agenți asistați de B. Wägenbaur, avocat)

         Obiectul

      Pe de o parte, cererea de anulare a fișelor de salariu ale reclamanților pentru luna iunie 2009, precum și a fișelor de salariu ulterioare și viitoare, în măsura în care aceste fișe reprezintă aplicarea reformei regimului pensiilor aprobate la 4 mai 2009. Pe de altă parte, cererea de reparare a prejudiciului suferit de reclamanți

         Dispozitivul

                  1.

                  Respinge acțiunea.

                  2.

                  Domnul Andres și ceilalți 168 de reclamanți ale căror nume figurează în anexă suportă propriile cheltuieli de judecată și sunt obligați să suporte cheltuielile efectuate de Banca Centrală Europeană.

         (1)  JO C 134, 22.5.2010, p. 54.


title: Cauza T-505/08: Acțiune introdusă la 25 noiembrie 2008 — Nadine Trautwein Rolf Trautwein/OAPI (Hunter)

text:
               21.2.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 44/49

         Acțiune introdusă la 25 noiembrie 2008 — Nadine Trautwein Rolf Trautwein/OAPI (Hunter)
   (Cauza T-505/08)
   (2009/C 44/87)
   Limba de procedură: germana
   Părțile

      Reclamantă: Nadine Trautwein Rolf Trautwein GbR, Research and Development (Leopoldshöhe, Deutschland) (reprezentant: Rechtsanwalt C. Czychowski)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)
   Concluziile reclamantei

               —

               Anularea Deciziei primei camere de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 17 septembrie 2008 în cauza R 1733/2007-1, precum și a deciziei examinatorului din 17 septembrie 2008 și admiterea publicării cererii de înregistrare a unui mărci comunitare 4829347

               —

               obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      Marca comunitară vizată: mărca verbală„Hunter” pentru produse clasificate în clasele 18 și 25 (cerere de înregistrare 4829347)

      Decizia examinatorului: respingerea cererii de înregistrare

      Decizia camerei de recurs: respingerea recursului

      Motivele invocate: Încălcarea articolului 7 alineatul (1) literele (b) și (c) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 (1), întrucât mărcii comunitare respective nu îi lipsește caracterul distinctiv necesar și nici nu este vorba de o indicație descriptivă.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 40/94 al Consiliului din 20 decembrie 1993 privind marca comunitară (JO 1994, L 11, p. 1, Ediție specială, 17/vol. 1, p. 146).


title: Cauza T-38/17: Acțiune introdusă la 20 ianuarie 2017 – DQ și alții/Parlamentul

text:
               3.4.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 104/53

         Acțiune introdusă la 20 ianuarie 2017 – DQ și alții/Parlamentul
   (Cauza T-38/17)
   (2017/C 104/74)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamanți: DQ și alte treisprezece părți (reprezentant: M. Casado García-Hirschfeld, avocat)

      Pârât: Parlamentul European

      Concluziile reclamanților

   Reclamanții solicită Tribunalului:

               —

               declararea admisibilității prezentei acțiuni;

               —

               obligarea pârâtului la plata sumei de 92 200 euro pentru prejudiciul material cauzat;

               —

               obligarea pârâtului la plata tuturor cheltuielilor de judecată în cadrul prezentei acțiuni.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamanții invocă șase motive.

               1.

               Primul motiv, întemeiat pe diferite erori și omisiuni care ar fi fost săvârșite de administrația pârâtului și care s-ar afla la originea prejudiciului material suferit de reclamanți, respectiv totalitatea onorariilor avocațiale plătite în cadrul cererii de asistență formulate la 24 ianuarie 2014 în temeiul articolului 24 primul paragraf din Statutul funcționarilor.

               2.

               Al doilea motiv, întemeiat pe comportamentul neregulamentar, în special sub forma corupției care prejudiciază interesele Uniunii în cadrul procedurilor de selecție a candidaților, abuziv și intimidant din partea șefului de unitate al reclamanților în exercitarea zilnică a activităților acestora.

               3.

               Al treilea motiv, întemeiat pe atingerea adusă de comportamentul menționat demnității reclamanților, precum și integrității lor psihice și fizice, prejudiciind carierele lor profesionale și viețile lor de familie.

               4.

               Al patrulea motiv, întemeiat pe prejudiciul material născut și actual suferit de reclamanți și care ar fi strâns legat de reaua-voință de care ar fi făcut dovadă Parlamentul față de ei, precum și pe numeroasele demersuri pe care au trebuit să le facă, în special în ce privește necesitatea de a recurge la asistență din partea unui avocat.

               5.

               Al cincilea motiv, întemeiat pe lipsa de reacție a superiorilor ierarhici ai reclamanților în pofida urgenței și a gravității faptelor invocate de aceștia din urmă. Reclamanții consideră în special că aceste împrejurări ar fi trebuit să-i determine pe superiorii lor ierarhici să pună capăt:

                           —

                           activităților ilegale;

                           —

                           comportamentelor abuzive și intimidante ale șefului lor de unitate, precum și termenului nerezonabil al administrației pentru adoptarea măsurilor;

                           —

                           condițiilor lor de muncă dificile, ceea ce ar fi putut evita o intervenție continuă a avocatului lor.

               6.

               Al șaselea motiv, întemeiat pe împrejurări excepționale, care ar fi făcut necesară și chiar indispensabilă intervenția unui avocat în vederea menținerii drepturilor reclamanților și a obținerii unei acțiuni din partea AIPN față de susținerile privind hărțuirea morală și sexuală cu care s-au confruntat. Intervenția avocatului lor ar fi fost de asemenea justificată în scopul de a garanta confidențialitatea mărturiilor lor și de a se proteja de inconsecvențele juridice și de neglijențele superiorilor lor ierarhici în scopul de a determina încetarea condițiilor lor de muncă inacceptabile.


title: Cauza T-343/08: Hotărârea Tribunalului din 17 mai 2011 — Arkema France/Comisia (Concurență — Înțelegeri — Piața cloratului de sodiu — Decizie prin care se constată o încălcare a articolului 81 CE și a articolului 53 din Acordul privind SEE — Acțiune în anulare — Admisibilitate — Imputabilitatea comportamentului ilicit — Amenzi — Circumstanță agravantă — Încălcări repetate — Circumstanță atenuantă — Cooperare pe parcursul procedurii administrative — Valoare adăugată semnificativă)

text:
               25.6.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 186/20

         Hotărârea Tribunalului din 17 mai 2011 — Arkema France/Comisia
   (Cauza T-343/08) (1)

   (Concurență - Înțelegeri - Piața cloratului de sodiu - Decizie prin care se constată o încălcare a articolului 81 CE și a articolului 53 din Acordul privind SEE - Acțiune în anulare - Admisibilitate - Imputabilitatea comportamentului ilicit - Amenzi - Circumstanță agravantă - Încălcări repetate - Circumstanță atenuantă - Cooperare pe parcursul procedurii administrative - Valoare adăugată semnificativă)
   2011/C 186/36
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: Arkema France (Colombes, Franța) (reprezentanți: inițial A. Winckler, S. Sorinas și H. Kanellopoulos, ulterior S. Sorinas, E. Jégou și M. Sabeva, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: X. Lewis, É. Gippini Fournier și R. Sauer, agenți)

      Obiectul

   Cu titlu principal, o cerere de anulare a Deciziei C(2008) 2626 final a Comisiei din 11 iunie 2008 privind o procedură în temeiul articolului 81 [CE] și al articolului 53 din Acordul privind SEE (cazul COMP/38.695 — Clorat de sodiu), în măsura în care decizia menționată privește Arkema France, și, cu titlu subsidiar, o cerere de anulare sau de reducere a cuantumurilor amenzilor care i-au fost aplicate prin decizia menționată

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Obligă Arkema France la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 285, 8.11.2008.


title: Cauza T-732/15 R II: Ordonanța președintelui Tribunalului din 13 iunie 2016 – ICA Laboratories și alții/Comisia („Măsuri provizorii — Mediu — Protecția consumatorilor — Regulament care stabilește limitele maxime de reziduuri pentru guazatină — Cerere de suspendare a executării — Cerere nouă — Lipsa unor fapte noi — Lipsa urgenței”)

text:
               29.8.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 314/24

         Ordonanța președintelui Tribunalului din 13 iunie 2016 – ICA Laboratories și alții/Comisia
   (Cauza T-732/15 R II)
   ((„Măsuri provizorii - Mediu - Protecția consumatorilor - Regulament care stabilește limitele maxime de reziduuri pentru guazatină - Cerere de suspendare a executării - Cerere nouă - Lipsa unor fapte noi - Lipsa urgenței”))
   (2016/C 314/33)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamante: ICA Laboratories Close Corp. (Century City, Africa de Sud), ICA International Chemicals (Proprietary) Ltd (Century City) și ICA Developments (Proprietary) Ltd (Century City) (reprezentanți: K. Van Maldegem, R. Crespi și P. Sellar, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: X. Lewis și P. Ondrůšek, agenți)

      Obiectul

   Cerere întemeiată pe articolul 160 din Regulamentul de procedură al Tribunalului și prin care se urmărește să se obțină suspendarea executării Regulamentului (UE) 2015/1910 al Comisiei din 21 octombrie 2015 de modificare a anexelor III și V la Regulamentul (CE) nr. 396/2005 al Parlamentului European și al Consiliului în ceea ce privește limitele maxime de reziduuri pentru guazatină din sau de pe anumite produse (JO 2015, L 280, p. 2)

      Dispozitivul

               1)

               Respinge cererea de măsuri provizorii.

