title: Cauza C-88/13: Cerere de decizie preliminară introdusă de Cour de cassation (Belgia) la 22 februarie 2013 — Philippe Gruslin/Citibank Belgium SA

text:
               25.5.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 147/10

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Cour de cassation (Belgia) la 22 februarie 2013 — Philippe Gruslin/Citibank Belgium SA
   (Cauza C-88/13)
   2013/C 147/17
   Limba de procedură: franceza

      Instanța de trimitere

   Cour de cassation

      Părțile din procedura principală

      Recurent: Philippe Gruslin

      Intimată: Citibank Belgium SA

      Întrebarea preliminară

   Articolul 45 din Directiva 85/611/CEE a Consiliului din 20 decembrie 1985 de coordonare a actelor cu putere de lege și a actelor administrative privind anumite organisme de plasament colectiv în valori mobiliare (OPCVM) (1) trebuie interpretat în sensul că noțiunea „plăți către deținătorii de titluri de participare” vizează și predarea către deținătorii de titluri de participare de certificate ale titlurilor de participare nominative?

      (1)  JO L 375, p. 3, Ediție specială, 06/vol. 1, p. 138.


title: Cauza C-43/14: Cerere de decizie preliminară introdusă de Nejvyšším správním soudem (Republica Cehă) la 18 decembrie 2013 – ŠKO–ENERGO, s.r.o./Odvolací finanční ředitelství

text:
               12.5.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 142/9

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Nejvyšším správním soudem (Republica Cehă) la 18 decembrie 2013 – ŠKO–ENERGO, s.r.o./Odvolací finanční ředitelství
   (Cauza C-43/14)
   2014/C 142/11
   Limba de procedură: ceha

      Instanța de trimitere

   Nejvyšším správním soudem

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: ŠKO–ENERGO, s.r.o.

      Pârâtă: Odvolací finanční ředitelství

      Întrebarea preliminară

   Articolul 10 din Directiva 2003/87/CE (1) a Parlamentului European și a Consiliului din 13 octombrie 2003 de stabilire a unui sistem de comercializare a cotelor de emisie de gaze cu efect de seră în cadrul Comunității și de modificare a Directivei 96/61/CE a Consiliului trebuie interpretat în sensul că se opune aplicării unor dispoziții naționale care prevăd că alocarea gratuită de cote de emisie de gaze în perioada în discuție este supusa impozitului pe donații?

      (1)  JO L 275, p. 32, Ediție specială, 15/vol. 10, p. 78.


title: Cauza C-328/05 P: Hotărârea Curții (Camera a patra) din 10 mai 2007 — SGL Carbon AG/Comisia Comunităților Europene (Recurs — Concurență — Înțelegere — Linii directoare privind metoda de stabilire a amenzilor — Comunicare referitoare la politica de clemență — Principiul non bis in idem)

text:
               23.6.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 140/4

         Hotărârea Curții (Camera a patra) din 10 mai 2007 — SGL Carbon AG/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza C-328/05 P) (1)

   (Recurs - Concurență - Înțelegere - Linii directoare privind metoda de stabilire a amenzilor - Comunicare referitoare la politica de clemență - Principiul non bis in idem)
   (2007/C 140/06)
   Limba de procedură: germana
   Părțile

      Recurentă: SGL Carbon AG (reprezentanți: M. Klusmann și F. Wiemer, Rechtsanwälte)

      Cealaltă parte în proces: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: F. Castillo de la Torre, M. Schneider, W. Mölls și H. Gading, agenți)
   Obiectul
   Recurs împotriva hotărârii Tribunalului de Primă Instanță (Camera a doua) din 15 iunie 2005, Tokai Carbon și alții/Comisie (cauze conexe T-71/03, T-74/03, T-87/03 și T-91/03), prin care Tribunalul a respins în parte acțiunea având ca obiect anularea Deciziei C(2002)5083 final a Comisiei din 17 decembrie 2002 privind o procedură de aplicare a articolului 81 din Tratatul CE — Înțelegere referitoare la piața grafiturilor speciale
   Dispozitivul

               1)

               Respinge recursul.

