title: Cauza C-273/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (Italia) la 10 mai 2017 – Sol Gas Primari Srl/Autorità per l'energia elettrica e per il gas e il sistema idrico

text:
               18.9.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 309/19

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (Italia) la 10 mai 2017 – Sol Gas Primari Srl/Autorità per l'energia elettrica e per il gas e il sistema idrico
   (Cauza C-273/17)
   (2017/C 309/25)
   Limba de procedură: italiana

      Instanța de trimitere

   Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Sol Gas Primari Srl

      Pârâtă: Autorità per l'energia elettrica e per il gas e il sistema idrico

      Întrebările preliminare

               1)

               Prevederile Directivei 2009/72/CE (1), în special articolul 3 alineatele (5) și (6) și articolul 28, trebuie interpretate în sensul că formează în mod necesar o rețea electrică și, prin urmare, un „sistem de distribuție” în sensul aceleiași directive un sistem constituit și gestionat de o entitate privată, la care este racordat un număr limitat de unități de producție și consum și care, la rândul său, este conectat la rețeaua publică, fără posibilitatea de a exclude dintr-o astfel de clasificare sistemele private având asemenea caracteristici constituite înainte de intrarea în vigoare a directivei și create inițial în scopul autoproducției?

               2)

               În cazul unui răspuns afirmativ la întrebarea precedentă, singura posibilitate oferită de directivă pentru a pune în valoare particularitățile unei rețele electrice private este încadrarea acesteia în categoria sistemelor de distribuție închise prevăzute la articolul 28 din aceeași directivă sau aceasta îi permite legiuitorului național să instituie o categorie diferită de sisteme de distribuție care să fie supuse unei reglementări simplificate, diferită de cea prevăzută pentru sistemele de distribuție închise?

               3)

               Independent de întrebările precedente, directiva trebuie interpretată în sensul că în ceea ce privește sistemele de distribuție închise prevăzute la articolul 28 este impusă în orice caz obligația de conectare a unor terți?

               4)

               Independent de întrebările precedente, clasificarea unei rețele electrice private drept sistem de distribuție închis în sensul articolului 28 din Directiva 2009/72/CE îi permite legiuitorului național să prevadă în favoarea unui astfel de sistem numai derogările de la regimul general al sistemelor de distribuție prevăzute expres la articolul 28 și la articolul 26 alineatul (4) din aceeași directivă sau – în lumina considerentelor (29) și (30) ale directivei – statului membru îi este permis sau impus să prevadă și alte excepții de la aplicarea reglementării generale a sistemelor de distribuție, astfel încât să asigure urmărirea obiectivelor indicate în considerentele menționate mai sus?

               5)

               În cazul în care Curtea consideră că statul membru poate sau trebuie să prevadă o reglementare care să ia în considerare caracterul specific al sistemelor de distribuție închise, prevederile Directivei 2009/72/CE – în special considerentele (29) și (30), articolul 15 alineatul (7), articolul 37 alineatul (6) litera (b) și articolul 26 alineatul (4) – se opun unei reglementări naționale cum este reglementarea relevantă în prezenta procedură, care supune sistemele de distribuție închise unei reglementări în materie de dispecerizare și de separare contabilă și funcțională pe deplin analoge celei privind rețelele publice și care, în ceea ce privește costurile generale ale sistemului de energie electrică, prevede că plata unor astfel de sume se calculează parțial și în funcție de energia consumată în cadrul sistemului închis?

      (1)  Directiva 2009/72/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 13 iulie 2009 privind normele comune pentru piața internă a energiei electrice și de abrogare a Directivei 2003/54/CE (JO L 211, p. 55).


title: Cauza T-526/09: Acțiune introdusă la 28 decembrie 2009 — PAKI Logistics/OAPI (PAKI)

text:
               27.3.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 80/31

         Acțiune introdusă la 28 decembrie 2009 — PAKI Logistics/OAPI (PAKI)
   (Cauza T-526/09)
   2010/C 80/53
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: PAKI Logistics GmbH (Ennepetal, Germania) (reprezentanți: M. Bergermann, P. Mes, C. Graf von der Groeben, G. Rother, J. Bühling, A. Verhauwen, J. Künzel, D. Jestaedt și J. Vogtmeier, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Concluziile reclamantei

               —

               Anularea deciziei R 1805/2007-1 a Camerei întâi de recurs a Oficiului pentru Armonizarea în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 23 octombrie 2009;

               —

               obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată, inclusiv a celor efectuate în recurs.

      Motivele și principalele argumente

      Marca comunitară vizată: marca verbală „PAKI” pentru produse și servicii din clasele 6, 20, 37 și 39 (cererea nr. 4 790 895)

      Decizia examinatorului: respinge cererea de înregistrare

      Decizia camerei de recurs: respinge recursul

      Motivele invocate: greșita aplicare a articolului 7 alineatul (1) litera (f) din Regulamentul nr. 207/2009 (1), coroborat cu articolul 7 alineatul (2) din același regulament, întrucât marca solicitată nu este contrară bunelor moravuri

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 207/2009 al Consiliului din 26 februarie 2009 privind marca comunitară (JO 2009, L 78, p. 1)


title: Cauza C-319/13: Hotărârea Curții (Camera a doua) din 3 aprilie 2014 (cerere de decizie preliminară formulată de Thüringer Oberlandesgericht – Germania) – Udo Rätzke/S+K Handels GmbH (Trimitere preliminară — Energie — Etichetarea energetică a aparatelor TV — Regulamentul delegat (UE) nr. 1062/2010 — Responsabilitățile distribuitorilor — Aparat TV furnizat distribuitorului fără această etichetă, înainte de punerea în aplicare a regulamentului — Obligația distribuitorului de a eticheta, începând de la punerea în aplicare a regulamentului, un astfel de aparat TV și de a-și procura o etichetă ulterior)

text:
               26.5.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 159/10

         Hotărârea Curții (Camera a doua) din 3 aprilie 2014 (cerere de decizie preliminară formulată de Thüringer Oberlandesgericht – Germania) – Udo Rätzke/S+K Handels GmbH
   (Cauza C-319/13) (1)

   ((Trimitere preliminară - Energie - Etichetarea energetică a aparatelor TV - Regulamentul delegat (UE) nr. 1062/2010 - Responsabilitățile distribuitorilor - Aparat TV furnizat distribuitorului fără această etichetă, înainte de punerea în aplicare a regulamentului - Obligația distribuitorului de a eticheta, începând de la punerea în aplicare a regulamentului, un astfel de aparat TV și de a-și procura o etichetă ulterior))
   2014/C 159/13
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Thüringer Oberlandesgericht

      Părțile din procedura principală

      Reclamant: Udo Rätzke

      Pârâtă: S+K Handels GmbH

      Obiectul

   Cerere de decizie preliminară – Thüringer Oberlandesgericht – Interpretarea articolului 4 litera (a) din Regulamentul delegat (UE) nr. 1062/2010 al Comisiei din 28 octombrie 2010 de completare a Directivei 2010/30/UE a Parlamentului European şi a Consiliului în ceea ce priveşte etichetarea energetică a aparatelor TV (JO L 314, p. 64) – Domeniu de aplicare ratione temporis – Obligație a distribuitorului de a se asigura că fiecare aparat TV, la punctul de vânzare, poartă eticheta remisă de furnizori care indică clasa de eficiență energetică – Aparate TV furnizate distribuitorului fără etichetă înainte de data de la care începe să se aplice regulamentul

      Dispozitivul

   Articolul 4 litera (a) din Regulamentul delegat (UE) nr. 1062/2010 al Comisiei din 28 septembrie 2010 de completare a Directivei 2010/30/UE a Parlamentului European și a Consiliului în ceea ce privește etichetarea energetică a aparatelor TV trebuie interpretat în sensul că obligația distribuitorilor de a se asigura că fiecare aparat TV, la punctul de vânzare, are aplicată eticheta pusă la dispoziție de furnizori, conform articolului 3 alineatul (1) din regulamentul menționat, nu se aplică decât în privința aparatelor TV care au fost introduse pe piață, mai exact transmise de producător pentru prima dată în vederea distribuției lor în cadrul lanțului de vânzare, începând cu 30 noiembrie 2011.

      (1)  JO C 260, 7.9.2013.


title: Cauza T-215/07: Acțiune introdusă la 22 iunie 2007 — Donnici/Parlamentul European

text:
               4.8.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 183/40

         Acțiune introdusă la 22 iunie 2007 — Donnici/Parlamentul European
   (Cauza T-215/07)
   (2007/C 183/77)
   Limba de procedură: italiana
   Părțile

      Reclamant: Beniamino Donnici (reprezentanți: M. Sanino, G. Roberti, I. Perego și P. Salvatore, avvocati)

      Pârât: Parlamentul European
   Concluziile reclamantului

               —

               anularea Deciziei Parlamentului European din 24 mai 2007 privind verificarea prerogativelor reclamantului;

               —

               declararea articolului 3 alineatul (5) din Regulamentul de procedură al Parlamentului European ca ilegal, potrivit articolului 241 CE;

               —

               obligarea Parlamentul European la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   Decizia atacată în prezenta cauză declară ca nefiind valid mandatul de deputat în Parlamentul European al domnului Beniamino Donnici, a cărui alegere a fost comunicată de autoritatea națională competentă, și confirmă validitatea mandatului domnului Achille Occhetto.
   Se subliniază în această privință că, printr-o hotărâre definitivă și cu autoritate de lucru judecat, Consiliul de Stat, a anulat proclamarea domnului Achille Occhetto ca deputat în Parlamentul European.
   În susținerea pretențiilor sale, reclamantul arată că Parlamentul European:

               —

               nu era competent să se pronunțe asupra validității mandatului de deputat european conferit domnului Donnici;

               —

               a încălcat articolul 12 din Actul din 1976, normă care nu îi permite să repună în discuție deciziile pronunțate de autoritățile naționale în cadrul competențelor acestora;

               —

               a aplicat în mod eronat articolul 3 alineatul (5) din Regulamentul de procedură, a cărui ilegalitate o invocă în plus reclamantul, în măsura în care această dispoziție este contrară Actului din 1976. Regulamentul de procedură, în calitate de izvor de drept derivat, nu poate prin sine însuși să atribuie Parlamentului European competențe care nu sunt deja prevăzute în Act;

               —

               a apreciat în mod eronat că poate invoca o încălcare a articolului 6 din Actul din 1976 și a încălcat principiul autorității de lucru judecat „înlăturând aplicarea” hotărârilor, devenite definitive, pronunțate cu privire la această cauză de instanțele naționale;

               —

               nu a motivat în mod adecvat decizia atacată și, în special, nu a explicat care sunt motivele care l-au determinat să nu țină cont de avizul contrar formulat în această privință de serviciul său juridic.


title: Cauza F-16/14: Ordonanța Tribunalului Funcției Publice din 4 mai 2016 - Pangallo/Comisia

text:
               20.6.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 222/48

         Ordonanța Tribunalului Funcției Publice din 4 mai 2016 - Pangallo/Comisia
   (Cauza F-16/14) (1)

   (2016/C 222/70)
   Limba de procedură: franceza
   Președintele Camerei a doua a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 175, 10.6.2014, p. 54.


title: Cauza T-381/16: Ordonanța Tribunalului din 17 martie 2017 – Düll/EUIPO – Cognitect (DaToMo) („Marcă a Uniunii Europene — Procedură de anulare — Retragerea cererii de decădere — Nepronunţare asupra fondului”)

text:
               19.6.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 195/28

         Ordonanța Tribunalului din 17 martie 2017 – Düll/EUIPO – Cognitect (DaToMo)
   (Cauza T-381/16) (1)

   ((„Marcă a Uniunii Europene - Procedură de anulare - Retragerea cererii de decădere - Nepronunţare asupra fondului”))
   (2017/C 195/40)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamant: Klaus Düll (Südergellersen, Germania) (reprezentant: S. Wolff-Marting, avocat)

      Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentant: S. Palmero Cabezas, agent)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO, intervenientă în faţa Tribunalului: Cognitect, Inc. (Durham, Carolina de Nord, Statele Unite)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a doua de recurs a EUIPO din 19 aprilie 2016 (cauzele conexate R 1383/2015-2 şi R 1481/2015-2), privind o procedură de anulare între Cognitect, Inc. şi Klaus Düll

      Dispozitivul

               1)

               Constată că nu mai este necesar să se pronunțe asupra fondului cauzei.

