title: Cauza C-127/21 P: Recurs introdus la 26 februarie 2021 de American Airlines, Inc. împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera întâi extinsă) din 16 decembrie 2020 în cauza T-430/18, American Airlines/Comisia

text:
               3.5.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 163/21

      Recurs introdus la 26 februarie 2021 de American Airlines, Inc. împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera întâi extinsă) din 16 decembrie 2020 în cauza T-430/18, American Airlines/Comisia
      (Cauza C-127/21 P)
      (2021/C 163/26)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Recurentă: American Airlines, Inc. (reprezentanți: J.-P. Poitras, avocat, J. Ruiz Calzado, avocat, J. Wileur, avocat)

         Celelalte părți din procedură: Comisia Europeană, Delta Air Lines, Inc.

         Concluziile

      Recurenta solicită Curții:

                  —

                  anularea hotărârii atacate;

                  —

                  anularea Deciziei C(2017) 2788 final a Comisiei din 30 aprilie 2018;

                  —

                  cu titlu subsidiar, dacă se consideră necesar, trimiterea cauzei Tribunalului spre rejudecare în conformitate cu hotărârea Curții;

                  —

                  obligarea Comisiei la plata propriilor cheltuieli de judecată, precum și a cheltuielilor de judecată ale recurentei, aferente atât prezentei proceduri, cât și procedurii desfășurate în fața Tribunalului;

                  —

                  luarea oricărei alte măsuri pe care Curtea o consideră adecvată.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea recursului, recurenta invocă un motiv unic, întemeiat pe săvârșirea de către Tribunal a unei erori de drept atunci când a acceptat interpretarea juridică eronată a Comisiei potrivit căreia criteriul „utilizării adecvate” din clauza 1.10 din Angajamentele în favoarea fuziunii American Airlines-US Airways (denumite în continuare „angajamentele”) înseamnă numai „lipsa unei utilizări abuzive” și că, în consecință, hotărârea a confirmat în mod incorect Decizia C(2017) 2788 final a Comisiei din 30 aprilie 2018 prin care se acordă Delta Airlines drepturi de anterioritate (cazul M.6607 – US Airways/American Airlines).
      Motivul cuprinde trei aspecte:

                  1.

                  În cadrul primului aspect, recurenta se concentrează pe abordarea juridică corectă pentru interpretarea criteriului „utilizare adecvată” pentru atribuirea drepturilor de anterioritate în temeiul clauzei 1.10 din angajamente și demonstrează că Tribunalul a săvârșit o eroare de drept în abordarea sa interpretativă.

                  2.

                  În cadrul celui de al doilea aspect, recurenta demonstrează că Tribunalul a săvârșit de asemenea o eroare de drept atunci când a acceptat analiza Comisiei potrivit căreia „utilizare adecvată” înseamnă numai „lipsa unei utilizări abuzive”, acceptând astfel în mod eronat că Delta nu exploatează 470 de sloturi corective.

                  3.

                  În cadrul celui de al treilea aspect, recurenta explică erorile juridice suplimentare săvârșite de Tribunal în interpretarea clauzei 1.9 din angajamente, în special formularea „în conformitate cu oferta” întemeiată pe o analiză juridică eronată a formularului RM.


title: Cauza C-144/21: Acțiune introdusă la 5 martie 2021 – Parlamentul European/Comisia Europeană

text:
               3.5.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 163/22

      Acțiune introdusă la 5 martie 2021 – Parlamentul European/Comisia Europeană
      (Cauza C-144/21)
      (2021/C 163/27)
      Limba de procedură: engleză

         Părțile

         Reclamant: Parlamentul European (reprezentanți: L. Visaggio, C. Ionescu Dima, M. Menegatti, agenți)

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Concluziile reclamantului

                  —

                  anularea articolului 1 alineatele (1) și (5) și a articolelor 2, 3, 4, 5, 7, 9 și 10 din Decizia de punere în aplicare C(2020) 8797 a Comisiei din 18 decembrie 2020 privind acordarea unei autorizații pentru anumite utilizări ale trioxidului de crom în temeiul Regulamentului (CE) nr. 1907/2006 al Parlamentului European și al Consiliului (1) (Chemservice GmbH și alții) în măsura în care privesc autorizațiile referitoare la utilizările 2, 4 și 5 (și la utilizarea 1, în legătură cu formularea de amestecuri pentru utilizările 2, 4 și 5) numerotate de la REACH/20/18/0 la REACH/20/18/27;

                  —

                  cu titlu subsidiar, anularea în integralitate a Deciziei de punere în aplicare C(2020) 8797 a Comisiei din 18 decembrie 2020;

                  —

                  obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii sale, reclamantul invocă un motiv unic, întemeiat pe faptul că decizia atacată a fost adoptată cu încălcarea cerințelor stabilite de articolul 60 alineatele (4) și (7) din Regulamentul (CE) nr. 1907/2006 al Parlamentului European și al Consiliului și, prin urmare, trebuie să fie anulată în măsura în care privește autorizațiile pentru utilizările 2, 4 și 5 (și pentru utilizarea 1, în legătură cu formularea de amestecuri pentru utilizările 2, 4 și 5) numerotate de la REACH/20/18/0 la REACH/20/18/27. Cu titlu subsidiar, în cazul în Curtea consideră că autorizațiile din decizia atacată pentru utilizarea 6 numerotate de la REACH/20/18/28 la REACH/20/18/34 sunt atât de inextricabil legate de autorizațiile pentru alte utilizări decât utilizările 2, 4 și 5 (și utilizarea 1, în legătură cu formularea de amestecuri pentru utilizările 2, 4 și 5) încât nu sunt detașabile de decizia atacată, reclamantul consideră că decizia trebuie anulată în integralitate.

         (1)  Regulamentul (CE) nr. 1907/2006 al Parlamentului European și al Consiliului din 18 decembrie 2006 privind înregistrarea, evaluarea, autorizarea și restricționarea substanțelor chimice (REACH), de înființare a Agenției Europene pentru Produse Chimice, de modificare a Directivei 1999/45/CE și de abrogare a Regulamentului (CEE) nr. 793/93 al Consiliului și a Regulamentului (CE) nr. 1488/94 al Comisiei, precum și a Directivei 76/769/CEE a Consiliului și a Directivelor 91/155/CEE, 93/67/CEE, 93/105/CE și 2000/21/CE ale Comisiei (JO 2006, L 396, p. 1, Ediție specială, 13/vol. 60, p. 3).


title: Cauza T-245/17: Hotărârea Tribunalului din 10 martie 2021 – ViaSat/Comisia [„Acțiune în constatarea abținerii de a acționa și în anulare – Rețele și servicii de comunicații electronice – Utilizarea armonizată a spectrului de frecvențe de 2 GHz – Sisteme paneuropene care furnizează servicii mobile prin satelit (MSS) – Decizia 2007/98/CE – Procedura armonizată de selectare a operatorilor – Autorizații pentru operatorii selectați – Decizia nr. 626/2008/CE – Solicitare de a acționa – Lipsa punerii în întârziere – Luare de poziție a Comisiei – Inadmisibilitate – Refuzul de a acționa – Act care nu este supus căilor de atac – Inadmisibilitate – Competența Comisiei”]

text:
               3.5.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 163/23

      Hotărârea Tribunalului din 10 martie 2021 – ViaSat/Comisia
      (Cauza T-245/17) (1)

      („Acțiune în constatarea abținerii de a acționa și în anulare - Rețele și servicii de comunicații electronice - Utilizarea armonizată a spectrului de frecvențe de 2 GHz - Sisteme paneuropene care furnizează servicii mobile prin satelit (MSS) - Decizia 2007/98/CE - Procedura armonizată de selectare a operatorilor - Autorizații pentru operatorii selectați - Decizia nr. 626/2008/CE - Solicitare de a acționa - Lipsa punerii în întârziere - Luare de poziție a Comisiei - Inadmisibilitate - Refuzul de a acționa - Act care nu este supus căilor de atac - Inadmisibilitate - Competența Comisiei”)
      (2021/C 163/28)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: ViaSat, Inc. (Carlsbad, California, Statele Unite) (reprezentanți: E. Righini, J. Ruiz Calzado, P. de Bandt, M. Gherghinaru și L. Panepinto, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: G. Braun, L. Nicolae și V. Di Bucci, agenți)

         Intervenienți în susținerea reclamantei: Regatul Țărilor de Jos (reprezentant: M. Bulterman, agent), Eutelsat SA (Paris, Franța) (reprezentanți: L. de la Brosse și C. Barraco-David, avocați)

         Interveniente în susținerea pârâtei: EchoStar Mobile Ltd (Dublin, Irlanda) (reprezentant: A. Robertson, QC), Inmarsat Ventures Ltd (Londra, Regatul Unit) (reprezentanți: C. Spontoni, B. Amory, É. Barbier de La Serre, avocați, și A. Howard, barrister)

         Obiectul

      Cu titlu principal, o cerere întemeiată pe articolul 265 TFUE prin care se solicită constatarea faptului că Comisia s-a abținut în mod nelegal să ia anumite măsuri în cadrul aplicării armonizate a normelor în materie de furnizare de servicii mobile prin satelit (MSS) în banda de frecvență de 2 GHz și, cu titlu subsidiar, o cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE prin care se solicită anularea scrisorilor Comisiei din 14 și 21 februarie 2017 prin care aceasta a răspuns în urma solicitării de a acționa a reclamantei.

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Obligă ViaSat, Inc. să suporte propriile cheltuieli de judecată, precum și cheltuielile de judecată efectuate de Comisia Europeană.

                  3)

                  Obligă Eutelsat SA, Regatul Țărilor de Jos, EchoStar Mobile Ltd și Inmarsat Ventures Ltd să suporte propriile cheltuieli de judecată.

         (1)  JO C 213, 3.7.2017.


title: Cauza T-539/18: Hotărârea Tribunalului din 10 martie 2021 – Ayuntamiento de Quart de Poblet/Comisia [„Clauză compromisorie – Program-cadru pentru inovaţie şi competitivitate (2007-2013) – Contractele «Highly scalable Deployment model of Inclusive E-GOvern» (DIEGO) şi «Speeding Every European Digital» (SEED) – Note de debit – Costuri eligibile – Justificarea costurilor – Fiabilitatea extraselor sarcinilor consacrate în proiecte”]

text:
               3.5.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 163/24

      Hotărârea Tribunalului din 10 martie 2021 – Ayuntamiento de Quart de Poblet/Comisia
      (Cauza T-539/18) (1)

      („Clauză compromisorie - Program-cadru pentru inovaţie şi competitivitate (2007-2013) - Contractele «Highly scalable Deployment model of Inclusive E-GOvern» (DIEGO) şi «Speeding Every European Digital» (SEED) - Note de debit - Costuri eligibile - Justificarea costurilor - Fiabilitatea extraselor sarcinilor consacrate în proiecte”)
      (2021/C 163/29)
      Limba de procedură: spaniola

         Părțile

         Reclamant: Ayuntamiento de Quart de Poblet (Quart de Poblet, Spania) (reprezentanți: B. Sanchis Piqueras și J. A. Rodríguez Pellitero, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: J. Estrada de Solà și M. Ilkova, agenți)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 272 TFUE având ca obiect în esenţă constatarea inexistenţei creanţelor contractuale pe care Comisia pretinde să le deţină în raport cu reclamanta în temeil convenţiilor de subvenţie DIEGO şi SEED

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acţiunea.