               2)

               Obligă SGL Carbon AG la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 281, 12.11.2005.


title: Cauza T-333/15: Hotărârea Tribunalului din 28 iunie 2017 – Josel/EUIPO – Nationale-Nederlanden Nederland (NN) [„Marca Uniunii Europene — Procedură de opoziție — Înregistrare internațională care desemnează Uniunea Europeană — Marca verbală NN — Marca națională verbală anterioară NN — Motiv relativ de refuz — Lipsa unei utilizări serioase a mărcii anterioare — Articolul 15 alineatul (1) al doilea paragraf litera (a) și articolul 42 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 — Formă care diferă prin elemente care alterează caracterul distinctiv”]

text:
               21.8.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 277/35

         Hotărârea Tribunalului din 28 iunie 2017 – Josel/EUIPO – Nationale-Nederlanden Nederland (NN)
   (Cauza T-333/15) (1)

   ([„Marca Uniunii Europene - Procedură de opoziție - Înregistrare internațională care desemnează Uniunea Europeană - Marca verbală NN - Marca națională verbală anterioară NN - Motiv relativ de refuz - Lipsa unei utilizări serioase a mărcii anterioare - Articolul 15 alineatul (1) al doilea paragraf litera (a) și articolul 42 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 - Formă care diferă prin elemente care alterează caracterul distinctiv”])
   (2017/C 277/51)
   Limba de procedură: engleza

      Părţile

      Reclamantă: Josel, SL (Barcelona, Spania) (reprezentanţi: inițial J. L. Rivas Zurdo, ulterior J. Güell Serra, avocați)

      Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentant: D. Gája, agent)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO, intervenientă la Tribunal: Nationale-Nederlanden Nederland BV (‘s-Gravenhage, Țările de Jos) (reprezentanţi: inițial E. Morée și A. Janssen, ulterior A. Janssen, R. Sjoerdsma și C. Jehoram, avocați)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a patra de recurs a EUIPO din 14 aprilie 2015 (cauza R 1531/2014-4) privind o procedură de opoziție între Josel și Nationale-Nederlanden Nederland

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă Josel, SL la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 262, 10.8.2015.


title: Cauza T-103/15: Acțiune introdusă la 27 februarie 2015 – Flabeg Deutschland/Comisia

text:
               27.4.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 138/62

         Acțiune introdusă la 27 februarie 2015 – Flabeg Deutschland/Comisia
   (Cauza T-103/15)
   (2015/C 138/81)
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Flabeg Deutschland GmbH (Nürnberg, Germania) (reprezentanți: M. Küper și E.-M. Schwind, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               Anularea Deciziei pârâtei din 25 noiembrie 2014 în procedura privind ajutorul de stat SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN): C(2014) 8786 final, în special articolele 1 și 2, articolul 3 alineatele (1) și (2) și articolele 4 și 5 (atribuirea calificării de ajutor de stat și constatarea incompatibilității EEG 2012, inclusiv a regimului său de compensare special, cu piața comună), precum și articolul 6 coroborat cu articolul 7 (dispunerea recuperării parțiale imediate de la beneficiari)

               —

               obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă trei motive.

               1.

               Primul motiv, întemeiat pe neîndeplinirea cerințelor prevăzute la articolul 107 TFUE.
               Reclamanta arată că mecanismul de prelevare EEG și regimul de compensare special al EEG 2012 deja nu ar reprezenta ajutoare în sensul articolului 107 alineatul (1) TFUE. În cazul în care regimul de compensare special al EEG 2012 ar trebui considerat ajutor, acesta ar fi justificat în temeiul articolului 107 alineatul (3) literele (b) și (c) TFUE (promovarea realizării unui proiect important de interes european comun sau dezvoltarea anumitor activități sau a anumitor regiuni economice fără modificarea condițiilor schimburilor comerciale într-o măsură care contravine interesului comun) și nu ar fi așadar contrar dreptului privind ajutoarele.

               2.

               Al doilea motiv, întemeiat pe inaplicabilitatea Liniilor directoare privind ajutoarele de stat pentru protecția mediului și energie (the Environmental and Energy State Aide Guidelines – EEAG), relevante pentru planul de adaptare.
               Reclamanta arată că EEAG, relevante pentru stabilirea cuantumului de recuperat în conformitate cu articolul 3 din decizia în litigiu a pârâtei și care sunt în vigoare începând cu 1 iulie 2014, nu sunt aplicabile în ce o privește, având în vedere principiul legalității acțiunii administrative, aplicabil și la nivelul Uniunii, și întrucât instrumentele luate în considerare, și anume mecanismul de prelevare EEG și regimul de compensare special al EEG 2012, nu reprezintă ajutoare.


title: Cauza C-551/16: Cerere de decizie preliminară introdusă de Centrale Raad van Beroep (Țările de Jos) la 31 octombrie 2016 – J. Klein Schiphorst/Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen

text:
               30.1.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 30/20

