title: Cauza C-401/11: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 11 aprilie 2013 (cerere de decizie preliminară formulată de Nejvyšší správní soud — Republica Cehă) — Blanka Soukupová/Ministerstvo zemědělství [Agricultură — FEOGA — Regulamentul (CE) nr. 1257/1999 — Sprijin pentru dezvoltarea rurală — Sprijin pentru pensionarea anticipată — Cedent în vârstă de cel puțin 55 de ani, dar care nu a împlinit vârsta normală de pensionare la momentul cedării — Noțiunea „vârstă normală de pensionare” — Legislație națională care stabilește o vârstă de pensionare variabilă în funcție de sex și, în cazul femeilor, în funcție de numărul copiilor pe care i-au crescut — Principiile generale ale egalității de tratament și nediscriminării]

text:
               1.6.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 156/7

         Hotărârea Curții (Camera a treia) din 11 aprilie 2013 (cerere de decizie preliminară formulată de Nejvyšší správní soud — Republica Cehă) — Blanka Soukupová/Ministerstvo zemědělství
   (Cauza C-401/11) (1)

   (Agricultură - FEOGA - Regulamentul (CE) nr. 1257/1999 - Sprijin pentru dezvoltarea rurală - Sprijin pentru pensionarea anticipată - Cedent în vârstă de cel puțin 55 de ani, dar care nu a împlinit vârsta normală de pensionare la momentul cedării - Noțiunea „vârstă normală de pensionare” - Legislație națională care stabilește o vârstă de pensionare variabilă în funcție de sex și, în cazul femeilor, în funcție de numărul copiilor pe care i-au crescut - Principiile generale ale egalității de tratament și nediscriminării)
   2013/C 156/10
   Limba de procedură: ceha

      Instanța de trimitere

   Nejvyšší správní soud

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Blanka Soukupová

      Pârât: Ministerstvo zemědělství

      Obiectul

   Cerere de decizie preliminară — Nejvyšší správní soud — Interpretarea articolului 11 din Regulamentul (CE) nr. 1257/1999 al Consiliului din 17 mai 1999 privind sprijinul pentru dezvoltare rurală acordat din Fondul European de Orientare și Garantare Agricolă (FEOGA) și de modificare și abrogare a unor regulamente (JO L 160, p. 80, Ediție specială, 03/vol. 28, p. 134), precum și a principiului general al egalității de tratament și a acelui al nediscriminării — Subvenție pentru pensionarea anticipată în agricultură care poate fi plătită cedentului care are peste 55 de ani, dar care nu a împlinit vârsta normală de pensionare la momentul cedării — Noțiunea „vârsta normală de pensionare” — Legislație națională care stabilește o vârstă de pensionare variabilă în funcție de sex, precum și, în cazul femeilor, în funcție de numărul copiilor pe care i-au crescut

      Dispozitivul

   Nu este în conformitate cu dreptul Uniunii și cu principiile sale generale ale egalității de tratament și nediscriminării ca, în aplicarea dispozițiilor din sistemul național de pensii al statului membru în cauză privind vârsta necesară pentru dobândirea dreptului la pensie pentru limită de vârstă, „vârsta normală de pensionare”, în sensul articolului 11 alineatul (1) a doua liniuță din Regulamentul (CE) nr. 1257/1999 al Consiliului din 17 mai 1999 privind sprijinul pentru dezvoltare rurală acordat din Fondul european de orientare și garantare agricolă (FEOGA) și de modificare și abrogare a unor regulamente, să fie stabilită în mod diferit, în funcție de sexul solicitantului de ajutor pentru pensionarea anticipată în agricultură și, în ceea ce îi privește pe solicitanții de sex feminin, în funcție de numărul de copii pe care i-a crescut persoana interesată.

      (1)  JO C 311, 22.10.2011.


title: Cauza T-214/06: Hotărârea Tribunalului din 5 iunie 2012 — Imperial Chemical Industries/Comisia ( „Concurență — Înțelegeri — Piața metacrilaților — Decizie de constatare a unei încălcări a articolului 81 CE și a articolului 53 din Acordul privind SEE — Participare la o parte a încălcării — Dreptul la apărare — Amenzi — Obligația de motivare — Gravitatea încălcării — Efect descurajator — Egalitate de tratament — Proporționalitate — Principiul bunei administrări — Cooperare pe parcursul procedurii administrative — Durata procedurii — Termen rezonabil” )

text:
               14.7.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 209/7

         Hotărârea Tribunalului din 5 iunie 2012 — Imperial Chemical Industries/Comisia
   (Cauza T-214/06) (1)

   (Concurență - Înțelegeri - Piața metacrilaților - Decizie de constatare a unei încălcări a articolului 81 CE și a articolului 53 din Acordul privind SEE - Participare la o parte a încălcării - Dreptul la apărare - Amenzi - Obligația de motivare - Gravitatea încălcării - Efect descurajator - Egalitate de tratament - Proporționalitate - Principiul bunei administrări - Cooperare pe parcursul procedurii administrative - Durata procedurii - Termen rezonabil)
   2012/C 209/10
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Imperial Chemical Industries Ltd, fostă Imperial Chemical Industries plc (Londra, Regatul Unit) (reprezentanți: inițial D. Anderson, QC, H. Rosenblatt și B. Lebrun, avocați, W. Turner, S. Berwick și T. Soames, solicitors, ulterior R. Wesseling și C. Swaak și în final R. Wesseling, C. Swaak și F. ten Have, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: inițial V. Bottka, I. Chatzigiannis și F. Amato, ulterior V. Bottka, I. Chatzigiannis și F. Arbault, și în final V. Bottka și J. Bourke, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare a articolului 2 litera (c) din Decizia C(2006) 2098 final a Comisiei din 31 mai 2006 privind o procedură de aplicare a articolului 81 CE și a articolului 53 din Acordul privind SEE (Cauza COMP/F/38.645 — Metacrilați) sau, în subsidiar, de reducere a cuantumului amenzii aplicate în temeiul acestei dispoziții.

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Obligă Imperial Chemical Industries Ltd la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 237, 30.9.2006.


title: Cauza C-214/06: Ordonanța președintelui Curții din 5 septembrie 2008 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia — Italia) — Colasfalti srl/Provincia di Milano, ATI Legrenzi Srl, Impresa Costruzioni Edili e Stradali dei F. lli Paccani Snc

text:
               6.12.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 313/21

         Ordonanța președintelui Curții din 5 septembrie 2008 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia — Italia) — Colasfalti srl/Provincia di Milano, ATI Legrenzi Srl, Impresa Costruzioni Edili e Stradali dei F. lli Paccani Snc
   (Cauza C-214/06) (1)

   (2008/C 313/33)

      Limba de procedură: italiana

   Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 178, 29.7.2006.


title: Cauza T-244/17 R: Ordonanța președintelui Tribunalului din 20 iulie 2017 – António Conde & Companhia/Comisia („Măsuri provizorii — Navă de pescuit — Organizaţia de Pescuit în Atlanticul de Nord-Vest — Admisibilitate — Cerere de măsuri provizorii — Lipsa interesului”)

text:
               4.9.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 293/36

         Ordonanța președintelui Tribunalului din 20 iulie 2017 – António Conde & Companhia/Comisia
   (Cauza T-244/17 R)
   ((„Măsuri provizorii - Navă de pescuit - Organizaţia de Pescuit în Atlanticul de Nord-Vest - Admisibilitate - Cerere de măsuri provizorii - Lipsa interesului”))
   (2017/C 293/44)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: António Conde & Companhia, SA (Gafanha de Nazaré, Portugalia) (reprezentant: J.R. García-Gallardo Gil-Fournier, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: A. Bouquet, A. Lewis și F. Moro, agenți)

      Obiectul

   Cerere formulată în temeiul articolelor 278 și 279 TFUE, prin care se urmărește obținerea dispunerii unor măsuri provizorii care să oblige Comisia Europeană să se abțină de la exercitarea de presiuni asupra Republicii Portugheze vizând excluderea navei de pescuit Calvão de pe lista navelor aflate sub pavilion portughez care sunt autorizate să pescuiască în zona de reglementare NAFO

      Dispozitivul

               1)

               Respinge cererea de măsuri provizorii.

               2)

               Cererea privind cheltuielile de judecată se soluționează odată cu fondul.


title: Cauza T-359/13: Acțiune introdusă la 11 iulie 2013 — Spain Doce 13/OAPI — Ovejero Jiménez și Becerra Guibert (VICTORIA DELEF)

text:
               31.8.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 252/41

         Acțiune introdusă la 11 iulie 2013 — Spain Doce 13/OAPI — Ovejero Jiménez și Becerra Guibert (VICTORIA DELEF)
   (Cauza T-359/13)
   2013/C 252/69
   Limba în care a fost formulată acțiunea: spaniola

      Părțile

      Reclamantă: Spain Doce 13, SL (Crevillente, Spania) (reprezentant: S. Rizzo, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Gregorio Ovejero Jiménez și María Luisa Becerra Guibert (Alicante, España)

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea Deciziei Camerei a cincea de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 10 aprilie 2013 în cauza R 1046/2012-5, în măsura în care prin aceasta se respinge cererea de înregistrare a unei mărci comunitare nr. 9 522 384 pentru următoarele produse și servicii:

                           —

                           clasa 18: produse din piele și imitație de piele neincluse în alte clase;

                           —

                           clasa 25: articole de îmbrăcăminte și încălțăminte, articole pentru acoperirea capului;

                           —

                           clasa 35: servicii de vânzare cu amănuntul și cu ridicata de articole de îmbrăcăminte și încălțăminte și accesorii.

               —

               obligarea OAPI la plata cheltuielilor de judecată, în temeiul articolului 87 alineatul (2) din Regulamentul de procedură al Tribunalului.

      Motivele și principalele argumente

      Solicitantul mărcii comunitare: reclamanta

      Marca comunitară vizată: marca verbală „VICTORIA DELEF” pentru produse și servicii din clasele 18, 25 și 35 — cererea de înregistrare a unei mărci comunitare nr. 9 522 384

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în procedura opoziției: Gregorio Ovejero Jiménez și María Luisa Becerra Guibert

      Marca sau semnul invocat: mărcile figurative naționale care cuprind elementele verbale „VICTORIA”, „Victoria” și „victoria” pentru produse din clasa 25

      Decizia diviziei de opoziție: respinge opoziția.

      Decizia camerei de recurs: admite în parte calea de atac.