               2)

               Klaus Düll şi Cognitect, Inc. suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și, fiecare, jumătate din cheltuielile de judecată efectuate de Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO).

      (1)  JO C 364, 3.10.2016.


title: Cauza C-397/10: Acțiune introdusă la 4 august 2010 — Comisia Europeană/Regatul Belgiei

text:
               6.11.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 301/8

         Acțiune introdusă la 4 august 2010 — Comisia Europeană/Regatul Belgiei
   (Cauza C-397/10)
   ()
   2010/C 301/10
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: J.-P. Keppenne și I. V. Rogalski, agenți)

      Pârât: Regatul Belgiei

      Concluziile reclamantei

               —

               Constatarea faptului că, prin impunerea obligațiilor următoare privind activitățile agențiilor de muncă temporară — activitatea de furnizare de forță de muncă trebuie să fie unicul obiect social al întreprinderii (pe teritoriul Regiunii Bruxelles-Capitale), trebuie să aibă o formă juridică particulară (pe teritoriul Regiunii Bruxelles-Capitale) și trebuie să dețină un capital social de minimum 30 987 (în Regiunea flamandă) — Regatul Belgiei nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 56 TFUE;

               —

               obligarea Regatului Belgiei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Comisia invocă trei motive în susținerea acțiunii sale, întemeiate pe încălcarea articolului 56 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene.
   Prin intermediul primul motiv, reclamanta susține că acea cerință privind necesitatea ca activitatea de furnizare de forță de muncă să fie unicul obiect social al întreprinderii constituie un obstacol important pentru întreprinderile stabilite în alte state membre care ar fi autorizate să exercite acolo activități de altă natură. Astfel, această măsură obligă întreprinderile menționate să își modifice obiectul social pentru a furniza servicii, chiar cu titlu temporar, în Regiunea Bruxelles-Capitale.
   Prin intermediul celui de al doilea motiv, Comisia arată că obligația unei întreprinderi stabilite într-un alt stat membru de a avea o anumită formă sau un statut juridic deosebit constituie o restricție importantă la libera prestare a serviciilor. Obiectivul protecției lucrătorilor, invocat de pârât ca justificare ar putea de fapt să fie afectat de măsuri mai puțin restrictive, precum obligația unei întreprinderi de a demonstra că dispune de o asigurare corespunzătoare.
   Prin intermediul celui de al treilea motiv, reclamanta critică, în sfârșit, obligația prevăzută de Regiunea flamandă de a deține un capital social de minimum 30 987 de euro, în măsura în care o astfel de cerință ar presupune faptul că anumite întreprinderi stabilite în alte state membre ar putea fi determinate să modifice capitalul lor social pentru a furniza servicii în Belgia, chiar cu titlu temporar. Or, mijloace mai puțin stricte, precum o garanție sau încheierea unui contract de asigurare ar permite pârâtei să atingă obiectivului protecției lucrătorilor pe care îl urmărește.


title: Cauza C-476/10: Ordonanța Curții din 24 iunie 2011 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Unabhängiger Verwaltungssenat des Landes Vorarlberg — Austria) — procedură inițiată de projektart Errichtungsgesellschaft mbH, Eva Maria Pepic, Herbert Hilbe [Articolul 104 alineatul (3) primul paragraf din Regulamentul de procedură — Libera circulație a capitalurilor — Articolul 40 și anexa XII la Acordul privind SEE — Dobândirea, de către resortisanți ai Principatului Liechtenstein, a unei reședințe secundare situate în landul Vorarlberg (Austria) — Procedură de autorizare prealabilă — Admisibilitate]

text:
               27.8.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 252/11

         Ordonanța Curții din 24 iunie 2011 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Unabhängiger Verwaltungssenat des Landes Vorarlberg — Austria) — procedură inițiată de projektart Errichtungsgesellschaft mbH, Eva Maria Pepic, Herbert Hilbe
   (Cauza C-476/10) (1)

   (Articolul 104 alineatul (3) primul paragraf din Regulamentul de procedură - Libera circulație a capitalurilor - Articolul 40 și anexa XII la Acordul privind SEE - Dobândirea, de către resortisanți ai Principatului Liechtenstein, a unei reședințe secundare situate în landul Vorarlberg (Austria) - Procedură de autorizare prealabilă - Admisibilitate)
   2011/C 252/22
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Unabhängiger Verwaltungssenat des Landes Vorarlberg

      Părțile din acțiunea principală

   projektart Errichtungsgesellschaft mbH, Eva Maria Pepic, Herbert Hilbe

      Obiectul

   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Unabhängiger Verwaltungssenat des Landes Vorarlberg — Interpretarea articolului 6 alineatul (4) din Directiva 88/361/CEE a Consiliului din 24 iunie 1988 pentru punerea în aplicare a articolului 67 din tratat (JO L 178, p. 5, Ediție specială, 10/vol. 1, p. 10) — Cumpărarea unei reședințe secundare, situată într-un stat membru al Uniunii, de către resortisanți ai unui stat terț, parte la Acordul privind Spațiul Economic European (Liechtenstein) — Reglementare națională a statului membru menționat care condiționează o astfel de cumpărare de o procedură de autorizare

      Dispozitivul

   Articolul 40 din Acordul privind Spațiul Economic European din 2 mai 1992 trebuie să fie interpretat în sensul că se opune unei legislații naționale precum cea în discuție în acțiunea principală, care, întemeindu-se pe articolul 6 alineatul (4) din Directiva 88/361/CEE a Consiliului din 24 iunie 1988 pentru punerea în aplicare a articolului 67 din tratat [articol abrogat de Tratatul de la Amsterdam], interzice unui resortisant al Principatului Liechtenstein dobândirea unei reședințe secundare situate într-un stat membru al Uniunii, astfel încât o autoritate națională este obligată să lase neaplicată această legislație națională.

      (1)  JO C 328, 4.12.2010.


title: Cauza T-233/07: Ordonanța Tribunalului de Primă Instanță din 10 martie 2008 — Lebedef-Caponi/Comisia Comunităților Europene ( Recurs — Funcție publică — Funcționari — Raport privind evoluția carierei — Exercițiul de evaluare 2004 — Recurs vădit inadmisibil )

text:
               24.5.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 128/33

         Ordonanța Tribunalului de Primă Instanță din 10 martie 2008 — Lebedef-Caponi/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza T-233/07) (1)

   („Recurs - Funcție publică - Funcționari - Raport privind evoluția carierei - Exercițiul de evaluare 2004 - Recurs vădit inadmisibil’)
   (2008/C 128/72)
   Limba de procedură: franceza
   Părțile

      Recurentă: Maddalena Lebedef-Caponi (Senningerberg, Luxemburg) (reprezentant: F. Frabetti, avocat)

      Cealaltă parte în proces: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: H. Krämer și B. Eggers, agenți)
   Obiectul
   Recurs introdus împotriva hotărârii Tribunalului Funcției Publice a Uniunii Europene (Camera a treia) din 25 aprilie 2007, Lebedef-Caponi/Comisia (F-71/06, nepublicată încă în Repertoriu), prin care se urmărește anularea acestei hotărâri
   Dispozitivul

               1)

               Respinge recursul.

               2)

               Doamna Maddalena Lebedef-Caponi suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și cheltuielile efectuate de Comisia Comunităților Europene.

      (1)  JO C 211, 8.9.2007.


title: Cauza F-33/15: Acțiune introdusă la 23 februarie 2015 – ZZ/CESE

text:
               1.6.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 178/25

         Acțiune introdusă la 23 februarie 2015 – ZZ/CESE
   (Cauza F-33/15)
   (2015/C 178/25)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: ZZ (reprezentanți: J.-N. Louis, N. de Montigny și D. Verbeke, avocați)

      Pârât: Comitetul Economic și Social European (CESE)

      Obiectul și descrierea litigiului

   Anularea deciziei implicite a AIPN de a nu lua măsuri de executare a Hotărârii Tribunalului Funcției Publice din 26 februarie 2013, pronunțată în cauza F-124/10, Labiri/CESE, și cerere de daune interese pentru prejudiciul moral pretins suferit

      Concluziile reclamantei

               —

               Anularea deciziei implicite de respingere din 20 februarie 2015 opuse reclamației reclamantei îndreptate împotriva abținerii culpabile a AIPN de a lua măsurile de executare a Hotărârii din 26 februarie 2013 în cauza F-124/10;

               —

               obligarea Comitetului Economic și Social European (CESE) la plata către reclamantă, cu titlu de prejudiciu moral, a sumei de 50,00 euro pe zi începând cu 14 decembrie 2007 până în ziua punerii în aplicare a măsurilor de asistență descrise în scrisoarea din 27 mai 2010 a secretarului general al Comitetului Regiunilor și de 100,00 euro pe zi începând cu 26 februarie 2013 până în ziua adoptării măsurilor de executare a hotărârii Tribunalului Funcției Publice;

               —

               obligarea CESE la plata către reclamantă a dobânzilor moratorii cu privire la aceste sume începând cu 20 octombrie 2014 până în ziua plății lor efective la rata stabilită de Banca Centrală Europeană pentru principalele operațiuni de refinanțare majorată cu două puncte;

               —

               obligarea CESE la plata cheltuielilor de judecată.


title: Cauza C-91/13: Hotărârea Curții (Camera a doua) din 11 septembrie 2014 (cerere de decizie preliminară formulată de Raad van State – Țările de Jos) – Essent Energie Productie BV/B [Acordul de asociere CEE-Turcia — Articolul 41 alineatul (1) din Protocolul adițional și articolul 13 din Decizia nr. 1/80 — Domeniu de aplicare — Introducerea de noi restricții privind libertatea de stabilire, libera prestare a serviciilor și condițiile de acces la încadrarea în muncă — Interdicție — Libera prestare a serviciilor — Articolele 56 TFUE și 57 TFUE — Detașare de lucrători — Resortisanți ai unor țări terțe — Cerința unui permis de muncă pentru punerea la dispoziție de forță de muncă]

text:
               17.11.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 409/9

         Hotărârea Curții (Camera a doua) din 11 septembrie 2014 (cerere de decizie preliminară formulată de Raad van State – Țările de Jos) – Essent Energie Productie BV/B
   (Cauza C-91/13) (1)

   ([Acordul de asociere CEE-Turcia - Articolul 41 alineatul (1) din Protocolul adițional și articolul 13 din Decizia nr. 1/80 - Domeniu de aplicare - Introducerea de noi restricții privind libertatea de stabilire, libera prestare a serviciilor și condițiile de acces la încadrarea în muncă - Interdicție - Libera prestare a serviciilor - Articolele 56 TFUE și 57 TFUE - Detașare de lucrători - Resortisanți ai unor țări terțe - Cerința unui permis de muncă pentru punerea la dispoziție de forță de muncă])
   2014/C 409/12
   Limba de procedură: neerlandeza

      Instanța de trimitere

   Raad van State

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Essent Energie Productie BV

      Pârât: B

      Dispozitivul

   Articolele 56 TFUE și 57 TFUE trebuie interpretate în sensul că se opun unei reglementări a unui stat membru precum cea în discuție în litigiul principal, în temeiul căreia, atunci când lucrători resortisanți ai unor țări terțe sunt puși de către o întreprindere stabilită într-un alt stat membru la dispoziția unei întreprinderi utilizatoare stabilite în primul stat membru cu scopul de a efectua lucrări pentru o altă întreprindere stabilită în acest stat membru, o astfel de punere la dispoziție este supusă condiției ca acești lucrători să fi făcut obiectul unui permis de muncă.