               2)

               Cererea privind cheltuielile de judecată se soluționează odată cu fondul.


title: Cauza C-435/07: Ordonanța președintelui Curții din 23 ianuarie 2008 — Comisia Comunităților Europene/Republica Portugheză

text:
               29.3.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 79/24

         Ordonanța președintelui Curții din 23 ianuarie 2008 — Comisia Comunităților Europene/Republica Portugheză
   (Cauza C-435/07) (1)

   (2008/C 79/47)

      Limba de procedură: portugheza

   Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 269, 10.11.2007.


title: Cauza C-37/11: Hotărârea Curții (Camera întâi) din 18 octombrie 2012 — Comisia Europeană/Republica Cehă [Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Admisibilitate — Regulamentul nr. 1234/2007 — Articolul 115 — Anexa XV — Punctul I subpunctul 2 — Apendicele la anexa XV — Partea A — Denumiri pentru vânzare „unt” și „grăsimi lactate tartinabile” — Denumire pentru vânzare „pomazánkové máslo” (unt tartinabil) — Listă de derogări]

text:
               8.12.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 379/6

         Hotărârea Curții (Camera întâi) din 18 octombrie 2012 — Comisia Europeană/Republica Cehă
   (Cauza C-37/11) (1)

   (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru - Admisibilitate - Regulamentul nr. 1234/2007 - Articolul 115 - Anexa XV - Punctul I subpunctul 2 - Apendicele la anexa XV - Partea A - Denumiri pentru vânzare „unt” și „grăsimi lactate tartinabile” - Denumire pentru vânzare „pomazánkové máslo” (unt tartinabil) - Listă de derogări)
   2012/C 379/10
   Limba de procedură: ceha

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: Z. Malůšková și H. Tserepa-Lacombe, agenți)

      Pârâtă: Republica Cehă (reprezentanți: M. Smolek, T. Müller și J. Očková, agenți)

      Obiectul

   Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Încălcarea articolului 115 din Regulamentul (CE) nr. 1234/2007 al Consiliului din 22 octombrie 2007 de instituire a unei organizări comune a piețelor agricole și privind dispoziții specifice referitoare la anumite produse agricole (JO L 299, p. 1), în coroborare cu punctul I punctul 2 din anexa XV la regulamentul menționat și cu partea A din apendicele la această anexă — Reglementare a unui stat membru care autorizează comercializarea unui produs care corespunde denumirii comerciale „grăsimi lactate tartinabile” sub denumirea comercială „Pomazánkové máslo” (unt tartinabil).

      Dispozitivul

               1.

               Prin autorizarea vânzării de pomazánkové máslo (unt tartinabil) sub denumirea „máslo” (unt), deși acest produs are un conținut de grăsime lactată sub 80 %, un conținut în apă de peste 16 % și un conținut de material lactat uscat fără grăsime de peste 2 %, Republica Cehă nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 115 din Regulamentul (CE) nr. 1234/2007 al Consiliului din 22 octombrie 2007 de instituire a unei organizări comune a piețelor agricole și privind dispoziții specifice referitoare la anumite produse agricole (Regulamentul unic OCP), interpretat în coroborare cu punctul I subpunctul 2 primul și al doilea paragraf din anexa XV la regulamentul menționat, precum și cu punctele 1 și 4 din partea A din apendicele la această anexă.

               2.

               Obligă Republica Cehă la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 80, 12.3.2011.


title: Cauza F-31/12: Acțiune introdusă la 6 martie 2012 — ZZ/Comisia

text:
               5.5.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 133/31

         Acțiune introdusă la 6 martie 2012 — ZZ/Comisia
   (Cauza F-31/12)
   2012/C 133/63
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: ZZ (reprezentanți: D. Abreu Caldas, S. Orlandi, A. Coolen, J. N. Louis și É. Marchal, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Obiectul și descrierea litigiului

   Anularea deciziei de transfer al drepturilor de pensie dobândite anterior angajării în muncă în cadrul Comisiei pe baza propunerii recalculate a PMO

      Concluziile reclamantei

               —

               Anularea deciziei prin care se anulează și se înlocuiesc propunerile de transfer al drepturilor de pensie ale reclamantului în cadrul cererii sale în temeiul articolului 11 alineatul (2) din anexa VIII la Statut, care cuprinde o nouă propunere calculată pe baza DGA adoptate la 3 martie 2011;

               —

               obligarea Comisiei Europene la plata cheltuielilor de judecată.


title: Cauza T-592/13: Ordonanța Tribunalului din 2 octombrie 2014 – Ratioparts-Ersatzteile/OAPI – Norwood Industries (NORTHWOOD professional forest equipment)

text:
               1.12.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 431/45

         Ordonanța Tribunalului din 2 octombrie 2014 – Ratioparts-Ersatzteile/OAPI – Norwood Industries (NORTHWOOD professional forest equipment)
   (Cauza T-592/13) (1)

   (2014/C 431/70)
   Limba de procedură: germana
   Președintele Camerei a cincea a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 24, 25.1.2014.


title: Cauza F-22/09: Acțiune introdusă la 9 martie 2009 — Marie-Hélène Willigens/Consiliul

text:
               16.5.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 113/47

         Acțiune introdusă la 9 martie 2009 — Marie-Hélène Willigens/Consiliul
   (Cauza F-22/09)
   2009/C 113/100
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: Marie-Hélène Willigens (Glabais, Belgia) (reprezentanți: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis, E. Marchal, avocați)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene

      Obiectul și descrierea litigiului

   Anularea deciziei de a nu o promova pe reclamantă la gradul AST 7 pentru exercițiul de promovare 2008, și, dacă este cazul, a deciziilor de promovare la acest grad a unor funcționari mai puțin merituoși.

      Concluziile reclamantei

               —

               Anularea deciziei AIFN de a nu o promova pe reclamantă la gradul AST 7 pentru exercițiul de promovare 2008, și, dacă este cazul, a deciziilor de promovare la acest grad a unor funcționari mai puțin merituoși;

               —

               obligarea Consiliului Uniunii Europene la plata cheltuielilor de judecată.


title: Cauza T-575/11: Acțiune introdusă la 7 noiembrie 2011 — Inaporc/Comisia

text:
               28.1.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 25/56

      Acțiune introdusă la 7 noiembrie 2011 — Inaporc/Comisia
      (Cauza T-575/11)
      (2012/C 25/108)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamantă: Interprofession nationale porcine (Inaporc) (Paris, Franța) (reprezentanți: H. Calvet, Y. Trifounovitch și C. Rexha, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea Deciziei din 29 iunie 2011, ajutorul de stat NN 10/2010 — Franța — Taxă destinată să finanțeze un comitet interprofesional național porcin, C(2011) 4376 final, nepublicată încă în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene, în măsura în care prin aceasta sunt calificate (i) drept ajutoare de stat acțiunile întreprinse de INAPORC între 2004 și 2008 în materie de asistență tehnică, de sprijin la producerea și la comercializarea unor produse de calitate, de cercetare și de dezvoltare, precum și de publicitate și (ii) drept resurse de stat care sunt parte integrantă din măsurile de stat menționate anterior, cotizațiile voluntare obligatorii care servesc la finanțarea acestor acțiuni;

                  —

                  obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamanta invocă, cu titlu principal, două motive.

                  1.

                  Primul motiv se întemeiază pe încălcarea normelor fundamentale de procedură, în măsura în care motivarea deciziei atacate ar fi insuficientă în raport cu articolul 296 TFUE prin faptul că nu ar permite reclamantei să înțeleagă motivele care au determinat Comisia să considere că în speță ar fi îndeplinite criteriile stabilite de jurisprudența Curții de Justiție a Uniunii Europene privind ajutoarele de stat.

                  2.

                  Al doilea motiv se întemeiază pe încălcarea articolului 107 alineatul (1) TFUE, în măsura în care, în decizia atacată, Comisia ar fi:

                              —

                              calificat cotizațiile voluntare obligatorii colectate de Inaporc drept resurse de stat, iar acțiunile pe care această organizație interprofesională le desfășoară și le finanțează prin aceste cotizații, drept imputabile statului;

                              —

                              decis în sensul existenței unui avantaj economic selectiv rezultat din acțiunile întreprinse de Inaporc în avantajul întreprinderilor care își desfășoară activitatea în producerea, procesarea și distribuția în sectorul cărnii de porc;

                              —

                              considerat că acțiunile desfășurate de Inaporc pot genera denaturări ale concurenței imputabile ajutoarelor de stat.


title: Cauza C-344/06 P: Hotărârea Curții (Camera a patra) din 25 octombrie 2007 — J. C. Blom/Consiliul Uniunii Europene, Comisia Comunităților Europene (Recurs — Acțiune în despăgubiri — Răspundere necontractuală — Lapte — Prelevare suplimentară — Cantitate de referință — Producători care și-au asumat un angajament de necomercializare — Producători SLOM 1983 — Nereluarea producției la sfârșitul angajamentului de necomercializare)

text:
               22.12.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 315/18

         Hotărârea Curții (Camera a patra) din 25 octombrie 2007 — J. C. Blom/Consiliul Uniunii Europene, Comisia Comunităților Europene
   (Cauza C-344/06 P) (1)

   (Recurs - Acțiune în despăgubiri - Răspundere necontractuală - Lapte - Prelevare suplimentară - Cantitate de referință - Producători care și-au asumat un angajament de necomercializare - Producători SLOM 1983 - Nereluarea producției la sfârșitul angajamentului de necomercializare)
   (2007/C 315/30)
   Limba de procedură: olandeza
   Părțile

      Recurent: J. C. Blom (reprezentanți: E. Pijnacker Hordijk și S. C. H. Molin, advocaten)

      Celelalte părți în proces: Consiliul Uniunii Europene (reprezentant: A.-M. Colaert, agent), Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: T. van Rijn și M. van Heezik, agenți)
   Obiectul
   Recurs formulat împotriva hotărârii Tribunalului de Primă Instanță (Camera a cincea) din 30 mai 2006, Blom/Consiliul și Comisia (T-87/94) prin care Tribunalul a respins o cerere de despăgubire în temeiul articolului 178 din Tratatul CE (devenit articolul 235 CE) și al articolului 215 al doilea paragraf din Tratatul CE (devenit articolul 288 al doilea paragraf CE) pentru prejudiciile pretins suferite de reclamant prin faptul că ar fi fost împiedicat să comercializeze lapte în temeiul Regulamentului (CEE) nr. 857/84 al Consiliului din 31 martie 1984 privind normele generale de punere în aplicare a prelevării menționate de articolul 5c din Regulamentul (CEE) nr. 804/68 în sectorul laptelui și produselor lactate (JO L 90, p. 13), astfel cum a fost completat prin Regulamentul (CEE) nr. 1371/84 al Comisiei din 16 mai 1984 de stabilire a modalităților de aplicare a prelevării suplimentare vizate de articolul 5c din Regulamentul nr. 804/68 (JO L 132, p. 11).
   Dispozitivul

               1)

               Respinge recursul.

               2)

               Obligă pe domnul Blom la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 261, 28.10.2006.


title: Cauza T-300/16: Acțiune introdusă la 13 iunie 2016 – Jindal Saw și Jindal Saw Italia/Comisia

text:
               29.8.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 314/24

         Acțiune introdusă la 13 iunie 2016 – Jindal Saw și Jindal Saw Italia/Comisia
   (Cauza T-300/16)
   (2016/C 314/34)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamante: Jindal Saw Ltd (New Delhi, India) și Jindal Saw Italia SpA (Trieste, Italia) (reprezentanți: R. Antonini și E. Monard, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamantele solicită Tribunalului:

               —

               anularea Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 2016/387 al Comisiei din 17 martie 2016 de instituire a unei taxe compensatorii definitive asupra importurilor de tuburi și țevi din fontă ductilă (cunoscută și sub denumirea de fontă cu grafit sferoidal) originare din India, în măsura în care le privește pe reclamante, și

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamantele invocă trei motive.