      Motivele invocate: încălcarea articolului 8 alineatul (1) din Regulamentul nr. 207/2009.


title: Cauza C-548/15: Hotărârea Curții (Camera a șasea) din 10 noiembrie 2016 (cerere de decizie preliminară formulată de Hoge Raad der Nederlanden – Țările de Jos) – J. J. de Lange/Staatssecretaris van Financiën (Trimitere preliminară — Politica socială — Principiile egalității de tratament și nediscriminării pe motive de vârstă — Directiva 2000/78/CE — Egalitate de tratament în ceea ce privește încadrarea în muncă și ocuparea forței de muncă — Articolele 2, 3 și 6 — Domeniu de aplicare — Tratament diferențiat pe motive de vârstă — Legislație națională care plafonează deducerea cheltuielilor cu formarea efectuate după o anumită vârstă — Acces la formare profesională)

text:
               16.1.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 14/15

         Hotărârea Curții (Camera a șasea) din 10 noiembrie 2016 (cerere de decizie preliminară formulată de Hoge Raad der Nederlanden – Țările de Jos) – J. J. de Lange/Staatssecretaris van Financiën
   (Cauza C-548/15) (1)

   ((Trimitere preliminară - Politica socială - Principiile egalității de tratament și nediscriminării pe motive de vârstă - Directiva 2000/78/CE - Egalitate de tratament în ceea ce privește încadrarea în muncă și ocuparea forței de muncă - Articolele 2, 3 și 6 - Domeniu de aplicare - Tratament diferențiat pe motive de vârstă - Legislație națională care plafonează deducerea cheltuielilor cu formarea efectuate după o anumită vârstă - Acces la formare profesională))
   (2017/C 014/19)
   Limba de procedură: neerlandeza

      Instanța de trimitere

   Hoge Raad der Nederlanden

      Părțile din procedura principală

      Reclamant: J. J. de Lange

      Pârât: Staatssecretaris van Financiën

      Dispozitivul

               1)

               Articolul 3 alineatul (1) litera (b) din Directiva 2000/78/CE a Consiliului din 27 noiembrie 2000 de creare a unui cadru general în favoarea egalității de tratament în ceea ce privește încadrarea în muncă și ocuparea forței de muncă trebuie interpretat în sensul că un regim de impozitare precum cel în discuție în litigiul principal, care prevede că tratamentul fiscal al cheltuielilor cu formarea profesională efectuate de o persoană diferă în funcție de vârsta sa, intră în domeniul de aplicare material al acestei directive în măsura în care urmărește să favorizeze accesul la formare al tinerilor.

               2)

               Articolul 6 alineatul (1) din Directiva 2000/78 trebuie interpretat în sensul că nu se opune unui regim de impozitare precum cel în discuție în litigiul principal, care permite persoanelor care nu au împlinit vârsta de 30 de ani să deducă integral, în anumite condiții, cheltuielile cu formarea profesională din veniturile lor impozabile, în timp ce acest drept de deducere este limitat pentru persoanele care au împlinit vârsta respectivă, în măsura în care, pe de o parte, acest regim este justificat în mod obiectiv și rezonabil de un obiectiv legitim de politică a ocupării forței de muncă și a pieței muncii și, pe de altă parte, mijloacele de realizare a acestui obiectiv sunt adecvate și necesare. Instanței de trimitere îi revine sarcina de a verifica dacă această situație se regăsește în cauza principală.

      (1)  JO C 38, 1.2.2016.


title: Cauza T-28/09: Acțiune introdusă la 21 ianuarie 2009 — Park/OAPI — Bae (PINE TREE)

text:
               4.4.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 82/29

         Acțiune introdusă la 21 ianuarie 2009 — Park/OAPI — Bae (PINE TREE)
   (Cauza T-28/09)
   (2009/C 82/51)
   Limba în care a fost formulată acțiunea: germana
   Părțile

      Reclamant: Mo-Hwa Park (Hillscheid, Germania) (reprezentant: P. Lee, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Chong-Yun Bae (Berlin, Germania)
   Concluziile reclamantului

               —

               Anularea deciziei atacate a Camerei a patra de recurs a OAPI din 13 noiembrie 2008 în cauza R 1882/2007-4 și

               —

               obligarea intervenientului la plata cheltuielilor de judecată, inclusiv a celor efectuate în procedura recursului.

         Motivele și principalele argumente

      Marca comunitară înregistrată care a făcut obiectul unei cereri de decădere: marca figurativă „PINE TREE” pentru bunuri din clasa 28 (marca comunitară nr. 318 857)

      Titularul mărcii comunitare: Chong-Yun Bae

      Partea care solicită decăderea din drepturi a titularului mărcii comunitare: reclamantul

      Decizia diviziei de anulare: constată decăderea din drepturile de marcă comunitară în cauză

      Decizia camerei de recurs: anulează decizia atacată și respinge cererea de decădere referitoare la marca în cauză

      Motivele invocate: inadmisibilitatea recursului și lipsa unei utilizări legale a mărcii în cauză în temeiul articolului 15 și al articolului 50 alineatul (1) prima teză din Regulamentul (CE) nr. 40/94 (1).

      (1)  Regulamentul (CE) al Consiliului nr. 40/94 din 20 decembrie 1993 privind marca comunitară (JO L 11, p. 1, Ediție specială, 17/vol. 01, p. 146).


title: Cauza C-138/15 P: Recurs introdus la 23 martie 2015 de Teva Pharma BV și de Teva Pharmaceuticals Europe BV împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a șasea) din 22 ianuarie 2015 în cauza T-140/12, Teva Pharma BV și Teva Pharmaceuticals Europe BV/Agenția Europeană pentru Medicamente (EMA)

text:
               8.6.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 190/3

         Recurs introdus la 23 martie 2015 de Teva Pharma BV și de Teva Pharmaceuticals Europe BV împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a șasea) din 22 ianuarie 2015 în cauza T-140/12, Teva Pharma BV și Teva Pharmaceuticals Europe BV/Agenția Europeană pentru Medicamente (EMA)
   (Cauza C-138/15 P)
   (2015/C 190/03)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Recurente: Teva Pharma BV și Teva Pharmaceuticals Europe BV (reprezentanți: G. Morgan, solicitor, K. Bacon, barrister și E.S. Mackenzie, solicitor)

      Celelalte părți din procedură: Agenția Europeană pentru Medicamente, Comisia Europeană

      Concluziile recurentelor

   Recurentele solicită Curții:

               —

               anularea hotărârii Tribunalului;

               —

               anularea deciziei EMA, cuprinsă în scrisoarea sa din 24 ianuarie 2012, prin care refuză validarea cererii de autorizare a comercializării formulate de recurente;

               —

               obligarea EMA la plata cheltuielilor de judecată efectuate de recurente.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea recursului, recurentele invocă un motiv întemeiat pe faptul că Tribunalul a săvârșit o eroare de drept în interpretarea a articolului 8 din Regulamentul (CE) nr. 141/2000 (1). Sunt invocate trei erori de drept distincte. În primul rând, se susține că Tribunalul a interpretat în mod eronat articolul 8 alineatul (3) coroborat cu articolul 8 alineatul (1), întrucât nu a ținut seama de faptul că un al doilea produs medicamentos orfan similar autorizat în temeiul unei derogări potrivit articolului 8 alineatul (3) nu poate justifica acordarea exclusivității comerciale prevăzute, în temeiul articolului 8 alineatul (1), pentru primul produs medicamentos orfan.
   În al doilea rând, Tribunalul a săvârșit o eroare întrucât a concluzionat că interpretarea sa a articolului 8 nu are efectul de a extinde piața aferentă exclusiv primului produs medicamentos.
   În al treilea rând, Tribunalul a descris în mod inexact și nu a analizat așadar în mod adecvat argumentația subsidiară a recurentelor cu privire la motivul de anulare inițial, potrivit căreia această exclusivitate nu ar trebui să opereze pentru a exclude de pe piață o versiune generică a primului produs medicamentos, chiar dacă cel de al doilea produs medicamentos ar beneficia în principiu de propria perioadă de exclusivitate comercială.
   Recurentele solicită Curții să se pronunțe cu titlu definitiv în sensul anulării deciziei atacate.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 141/2000 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 decembrie 1999 privind produsele medicamentoase orfane (JO 2000 L 18, p. 1, Ediție specială, 15/vol. 5, p. 233).


title: Cauza T-592/14: Acțiune introdusă la 11 august 2014 – Makhlouf/Consiliul

text:
               13.10.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 361/16

         Acțiune introdusă la 11 august 2014 – Makhlouf/Consiliul
   (Cauza T-592/14)
   2014/C 361/22
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: Ehab Makhlouf (Damas, Siria) (reprezentanți: E. Ruchat și C. Cornet d’Elzius, avocați)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene

      Concluziile

   Reclamantul solicită Tribunalului:

               —

               declararea acțiunii reclamantului admisibilă și fondată;

               —

               în consecință, obligarea Uniunii Europene la repararea întregului prejudiciu suferit de reclamant, în cuantum de 10  000 de euro;

               —

               obligarea Consiliului Uniunii Europene la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamantul invocă trei motive.

               1.

               Primul motiv se întemeiază pe faptul că măsurile în litigiu ar fi nelegale, întrucât (i) ar încălca obligația de motivare prevăzută la articolul 296 TFUE și la articolul 41 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene și (ii) ar aduce atingere dreptului de proprietate al reclamantului prevăzut la articolul 1 din Primul protocol adițional la Convenția pentru apărarea drepturilor omului și libertăților fundamentale (denumită în continuare „CEDO”) și articolului 17 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, și dreptului la respectarea onoarei și a reputației sale prevăzut la articolele 8 și 10 din CEDO.

               2.

               Al doilea motiv se întemeiază pe faptul că reclamantul ar fi suferit un prejudiciu aflat în legătură de cauzalitate directă cu măsurile adoptate de Consiliul Uniunii Europene.

               3.

               Al treilea motiv se întemeiază, în subsidiar, pe existența unui regim de răspundere independentă de culpă al Uniunii Europene.


title: Cauza T-319/14: Hotărârea Tribunalului din 16 aprilie 2015 – Drogenhilfe Köln Projekt/OAPI (Rauschbrille) [„Marcă comunitară — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale Rauschbrille — Motive absolute de refuz — Caracter descriptiv — Lipsa caracterului distinctiv — Articolul 7 alineatul (1) literele (b) și (c) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009”]

text:
               8.6.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 190/14

         Hotărârea Tribunalului din 16 aprilie 2015 – Drogenhilfe Köln Projekt/OAPI (Rauschbrille)
   (Cauza T-319/14) (1)

   ([„Marcă comunitară - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale Rauschbrille - Motive absolute de refuz - Caracter descriptiv - Lipsa caracterului distinctiv - Articolul 7 alineatul (1) literele (b) și (c) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009”])
   (2015/C 190/17)
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Drogenhilfe Köln Projekt GmbH (Köln, Germania) (reprezentant: V. Schoene, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: G. Schneider, agent)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei întâi de recurs a OAPI din 29 ianuarie 2014 (cauza R 1356/2013-1) privind o cerere de înregistrare a semnului verbal Rauschbrille ca marcă comunitară

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă Drogenhilfe Köln Projekt GmbH la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 212, 7.7.2014.


title: Cauza T-203/13 P: Recurs introdus la 8 aprilie 2013 de Luigi Marcuccio împotriva Ordonanței din 28 ianuarie 2013 a Tribunalului Funcției Publice în cauza F-92/12, Marcuccio/Comisia

text:
               1.6.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 156/52

         Recurs introdus la 8 aprilie 2013 de Luigi Marcuccio împotriva Ordonanței din 28 ianuarie 2013 a Tribunalului Funcției Publice în cauza F-92/12, Marcuccio/Comisia
   (Cauza T-203/13 P)
   2013/C 156/95
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Recurent: Luigi Marcuccio (Tricase, Italia) (reprezentant: G. Cipressa, avocat)

      Cealaltă parte din procedură: Comisia Europeană

      Concluziile

   Recurentul solicită Tribunalului:

               —

               anularea în tot și fără excepții a ordonanței atacate;

               —

               trimiterea cauzei în discuție Tribunalului Funcției Publice spre rejudecare.