      (1)  JO C 147, 25.5.2013.


title: Cauza T-61/09: Acțiune introdusă la 16 februarie 2009 – Meica/OAPI – Bösinger Fleischwaren (Schinken King)

text:
               1.5.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 102/21

         Acțiune introdusă la 16 februarie 2009 – Meica/OAPI – Bösinger Fleischwaren (Schinken King)
   (Cauza T-61/09)
   2009/C 102/33
   Limba în care a fost formulată acțiunea: germana

      Părțile

      Reclamantă: Meica Ammerländische Fleischwarenfabrik Fritz Meinen GmbH & Co. KG (Edewecht, Germania) (reprezentant: S. Russlies, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Bösinger Fleischwaren GmbH (Bösingen, Germania)

      Concluziile reclamantei

               —

               Anularea Deciziei Camerei întâi de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI) din 11 decembrie 2008 (cauza R 1049/2007-1);

               —

               obligarea OAPI la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

      Persoana care solicită înregistrarea mărcii comunitare: Bösinger Fleischwaren GmbH

      Marca comunitară vizată: marca verbală „Schincken King” pentru produse din clasele 29 și 30 (cererea de înregistrare nr. 3 720 968)

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în sprijinul opoziției: reclamanta

      Marca sau semnul invocat în sprijinul opoziției: marca comunitară „Curry King” (înregistrată cu nr. 2 885 077) pentru produse din clasa 30 și mărcile verbale germane „Curry King” (nr. 399 02 969.9) și „King” (nr. 304 04 434.2) pentru produse din clasele 29 și 30

      Decizia diviziei de opoziție: respinge opoziția

      Decizia camerei de recurs: respinge recursul

      Motivele invocate: încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 (1), întrucât între mărcile în litigiu nu există risc de confuzie sau, cel puțin, de asociere, precum și încălcarea articolului 74 alineatul (1) a doua teză, întrucât decizia nu este suficient motivată.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 40/94 al Consiliului din 20 decembrie 1993 privind marca comunitară (JO 1994, L 11, p. 1, Ediție specială, 17/vol. 1, p. 146).


title: Cauza T-419/08: Hotărârea Tribunalului din 12 aprilie 2013 — LATGA-A/Comisia ( „Concurență — Înțelegeri — Drepturi de autor privind execuția publică a operelor muzicale prin internet, prin satelit și retransmisia prin cablu — Decizie de constatare a unei încălcări a articolului 81 CE — Împărțirea pieței geografice — Acorduri bilaterale între societățile de gestiune colectivă naționale — Practică concertată care exclude posibilitatea de a acorda autorizații multiteritorii și multirepertoriu — Probă — Prezumția de nevinovăție” )

text:
               1.6.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 156/32

         Hotărârea Tribunalului din 12 aprilie 2013 — LATGA-A/Comisia
   (Cauza T-419/08) (1)

   (Concurență - Înțelegeri - Drepturi de autor privind execuția publică a operelor muzicale prin internet, prin satelit și retransmisia prin cablu - Decizie de constatare a unei încălcări a articolului 81 CE - Împărțirea pieței geografice - Acorduri bilaterale între societățile de gestiune colectivă naționale - Practică concertată care exclude posibilitatea de a acorda autorizații multiteritorii și multirepertoriu - Probă - Prezumția de nevinovăție)
   2013/C 156/55
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Lietuvos autorių teisių gynimo asociacijos agentūra (LATGA-A) (Vilnius, Lituania) (reprezentant: M. Favart, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: F. Castillo de la Torre și A. Biolan, agenți)

      Interveniente în susținerea reclamantei: International Confederation of Societies of Authors and Composers (CISAC) (Neuilly-sur-Seine, Franța) (reprezentanți: J.-F. Bellis și K. Van Hove, avocați) și European Broadcasting Union (EBU) (Grand-Saconnex, Elveția) (reprezentanți: D. Waelbroeck, avocat, și D. Slater, sollicitor)

      Obiectul

   Cerere de anulare în parte a Deciziei C(2008) 3435 final a Comisiei din 16 iulie 2008 privind o procedură în conformitate cu articolul 81 [CE] și cu articolul 53 din Acordul privind SEE (cazul COMP/C2/38.698 — CISAC)

      Dispozitivul

               1.

               Anulează articolul 3 din Decizia C(2008) 3435 final a Comisiei din 16 iulie 2008 privind o procedură în conformitate cu articolul 81 [CE] și cu articolul 53 din Acordul privind SEE (cazul COMP/C2/38.698 — CISAC), în măsura în care vizează Lietuvos autorių teisių gynimo asociacijos agentūra (LATGA-A)

               2.

               Respinge în rest acțiunea.

               3.

               Obligă Comisia Europeană la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 313, 6.12.2008.


title: Cauza C-315/10: Ordonanța președintelui Curții din 16 noiembrie 2010 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Tribunal da Relação do Porto — Portugalia) — Companhia Siderúrgica Nacional, CSN Caymann Ltd/Unifer Steel SL, BNP Paribas (Elveția), Colepccl (Portugalia) SA, Banco Português de Investimento SA (BPI)

text:
               19.3.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 89/13

         Ordonanța președintelui Curții din 16 noiembrie 2010 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Tribunal da Relação do Porto — Portugalia) — Companhia Siderúrgica Nacional, CSN Caymann Ltd/Unifer Steel SL, BNP Paribas (Elveția), Colepccl (Portugalia) SA, Banco Português de Investimento SA (BPI)
   (Cauza C-315/10) (1)

   2011/C 89/27
   Limba de procedură: portugheza
   Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 260, 25.9.2010.


title: Cauza T-96/14: Acțiune introdusă la 11 februarie 2014 – Vimeo/OAPI – PT Comunicações (VIMEO)

text:
               5.5.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 135/52

         Acțiune introdusă la 11 februarie 2014 – Vimeo/OAPI – PT Comunicações (VIMEO)
   (Cauza T-96/14)
   2014/C 135/67
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Vimeo LLC (New York, Statele Unite) (reprezentanți: A. Poulter și M. Macdonald, Solicitors)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: PT Comunicações, SA (Lisabona, Portugalia)

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei Camerei a doua de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 27 noiembrie 2013 dată în cauza R 1092/2013-2;

               —

               obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

      Solicitantul mărcii comunitare: reclamanta

      Marca comunitară vizată: marca verbală „VIMEO” pentru servicii din clasele 38, 41 și 42 – cererea de înregistrare a unei mărci comunitare nr. 9 843 061

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în procedura opoziției: cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

      Marca sau semnul invocat: marca figurativă care conține elementul verbal „meo” pentru produse și servicii din clasele 9, 16, 35, 37, 38, 41 și 42

      Decizia diviziei de opoziție: admite în tot opoziția

      Decizia camerei de recurs: respinge calea de atac

      Motivele invocate: articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul privind marca comunitară


title: Cauza T-23/14: Acțiune introdusă la 6 ianuarie 2014 – Bos şi alţii/Parlamentul European şi Consiliul

text:
               14.4.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 112/44

         Acțiune introdusă la 6 ianuarie 2014 – Bos şi alţii/Parlamentul European şi Consiliul
   (Cauza T-23/14)
   2014/C 112/57
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamanţi: Mark Bos (Ankara, Turcia), Estelle Kadouch (Ierusalim, Israel), Siegfried Krahl (Lago Sul, Brasilia) şi Eric Lunel (Dakar, Senegal) (reprezentant: F. Krenc, avocat)

      Pârâți: Consiliul Uniunii Europene şi Parlamentul European

      Concluziile

   Reclamanții solicită Tribunalului:

               —

               Declararea faptului că prezenta acțiune este admisibilă și întemeiată;

               —

               în consecință, anularea Regulamentului nr. 1023/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 22 octombrie 2013 de modificare a Statutului funcționarilor Uniunii Europene și a Regimului aplicabil celorlalți agenți ai Uniunii Europene, în măsura în care modifică anexa X la acest statut (articolul 1 punctul 70);

               —

               obligarea pârâților la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamanții – agenți contractuali și funcționari din delegațiile Uniunii Europene – invocă șase motive.

               1.

               Primul motiv, întemeiat pe o încălcare a principiului egalității de tratament, a articolelor 20, 21 și 31 alineatul (2) din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene (denumită în continuare „carta”), în măsura în care reforma Statutului funcționarilor Uniunii Europene și a regimului aplicabil celorlalți agenți ar reduce în mod drastic și brutal dreptul la concediu anual al funcționarilor și al agenților repartizați într-o țară terță. Reclamanții arată că regulamentul atacat nu ține seama de situația specifică a funcționarilor și a agenților respectivi.

               2.

               Al doilea motiv, întemeiat pe o încălcare a articolului 8 din Convenția Europeană pentru apărarea Drepturilor Omului şi a Libertăţilor fundamentale (denumită în continuare „CEDO”) și a articolelor 7 și 31 alineatul (2) din cartă, în măsura în care reforma Statutului funcționarilor și a regimului aplicabil celorlalți agenți nu ar respecta viața privată și familială a reclamanților din moment ce dreptul la concediu anual s-ar fi redus cu aproape jumătate, iar această reducere ar afecta în mod nejustificat viața lor privată și familială.

               3.

               Al treilea motiv, întemeiat pe încălcarea principiului proporționalității.

               4.

               Al patrulea motiv, întemeiat pe o încălcare a principiului protecției încrederii legitime în măsura în care avantajele legate de repartizarea într-o țară terță – care a fost determinantă în alegerea făcută de reclamanți – ar fi dispărut în mod brusc odată cu reforma anexei X la Statutul funcționarilor.

               5.