               1.

               Primul motiv, prin intermediul căruia se pretinde că prin determinarea prețurilor la export, Comisia a încălcat articolul 2 alineatele (8) și (9), articolul 3 alineatele (2), (3) și (6) și articolul 9 alineatul (4) din Regulamentul (CE) nr. 1225/2009 al Consiliului din 30 noiembrie 2009 privind protecţia împotriva importurilor care fac obiectul unui dumping din partea ţărilor care nu sunt membre ale Comunităţii Europene.

               2.

               Al doilea motiv, prin intermediul căruia se pretinde că prin determinările privind efectele asupra prețurilor, prejudiciul și legătura de cauzalitate, Comisia a încălcat articolul 3 alineatele (2), (3) și (5)-(8), articolul 4 alineatul (1), articolul 5 alineatul (4) și articolul 9 alineatul (4) din Regulamentul (CE) nr. 1225/2009 al Consiliului.

               3.

               Al treilea motiv, prin intermediul căruia se pretinde că prin necomunicarea faptelor și considerațiilor esențiale și prin neacordarea unui termen suficient pentru prezentarea de observații, Comisia a încălcat articolul 20 alineatele (4) și (5) din Regulamentul (CE) nr. 1225/2009 al Consiliului.


title: Cauza C-337/06: Hotărârea Curții (Camera a patra) din 13 decembrie 2007 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Oberlandesgericht Düsseldorf) — Bayerischer Rundfunk, Deutschlandradio, Hessischer Rundfunk, Mitteldeutscher Rundfunk, Norddeutscher Rundfunk, Radio Bremen, Rundfunk Berlin-Brandenburg, Saarländischer Rundfunk, Südwestrundfunk, Westdeutscher Rundfunk, Zweites Deutsches Fernsehen/GEWA — Gesellschaft für Gebäudereinigung und Wartung mbH (Directivele 92/50/CEE și 2004/18/CE — Contracte de achiziții publice de servicii — Organisme publice de radiodifuziune — Autorități contractante — Organisme de drept public — Condiție care impune ca activitatea organismului să fie finanțată în cea mai mare parte de stat )

text:
               23.2.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 51/19

         Hotărârea Curții (Camera a patra) din 13 decembrie 2007 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Oberlandesgericht Düsseldorf) — Bayerischer Rundfunk, Deutschlandradio, Hessischer Rundfunk, Mitteldeutscher Rundfunk, Norddeutscher Rundfunk, Radio Bremen, Rundfunk Berlin-Brandenburg, Saarländischer Rundfunk, Südwestrundfunk, Westdeutscher Rundfunk, Zweites Deutsches Fernsehen/GEWA — Gesellschaft für Gebäudereinigung und Wartung mbH
   (Cauza C-337/06) (1)

   (Directivele 92/50/CEE și 2004/18/CE - Contracte de achiziții publice de servicii - Organisme publice de radiodifuziune - Autorități contractante - Organisme de drept public - Condiție care impune ca activitatea organismului să fie „finanțată în cea mai mare parte de stat’)
   (2008/C 51/30)
   Limba de procedură: germana
   Instanța de trimitere
   Oberlandesgericht Düsseldorf
   Părțile din acțiunea principală

      Reclamanți: Bayerischer Rundfunk, Deutschlandradio, Hessischer Rundfunk, Mitteldeutscher Rundfunk, Norddeutscher Rundfunk, Radio Bremen, Rundfunk Berlin-Brandenburg, Saarländischer Rundfunk, Südwestrundfunk, Westdeutscher Rundfunk, Zweites Deutsches Fernsehen

      Pârâtă: GEWA — Gesellschaft für Gebäudereinigung und Wartung mbH

      În prezența: Heinz W. Warnecke
   Obiectul
   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Oberlandesgericht Düsseldorf — Interpretarea articolului 1 alineatul (9) al doilea paragraf litera (c) și a articolului 16 litera (b) din Directiva 2004/18/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 31 martie 2004 privind coordonarea procedurilor de atribuire a contractelor de achiziții publice de lucrări, de bunuri și de servicii (JO L 134, p. 114, Ediție specială, 06/vol. 8, p. 116) — Atribuirea serviciilor de curățenie de către o asociație a organismelor de radiodifuziune finanțate indirect de către stat fără o procedură formală europeană de atribuire a unui contract — Noțiunea „autoritate contractantă”
   Dispozitivul

               1)

               Articolul 1 litera (b) al doilea paragraf a treia liniuță prima teză din Directiva 92/50 a Consiliului din 18 iunie 1992 privind coordonarea procedurilor de atribuire a contractelor de achiziții publice de servicii trebuie interpretat în sensul că există finanțare în cea mai mare parte de către stat atunci când activitățile organismelor publice de radiodifuziune precum cele în cauză în acțiunea principală sunt finanțate în cea mai mare parte printr-o redevență ce trebuie plătită de deținătorii unui post receptor, care este impusă, calculată și încasată conform unor norme precum cele din acțiunea principală.

               2)

               Articolul 1 litera (b) al doilea paragraf a treia liniuță prima teză din Directiva 92/50 trebuie interpretat în sensul că, în cazul unei finanțări a activităților organismelor publice de radiodifuziune precum cele în cauză în acțiunea principală potrivit modalităților prezentate în cadrul examinării primei întrebări preliminare, condiția referitoare la „finanțarea de către stat” nu presupune intervenția directă a statului sau a altor autorități publice la atribuirea, de către astfel de organisme, a unui contract precum cel în cauză în acțiunea principală.

               3)

               Articolul 1 litera (a) punctul (iv) din Directiva 92/50 trebuie interpretat în sensul că, în temeiul acestei dispoziții, numai contractele de achiziții publice privind serviciile menționate în aceasta sunt excluse din domeniul de aplicare al directivei menționate.

      (1)  JO C 281, 18.11.2006.


title: Cauza C-213/10: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Lietuvos Aukščiausiasis Teismas (Republica Lituania) la 4 mai 2010 — F-Tex SIA/Lietuvos-Anglijos UAB „Jadecloud-Vilma”

text:
               17.7.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 195/7

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Lietuvos Aukščiausiasis Teismas (Republica Lituania) la 4 mai 2010 — F-Tex SIA/Lietuvos-Anglijos UAB „Jadecloud-Vilma”
   (Cauza C-213/10)
   2010/C 195/12
   Limba de procedură: lituaniana

      Instanța de trimitere

   Lietuvos Aukščiausiasis Teismas

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: F-Tex SIA

      Pârâtă: Lietuvos-Anglijos UAB „Jadecloud-Vilma”

      Întrebările preliminare

               1.

               Având în vedere hotărârile Curții Gourdain și Seagon, articolul 3 alineatul (1) din Regulamentul nr. 1346/2000 (1) și articolul 1 alineatul (2) litera (b) din Regulamentul nr. 44/2001 (2) trebuie să se interpreteze în sensul că:

                           (a)

                           instanța națională sesizată cu o procedură de insolvență are competența exclusivă de a se pronunța asupra unei acțiuni pauliene ce rezultă direct din procedura de insolvență sau care este strâns legată de aceasta și că nu se poate deroga de la această competență decât în temeiul altor dispoziții din Regulamentul nr. 1346/2000?

                           (b)

                           acțiunea pauliană introdusă de singurul creditor al unei întreprinderi împotriva căreia s-a deschis o procedură de insolvență într-un stat membru și care:

                                       —

                                       a fost introdusă într-un alt stat membru,

                                       —

                                       se întemeiază pe un drept împotriva unui terț pârât, care a fost cesionat de către lichidator în baza unui contract cu titlu oneros, întinderea drepturilor lichidatorului în primul stat membru fiind astfel limitată, și

                                       —

                                       nu prezintă niciun pericol pentru alți posibili creditori,

                                 poate fi calificată în sensul că intră în materia civilă sau comercială, în sensul articolului 1 alineatul (1) din Regulamentul nr. 44/2001?

               2.

               Dreptul unui reclamant la o cale de atac, recunoscut de Curte drept principiu general al dreptului Uniunii și care este garantat de articolul 47 al Cartei drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, trebuie înțeles și interpretat în sensul că:

                           (a)

                           instanțele naționale competente să se pronunțe asupra unei acțiuni pauliene (în funcție de legătura acestei acțiuni cu procedura de insolvență) fie în temeiul articolului 3 alineatul (1) din Regulamentul nr. 1346/2000, fie în temeiul articolului 2 alineatul (1) din Regulamentul nr. 44/2001, nu se pot declara ambele deopotrivă necompetente;

                           (b)

                           în cazul în care o instanță a unui stat membru a respins ca inadmisibilă o acțiune pauliană ca urmare a lipsei de competență, instanța dintr-un alt stat membru, în vederea apărării dreptului reclamantei la o cale de atac, poate să se declare din oficiu competentă, în pofida faptului că, potrivit normelor privind competența internațională din dreptul Uniunii nu poate lua o decizie în acest sens?

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 1346/2000 al Consiliului din 29 mai 2000 privind procedurile de insolvență (JO 2000 L 160, p. 1, Ediție specială, 19/vol. 1, p. 143).