                  2)

                  Ayuntamiento de Quart de Poblet suportă, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, ş pe cele efectuate de Comisia Europeană.

         (1)  JO C 427, 26.11.2018.


title: Cauza T-693/19: Hotărârea Tribunalului din 10 martie 2021 – Kerry Luxembourg/EUIPO – Ornua (KERRYMAID) [„Marcă a Uniunii Europene – Procedură de opoziție – Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene verbale KERRYMAID – Marca Uniunii Europene figurativă anterioară Kerrygold – Motiv relativ de refuz – Denumire geografică – Element dominant – Coexistență pașnică – Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 – Aplicarea legii în timp”]

text:
               3.5.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 163/24

      Hotărârea Tribunalului din 10 martie 2021 – Kerry Luxembourg/EUIPO – Ornua (KERRYMAID)
      (Cauza T-693/19) (1)

      („Marcă a Uniunii Europene - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene verbale KERRYMAID - Marca Uniunii Europene figurativă anterioară Kerrygold - Motiv relativ de refuz - Denumire geografică - Element dominant - Coexistență pașnică - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 - Aplicarea legii în timp”)
      (2021/C 163/30)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Kerry Luxembourg Sàrl (Luxemburg, Luxemburg) (reprezentanți: F. Traub, avocat, și I. Connor, solicitor)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentanți: H. O’Neill și S. Hanne, agenți)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO, intervenientă la Tribunal: Ornua Co-operative Ltd (Dublin, Irlanda) (reprezentanți: E. Armijo Chávarri și A. Sanz Cerralbo, avocați)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva deciziei Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 23 iulie 2019 (cauza R 2473/2013-5), referitoare la o procedură de opoziție între Kerry Luxembourg și Ornua

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Obligă Kerry Luxembourg Sàrl să suporte propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO) și de Ornua Co-operative Ltd.

         (1)  JO C 413, 9.12.2019.


title: Cauza T-694/19: Hotărârea Tribunalului din 10 martie 2021 – FI/Comisia („Funcție publică – Funcționari – Soț supraviețuitor – Pensie de urmaș – Articolele 18, 19 și 20 din anexa VIII la statut – Condiții de eligibilitate – Durata căsătoriei – Excepție de nelegalitate – Egalitate de tratament – Proporționalitate”)

text:
               3.5.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 163/25

      Hotărârea Tribunalului din 10 martie 2021 – FI/Comisia
      (Cauza T-694/19) (1)

      („Funcție publică - Funcționari - Soț supraviețuitor - Pensie de urmaș - Articolele 18, 19 și 20 din anexa VIII la statut - Condiții de eligibilitate - Durata căsătoriei - Excepție de nelegalitate - Egalitate de tratament - Proporționalitate”)
      (2021/C 163/31)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamant: FI (reprezentant: F. Moyse, avocat)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: B. Mongin și T. Bohr, agenți)

         Intervenienți în susținerea pârâtei: Parlamentul European (reprezentanți: J. Van Pottelberge și J. Steele, agenți), Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: M. Bauer și R. Meyer, agenți)

         Obiectul

      Cerere formulată în temeiul articolului 270 TFUE și având ca obiect anularea deciziilor Comisiei din 8 martie și 1 aprilie 2019 de respingere a cererii de acordare a unei pensii de urmaș reclamantului

         Dispozitivul

                  1)

                  Anulează deciziile Comisiei Europene din 8 martie 2019 și 1 aprilie 2019 de respingere a cererii de acordare a unei pensii de urmaș lui FI.

                  2)

                  Comisia Europeană suportă, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, cheltuielile de judecată efectuate de FI.

                  3)

                  Parlamentul European și Consiliul Uniunii Europene suportă fiecare propriile cheltuieli de judecată.

         (1)  JO C 399, 25.11.2019.


title: Cauza T-809/19: Hotărârea Tribunalului din 24 februarie 2021 – Liga Nacional de Fútbol Profesional/EUIPO (El Clasico) [„Marcă a Uniunii Europene – Înregistrare internațională care desemnează Uniunea Europeană – Marca figurativă El Clasico – Motive absolute de refuz – Lipsa caracterului distinctiv – Caracter descriptiv – Lipsa caracterului distinctiv dobândit prin utilizare – Articolul 7 alineatul (1) literele (b) și (c) și alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 [devenit articolul 7 alineatul (1) literele (b) și (c) și alineatul (3) din Regulamentul (UE) 2017/1001]”]

text:
               3.5.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 163/25

      Hotărârea Tribunalului din 24 februarie 2021 – Liga Nacional de Fútbol Profesional/EUIPO (El Clasico)
      (Cauza T-809/19) (1)

      („Marcă a Uniunii Europene - Înregistrare internațională care desemnează Uniunea Europeană - Marca figurativă El Clasico - Motive absolute de refuz - Lipsa caracterului distinctiv - Caracter descriptiv - Lipsa caracterului distinctiv dobândit prin utilizare - Articolul 7 alineatul (1) literele (b) și (c) și alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 [devenit articolul 7 alineatul (1) literele (b) și (c) și alineatul (3) din Regulamentul (UE) 2017/1001]”)
      (2021/C 163/32)
      Limba de procedură: spaniola

         Părțile

         Reclamantă: Liga Nacional de Fútbol Profesional (Madrid, Spania) (reprezentanți: C. Casas Feu și C. J. Riesco Losa, avocați)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentanți: S. Palmero Cabezas și A. Crawcour, agenți)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a doua de recurs a EUIPO din 1 octombrie 2019 (cauza R 1966/2018-2) privind înregistrarea internațională care desemnează Uniunea Europeană a mărcii figurative El Clasico

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Obligă Liga Nacional de Fútbol Profesional la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 27, 27.1.2020.


title: Cauza T-56/20: Hotărârea Tribunalului din 24 februarie 2021 – Bezos Family Foundation/EUIPO – SNCF Mobilités (VROOM) [„Marcă a Uniunii Europene – Procedură de opoziție – Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene verbale VROOM – Marca națională verbală anterioară POP & VROOM – Motiv relativ de refuz – Risc de confuzie – Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001”]

text:
               3.5.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 163/26

      Hotărârea Tribunalului din 24 februarie 2021 – Bezos Family Foundation/EUIPO – SNCF Mobilités (VROOM)
      (Cauza T-56/20) (1)

      („Marcă a Uniunii Europene - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene verbale VROOM - Marca națională verbală anterioară POP & VROOM - Motiv relativ de refuz - Risc de confuzie - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001”)
      (2021/C 163/33)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Bezos Family Foundation (Seattle, Washington, Statele Unite) (reprezentanți: A. Klett, M. Schaffner și M. Lambert Maillard, avocați)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentanți: A. Folliard-Monguiral și V. Ruzek, agenți)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO, intervenientă la Tribunal: SNCF Mobilités, établissement public à caractère industriel et commercial (Saint-Denis, Franța)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva deciziei Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 20 noiembrie 2019 (cauza R 1288/2019-5) privind o procedură de opoziție între SNCF Mobilités și Bezos Family Foundation

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Obligă Bezos Family Foundation la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 87, 16.3.2020.


title: Cauza T-61/20: Hotărârea Tribunalului din 24 februarie 2021 – Sonova/EUIPO – Digitmarket (B-Direct) („Marcă a Uniunii Europene – Procedură de opoziție – Înregistrare internațională care desemnează Uniunea Europeană – Marca verbală B-Direct – Marca Uniunii Europene figurativă anterioară bizdirect – Motiv relativ de refuz – Risc de confuzie – Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 [devenit articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001]”)

text:
               3.5.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 163/27

      Hotărârea Tribunalului din 24 februarie 2021 – Sonova/EUIPO – Digitmarket (B-Direct)
      (Cauza T-61/20) (1)

      („Marcă a Uniunii Europene - Procedură de opoziție - Înregistrare internațională care desemnează Uniunea Europeană - Marca verbală B-Direct - Marca Uniunii Europene figurativă anterioară bizdirect - Motiv relativ de refuz - Risc de confuzie - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 [devenit articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001]”)
      (2021/C 163/34)
      Limba de procedură: germana

         Părţile

         Reclamantă: Sonova AG (Stäfa, Elveția) (reprezentant: A. Sabellek, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentanţi: R. Manea și A. Söder, agenți)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO: Digitmarket – Sistemas de lnformação SA (Maia, Portugalia)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva deciziei Camerei întâi de recurs a EUIPO din 28 noiembrie 2019 (cauza R 88/2019 1), referitoare la o procedură de opoziție între Digitmarket – Sistemas de Informação și Sonova

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Obligă Sonova AG la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 87, 16.3.2020.


title: Cauza T-66/20: Hotărârea Tribunalului din 10 martie 2021 – Hauz 1929/EUIPO – Houzz (HAUZ LONDON) [„Marcă a Uniunii Europene – Procedură de opoziție – Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurative HAUZ LONDON – Marca Uniunii Europene verbală anterioară HOUZZ – Motiv relativ de refuz – Risc de confuzie – Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001”]

text:
               3.5.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 163/27

      Hotărârea Tribunalului din 10 martie 2021 – Hauz 1929/EUIPO – Houzz (HAUZ LONDON)
      (Cauza T-66/20) (1)

      („Marcă a Uniunii Europene - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurative HAUZ LONDON - Marca Uniunii Europene verbală anterioară HOUZZ - Motiv relativ de refuz - Risc de confuzie - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001”)
      (2021/C 163/35)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Hauz 1929 Ltd (Londra, Regatul Unit) (reprezentant: N. Lyberis, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentant: V. Ruzek, agent)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO: Houzz, Inc. (Palo Alto, California, Statele Unite)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 19 noiembrie 2019 (cauza R 884/2019-5) privind o procedură de opoziție între Houzz și Hauz 1929.