               Al cincilea motiv, întemeiat pe o încălcare a articolului 10 din Statutul funcționarilor, precum și a articolelor 12, 27 și 28 din cartă și a articolului 11 din CEDO prin neinformarea, neconsultarea și lipsa concertării în decursul procedurii care a condus la reforma anexei X la Statutul funcționarilor.

               6.

               Al șaselea motiv, întemeiat pe o încălcare a principiilor bunei legislații și, în special, a obligației de diligență și a obligației de motivare atât prin lipsa unei informări și a unei consultări adecvate a comitetului pentru statut și a sindicatelor cu ocazia procedurii care a condus la reforma anexei X la Statutul funcționarilor, cât și prin nemotivarea deciziilor privind anexa menționată.


title: Cauza C-205/08: Hotărârea Curții (Camera a doua) din 10 decembrie 2009 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Umweltsenat — Austria) — Umweltanwalt von Kärnten/Kärntner Landesregierung (Trimitere preliminară — Articolul 234 CE — Noțiunea instanță națională — Admisibilitate — Directiva 85/337/CEE — Evaluarea efectelor asupra mediului — Construirea de cabluri electrice suspendate — Lungime mai mare de 15 km — Construcții transfrontaliere — Cabluri transfrontaliere — Lungime totală superioară limitei — Cabluri situate în principal pe teritoriul unui stat membru vecin — Lungime a tronsonului național inferioară limitei)

text:
               30.1.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 24/7

         Hotărârea Curții (Camera a doua) din 10 decembrie 2009 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Umweltsenat — Austria) — Umweltanwalt von Kärnten/Kärntner Landesregierung
   (Cauza C-205/08) (1)

   (Trimitere preliminară - Articolul 234 CE - Noțiunea «instanță națională» - Admisibilitate - Directiva 85/337/CEE - Evaluarea efectelor asupra mediului - Construirea de cabluri electrice suspendate - Lungime mai mare de 15 km - Construcții transfrontaliere - Cabluri transfrontaliere - Lungime totală superioară limitei - Cabluri situate în principal pe teritoriul unui stat membru vecin - Lungime a tronsonului național inferioară limitei)
   2010/C 24/10
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Umweltsenat

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamant: Umweltanwalt von Kärnten

      Pârât: Kärntner Landesregierung

      Obiectul

   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Umweltsenat — Interpretarea Directivei 85/337/CEE a Consiliului din 27 iunie 1985 privind evaluarea efectelor anumitor proiecte publice și private asupra mediului (JO L 175, p. 40, Ediție specială, 15/vol. 1, p. 174), astfel cum a fost modificată prin Directiva 97/11/CE a Consiliului din 3 martie 1997 de modificare a Directivei 85/337/CEE privind evaluarea efectelor anumitor proiecte publice și private asupra mediului (JO L 73, p. 5, Ediție specială, 15/vol. 3, p. 254), precum și prin Directiva 2003/35/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 26 mai 2003 de instituire a participării publicului la elaborarea anumitor planuri și programe privind mediul și de modificare a directivelor 85/337/CEE și 96/61/CE ale Consiliului în ceea ce privește participarea publicului și accesul la justiție (JO L 156, p. 17, Ediție specială, 15/vol. 10, p. 8) — Supunerea construirii cablurilor electrice suspendate cu o lungime mai mare de 15 km unei evaluări a incidențelor acesteia asupra mediului — Lungimea care trebuie luată în considerare în caz de construiri transfrontaliere — Proiect de cablu electric cu o lungime totală care depășește pragul, dar din care numai un tronson de 7,4 km se găsește pe teritoriul național, restul fiind situat pe teritoriul statului membru vecin

      Dispozitivul

   Articolul 2 alineatul (1) și articolul 4 alineatul (1) din Directiva 85/337/CEE a Consiliului din 27 iunie 1985 privind evaluarea efectelor anumitor proiecte publice și private asupra mediului, astfel cum a fost modificată prin Directiva 2003/35/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 26 mai 2003, trebuie să fie interpretate în sensul că un proiect vizat la punctul 20 din anexa I la directiva menționată, precum construirea unor cabluri electrice suspendate cu o tensiune de minimum 220 kV și o lungime mai mare de 15 km, trebuie să fie supus de către autoritățile competente ale unui stat membru procedurii de evaluare a efectelor asupra mediului chiar dacă acest proiect este unul transfrontalier și doar o lungime mai mică de 15 km se situează pe teritoriul acestui stat membru.

      (1)  JO C 209, 15.8.2008


title: Cauza T-554/14: Acțiune introdusă la 25 iulie 2014 – Messi Cuccittini/OAPI – J.M. E.V. e hijos (MESSI)

text:
               29.9.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 339/24

         Acțiune introdusă la 25 iulie 2014 – Messi Cuccittini/OAPI – J.M. E.V. e hijos (MESSI)
   (Cauza T-554/14)
   2014/C 339/29
   Limba în care a fost formulată acțiunea: spaniola

      Părțile

      Reclamant: Lionel Andrés Messi Cuccittini (Barcelona, Spania) (reprezentanţi: J. L. Rivas Zurdo şi M. Toro Gordillo, avocaţi)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: J.M.-E.V. e hijos, SRL (Granollers, Spania)

      Concluziile

   Reclamantul (reclamanta) solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei Camerei întâi de recurs a OAPI din 23 aprilie 2014 în cauza R1553/2013-1 întrucât, prin respingerea căii de atac introduse de solicitantul mărcii comunitare, a confirmat decizia diviziei de opoziție prin care se admisese opoziția B 1 9 38  458 și se respinsese în parte înregistrarea mărcii comunitare nr. 1 0 1 81  154, „MESSI” (marcă figurativă) și

               —

               obligarea părții sau a părților adverse la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

      Solicitantul mărcii comunitare: reclamanta

      Marca comunitară vizată: marca figurativă care conține elementul verbal „MESSI” pentru produse din clasele 3, 9, 14, 16, 25 și 28 – cererea de înregistrare a mărcii comunitare nr. 1 0 1 81  154

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în procedura opoziției: cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

      Marca sau semnul invocat: mărcile verbale comunitare „MASSI” pentru produse din clasele 9, 25 și 28

      Decizia diviziei de opoziție: admite opoziția

      Decizia camerei de recurs: respinge calea de atac

      Motivele invocate: încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009


title: Cauza T-493/17: Acțiune introdusă la 3 august 2017 – Stancu/ERCEA

text:
               25.9.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 318/21

         Acțiune introdusă la 3 august 2017 – Stancu/ERCEA
   (Cauza T-493/17)
   (2017/C 318/28)
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Reclamantă: Magdalena Catalina Stancu (București, România) (reprezentant: F. Elia, avocat)

      Pârâtă: Agenția Executivă a Consiliului European pentru Cercetare (ERCEA) (Bruxelles, Belgia)

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               A) Pe fond: declararea nulității/nelegalității actului care lezează reprezentat de decizia de concediere a angajatei prin comunicarea orală din data de 10.1.2017 și restabilirea imediată a raportului de muncă cu obligarea la plata tuturor retribuțiilor scadente între timp;

               —

               B) Pe fond: declararea nulității actului care lezează reprezentat de decizia de prelungire a perioadei de probă din data de 28.10. 2016, și confirmarea inexistenței unui acord privind o perioadă de probă începând cu 1 noiembrie 2016;

               —

               C) Pe fond: declararea nulității/nelegalității actelor care alcătuiesc raportul administrativ final CMS 16/035 – Administrative inquiry report din data de 7.11.2016 și comunicat în data de 16.11.2016, pentru toate motivele prezentate, și obligarea la eliminarea raportului administrativ final din sistemul Sysper și din orice alte baze de date din instituțiile UE;

               —

               D) Pe fond: declararea nulității/nelegalității actului care lezează reprezentat de concedierea din data de 22.12. 2016 denumită „note to the attention of ms catalina stancu”, primită în data de 24.1.2017, pentru motivele prezentate, și restabilirea imediată a raportului de muncă, precum și obligarea la plata despăgubirilor pentru prejudiciul reprezentând retribuțiile scadente de la data concedierii până la pronunțarea deciziei. În subsidiar, în lipsa reintegrării în funcția deținută, obligarea ERCEA la plata despăgubirilor pentru venitul nerealizat până la încheierea termenului contractului (ianuarie 2018) în valoare de 39 000 de euro;

               —

               E) Pe fond: în orice caz, obligarea ERCEA la plata către angajată a sumei de 300 000 de euro, sau a unei sume diferite, superioară sau inferioară, care va fi reținută de instanță, cu titlu de despăgubiri pentru lezarea gravă a imaginii și a reputației personale și profesionale a reclamantei.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă patru motive.

               1.

               Concedierea orală și nemotivată încalcă articolul 25 din Staff Regulation, care prevede „any decision relating to a specific individual under Staff Regulation shall at once be communicated in writing to the agent concerned. Any decision adversely affecting an agent shall state the grounds on wich is based […]”; forma scrisă a notificării către angajat este un mod de a garanta că acesta din urmă este informat în legătură cu pentru deciziile adoptate în cadrul raportului său de muncă.

               2.

               Prelungirea perioadei de probă încalcă articolul 84 din Staff Regulation, care prevede la articolul 84 alineatul (3) că perioada de probă se prelungește în cazuri excepționale „în conformitate cu alineatul (1)”, aceasta fiind o trimitere precisă care nu justifică o prelungire pe termen nedeterminat sau incert; încalcă articolul 84 alineatul (2), care prevede că perioada de probă poate fi încheiată la orice moment anterior termenului normal, cu posibilitatea persoanei în cauză să formuleze observații în termen de opt zile cu privire la propunerea de concediere și – în orice caz – „cu un preaviz de o lună”.

               3.

               Raportul administrativ final este nelegal, întrucât se întemeiază pe un email trimis de angajat, conținutul căruia – astfel cum recunoaște partea adversă – a fost modificat și întrucât exprimă simple îndoieli subiective legate de autenticitatea documentelor prezentate de angajat, fără să dispună efectuarea oricăror verificări tehnice.

               4.

               Decizia angajatorului din 22 decembrie 2016 este vădit nulă întrucât urmărește să pună capăt unui raport de muncă ce nu mai exista, raportul de muncă luând sfârșit ca urmare a concedierii orale. În plus, (A) concedierea unui angajat pentru lipsa încheierii cu succes a perioadei de probă este nelegală întrucât, de la 1 noiembrie 2016, nu mai exista o perioadă de probă; și (B) natura nelegală a afirmațiilor din raportul administrativ final realizate ca urmare a constatării lipsei încheierii cu succes a perioadei de probă conduce la calificarea actului de concediere drept complet și absolut arbitrar și nelegal.


title: Cauza T-314/10: Hotărârea Tribunalului din 28 iunie 2012 — Constellation Brands/OAPI (COOK’S) [ „Marcă comunitară — Marcă comunitară verbală COOK’S — Lipsa cererii de reînnoire a mărcii — Radierea mărcii la expirarea înregistrării — Cerere de restitutio in integrum — Articolul 81 din Regulamentul (CE) nr. 207/2009” ]

text:
               11.8.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 243/17

         Hotărârea Tribunalului din 28 iunie 2012 — Constellation Brands/OAPI (COOK’S)
   (Cauza T-314/10) (1)

   (Marcă comunitară - Marcă comunitară verbală COOK’S - Lipsa cererii de reînnoire a mărcii - Radierea mărcii la expirarea înregistrării - Cerere de restitutio in integrum - Articolul 81 din Regulamentul (CE) nr. 207/2009)
   2012/C 243/32
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Constellation Brands, Inc. (Fairport, New York, Statele Unite) (reprezentant: B. Brandreth, barrister)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentanți: D. Botis și V. Melgar, agenți)

      Obiectul

   Acțiune introdusă împotriva Deciziei Camerei întâi de recurs a OAPI din 29 aprilie 2010 (cauza R 1048/2009 1), în măsura în care prin aceasta s-a respins cererea de restitutio in integrum.