      Motivele și principalele argumente

   Prezentul recurs este îndreptat împotriva Ordonanței din 28 ianuarie 2013 a Tribunalului Funcției Publice în cauza F-92/12, Marcuccio/Comisia, prin care a fost respinsă ca vădit inadmisibilă o acțiune având ca obiect anularea deciziei Comisiei Europene de a efectua rețineri din indemnizația de invaliditate a recurentului pentru lunile octombrie, noiembrie și decembrie ale anului 2011, precum și rambursarea sumelor reținute.
   În ordonanța atacată, Tribunalul a reținut că semnătura reprezentantului recurentului la finalul documentului transmis prin fax la 5 septembrie 2012 nu era identică cu cea care figurează în cererea introductivă primită prin poștă la 13 septembrie 2012.
   În susținerea recursului, recurentul invocă o lipsă absolută de motivare, în special din cauza inexistenței unei cercetări judecătorești, a caracterului său peremptoriu, tautologic, arbitrar, a unei denaturări și a unei deformări a faptelor, precum și a unei erori de drept în special din cauza unei aprecieri vădit eronate a faptelor.


title: Cauza T-423/12: Acțiune introdusă la 27 septembrie 2012 — Skype/OAPI — British Sky Broadcasting and Sky IP International (skype)

text:
               17.11.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 355/36

         Acțiune introdusă la 27 septembrie 2012 — Skype/OAPI — British Sky Broadcasting and Sky IP International (skype)
   (Cauza T-423/12)
   2012/C 355/75
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Skype (Dublin, Irlanda) (reprezentanți: I. Fowler, solicitor, J. Schmitt, lawyer, și J. Mellor, QC)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: British Sky Broadcasting Group plc (Isleworth, Regatul Unit) și Sky IP International Ltd (Isleworth)

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea Deciziei Camerei a patra de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) pronunțate la 26 iulie 2012 în cauza R 1561/2010-4 și

               —

               obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

      Solicitantul mărcii comunitare: reclamanta.

      Marca comunitară vizată: marca comunitară figurativă „skype” pentru produse și servicii din clasele 9, 38 și 42 — Cerere de înregistrare a unei mărci comunitare nr. 4546248.

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în procedura opoziției: cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs.

      Marca sau semnul invocat în opoziție: marca comunitară verbală „SKY” înregistrată sub nr. 3203411 între altele pentru produse și servicii din clasele 9, 38, 41 și 42; marca verbală „SKY” înregistrată în Regatul Unit sub nr. 2302176 E între altele pentru produse și servicii din clasele 16, 35 și 38; marca verbală „SKY” înregistrată în Regatul Unit sub nr. 2302176 B între altele pentru produse și servicii din clasele 9, 41 și 42; marca comunitară figurativă „sky” înregistrată sub nr. 1178409 între altele pentru produse și servicii din clasele 9, 38 și 42; marca comunitară figurativă „sky” înregistrată sub nr. 1178540 între altele pentru produse și servicii din clasele 9, 38 și 42; marca comunitară figurativă „sky” înregistrată sub nr. 3166337 între altele pentru produse și servicii din clasele 9, 38 și 42; marca comunitară figurativă „sky” înregistrată sub nr. 3203619 între altele pentru produse și servicii din clasele 9, 38 și 42; marca „SKY” înregistrată în Regatul Unit între altele pentru produse și servicii din clasele 9, 16, 38, 41 și 42; marca, denumirea comercială și denumirea socială anterioare „SKY”, neînregistrate, utilizate în comerț în Regatul Unit pentru produse și servicii din casele 9, 16, 38, 41 și 42.

      Decizia diviziei de opoziție: admite opoziția pentru toate produsele și serviciile contestate.

      Decizia camerei de recurs: respinge calea de atac.

      Motivele invocate: încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009 al Consiliului.


title: Cauza C-6/07: Hotărârea Curții (Camera a șasea) din 29 noiembrie 2007 — Comisia Comunităților Europene/Regatul Spaniei (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Directiva 2002/74/CE — Protecția lucrătorilor — Insolvabilitatea angajatorului)

text:
               26.1.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 22/13

         Hotărârea Curții (Camera a șasea) din 29 noiembrie 2007 — Comisia Comunităților Europene/Regatul Spaniei
   (Cauza C-6/07) (1)

   (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru - Directiva 2002/74/CE - Protecția lucrătorilor - Insolvabilitatea angajatorului)
   (2008/C 22/25)
   Limba de procedură: spaniola
   Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: J. Enegren și R. Vidal Puig, agenți)

      Pârât: Regatul Spaniei (reprezentant: F. Díez Moreno, agent)
   Obiectul
   Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Neadoptarea, în termenul prevăzut, a dispozițiilor necesare pentru a se conforma Directivei 2002/74/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 23 septembrie 2002 de modificare a Directivei 80/987/CEE a Consiliului privind apropierea legislațiilor statelor membre referitoare la protecția lucrătorilor salariați în cazul insolvabilității angajatorului (JO L 270, p. 10, Ediție specială, 05/vol. 6, p. 149)
   Dispozitivul

               1)

               Prin neadoptarea, în termenul prevăzut, a tuturor actelor cu putere de lege și a actelor administrative necesare pentru a se conforma Directivei 2002/74/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 23 septembrie 2002 de modificare a Directivei 80/987/CEE a Consiliului privind apropierea legislațiilor statelor membre referitoare la protecția lucrătorilor salariați în cazul insolvabilității angajatorului, Regatul Spaniei nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul acestei directive.

               2)

               Obligă Regatul Spaniei la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 56, 10.3.2007.


title: Cauza T-22/16: Ordonanța Tribunalului din 9 martie 2017 – Comprojecto-Projectos e Construções și Gomes de Azevedo/BCE („Acțiuni în constatarea abținerii de a acționa, în anulare și în despăgubire — Politica economică și monetară — Supravegherea instituțiilor de credit — Prevenirea utilizării sistemului financiar în scopul spălării banilor — Măsuri corective — Lipsă a invitației de a acționa — Lipsă de precizie a cererii introductive — Act nesupus căilor de atac — Acțiune în parte vădit inadmisibilă și în parte vădit nefondată”)

text:
               8.5.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 144/44

         Ordonanța Tribunalului din 9 martie 2017 – Comprojecto-Projectos e Construções și Gomes de Azevedo/BCE
   (Cauza T-22/16) (1)

   ((„Acțiuni în constatarea abținerii de a acționa, în anulare și în despăgubire - Politica economică și monetară - Supravegherea instituțiilor de credit - Prevenirea utilizării sistemului financiar în scopul spălării banilor - Măsuri corective - Lipsă a invitației de a acționa - Lipsă de precizie a cererii introductive - Act nesupus căilor de atac - Acțiune în parte vădit inadmisibilă și în parte vădit nefondată”))
   (2017/C 144/60)
   Limba de procedură: portugheza

      Părțile

      Reclamanți: Comprojecto-Projectos e Construções, Lda (Lisabona, Portugalia), Julião Maria Gomes de Azevedo (Lisabona), Paulo Eduardo Matos Gomes de Azevedo (Lisabona), Isabel Maria Matos Gomes de Azevedo (Lisabona) (reprezentant: M. Ribeiro, avocat)

      Pârâtă: Banca Centrală Europeană (reprezentanți: A. Karpf, P. Ferreira Jorge și K. Kaiser, agenți)

      Obiectul

   În primul rând, cerere întemeiată pe articolul 265 TFUE prin care se solicită constatarea faptului că BCE s-a abținut în mod nelegal să acționeze împotriva instituțiilor de credit portugheze în cadrul prevenirii utilizării sistemului financiar în scopul spălării banilor, în al doilea rând, cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE prin care se solicită anularea actului prin care BCE a returnat reclamanților invitația de a acționa pe care i-o adresaseră și, în al treilea rând, cerere întemeiată pe articolul 268 TFUE prin care se solicită repararea prejudiciului pretins suferit de reclamanți ca urmare a acestei inacțiuni

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă Comprojecto – Projectos e Construções, Lda și pe Julião Maria Gomes de Azevedo, Paulo Eduardo Matos Gomes de Azevedo și Isabel Maria Matos Gomes de Azevedo la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 106, 21.3.2016.


title: Cauza C-11/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Amtsgericht Aue, Zweigstelle Stollberg (Germania) la 10 ianuarie 2017 – Thomas Hübner/LVM Lebensversicherungs AG

text:
               10.4.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 112/18

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Amtsgericht Aue, Zweigstelle Stollberg (Germania) la 10 ianuarie 2017 – Thomas Hübner/LVM Lebensversicherungs AG
   (Cauza C-11/17)
   (2017/C 112/26)
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Amtsgericht Aue, Zweigstelle Stollberg

      Părțile din procedura principală

      Reclamant: Thomas Hübner

      Pârâtă: LVM Lebensversicherungs AG

      Întrebările preliminare

               1)

               Litera A din anexa II la Directiva 92/96/CEE a Consiliului din 10 noiembrie 1992 (1) [coroborată cu] articolul 15 alineatul (1) al treilea paragraf [din Directiva 90/619/CEE (2)] trebuie interpretată în sensul că un consumator are dreptul de a renunța la un contract de asigurare de viață sau la un contract de asigurare de pensie pentru limită de vârstă oricând în perioada de contribuție, în condițiile în care, ca urmare a unei informări eronate din partea societății de asigurări de viață sau de asigurări de pensie pentru limită de vârstă, acesta a plătit prime de asigurare pentru o perioadă de mai mulți ani, fără să știe că are dreptul de a renunța la contract?

               2)

               O dispoziție națională care prevede, în conformitate cu principiul bunei-credințe, decăderea consumatorului din dreptul de a renunța la un contract, întrucât, fără a avea cunoștință de dreptul de a renunța la contract, persoana asigurată a continuat să achite primele de asigurare până la momentul luării la cunoștință a acestui fapt este compatibilă cu directiva menționată anterior?

      (1)  Directiva 92/96/CEE a Consiliului din 10 noiembrie 1992 de coordonare a actelor cu putere de lege și a actelor administrative privind asigurarea directă de viață și de modificare a Directivelor 79/267/CEE și 90/619/CEE (A treia directivă privind asigurarea de viață) (JO 1992, L 360, p. 1).