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Obligă Hauz 1929 Ltd la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 95, 23.3.2020.


title: Cauza T-67/20: Hotărârea Tribunalului din 10 martie 2021 – Hauz 1929/EUIPO – Houzz (HAUZ NEW YORK) [„Marcă a Uniunii Europene – Procedură de opoziție – Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurative HAUZ NEW YORK – Marca Uniunii Europene verbală anterioară HOUZZ – Motiv relativ de refuz – Risc de confuzie – Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001”]

text:
               3.5.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 163/28

      Hotărârea Tribunalului din 10 martie 2021 – Hauz 1929/EUIPO – Houzz (HAUZ NEW YORK)
      (Cauza T-67/20) (1)

      („Marcă a Uniunii Europene - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurative HAUZ NEW YORK - Marca Uniunii Europene verbală anterioară HOUZZ - Motiv relativ de refuz - Risc de confuzie - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001”)
      (2021/C 163/36)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Hauz 1929 Ltd (Londra, Regatul Unit) (reprezentant: N. Lyberis, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentant: V. Ruzek, agent)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO: Houzz, Inc. (Palo Alto, California, Statele Unite)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 19 noiembrie 2019 (cauza R 886/2019-5) privind o procedură de opoziție între Houzz și Hauz 1929.

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Obligă Hauz 1929 Ltd la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 95, 23.3.2020.


title: Cauza T-68/20: Hotărârea Tribunalului din 10 martie 2021 – Hauz 1929/EUIPO – Houzz (HAUZ EST 1929) [„Marcă a Uniunii Europene – Procedură de opoziție – Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurative HAUZ EST 1929 – Marca Uniunii Europene verbală anterioară HOUZZ – Motiv relativ de refuz – Risc de confuzie – Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001”]

text:
               3.5.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 163/28

      Hotărârea Tribunalului din 10 martie 2021 – Hauz 1929/EUIPO – Houzz (HAUZ EST 1929)
      (Cauza T-68/20) (1)

      („Marcă a Uniunii Europene - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurative HAUZ EST 1929 - Marca Uniunii Europene verbală anterioară HOUZZ - Motiv relativ de refuz - Risc de confuzie - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001”)
      (2021/C 163/37)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Hauz 1929 Ltd (Londra, Regatul Unit) (reprezentant: N. Lyberis, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentant: V. Ruzek, agent)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO: Houzz, Inc. (Palo Alto, California, Statele Unite)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 19 noiembrie 2019 (cauza R 885/2019-5) privind o procedură de opoziție între Houzz și Hauz 1929.

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Obligă Hauz 1929 Ltd la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 95, 23.3.2020.


title: Cauza T-71/20: Hotărârea Tribunalului din 10 martie 2021 – Puma/EUIPO – CAMäleon (PUMA-System) („Marcă a Uniunii Europene – Procedură de opoziție – Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene verbale PUMA-System – Mărcile Uniunii Europene figurative anterioare PUMA – Motiv relativ de refuz – Atingere adusă renumelui – Articolul 8 alineatul (5) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 [devenit articolul 8 alineatul (5) din Regulamentul (UE) 2017/1001]”)

text:
               3.5.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 163/29

      Hotărârea Tribunalului din 10 martie 2021 – Puma/EUIPO – CAMäleon (PUMA-System)
      (Cauza T-71/20) (1)

      („Marcă a Uniunii Europene - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene verbale PUMA-System - Mărcile Uniunii Europene figurative anterioare PUMA - Motiv relativ de refuz - Atingere adusă renumelui - Articolul 8 alineatul (5) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 [devenit articolul 8 alineatul (5) din Regulamentul (UE) 2017/1001]”)
      (2021/C 163/38)
      Limba de procedură: engleza

         Părţile

         Reclamantă: Puma SE (Herzogenaurach, Germania) (reprezentant: P. González-Bueno Catalán de Ocón, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentanţi: D. Gája și V. Ruzek, agenți)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO: CAMäleon Produktionsautomatisierung GmbH (Dettenhausen, Germania)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei întâi de recurs a EUIPO din 27 noiembrie 2019 (cauza R 404/2019-1) privind o procedură de opoziție între Puma și CAMäleon Produktionsautomatisierung.

         Dispozitivul

                  1)

                  Anulează Decizia Camerei întâi de recurs a Oficiului Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO) din 27 noiembrie 2019 (cauza R 404/2019-1) în măsura în care Camera de recurs a respins acțiunea formulată de Puma SE întrucât cererea de înregistrare a semnului verbal Puma-System ca marcă a Uniunii Europene desemnează produsele și serviciile care fac parte din clasele 7, 9, 16 și 42 în sensul Aranjamentului de la Nisa privind clasificarea internațională a produselor și serviciilor în vederea înregistrării mărcilor din 15 iunie 1957, cu revizuirile și modificările ulterioare, și care corespund, pentru fiecare dintre aceste clase, următoarei descrieri:

                              —

                              clasa 7: „șurubelniță electrică”;

                              —

                              clasa 9: „material informatic”, „calculatoare”, „echipamente de prelucrare a datelor și calculatoare”, „periferice informatice”, „periferice adaptate pentru utilizarea cu calculatoare”, „suporturi de date magnetice și optice”, „imprimante pentru calculatoare”, „detectoare de căldură” și „instrumente de măsurare”;

                              —

                              clasa 16: „cataloage privind programele informatice”, „manuale de utilizare a programelor informatice”, „manuale de instrucțiuni”, „manuale de instrucțiuni pentru calculatoare, telefoane mobile și calculatoare de buzunar” și „cărți”;

                              —

                              clasa 42: „actualizarea și întreținerea programelor de calculator și informatice”, „configurarea materialului informatic prin intermediul programelor de calculator”, „configurarea rețelelor informatice prin intermediul programelor de calculator”, „configurarea programelor informatice”, „consultanță în hardware și software” și „servicii de asistență tehnică software”.

                  2)

                  Respinge în rest acțiunea.

                  3)

                  Puma și EUIPO suportă fiecare propriile cheltuieli de judecată.

         (1)  JO C 114, 6.4.2020.


title: Cauza T-99/20: Hotărârea Tribunalului din 10 martie 2021 – Golvabia Innovation/EUIPO (MaxWear) („Marcă a Uniunii Europene – Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene verbale MaxWear – Motiv absolut de refuz – Lipsa caracterului distinctiv – Articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001”)

text:
               3.5.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 163/30

      Hotărârea Tribunalului din 10 martie 2021 – Golvabia Innovation/EUIPO (MaxWear)
      (Cauza T-99/20) (1)

      („Marcă a Uniunii Europene - Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene verbale MaxWear - Motiv absolut de refuz - Lipsa caracterului distinctiv - Articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001”)
      (2021/C 163/39)
      Limba de procedură: suedeza

         Părțile

         Reclamantă: Golvabia Innovation AB (Anderstorp, Suedia) (reprezentant: D. Thorbjörnsson, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentanți: T. von Schantz și J. Crespo Carrillo, agenți)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei întâi de recurs a EUIPO din 19 decembrie 2019 (cauza R 888/2019-1) privind o cerere de înregistrare a semnului verbal MaxWear ca marcă a Uniunii Europene

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Obligă Golvabia Innovation AB la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 129, 20.4.2020.


title: Cauza T-728/18: Ordonanța Tribunalului din 4 martie 2021 – Brand IP Licensing/EUIPO – Facebook (lovebook) („Marcă a Uniunii Europene – Procedură de opoziție – Retragerea cererii de înregistrare – Nepronunțare asupra fondului”)

text:
               3.5.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 163/30

      Ordonanța Tribunalului din 4 martie 2021 – Brand IP Licensing/EUIPO – Facebook (lovebook)
      (Cauza T-728/18) (1)

      („Marcă a Uniunii Europene - Procedură de opoziție - Retragerea cererii de înregistrare - Nepronunțare asupra fondului”)
      (2021/C 163/40)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Brand IP Licensing Ltd (Tortola, Insulele Virgine Britanice) (reprezentant: J. MacKenzie, solicitor)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentanți: L. Rampini și V. Ruzek, agenți)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO, intervenientă în faţa Tribunalului: Facebook, Inc. (Menlo Park, California, Statele Unite) (reprezentant: Y. Zhou, solicitor)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a doua de recurs a EUIPO din 2 octombrie 2018 (cauza R 2279/2017-2) privind o procedură de opoziție între Facebook și Brand IP Licensing

         Dispozitivul

                  1)

                  Constată că nu mai este necesar să se pronunțe asupra fondului cauzei.

                  2)

                  Obligă Brand IP Licensing Ltd și Facebook, Inc. să suporte propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO).

         (1)  JO C 54, 11.2.2019.


title: Cauza T-587/19: Ordonanța Tribunalului din 23 februarie 2021 – Frutas Tono/EUIPO – Agrocazalla (Marién) [„Marcă a Uniunii Europene – Procedură de opoziție – Intervenție a celelalte părți la procedura în fața camerei de recurs – Memoriu în răspuns depus cu nerespectarea termenului – Respingerea cererii de intervenție în temeiul articolului 173 alineatul (1) din Regulamentul de procedură – Anularea mărcii verbale anterioare care a constituit temeiul deciziei atacate – Nepronunțare asupra fondului”]

text:
               3.5.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 163/31

      Ordonanța Tribunalului din 23 februarie 2021 – Frutas Tono/EUIPO – Agrocazalla (Marién)
      (Cauza T-587/19) (1)

      („Marcă a Uniunii Europene - Procedură de opoziție - Intervenție a celelalte părți la procedura în fața camerei de recurs - Memoriu în răspuns depus cu nerespectarea termenului - Respingerea cererii de intervenție în temeiul articolului 173 alineatul (1) din Regulamentul de procedură - Anularea mărcii verbale anterioare care a constituit temeiul deciziei atacate - Nepronunțare asupra fondului”)
      (2021/C 163/41)
      Limba de procedură: spaniola

         Părțile

         Reclamantă: Frutas Tono, SL (Benifairó de la Valldigna, Spania) (reprezentant: A. Cañizares Doménech, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentant: J. Crespo Carrillo, agent)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO: Agrocazalla, SL (Lorca, Spania)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva Deciziei camerei a patra de recurs a EUIPO din 25 iunie 2019 (cauza R 171/2018-4) privind o procedură de opoziție între Agrocazalla și Frutas Tono

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge cererea Agrocazalla, SL de a participa la procedură.

                  2)

                  Agrocazalla suportă propriile cheltuieli de judecată.

                  3)

                  Constată că nu mai este necesar să se pronunțe asupra acțiunii.

                  4)

                  Fiecare parte suportă propriile cheltuieli de judecată.