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Obligă Constellation Brands, Inc. la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 260, 25.9.2010.


title: Cauza C-661/13: Cerere de decizie preliminară introdusă de Oberlandesgericht Düsseldorf (Germania) la 13 decembrie 2013 – Astellas Pharma Inc./Polpharma SA Pharmaceutical Works

text:
               28.4.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 129/7

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Oberlandesgericht Düsseldorf (Germania) la 13 decembrie 2013 – Astellas Pharma Inc./Polpharma SA Pharmaceutical Works
   (Cauza C-661/13)
   2014/C 129/09
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Oberlandesgericht Düsseldorf

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Astellas Pharma Inc.

      Pârâtă: Polpharma SA Pharmaceutical Works

      Întrebările preliminare

               1)

               Articolul 10 alineatul (6) din Directiva 2001/83/CE (1) trebuie interpretat în sensul că excluderea de la protecţia oferită prin brevet este valabilă şi pentru acele acţiuni de aprovizionare prin care, din motive pur comerciale, un terţ oferă sau furnizează unui producător de medicamente generice o substanţă activă protejată prin brevet cu care întreprinderea producătoare de medicamente generice a prevăzut să efectueze studii sau teste pentru obţinerea unei autorizaţii de comercializare în conformitate cu legislaţia farmaceutică în sensul articolului 10 alineatul (6) din Directiva 2001/83/CE?

               2)

               În cazul unui răspuns afirmativ la prima întrebare:

                           a)

                           Avantajul acordat terţului depinde de faptul că producătorul de medicamente generice căruia i-a fost furnizată substanţa activă utilizează efectiv această substanţă pentru studii sau teste care intră sub incidența derogării de la articolului 10 alineatul (6) din Directiva 2001/83/CE? Excluderea de la protecţia oferită de brevet într-un astfel de caz intervine şi atunci când terţul nu are cunoştinţă de intenţiile destinatarului de a utiliza substanța activă conform derogării şi nici nu s-a asigurat cu privire la acest aspect?
                           Sau este suficient pentru a acorda un avantaj terţului faptul ca la momentul efectuării acţiunii de aprovizionare, din ansamblul împrejurărilor (de exemplu natura activității întreprinderii căreia i-a furnizat substanţa activă, cantitatea mică de substanţă furnizată, perioada scurtă rămasă până la expirarea protecţiei conferite de brevet pentru substanţa activă în discuţie, experienţa legată de fiabilitatea destinatarului), acesta să poată prezuma în mod legitim că respectiva întreprindere producătoare de medicamente generice căreia i-a fost furnizată substanţa activă o va utiliza exclusiv pentru teste sau studii aflate sub incidența derogării în cadrul obținerii unei autorizații pentru comercializare?

                           b)

                           În contextul efectuării acţiunii de aprovizionare, terțul trebuie să adopte el însuși măsuri preventive pentru ca substanţa activă să fie utilizată efectiv de destinatar numai pentru studii sau teste aflate sub incidența derogării şi aceste măsuri preventive trebuie să difere în funcţie de aspectul dacă substanţa activă protejată prin brevet este doar oferită sau este şi furnizată? În contextul efectuării acţiunii de aprovizionare, terțul trebuie să adopte el însuși măsuri preventive pentru ca substanţa activă să fie utilizată efectiv de destinatar numai pentru studii sau teste aflate sub incidența derogării şi aceste măsuri preventive trebuie să difere în funcţie de aspectul dacă substanţa activă protejată prin brevet este doar oferită sau este şi furnizată?

      (1)  Directiva 2001/83/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 6 noiembrie 2001 de instituire a unui cod comunitar cu privire la medicamentele de uz uman (JO L 311, p. 67, rectificare în JO L 87, p. 174, Ediție specială, 13/vol. 33, p. 3), astfel cum a fost modificată prin Directiva 2004/27/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 31 martie 2004 de modificare a Directivei 2001/83/CE (JO L 136, p. 34, Ediție specială, 13/vol. 44, p. 116).


title: Cauza C-435/13: Ordonanța Curții (Camera a doua) din 17 iulie 2014 – Erich Kastenholz/Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale), Qwatchme A/S [Recurs — Regulamentul (CE) nr. 6/2002 — Desene sau modele industriale comunitare — Articolele 4-6, articolul 25 alineatul (1) literele (b) și (f), precum și articolul 52 — Desen sau model industrial comunitar înregistrat care reprezintă cadrane — Desen sau model industrial comunitar anterior — Cerere de declarare a nulității]

text:
               17.11.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 409/23

         Ordonanța Curții (Camera a doua) din 17 iulie 2014 – Erich Kastenholz/Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale), Qwatchme A/S
   (Cauza C-435/13) (1)

   ([Recurs - Regulamentul (CE) nr. 6/2002 - Desene sau modele industriale comunitare - Articolele 4-6, articolul 25 alineatul (1) literele (b) și (f), precum și articolul 52 - Desen sau model industrial comunitar înregistrat care reprezintă cadrane - Desen sau model industrial comunitar anterior - Cerere de declarare a nulității])
   2014/C 409/33
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Recurent: Erich Kastenholz (reprezentant: L. Acker, avocat)

      Celelalte părţi din procedură: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: D. Walicka, agent), Qwatchme A/S (reprezentant: M. Zöbisch, avocat)

      Dispozitivul

               1)

               Respinge recursul.

               2)

               Îl obligă pe domnul Kastenholz la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 304, 19.10.2013.


title: Cauza C-303/12: Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 12 decembrie 2013 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunal de première instance de Liège — Belgia) — Guido Imfeld, Nathalie Garcet/État belge (Libertatea de stabilire — Egalitate de tratament — Impozit pe venit — Legislație referitoare la evitarea dublei impuneri — Venituri obținute în alt stat decât statul de reședință — Metoda exonerării cu rezervă de progresivitate în statul de reședință — Luare în considerare parțială a situației personale și familiale — Pierdere a anumitor avantaje fiscale legate de situația personală și familială a lucrătorului)

text:
               22.2.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 52/15

         Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 12 decembrie 2013 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunal de première instance de Liège — Belgia) — Guido Imfeld, Nathalie Garcet/État belge
   (Cauza C-303/12) (1)

   (Libertatea de stabilire - Egalitate de tratament - Impozit pe venit - Legislație referitoare la evitarea dublei impuneri - Venituri obținute în alt stat decât statul de reședință - Metoda exonerării cu rezervă de progresivitate în statul de reședință - Luare în considerare parțială a situației personale și familiale - Pierdere a anumitor avantaje fiscale legate de situația personală și familială a lucrătorului)
   2014/C 52/23
   Limba de procedură: franceza

      Instanța de trimitere

   Tribunal de première instance de Liège

      Părțile din procedura principală

      Reclamanți: Guido Imfeld, Nathalie Garcet

      Pârât: État belge

      Obiectul

   Cerere de decizie preliminară — Tribunal de première instance de Liège — Interpretarea articolului 39 CE — Dispoziții convenționale și naționale privind dubla impunere — Venituri profesionale obținute și impozitate integral într-un alt stat membru decât în statul de reședință — Luare în considerare parțială a situației personale și familiale în statul în care sunt obținute veniturile — Calculul impozitului pe venit în statul de reședință în temeiul clauzei privind rezerva de progresivitate — Pierdere a unor avantaje fiscale care sunt legate de situația persoanlă și familială

      Dispozitivul

   Articolul 49 TFUE trebuie interpretat în sensul că se opune aplicării unei reglementări fiscale a unui stat membru, precum cea în discuție în litigiile principale, care are drept efect privarea unui cuplu care are reședința în acest stat și care obține în același timp venituri în statul respectiv și în alt stat membru de beneficiul efectiv al unui avantaj fiscal determinat din cauza modalităților sale de imputare, în condițiile în care cuplul ar beneficia de acesta dacă soțul care are veniturile cele mai mari nu ar obține toate veniturile sale în alt stat membru.

      (1)  JO C 287, 22.9.2012.


title: Cauza F-136/07: Ordonanța Tribunalului Funcției Publice (Camera a doua) din 26 iunie 2008 — Nijs/Curtea de Conturi a Comunităților Europene (Funcție publică — Funcționari — Plângere prealabilă — Lipsă — Termen de introducere a acțiunii — Introducere tardivă — Inadmisibilitate vădită)

text:
               30.8.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 223/62

         Ordonanța Tribunalului Funcției Publice (Camera a doua) din 26 iunie 2008 — Nijs/Curtea de Conturi a Comunităților Europene
   (Cauza F-136/07) (1)

   (Funcție publică - Funcționari - Plângere prealabilă - Lipsă - Termen de introducere a acțiunii - Introducere tardivă - Inadmisibilitate vădită)
   (2008/C 223/117)
   Limba de procedură: franceza
   Părțile

      Reclamant: Bart Nijs (Bereldange, Luxemburg) (reprezentanți: inițial F. Rollinger, ulterior F. Rollinger și A. Hertzog, avocați)

      Pârâtă: Curtea de Conturi a Comunităților Europene (reprezentanți: T. Kennedy, J.-M. Stenier și G. Corstens, agenți)
   Obiectul
   Anularea, pe de o parte, a Deciziei autorității împuternicite să facă numiri (AIPN) din 5 septembrie 2007, de retrogradare a reclamantului în gradul AD 9 a cincea treaptă, ca urmare a unei proceduri disciplinare, iar pe de altă parte, a deciziilor de suspendare a sa din funcțiile deținute, de inițiere a unei anchete administrative împotriva sa și de nepromovare a sa în gradul AD 11 în anul 2007 — Cerere de reparare a prejudiciului moral și material
   Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea ca vădit inadmisibilă.