      (2)  Regulamentul nr. 44/2001 al Consiliului din 22 decembrie 2000 privind competența judiciară, recunoașterea și executarea hotărârilor în materie civilă și comercială (JO 2001 L 12, p. 1, Ediție specială, 19/vol. 1, p. 74).


title: Cauza C-524/09: Hotărârea Curții (Camera a patra) din 22 decembrie 2010 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Tribunal administratif de Paris — Franța) — Ville de Lyon/Caisse des dépôts et consignations [Trimitere preliminară — Convenția de la Aarhus — Directiva 2003/4/CE — Accesul publicului la informații despre mediu — Directiva 2003/87/CE — Sistem de comercializare a cotelor de emisie de gaze cu efect de seră — Regulamentul (CE) nr. 2216/2004 — Sistem de registre standardizat și securizat — Acces la datele cu privire la tranzacții în domeniul cotelor de emisie de gaze cu efect de seră — Refuz de a comunica — Administrator central — Administratori naționali de registru — Natura confidențială a datelor deținute în registre — Derogări]

text:
               26.2.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 63/10

         Hotărârea Curții (Camera a patra) din 22 decembrie 2010 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Tribunal administratif de Paris — Franța) — Ville de Lyon/Caisse des dépôts et consignations
   (Cauza C-524/09) (1)

   (Trimitere preliminară - Convenția de la Aarhus - Directiva 2003/4/CE - Accesul publicului la informații despre mediu - Directiva 2003/87/CE - Sistem de comercializare a cotelor de emisie de gaze cu efect de seră - Regulamentul (CE) nr. 2216/2004 - Sistem de registre standardizat și securizat - Acces la datele cu privire la tranzacții în domeniul cotelor de emisie de gaze cu efect de seră - Refuz de a comunica - Administrator central - Administratori naționali de registru - Natura confidențială a datelor deținute în registre - Derogări)
   2011/C 63/18
   Limba de procedură: franceza

      Instanța de trimitere

   Tribunal administratif de Paris

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamant: Ville de Lyon

      Pârâtă: Caisse des dépôts et consignations

      Obiectul

   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Tribunal administratif de Paris — Interpretarea Directivei 2003/4/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 28 ianuarie 2003 privind accesul publicului la informațiile despre mediu (JO L 41, p. 26, Ediție specială, 15/vol. 9, p. 200) și a Directivei 2003/87/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 13 octombrie 2003 de stabilire a unui sistem de comercializare a cotelor de emisie de gaze cu efect de seră în cadrul Comunității (JO L 275, p. 32, Ediție specială, 15/vol. 10, p. 78), precum și a articolelor 9 și 10 și a anexei XVI la Regulamentul (CE) nr. 2216/2004 al Comisiei din 21 decembrie 2004 privind un sistem de registre standardizat și securizat în conformitate cu Directiva 2003/87/CE și cu Decizia nr. 280/2004/CE a Parlamentului European și a Consiliului (JO L 386, p. 1, Ediție specială, 11/vol. 37, p. 250) — Acces la informațiile despre tranzacțiile privind cotele de emisie de gaze cu efect de seră — Refuz de comunicare a informațiilor respective — Competențe ale administratorului central și, respectiv, ale administratorului național de registru — Caracter confidențial al informațiilor deținute în registre și posibilitățile de derogare

      Dispozitivul

               1.

               O cerere prin care se urmărește comunicarea de date cu privire la tranzacții precum cele în discuție în acțiunea principală, referitoare la numele titularilor conturilor de origine și de destinație a transferurilor de cote de emisie, la cotele sau la unitățile Kyoto implicate în aceste tranzacții, precum și la data și la ora tranzacțiilor respective, intră sub incidența exclusivă a normelor specifice de comunicare către public și de confidențialitate cuprinse în Directiva 2003/87/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 13 octombrie 2003 de stabilire a unui sistem de comercializare a cotelor de emisie de gaze cu efect de seră în cadrul Comunității și de modificare a Directivei 96/61/CE a Consiliului, în versiunea ce rezultă din Directiva 2004/101/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 27 octombrie 2004, precum și a celor cuprinse în Regulamentul (CE) nr. 2216/2004 al Comisiei din 21 decembrie 2004 privind un sistem de registre standardizat și securizat în conformitate cu Directiva 2003/87/CE și cu Decizia nr. 280/2004/CE a Parlamentului European și a Consiliului.

               2.

               Date cu privire la tranzacții precum cele solicitate în acțiunea principală de către o colectivitate publică ce dorește să renegocieze o convenție de delegare a unui serviciu public constituie date confidențiale în sensul Regulamentului nr. 2216/2004 și, în conformitate cu articolele 9 și 10 din acesta coroborate cu punctele 11 și 12 din anexa XVI la regulamentul menționat, astfel de date, în lipsa acordului prealabil al titularilor conturilor în cauză, nu pot fi consultate în mod liber de marele public decât în zona publică a site ului web al registrului comunitar independent de tranzacții începând cu data de 15 ianuarie a celui de al cincilea an (X+5) de după anul (X) de finalizare a tranzacțiilor referitoare la transferurile de cote de emisie.

               3.

               Deși, pentru punerea în aplicare a Regulamentului nr. 2216/2004, administratorul central este singurul competent să aducă la cunoștința marelui public datele menționate la punctul 12 din anexa XVI la acest regulament, administratorul național de registru este cel căruia îi revine obligația ca, în cazul în care este sesizat cu o cerere vizând comunicarea unor astfel de date privind tranzacțiile, să respingă el însuși cererea în măsura în care, în lipsa acordului prealabil al titularilor conturilor respective, acest administrator este obligat să asigure confidențialitatea datelor menționate atât timp cât nu pot fi comunicate în mod legal marelui public de către administratorul central.

      (1)  JO C 37, 13.2.2010.


title: Cauza T-463/14: Hotărârea Tribunalului din 27 aprilie 2016 – Österreichische Post/Comisia („Directiva 2004/17/CE – Proceduri de atribuire a contractelor de achiziții în sectoarele apei, energiei, transporturilor și serviciilor poștale – Decizie de punere în aplicare privind scutirea anumitor servicii din sectorul poștal din Austria de la aplicarea Directivei 2004/17 – Articolul 30 din Directiva 2004/17 – Obligația de motivare – Eroare vădită de apreciere”)

text:
               13.6.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 211/46

      Hotărârea Tribunalului din 27 aprilie 2016 – Österreichische Post/Comisia
      (Cauza T-463/14) (1)

      ((„Directiva 2004/17/CE - Proceduri de atribuire a contractelor de achiziții în sectoarele apei, energiei, transporturilor și serviciilor poștale - Decizie de punere în aplicare privind scutirea anumitor servicii din sectorul poștal din Austria de la aplicarea Directivei 2004/17 - Articolul 30 din Directiva 2004/17 - Obligația de motivare - Eroare vădită de apreciere”))
      (2016/C 211/57)
      Limba de procedură: germana

         Părțile

         Reclamantă: Österreichische Post AG (Viena, Austria) (reprezentanți: H. Schatzmann, J. Bleckmann și M. Oder, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: A. Tokár și C. Vollrath, agenți)

         Obiectul

      Cerere de anulare în parte a Deciziei 2014/184/UE a Comisiei din 2 aprilie 2014 privind scutirea anumitor servicii din sectorul poștal din Austria de la aplicarea Directivei 2004/17/CE a Parlamentului European și a Consiliului de coordonare a procedurilor de atribuire a contractelor de achiziții în sectoarele apei, energiei, transporturilor și serviciilor poștale (JO L 101, p. 4), în măsura în care această directivă continuă să aibă vocația să se aplice la atribuirea unor contracte de achiziții publice privind anumite servicii poștale în Austria.

         Dispozitivul

                  1)

                  Anulează Decizia 2014/184/UE a Comisiei din 2 aprilie 2014 privind scutirea anumitor servicii din sectorul poștal din Austria de la aplicarea Directivei 2004/17/CE a Parlamentului European și a Consiliului de coordonare a procedurilor de atribuire a contractelor de achiziții în sectoarele apei, energiei, transporturilor și serviciilor poștale în măsura în care această directivă continuă să aibă vocație să se aplice pieței serviciilor poștale de scrisori adresate între întreprinderi și între întreprinderi și particulari la nivel internațional în Austria.

                  2)

                  Respinge în rest acțiunea.

                  3)

                  Österreichische Post AG suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și opt zecimi din cele efectuate de Comisia Europeană.

                  4)

                  Comisia suportă două zecimi din propriile cheltuieli de judecată.

         (1)  JO C 303, 8.9.2014.


title: Cauza C-378/10: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 12 iulie 2012 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Legfelsőbb Bíróság — Ungaria) — cerere de înregistrare în Registrul Comerțului introdusă de VALE Építési Kft. (Articolele 49 TFUE și 54 TFUE — Libertatea de stabilire — Principiile echivalenței și efectivității — Transformare transfrontalieră — Refuzul înregistrării în registru)

text:
               22.9.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 287/3

         Hotărârea Curții (Camera a treia) din 12 iulie 2012 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Legfelsőbb Bíróság — Ungaria) — cerere de înregistrare în Registrul Comerțului introdusă de VALE Építési Kft.
   (Cauza C-378/10) (1)

   (Articolele 49 TFUE și 54 TFUE - Libertatea de stabilire - Principiile echivalenței și efectivității - Transformare transfrontalieră - Refuzul înregistrării în registru)
   2012/C 287/04
   Limba de procedură: maghiara

      Instanța de trimitere

   Legfelsőbb Bíróság

      Părțile din acțiunea principală

   VALE Építési Kft.

      Obiectul

   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Magyar Köztársaság Legfelsőbb Bírósága — Interpretarea articolelor 43 CE și 48 CE — Transferul unei societăți ce ține de un stat membru în alt stat membru cu schimbarea dreptului național aplicabil — Reglementare națională care nu permite menționarea în registrul național al comerțului, drept predecesoare legală a unei societăți, o societate constituită în alt stat membru

      Dispozitivul

               1.

               Articolele 49 TFUE și 54 TFUE trebuie interpretate în sensul că se opun unei reglementări naționale care, deși prevede posibilitatea societăților de drept intern de a se transforma, nu permite, în general, transformarea unei societăți care intră sub incidența dreptului unui alt stat membru în societate de drept național prin constituirea acesteia din urmă.

               2.

               Articolele 49 TFUE și 54 TFUE trebuie interpretate, în contextul unei transformări transfrontaliere a unei societăți, în sensul că statul membru gazdă este îndreptățit să stabilească dreptul intern relevant pentru o asemenea operațiune și să aplice astfel dispozițiile dreptului său național referitoare la transformările interne care reglementează constituirea și funcționarea unei societăți, precum cerințele privind întocmirea unui bilanț și a unui inventar al activelor. Cu toate acestea, principiile echivalenței și efectivității se opun ca statul membru gazdă

                           —

                           să refuze, în cazul transformărilor transfrontaliere, menționarea ca „predecesor legal” a societății care a solicitat transformarea dacă o astfel de menționare a societății predecesoare în Registrul Comerțului este prevăzută pentru transformările interne și, respectiv,

                           —

                           să refuze să țină seama în mod adecvat, în cadrul procedurii de înregistrare a societății, de documentele emise de autoritățile statului membru de origine.