         (1)  JO C 363, 28.10.2019.


title: Cauza T-885/19: Ordonanța Tribunalului din 5 martie 2021 – Aquind și alții/Comisia [„Acțiune în anulare – Energie – Infrastructuri energetice transeuropene – Regulamentul (UE) nr. 347/2013 – Delegare de competențe în favoarea Comisiei – Articolul 290 TFUE – Act delegat de modificare a listei proiectelor de interes comun a Uniunii – Natura actului pe durata termenului în care Parlamentul și Consiliul pot formula obiecțiuni – Act nesupus căilor de atac – Inadmisibilitate vădită”]

text:
               3.5.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 163/32

      Ordonanța Tribunalului din 5 martie 2021 – Aquind și alții/Comisia
      (Cauza T-885/19) (1)

      („Acțiune în anulare - Energie - Infrastructuri energetice transeuropene - Regulamentul (UE) nr. 347/2013 - Delegare de competențe în favoarea Comisiei - Articolul 290 TFUE - Act delegat de modificare a listei proiectelor de interes comun a Uniunii - Natura actului pe durata termenului în care Parlamentul și Consiliul pot formula obiecțiuni - Act nesupus căilor de atac - Inadmisibilitate vădită”)
      (2021/C 163/42)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamante: Aquind Ltd (Wallsend, Regatul-Unit), Aquind Energy Sàrl, (Luxemburg, Luxemburg), Aquind SAS (Rouen, Franța) (reprezentanți: S. Goldberg, C. Davis, J. Bille, solicitors, și E. White, avocat)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: O. Beynet, Y. Marinova și B. De Meester, agenți)

         Interveniente în susținerea pârâtei: Republica Federală Germania (reprezentanți: J. Möller, D. Klebs, S. Heimerl și S. Costanzo, agenți), Regatul Spaniei (reprezentant: J. Ruiz Sánchez, agent), Republica Franceză (reprezentanți: A.-L. Desjonquères, C. Mosser și A. Daniel, agenți)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE, prin care se solicită anularea Regulamentului delegat (UE) 2020/389 al Comisiei din 31 octombrie 2019 de modificare a Regulamentului (UE) nr. 347/2013 al Parlamentului European și al Consiliului în ceea ce privește lista proiectelor de interes comun a Uniunii (JO 2020, L 74, p. 1),

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea ca vădit inadmisibilă.

                  2)

                  Obligă Aquind Ltd, Aquind Energy Sàrl și Aquind SAS la plata propriilor cheltuieli de judecată, precum și a celor efectuate de Comisie, inclusiv a celor aferente procedurii de măsuri provizorii.

                  3)

                  Republica Federală Germania, Regatul Spaniei și Republica Franceză suportă propriile cheltuieli de judecată.

         (1)  JO C 68, 2.3.2020.


title: Cauza T-132/20: Ordonanța Tribunalului din 4 martie 2021 – NEC OncoImmunity/EASME [„Acțiune în anulare – Programul-cadru pentru cercetare și inovare (2014-2020) – «Orizont 2020» – Acord de grant – Scrisoare de reziliere – Act care se înscrie într-un cadru pur contractual de care este indisociabil – Inadmisibilitate – Regulamentul nr. 1290/2013 – Pierderea statutului de IMM”]

text:
               3.5.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 163/32

      Ordonanța Tribunalului din 4 martie 2021 – NEC OncoImmunity/EASME
      (Cauza T-132/20) (1)

      („Acțiune în anulare - Programul-cadru pentru cercetare și inovare (2014-2020) – «Orizont 2020» - Acord de grant - Scrisoare de reziliere - Act care se înscrie într-un cadru pur contractual de care este indisociabil - Inadmisibilitate - Regulamentul nr. 1290/2013 - Pierderea statutului de IMM”)
      (2021/C 163/43)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: NEC OncoImmunity AS (Oslo, Norvegia) (reprezentanți: T. Nordby, R. Bråthen și O. Brouwer, avocați)

         Pârâtă: Agenția Executivă pentru Întreprinderi Mici și Mijlocii (reprezentanți: G. Niddam și A. Galea, agenți, asistate de D. Waelbroeck și A. Duron, avocați)

         Obiectul

      Cu titlu principal, cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE și prin care se solicită anularea pretinsei decizii cuprinse în scrisoarea EASME nr. ARES (2019) 7905893 din 23 decembrie 2019 privind rezilierea acordului de grant încheiat în cadrul Programului-cadru pentru cercetare și inovare (2014-2020) – „Orizont 2020” și, cu titlu subsidiar, cerere întemeiată pe articolul 272 TFUE prin care se urmărește să se constate încălcarea termenilor acordului menționat

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea ca inadmisibilă.

                  2)

                  Obligă NEC OncoImmunity AS la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 161, 11.5.2020.


title: Cauza T-135/20: Ordonanța Tribunalului din 26 februarie 2021 – Vulkano Research and Development/EUIPO – Ega (EGA Master) („Marca Uniunii Europene – Procedură de anulare – Retragerea cererii de declarare a nulității – Nepronunțare asupra fondului”)

text:
               3.5.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 163/33

      Ordonanța Tribunalului din 26 februarie 2021 – Vulkano Research and Development/EUIPO – Ega (EGA Master)
      (Cauza T-135/20) (1)

      („Marca Uniunii Europene - Procedură de anulare - Retragerea cererii de declarare a nulității - Nepronunțare asupra fondului”)
      (2021/C 163/44)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Vulkano Research and Development, SL (Vitoria-Gasteiz, Spania) (reprezentanți: V. Wellens și C. Schellekens, avocați)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO) (reprezentanți: D. Walicka și V. Ruzek, agenți)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO, intervenientă la Tribunal: Ega sp. z o.o. sp.k. (Starogard Gdański, Polonia) (reprezentanți: K. Błach Morysińska și K. Dobrowolski, avocați)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei întâi de recurs a EUIPO din 13 decembrie 2019 (cauza R 1038/2018-1) privind o procedură de anulare între Ega și Vulkano Research and Development.

         Dispozitivul

                  1)

                  Nu mai este necesar să se pronunțe asupra fondului cauzei.

                  2)

                  Vulkano Research and Development, SL și Ega sp. z o.o. sp.k. suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și, fiecare, jumătate din cheltuielile efectuate de Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO).

         (1)  JO C 161, 11.5.2020.


title: Cauza T-251/20: Ordonanța Tribunalului din 8 martie 2021 – KG/Parlamentul („Acțiune în anulare și în despăgubire – Funcție publică – Pensie – Beneficiul coeficientului corector în stabilirea drepturilor la pensie – Refuz de a lua poziție cu privire la cererea reclamantului – Lipsa unui act care lezează – Inadmisibilitate”)

text:
               3.5.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 163/34

      Ordonanța Tribunalului din 8 martie 2021 – KG/Parlamentul
      (Cauza T-251/20) (1)

      („Acțiune în anulare și în despăgubire - Funcție publică - Pensie - Beneficiul coeficientului corector în stabilirea drepturilor la pensie - Refuz de a lua poziție cu privire la cererea reclamantului - Lipsa unui act care lezează - Inadmisibilitate”)
      (2021/C 163/45)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: KG (reprezentanți: S. Rodrigues și A. Champetier, avocați)

         Pârât: Parlamentul European (reprezentanți: T. Lazian și I. Terwinghe, agenți)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 270 TFUE prin care se solicită, pe de o parte, anularea scrisorii Parlamentului din 30 august 2019 prin care acesta a refuzat să adopte o decizie privind aplicarea coeficientului corector în viitoarea stabilire a drepturilor la pensie ale reclamantei, precum și a deciziei de respingere a reclamației introduse împotriva scrisorii menționate și, pe de altă parte, repararea prejudiciului moral pe care reclamanta pretinde că l-ar fi suferit din aceasta.

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  O obligă pe KG la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 247, 27.7.2020.


title: Cauza T-437/20: Ordonanța Tribunalului din 25 februarie 2021 – Ultrasun/EUIPO (ULTRASUN) [„Acţiune în anulare – Marcă a Uniunii Europene – Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene verbale ULTRASUN – Motiv absolut de refuz – Caracter descriptiv – Articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (UE) 2017/1001 – Acţiune vădit lipsită de orice temei în drept”]

text:
               3.5.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 163/34

      Ordonanța Tribunalului din 25 februarie 2021 – Ultrasun/EUIPO (ULTRASUN)
      (Cauza T-437/20) (1)

      („Acţiune în anulare - Marcă a Uniunii Europene - Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene verbale ULTRASUN - Motiv absolut de refuz - Caracter descriptiv - Articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (UE) 2017/1001 - Acţiune vădit lipsită de orice temei în drept”)
      (2021/C 163/46)
      Limba de procedură: germana

         Părțile

         Reclamantă: Ultrasun AG (Zürich, Elveția) (reprezentanți: A. von Mühlendahl și H. Hartwig, avocați)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentant: E. Markakis, agent)

         Obiectul

      Acţiune formulată împotriva Deciziei Camerei a patra de recurs a EUIPO din 27 aprilie 2020 (cauza R 1453/2019-4), privind o cerere de înregistrare a semnului verbal ULTRASUN ca marcă a Uniunii Europene

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acţiunea.

                  2)

                  Obligă Ultrasun AG la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 279, 24.8.2020.


title: Cauza T-655/20 R: Ordonanța președintelui Tribunalului din 23 februarie 2021 – Symrise/ECHA („Măsuri provizorii – REACH – Substanța salicilat 2-etilhexil – Verificarea conformității înregistrărilor – Obligația de a furniza anumite informații care impun testarea pe animale – Cerere de măsuri provizorii – Lipsa urgenței”)

text:
               3.5.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 163/35

      Ordonanța președintelui Tribunalului din 23 februarie 2021 – Symrise/ECHA
      (Cauza T-655/20 R)
      („Măsuri provizorii - REACH - Substanța salicilat 2-etilhexil - Verificarea conformității înregistrărilor - Obligația de a furniza anumite informații care impun testarea pe animale - Cerere de măsuri provizorii - Lipsa urgenței”)
      (2021/C 163/47)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Symrise AG (Holzminden, Germania) (reprezentanți: R. Cana, E. Mullier și H. Widemann, avocați)

         Pârâtă: Agenția Europeană pentru Produse Chimice (reprezentanți: W. Broere, N. Knight și M. Heikkilä, agenți)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolele 278 și 279 TFUE, prin care se solicită dispunerea unor măsuri provizorii privind, pe de o parte, suspendarea executării Deciziei A-010-2018 a Camerei de recurs a ECHA din 18 august 2020 privind dosarul de înregistrare al reclamantei pentru salicilat 2-etilhexil și, pe de altă parte, prelungirea termenului acordat pentru comunicarea rezultatelor testelor pe durata suspendării.

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge cererea de măsuri provizorii.

                  2)

                  Cererea privind cheltuielile de judecată se soluționează odată cu fondul.


title: Cauza T-7/21: Ordonanța Tribunalului din 10 martie 2021 – El Corte Inglés/EUIPO – Kassl (STUDIO KASSL) („Marcă a Uniunii Europene – Procedură de opoziție – Retragerea cererii de înregistrare – Nepronunțare asupra fondului”)

text:
               3.5.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 163/35

      Ordonanța Tribunalului din 10 martie 2021 – El Corte Inglés/EUIPO – Kassl (STUDIO KASSL)
      (Cauza T-7/21) (1)

      („Marcă a Uniunii Europene - Procedură de opoziție - Retragerea cererii de înregistrare - Nepronunțare asupra fondului”)
      (2021/C 163/48)
      Limba de procedură: spaniola

         Părțile

         Reclamantă: El Corte Inglés, SA (Madrid, Spania) (reprezentant: J. L. Rivas Zurdo, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentant: J. F. Crespo Carrillo, agent)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO: Kassl Holding BV (Amsterdam, Țările de Jos)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a patra de recurs a EUIPO din 29 octombrie 2017 (cauza R 880/2020-4), privind o procedură de opoziție între El Corte Inglés și Kassl.