      (2)  A doua Directivă 90/619/CEE a Consiliului din 8 noiembrie 1990 de coordonare a actelor cu putere de lege și a actelor administrative privind asigurarea directă de viață, de stabilire a dispozițiilor destinate să faciliteze exercitarea eficientă a libertății de a presta servicii și de modificare a Directivei 79/267/CEE (JO 1990, L 330, p. 50).


title: Cauza C-481/15: Ordonanța președintelui Camerei a opta a Curții din 11 mai 2016 – Comisia Europeană/Republica Federală Germania

text:
               1.8.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 279/24

         Ordonanța președintelui Camerei a opta a Curții din 11 mai 2016 – Comisia Europeană/Republica Federală Germania
   (Cauza C-481/15) (1)

   (2016/C 279/33)
   Limba de procedură: germana
   Președintele Camerei a opta a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 371, 9.11.2015.


title: Cauza T-450/16: Acțiune introdusă la 10 august 2016 – sheepworld/EUIPO (Beste Freunde)

text:
               3.10.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 364/25

      Acțiune introdusă la 10 august 2016 – sheepworld/EUIPO (Beste Freunde)
      (Cauza T-450/16)
      (2016/C 364/27)
      Limba de procedură: germana

         Părțile

         Reclamantă: sheepworld AG (Ursensollen, Germania) (reprezentant: S. von Rüden, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Marca în litigiu: marca Uniunii Europene verbală „Beste Freunde” – cererea de înregistrare nr. 14 170 013

         Decizia atacată: Decizia Camerei a patra de recurs a EUIPO din 26 mai 2016 în cauza R 93/2016-4

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                  obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivul invocat

                  —

                  încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009.


title: Cauza T-96/15: Hotărârea Tribunalului din 6 iulie 2016 – Mozzetti/EUIPO – di Lelio (Alfredo alla Scrofa) [„Marcă a Uniunii Europene — Procedură de declarare a nulității — Marca Uniunii Europene figurativă Alfredo alla Scrofa — Marca națională verbală anterioară L’ORIGINALE ALFREDO — Cerere de dovadă a utilizării — Articolul 57 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 — Motiv relativ de refuz — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009”]

text:
               22.8.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 305/30

         Hotărârea Tribunalului din 6 iulie 2016 – Mozzetti/EUIPO – di Lelio (Alfredo alla Scrofa)
   (Cauza T-96/15) (1)

   ([„Marcă a Uniunii Europene - Procedură de declarare a nulității - Marca Uniunii Europene figurativă Alfredo alla Scrofa - Marca națională verbală anterioară L’ORIGINALE ALFREDO - Cerere de dovadă a utilizării - Articolul 57 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 - Motiv relativ de refuz - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009”])
   (2016/C 305/41)
   Limba de procedură: italiana

      Părţile

      Reclamant: Mario Mozzetti (Roma, Italia) (reprezentant: E. Montelione, avocat)

      Pârât: Oficiul European pentru Proprietate Intelectuală (reprezentant: L. Rampini, agent)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO, intervenientă la Tribunal: Ines di Lelio (Roma) (reprezentanți: D. De Simone, G. Orsoni și R. Fecchio, avocați)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei întâi de recurs a EUIPO din 2 decembrie 2014 (cauza R 655/2014-1), privind o procedură de declarare a nulității între doamna di Lelio și domnul Mozzetti.

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Îl obligă pe domnul Mario Mozzetti la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 127, 20.4.2015.


title: Cauza C-44/07: Ordonanța Președintelui Curții din 10 martie 2008 — Comisia Comunităților Europene/Republica Federală Germania

text:
               7.6.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 142/21

         Ordonanța Președintelui Curții din 10 martie 2008 — Comisia Comunităților Europene/Republica Federală Germania
   (Cauza C-44/07) (1)

   (2008/C 142/36)

      Limba de procedură: germana

   Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 69, 24.3.2007.


title: Cauza T-744/14: Acțiune introdusă la 3 noiembrie 2014 – Meta Group/Comisia

text:
               22.12.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 462/30

         Acțiune introdusă la 3 noiembrie 2014 – Meta Group/Comisia
   (Cauza T-744/14)
   (2014/C 462/43)
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Reclamantă: Meta Group Srl (Roma, Italia) (reprezentanți: A. Bartolini și A. Formica, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               constatarea neîndeplinirii de către Comisie a obligațiilor pecuniare care rezultă din contractele de subvenție menționate în text în valoare totală de 5 66  377,63 euro, cu titlu de subvenții datorate și neplătite, precum și declararea caracterului ilegal al compensațiilor efectuate în legătură cu creanțele deținute de reclamantă;

               —

               și, prin urmare, obligarea Comisiei la plata, în favoarea reclamantei, a sumei menționate de 5 66  377,63 euro, precum și a dobânzilor moratorii și a reevaluării monetare;

               —

               precum și, obligarea Comisiei la repararea prejudiciilor cauzate reclamantei, în valoare totală de 8 15  000 de euro sau la o sumă mai mare pe care Tribunalul ar stabili-o la finalul prezentei proceduri, precum și a prejudiciului suplimentar care rezultă din nelegalitatea compensațiilor menționate.

      Motivele și principalele argumente

   Obiectul prezentei acțiuni îl reprezintă pretinsa neîndeplinire de către pârâtă a obligațiilor care îi revin în cadrul contractelor Take-it-up (nr. 245637), BCreative (nr. 245599) și Ecolink+ (nr. 256224), încheiate în cadrul celui de „Al cincilea și al șaselea program-cadru pentru cercetare și dezvoltare tehnologică al Uniunii Europene”.
   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă zece motive.

               1.

               Primul motiv, întemeiat pe neîndeplinirea de către Comisie a obligațiilor care îi revin în temeiul clauzelor contractuale privind determinarea costului orar al asociaților prestatori ai serviciilor (încălcarea articolului II.19 alineatul 1 litera d) din anexa II la convențiile de subvenție)

                           —

                           Comisia, la determinarea costului orar al asociaților prestatori ai serviciilor, ar fi acționat cu încălcarea prevederilor articolului II.19 alineatul 1 litera d) din anexa II, care prevede că individualizarea costurilor asociaților, în calitate de profesioniști care contribuie cu propria lucrare la executarea proiectului subvenționat, în sensul convențiilor stipulate inter partes, trebuie să fie efectuată prin aplicarea normelor statului membru în care beneficiarul își desfășoară propria activitate.

               2.

               Al doilea motiv, întemeiat pe neîndeplinirea de către Comisie a obligațiilor care îi revin în temeiul clauzelor contractuale privind determinarea costului orar al asociaților prestatori de servicii (încălcarea articolului II.19 alineatul 1 litera b) din anexa II la convențiile de subvenție)

                           —

                           Comisia, la determinarea costului orar al asociaților prestatori de servicii, ar fi acționat cu încălcarea inclusiv a dispoziției articolului II.19 alineatul 1 litera b) din convențiile de subvenție, potrivit căreia costurile eligibile trebuie să fie determinate pe baza principiilor generale în vigoare la momentul încheierii contractului. În special, trimiterea efectuată de Comisie la criteriile prevăzute pentru programele „Marie Curie” ar fi absolut neadecvată și arbitrară, aceasta referindu-se la un regim care a intrat în vigoare abia în 2011 și care, mai mult, privea exclusiv programul FP7 care, ca atare, nu era așadar în vigoare la momentul situației de fapt în litigiu.

               3.

               Al treilea motiv, întemeiat pe neîndeplinirea de către Comisie a obligațiilor care îi revin în temeiul clauzelor contractuale ale articolului I.11 [„Other Special conditions” („Alte condiții speciale”)] din convenția de subvenție a proiectului Take it up

                           —

                           În ceea ce privește în mod specific convențiile din programul CIP și, în special, din convenția privind proiectul Take it up, Comisia ar fi încălcat articolul I.11, având în vedere că aceasta din urmă a omis în mod constant să adopte orice decizie formală sau implicită de respingere a metodologiei propuse de META în aplicarea acestei clauze contractuale.

               4.

               Al patrulea motiv, întemeiat pe neîndeplinirea de către Comisie a obligațiilor care îi revin în temeiul articolului II.19 alineatul 1 litera b) din anexa II la convențiile de subvenție în legătură cu calificarea drept „subcontract” a raportului de muncă instituit cu experții care au colaborat cu societatea reclamantă

                           —

                           Comisia nu și-ar fi îndeplinit nici obligațiile care îi revin în temeiul clauzei de la articolul II.19 alineatul 1 litera b), întrucât ar fi omis în mod eronat să aplice experților folosiți de META în executarea proiectelor subvenționate criteriile și standardele de raportare ale „consultanților intra muros”, potrivit definiției pe care o oferă chiar Comisia, în Orientările financiare ale celui de al cincilea și ale celui de al șaselea program-cadru.

               5.

               Al cincilea motiv, întemeiat pe neîndeplinirea de către Comisie a obligațiilor care îi revin în temeiul articolului II. 19 alineatul 1 litera b) din anexa II la convențiile de subvenție în legătură cu recunoașterea costurilor indirecte referitoare la „in house consultants”

                           —

                           Comisia nu și-ar fi îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul prevederii de la articolul II. 19 alineatul 1 litera b) din anexa II, în ceea ce privește în special aplicarea principiilor generale prevăzute în acesta cu privire la raportare, din moment ce nu a respectat principiile generale în materie de calificare a costurilor indirecte referitoare la „in house consultants”.

               6.

               Al șaselea motiv, întemeiat pe încălcarea de către Comisie a normelor și a principiilor dreptului Uniunii Europene și a jurisprudenței Curții de Justiție și, în special, a principiilor bunei-credințe, al încrederii legitime și al siguranței juridice

                           —

                           Comportamentul omisiv și inert al Comisiei ar fi fost susceptibil de a da naștere în mintea reclamantei unei încrederi legitime în ceea ce privește corectitudinea metodologiei propuse de aceasta, motiv pentru care actele ulterioare de recuperare/reducere a subvențiilor datorate ar trebui considerate adoptate cu încălcarea principiului bunei-credințe în executarea contractului.

               7.

               Al șaptelea motiv, întemeiat pe încălcarea de către Comisie a normelor cuprinse în Codul de bună conduită administrativă și, în special, a principiilor proporționalității, al informării, al contradictorialității și al motivării

                           —

                           Comisia nu ar fi furnizat către META informațiile solicitate, nu ar fi furnizat o motivare adecvată a deciziei adoptate și, în orice caz, ar fi adoptat o decizie neproporțională, având în vedere că toate obiectivele proiectului au fost îndeplinite în mod punctual de reclamantă.

               8.

               Al optulea motiv, întemeiat pe neîndeplinirea de către Comisie a obligației de a plăti către META subvențiile prevăzute de convențiile de subvenție pentru realizarea proiectelor finanțate

                           —

                           Prin urmare, Comisia, și-ar fi încălcat obligația contractuală având ca obiect plata contribuției datorate, în temeiul convențiilor de subvenție, cu privire la activitatea raportată de META pentru realizarea obiectivelor prevăzute de proiecte. Aceste contribuții neachitate se ridică la 5 66  377,63 euro.

               9.

               Al nouălea motiv, întemeiat pe încălcarea de către Comisie a regulii de la articolul 80 din Regulamentul (UE) nr. 966/2012 în legătură cu compensarea creanțelor deținute de META

                           —

                           Comisia ar fi acționat cu încălcarea regulii de la articolul 80 din Regulamentul (UE) nr. 966/2012, care prevede că compensarea între debite și creanțele asupra instituțiilor europene trebuie să fie admisă numai între creanțe care sunt certe, în sumă fixă și exigibile, în timp ce creanțele compensate de Comisie, fiind contestate, sunt lipsite de caracterul „cert”.

               10.