               2)

               Obligă pe domnul Nijs la plata tuturor cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 79, 29.3.2008, p. 37.


title: Cauza T-471/09: Acțiune introdusă la 27 noiembrie 2009 — Oetker Nahrungsmittel/OAPI — Bonfait (Buonfatti)

text:
               30.1.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 24/63

         Acțiune introdusă la 27 noiembrie 2009 — Oetker Nahrungsmittel/OAPI — Bonfait (Buonfatti)
   (Cauza T-471/09)
   2010/C 24/111
   Limba în care a fost formulată acțiunea: germana

      Părțile

      Reclamantă: Dr. August Oetker Nahrungsmittel KG (Bielefeld, Germania) (reprezentant: F. Graf von Stosch, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Bonfait BV

      Concluziile reclamantei

               —

               Anularea Deciziei Camerei a patra de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (OAPI) din 2 octombrie 2009 în procedura de recurs R 340/2007-4 privind opoziția nr. B 871 121;

               —

               obligarea OAPI la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

      Solicitantul mărcii comunitare: reclamanta

      Marca comunitară vizată: marca verbală „Buonfatti” pentru produse din clasele 29 și 30 (cererea de înregistrare nr. 3 939 915)

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în sprijinul opoziției: Bonfait BV

      Marca sau semnul invocat în sprijinul opoziției: în special marca verbală Benelux „Bonfait” nr. 393 133 și mărca figurativă comunitară „Bonfait” nr. 648 816 pentru produse din clasele 29 și 30

      Decizia diviziei de opoziție: respinge opoziția

      Decizia camerei de recurs: anulează decizia diviziei de opoziție și respinge cererea de înregistrare

      Motivele invocate: încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009 (1), întrucât nu există niciun risc de confuzie între mărcile aflate în opoziție

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 207/2009 al Consiliului din 26 februarie 2009 privind marca comunitară (JO 2009, L 78, p. 1).


title: Cauza T-860/16: Acțiune introdusă la 6 decembrie 2016 – Wirecard/EUIPO (mycard2go)

text:
               6.2.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 38/46

         Acțiune introdusă la 6 decembrie 2016 – Wirecard/EUIPO (mycard2go)
   (Cauza T-860/16)
   (2017/C 038/61)
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Wirecard AG (Aschheim, Germania) (reprezentant: A. Bayer, avocat)

      Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

      Datele privind procedura în fața EUIPO

      Marca în litigiu: marca Uniunii Europene figurativă care cuprinde elementul verbal „mycard2go” – cererea de înregistrare nr. 14 303 465

      Decizia atacată: Decizia Camerei a patra de recurs a EUIPO din 3 octombrie 2016 în cauza R 281/2016-4

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei atacate și trimiterea cauzei în fața pârâtului pentru a se continua procedura de înregistrare privind marca Uniunii Europene nr. 014303465;

               —

               obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată, inclusiv a celor efectuate în cadrul procedurii desfășurate în fața camerei de recurs a EUIPO.

      Motivul invocat

               —

               încălcarea articolului 7 alineatul (1) literele (b) și (c) din Regulamentul nr. 207/2009 și a articolului 7 alineatul (2) din Regulamentul nr. 207/2009.


title: Cauza C-520/07 P: Hotărârea Curții (Camera întâi) din 17 septembrie 2009 — Comisia Comunităților Europene/MTU Friedrichshafen GmbH [Recurs — Ajutor pentru restructurare — Decizie prin care se dispune recuperarea unui ajutor incompatibil cu piața comună — Articolul 13 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 659/1999 — Răspundere solidară]

text:
               7.11.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 267/14

         Hotărârea Curții (Camera întâi) din 17 septembrie 2009 — Comisia Comunităților Europene/MTU Friedrichshafen GmbH
   (Cauza C-520/07 P) (1)

   (Recurs - Ajutor pentru restructurare - Decizie prin care se dispune recuperarea unui ajutor incompatibil cu piața comună - Articolul 13 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 659/1999 - Răspundere solidară)
   2009/C 267/23
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Recurentă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: K. Gross și B. Martenczuk, agenți)

      Cealaltă parte în proces: MTU Friedrichshafen GmbH (reprezentanți: Th. Lübbig și M. le Bell, Rechtsanwälte)

      Obiectul

   Recurs formulat împotriva Hotărârii Tribunalului de Primă Instanță (Camera a patra extinsă) din 12 septembrie 2007, MTU Friedrichshafen/Comisia (T-196/02), prin care Tribunalul a anulat articolul 3 alineatul (2) din Decizia 2002/898/CE a Comisiei din 9 aprilie 2002 referitoare la ajutorul de stat acordat de Germania în favoarea SKL Motoren- und Systembautechnik GmbH, în măsura în care dispune restituirea solidară în sarcina MTU Friedrichshafen GmbH a unei sume de 2,71 milioane euro — Limitele și condițiile aplicării articolului 13 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 659/1999 al Consiliului din 22 martie 1999 care autorizează Comisia să adopte o decizie finală de constatare a incompatibilității unui ajutor pe baza informațiilor disponibile, în cazul în care statul membru respectiv nu respectă un ordin de furnizare a informațiilor

      Dispozitivul

               1.

               Respinge recursul.

               2.

               Obligă Comisia Comunităților Europene la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 22, 26.1.2008.


title: Cauza T-459/13: Hotărârea Tribunalului din 16 octombrie 2014 – Larrañaga Otaño/OAPI (GRAPHENE) [ „Marcă comunitară — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale GRAPHENE — Motiv absolut de refuz — Caracter descriptiv — Articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009” ]

text:
               24.11.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 421/40

         Hotărârea Tribunalului din 16 octombrie 2014 – Larrañaga Otaño/OAPI (GRAPHENE)
   (Cauza T-459/13) (1)

   ([„Marcă comunitară - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale GRAPHENE - Motiv absolut de refuz - Caracter descriptiv - Articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009”])
   2014/C 421/55
   Limba de procedură: spaniola

      Părțile

      Reclamanți: Joseba Larrañaga Otaño (San Sebastian, Spania) și Mikel Larrañaga Otaño (San Sebastian) (reprezentant: F. Bueno Salamero, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: Ó. Mondéjar Ortuño, agent)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a doua de recurs a OAPI din 12 iunie 2013 (cauza R 210/2013-2) privind o cerere de înregistrare a semnului verbal GRAPHENE ca marcă comunitară

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă pe Joseba Larrañaga Otaño și pe Mikel Larrañaga Otaño la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 313, 26.10.2013.


title: Cauza T-536/15: Acțiune introdusă la 15 septembrie 2015 – CBM/OAPI – ÏD Group (Fashion ID)

text:
               9.11.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 371/40

         Acțiune introdusă la 15 septembrie 2015 – CBM/OAPI – ÏD Group (Fashion ID)
   (Cauza T-536/15)
   (2015/C 371/41)
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

      Părțile

      Reclamantă: CBM Creative Brands Marken GmbH (Zürich, Elveția) (reprezentanți: U. Lüken, J. Bärenfänger, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: ÏD Group (Roubaix, Franța)

      Datele privind procedura în fața OAPI

      Titularul mărcii în litigiu: reclamanta.

      Marca în litigiu: marca comunitară verbală „Fashion ID” – cererea de înregistrare nr. 11 589 082.

      Procedura care s-a aflat pe rolul OAPI: procedură de opoziție.

      Decizia atacată: Decizia Camerei a patra de recurs a OAPI din 14 iulie 2015 în cauza R 2472/2014-4.

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei atacate în măsura în care a menținut decizia diviziei de opoziție de respingere a cererii de înregistrare a unei mărci comunitare nr. 1 158 908 în ceea ce privește produsele și serviciile din clasele 16 și 41 care au făcut obiectul opoziției;

               —

               anularea deciziei corespunzătoare a diviziei de opoziție a OAPI din 28 iulie 2014 (cauza B 2 197 401) în măsura în care divizia de opoziție a admis opoziția prin care se urmărea respingerea cererii de înregistrare a unei mărci comunitare nr. 11 589 082;

               —

               respingerea opoziției formulate la 7 iunie 2012 împotriva cererii de înregistrare a unei mărci comunitare nr. 11 589 082 în totalitatea sa;

               —

               obligarea OAPI la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivul invocat

               —

               Divizia de opoziție și camera da recurs nu au ținut seama de jurisprudența constantă a Curții de Justiție potrivit căreia impresia globală produsă de un semn trebuie apreciată prin luarea în considerare a mărcii ca un tot, iar nu prin examinarea unor elemente distincte.


title: Cauza F-33/06: Ordonanța Tribunalului Funcției Publice (camera întâi) din data de 12 februarie 2007 — Campoli/Comisie

text:
               24.3.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 69/32

         Ordonanța Tribunalului Funcției Publice (camera întâi) din data de 12 februarie 2007 — Campoli/Comisie
   (Cauza F-33/06) (1)

   (2007/C 69/64)

      Limba de procedură: franceza

   Președintele camerei întâi a dispus radierea cauzei ca urmare a soluționării pe cale amiabilă.

      (1)  JO C 131, 3.6.2006, p. 52.


title: Cauza C-26/11: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Grondwettelijk Hof (Belgia) la 17 ianuarie 2011 — Belgische Petroleum Unie VZW și alții/Belgische Staat

text:
               9.4.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 113/4

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Grondwettelijk Hof (Belgia) la 17 ianuarie 2011 — Belgische Petroleum Unie VZW și alții/Belgische Staat
   (Cauza C-26/11)
   2011/C 113/07
   Limba de procedură: olandeza

      Instanța de trimitere

   Grondwettelijk Hof

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamanți: Belgische Petroleum Unie VZW și alții

      Pârât: Belgische Staat

      Interveniente: Belgian Bioethanol Association VZ, Belgian Biodiesel Board VZW

      Întrebările preliminare

               1.

               Articolele 3, 4 și 5 din Directiva 98/70/CE (1) a Parlamentului European și a Consiliului din 13 octombrie 1998 privind calitatea benzinei și a motorinei și de modificare a Directivei 93/12/CEE a Consiliului, precum și, eventual, articolul 4 alineatul (3) din Tratatul privind Uniunea Europeană, articolul 26 alineatul (2) și articolele 28 și 34-36 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene trebuie interpretate în sensul că interzic adoptarea unei dispoziții legale în temeiul căreia companiile petroliere înregistrate, care pun pe piață produse de benzină și/sau de motorină, sunt obligate să pună în consum, de asemenea, în același an calendaristic o anumită cantitate de biocombustibil durabil, mai exact bioetanol pur sau sub formă de bio-ETBE, în proporție de cel puțin 4 % v/v din cantitatea produselor de benzină puse pe piață și FAME în proporție de cel puțin 4 % v/v din cantitatea produselor de motorină puse pe piață?

               2.

               În cazul unui răspuns negativ la prima întrebare preliminară, articolul 8 din Directiva 98/34/CE (2) a Parlamentului European și a Consiliului de stabilire a unei proceduri pentru furnizarea de informații în domeniul standardelor, al reglementărilor tehnice și al normelor privind serviciile în cadrul societății informaționale trebuie interpretat în sensul că impune, fără a aduce atingere articolului 10 alineatul (1) prima liniuță din aceeași directivă, obligația de a comunica Comisiei proiectul de reglementare tehnică în baza căruia companiile petroliere înregistrate, care pun pe piață produse de benzină și/sau de motorină, sunt obligate să pună în consum, de asemenea, în același an calendaristic o anumită cantitate de biocombustibil durabil, mai exact bioetanol pur sau sub formă de bio-ETBE în proporție de cel puțin 4 % v/v din cantitatea produselor de benzină puse pe piață și FAME în proporție de cel puțin 4 % v/v din cantitatea produselor de motorină puse pe piață?

      (1)  JO L 350, p. 58, Ediție specială, 13/vol. 26, p. 3.