         Dispozitivul

                  1)

                  Nu mai este necesară pronunțarea asupra fondului cauzei.

                  2)

                  Fiecare parte suportă propriile cheltuieli de judecată.

         (1)  JO C 62, 22.2.2021.


title: Cauza T-727/20: Acțiune introdusă la 7 decembrie 2020 – Kirimova/EUIPO

text:
               3.5.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 163/36

      Acțiune introdusă la 7 decembrie 2020 – Kirimova/EUIPO
      (Cauza T-727/20)
      (2021/C 163/49)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamant: Nigar Kirimova (München, Germania) (reprezentant: A. Parassina, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Concluziile

      Reclamantul solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate a directorului executiv al EUIPO din 30 septembrie 2020;

                  —

                  obligarea EUIPO să îi acorde reclamantului o derogare de la cerința privind cetățenia în temeiul articolului 120 alineatul (4) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului din 14 iunie 2017 privind marca Uniunii Europene (1) (denumit în continuare „RMUE”);

                  —

                  obligarea EUIPO să îl includă pe reclamant în lista reprezentanților autorizați în temeiul articolului 120 din RMUE;

                  —

                  obligarea EUIPO la plata tuturor cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      Prin cererea introductivă, reclamantul solicită anularea deciziei nr. ER 93419-2020 a directorului executiv al EUIPO din 30 septembrie 2020 privind cererea reclamantului de includere în lista reprezentanților autorizați în temeiul articolului 120 din RMUE și de acordare a unei derogări în temeiul articolului 120 alineatul (4) litera (b) din RMUE.
      În susținerea acțiunii, reclamantul invocă cinci motive.

                  1.

                  Primul motiv, întemeiat pe o încălcare a principiului securității juridice.

                  2.

                  Al doilea motiv, întemeiat pe nerespectarea articolului 120 alineatul (4) litera (b) din RMUE, întrucât nu a fost interpretat și aplicat în lumina principiilor de bază ale Uniunii Europene și a interdicției fundamentale a discriminării.

                  3.

                  Al treilea motiv, întemeiat pe o încălcare a principiului bunei administrări printr-un abuz de putere discreționară.

                  4.

                  Al patrulea motiv, întemeiat pe o încălcare a articolelor 94 și 97 din RMUE prin nerespectarea dreptului de a fi ascultat.

                  5.

                  Al cincilea motiv, întemeiat pe o apreciere incorectă a probelor aflate la baza cauzei.

         (1)  JO 2017, L 154, p. 1.


title: Cauza T-33/21: Acțiune introdusă la 22 ianuarie 2021 – România/Comisia

text:
               3.5.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 163/37

      Acțiune introdusă la 22 ianuarie 2021 – România/Comisia
      (Cauza T-33/21)
      (2021/C 163/50)
      Limba de procedură: româna

         Părțile

         Reclamantă: România (reprezentante: E. Gane și L. Bațagoi, agenți)

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea în parte a Deciziei de punere în aplicare (UE) 2020/1734 a Comisiei din 18 noiembrie 2020 de excludere de la finanțarea de către Uniunea Europeană a anumitor cheltuieli efectuate de statele membre în cadrul Fondului european de garantare agricolă (FEGA) și al Fondului european agricol pentru dezvoltare rurală (FEADR) (1) în ceea ce privește cheltuielile în suma totală de 18 717 475,08 euro efectuate de agenția de plăți acreditată din România și declarate în cadrul FEADR, reprezentând corecții de tip forfetar (25 %) aplicate plăților efectuate în anii financiari 2017, 2018, 2019 pentru măsura 215, submăsura 1a din Programul Național de Dezvoltare Rurală (PNDR) 2007-2013;

                  —

                  obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamanta invocă două motive.

                  1.

                  Primul motiv, întemeiat pe exercitarea necorespunzătoare de către Comisie a competenței de a exclude sume de la finanțarea Uniunii în temeiul articolului 52 din Regulamentul nr. 1306/2013, cu încălcarea articolelor 76-78 din Regulamentul nr. 1605/2002, a articolului 40 alineatul (3) din Regulamentul nr. 1698/2005, a articolului 12 alineatele (6) și (7) din Regulamentul nr. 907/2014, precum și a principiilor securității juridice, încrederii legitime și bunei administrări

                              —

                              După ce a acceptat metodologia de calcul a plăților aferente submăsurii 1a și rezultatul acesteia, prin adoptarea Deciziei de punere în aplicare C(2012)3529 final de aprobare a revizuirii programului de dezvoltare rurală al României pentru perioada de programare 2007-2013, Comisia trebuia să își asume responsabilitatea în cazul în care, în urma unor audituri ulterioare, acestea erau considerate contrare articolului 40 alineatul (3) din Regulamentul nr. 1698/2005.

                              —

                              Totodată, în mod greșit Comisia a concluzionat, în urma auditurilor derulate, că metodologia de calcul privind plățile aferente submăsurii 1a conduce la o supracompensare a beneficiarilor, încălcând astfel articolul 40 alineatul (3) din Regulamentul nr. 1698/2005.

                              —

                              Comisia a aplicat în mod eronat atât articolul 12 alineatele (6) și (7) din Regulamentul nr. 907/2014, cât și propriile Orientări privind calcularea corecțiilor financiare atunci când a stabilit motivul aplicării corecțiilor și tipul respectivelor corecții.

                              —

                              Decizia atacată încalcă principiul protecției încrederii legitime, în contextul în care, prin adoptarea Deciziei de punere în aplicare C(2012)3529 final, Comisia a creat așteptări legitime atât pentru autoritățile române, cât și pentru beneficiari cu privire la regularitatea metodologiei de calcul a plăților aferente submăsurii 1a și a rezultatului său.

                              —

                              Prin conduita sa, concretizată în poziționări divergente și răspunsul tardiv oferit autorităților române în legătură cu o situație la originea căreia s-a aflat ea însăși, Comisia a încălcat principiile securității juridice și bunei administrări.

                  2.

                  Al doilea motiv, întemeiat pe încălcarea obligației de motivare prevăzute de articolul 296 al doilea paragraf din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene

                              —

                              Comisia nu a argumentat în mod suficient și adecvat, în ceea ce privește submăsura 1a, de ce o metodologie de calcul presupus greșită constituie o situație ce se circumscrie ipotezelor reglementate de articolul 12 alineatele (6) și (7) din Regulamentul nr. 907/2014, respectiv o neregulă, în sensul Orientărilor Comisiei privind calcularea corecțiilor financiare, și nici poziția sa oscilantă privind încadrarea juridică a unei metodologii de calcul presupus greșite.

         (1)  JO 2020, L 390, p. 10.


title: Cauza T-81/21: Acțiune introdusă la 3 februarie 2021 – Sistem ecologica/Comisia

text:
               3.5.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 163/38

      Acțiune introdusă la 3 februarie 2021 – Sistem ecologica/Comisia
      (Cauza T-81/21)
      (2021/C 163/51)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă:„Sistem ecologica” production, trade and services d.o.o. Srbac (Srbac, Bosnia-Herțegovina) (reprezentanți: D. Diris, D. Rjabynina, și C. Kocks, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  constatarea faptului că OLAF nu a adoptat în privința sa măsurile prevăzute de reglementarea aplicabilă, și anume să îi notifice decizia de a deschide anchete sau o investigație care o privesc individual, să o informeze cu privire la anchetele sau investigațiile susceptibile să o implice personal și să îi permită să își exprime punctele de vedere cu privire la toate faptele care o privesc înainte ca concluziile referitoare la aceasta să fie deduse din anchetele sau investigațiile respective;

                  —

                  anularea deciziei adoptate de OLAF la 25 noiembrie 2020 prin care s-a respins cererea reclamantei de a avea acces la dosarul anchetei;

                  —

                  anularea deciziei adoptate de OLAF la 25 noiembrie 2020 de a considera observațiile reclamantei drept plângeri;

                  —

                  anularea deciziei adoptate de OLAF la 27 noiembrie 2020 prin care s-au respins plângerile formulate de reclamantă la 16 octombrie 2020;

                  —

                  anularea deciziei adoptate de OLAF la 8 decembrie 2020 privind închiderea anchetei;

                  —

                  anularea deciziei adoptate de OLAF la 21 decembrie 2020 potrivit căreia plângerile reclamantei din 14 decembrie 2020 nu vor fi considerate plângeri;

                  —

                  declararea faptului că informațiile și datele referitoare la aceasta, precum și orice probă relevantă comunicate autorităților naționale constituie probe inadmisibile, printre care raportul de misiune al OLAF din 16 ianuarie 2020, comunicarea din 9 iunie 2020 și raportul final din 8 decembrie 2020;

                  —

                  declararea ca nelegală a oricăror proceduri de investigare conduse în cadrul anchetei ulterioare deciziilor respective;

                  —

                  declararea oricăror concluzii deduse din aceste investigații ca nelegale;

                  —

                  declararea oricărei informații comunicate autorităților naționale ca nelegală, printre care comunicarea din 9 iunie 2020 și raportul final din 8 decembrie 2020;

                  —

                  obligarea Comisiei la plata către reclamantă a sumei de 3 026 388,74 euro pentru repararea prejudiciului suferit, cuantum determinat în mod provizoriu, majorat cu dobânda de 8 % pe an începând cu 15 iunie 2020 până la efectuarea plății integrale, ca urmare a comportamentului ilicit al OLAF, a pierderilor cauzate activităților profesionale ale reclamantei și a atingerii aduse reputației sale;

                  —

                  obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamanta invocă 14 motive.

                  1.

                  Primul motiv se întemeiază pe încălcarea principiilor transparenței și independenței investigației OLAF.

                  2.

                  Al doilea motiv se întemeiază pe încălcarea principiului imparțialității.

                  3.

                  Al treilea motiv se întemeiază pe încălcarea dreptului de a nu se autoincrimina.

                  4.

                  Al patrulea motiv se întemeiază pe încălcarea dreptului de a fi informat în temeiul articolului 7 alineatul (2) din Regulamentul (UE, Euratom) nr. 883/2013 (1).

                  5.

                  Al cincilea motiv se întemeiază pe încălcarea dreptului de a fi ascultat înainte de adoptarea măsurilor nefavorabile.