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Centrale Raad van Beroep (Țările de Jos) la 31 octombrie 2016 – J. Klein Schiphorst/Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen
   (Cauza C-551/16)
   (2017/C 030/24)
   Limba de procedură: neerlandeza

      Instanța de trimitere

   Centrale Raad van Beroep

      Părțile din procedura principală

      Apelant: J. Klein Schiphorst

      Intimat: Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen

      Întrebările preliminare

               1)

               Competența conferită prin articolul 64 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (CE) nr. 883/2004 (1) poate fi exercitată, având în vedere articolul 63 și articolul 7 din Regulamentul nr. 883/2004, obiectivul și finalitatea Regulamentului nr. 883/2004, precum și libera circulație a persoanelor și a lucrătorilor, în sensul respingerii din principiu a unei cereri de prelungire a duratei de export a ajutorului de șomaj, cu excepția situației în care Uwv [Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen] consideră că prelungirea perioadei de export a prestațiilor nu poate fi refuzată în mod rezonabil, în cazul unor circumstanțe specifice ale cazului concret, de exemplu existența unei perspective dovedite și concrete de încadrare în muncă?

               2)

               În cazul unui răspuns negativ, în ce mod trebuie statele membre să exercite competența care le-a fost conferită prin articolul 64 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul nr. 883/2004?

      (1)  Regulamentul Parlamentului European și al Consiliului din 29 aprilie 2004 privind coordonarea sistemelor de securitate socială (JO 2004, L 166, p. 1, Ediție specială, 05/vol. 7, p. 82).


title: Cauza C-141/12: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Rechtbank Middelburg (Țările de Jos) la 20 martie 2012 — Y. S./Minister voor Immigratie, Integratie en Asiel

text:
               2.6.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 157/3

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Rechtbank Middelburg (Țările de Jos) la 20 martie 2012 — Y. S./Minister voor Immigratie, Integratie en Asiel
   (Cauza C-141/12)
   2012/C 157/04
   Limba de procedură: olandeza

      Instanța de trimitere

   Rechtbank Middelburg

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamant: Y. S.

      Pârât: Minister voor Immigratie, Integratie en Asiel

      Întrebările preliminare

               1.

               Datele cuprinse în minută referitoare la persoana vizată sunt date cu caracter personal în sensul articolului 2 litera (a) din Directiva privind viața privată (1)?

               2.

               Analiza juridică din cuprinsul minutei face parte din categoria datelor cu caracter personal în sensul prevederii menționate anterior?

               3.

               În cazul în care Curtea confirmă faptul că datele menționate sunt date cu caracter personal, operatorul/autoritatea independentă prevăzută la articolul 12 din Directiva 95/46 și la articolul 8 alineatul (2) din Carta UE trebuie să ofere informații și cu privire la aceste date cu caracter personal?

               4.

               În acest context, poate persoana vizată să se întemeieze în mod direct pe articolul 41 alineatul (2) litera (b) din Cartă (2), și în cazul unui răspuns afirmativ, sintagma cuprinsă la acest articol — „cu respectarea intereselor legitime legate de confidențialitatea” [adoptării deciziei] — trebuie interpretată în sensul că dreptul de acces la minută poate fi refuzat pentru acest motiv?

               5.

               În cazul în care persoana vizată solicită accesul la minută, operatorul, respectiv autoritatea în cauză trebuie să pună la dispoziția acestuia o copie a documentului respectiv pentru a îndeplini cerințele dreptului la informare?

      (1)  Directiva 95/46 CE a Parlamentului European și a Consiliului din 24 octombrie 1995 privind protecția persoanelor fizice în ceea ce privește prelucrarea datelor cu caracter personal și libera circulație a acestor date (JO L 281, p. 31, Ediție specială, 13/vol. 17, p. 10).

      (2)  Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene (JO C 364, p. 1).


title: Cauza C-359/11: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Bundesgerichtshof (Germania) la 8 iulie 2011 — Alexandra Schulz/Technische Werke Schussental GmbH und Co. KG

text:
               22.10.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 311/17

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Bundesgerichtshof (Germania) la 8 iulie 2011 — Alexandra Schulz/Technische Werke Schussental GmbH und Co. KG
   (Cauza C-359/11)
   2011/C 311/26
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Bundesgerichtshof