      (1)  JO C 317, 20.11.2010.


title: Cauza C-2/15 SA: Cerere de înființare a popririi introdusă la 9 februarie 2015 – ANKO AE Antiprosopeion, Emporiou kai Viomichanias/Comisia Europeană

text:
               13.4.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 118/14

         Cerere de înființare a popririi introdusă la 9 februarie 2015 – ANKO AE Antiprosopeion, Emporiou kai Viomichanias/Comisia Europeană
   (Cauza C-2/15 SA)
   (2015/C 118/18)
   Limba de procedură: greaca

      Părțile

      Reclamante: ANKO AE Antiprosopeion, Emporiou kai Viomichanias (reprezentant: V. Christianos, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile reclamantelor

               —

               acordarea în favoarea „ANKO AE Antiprosopeion, Emporiou kai Viomichanias” a autorizației de a trece la înființarea unei popriri pe elementele patrimoniului Comisiei din Grecia, pentru a-și acoperi creanța de 6  752,24 euro, majorată cu dobânzi de întârziere începând cu 12 august 2010 și până la plata sa integrală, la rata anuală de 1 %;

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.


title: Cauza T-871/16: Acțiune introdusă la 8 decembrie 2016 – Spliethoff’s Bevrachtingskantoor/INEA

text:
               3.4.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 104/48

         Acțiune introdusă la 8 decembrie 2016 – Spliethoff’s Bevrachtingskantoor/INEA
   (Cauza T-871/16)
   (2017/C 104/68)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Spliethoff’s Bevrachtingskantoor BV (Amsterdam, Țările de Jos) (reprezentant: Y. de Vries, avocat)

      Pârâtă: Agenția Executivă pentru Inovare și Rețele (INEA)

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei pârâtei din 17 iulie 2015 de respingere a propunerii reclamantei prezentate ca urmare a cererii de propuneri în contextul Mecanismului pentru interconectarea Europei și pe baza programului de lucru multianual adoptat în anul 2014;

               —

               obligarea pârâtei la adoptarea unei noi decizii cu privire la propunerea reclamantei, care să țină seama de hotărârea Tribunalului menționată în cererea introductivă, în termen de trei luni de la data hotărârii;

               —

               obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă două motive.

               1.

               Primul motiv, întemeiat pe o eroare vădită de apreciere a propunerii reclamantei.

                           —

                           Reclamanta prezintă motivele pentru care, în opinia sa, evaluarea realizată de către pârâtă a propunerii reclamantei în raport cu criteriile de atribuire referitoare la relevanță, impact și calitate este viciată.

               2.

               Al doilea motiv, întemeiat pe o încălcare a principiului egalității de tratament

                           —

                           Reclamanta prezintă motivele pentru care, în opinia sa, pârâta a stabilit o distincție inadecvată între propunerea sa referitoare la tehnologiile de reducere a emisiilor și propunerile similare ale concurenților săi care au fost selectate pentru finanțare.


title: Cauza T-470/07: Ordonanța Tribunalului de Primă Instanță din 30 septembrie 2008 — Dow Agrosciences și alții/Comisia Comunităților Europene

text:
               22.11.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 301/65

         Ordonanța Tribunalului de Primă Instanță din 30 septembrie 2008 — Dow Agrosciences și alții/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza T-470/07) (1)

   (2008/C 301/127)

      Limba de procedură: engleza

   Președintele Camerei a opta a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 64, 8.3.2008.


title: Cauza C-630/10: Ordonanța Curții (Camera a patra) din 25 noiembrie 2011 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de High Court of Justice (Chancery Division) — Regatul Unit) — University of Queensland, CSL Ltd/Comptroller-General of Patents, Designs and Trade Marks [Articolul 104 alineatul (3) primul paragraf din Regulamentul de procedură — Medicamente de uz uman — Certificat suplimentar de protecție — Regulamentul (CE) nr. 469/2009 — Articolul 3 — Condiții de obținere a certificatului — Noțiunea „produs protejat de un brevet de bază în vigoare” — Criterii — Existența unor criterii suplimentare sau diferite pentru un medicament care conține mai multe principii active sau pentru un vaccin împotriva mai multor boli ( „Multi disease vaccine” sau „vaccin multivalent” )]

text:
               10.3.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 73/10

         Ordonanța Curții (Camera a patra) din 25 noiembrie 2011 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de High Court of Justice (Chancery Division) — Regatul Unit) — University of Queensland, CSL Ltd/Comptroller-General of Patents, Designs and Trade Marks
   (Cauza C-630/10) (1)

   (Articolul 104 alineatul (3) primul paragraf din Regulamentul de procedură - Medicamente de uz uman - Certificat suplimentar de protecție - Regulamentul (CE) nr. 469/2009 - Articolul 3 - Condiții de obținere a certificatului - Noțiunea „produs protejat de un brevet de bază în vigoare” - Criterii - Existența unor criterii suplimentare sau diferite pentru un medicament care conține mai multe principii active sau pentru un vaccin împotriva mai multor boli („Multi disease vaccine” sau „vaccin multivalent”))
   2012/C 73/16
   Limba de procedură: engleza

      Instanța de trimitere

   High Court of Justice (Chancery Division)

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamante: University of Queensland, CSL Ltd

      Pârâte: Comptroller-General of Patents, Designs and Trade Marks

      Obiectul

   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — High Court of Justice (Chancery Division) — Interpretarea articolului 3 literele (a) și (b) din Regulamentul (CE) nr. 469/2009 al Parlamentului European și al Consiliului din 6 mai 2009 privind certificatul suplimentar de protecție pentru medicamente (JO L 152, p. 1) — Condiții de obținere a certificatului — Noțiunea „produs protejat de un brevet de bază în vigoare” — Criterii — Existența unor criterii suplimentare sau diferite pentru un medicament compus din mai mult de un principiu activ sau pentru un vaccin împotriva mai multor boli („Multi-disease vaccine”)

      Dispozitivul

               1.

               Articolul 3 litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 469/2009 al Parlamentului European și al Consiliului din 6 mai 2009 privind certificatul suplimentar de protecție pentru medicamente trebuie interpretat în sensul că se opune acordării de către serviciile competente în domeniul proprietății industriale ale unui stat membru a unui certificat suplimentar de protecție care privește principii active care nu sunt menționate în cuprinsul revendicărilor brevetului de bază invocat în susținerea unei astfel de cereri.

               2.

               Articolul 3 litera (b) din Regulamentul nr. 469/2009 trebuie interpretat în sensul că, sub rezerva îndeplinirii și a celorlalte condiții prevăzute la articolul menționat, acesta nu se opune acordării de către serviciile competente în domeniul proprietății industriale ale unui stat membru a unui certificat suplimentar de protecție pentru un principiu activ care figurează în cuprinsul revendicărilor brevetului de bază invocat, atât timp cât medicamentul a cărui autorizare de introducere pe piață se prezintă în susținerea cererii de certificat suplimentar de protecție cuprinde nu numai acest principiu activ, ci și alte principii active.

               3.

               În cazul unui brevet de bază care privește un procedeu de obținere a unui produs, articolul 3 litera (a) din Regulamentul nr. 469/2009 se opune eliberării unui certificat suplimentar de protecție pentru un produs diferit de cel care figurează în cuprinsul revendicărilor acestui brevet ca fiind produsul la care se ajunge prin procedeul de obținere în cauză. Aspectul dacă acest procedeu permite obținerea în mod direct a produsului nu are incidență în această privință.

      (1)  JO C 89, 19.3.2011.


title: Cauza T-188/10: Acțiune introdusă la 26 aprilie 2010 — DTL/OAPI — Gestión de Recursos y Soluciones Empresariales (Solaria)

text:
               19.6.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 161/55

      Acțiune introdusă la 26 aprilie 2010 — DTL/OAPI — Gestión de Recursos y Soluciones Empresariales (Solaria)
      (Cauza T-188/10)
      (2010/C 161/86)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: spaniola

         Părțile

         Reclamantă: DTL Corporación, SL (Madrid, Spania) (reprezentant: C. Rueda Pascual, avocat)

         Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

         Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Gestión de Recursos y Soluciones Empresariales, SL (Pamplona, Spania)

         Concluziile reclamantei

                  —

                  Anularea Deciziei Camerei a doua de recurs a OAPI din 17 februarie 2010, în cauza R 767/2009-2;

                  —

                  înlocuirea acesteia printr-o alta care respinge opoziția prezentată de Gestión de Recursos y Soluciones Empresariales, S.L. împotriva cererii de înregistrare a mărcii comunitare nr. 5153325 „SOLARIA”, și care permite ca această marcă comunitară să fie înregistrată nu numai pentru clasa 41, ci și pentru toate serviciile solicitate din clasele 37 și 47; obligarea persoanei care a formulat opoziția la plata cheltuielilor de judecată aferente procedurii de opoziție și procedurii căii de atac în fața OAPI;

                  —

                  obligarea OAPI și a celorlalte părți în procedură care se opun prezentei acțiuni la plata cheltuielilor de judecată aferente acesteia.

         Motivele și principalele argumente

         Solicitantul mărcii comunitare: reclamanta.

         Marca comunitară vizată: marca figurativă ce conține elementul verbal „SOLARIA” (cererea de înregistrare nr. 5153325) pentru servicii care fac parte din clasele 37, 41 și 42.

         Titularul mărcii sau al semnului invocat în sprijinul opoziției: Gestión de Recursos y Soluciones Empresariales, S.L.

         Marca sau semnul invocat în sprijinul opoziției: marca figurativă spaniolă care conține elementul verbal „SOLARTIA” (nr. 2689747) pentru servicii care fac parte din clasele 37 și 42.

         Decizia diviziei de opoziție: admite opoziția în parte.

         Decizia camerei de recurs: respinge calea de atac.

         Motivele invocate: interpretarea și aplicarea incorecte ale articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009 privind marca comunitară.


title: Cauza T-62/07 P: Recurs introdus la data de 28 februarie 2007 de către Comisia Comunităților Europene împotriva hotărârii pronunțate la data de 13 decembrie 2006 de Tribunalul Funcției Publice în cauza F-17/05, de Brito Sequeira Carvalho/Comisie

text:
               28.4.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 95/50

         Recurs introdus la data de 28 februarie 2007 de către Comisia Comunităților Europene împotriva hotărârii pronunțate la data de 13 decembrie 2006 de Tribunalul Funcției Publice în cauza F-17/05, de Brito Sequeira Carvalho/Comisie
   (Cauza T-62/07 P)
   (2007/C 95/100)
   Limba de procedură: franceza
   Părțile

      Recurentă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: D. Martin, agent și C. Falmagne, avocat)

      Cealaltă parte în procedură: José António de Brito Sequeira Carvalho
   Concluziile recurentei

               —

               anularea hotărârii Tribunalului Funcției Publice din 13 decembrie 2006 pronunțate în cauza F-17/05;

               —

               respingerea acțiunii introduse de dl Sequeira;

               —

               obligarea fiecărei părți la plata propriilor cheltuieli de judecată corespunzătoare prezentei proceduri și celei desfășurate în fața Tribunalului Funcției Publice.