               Al zecelea motiv, întemeiat pe repararea prejudiciului patrimonial suferit de reclamantă

                           —

                           Neîndeplinirea obligațiilor contractuale stabilite în sarcina Comisiei, în plus, ar fi implicat un prejudiciu deosebit de grav și de injust față de META, sub forma unui prejudiciu suferit, cuantificat, în temeiul raportului de expertiză anexat la acțiune, la 8 15  000 euro, precum și a prejudiciului rezultat din actele de compensare efectuate în mod ilegal chiar de Comisie.


title: Cauza C-630/10: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de High Court of Justice (Chancery Division) (United Kingdom) la 24 decembrie 2010 — University of Queensland, CSL Ltd/Comptroller-General of Patents, Designs and Trade Marks

text:
               19.3.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 89/10

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de High Court of Justice (Chancery Division) (United Kingdom) la 24 decembrie 2010 — University of Queensland, CSL Ltd/Comptroller-General of Patents, Designs and Trade Marks
   (Cauza C-630/10)
   2011/C 89/19
   Limba de procedură: engleza

      Instanța de trimitere

   High Court of Justice (Chancery Division)

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamante: University of Queensland, CSL Ltd

      Pârât: Comptroller-General of Patents, Designs and Trade Marks

      Întrebările preliminare

               1.

               Regulamentul nr. 469/2009 (1) (denumit în continuare „regulamentul”) recunoaște, printre celelalte obiective prevăzute în preambul, necesitatea ca acordarea unui CAP [certificat adițional de protecție] titularilor de brevete naționale sau europene să aibă loc în aceleași condiții în toate statele membre ale Comunității, astfel cum prevăd considerentele (7) și (8). În lipsa armonizării comunitare a dreptului brevetelor, cum se interpretează sintagma „produsul este protejat de un brevet de bază în vigoare” prevăzută la articolul 3 litera (a) din regulament și care sunt criteriile care permit să se stabilească acest lucru?

               2.

               Într-o cauză precum prezenta acțiune care implică un medicament compus din mai mult de un principiu activ, există criterii suplimentare sau diferite pentru a stabili dacă este sau nu este îndeplinită condiția potrivit căreia „produsul este protejat de un brevet de bază în vigoare” în sensul articolului 3 litera (a) din regulament, și, în caz afirmativ, care sunt aceste criterii suplimentare sau diferite?

               3.

               Unul dintre aceste criterii suplimentare sau diferite este ca principiile active să fie combinate între ele mai degrabă decât prezentate în formule separate dar simultan?

               4.

               În sensul articolului 3 litera (a), un vaccin împotriva mai multor boli care cuprinde multiple antigene este „protejat de un brevet de bază” dacă un atingen al vaccinului este „protejat de un brevet de bază în vigoare”?

               5.

               Într-o cauză precum prezenta acțiune care implică un medicament compus din mai mult de un principiu activ, este relevant pentru a analiza dacă este îndeplinită condiția ca produsul să fie „protejat de un brevet de bază în vigoare” în sensul articolului 3 litera (a) ca brevetul de bază să facă parte dintr-o familie de brevete bazate pe cererea inițială de brevet și care cuprinde un brevet principal și două brevete divizionare care împreună protejează toate principiile active ale medicamentului?

               6.

               Într-o cauză precum prezenta acțiune care implică un brevet de bază care revendică „un procedeu de obținere a unui produs” în sensul articolului 3 alineatul (1) litera (c) „produsul”, în sensul articolului 3 litera (a), trebuie obținut direct prin procedeul respectiv?

               7.

               Regulamentul CAP și, în special, articolul 3 litera (b), permite acordarea unui certificat adițional de protecție pentru un principiu activ specific în ipoteza în care:

                           (a)

                           un brevet de bază în vigoare protejează respectivul principiu activ în sensul articolului 3 litera (a) din Regulamentul CAP, și

                           (b)

                           un medicament care conține principiul activ specific împreună cu unul sau mai multe alte principii active face obiectul unei autorizații valabile acordate în temeiul Directivei 2001/83/CE (2) sau al Directivei 2001/82/CE (3), care este prima autorizație de introducere pe piață a principiului activ specific?

               8.

               Răspunsul la întrebarea 7 diferă după cum autorizația privește principiul activ specific combinat cu unul sau mai multe alte principii active, mai degrabă decât prezentate în formule separate dar simultan?

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 469/2009 al Parlamentului European și al Consiliului din 6 mai 2009 privind certificatul suplimentar de protecție pentru medicamente (versiune codificată) (Text cu relevanță pentru SEE) JO L 152, p. 1

      (2)  Directiva 2001/83/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 6 noiembrie 2001 de instituire a unui cod comunitar cu privire la medicamentele de uz uman (JO L 311, p. 67, Ediție specială, 13/vol. 33, p. 3).

      (3)  Directiva 2001/82/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 6 noiembrie 2001 de instituire a unui cod comunitar cu privire la produsele medicamentoase veterinare (JO L 311, p. 1, Ediție specială, 13/vol. 31, p. 200).


title: Cauza T-174/14 R: Ordonanța președintelui Tribunalului din 10 iunie 2014 – Dieckerhoff Guss/Comisia ( „Măsuri provizorii — Ajutoare de stat — Promovare națională a producției de energie electrică din surse regenerabile — Decizia Comisiei de a deschide procedura oficială de investigare în materia ajutoarelor de stat — Cerere de suspendare a executării — Urgență — Fumus boni juris” )

text:
               22.9.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 329/15

         Ordonanța președintelui Tribunalului din 10 iunie 2014 – Dieckerhoff Guss/Comisia
   (Cauza T-174/14 R)
   ((„Măsuri provizorii - Ajutoare de stat - Promovare națională a producției de energie electrică din surse regenerabile - Decizia Comisiei de a deschide procedura oficială de investigare în materia ajutoarelor de stat - Cerere de suspendare a executării - Urgență - Fumus boni juris”))
   2014/C 329/19
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Dieckerhoff Guss GmbH (Gevelsberg, Germania) (reprezentanți: H. Höfler, C. Kahle și V. Winkler, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: T. Maxian Rusche și R. Sauer, agenți)

      Obiectul

   Cerere de suspendare a efectelor juridice a deciziei prin care Comisia a deschis o procedură oficială de investigare în materia ajutoarelor de stat în ceea ce privește legea germană privind sursele regenerabile de energie

      Dispozitivul

               1)

               Respinge cererea de măsuri provizorii.

               2)

               Anulează Decizia din 7 aprilie 2014, Dieckerhoff Guss/Comisia (T-174/14 R).

               3)

               Cererea privind cheltuielile de judecată se soluționează odată cu fondul.


title: Cauza T-337/09: Ordonanța Tribunalului din 6 februarie 2012 — Colegio Oficial de Farmacéuticos de Valencia/Comisia

text:
               17.3.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 80/26

         Ordonanța Tribunalului din 6 februarie 2012 — Colegio Oficial de Farmacéuticos de Valencia/Comisia
   (Cauza T-337/09) (1)

   2012/C 80/44
   Limba de procedură: spaniola
   Președintele Camerei a opta a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 256, 24.10.2009.


title: Cauza C-303/13 P: Recurs introdus la 3 iunie 2013 de Comisia Europeană împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a cincea) din 20 martie 2013 în cauza T-92/11, Jørgen Andersen/Comisia Europeană

text:
               31.8.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 252/19

         Recurs introdus la 3 iunie 2013 de Comisia Europeană împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a cincea) din 20 martie 2013 în cauza T-92/11, Jørgen Andersen/Comisia Europeană
   (Cauza C-303/13 P)
   2013/C 252/29
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Recurentă: Comisia Europeană (reprezentanți: L. Armati, T. Maxian Rusche, agenți)

      Celelalte părți din procedură: Jørgen Andersen, Regatul Danemarcei, Danske Statsbaner (DSB)

      Concluziile recurentei

   Recurenta solicită Curții:

               —

               anularea Hotărârii Tribunalului (Camera a cincea) din 20 martie 2013, notificată Comisiei la 22 martie 2013, în cauza T-92/11, Jorgen Andersen/Comisia Europeană, și

               —

               respingerea cererii de anulare a Deciziei 2011/3/UE a Comisiei din 24 februarie 2010 privind contractele de servicii publice de transport încheiate între Ministerul danez al Transporturilor și Danske Statsbaner [ajutor de stat C-41/08 (ex NN 35/08)] (1) și

               —

               obligarea reclamantului în primă instanță la plata cheltuielilor de judecată sau

               —

               cu titlu subsidiar, constatarea că al treilea motiv invocat în primă instanță este nefondat și trimiterea cauzei spre rejudecare Tribunalului pentru a se pronunța cu privire la primul și la al doilea motiv invocate în primă instanță și

               —

               soluționarea odată cu fondul a cererii privind cheltuielile de judecată aferente procedurii desfășurate în primă instanță și celei desfășurate în recurs.

      Motivele și principalele argumente

   Comisia invocă un singur motiv de recurs: încălcarea articolului 108 alineatele (2) și (3), a articolului 288 și a articolului 297 alineatul (1) TFUE prin faptul că s-a constatat aplicarea retroactivă de către Comisie a Regulamentului (CE) nr. 1370/2007 (2).
   Comisia consideră că examinarea ajutorului în cauză în raport cu Regulamentul (CE) nr. 1370/2007 nu a implicat o aplicare retroactivă a acestui regulament, ci este conformă cu principiul aplicării imediate în timp, potrivit căruia o dispoziție a dreptului Uniunii se aplică de la data intrării sale în vigoare în privința efectelor viitoare ale unei situații care s-a născut sub imperiul vechii reglementări.
   Jurisprudența Curții face distincție, în ceea ce privește retroactivitatea, între o situație juridică definitivă (căreia nu i se aplică noua reglementare) și situațiile temporare care sau născut sub imperiul vechii reglementări, dar care continuă să își producă efectele (cărora li se aplică noua reglementare).
   Comisia consideră că Tribunalul a săvârșit o eroare de drept prin faptul că a apreciat că ajutorul de stat acordat de un stat membru cu încălcarea obligațiilor de notificare și de suspendare a executării constituie o situație juridică definitivă, iar nu o situație temporară. Din normele și din jurisprudența referitoare la recuperarea ajutoarelor ilegale rezultă că nu se poate considera că beneficiarul unui astfel de ajutor a obținut definitiv ajutorul înainte ca acesta să fie aprobat de Comisie și decizia de aprobare să rămână definitivă. Având în vedere caracterul obligatoriu al controlului exercitat de Comisie în temeiul articolului 108 TFUE, întreprinderile care beneficiază de un ajutor nu pot avea, în principiu, încredere legitimă în legalitatea ajutorului decât dacă acesta a fost acordat cu respectarea procedurii prevăzute la acest articol.
   În sfârșit, Comisia pretinde de asemenea că hotărârea atacată este în conflict deschis și direct cu hotărârile anterioare ale Curții în materie.

      (1)  JO L 7, p. 1.

      (2)  Regulamentul (CE) nr. 1370/2007 al Parlamentului European și al Consiliului din 23 octombrie 2007 privind serviciile publice de transport feroviar și rutier de călători și de abrogare a Regulamentelor (CEE) nr. 1191/69 și nr. 1107/70 ale Consiliului (JO L 315, p. 1).


title: Cauza T-413/13: Acțiune introdusă la 9 august 2013 — City Cycle Industries/Consiliul

text:
               21.9.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 274/28

         Acțiune introdusă la 9 august 2013 — City Cycle Industries/Consiliul
   (Cauza T-413/13)
   2013/C 274/44
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: City Cycle Industries (Colombo, Sri Lanka) (reprezentanți: T. Müller-Ibold și F.-C. Laprévote, avocați)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea în parte a articolului 1 alineatul (1) și a articolului 1 alineatul (3) din Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 501/2013 (1), în măsura în care prin acestea se extinde taxa antidumping asupra reclamantei și se respinge cererea de scutire formulată de aceasta;

               —

               obligarea Consiliului la plata cheltuielilor de judecată, precum și a altor cheltuieli efectuate de reclamantă în legătură cu prezenta cauză;

               —

               dispunerea oricăror alte măsuri pe care Tribunalul le consideră adecvate.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă cinci motive.