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Alexandra Schulz

      Pârâtă: Technische Werke Schussental GmbH und Co.KG

      Întrebarea preliminară

   Articolul 3 alineatul (3) coroborat cu anexa A literele (b) și/sau (c) la Directiva 2003/55/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 26 iunie 2003 privind normele comune pentru piața internă în sectorul gazelor naturale și de abrogare a Directivei 98/30/CE (1) trebuie interpretat în sensul că o reglementare națională privind modificările de preț din contractele de furnizare a gazelor naturale încheiate cu consumatorii casnici, care intră sub incidența obligației generale de aprovizionare („consumatori supuși tarifării standard”) îndeplinește cerințele privind gradul necesar de transparență în cazul în care, deși în cuprinsul acesteia nu se indică motivul, condițiile și întinderea unei modificări a prețului, se garantează totuși faptul că întreprinderea de distribuție a gazelor notifică clienților săi fiecare majorare de preț, cu un termen de preaviz rezonabil și că aceștia au dreptul de a rezilia contractul dacă nu doresc să accepte condițiile modificate care le-au fost notificate?

      (1)  JO L 176, p. 57, Ediție specială, 12/vol. 2, p. 80.


title: Cauza C-182/11: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Consiglio di Stato (Italia) la 18 aprilie 2011 — Econord Spa/Comune di Cagno și Comune di Varese

text:
               16.7.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 211/10

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Consiglio di Stato (Italia) la 18 aprilie 2011 — Econord Spa/Comune di Cagno și Comune di Varese
   (Cauza C-182/11)
   2011/C 211/19
   Limba de procedură: italiana

      Instanța de trimitere

   Consiglio di Stato

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Econord Spa

      Pârâte: Comune di Cagno, Comune di Varese

      Cealaltă parte: Aspem Spa

      Întrebarea preliminară

   Principiul nerelevanței privind situația fiecărei entități publice care participă la societatea special creată trebuie să se aplice și atunci când una dintre primăriile asociate deține o singură acțiune a societății special create, iar acordurile dintre entitățile publice nu pot oferi primăriei participante niciun control efectiv al societății, astfel încât participarea la capitalul societății poate fi considerată numai aspectul formal al unui contract de prestare de servicii?


title: Cauza T-201/11: Hotărârea Tribunalului din 17 decembrie 2014 – Si.mobil/Comisia ( „Concurență — Abuz de poziție dominantă — Piața slovenă a serviciilor de telefonie mobilă — Decizie de respingere a unei plângeri — Investigarea cauzei de către o autoritate de concurență a unui stat membru — Lipsa de interes a Uniunii” )

text:
               16.2.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 56/14

         Hotărârea Tribunalului din 17 decembrie 2014 – Si.mobil/Comisia
   (Cauza T-201/11) (1)

   ((„Concurență - Abuz de poziție dominantă - Piața slovenă a serviciilor de telefonie mobilă - Decizie de respingere a unei plângeri - Investigarea cauzei de către o autoritate de concurență a unui stat membru - Lipsa de interes a Uniunii”))
   (2015/C 056/18)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Si.mobil telekomunikacijske storitve d.d. (Ljubljana Slovenia) (reprezentanți: inițial P. Alexiadis și E. Sependa, solicitors, ulterior P. Alexiadis, P. Figueroa Regueiro și A. Melihen, avocați)

      Pârât: Comisia Europeană (reprezentanți: inițial C. Giolito, B. Gencarelli și A. Biolan, ulterior C. Giolito și A. Biolan, agenți)

      Interveniente în susținerea pârâtei: Republica Slovenia (reprezentanţi: T. Mihelič Žitko și V. Klemenc, agenți); și Telekom Slovenije d.d. fostă Mobitel, telekomunikacijske storitve d.d. (Ljubljana, Slovenia) (reprezentanţi: J. Sladič și P. Sladič, avocați)

      Obiectul

   Cerere de anulare a Deciziei C (2011) 355 final a Comisiei din 24 ianuarie 2011 de respingere a plângerii formulate de reclamantă privind pretinse încălcări ale articolului 102 TFUE săvârșite de Mobitel pe mai multe piețe de telefonie mobilă cu ridicata și cu amănuntul (cazul COMP/39.707 – Si.mobil/Mobitel)

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă Si.mobil telekomunikacijske storitve d.d. la plata propriilor cheltuieli de judecată, precum și a cheltuielilor de judecată efectuate de Comisia Europeană și de Telekom Slovenije d.d.