         Motivele și principalele argumente
   Prin hotărârea din 13 decembrie 2006 pronunțată în cauza F-17/05, de Brito Sequeira Carvalho/Comisie, Tribunalul Funcției Publice (TFP) a admis în parte acțiunea introdusă de reclamant în primă instanță și a anulat decizia Comisiei din 13 iulie 2004 prin care se interzicea reclamantului accesul în clădirile Comisiei precum și deciziile prin care se prelungea din oficiu concediul său medical.
   Comisia își fundamentează recursul, pe de o parte, pe faptul că Tribunalul s-a pronunțat ultra petita, anulând decizia Comisiei din 13 iulie 2004 prin care se interzicea accesul reclamantului în clădiri și, pe de altă parte, pe faptul că hotărârea pronunțată ar încălca dreptul comunitar. Comisia susține că Tribunalul ar fi denaturat faptele aflate la originea litigiului, că ar fi comis o eroare de drept în interpretarea obligației de motivare a unei decizii și că ar fi încălcat articolul 59 alineatul (1) paragraful (5) din Statutul funcționarilor. În plus, Comisia susține că prin interpretarea dată în hotărârea atacată articolului 59 alineatul (5) din Statutul funcționarilor, Tribunalul ar fi denaturat procedura de arbitraj pe care acesta o prevedea.


title: Cauza T-111/15: Acțiune introdusă la 1 martie 2015 – Ryanair și Airport Marketing Services/Comisia

text:
               1.6.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 178/13

         Acțiune introdusă la 1 martie 2015 – Ryanair și Airport Marketing Services/Comisia
   (Cauza T-111/15)
   (2015/C 178/15)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamante: Ryanair Ltd (Dublin, Irlanda) și Airport Marketing Services Ltd (Dublin, Irlanda) (reprezentanți: G. Berrisch, E. Vahida, I. Metaxas-Maragkidis, avocați, și B. Byrne, solicitor)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamantele solicită Tribunalului:

               —

               anularea articolului 1 alineatul (2), a articolului 2 alineatul (4) și a articolelor 3, 4 și 5 din Decizia Comisiei Europene din 23 iulie 2014 privind ajutorul de stat SA.33963 (2012/C) (ex 2012/NN) pus în aplicare de Franța în favoarea Camerei de comerț și industrie din Angoulême, SNC-Lavalin, Ryanair și Airport Marketing Services;

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamantele invocă patru motive.

               1.

               Primul motiv întemeiat pe încălcarea principiului bunei administrări consacrat la articolul 41 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene și a dreptului la apărare al reclamantelor, întrucât Comisia nu a permis reclamantelor să aibă acces la dosarul investigației și nu le-a plasat într-o situație care să le permită să își prezinte în mod util observațiile.

               2.

               Al doilea motiv întemeiat pe încălcarea articolului 107 alineatul (1) TFUE, întrucât Comisia a imputat în mod eronat încheierea acordului Airport Service și a acordului Marketing Services statului francez.

               3.

               Al treilea motiv întemeiat pe încălcarea articolului 107 alineatul (1) TFUE, întrucât Comisia nu a aplicat în mod corect criteriul „investitorului care activează într-o economie de piață”.
               Reclamantele susțin că Comisia a refuzat în mod eronat să se bazeze pe o analiză comparativă, care ar fi condus la concluzia inexistenței unui ajutor în favoarea reclamantelor. În schimb, Comisia a utilizat elemente vădit insuficiente, neverificate și nefiabile pentru a calcula rentabilitatea aeroportului, a aplicat un orizont temporal excesiv de scurt și a nu a respectat externalitățile de rețea pe care aeroportul putea spera să le obțină din relația sa cu Ryanair, nu a conferit o valoare adecvată serviciilor de marketing și a înlăturat motivele care au stat la baza deciziei aeroportului de a achiziționa aceste servicii.

               4.

               Al patrulea motiv întemeiat pe încălcarea articolului 107 alineatul (1) și a articolului 108 alineatul (2) TFUE, întrucât Comisia a săvârșit o eroare vădită de apreciere și o eroare de drept atunci când a concluzionat că ajutorul în favoarea Ryanair și a Airport Marketing Services era echivalent cu pierderile marginale cumulate de aeroportul din Angoulême, în locul beneficiului real al Ryanair și al Airport Marketing Services. Comisia ar fi trebuit să examineze în ce măsură beneficiul presupus fusese efectiv transferat pasagerilor Ryanair. Mai mult, Comisia nu a cuantificat avantajul competitiv de care ar fi beneficiat Ryanair prin intermediul fluxurilor de plăți (ipotetic) sub nivelul costului ale aeroportului din Angoulême. În sfârșit, Comisia nu a explicat în mod corect de ce recuperarea cuantumului ajutorului precizat în decizie era necesară pentru a asigura restabilirea situației care exista anterior plății ajutorului.


title: Cauza C-320/09 P: Hotărârea Curții (Camera a șasea) din 21 decembrie 2011 — A2A SpA, fostă AEM SpA/Comisia Europeană [Recurs — Ajutoare de stat — Schemă de ajutoare acordate unor întreprinderi de servicii publice — Scutiri fiscale — Decizie prin care schema de ajutor este declarată incompatibilă cu piața comună — Acțiune în anulare — Admisibilitate — Calitate procesuală activă — Interesul de a exercita acțiunea — Articolul 87 CE — Noțiunea de ajutor — Articolul 88 CE — Noțiunea de ajutor nou — Articolul 10 CE — Obligația de cooperare loială — Regulamentul (CE) nr. 659/1999 — Articolele 1 și 14 — Legalitatea unui ordin de recuperare — Principiul securității juridice — Obligația de motivare]

text:
               18.2.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 49/4

         Hotărârea Curții (Camera a șasea) din 21 decembrie 2011 — A2A SpA, fostă AEM SpA/Comisia Europeană
   (Cauza C-320/09 P) (1)

   (Recurs - Ajutoare de stat - Schemă de ajutoare acordate unor întreprinderi de servicii publice - Scutiri fiscale - Decizie prin care schema de ajutor este declarată incompatibilă cu piața comună - Acțiune în anulare - Admisibilitate - Calitate procesuală activă - Interesul de a exercita acțiunea - Articolul 87 CE - Noțiunea de ajutor - Articolul 88 CE - Noțiunea de ajutor nou - Articolul 10 CE - Obligația de cooperare loială - Regulamentul (CE) nr. 659/1999 - Articolele 1 și 14 - Legalitatea unui ordin de recuperare - Principiul securității juridice - Obligația de motivare)
   2012/C 49/07
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Recurentă: A2A SpA, anciennement AEM SpA (reprezentanți: A. Santa Maria, A Giardina și G. Pizzonia, avocați)

      Cealaltă parte în proces: Comisia Europeană (reprezentanți: E. Righini, V. Di Bucci și D. Grespan, agenți)

      Obiectul

   Recurs introdus împotriva Hotărârii Tribunalului de Primă Instanță (Camera a opta extinsă) din 11 iunie 2009, AEM/Comisia (T-301/02), prin care Tribunalul a respins o cerere de anulare a articolelor 2 și 3 din Decizia 2003/193/CE a Comisiei din 5 iunie 2002 privind un ajutor de stat sub formă de scutiri fiscale și de împrumuturi în condiții preferențiale acordate de Italia unor întreprinderi de servicii publice al căror acționariat este în majoritate public (JO L 77, p 21)

      Dispozitivul

               1.

               Respinge recursul principal și recursul incident.

               2.

               Obligă A2A SpA la plata cheltuielilor de judecată aferente recursului principal.

               3.

               Obligă Comisia Europeană la plata cheltuielilor de judecată aferente recursului incident.

      (1)  JO C 267, 7.11.2009.


title: Cauzele conexate T-353/14 și T-17/15: Hotărârea Tribunalului din 15 septembrie 2016 – Italia/Comisia („Regim lingvistic — Anunțuri de concursuri generale pentru recrutarea de administratori — Alegerea celei de a doua limbi dintre trei limbi — Regulamentul nr. 1 — Articolul 1d alineatul (1), articolul 27 și articolul 28 litera (f) din statut — Principiul nediscriminării — Proporționalitate”)

text:
               24.10.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 392/26

         Hotărârea Tribunalului din 15 septembrie 2016 – Italia/Comisia
   (Cauzele conexate T-353/14 și T-17/15) (1)

   ((„Regim lingvistic - Anunțuri de concursuri generale pentru recrutarea de administratori - Alegerea celei de a doua limbi dintre trei limbi - Regulamentul nr. 1 - Articolul 1d alineatul (1), articolul 27 și articolul 28 litera (f) din statut - Principiul nediscriminării - Proporționalitate”))
   (2016/C 392/31)
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Reclamantă: Republica Italiană (reprezentanți:G. Palmieri, agent, asistat de P. Gentili, avvocato dello Stato)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: inițial J. Currall și G. Gattinara (cauzele T-353/14 și T-17/15), precum și F. Simonetti (cauza T-17/15) și ulterior G. Gattinara și F. Simonetti, agenți)

      Intervenientă în susținerea reclamantei: Republica Lituania (reprezentanţi: D. Kriaučiūnas și V. Čepaitė, agenți)

      Obiectul

   În cauza T-353/14, cerere în temeiul articolului 263 TFUE prin care se urmărește anularea anunțului de concurs general EPSO/AD/276/14, în vederea constituirii unei liste de rezervă de administratori (JO 2014, C 74 A, p. 4), și, în cauza T-17/15, o cerere în temeiul articolului 263 TFUE prin care se urmărește anularea anunțului de concurs general EPSO/AD/294/14, în vederea constituirii unei liste de rezervă de administratori în domeniul protecției datelor pentru Autoritatea Europeană pentru Protecția Datelor (JO 2014, C 391 A, p. 1).

      Dispozitivul

               1)

               Conexează cauzele T-353/14 și T-17/15 în vederea pronunțării hotărârii.

               2)

               Anulează anunțul de concurs general EPSO/AD/276/14, în vederea constituirii unei liste de rezervă de administratori, și anunțul de concurs general EPSO/AD/294/14, în vederea constituirii unei liste de rezervă de administratori în domeniul protecției datelor pentru Autoritatea Europeană pentru Protecția Datelor.