                  6.

                  Al șaselea motiv se întemeiază pe încălcarea prezumției de nevinovăție.

                  7.

                  Al șaptelea motiv se întemeiază pe încălcarea principiilor confidențialității și protecției datelor, în temeiul articolului 10 din Regulamentul nr. 883/2013.

                  8.

                  Al optulea motiv se întemeiază pe încălcarea articolului 41 alineatul (2) litera (b) din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene: încălcarea dreptului reclamantei de a avea acces la dosar și a principiului bunei administrări.

                  9.

                  Al nouălea motiv se întemeiază pe încălcarea Regulamentului nr. 1049/2001 (2).

                  10.

                  Al zecelea motiv se întemeiază pe încălcarea principiului diligenței.

                  11.

                  Al unsprezecelea motiv se întemeiază pe încălcarea obligației de motivare.

                  12.

                  Al doisprezecelea motiv se întemeiază pe încălcarea dreptului la apărare al reclamantei.

                  13.

                  Al treisprezecelea motiv se întemeiază pe anularea deciziilor OLAF.

                  14.

                  Al paisprezecelea motiv se întemeiază pe răspunderea extracontractuală a OLAF ca urmare a prejudiciului suferit de reclamantă.

         (1)  Regulamentul (UE, Euratom) nr. 883/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 11 septembrie 2013 privind investigațiile efectuate de Oficiul European de Luptă Antifraudă (OLAF) și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 1073/1999 al Parlamentului European și al Consiliului și a Regulamentului (Euratom) nr. 1074/1999 al Consiliului (JO 2013, L 248, p. 1).

         (2)  Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 al Parlamentului European și al Consiliului din 30 mai 2001 privind accesul public la documentele Parlamentului European, ale Consiliului și ale Comisiei (JO 2001, L 145, p. 43).


title: Cauza T-101/21: Acțiune introdusă la 5 februarie 2021 – Primagra/Comisia

text:
               3.5.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 163/39

      Acțiune introdusă la 5 februarie 2021 – Primagra/Comisia
      (Cauza T-101/21)
      (2021/C 163/52)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Primagra a.s. (Milín, Republica Cehă) (reprezentanți: S. Sobolová și O. Billard, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea interdicției de a atribui granturi impusă prin scrisoarea pârâtei din 22 octombrie 2020 cu numărul de referință ARES (2020) 5759350;

                  —

                  obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamanta invocă cinci motive.

                  1.

                  Primul motiv, întemeiat pe încălcarea de către pârâtă a drepturilor fundamentale ale reclamantei, în mod direct și indirect, întrucât aceasta din urmă nu și-a putut exercita dreptul de a fi ascultată în cursul investigației care a condus la adoptarea măsurii în litigiu

                  2.

                  Al doilea motiv, întemeiat pe necompetența pârâtei de a efectua audituri specifice privind granturile și de a decide cu privire la cererile specifice de granturi din fondurile structurale și de investiții europene, întrucât aceasta nu are decât dreptul de a examina conformitatea generală a sistemelor de gestionare și de control puse în aplicare de statele membre, dar nu are nicio competență de a efectua audituri detaliate și de a decide cu privire la cereri de grant specifice formulate de întreprinderi individuale.

                  3.

                  Al treilea motiv, întemeiat pe necompetența pârâtei de a interpreta și de a aplica dreptul național al statelor membre, întrucât competențele sale sunt strict limitate de principiul atribuirii prevăzut la articolele 5 și 13 din Tratatul privind Uniunea Europeană, orice derogare de la acest principiu fiind de strictă interpretare, iar coroborarea principiului atribuirii cu dispozițiile tratatelor implică în mod clar faptul că pârâta nu are nicio competență de a aplica dreptul național al statelor membre. În orice caz, dispozițiile legii cehe invocate de pârâtă nu pot face obiectul unui control în temeiul Regulamentului nr. 1303/2013 (1) care constituie temeiul legal al procedurii de audit ce a condus la adoptarea măsurii în litigiu.

                  4.

                  Al patrulea motiv, întemeiat pe faptul că pârâta nu a demonstrat conținutul legii cehe și a săvârșit erori în interpretarea și în aplicarea acesteia. În loc să dovedească conținutul legii cehe, astfel cum solicită jurisprudența Curții de Justiție, pârâta a efectuat o interpretare eronată a legii cehe, în special a articolului 4c din Legea privind conflictele de interese, ignorând în mod deliberat jurisprudența instanțelor cehe referitoare la procedura de audit care a condus la adoptarea măsurii în litigiu.

                  5.

                  Al cincilea motiv, întemeiat pe erorile pârâtei în interpretarea și în aplicarea dreptului Uniunii, întrucât aceasta a concluzionat în mod eronat în sensul încălcării articolului 61 din Regulamentul financiar (2) și nu a luat în considerare faptul că reglementarea cehă privind conflictele de interese se opune principiilor de bază ale dreptului Uniunii.

         (1)  Regulamentul (UE) nr. 1303/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 17 decembrie 2013 de stabilire a unor dispoziții comune privind Fondul european de dezvoltare regională, Fondul social european, Fondul de coeziune, Fondul european agricol pentru dezvoltare rurală și Fondul european pentru pescuit și afaceri maritime, precum și de stabilire a unor dispoziții generale privind Fondul european de dezvoltare regională, Fondul social european, Fondul de coeziune și Fondul european pentru pescuit și afaceri maritime și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 1083/2006 al Consiliului (JO 2013, L 347, p. 320).

         (2)  Regulamentul (UE, Euratom) 2018/1046 al Parlamentului European și al Consiliului din 18 iulie 2018 privind normele financiare aplicabile bugetului general al Uniunii, de modificare a Regulamentelor (UE) nr. 1296/2013, (UE) nr. 1301/2013, (UE) nr. 1303/2013, (UE) nr. 1304/2013, (UE) nr. 1309/2013, (UE) nr. 1316/2013, (UE) nr. 223/2014, (UE) nr. 283/2014 și a Deciziei nr. 541/2014/UE și de abrogare a Regulamentului (UE, Euratom) nr. 966/2012 (JO 2018, L 193, p. 1).


title: Cauza T-134/21: Acțiune introdusă la 3 martie 2021 – Malacalza Investimenti și Malacalza/BCE

text:
               3.5.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 163/41

      Acțiune introdusă la 3 martie 2021 – Malacalza Investimenti și Malacalza/BCE
      (Cauza T-134/21)
      (2021/C 163/53)
      Limba de procedură: italiana

         Părțile

         Reclamanți: Malacalza Investimenti Srl (Genova, Italia) și Vittorio Malacalza (Genova) (reprezentanți: L. Boggio, S. Carbone și A. D’Angelo, avocați)

         Pârâtă: Banca Centrală Europeană

         Concluziile

      Reclamanții solicită Tribunalului:

                  —

                  obligarea Băncii Centrale Europene la plata cu titlu de daune interese:

                  —

                  în favoarea Malacalza Investimenti s.r.l. a sumei de 870 525 670 de euro ori a altei sume mai mari sau mai mici reținute ca fiind justă, determinată, dacă este necesar, ex aequo et bono;

                  —

                  în favoarea ing. Vittorio Malacalza a sumei de 4 546 022 de euro ori a altei sume mai mari sau mai mici reținute ca fiind justă, determinată, dacă este necesar, ex aequo et bono;

                  —

                  în favoarea ambilor reclamanți, la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      Obiectul prezentei cauze este reprezentat de o cerere întemeiată pe articolele 268 și 340 TFUE prin care se urmărește recuperarea prejudiciilor produse reclamanților printr-o serie de comportamente ale BCE, în legătură cu exercitarea atribuțiilor sale de supraveghere a Banca Carige S.p.A. (denumită în continuare „Carige”) și constând fie în omisiuni ale unor intervenții necesare, fie în acțiuni cauzatoare de prejudicii.
      În susținerea acțiunii, reclamanții invocă următoarele motive.

                  1.

                  Primul motiv, întemeiat pe faptul că Banca Centrală Europeană (BCE) a contribuit la determinarea unei reprezentări a situației și a perspectivelor Carige, conform căreia acționarii au investit resurse considerabile în achiziționarea de acțiuni Carige și în subscrierea și plata unor majorări de capital; ulterior însă a înșelat această încredere prin comportamentul său și prin adoptarea de prevederi contradictorii, impunând măsuri nejustificate, disproporționate și nelegitime din alte puncte de vedere, care fac parte dintr-o conduită globală ilicită și prejudiciabilă. În această privință, reclamanții se referă în special, printre altele, la: (i) așteptările privind situația Carige determinată de executarea majorărilor de capital din 2014 și 2015; (ii) înșelarea ulterioară a acestor așteptări ca urmare a comportamentelor și a măsurilor BCE; (iii) nelegalitatea acestor măsuri și caracterul ilicit al conduitei globale care îi privește pe aceștia; (iv) așteptările privind situația Carige determinată de executarea majorării de capital din 2017; (v) înșelarea ulterioară a acestor așteptări ca urmare a comportamentelor și a măsurilor BCE; (vi) nelegalitatea acestor măsuri și caracterul ilicit al conduitei globale care îi privește pe aceștia; (vii) nelegalitatea măsurilor BCE – care au produs prejudicii grave constând în pierderi de valoare a acțiunilor acționarilor Carige – care ar fi impus renunțarea la credite neperformante într-un mod și într-o măsură nejustificate, disproporționate și contrare principiului egalității de tratament și altor principii.

                  2.

                  Al doilea motiv, întemeiat pe faptul că BCE a intervenit prin condiționări improprii și prin ingerințe în guvernanța Carige, favorizând o gestionare autocratică a acesteia de către administratorii delegați, contrară normelor de drept al societăților și dialecticii normale a organului administrativ colegial, pentru asigurarea executării măsurilor impuse în mod incorect, împiedicând astfel o reacție la practicile de gestiune improprii și prejudiciabile și determinând un factor de slăbire a Carige.

                  3.

                  Al treilea motiv, întemeiat pe faptul că BCE a contribuit la crearea condițiilor pe care le-a folosit drept temei al propriei decizii nelegale de supunere a Carige unei administrări extraordinare și că a contribuit, în acest mod și prin comportamente ulterioare, la determinarea majorării nelegale de capital cu excluderea dreptului de opțiune, deliberată în 2019, care a provocat o pierdere de valoare semnificativă a acțiunilor acționarilor.

                  4.