               3)

               Republica Slovenia suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 160, 28.5.2011.


title: Cauza T-267/12: Acțiune introdusă la 12 iunie 2012 — Deutsche Bahn și alții/Comisia

text:
               11.8.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 243/28

         Acțiune introdusă la 12 iunie 2012 — Deutsche Bahn și alții/Comisia
   (Cauza T-267/12)
   2012/C 243/50
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamante: Deutsche Bahn AG (Berlin, Germania), Schenker AG (Essen, Germania), Schenker China Ltd (Shanghai, China), Schenker International (H.K.) Ltd (Hong Kong, China) (reprezentanți: F. Montag și B. Kacholdt, avocați, D. Colgan și T. Morgan, solicitors)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

               —

               Anularea articolului 1 alineatul (2) litera (g), a articolului 1 alineatul (3) litera (a), a articolului 1 alineatul (3) litera (b) și a articolului 1 alineatul (4) litera (h) din decizia Comisiei Europene din 28 martie 2012 privind o procedură de aplicare a articolului 101 din Tratatul privind Funcționarea Uniunii Europene și a articolului 53 din Acordul privind SEE (cazul COMP/39.462 — Servicii de expediere a mărfurilor);

               —

               anularea în totalitate sau, cu titlu subsidiar, reducerea amenzilor stabilite la articolul 2 alineatul (2) litera (g), la articolul 2 alineatul (3) litera (a), la articolul 2 alineatul (3) litera (b) și la articolul 2 alineatul (4) litera (h) din decizia atacată și

               —

               obligarea Comisiei Europene la plata cheltuielilor de judecată aferente prezentei proceduri.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamantele invocă șase motive.

               1.

               Primul motiv, întemeiat pe încălcarea de către Comisie a dreptului la apărare al reclamantelor, a dreptului la un proces echitabil și a principiului bunei administrări, întrucât nu a încetat investigarea după ce a luat cunoscut faptul că probele prezentate de reprezentanții legali ai unor anumite societăți sunt afectate de diverse vicii.

               2.

               Al doilea motiv, întemeiat pe depășirea de către Comisie a competențelor sale prin adoptarea deciziei atacate, cu încălcarea Regulamentului nr. 141/1962 (1).

               3.

               Al treilea motiv, întemeiat pe încălcarea de către Comisie a articolului 101 alineatul (1) TFUE și a articolului 296 TFUE, a articolului 41 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, a articolului 4, a articolului 7 și a articolului 23 alineatul (2) din Regulamentul nr. 1/2003, precum și a principiilor răspunderii personale și bunei administrăriin prin faptul că a imputat întreprinderii Schenker China Ltd comportamentul BAX Global (China) Co. Ltd și prin faptul că a impus o amendă exclusiv Schenker China Ltd pentru acest comportament, deși BAX Global (China) Co. Ltd a fost o filială a unei alte întreprinderi pentru aproape întreaga perioadă a comportamentului, definită la articolul 1 alineatul (3) litera (a) din decizia atacată.

               4.

               Al patrulea motiv, întemeiat pe încălcarea de către Comisie a articolelor 23 și 27 din Regulamentul nr. 1/2003, a dreptului la apărare al reclamantelor, a Orientărilor privind calcularea amenzilor din 2006 (2), a principiului proporționalității sancțiunilor, precum și a principiilor bunei administrări, nulla poena sine culpa și proporționalității și pe săvârșirea de către Comisie unei erori vădite de apreciere la stabilirea unui cuantum al amenzilor pe baza cifrei de afaceri care depășește pragul teoretic maxim care ar fi fost aplicabil comportamentului în cauză, cuantum definit la articolul 1 alineatul (2) litera (g), la articolul 1 alineatul (3) litera (a), la articolul 1 alineatul (3) litera (b) și la articolul 1 alineatul (4) litera (h) din decizia atacată.

               5.

               Al cincilea motiv, întemeiat pe încălcarea de către Comisie a articolului 23 din Regulamentul nr. 1/2003, a Comunicării privind cooperarea (3), precum și a principiului egalității de tratament și pe săvârșirea unei erori vădite de apreciere în stabilirea nivelurilor de reducere a amenzilor aplicate reclamantelor.

               6.

               Al șaselea motiv, întemeiat pe încălcarea de către Comisie a articolului 23 din Regulamentul nr. 1/2003, a principiului egalității de tratament și pe săvârșirea unei erori vădite de apreciere prin faptul că a refuzat să inițieze o procedură de tranzacție conform Comunicării privind desfășurarea procedurilor de tranzacție (4).

      (1)  Regulamentul nr. 141 al Consiliului Privind exceptarea sectorului transporturilor de la aplicarea Regulamentului Consiliului nr. 17 (JO 124, p. 2751).

      (2)  Orientări privind calcularea amenzilor aplicate în temeiul articolului 23 alineatul (2) litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 1/2003 (JO 2006 C 210, p. 2, Ediție specială, 08/vol. 4, p. 264).