               1.

               Prin intermediul primului motiv se susține că Comisia și Consiliul nu au demonstrat eludarea în ceea ce privește importurile din Sri Lanka și au săvârșit astfel o eroare vădită de apreciere, întrucât:

                           —

                           concluzia că a avut loc o modificare a configurației schimburilor comerciale este vădit eronată;

                           —

                           Consiliul a apreciat în mod greșit că producătorii din Sri Lanka și în mod special reclamanta transbordau biciclete din China către UE.

               2.

               Prin intermediul celui de al doilea motiv se susține că în mod greșit s-a reținut de către Consiliu că reclamanta nu a fost cooperantă și că o asemenea lipsă de cooperare justifica refuzul cererii de scutire formulate de aceasta, întrucât:

                           —

                           reclamanta a cooperat în cea mai mare măsură posibilă;

                           —

                           concluzia privind lipsa de cooperare este nejustificată;

                           —

                           concluzia Consiliului privind lipsa de cooperare constituie o încălcare a obligației de motivare;

                           —

                           Consiliul nu a luat în considerare informații suplimentare furnizate de reclamantă.

               3.

               Prin intermediul celui de al treilea motiv se susține că dreptul reclamantei la un proces echitabil a fost încălcat în cadrul anchetei, întrucât:

                           —

                           regulamentul de punere în aplicare încalcă principiul diligenței și principiul bunei administrări;

                           —

                           dosarul incomplet comunicat reclamantei constituie o încălcare a dreptului său la apărare.

               4.

               Prin intermediul celui de al patrulea motiv se susține că refuzul de a acorda reclamantei o scutire constituie o încălcare a principiului egalității de tratament, întrucât:

                           —

                           Comisia a discriminat reclamanta prin faptul că a acordat o scutire unor exportatori aflați într-o situație similară și a respins cererea de scutire formulată de reclamantă;

                           —

                           în mod greșit i s-a aplicat reclamantei același tratament ca cel aplicat producătorilor celor mai necooperanți.

               5.

               Prin intermediul celui de al cincilea motiv se susține că concluziile regulamentului de punere în aplicare în ceea ce privește prejudiciul și dumpingul nu sunt conforme cu regulamentul antidumping de bază, întrucât:

                           —

                           concluzia privind neutralizarea efectelor corective ale taxei antidumping este eronată;

                           —

                           concluzia privind dumpingul din regulamentul de aplicare este de asemenea eronată.

      (1)  Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 501/2013 al Consiliului din 29 mai 2013 de extindere a taxei antidumping definitive impuse prin Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 990/2011 asupra importurilor de biciclete originare din Republica Populară Chineză la importurile de biciclete expediate din Indonezia, Malaysia, Sri Lanka și Tunisia, indiferent dacă acestea sunt sau nu declarate ca fiind originare din Indonezia, Malaysia, Sri Lanka și Tunisia (JO L 153, p. 1).


title: Cauza C-484/07: Hotărârea Curții (Camera întâi) din 16 iunie 2011 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Rechtbank ’s-Gravenhage — Țările de Jos) — Fatma Pehlivan/Staatssecretaris van Justitie (Acordul de asociere CEE Turcia — Reîntregirea familiei — Articolul 7 primul paragraf prima liniuță din Decizia nr. 1/80 a Consiliului de asociere — Copil al unui lucrător turc care a coabitat cu acesta timp de mai mult de trei ani, dar s a căsătorit înainte de expirarea termenului de trei ani prevăzut de dispoziția menționată — Drept național care pune în discuție, din acest motiv, permisul de ședere al persoanei interesate)

text:
               6.8.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 232/4

         Hotărârea Curții (Camera întâi) din 16 iunie 2011 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Rechtbank ’s-Gravenhage — Țările de Jos) — Fatma Pehlivan/Staatssecretaris van Justitie
   (Cauza C-484/07) (1)

   (Acordul de asociere CEE Turcia - Reîntregirea familiei - Articolul 7 primul paragraf prima liniuță din Decizia nr. 1/80 a Consiliului de asociere - Copil al unui lucrător turc care a coabitat cu acesta timp de mai mult de trei ani, dar s a căsătorit înainte de expirarea termenului de trei ani prevăzut de dispoziția menționată - Drept național care pune în discuție, din acest motiv, permisul de ședere al persoanei interesate)
   2011/C 232/05
   Limba de procedură: olandeza

      Instanța de trimitere

   Rechtbank ’s-Gravenhage, zittinghoudende te Roermond

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Fatma Pehlivan

      Pârât: Staatssecretaris van Justitie

      Obiectul

   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Rechtbank te's-Gravenhage — Interpretarea articolului 7 alineatul (1) prima liniuță din Decizia nr. 1/80 din 19 septembrie 1980 privind dezvoltarea asocierii, adoptată de Consiliul de asociere instituit prin Acordul de asociere între Comunitatea Economică Europeană și Turcia — Copil al unui lucrător turc care a avut reședința la acesta pe o perioadă de cel puțin trei ani, dar care în acest interval s-a căsătorit în Turcia cu un resortisant turc, fără a informa autoritățile competente în legătură cu aceasta

      Dispozitivul

   Articolul 7 primul paragraf prima liniuță din Decizia nr. 1/80 din 19 septembrie 1980 privind dezvoltarea asocierii, adoptată de Consiliul de asociere instituit prin Acordul de asociere dintre Comunitatea Economică Europeană și Turcia, trebuie interpretat în sensul că:

               —

               această dispoziție se opune unei reglementări a unui stat membru potrivit căreia membrul familiei autorizat în mod corespunzător să se alăture unui lucrător migrant turc care este deja încadrat pe piața legală a muncii din acest stat pierde beneficiul drepturilor întemeiate pe reîntregirea familiei în temeiul aceleiași dispoziții pentru simplul fapt că, devenit major, se căsătorește, deși continuă să locuiască cu acest lucrător în primii trei ani ai șederii sale în statul membru gazdă;

               —

               un resortisant turc care, precum reclamanta din acțiunea principală, intră sub incidența dispoziției menționate poate revendica în mod valabil un drept de ședere în statul membru gazdă în temeiul acesteia, în pofida împrejurării că s a căsătorit înainte de expirarea perioadei de trei ani prevăzute la primul paragraf prima liniuță menționat anterior, în măsura în care, în toată această perioadă, a locuit efectiv împreună cu lucrătorul migrant turc prin intermediul căruia a fost admis pe teritoriul acestui stat membru în temeiul reîntregirii familiei.

      (1)  JO C 8, 12.1.2008.


title: Cauza C-112/07: Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 29 noiembrie 2007 — Comisia Comunităților Europene/Republica Italiană (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Directiva 2004/80/CE — Cooperare polițienească și judiciară în materie penală — Despăgubirea victimelor infracționalității — Netranspunerea în termenul prevăzut)

text:
               26.1.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 22/16

         Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 29 noiembrie 2007 — Comisia Comunităților Europene/Republica Italiană
   (Cauza C-112/07) (1)

   (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru - Directiva 2004/80/CE - Cooperare polițienească și judiciară în materie penală - Despăgubirea victimelor infracționalității - Netranspunerea în termenul prevăzut)
   (2008/C 22/31)
   Limba de procedură: italiana
   Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: M. Condou-Durande și E. De Persio, agenți)

      Pârâtă: Republica Italiană (reprezentanți: I. Braguglia, agent, D. Del Gaizo, avocat)
   Obiectul
   Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Neadoptarea, în termenul prevăzut, a dispozițiilor necesare pentru a se conforma Directivei 2004/80/CE a Consiliului din 29 aprilie 2004 privind despăgubirea victimelor infracționalității (JO L 261, p. 15)
   Dispozitivul

               1)

               Prin neadoptarea în termenul prevăzut a actelor cu putere de lege și a actelor administrative necesare pentru a se conforma Directivei 2004/80/CE a Consiliului din 29 aprilie 2004 privind despăgubirea victimelor infracționalității, Republica Italiană nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul acestei directive.

               2)

               Obligă Republica Italiană la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 117, 26.5.2007.


title: Cauza F-75/13: Acțiune introdusă la 1 august 2013 — ZZ/Comisia

text:
               21.9.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 274/34

         Acțiune introdusă la 1 august 2013 — ZZ/Comisia
   (Cauza F-75/13)
   2013/C 274/57
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: ZZ (reprezentanți: D. Abreu Caldas, A. Coolen, É. Marchal, J.-N. Louis, S. Orlandi, avocați)

      Pârâtă: Comisia

      Obiectul și descrierea litigiului

   Anularea deciziei de a nu acorda reclamantului beneficiul indemnizației de expatriere.

      Concluziile reclamantului

               —

               Anularea deciziei PMO din 4 octombrie 2012 prin care s-a refuzat reclamantului beneficiul indemnizației de expatriere prevăzute la articolul 4 din anexa VII la Statut;

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.


               23.10.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 288/5

      Criterii de repartizare a cauzelor pe camere
      (2010/C 288/08)
      La 20 septembrie 2010, în conformitate cu articolul 12 din Regulamentul de procedură, Tribunalul a stabilit criteriile de repartizare a cauzelor pe camere pentru perioada cuprinsă între 20 septembrie 2010 și 31 august 2011, după cum urmează:

                  1.

                  Recursurile declarate împotriva deciziilor Tribunalului Funcției Publice se atribuie camerei de recursuri imediat după depunerea cererii, fără a aduce atingere unei aplicări ulterioare a articolelor 14 și 51 din Regulamentul de procedură.

                  2.

                  Celelalte cauze, în afara celor menționate la punctul 1, se repartizează camerelor compuse din trei judecători imediat după depunerea cererii introductive și fără a aduce atingere unei aplicări ulterioare a articolelor 14 și 51 din Regulamentul de procedură.
                  Cauzele menționate la prezentul punct se repartizează pe camere în conformitate cu trei sisteme de rotație distincte stabilite în funcție de ordinea înregistrării cauzelor la grefă:

                              —

                              pentru cauzele care privesc punerea în aplicare a regulilor de concurență aplicabile întreprinderilor, a regulilor privind ajutoarele de stat și a regulilor privind măsurile de protecție comercială;

                              —

                              pentru cauzele care privesc drepturile de proprietate intelectuală prevăzute la articolul 130 alineatul (1) din Regulamentul de procedură;

                              —

                              pentru toate celelalte cauze.