                  Al patrulea motiv, întemeiat pe faptul că motivele răspunderii BCE privesc clauza generală prevăzută la articolul 340 alineatele (2) și (3) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE) și contradicția, referitoare la mai multe aspecte, dintre comportamentele și măsurile BCE și îndatoririle inerente atribuțiilor sale de supraveghere, precum și legate de apărarea gestionării corecte și prudente a băncilor, de încălcarea principiilor protecției proprietății, proporționalității, bunei administrări, egalității, imparțialității și egalității de tratament, transparenței, bunei-credințe și protecției încrederii legitime, cu referire în special la articolele 17, 20 și 41 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, la articolul 5 alineatul (4) din Tratatul privind Uniunea Europeană și la articolul 16 din Regulamentul (UE) nr. 1024/2013 al Consiliului din 15 octombrie 2013, care atribuie Băncii Centrale Europene sarcini specifice privind politicile de supraveghere prudențială a instituțiilor de credit (JO 2013, L 287, p. 63).

                  5.

                  Al cincilea motiv, întemeiat, în ceea ce îl privește în special pe reclamantul Vittorio Malacalza, în calitatea sa de fost administrator și vicepreședinte al Carige, pe fapte și motive specifice legate de poziția sa.


title: Cauza T-144/21: Acțiune introdusă la 11 martie 2021 – El Corte Inglés/EUIPO – Rimex Trading (UNK UNIK)

text:
               3.5.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 163/42

      Acțiune introdusă la 11 martie 2021 – El Corte Inglés/EUIPO – Rimex Trading (UNK UNIK)
      (Cauza T-144/21)
      (2021/C 163/54)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: spaniola

         Părțile

         Reclamantă: El Corte Inglés, SA (Madrid, Spania) (reprezentant: J.L. Rivas Zurdo, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Rimex Trading (Sofía, Bulgaria)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Solicitantul mărcii în litigiu: cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

         Marca în litigiu: marca Uniunii Europene figurativă UNK UNIK – cererea de înregistrare nr. 17 940 710

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție

         Decizia atacată: Decizia Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 10 decembrie 2020 în cauza R 2889/2019-5

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate în măsura în care respinge calea de atac a celeilalte părţi din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs şi confirmă decizia diviziei de opoziţie de respingere a opoziţiei B 3 069 013 şi de înregistrare a mărcii Uniunii Europene nr. 17 940 710 UNK UNIK (figurativă),

                  —

                  obligarea la plata cheltuielilor de judecată a părţii sau a părţilor care au calitatea de pârât în prezenta acţiune.

         Motivul invocat

                  —

                  încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) şi alineatul (2) litera (c) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European şi al Consiliului.


title: Cauza T-147/21: Acțiune introdusă la 12 martie 2021 – Gugler France/EUIPO – Gugler (GUGLER)

text:
               3.5.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 163/43

      Acțiune introdusă la 12 martie 2021 – Gugler France/EUIPO – Gugler (GUGLER)
      (Cauza T-147/21)
      (2021/C 163/55)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

         Părțile

         Reclamant: Gugler France (Les Auxons, Franța) (reprezentant: A. Grolée, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Alexander Gugler (Maxdorf, Germania)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Titularul mărcii în litigiu: cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

         Marca în litigiu: marca Uniunii Europene figurativă GUGLER – marca Uniunii Europene nr. 3 324 902

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de declarare a nulității

         Decizia atacată: Decizia Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 9 decembrie 2020 în cauza R 893/2020-5

         Concluziile

      Reclamantul solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                  anularea înregistrării mărcii Uniunii Europene nr. 3 324 902 în temeiul articolului 51 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 al Consiliului;

                  —

                  obligarea EUIPO și/sau a lui Alexander Gugler să suporte cheltuielile de judecată aferente procedurii în fața EUIPO și în fața Tribunalului efectuate de Gugler France.

         Motivul invocat

                  —

                  încălcarea articolului 51 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 40/94.


title: Rectificare la comunicarea din Jurnalul Oficial privind cauza C-518/20 (JO C 19, 18.1.2021)

text:
               3.5.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 163/44

      Rectificare la comunicarea din Jurnalul Oficial privind cauza C-518/20
      (
            Jurnalul Oficial al Uniunii Europene C 19din 18 ianuarie 2021
         )
      (2021/C 163/56)
      Cuprinsul comunicării din Jurnalul Oficial privind cauza C-518/20, Fraport, se va citi după cum urmează:

               „Cerere de decizie preliminară introdusă de Bundesarbeitsgericht (Germania) la 16 octombrie 2020 – XP/Fraport AG Frankfurt Airport Services Worldwide
               (Cauza C-518/20)
               (2021/C 19/24)
               Limba de procedură: germana

                  Instanța de trimitere

               Bundesarbeitsgericht

                  Părțile din procedura principală

                  Recurent: XP

                  Intimată: Fraport AG Frankfurt Airport Services Worldwide

                  Întrebările preliminare

                           1)

                           Articolul 7 din Directiva 2003/88 (1) și articolul 31 alineatul (2) din cartă se opun interpretării unei reglementări naționale precum articolul 7 alineatul (3) din BUrIG [Mindesturlaubsgesetz für Arbeitnehmer (Legea privind concediul minim acordat lucrătorilor] potrivit căreia dreptul la concediu anual plătit al unui lucrător – în cazul căruia, în cursul anului corespunzător concediului a intervenit o incapacitate totală de muncă din motive de sănătate, dar care ar fi putut să efectueze concediul, cel puțin parțial, înainte de începerea incapacității sale de muncă în cursul anului corespunzător concediului – se stinge, în situația incapacității de muncă permanente neîntrerupte, după 15 luni de la sfârșitul anului corespunzător concediului inclusiv în cazul în care angajatorul nu a oferit efectiv lucrătorului posibilitatea exercitării dreptului său la concediu, prin solicitarea și informarea corespunzătoare?

                           2)

                           În cazul unui răspuns afirmativ la prima întrebare, în aceste condiții, în caz de incapacitate de muncă permanentă și totală, este de asemenea exclusă stingerea acestui drept la o dată ulterioară?”

         (1)  Directiva 2003/88/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 4 noiembrie 2003 privind anumite aspecte ale organizării timpului de lucru (JO 2003, L 299, p. 9, Ediție specială, 05/vol. 7, p. 3).


title: Cauza T-221/20: Ordonanța Tribunalului din 23 aprilie 2021 – Target Brands/EUIPO – The a.r.t. company b&s (art class) („Marcă a Uniunii Europene – Procedură de opoziție – Revocarea deciziei atacate – Dispariția obiectului litigiului – Nepronunțare asupra fondului”)

text:
               21.6.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 242/46

      Ordonanța Tribunalului din 23 aprilie 2021 – Target Brands/EUIPO – The a.r.t. company b&s (art class)
      (Cauza T-221/20) (1)

      („Marcă a Uniunii Europene - Procedură de opoziție - Revocarea deciziei atacate - Dispariția obiectului litigiului - Nepronunțare asupra fondului”)
      (2021/C 242/65)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Target Brands Inc. (Minneapolis, Minnesota, Statele Unite) (reprezentant: A. Norris, barrister)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentant: H. O’Neill, agent)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO, intervenientă în fața Tribunalului: The a.r.t. company b&s, SA (Quel, Spania) (reprezentant: J. Villamor Muguerza, avocat)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 7 februarie 2020 (cauza R 1596/2019-5) privind o procedură de opoziție între The a.r.t. company b&s și Target Brands

         Dispozitivul

                  1)

                  Constată că nu mai este necesar să se pronunțe asupra fondului cauzei.

                  2)

                  Obligă Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO) să suporte propriile cheltuieli de judecată și pe cele efectuate de Target Brands Inc.

         (1)  JO C 201, 15.6.2020.


title: Cauza T-304/21: Ordonanța Tribunalului din 15 februarie 2022 – eSlovensko Bratislava/Comisia („Acțiune în anulare – Dispoziţii financiare – Programul Uniunii de promovare a utilizării mai sigure a internetului – Identificarea pârâtei – Inadmisibilitate”)

text:
               25.4.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 171/37

      Ordonanța Tribunalului din 15 februarie 2022 – eSlovensko Bratislava/Comisia
      (Cauza T-304/21) (1)

      („Acțiune în anulare - Dispoziţii financiare - Programul Uniunii de promovare a utilizării mai sigure a internetului - Identificarea pârâtei - Inadmisibilitate”)
      (2022/C 171/49)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: eSlovensko Bratislava (Bratislava, Slovacia) (reprezentant: B. Fridrich, avocat)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: J. Estrada de Solà și S. Romoli, agenți)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE prin care se solicită anularea Deciziei Ares(2021) 1953853 a Comisiei din 30 martie 2021 de încetare a acordului de grant încheiat cu reclamanta pentru proiectul nr. 2015-SK-IA-0038 („Slovak Safer Internet Centre IV”)

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea ca inadmisibilă.

                  2)

                  Obligă eSlovensko Bratislava la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 320, 9.8.2021.


title: Cauza C-421/20: Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 3 martie 2022 (cerere de decizie preliminară formulată de Oberlandesgericht Düsseldorf – Germania) – Acacia Srl/Bayerische Motoren Werke AG [Trimitere preliminară – Proprietate intelectuală – Desene și modele industriale comunitare – Regulamentul (CE) nr. 6/2002 – Articolul 82 alineatul (5) – Acțiune adusă în fața instanțelor statului membru pe teritoriul căruia a fost săvârșită fapta de contrafacere sau a fost semnalat pericolul de contrafacere – Cereri accesorii unei acțiuni în contrafacere – Drept aplicabil – Articolul 88 alineatul (2) – Articolul 89 alineatul (1) litera (d) – Regulamentul (CE) nr. 864/2007 – Lege aplicabilă obligațiilor necontractuale („Roma II”) – Articolul 8 alineatul (2) – Țară în care s-a produs încălcarea dreptului de proprietate intelectuală]

text:
               25.4.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 171/11

      Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 3 martie 2022 (cerere de decizie preliminară formulată de Oberlandesgericht Düsseldorf – Germania) – Acacia Srl/Bayerische Motoren Werke AG
      (Cauza C-421/20) (1)

      (Trimitere preliminară - Proprietate intelectuală - Desene și modele industriale comunitare - Regulamentul (CE) nr. 6/2002 - Articolul 82 alineatul (5) - Acțiune adusă în fața instanțelor statului membru pe teritoriul căruia a fost săvârșită fapta de contrafacere sau a fost semnalat pericolul de contrafacere - Cereri accesorii unei acțiuni în contrafacere - Drept aplicabil - Articolul 88 alineatul (2) - Articolul 89 alineatul (1) litera (d) - Regulamentul (CE) nr. 864/2007 - Lege aplicabilă obligațiilor necontractuale („Roma II”) - Articolul 8 alineatul (2) - Țară în care s-a produs încălcarea dreptului de proprietate intelectuală)
      (2022/C 171/13)
      Limba de procedură: germana

         Instanța de trimitere

      Oberlandesgericht Düsseldorf

         Părțile din procedura principală

         Apelantă: Acacia Srl

         Intimată: Bayerische Motoren Werke AG

         Dispozitivul

      Articolul 88 alineatul (2) și articolul 89 alineatul (1) litera (d) din Regulamentul (CE) nr. 6/2002 al Consiliului din 12 decembrie 2001 privind desenele sau modelele industriale comunitare, precum și articolul 8 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 864/2007 al Parlamentului European și al Consiliului din 11 iulie 2007 privind legea aplicabilă obligațiilor necontractuale („Roma II”) trebuie interpretate în sensul că instanțele competente în domeniul desenelor sau modelelor industriale comunitare, sesizate cu o acțiune în contrafacere în temeiul articolului 82 alineatul (5) din Regulamentul nr. 6/2002, care vizează acte de contrafacere săvârșite sau pericole de contrafacere existente pe teritoriul unui singur stat membru, trebuie să examineze cererile accesorii acestei acțiuni prin care se solicită acordarea de daune-interese, prezentarea de informații, documente și conturi, precum și predarea produselor contrafăcute în vederea distrugerii lor, în temeiul dreptului statului membru pe teritoriul căruia au fost săvârșite acte sau există pericole de contrafacere ce se presupune că aduc atingere desenului sau modelului industrial comunitar invocat, ceea ce coincide, în împrejurările unei acțiuni introduse în temeiul articolului 82 alineatul (5) menționat, cu dreptul statului membru în care sunt situate aceste instanțe.