               3)

               Comisia Europeană suportă, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, cheltuielile de judecată efectuate de Republica Italiană.

               4)

               Republica Lituania suportă propriile cheltuieli de judecată aferente intervenției sale în cauza T-17/15.

      (1)  JO C 212, 7.7.2014.


title: Cauza T-465/08: Acțiune introdusă la 15 octombrie 2008 — Republica Cehă/Comisia

text:
               20.12.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 327/39

         Acțiune introdusă la 15 octombrie 2008 — Republica Cehă/Comisia
   (Cauza T-465/08)
   (2008/C 327/69)
   Limba de procedură: ceha
   Părțile

      Reclamantă: Republica Cehă (reprezentant: M. Smolek, agent)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene
   Concluziile reclamantei

               —

               Anularea Deciziei Comisiei Comunităților Europene din 7 august 2008 de compensare a creanțelor sale cu datoriile Comisiei, BUG/C3 D(2008) 10.5-3956;

               —

               obligarea Comisiei la plata către Republica Cehă a sumei compensate de 9 354 130,93 euro, cu dobânzile de întârziere aferente;

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

               1.

               Prin prezenta acțiune formulată în temeiul articolului 230 din Tratatul CE, Republica Cehă solicită anularea Deciziei Comisiei Comunităților Europene din 7 august 2008 de compensare a creanțelor sale cu datoriile Comisiei, BUG/C3 D(2008) 10.5-3956. La adoptarea deciziei contestate, Comisia a acționat în temeiul articolului 73 alineatul (1) din Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1605/2002 al Consiliului din 25 iunie 2002 privind regulamentul financiar aplicabil bugetului general al Comunităților Europene (1), cu modificările ulterioare. Prin decizia contestată, Comisia procedează la compensarea datoriei sale față de Republica Cehă rezultând din plata unor fonduri din fondurile reînnoibile PHARE T9106, CS9203 și CZ9302 care se ridică la 9 354 130,93 euro. Datoria Comisiei a fost compensată cu creanța Republicii Cehe în legătură cu două plăți intermediare privind două programe operaționale finanțate din fondul structural în valoare de 10 814 475,41 euro. Republica Cehă solicită plata sumelor vărsate care au fost astfel compensate.

               2.

               Decizia contestată este ilegală întrucât Comisia și-a depășit competențele prin adoptarea acesteia în sensul că decizia în discuție a fost adoptată în baza unui temei de drept incorect.

               3.

               Chiar dacă s-ar admite că, în aceste împrejurări, Regulamentul nr. 1605/2002 ar putea fi aplicat, decizia contestată este nelegală deoarece a fost adoptată cu încălcarea condițiilor privind compensarea prevăzute de regulamentul menționat, respectiv de Regulamentul nr. 2342/2002 al Comisiei (2), care transpune Regulamentul nr. 1605/2002 și care stabilește procedura de compensare.

               4.

               În sfârșit, decizia contestată este ilegală întrucât nu este motivată.

      (1)  JO L 248, 16.9.2002, p. 1, Ediție specială, 01/vol. 3, p. 198.

      (2)  Regulamentul (CE, Euratom) nr. 2342/2002 al Comisiei din 23 decembrie 2002 de stabilire a normelor de aplicare a Regulamentului (CE, Euratom) nr. 1605/2002 al Consiliului privind regulamentul financiar aplicabil bugetului general al Comunităților Europene, JO L 357, 31.12.2002, p. 1, Ediție specială, 01/vol. 4, p. 3.


title: Cauza C-279/11: Acțiune introdusă la 1 iunie 2011 — Comisia Europeană/Irlanda

text:
               30.7.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 226/18

         Acțiune introdusă la 1 iunie 2011 — Comisia Europeană/Irlanda
   (Cauza C-279/11)
   2011/C 226/35
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentant: P. Oliver, agent)

      Pârâtă: Irlanda

      Concluziile reclamantei

               —

               constatarea faptului că, prin neluarea măsurilor necesare pentru a asigura executarea Hotărârii pronunțate de Curte în cauza C-66/06, Republica Irlanda nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 260 TFUE;

               —

               obligarea Irlandei la plata către Comisie a unei sume globale de 4 174,80 euro multiplicată cu numărul de zile scurs între data pronunțării deciziei din cauza C-66/06 și data executării hotărârii de către Irlanda sau data la care va fi pronunțată hotărârea în prezenta cauză, după cum una dintre aceste date va fi mai apropiată de data pronunțării deciziei menționate;

               —

               obligarea Irlandei la plata către Comisie a unor penalități cu titlu cominatoriu în cuantum de 33 080,32 euro cu începere de la data hotărârii ce urmează a fi pronunțată în prezenta cauză până la data punerii în executare a Hotărârii pronunțate în cauza C-66/06, și

               —

               obligarea Irlandei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   După aproximativ doi ani și jumătate de la pronunțarea Hotărârii Curții din 20 noiembrie 2008 în cauza C-66/06 prin care s-a constatat că Irlanda nu a adoptat toate măsurile necesare transpunerii articolului 2 alineatul (1) și a articolului 4 alineatele (2)-(4) din Directiva 85/337/CEE (1), Irlanda tot nu a adoptat măsurile necesare punerii în executare a acestei hotărâri. De aceea, Comisia solicită ca Irlanda să fie obligată la plata unei amenzi și a unor penalități cu titlu cominatoriu care să reflecte gravitatea încălcării și impactul său asupra realizării obiectivelor urmărite de legislația comunitară.

      (1)  Directiva 85/337/CEE a Consiliului din 27 iunie 1985 privind evaluarea efectelor anumitor proiecte publice și private asupra mediului, JO L 175 din 5 iulie 1985, p. 40, Ediție specială, 15/vol. 1, p. 174.


title: Cauza C-217/08: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Tribunale ordinario di Milano (Italia) la 22 mai 2008 — Rita Mariano/Istituto nazionale per l'assicurazione contro gli infortuni sul lavoro (INAIL)

text:
               2.8.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 197/13

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Tribunale ordinario di Milano (Italia) la 22 mai 2008 — Rita Mariano/Istituto nazionale per l'assicurazione contro gli infortuni sul lavoro (INAIL)
   (Cauza C-217/08)
   (2008/C 197/22)
   Limba de procedură: italiana
   Instanța de trimitere
   Tribunale ordinario di Milano
   Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Rita Mariano

      Pârât: Istituto nazionale per l'assicurazione contro gli infortuni sul lavoro (INAIL)
   Întrebarea preliminară
   Articolele 12 și 13 din Tratatul CE interzic aplicarea articolului 85 din DPR nr. 1124/1965 care dispune că în caz de deces în urma unui accident, renta acordată de INAIL revine în proporție de 50 % numai soțului, iar fiului minor îi revine numai renta în proporție de 20 %?


title: Cauza C-63/14: Acțiune introdusă la 10 februarie 2014 – Comisia Europeană/Republica Franceză

text:
               5.5.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 135/22

         Acțiune introdusă la 10 februarie 2014 – Comisia Europeană/Republica Franceză
   (Cauza C-63/14)
   2014/C 135/26
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentant: B. Stromsky, agent)

      Pârâtă: Republica Franceză

      Concluziile reclamantei

               —

               Constatarea faptului că, prin neadoptarea, în termenele stabilite, a tuturor măsurilor necesare pentru recuperarea de la beneficiar a ajutoarelor de stat declarate ilegale și incompatibile cu piața internă prin articolul 2 alineatul (1) din Decizia 2013/435/UE a Comisiei din 2 mai 2013 privind ajutorul de stat SA.22843 (2012/C) (ex 2012/NN) pus în aplicare de Franța în favoarea Société Nationale Corse Méditerranée și a Compagnie Méridionale de Navigation (1), prin neefectuarea anulării, în termenele prevăzute, a tuturor plăților ajutoarelor prevăzute la acest articol 2 alineatul (1) și prin neinformarea Comisiei, în termenul acordat, cu privire la măsurile adoptate pentru a se conforma acestei decizii, Republica Franceză nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 288 al patrulea paragraf TFUE și al articolelor 3, 4 și 5 din decizia menționată;

               —

               obligarea Republicii Franceze la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Termenul în care Republica Franceză ar fi trebuit să recupereze ajutoarele plătite ilegal în favoarea SNCM a expirat la patru luni de la notificarea deciziei.

      (1)  JO L 220, p. 20.


title: Cauza T-91/11: Acțiune introdusă la 21 februarie 2011 — Chimei InnoLux Corp./Comisia

text:
               9.4.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 113/18

         Acțiune introdusă la 21 februarie 2011 — Chimei InnoLux Corp./Comisia
   (Cauza T-91/11)
   2011/C 113/36
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Chimei InnoLux Corp. (Zhunan, Taiwan), (reprezentanți: J.-F. Bellis, lawyer, și R. Burton, solicitor)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile reclamantei

               —

               Anularea Deciziei C(2010) 8761 final a Comisiei din 8 decembrie 2010 în cazul COMP/39.309 — LCD — afișaje cu cristale lichide, în măsura în care consideră că încălcarea a avut de asemenea ca obiect ecranele LCD destinate unor aplicații de televiziune;

               —

               reducerea valorii amenzii aplicate reclamantei prin decizie;

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Reclamanta invocă trei motive în susținerea acțiunii introduse.

               1.

               Primul motiv, întemeiat pe aplicarea de către Comisie a unei noțiuni eronate din punct de vedere juridic, respectiv „vânzări directe în SEE prin produse prelucrate”, cu ocazia determinării valorii relevante a vânzărilor pentru calculul valorii amenzii.
               În calculul valorii relevante a vânzărilor reclamantei în vederea determinării valorii amenzii, Comisia a inclus valoarea ecranelor LCD încorporate în produse finite IT și de televiziune pe care reclamanta le comercializează în SEE. Potrivit reclamantei, noțiunea „vânzări directe în SEE prin produse prelucrate” este eronată din punct de vedere juridic și nu poate servi la determinarea valorii relevante a vânzărilor. Reclamanta arată că această noțiune se bazează pe vânzări de produse care nu au făcut obiectul acestei încălcări nici direct, nici indirect și că aceasta modifică în mod artificial locul vânzărilor relevante de ecrane LCD în cadrul grupului din exteriorul SEE spre interiorul acestui spațiu și reciproc, în funcție de locul vânzării produselor finite în care sunt încorporate aceste ecrane LCD. Reclamanta consideră că această noțiune ca atare nu este conformă jurisprudenței instanțelor Uniunii referitoare în special la modul de tratare a vânzărilor intragrup cu ocazia calculului amenzilor. În cele din urmă, reclamanta arată că această noțiune, astfel cum este aplicată de Comisie în decizie, conduce la discriminări între destinatarii deciziei, întemeiate în mod nelegal pe simpla formă a structurilor societăților lor.