      (2)  JO L 204, p. 37, Ediție specială, 13/vol. 23, p. 207.


title: Cauza T-5/07 R: Ordonanța Tribunalului de Primă Instanță din data de 15 martie 2007 — Belgia/Comisie ( Acțiune în anulare — Termen de introducere a acțiunii — Caz fortuit — Eroare scuzabilă — Inadmisibilitate vădită )

text:
               28.4.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 96/37

         Ordonanța Tribunalului de Primă Instanță din data de 15 martie 2007 — Belgia/Comisie
   (Cauza T-5/07 R) (1)

   („Acțiune în anulare - Termen de introducere a acțiunii - Caz fortuit - Eroare scuzabilă - Inadmisibilitate vădită’)
   (2007/C 96/77)
   Limba de procedură: franceza
   Părțile

      Reclamant: Regatul Belgiei (reprezentanți: L. Van den Broeck, agent, asistat de J.-P. Buyle și C. Steyaert, avocats)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene
   Obiectul
   Cerere de anulare a deciziei Comisiei cuprinsă în scrisoarea din 18 octombrie 2006, prin care se refuză rambursarea către reclamant a sumei plătite de acesta cu titlu de debit principal și a dobânzilor aferente creanțelor la Fondul Social European.
   Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Reclamantul își va suporta cheltuielile de judecată.

      (1)  JO C 56, 10.3.2007.


title: Cauza T-433/04: Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 6 iunie 2007 — Davi/Comisia Comunităților Europene ( Funcție publică — Funcționari — Promovare — Exercițiul de promovare 2003 — Refuzarea promovării — Atribuirea de puncte de promovare — Analiză comparativă a meritelor — Egalitate de tratament — Dispoziții generale de aplicare a articolului 45 din Statutul funcționarilor — Excepția de ilegalitate — Încredere legitimă )

text:
               21.7.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 170/21

         Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 6 iunie 2007 — Davi/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza T-433/04) (1)

   („Funcție publică - Funcționari - Promovare - Exercițiul de promovare 2003 - Refuzarea promovării - Atribuirea de puncte de promovare - Analiză comparativă a meritelor - Egalitate de tratament - Dispoziții generale de aplicare a articolului 45 din Statutul funcționarilor - Excepția de ilegalitate - Încredere legitimă’)
   (2007/C 170/39)
   Limba de procedură: franceza
   Părțile

      Reclamantă: Angela Davi (Bruxelles, Belgia) (reprezentant: L. Vogel, avocat)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: inițial J. Currall, apoi C. Berardis-Kayser și M. Velardo, agenți)
   Obiectul
   Cerere de anulare, pe de o parte, a deciziei autorității împuternicite să facă numiri, din 2 iulie 2004, prin care respinge reclamația reclamantei împotriva deciziei aceleiași autorități prin care i se refuza promovarea la gradul C2 pentru exercițiul 2003 și, pe de altă parte, în măsura în care este necesar, a deciziei care a făcut obiectul acestei reclamații.
   Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Fiecare parte suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 6, 8.1.2005.


title: Cauza T-406/06: Acțiune introdusă la data de 28 decembrie 2006 — Evropaïki Dynamiki/Comisie

text:
               24.2.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 42/38

         Acțiune introdusă la data de 28 decembrie 2006 — Evropaïki Dynamiki/Comisie
   (Cauza T-406/06)
   (2007/C 42/66)
   Limba de procedură: engleza
   Părțile

      Reclamantă: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Atena, Grecia) (reprezentanți: N. Korogiannakis și N. Keramidas, lawyers)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene
   Concluziile reclamantei

               —

               anularea deciziei Comisiei (DG ENV) de a respinge oferta reclamantei și de a acorda contractul contractantului câștigător;

               —

               obligarea Comisiei (DG ENV) la plata cheltuielilor de judecată și a altor cheltuieli suferite de reclamantă în legătură cu această acțiune, chiar dacă acțiunea este respinsă;

               —

               obligarea Comisiei (DG ENV) la plata pagubelor suferite de reclamantă pe seama procedurii ofertare în cauză pentru o sumă de 86 300 euro.

         Motivele și principalele argumente
   Reclamanta a făcut o ofertă ca răspuns la anunțul pârâtei de participare la licitația deschisă privind serviciile de asistență în favoarea sistemului de registre stabilit în temeiul Directivei 2003/87 (1), pentru sprijinirea acestuia cu întreținere tehnică și ajutor oferit utilizatorilor (JO 2006, S 102 108793). Reclamanta contestă decizia de a respinge oferta sa și de atribuire a contractului unui alt ofertant.
   În sprijinul acțiunii sale, reclamanta invocă faptul că pârâta a comis mai multe erori de apreciere și a violat principiile de egalitate de tratament și de transparență. Mai mult, reclamanta susține că pârâta nu și-a motivat decizia prin neinformarea reclamantei cu privire la calitățile ofertei câștigătoare raportat la oferta reclamantei.

      (1)  Directiva 2003/87/CE a Parlamentului European şi a Consiliului din 13 octombrie 2003 de stabilire a unui sistem de comercializare a cotelor de emisie de gaze cu efect de seră în cadrul Comunității și de modificare a Directivei 96/61/CE a Consiliului (JO L 275, 2003, p. 32).


title: Cauza T-75/12: Hotărârea Tribunalului din 18 noiembrie 2015 – Nu Air Polska/Comisia („Dumping — Importuri de anumite compresoare originare din China — Refuz parțial de rambursare a taxelor antidumping achitate — Stabilirea prețului de export — Deducerea taxelor antidumping — Modificarea efectelor în timp ale unei anulări”)

text:
               8.2.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 48/42

         Hotărârea Tribunalului din 18 noiembrie 2015 – Nu Air Polska/Comisia
   (Cauza T-75/12) (1)

   ((„Dumping - Importuri de anumite compresoare originare din China - Refuz parțial de rambursare a taxelor antidumping achitate - Stabilirea prețului de export - Deducerea taxelor antidumping - Modificarea efectelor în timp ale unei anulări”))
   (2016/C 048/47)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Nu Air Polska sp. z o.o. (Varșovia, Polonia) (reprezentanți: R. MacLean, solicitor, și A. Bochon, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: A. Stobiecka-Kuik, K. Talabér-Ritz și T. Maxian Rusche, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare în parte a Deciziilor K (2011) 8826 final, C (2011) 8803 final și K (2011) 8801 final ale Comisiei din 6 decembrie 2011 privind cereri de rambursare a taxelor antidumping achitate pentru importurile de anumite compresoare originare din Republica Populară Chineză și, în ipoteza în care Tribunalul anulează aceste decizii, menținerea în vigoare a efectelor respectivelor decizii până la adoptarea de către Comisie a măsurilor necesare pentru executarea hotărârii Tribunalului care urmează să fie pronunțată

      Dispozitivul

               1)

               Anulează articolul 1 din Deciziile K (2011) 8826 final, C (2011) 8803 final și K (2011) 8801 final ale Comisiei din 6 decembrie 2011 privind cereri de rambursare a taxelor antidumping achitate pentru importurile de anumite compresoare originare din Republica Populară Chineză, în măsura în care nu acordă Nu Air Polska sp. z o.o. o rambursare a taxelor antidumping achitate fără a fi datorate peste cuantumurile care sunt menționate în acest articol.

               2)

               Respinge în rest acțiunea.

               3)

               Obligă Comisia Europeană la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 118, 21.4.2012.


title: Cauza T-335/13: Ordonanța Tribunalului din 9 decembrie 2015 – BT Limited Belgian Branch/Comisia

text:
               29.2.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 78/35

         Ordonanța Tribunalului din 9 decembrie 2015 – BT Limited Belgian Branch/Comisia
   (Cauza T-335/13) (1)

   (2016/C 078/48)
   Limba de procedură: engleza
   Președintele Camerei a patra a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 245, 24.8.2013.


title: Cauza C-452/06: Hotărârea Curții (Camera întâi) din 16 octombrie 2008 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) — Regatul Unit) — The Queen, la cererea Synthon BV/Licensing Authority of the Department of Health (Cod comunitar cu privire la medicamentele de uz uman — Autorizație de introducere pe piață — Medicamente similare în fond — Procedura simplificată — Procedură de recunoaștere reciprocă — Motive de refuz — Responsabilitate a unui stat membru — Încălcare gravă a dreptului comunitar)

text:
               6.12.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 313/4

         Hotărârea Curții (Camera întâi) din 16 octombrie 2008 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) — Regatul Unit) — The Queen, la cererea Synthon BV/Licensing Authority of the Department of Health
   (Cauza C-452/06) (1)

   (Cod comunitar cu privire la medicamentele de uz uman - Autorizație de introducere pe piață - Medicamente similare în fond - Procedura simplificată - Procedură de recunoaștere reciprocă - Motive de refuz - Responsabilitate a unui stat membru - Încălcare gravă a dreptului comunitar)
   (2008/C 313/05)
   Limba de procedură: engleza
   Instanța de trimitere
   High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court)
   Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Synthon BV

      Pârâtă: Licensing Authority of the Department of Health

      În prezența: SmithKline Beecham plc
   Obiectul
   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) — Interpretarea articolului 8, a articolului 10 alineatul (1) litera (a) punctul (iii) și a articolului 28 din Directiva 2001/83/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 6 noiembrie 2001 de instituire a unui cod comunitar cu privire la medicamentele de uz uman (JO L 311, p. 67, Ediție specială, 13/vol. 33, p. 3) — Procedură simplificată pentru obținerea unei autorizații de introducere pe piață — Medicament brevetat „similar în fond” cu un produs autorizat — Refuzul acceptării unei cereri de recunoaștere a unei autorizații de introducere pe piață a unui medicament acordate de un alt stat membru — Obligația de recunoaștere a autorizației acordate de statul membru de referință, sub rezerva invocării procedurii prevăzute de directivă de examinare a existenței unui risc eventual pentru sănătatea publică — Încălcare suficient de gravă a dreptului comunitar, care dă naștere obligației de reparare a prejudiciului produs
   Dispozitivul

               1)

               Articolul 28 din Directiva 2001/83/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 6 noiembrie 2001 de instituire a unui cod comunitar cu privire la medicamentele de uz uman se opune ca un stat membru, sesizat cu o cerere de recunoaștere reciprocă a unei autorizații de introducere pe piață a unui medicament de uz uman eliberată de un alt stat membru în cadrul procedurii simplificate prevăzute la articolul 10 alineatul (1) litera (a) punctul (iii) din directivă, să respingă această cerere pentru motivul că medicamentul în cauză nu este similar în fond cu medicamentul de referință.

               2)

               Abținerea din partea unui stat membru de a recunoaște, în conformitate cu articolul 28 din Directiva 2001/83, o autorizație de introducere pe piață a unui medicament de uz uman eliberată de un alt stat membru în cadrul procedurii simplificate prevăzute la articolul 10 alineatul (1) litera (a) punctul (iii) din această directivă, pentru motivul că medicamentul respectiv fie nu este similar în fond cu medicamentul de referință, fie aparține unei categorii de medicamente pentru care practica generală a statului membru vizat exclude posibilitatea de a fi considerat similar în fond cu medicamentul de referință, constituie o încălcare suficient de gravă a dreptului comunitar, care poate atrage răspunderea acestui stat membru.