            În cadrul acestor sisteme de rotație, camera care se întrunește în complet de trei judecători, compusă din patru judecători, va fi luată în considerare de două ori la fiecare a treia rotație.
      Președintele Tribunalului va putea deroga de la aceste sisteme de rotație pentru a ține seama de conexitatea anumitor cauze sau pentru a asigura repartizarea echilibrată a volumului de muncă.


title: Cauza F-1/16: Acțiune introdusă la 6 ianuarie 2016 – ZZ/Parlamentul

text:
               29.3.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 111/45

         Acțiune introdusă la 6 ianuarie 2016 – ZZ/Parlamentul
   (Cauza F-1/16)
   (2016/C 111/56)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: ZZ (reprezentanți: S. Orlandi și T. Martin, avocați)

      Pârât: Parlamentul European

      Obiectul și descrierea litigiului

   Anularea deciziei Parlamentului European de a nu include numele reclamantului pe lista funcționarilor selecționați pentru a participa la programul de formare al campaniei de certificare 2014

      Concluziile reclamantului

               —

               anularea deciziei din 27 martie 2015 a autorității împuternicite să facă numiri de a nu include numele reclamantului pe lista funcționarilor selecționați pentru a participa la programul de formare al campaniei de certificare 2014;

               —

               obligarea Parlamentului la plata cheltuielilor de judecată.


title: Cauza C-133/11: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Bundesgerichtshof (Germania) la 18 martie 2011 — Folien Fischer AG și Fofitec AG/RITRAMA SpA

text:
               9.7.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 204/12

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Bundesgerichtshof (Germania) la 18 martie 2011 — Folien Fischer AG și Fofitec AG/RITRAMA SpA
   (Cauza C-133/11)
   2011/C 204/22
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Bundesgerichtshof

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamante: Folien Fischer AG și Fofitec AG

      Pârâtă: RITRAMA SpA

      Întrebarea preliminară

   Articolul 5 punctul 3 din Regulamentul (CE) nr. 44/2001 al Consiliului din 22 decembrie 2000 privind competența judiciară, recunoașterea și executarea hotărârilor în materie civilă și comercială (1) trebuie interpretat în sensul că competența în materie delictuală se aplică și în cazul unei acțiuni în constatarea inexistenței unui drept (acțiune în constatare negativă sau acțiune negatorie), prin care potențialul autor al unei faptei prejudiciabile susține că potențiala persoană vătămată nu poate invoca în circumstanțele date niciun drept ce rezultă din fapta delictuală (în prezentul caz: încălcarea normelor de dreptul concurenței)?

      (1)  JO L 12, p. 1, Ediție specială, 19/vol. 3, p. 74


title: Cauza C-509/14: Hotărârea Curții (Camera a șasea) din 26 noiembrie 2015 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Autónoma del País Vasco – Spania) – Administrador de Infraestructuras Ferroviarias (ADIF)/Luis Aira Pascual, Algeposa Terminales Ferroviarios SL, Fondo de Garantía Salarial [Trimitere preliminară — Directiva 2001/23/CE — Articolul 1 alineatul (1) — Transferuri de întreprinderi — Menținerea drepturilor lucrătorilor — Obligația de preluare a lucrătorilor de către cesionar — Întreprindere publică însărcinată cu prestarea unui serviciu public — Furnizarea serviciului de către o altă întreprindere în temeiul unui contract de gestiune de servicii publice — Decizia de a nu prelungi acest contract după scadență — Menținerea identității entității economice — Activitate care se bazează în principal pe echipamente — Nepreluarea personalului]

text:
               1.2.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 38/10

         Hotărârea Curții (Camera a șasea) din 26 noiembrie 2015 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Autónoma del País Vasco – Spania) – Administrador de Infraestructuras Ferroviarias (ADIF)/Luis Aira Pascual, Algeposa Terminales Ferroviarios SL, Fondo de Garantía Salarial
   (Cauza C-509/14) (1)

   ([Trimitere preliminară - Directiva 2001/23/CE - Articolul 1 alineatul (1) - Transferuri de întreprinderi - Menținerea drepturilor lucrătorilor - Obligația de preluare a lucrătorilor de către cesionar - Întreprindere publică însărcinată cu prestarea unui serviciu public - Furnizarea serviciului de către o altă întreprindere în temeiul unui contract de gestiune de servicii publice - Decizia de a nu prelungi acest contract după scadență - Menținerea identității entității economice - Activitate care se bazează în principal pe echipamente - Nepreluarea personalului])
   (2016/C 038/12)
   Limba de procedură: spaniola

      Instanța de trimitere

   Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Autónoma del País Vasco

      Părțile din procedura principală

      Reclamant: Administrador de Infraestructuras Ferroviarias (ADIF)

      Pârâte: Luis Aira Pascual, Algeposa Terminales Ferroviarios SL, Fondo de Garantía Salarial

      Dispozitivul

   Articolul 1 alineatul (1) din Directiva 2001/23/CE a Consiliului din 12 martie 2001 privind apropierea legislației statelor membre referitoare la menținerea drepturilor lucrătorilor în cazul transferului de întreprinderi, unități sau părți de întreprinderi sau unități trebuie interpretat în sensul că intră în domeniul de aplicare al acestei directive situația în care o întreprindere publică, însărcinată cu o activitate economică de mentenanță a unor unități de transport intermodal, încredințează, printr-un contract de gestiune de servicii publice, exploatarea acestei activități altei întreprinderi, prin punerea la dispoziția acesteia din urmă a infrastructurilor și a echipamentelor necesare aflate în proprietatea sa, iar apoi decide să rezilieze acest contract fără a prelua personalul acestei din urmă întreprinderi, pentru motivul că, din acel moment, desfășoară ea însăși activitatea menționată cu propriul personal.

      (1)  JO C 26, 26.1.2015.


title: Cauza T-60/05: Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 12 septembrie 2007 — UFEX și alții/Comisia Comunităților Europene ( Concurență — Abuz de poziție dominantă — Piața curieratului rapid internațional — Decizie de respingere a plângerii — Anularea deciziei de respingere a plângerii de către instanța comunitară — Reexaminare și nouă respingere a plângerii — Întreprindere publică )

text:
               20.10.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 247/30

         Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 12 septembrie 2007 — UFEX și alții/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza T-60/05) (1)

   („Concurență - Abuz de poziție dominantă - Piața curieratului rapid internațional - Decizie de respingere a plângerii - Anularea deciziei de respingere a plângerii de către instanța comunitară - Reexaminare și nouă respingere a plângerii - Întreprindere publică’)
   (2007/C 247/48)
   Limba de procedură: franceza
   Părțile

      Reclamante: Union française de l'express (UFEX) (Roissy-en-France, Franța), DHL Express (France) SAS, fostă DHL International SA (Roissy-en-France), Federal express international (France) SNC (Gennevilliers, Franța), și CRIE SA (Asnières, Franța) (reprezentanți: É. Morgan de Rivery și J. Derenne, avocats)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: inițial A. Bouquet și O. Beynet, apoi A. Bouquet și V. Di Bucci, agenți)

      Interveniente în susținerea pârâtei: Chronopost SA (Issy-les-Moulineaux, Franța) (reprezentant: D. Berlin, avocat), și La Poste (Paris, Franța) (reprezentant: H. Lehman, avocat)
   Obiectul
   Cerere de anulare a Deciziei SG-Grefa (2004) D/205294 a Comisiei din 19 noiembrie 2004 de respingere a plângerii introduse de reclamante împotriva poștei franceze și a guvernului francez privind piața franceză a curieratului rapid internațional.
   Dispozitivul

               1)

               Radiază societatea CRIE SA de pe lista reclamantelor.

               2)

               Respinge acțiunea.

               3)

               Obligă Union française de l'express (UFEX), DHL Express (France) SAS și Federal express international (France) SNC la plata, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, a trei pătrimi din cheltuielile de judecată ale Chronopost SA și La Poste. Chronopost SA și La Poste suportă o pătrime din propriile cheltuieli de judecată. Obligă CRIE la plata, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, a unei pătrimi din cheltuielile de judecată ale Comisiei. Comisia suportă trei pătrimi din propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 93, 16.4.2005.


title: Cauza T-29/13: Ordonanța Tribunalului din 17 iulie 2014 – AbbVie/EMA

text:
               13.10.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 361/29

         Ordonanța Tribunalului din 17 iulie 2014 – AbbVie/EMA
   (Cauza T-29/13) (1)

   2014/C 361/44
   Limba de procedură: engleza
   Președintele Camerei a patra a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 79, 16.3.2013.


title: Cauza F-8/12: Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera a treia) din 19 iunie 2013 — BY/AESA (Personalul AESA — Agent temporar — Concediere pentru incompetență profesională — Obligația de solicitudine — Cauză exterioară dificultăților profesionale — Hărțuire morală — Boală — Daune interese)

text:
               31.8.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 252/45

         Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera a treia) din 19 iunie 2013 — BY/AESA
   (Cauza F-8/12) (1)

   (Personalul AESA - Agent temporar - Concediere pentru incompetență profesională - Obligația de solicitudine - Cauză exterioară dificultăților profesionale - Hărțuire morală - Boală - Daune interese)
   2013/C 252/77
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: BY (Lasne, Belgia) (reprezentanți: B.-H. Vincent, avocat)

      Pârâtă: Agenția Europeană de Siguranță a Aviației (AESA) (reprezentanți: F. Manuhutu, agent, asistat de D. Waelbroeck și de A. Duron, avocați)

      Obiectul

   Cerere de anulare a deciziei de concediere a reclamantului și cerere de reparare a prejudiciului moral pe care pretinde că l-a suferit în urma acestei concedieri și a pretinsei hărțuiri

      Dispozitivul

               1.

               Obligă Agenția Europeană de Siguranță a Aviației să plătească BY suma corespunzătoare remunerației nete pe care acesta o primea înaintea concedierii sale pentru nouă luni.

               2.

               Respinge în rest acțiunea.

               3.

               Agenția Europeană de Siguranță a Aviației suportă propriile cheltuieli de judecată și este obligată să suporte cheltuielile de judecată efectuate de BY.

      (1)  JO C 65, 3.3.2012, p. 28.


title: Cauza C-365/14: Cerere de decizie preliminară introdusă de Amtsgericht Rüsselsheim (Germania) la 28 iulie 2014 – Brunhilde Liebler, Helmut Liebler/Condor Flugdienst GmbH

text:
               22.9.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 329/10

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Amtsgericht Rüsselsheim (Germania) la 28 iulie 2014 – Brunhilde Liebler, Helmut Liebler/Condor Flugdienst GmbH
   (Cauza C-365/14)
   2014/C 329/13
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Amtsgericht Rüsselsheim

      Părțile din procedura principală

      Reclamanți: Brunhilde Liebler, Helmut Liebler

      Pârâtă: Condor Flugdienst GmbH

      Întrebările preliminare

               1)

               Trebuie calificate drept împrejurări excepționale, în sensul articolului 5 alineatul (3) din regulament (1), acțiunile terților care acționează pe proprie răspundere și cărora li s-au delegat funcții specifice operațiunilor unui transportator aerian?

               2)

               În ipoteza în care prima întrebare primește un răspuns pozitiv, prezintă relevanță cine (companie aeriană, operator aeroportuar etc.) a încredințat sarcinile terțului?