         (1)  JO C 433, 14.12.2020.


title: Cauza T-425/21: Ordonanța Tribunalului din 15 februarie 2022 – eSlovensko Bratislava/Comisia („Acțiune în anulare – Dispoziţii financiare – Program al Uniunii care urmărește promovarea unei utilizări mai sigure a internetului – Încălcare a unor cerințe de formă – Inadmisibilitate”)

text:
               25.4.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 171/37

      Ordonanța Tribunalului din 15 februarie 2022 – eSlovensko Bratislava/Comisia
      (Cauza T-425/21) (1)

      („Acțiune în anulare - Dispoziţii financiare - Program al Uniunii care urmărește promovarea unei utilizări mai sigure a internetului - Încălcare a unor cerințe de formă - Inadmisibilitate”)
      (2022/C 171/50)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: eSlovensko Bratislava (Bratislava, Slovacia) (reprezentant: B. Fridrich, avocat)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: J. Estrada de Solà și S. Romoli, agenți)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE prin care se solicită anularea Deciziei de punere în aplicare C(2020) 7415 final a Comisiei din 21 octombrie 2020 de modificare a Deciziei de punere în aplicare C(2018) 6712 privind selectarea și acordarea de subvenții în temeiul mecanismului pentru o Europă conectată în sectorul telecomunicațiilor

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea ca inadmisibilă.

                  2)

                  Obligă eSlovensko Bratislava la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 431, 25.10.2021.


title: Cauza T-1/21: Hotărârea Tribunalului din 2 martie 2022 – Fabryki Mebli „Forte”/EUIPO – Bog-Fran (Mobilă) [„Desen sau model industrial comunitar – Procedură de declarare a nulității – Desen sau model industrial comunitar înregistrat reprezentând o mobilă – Motiv de nulitate – Lipsa caracterului individual – Articolul 6 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 6/2002 – Divulgarea modelului sau desenului industrial anterior – Articolul 7 alineatul (1) din Regulamentul nr. 6/2002 – Decizie adoptată ca urmare a anulării de către Tribunal a unei decizii anterioare – Autoritate de lucru judecat”]

text:
               25.4.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 171/29

      Hotărârea Tribunalului din 2 martie 2022 – Fabryki Mebli „Forte”/EUIPO – Bog-Fran (Mobilă)
      (Cauza T-1/21) (1)

      („Desen sau model industrial comunitar - Procedură de declarare a nulității - Desen sau model industrial comunitar înregistrat reprezentând o mobilă - Motiv de nulitate - Lipsa caracterului individual - Articolul 6 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 6/2002 - Divulgarea modelului sau desenului industrial anterior - Articolul 7 alineatul (1) din Regulamentul nr. 6/2002 - Decizie adoptată ca urmare a anulării de către Tribunal a unei decizii anterioare - Autoritate de lucru judecat”)
      (2022/C 171/37)
      Limba de procedură: engleza

         Părţile

         Reclamantă: Fabryki Mebli „Forte” S.A. (Ostrów Mazowiecka, Polonia) (reprezentant: H. Basiński, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentant: J. Ivanauskas, agent)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO, intervenientă la Tribunal: Bog-Fran sp. z o.o. sp.k. (Varșovia, Polonia) (reprezentanți: M. Mikosza și E. Guissart, avocați)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a treia de recurs a EUIPO din 28 octombrie 2020 (cauza R 595/2020-3), privind o procedură de declarare a nulității între Bog-Fran și Fabryki Mebli „Forte”

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Obligă Fabryki Mebli „Forte” S.A. să suporte propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO) și de Bog-Fran sp. z o.o. sp.k.

         (1)  JO C 62, 22.2.2021.


title: Cauzele conexate C-167/19 P și C-171/19 P: Hotărârea Curții (Camera a patra) din 10 martie 2022 – Comisia Europeană/Freistaat Bayern și alții [Recurs – Ajutoare de stat – Ajutor în favoarea sectorului german al laptelui – Finanțarea testelor de calitate a laptelui – Articolul 108 alineatul (2) TFUE – Decizie de deschidere a procedurii oficiale de investigare – Articolul 6 alineatul (1) din Regulamentul nr. 659/1999 – Obligația Comisiei de a sintetiza în această decizie elementele relevante de fapt și de drept – Conținut – Dreptul părților interesate de a participa la procedura administrativă – Încălcare a unei norme fundamentale de procedură – Consecințe asupra legalității deciziei finale]

text:
               25.4.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 171/2

      Hotărârea Curții (Camera a patra) din 10 martie 2022 – Comisia Europeană/Freistaat Bayern și alții
      (Cauzele conexate C-167/19 P și C-171/19 P) (1)

      (Recurs - Ajutoare de stat - Ajutor în favoarea sectorului german al laptelui - Finanțarea testelor de calitate a laptelui - Articolul 108 alineatul (2) TFUE - Decizie de deschidere a procedurii oficiale de investigare - Articolul 6 alineatul (1) din Regulamentul nr. 659/1999 - Obligația Comisiei de a sintetiza în această decizie elementele relevante de fapt și de drept - Conținut - Dreptul părților interesate de a participa la procedura administrativă - Încălcare a unei norme fundamentale de procedură - Consecințe asupra legalității deciziei finale)
      (2022/C 171/02)
      Limba de procedură: germana

         Părțile

         Recurentă: Comisia Europeană (reprezentanți: K. Herrmann, P. Němečková și T. Maxian Rusche, agenți)

         Celelalte părți din procedură: Freistaat Bayern (Germania) (reprezentanți: U. Soltész și H. Weiß, Rechtsanwälte) (C-167/19 P), Interessengemeinschaft privater Milchverarbeiter Bayerns eV, Genossenschaftsverband Bayern eV, Verband der Bayerischen Privaten Milchwirtschaft eV (reprezentanți: C. Bittner și N. Langhans, Rechtsanwälte) (C-171/19 P)

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge recursurile.

                  2)

                  Obligă Comisia Europeană la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 131, 8.4.2019.


title: Cauza C-119/22: Cerere de decizie preliminară introdusă de Markkinaoikeus (Finlanda) la 17 februarie 2022 – Teva BV și Teva Finland Oy/Merck Sharp & Dohme Corp.

text:
               25.4.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 171/19

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Markkinaoikeus (Finlanda) la 17 februarie 2022 – Teva BV și Teva Finland Oy/Merck Sharp & Dohme Corp.
      (Cauza C-119/22)
      (2022/C 171/25)
      Limba de procedură: finlandeza

         Instanța de trimitere

      Markkinaoikeus

         Părțile din procedura principală

         Reclamante: Teva BV și Teva Finland Oy

         Pârâtă: Merck Sharp & Dohme Corp.

         Întrebările preliminare

                  1)

                  Care sunt criteriile care trebuie aplicate pentru a decide dacă un produs nu a primit deja un certificat suplimentar de protecție în sensul articolului 3 litera (c) din Regulamentul (CE) nr. 469/2009 al Parlamentului European și al Consiliului din 6 mai 2009 privind certificatul suplimentar de protecție pentru medicamente (Regulamentul privind CSP) (1)?

                  2)

                  Trebuie să se prezume că aprecierea condiției menționate la articolul 3 litera (c) din Regulamentul privind CSP diferă de aprecierea condiției menționate la articolul 3 litera (a) din acest regulament și, în caz afirmativ, în ce fel?

                  3)

                  Observațiile privind interpretarea articolului 3 litera (a) din Regulamentul privind CSP din Hotărârile Curții de Justiție C-121/17 (2) și C-650/17 (3) trebuie considerate relevante pentru aprecierea condiției prevăzute la articolul 3 litera (c) din Regulamentul privind CSP și, în caz afirmativ, în ce mod? În această privință, se face referire, în special, la ceea ce s-a afirmat în hotărârile menționate în legătură cu articolul 3 litera (a) din Regulamentul privind CSP despre:

                              —

                              semnificația esențială a revendicărilor de brevet și

                              —

                              aprecierea cazului din punctul de vedere al unei persoane competente în domeniu și în lumina stadiului anterior al tehnicii la momentul depunerii brevetului de bază sau la data priorității.

                  4)

                  Noțiunile „esența activității inventive”, „activitate inventivă centrală” și/sau „obiectul invenției” din brevetul de bază sunt relevante pentru interpretarea articolului 3 litera (c) din Regulamentul privind CSP și, în cazul în care unele dintre sau toate aceste noțiuni sunt relevante, cum trebuie să fie înțelese aceste noțiuni pentru interpretarea articolului 3 litera (c) din Regulamentul privind CSP? În ceea ce privește aplicarea noțiunilor menționate, există o deosebire între situația în care produsul în cauză constă dintr-o singură substanță activă (așa-numitul „mono-produs”) și cea în care produsul în cauză constă dintr-o combinație de substanțe active (așa-numitul „produs combinat”) și, în caz afirmativ, în ce privință? Cum trebuie apreciată această din urmă întrebare în cazul în care brevetul de bază conține, pe de o parte, o revendicare de brevet pentru un mono-produs și, pe de altă parte, o revendicare de brevet pentru un produs combinat, această din urmă revendicare de brevet vizând o combinație de substanțe active compusă din substanța activă al mono-produsului și, în plus, din una sau mai multe substanțe active în conformitate cu stadiul cunoscut al tehnologiei?

         (1)  JO 2009, L 152, p.1

         (2)  Hotărârea din 25 iulie 2018, Teva UK și alții (C-121/17, EU:C:2018:585).

         (3)  Hotărârea din 30 aprilie 2020, Royalty Pharma Collection Trust (C-650/17, EU:C:2020:327).