      (1)  JO C 326, 30.12.2006.


title: Cauza T-344/16: Acțiune introdusă la 27 iunie 2016 – Blackmore/EUIPO – Paice (DEEP PURPLE)

text:
               29.8.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 314/28

         Acțiune introdusă la 27 iunie 2016 – Blackmore/EUIPO – Paice (DEEP PURPLE)
   (Cauza T-344/16)
   (2016/C 314/39)
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Richard Hugh Blackmore (New York, Statele Unite) (reprezentant: A. Edwards Stuart, Barrister)

      Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Ian Paice (Londra, Regatul Unit)

      Datele privind procedura în fața EUIPO

      Solicitantul: reclamantul

      Marca în litigiu: marca verbală a Uniunii Europene „DEEP PURPLE” – cererea de înregistrare nr. 11 772 721

      Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție

      Decizia atacată: Decizia Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 21 martie 2016 în cauza R 736/2015-5

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei atacate și admiterea acțiunii;

               —

               obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele invocate

               —

               Camera de recurs a admis în mod eronat probele depuse la 5 noiembrie 2014;

               —

               Camera de recurs a constatat în mod eronat că probele depuse în termenul acordat demonstrau în mod suficient notorietatea;

               —

               Camera de recurs a apreciat în mod eronat că probele depuse erau suficiente pentru a constata că oponentul avea dreptul de a beneficia de o parte a notorietății;

               —

               Camera de recurs a săvârșit o eroare prin faptul că a acceptat constatările cuprinse în Decizia R880;

               —

               Camera de recurs a săvârșit o eroare prin faptul că a declarat admisibile probele prezentate la 13 aprilie 2015;

               —

               Camera de recurs a săvârșit o eroare prin faptul că a refuzat înregistrarea mărcii pentru o gamă de produse și de servicii mai extinsă decât cea justificată de probele prezentate. Camera de recurs a săvârșit o eroare în aplicarea legii privind utilizarea abuzivă a unei denumiri atunci când a constatat că aceste produse făceau obiectul unei reprezentări eronate sau că notorietatea oponentului se extindea la aceste produse.


title: Cauza T-41/06: Ordonanța Tribunalului de Primă Instanță din 10 aprilie 2008 — Polonia/Comisia Comunităților Europene

text:
               21.6.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 158/22

         Ordonanța Tribunalului de Primă Instanță din 10 aprilie 2008 — Polonia/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza T-41/06) (1)

   (2008/C 158/37)

      Limba de procedură: poloneza

   Președintele Camerei a șaptea a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 96, 22.4.2006.


title: Cauza C-192/06: Hotărârea Curții (Camera a doua) din 4 octombrie 2007 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Bundesverwaltungsgericht — Germania) — Matthias Kruck/Landkreis Potsdam-Mittelmark (Structuri agricole — Scheme de ajutoare comunitare — Articolul 7 alineatul (6) din Regulamentul (CEE) nr. 1765/92 — Articolul 9 alineatul (2) din Regulamentul (CEE) nr. 3887/92 — Retragerea terenurilor din circuitul agricol — Reducerea plăților compensatorii)

text:
               8.12.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 297/11

         Hotărârea Curții (Camera a doua) din 4 octombrie 2007 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Bundesverwaltungsgericht — Germania) — Matthias Kruck/Landkreis Potsdam-Mittelmark
   (Cauza C-192/06) (1)

   (Structuri agricole - Scheme de ajutoare comunitare - Articolul 7 alineatul (6) din Regulamentul (CEE) nr. 1765/92 - Articolul 9 alineatul (2) din Regulamentul (CEE) nr. 3887/92 - Retragerea terenurilor din circuitul agricol - Reducerea plăților compensatorii)
   (2007/C 297/16)
   Limba de procedură: germana
   Instanța de trimitere
   Bundesverwaltungsgericht
   Părțile din acțiunea principală

      Reclamant: Matthias Kruck

      Pârât: Landkreis Potsdam-Mittelmark
   Obiectul
   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Bundesverwaltungsgericht — Interpretarea articolului 9 alineatele (2)-(4) din Regulamentul (CEE) nr. 3887/1992 al Comisiei din 23 decembrie 1992 de stabilire a normelor de aplicare a sistemului integrat de gestionare și control referitor la anumite scheme de ajutoare comunitare (JO L 391, p. 36), astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (CE) nr. 1648/95 al Comisiei din 6 iulie 1995 de modificare a Regulamentului (CEE) nr. 3887/1992 de stabilire a normelor de aplicare a sistemului integrat de gestionare și control referitor la anumite scheme de ajutoare comunitare (JO L 156, p. 27), precum și a articolului 7 alineatul (6) a doua și a patra teză din Regulamentul (CEE) nr. 1765/92 al Consiliului din 30 iunie 1992 de stabilire a unei scheme de sprijin pentru producătorii de anumite culturi arabile (JO L 181, p. 12), astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (CE) nr. 2989/95 al Consiliului din 19 decembrie 1995 de modificare a Regulamentului (CEE) nr. 1765/92 de stabilire a unei scheme de sprijin pentru producătorii de anumite culturi arabile (JO L 312, p. 5) — Determinarea suprafeței maxime retrase din circuitul agricol care dă dreptul la plăți compensatorii pe baza suprafeței cultivate efectiv constatate în cursul unui control și nu pe baza suprafeței indicate în cererea de plăți compensatorii
   Dispozitivul
   Articolul 9 din Regulamentul (CEE) nr. 3887/92 al Comisiei din 23 decembrie 1992 de stabilire a normelor de aplicare a sistemului integrat de gestionare și control referitor la anumite scheme de ajutoare comunitare, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (CE) nr. 1648/95 al Comisiei din 6 iulie 1995, trebuie interpretat în sensul că suprafața maximă care trebuie luată în considerare pentru plățile compensatorii aferente retragerii de terenuri din circuitul agricol în temeiul articolului 7 alineatul (6) primul paragraf a doua și a patra teză din Regulamentul (CEE) nr. 1765/92 al Consiliului din 30 iunie 1992 de stabilire a unei scheme de sprijin pentru producătorii de anumite culturi arabile, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (CE) nr. 2989/95 al Consiliului din 19 decembrie 1995, se calculează pe baza suprafeței exploatate solicitate, cu condiția ca această suprafață să fie efectiv destinată culturilor arabile și să nu cuprindă terenuri care sunt excluse de la beneficiul plăților compensatorii conform articolului 9 din Regulamentul nr. 1765/92, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul nr. 2989/95.

      (1)  JO C 154, 1.7.2006.


title: Cauza T-248/14: Acțiune introdusă la 14 aprilie 2014 – Masafi/OAPI – Hd1 (masafi juice)

text:
               21.7.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 235/23

         Acțiune introdusă la 14 aprilie 2014 – Masafi/OAPI – Hd1 (masafi juice)
   (Cauza T-248/14)
   2014/C 235/31
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Masafi Co. LLC (Dubai, Emiratele Arabe Unite) (reprezentant: G. Hinarejos Mulliez, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Hd1 Ltd (Huddersfield, Regatul Unit)

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               Anularea Deciziei Camerei a patra de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieţei Interne (mărci, desene și modele industriale) din 10 februarie 2014 în cauza R 119/2013-4;

               —

               obligarea celeilalte părţi din procedură, în cazul în care intervine, la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

      Solicitantul mărcii comunitare: reclamanta.

      Marca comunitară vizată: marca figurativă în alb și negru care cuprinde elementul verbal „masafi”, pentru produse din clasa 32.

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în procedura opoziției: cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs.

      Marca sau semnul invocat: înregistrarea în Regatul Unit a mărcii verbale „masafi” cu numărul 2 5 51  560.

      Decizia diviziei de opoziție: admite opoziţia.

      Decizia camerei de recurs: respinge calea de atac.

      Motivele invocate: încălcarea articolului 8 alineatul (1) literele (a) și (b) și a articolului 8 alineatul (5) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009.


title: Cauza C-129/16: Hotărârea Curții (Camera a doua) din 13 iulie 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Szolnoki Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság – Ungaria) – Túrkevei Tejtermelő Kft./Országos Környezetvédelmi és Természetvédelmi Főfelügyelőség (Trimitere preliminară — Mediu — Articolele 191 și 193 TFUE — Directiva 2004/35/CE — Aplicabilitate ratione materiae — Poluarea aerului prin incinerare ilegală de deșeuri — Principiul poluatorul plătește — Reglementare națională care stabilește o răspundere solidară între proprietarul terenului pe care s-a generat poluarea și poluator)

text:
               4.9.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 293/6

         Hotărârea Curții (Camera a doua) din 13 iulie 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Szolnoki Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság – Ungaria) – Túrkevei Tejtermelő Kft./Országos Környezetvédelmi és Természetvédelmi Főfelügyelőség
   (Cauza C-129/16) (1)

   ((Trimitere preliminară - Mediu - Articolele 191 și 193 TFUE - Directiva 2004/35/CE - Aplicabilitate ratione materiae - Poluarea aerului prin incinerare ilegală de deșeuri - Principiul poluatorul plătește - Reglementare națională care stabilește o răspundere solidară între proprietarul terenului pe care s-a generat poluarea și poluator))
   (2017/C 293/08)
   Limba de procedură: maghiara

      Instanța de trimitere

   Szolnoki Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Túrkevei Tejtermelő Kft.

      Pârâtă: Országos Környezetvédelmi és Természetvédelmi Főfelügyelőség

      Dispozitivul

               1)

               Dispozițiile Directivei 2004/35/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 21 aprilie 2004 privind răspunderea pentru mediul înconjurător în legătură cu prevenirea și repararea daunelor aduse mediului, citite în lumina articolelor 191 și 193 TFUE, trebuie interpretate în sensul că, în măsura în care situația în discuție în litigiul principal intră în domeniul de aplicare al Directivei 2004/35, aspect a cărui verificare revine instanței de trimitere, nu se opun unei reglementări naționale precum cea în discuție în litigiul principal, care identifică, în afara operatorilor terenurilor pe care s-a generat o poluare ilicită, o altă categorie de persoane răspunzătoare în solidar pentru o asemenea daună adusă mediului, și anume proprietarii terenurilor menționate, fără a fi necesar să se stabilească existența unei legături de cauzalitate între comportamentul proprietarilor și dauna constatată, cu condiția ca această reglementare să fie conformă cu principiile generale ale dreptului Uniunii, precum și cu orice dispoziție relevantă a Tratatelor UE și FUE și a actelor de drept derivat al Uniunii.

               2)

               Articolul 16 din Directiva 2004/35 și articolul 193 TFUE trebuie interpretate în sensul că, în măsura în care situația în discuție în litigiul principal intră în domeniul de aplicare al Directivei 2004/35, nu se opun unei reglementări naționale precum cea în discuție în litigiul principal, în temeiul căreia proprietarii de terenuri pe care s-a generat o poluare ilicită nu numai că sunt considerați răspunzători în solidar cu operatorii acestor terenuri pentru o asemenea daună adusă mediului, ci li se poate aplica și o amendă de către autoritatea națională competentă, cu condiția ca o asemenea reglementare să fie aptă să contribuie la realizarea obiectivului de protecție sporită, iar modalitățile de stabilire a cuantumului amenzii să nu depășească ceea ce este necesar pentru atingerea acestui obiectiv, aspect a cărui verificare revine instanței de trimitere.

      (1)  JO C 211, 13.6.2016.