      (3)  Comunicarea Comisiei privind imunitatea la amenzi și reducerea cuantumului amenzilor în cauzele referitoare la înțelegeri (JO 2006 C 298, p. 17, Ediție specială, vol. 08/5, p. 3).

      (4)  Comunicarea Comisiei privind desfășurarea procedurilor de tranzacție în vederea adoptării de decizii în temeiul articolelor 7 și 23 din Regulamentul (CE) nr. 1/2003 al Consiliului în cazurile privind cartelurile (JO 2008 C 167, p. 1).


title: Cauza T-389/08: Ordonanța Tribunalului de Primă Instanță din 26 iunie 2009 — Lemans/OAPI — Turner (ICON)

text:
               15.8.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 193/33

         Ordonanța Tribunalului de Primă Instanță din 26 iunie 2009 — Lemans/OAPI — Turner (ICON)
   (Cauza T-389/08) (1)

   2009/C 193/53

      Limba de procedură: engleza

   Președintele Camerei a cincea a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 301, 22.11.2008.


title: Cauza T-407/08: Acțiune introdusă la 22 septembrie 2008 — MIP Metro/OAPI — CBT Comunicación Multimedia (Metromeet)

text:
               20.12.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 327/31

         Acțiune introdusă la 22 septembrie 2008 — MIP Metro/OAPI — CBT Comunicación Multimedia (Metromeet)
   (Cauza T-407/08)
   (2008/C 327/57)
   Limba în care a fost formulată acțiunea: germana
   Părțile

      Reclamantă: MIP Metro Group Intellectual Property GmbH & Co. KG (Düsseldorf, Germania) (reprezentanți: J.-C. Plate și R. Kaase, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: CBT Comunicación Multimedia, SL (Getxo, Spania)
   Concluziile reclamantei

               —

               Anularea Deciziei Camerei întâi de recurs a OAPI din 12 iunie 2008 în cauza R 387/2007-1 pentru motivul neconformității acesteia cu articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 și respingerea cererii de înregistrare a mărcii comunitare nr. 37 405 29 „Metromeet”;

               —

               obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată, inclusiv a cheltuielilor din procedura de opoziție și din procedura de recurs în fața OAPI.

         Motivele și principalele argumente

      Persoana care solicită înregistrarea mărcii comunitare: CBT Comunicación Multimedia, SL

      Marca comunitară vizată: marca figurativă „Metromeet” pentru produse și servicii din clasele 9, 16, 35 și 41 — cererea de înregistrare nr. 37 405 29

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în sprijinul opoziției: reclamanta

      Marca sau semnul invocat în sprijinul opoziției: marca figurativă națională „METRO” și marca verbală națională „meeting metro” pentru produse și servicii din clasele 9, 16, 35 și 41

      Decizia diviziei de opoziție: admiterea opoziției

      Decizia camerei de recurs: anularea deciziei diviziei de opoziție și respingerea opoziției

      Motivele invocate: Încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 întrucât există riscul de confuzie între mărcile în conflict.


title: Cauza C-98/13: Hotărârea Curții (Camera a doua) din 6 februarie 2014 (cerere de decizie preliminară formulată de Højesteret — Danemarca) — Martin Blomqvist/Rolex SA, Manufacture des Montres Rolex SA [Trimitere preliminară — Regulamentul (CE) nr. 1383/2003 — Măsuri care vizează împiedicarea introducerii pe piață a mărfurilor contrafăcute și a mărfurilor piratate — Articolul 2 — Domeniul de aplicare al regulamentului — Vânzare în scop privat dintr-un stat terț, pe internet, a unui ceas de mână contrafăcut către un particular care are reședința într-un stat membru — Confiscarea ceasului de către autoritățile vamale la intrarea pe teritoriul statului membru — Legalitatea confiscării — Condiții — Condiții care privesc atingerea adusă drepturilor de proprietate intelectuală — Directiva 2001/29/CE — Articolul 4 — Distribuire către public — Directiva 2008/95/CE — Articolul 5 — Regulamentul (CE) nr. 207/2009 — Articolul 9 — Utilizare în comerț]

text:
               29.3.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 93/18

         Hotărârea Curții (Camera a doua) din 6 februarie 2014 (cerere de decizie preliminară formulată de Højesteret — Danemarca) — Martin Blomqvist/Rolex SA, Manufacture des Montres Rolex SA
   (Cauza C-98/13) (1)