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 261/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 11 februarie 2004 de stabilire a unor norme comune în materie de compensare și de asistență a pasagerilor în eventualitatea refuzului la îmbarcare și anulării sau întârzierii prelungite a zborurilor și de abrogare a Regulamentului (CEE) nr. 295/91 (JO L 46, p. 1, Ediție specială, 07/vol. 12, p. 218).


title: Cauza T-100/07: Ordonanța Tribunalului de Primă Instanță din 2 iulie 2008 — UPS Europe și UPS Deutschland/Comisia Comunităților Europene

text:
               15.8.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 209/66

         Ordonanța Tribunalului de Primă Instanță din 2 iulie 2008 — UPS Europe și UPS Deutschland/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza T-100/07) (1)

   (2008/C 209/118)

      Limba de procedură: engleza

   Președintele Camerei a cincea a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 129, 9.6.2007.


title: Cauza T-327/06: Ordonanța Tribunalului de Primă Instanță din 18 februarie 2008 — Altana Pharma/OAPI — Avensa (PNEUMO UPDATE) ( Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale PNEUMO UPDATE — Marcă națională verbală anterioară Pneumo — Acțiune în parte vădit inadmisibilă și în parte vădit lipsită de orice temei de drept )

text:
               12.4.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 92/28

         Ordonanța Tribunalului de Primă Instanță din 18 februarie 2008 — Altana Pharma/OAPI — Avensa (PNEUMO UPDATE)
   (Cauza T-327/06) (1)

   („Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale PNEUMO UPDATE - Marcă națională verbală anterioară Pneumo - Acțiune în parte vădit inadmisibilă și în parte vădit lipsită de orice temei de drept’)
   (2008/C 92/57)
   Limba de procedură: germana
   Părțile

      Reclamantă: Altana Pharma AG (Konstanz, Germania) (reprezentant: H. Becker, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: R. Pethke, agent)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: Avensa AG (Zug, Elveția)
   Obiectul
   Acțiune formulată împotriva deciziei Camerei a doua de recurs a OAPI din 11 septembrie 2006 (cauza R 668/2005-2) privind o procedură de opoziție între Avensa AG și Altana Pharma AG.
   Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea ca fiind în parte vădit inadmisibilă și, în parte, vădit lipsită de orice temei de drept.

               2)

               Obligă Altana Pharma AG la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 326, 30.12.2006.


title: Cauza C-187/10: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Raad van State (Țările de Jos) la 16 aprilie 2010 — Baris Unal/Staatssecretaris van Justitie

text:
               17.7.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 195/2

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Raad van State (Țările de Jos) la 16 aprilie 2010 — Baris Unal/Staatssecretaris van Justitie
   (Cauza C-187/10)
   2010/C 195/03
   Limba de procedură: olandeza

      Instanța de trimitere

   Raad van State

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamant: Baris Unal

      Pârât: Staatssecretaris van Justitie

      Întrebările preliminare

   Articolul 6 alineatul (1) prima liniuță din Decizia nr. 1/80 din 19 septembrie 1980 privind dezvoltarea asocierii [adoptată de Consiliul de asociere instituit prin Acordul de asociere dintre Comunitatea Economică Europeană și Turcia dintre Comunitatea Economică Europeană și Turcia] coroborat, printre altele, cu principiul securității juridice interzice autorităților naționale competente să retragă permisul de ședere al unui lucrător turc, care nu este vinovat de niciun comportament delictual, cu efect retroactiv de la data la care a încetat să existe motivul față de care dreptul național subordona acordarea permisului de ședere, această retragere intervenind după expirarea termenului de un an prevăzut la articolul 6 alineatul (1) prima liniuță susmenționat?


title: Cauza C-535/09 P: Ordonanța Curții din 23 martie 2011 — Republica Estonia/Comisia Europeană, Republica Letonia (Recurs — Zahăr — Stabilirea cantităților excedentare de zahăr, de izoglucoză și de fructoză pentru noile state membre)

text:
               27.8.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 252/7

         Ordonanța Curții din 23 martie 2011 — Republica Estonia/Comisia Europeană, Republica Letonia
   (Cauza C-535/09 P) (1)

   (Recurs - Zahăr - Stabilirea cantităților excedentare de zahăr, de izoglucoză și de fructoză pentru noile state membre)
   2011/C 252/11
   Limba de procedură: estona

      Părțile

      Recurentă: Republica Estonia (reprezentant: L. Uibo, agent)

      Celelalte părți în proces: Comisia Europeană (reprezentanți: H. Tserepa-Lacombe și E. Randvere, agenți), Republica Letonia (reprezentanți: K. Drevina și K. Krasovska, agenți)

      Obiectul

   Recurs formulat împotriva Hotărârii Tribunalului de Primă Instanță (Camera întâi) din 2 octombrie 2009, Estonia/Comisia (T-324/05), prin care Tribunalul a respins acțiunea formulată de reclamantă având ca obiect anularea Regulamentului (CE) nr. 832/2005 al Comisiei din 31 mai 2005 privind stabilirea cantităților excedentare de zahăr, izoglucoză și fructoză pentru Republica Cehă, Estonia, Cipru, Letonia, Lituania, Ungaria, Malta, Polonia, Slovenia și Slovacia (JO L 138, p. 3, Ediție specială, 03/vol. 64, p. 3)

      Dispozitivul

               1.

               Respinge recursul.

               2.

               Obligă Republica Estonia să suporte propriile cheltuieli de judecată, precum și cheltuielile de judecată efectuate de Comisia Europeană.

               3.

               Republica Letonia suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 63, 13.3.2010.


title: Cauza T-260/13: Acțiune introdusă la 8 mai 2013 — Ryanair Holdings/Comisia

text:
               29.6.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 189/28

         Acțiune introdusă la 8 mai 2013 — Ryanair Holdings/Comisia
   (Cauza T-260/13)
   2013/C 189/58
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Ryanair Holdings plc (Dublin, Irlanda) (reprezentanți: G. Berrisch, avocat, și D. Hull, Solicitor)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea Deciziei C(2013) 1106 final a Comisiei Europene din 27 februarie 2013 de declarare a unei concentrări ca fiind incompatibilă cu piața internă și cu Acordul privind SEE (cazul COMP/M.6663 — Ryanair/Aer Lingus III);

               —

               obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă un singur motiv, susținând că, în speță, Comisia a constatat în mod eronat și nu a demonstrat conform cerințelor legale faptul că concentrarea, astfel cum a fost modificată prin angajamentele asumate de reclamantă, ar afecta semnificativ concurența efectivă pe piața comună. Reclamanta invocă de asemenea încălcarea de către Comisie a principiului proporționalității, a principiului bunei administrări și a obligației de motivare.
   În susținerea argumentelor invocate, reclamanta arată că Comisia a săvârșit erori evidente de apreciere și a încălcat principiile menționate mai sus în legătură cu a) angajamentele referitoare la cesionarea operațiunilor Aer Lingus în favoarea Flybe Group plc pentru 43 de rute care se suprapun; b) angajamentele referitoare la rutele Dublin-Londra, Cork-Londra și Shannon-Londra; c) angajamentele referitoare la operațiunile Aer Arann legate de cele 43 de rute care se suprapun, pe care ar opera Flybe și d) angajamentele referitoare la rutele pentru care Comisia a identificat probleme potențiale din punctul de vedere al concurenței.


title: Cauzele conexate C-184/15 și C-197/15: Hotărârea Curții (Camera a zecea) din 14 septembrie 2016 (cereri de decizie preliminară formulate de Tribunal Superior de Justicia del País Vasco – Spania) – Florentina Martínez Andrés/Servicio Vasco de Salud (C-184/15), Juan Carlos Castrejana López/Ayuntamiento de Vitoria (C-197/15) (Trimitere preliminară — Politica socială — Directiva 1999/70/CE — Acordul-cadru cu privire la munca pe durată determinată, încheiat între CES, UNICE și CEEP — Clauzele 5 și 8 — Folosirea contractelor de muncă pe durată determinată succesive — Măsuri de prevenire a recurgerii abuzive la contractele sau la raporturile de muncă pe durată determinată succesive — Sancțiuni — Recalificarea raportului de muncă pe durată determinată în „contract de muncă pe durată determinată nepermanent” — Principiul efectivității)

text:
               14.11.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 419/18

         Hotărârea Curții (Camera a zecea) din 14 septembrie 2016 (cereri de decizie preliminară formulate de Tribunal Superior de Justicia del País Vasco – Spania) – Florentina Martínez Andrés/Servicio Vasco de Salud (C-184/15), Juan Carlos Castrejana López/Ayuntamiento de Vitoria (C-197/15)
   (Cauzele conexate C-184/15 și C-197/15) (1)

   ((Trimitere preliminară - Politica socială - Directiva 1999/70/CE - Acordul-cadru cu privire la munca pe durată determinată, încheiat între CES, UNICE și CEEP - Clauzele 5 și 8 - Folosirea contractelor de muncă pe durată determinată succesive - Măsuri de prevenire a recurgerii abuzive la contractele sau la raporturile de muncă pe durată determinată succesive - Sancțiuni - Recalificarea raportului de muncă pe durată determinată în „contract de muncă pe durată determinată nepermanent” - Principiul efectivității))
   (2016/C 419/22)
   Limba de procedură: spaniola

      Instanța de trimitere

   Tribunal Superior de Justicia del País Vasco

      Părțile din procedura principală

      Reclamanți: Florentina Martínez Andrés (C-184/15), Juan Carlos Castrejana López (C-197/15)

      Pârâte: Servicio Vasco de Salud (C-184/15), Ayuntamiento de Vitoria (C-197/15)

      Dispozitivul

               1)

               Clauza 5 punctul 1 din Acordul-cadru cu privire la munca pe durată determinată, încheiat la 18 martie 1999, anexat la Directiva 1999/70/CE a Consiliului din 28 iunie 1999 privind acordul-cadru cu privire la munca pe durată determinată, încheiat între CES, UNICE și CEEP, trebuie interpretată în sensul că se opune ca o reglementare națională, precum cea în discuție în litigiile principale, să fie aplicată de instanțele naționale ale statului membru în cauză astfel încât, în cazul folosirii abuzive a contractelor de muncă pe durată determinată succesive, se acordă persoanelor angajate de administrație, prin intermediul unui contract de muncă supus normelor dreptului muncii, un drept la menținerea raportului de muncă, însă acest drept nu este recunoscut, în general, personalului angajat de această administrație în temeiul dreptului administrativ, cu excepția cazului în care există o altă măsură eficace în ordinea juridică națională pentru sancționarea unor asemenea abuzuri în privința acestora din urmă, aspect care trebuie verificat de instanța națională.

               2)

               Dispozițiile Acordului-cadru cu privire la munca pe durată determinată, anexat la Directiva 1999/70, coroborate cu principiul efectivității trebuie interpretate în sensul că se opun unor norme procedurale naționale care obligă lucrătorul pe durată determinată să intenteze o nouă acțiune în vederea stabilirii sancțiunii adecvate atunci când s-a constatat, de către o autoritate judiciară, recurgerea abuzivă la contracte de muncă pe durată determinată succesive, în măsura în care, pentru lucrătorul în cauză, rezultă inconveniente procedurale, în special în materie de cost, de durată și de norme privind reprezentarea, de natură să facă excesiv de dificilă exercitarea drepturilor care îi sunt conferite de ordinea juridică a Uniunii.

      (1)  JO C 236, 20.7.2015.


title: Cauza T-200/12: Ordonanța Tribunalului din 12 noiembrie 2012 — Shannon Free Airport Development/Comisia

text:
               26.1.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 26/69

         Ordonanța Tribunalului din 12 noiembrie 2012 — Shannon Free Airport Development/Comisia
   (Cauza T-200/12) (1)

   2013/C 26/139
   Limba de procedură: engleza
   Președintele Camerei a cincea a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 258, 25.8.2012.