               2.

               Cel de al doilea motiv invocat este întemeiat pe încălcarea de Comisie a articolului 101 TFUE și a articolului 53 din Acordul privind SEE, în măsura în care consideră că încălcarea a avut ca obiect ecranele LCD destinate aplicațiilor de televiziune.
               Reclamanta arată că ecranele LCD destinate aplicațiilor de televiziune prezintă caracteristici specifice și că discuțiile referitoare la aceste ecrane au fost de natură superficială și episodică. În plus, în decizia sa, Comisia nu ar fi ținut seama de alte discuții bilaterale mai aprofundate referitoare la ecranele LCD destinate aplicațiilor de televiziune, la care au participat și terți. Prin urmare, comportamentul privitor la ecranele LCD destinate unor aplicații de televiziune ar fi trebuit să facă obiectul unei analize și al unei aprecieri distincte de comportamentul privitor la ecranele LCD pentru aplicațiile IT. În lumina acestor elemente, reclamanta arată în special că poziția Comisiei potrivit căreia încălcarea se extinde la ecranele LCD destinate unor aplicații de televiziune este afectată de o încălcare a principiului egalității de tratament și a normelor fundamentale de procedură și că este necesară anularea deciziei sau cel puțin că, în scopul calculării amenzii, Comisia ar fi trebuit să evalueze durata și gravitatea unei eventuale încălcări constituite de comportamentul referitor la ecranele LCD destinate unor aplicații de televiziune separat de încălcarea referitoare la ecranele LCD destinate aplicațiilor IT.

               3.

               Cel de al treilea motiv este întemeiat pe faptul că, pentru calcularea amenzii aplicate reclamantei, Comisia a inclus în mod nejustificat în valoarea relevantă a vânzărilor valoarea altor vânzări în afara celor ale ecranelor LCD destinate aplicațiilor de IT și televiziune.
               Vânzările de panouri LCD pentru aplicații medicale, care sunt utilizate la producerea de echipamente medicale au fost incluse în mod eronat în cifrele vânzărilor care au fost furnizate Comisiei în cadrul procedurii administrative. Dat fiind că definiția ecranelor destinate aplicațiilor IT sau televiziunii date în decizie nu include ecranele destinate aplicațiilor medicale, reclamanta arată că vânzările sale de astfel de ecrane trebuie excluse din valoarea relevantă a vânzărilor utilizată pentru calculul amenzii. Vânzările de celule LCD denumite deschise au fost de asemenea incluse în mod eronat în cifrele privind vânzările transmise Comisiei în cadrul procedurii administrative. Întrucât celulele LCD deschise nu sunt produse finite, iar decizia nu reține încălcări legate de produse semifinite, reclamanta arată că vânzările sale de celule LCD deschise trebuie excluse din valoarea relavantă a vânzărilor utilizată pentru calculul amenzii.


title: Cauza F-138/06: Acțiune introdusă la data de 18 decembrie 2006 — Meister/OAPI

text:
               14.4.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 82/55

         Acțiune introdusă la data de 18 decembrie 2006 — Meister/OAPI
   (Cauza F-138/06)
   (2007/C 82/117)
   Limba de procedură: germană
   Părțile

      Reclamant: Herbert Meister (Alicante, Spania) (reprezentant: Hans-Joachim Zimmermann)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (OAPI)
   Concluziile reclamantului

               —

               anularea deciziei de respingere emisă de președintele OAPI la data de 18 septembrie 2006, în temeiul articolului 90 alineatul (2) din Statutul funcționarilor Comunităților Europene;

               —

               în subsidiar, anularea deciziei de respingere emisă de președintele OAPI la data de 18 septembrie 2006, în temeiul articolului 90 alineatul (2) din Statutul funcționarilor Comunităților Europene precum și a deciziei scrise de respingere emisă de președintele OAPI la data de 20 septembrie 2006 (datată 18 septembrie 2006);

               —

               în continuare în subsidiar, anularea deciziei scrise a președintelui OAPI din data de 20 septembrie 2006, întemeiată pe articolului 90 alineatul (2) din Statutul funcționarilor Comunităților Europene;

               —

               în subsidiar, anularea comunicării OAPI din 9 iunie 2006 referitoare la punctele de promovare definitive pentru anul 2006 („definitive Promotion Points 2006”);

               —

               în subsidiar, anularea deciziei președintelui OAPI de respingere din data de 27 noiembrie 2006;

               —

               obligarea OAPI să-i plătească reclamantului o sumă corespunzătoare, până la concurența retribuției anuale, dar oricum nu mai puțin de 45 000 Euro;

               —

               obligarea OAPI la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   Reclamantul este angajat ca funcționar în cadrul Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne în Alicante (Spania) și contestă rapoartele de evaluare ce trebuie întocmite de pârât la fiecare doi ani, pentru conținutul eronat și incorect al acestora, respectiv pentru neîntocmirea lor repetată. Pentru aceste motive, reclamantul solicită anularea tuturor deciziilor emise de pârât în temeiul articolului 90 alineatul (2) din Statutul funcționarilor Comunităților Europene precum și corectarea greșelilor privind punctele de promovare care i-au fost acordate pentru anul 2006.
   Reclamantul califică totodată încălcarea de către pârât a prevederilor articolului 90 alineatul (2) din Statutul funcționarilor Comunităților Europene, în defavoarea sa, în acești ani ca fiind o nerespectarea premeditată și imorală a drepturilor sale de angajat și ca urmare solicită daune morale pe motiv de hărțuire la locul de muncă („mobbing”) și de nesocotire continuă a drepturilor sale personale nepatrimoniale.


title: Cauzele conexate C-570/07 și C-571/07: Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 1 iunie 2010 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Tribunal Superior de Justicia de Asturias — Spania) — José Manuel Blanco Pérez, María del Pilar Chao Gómez/Consejería de Salud y Servicios Sanitarios (C-570/07), Principado de Asturias (C-571/07) ( „Articolul 49 TFUE — Directiva 2005/36/CE — Libertatea de stabilire — Sănătate publică — Farmacii — Proximitate — Aprovizionarea populației cu medicamente — Autorizație de înființare — Repartizarea teritorială a farmaciilor — Instituirea de limite întemeiate pe un criteriu al densității demografice — Distanța minimă dintre farmacii — Candidați care și-au exercitat activitatea profesională pe o parte a teritoriului național — Prioritate — Discriminare” )

text:
               31.7.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 209/3

         Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 1 iunie 2010 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Tribunal Superior de Justicia de Asturias — Spania) — José Manuel Blanco Pérez, María del Pilar Chao Gómez/Consejería de Salud y Servicios Sanitarios (C-570/07), Principado de Asturias (C-571/07)
   (Cauzele conexate C-570/07 și C-571/07) (1)

   (Articolul 49 TFUE - Directiva 2005/36/CE - Libertatea de stabilire - Sănătate publică - Farmacii - Proximitate - Aprovizionarea populației cu medicamente - Autorizație de înființare - Repartizarea teritorială a farmaciilor - Instituirea de limite întemeiate pe un criteriu al densității demografice - Distanța minimă dintre farmacii - Candidați care și-au exercitat activitatea profesională pe o parte a teritoriului național - Prioritate - Discriminare)
   2010/C 209/03
   Limba de procedură: spaniola

      Instanța de trimitere

   Tribunal Superior de Justicia de Asturias

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamanți: José Manuel Blanco Pérez, María del Pilar Chao Gómez

      Pârâți: Consejería de Salud y Servicios Sanitarios (C-570/07), Principado de Asturias (C-571/07)

      cu participarea: Federación Empresarial de Farmacéuticos Españoles (C-570/07), Plataforma para la Libre Apertura de Farmacias (C-570/07), Celso Fernández Gómez (C-571/07), Consejo General de Colegios Oficiales de Farmacéuticos de España, Plataforma para la Defensa del Modelo Mediterráneo de Farmacias, Muy Ilustre Colegio Oficial de Farmacéuticos de Valencia, Asociación Nacional de Grandes Empresas de Distribución (ANGED)

      Obiectul

   Cereri de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Tribunal Superior de Justicia de Asturias — Interpretarea articolului 43 CE — Reglementare care prevede condițiile ce trebuie îndeplinite pentru deschiderea de noi farmacii

      Dispozitivul

               1.

               Articolul 49 TFUE trebuie interpretat în sensul că nu se opune, în principiu, unei reglementări naționale, precum cea în discuție în acțiunea principală, care impune limite la eliberarea autorizațiilor de înființare a unor noi farmacii, prevăzând că:

                           —

                           în fiecare zonă farmaceutică poate fi înființată o singură farmacie, în principiu, pentru o cotă de 2 800 de locuitori;

                           —

                           o farmacie suplimentară nu poate fi înființată decât dacă acest prag este depășit, farmacia respectivă fiind înființată pentru fracțiunea care depășește 2 000 de locuitori, și

                           —

                           fiecare farmacie trebuie să respecte o distanță minimă în raport cu farmaciile deja existente, această distanță fiind, de regulă, de 250 de metri.

                     Cu toate acestea, articolul 49 TFUE se opune unei astfel de reglementări naționale în măsura în care normele de bază de 2 800 de locuitori sau de 250 de metri împiedică, în orice zonă geografică ce prezintă caracteristici demografice particulare, înființarea unui număr suficient de farmacii susceptibile să asigure un serviciu farmaceutic adecvat, aspect a cărui verificare este de competența instanței naționale.

               2.

               Articolul 49 TFUE coroborat cu articolul 1 alineatele (1) și (2) din Directiva 85/432/CEE a Consiliului din 16 septembrie 1985 privind coordonarea actelor cu putere de lege și actelor administrative referitoare la anumite activități din domeniul farmaciei și cu articolul 45 alineatul (2) literele (e) și (g) din Directiva 2005/36/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 7 septembrie 2005 privind recunoașterea calificărilor profesionale trebuie interpretat în sensul că se opune unor criterii, precum cele prevăzute la punctul 6 și la punctul 7 litera c) din anexa la Decretul 72/2001 privind reglementarea farmaciilor și a punctelor farmaceutice în Principatul Asturias (Decreto 72/2001 regulador de las oficinas de farmacia y botiquines en el Principado de Asturias) din 19 iulie 2001, în temeiul cărora sunt selectați titularii unor noi farmacii.

      (1)  JO C 79, 29.3.2008.