   (Trimitere preliminară - Regulamentul (CE) nr. 1383/2003 - Măsuri care vizează împiedicarea introducerii pe piață a mărfurilor contrafăcute și a mărfurilor piratate - Articolul 2 - Domeniul de aplicare al regulamentului - Vânzare în scop privat dintr-un stat terț, pe internet, a unui ceas de mână contrafăcut către un particular care are reședința într-un stat membru - Confiscarea ceasului de către autoritățile vamale la intrarea pe teritoriul statului membru - Legalitatea confiscării - Condiții - Condiții care privesc atingerea adusă drepturilor de proprietate intelectuală - Directiva 2001/29/CE - Articolul 4 - Distribuire către public - Directiva 2008/95/CE - Articolul 5 - Regulamentul (CE) nr. 207/2009 - Articolul 9 - Utilizare în comerț)
   2014/C 93/28
   Limba de procedură: daneza

      Instanța de trimitere

   Højesteret

      Părțile din procedura principală

      Reclamant: Martin Blomqvist

      Pârâte: Rolex SA, Manufacture des Montres Rolex SA

      Obiectul

   Cerere de decizie preliminară — Højesteret — Interpretarea articolului 4 alineatul (1) din Directiva 2001/29/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 22 mai 2001 privind armonizarea anumitor aspecte ale dreptului de autor și drepturilor conexe în societatea informațională (JO L 167, p. 10, Ediție specială, 17/vol. 1, p. 230), a articolului 5 alineatele (1) și (3) din Directiva 2008/95/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 22 octombrie 2008 de apropiere a legislațiilor statelor membre cu privire la mărci (JO L 299, p. 25), a articolului 9 alineatele (1) și (2) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 al Consiliului din 26 februarie 2009 privind marca comunitară (JO L 78, p. 1) și a articolului 2 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 1383/2003 al Consiliului din 22 iulie 2003 privind intervenția autorităților vamale împotriva mărfurilor suspectate de a aduce atingere anumitor drepturi de proprietate intelectuală, precum și măsurile care trebuie aplicate mărfurilor care aduc atingere anumitor drepturi de proprietate intelectuală (JO L 196, p. 7, Ediție specială, 02/vol. 16, p. 18) — Măsuri care vizează împiedicarea introducerii pe piață a mărfurilor contrafăcute și a mărfurilor piratate — Particular, având reședința într-un stat membru, care a achiziționat pe site-ul internet al unui vânzător dintr-un stat terț un ceas contrafăcut în scopuri private — Reținerea ceasului respectiv, expediat cumpărătorului prin poștă, și suspendarea livrării ceasului de către autoritățile statului membru în cauză

      Dispozitivul

   Regulamentul (CE) nr. 1383/2003 al Consiliului din 22 iulie 2003 privind intervenția autorităților vamale împotriva mărfurilor suspectate de a aduce atingere anumitor drepturi de proprietate intelectuală, precum și măsurile care trebuie aplicate mărfurilor care aduc atingere anumitor drepturi de proprietate intelectuală trebuie interpretat în sensul că titularul unui drept de proprietate intelectuală asupra mărfii vândute unei persoane care are reședința pe teritoriul unui stat membru prin intermediul unui site internet de vânzări online dintr-o țară terță beneficiază, la momentul la care această marfă intră pe teritoriul statului membru amintit, de protecția garantată acestui titular de regulamentul menționat în considerarea simplei achiziționări a mărfii respective. Nu este necesar în acest sens ca, în plus, înainte de vânzare, mărfurile în discuție să fi făcut obiectul unei oferte de vânzare sau al unei publicități adresate consumatorilor din același stat.

      (1)  JO C 129, 4.5.2013.


title: Cauza C-675/11: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Conseil d'État (Franța) la 29 decembrie 2011 — Etablissement national des produits de l’agriculture et de la mer (FranceAgriMer), succesor în drepturi al Office national interprofessionnel des fruits, des légumes, des vins et de l’horticulture (VINIFLHOR)/Regalp SA

text:
               24.3.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 89/10

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Conseil d'État (Franța) la 29 decembrie 2011 — Etablissement national des produits de l’agriculture et de la mer (FranceAgriMer), succesor în drepturi al Office national interprofessionnel des fruits, des légumes, des vins et de l’horticulture (VINIFLHOR)/Regalp SA
   (Cauza C-675/11)
   2012/C 89/14
   Limba de procedură: franceza

      Instanța de trimitere

   Conseil d'État

      Părțile din acțiunea principală

      Recurent: Etablissement national des produits de l’agriculture et de la mer (FranceAgriMer), succesor în drepturi al Office national interprofessionnel des fruits, des légumes, des vins et de l’horticulture (VINIFLHOR)

      Intimată: Regalp SA

      Întrebările preliminare

               1.

               Cum poate fi exercitată de un stat membru posibilitatea acordată conform alineatului (4) al articolului 2 din Regulamentul (CEE) nr. 4045/89 al Consiliului din 21 decembrie 1989 privind controalele efectuate de către statele membre cu privire la operațiunile care fac parte din sistemul de finanțare prin FEOGA, secțiunea „Garantare” (1), de a extinde perioada supusă controlului „pentru perioade (…) care preced sau urmează perioadei de douăsprezece luni”, definită la acest alineat, având în vedere, pe de o parte, cerințele de protecție a intereselor financiare ale Comunităților și, pe de altă parte, principiul securității juridice și necesitatea de a nu lăsa autorităților de control o putere nelimitată?

               2.

               În special:

                           —

                           Perioada supusă controlului trebuie, în orice caz, sub sancțiunea neregularității controlului de care persoana controlată s-ar putea prevala împotriva deciziei care cuprinde consecințele rezultatelor acestui control, să se încheie în cursul perioadei de douăsprezece luni care precedă perioada numită „de control”, în cursul căreia sunt efectuate operațiunile de control?

                           —

                           În cazul unui răspuns pozitiv la întrebarea precedentă, cum trebuie înțeleasă posibilitatea prevăzută expres de regulament de a extinde perioada supusă controlului pentru perioade care „urmează perioadei de douăsprezece luni”?

                           —

                           În cazul unui răspuns negativ la prima întrebare, perioada supusă controlului trebuie totuși, sub sancțiunea neregularității controlului de care persoana controlată s-ar putea prevala împotriva deciziei care cuprinde consecințele rezultatelor acestui control, să cuprindă douăsprezece luni care se încheie în cursul perioadei de control care precedă perioada în care controlul a avut loc, sau controlul nu poate viza decât o perioadă care se încheie anterior începerii perioadei de control precedente?

      (1)  Regulamentul (CEE) nr. 4045/89 al Consiliului din 21 decembrie 1989 privind controalele efectuate de către statele membre cu privire la operațiunile care fac parte din sistemul de finanțare prin Fondul European de Orientare și Garantare Agricolă, secțiunea „Garantare”, și de abrogare a Directivei 77/435/CEE (JO L 388, p. 18, Ediție specială, 03/vol. 7, p. 196).


title: Cauza F-24/07: Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera a doua) din 12 martie 2009 – Lafleur Tighe/Comisia (Funcție publică — Agenți contractuali — Recrutare — Încadrare în grad — Foști experți individuali — Experiență profesională — Diplomă — Certificat de echivalență — Admisibilitate — Fapt nou și esențial)

text:
               1.5.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 102/36

         Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera a doua) din 12 martie 2009 – Lafleur Tighe/Comisia
   (Cauza F-24/07) (1)

   (Funcție publică - Agenți contractuali - Recrutare - Încadrare în grad - Foști experți individuali - Experiență profesională - Diplomă - Certificat de echivalență - Admisibilitate - Fapt nou și esențial)
   2009/C 102/52
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: Virginie Lafleur Tighe (Makati, Filipine) (reprezentanți: S. Rodrigues și C. Bernard-Glanz, avocați)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: J. Currall și G. Berscheid, agenți)

      Obiectul

   Pe de o parte, anularea deciziei autorității împuternicite să facă numiri de încadrare a reclamantei în grupa de funcții IV, în gradul 13 treapta 1 cu ocazia recrutării sale în calitate de agent contractual, întrucât la calculul experienței sale profesionale nu s-a ținut seama de perioada cuprinsă între obținerea primei sale diplome (Bachelor) și obținerea celei de a doua diplome (Maîtrise) și, pe de altă parte, reîncadrarea retroactivă a reclamantei în gradul 14

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Fiecare parte suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 117, 26.5.2007, p. 36.


title: Cauza C-349/12: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Fővárosi Törvényszék (fostă Fővárosi Bíróság) (Ungaría) la 24 iulie 2012 — Peró Gáz Kft./Balla János

text:
               13.10.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 311/4

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Fővárosi Törvényszék (fostă Fővárosi Bíróság) (Ungaría) la 24 iulie 2012 — Peró Gáz Kft./Balla János
   (Cauza C-349/12)
   2012/C 311/03
   Limba de procedură: maghiara

      Instanța de trimitere

   Fővárosi Törvényszék (fostă Fővárosi Bíróság)

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Peró Gáz Kft.

      Pârât: Balla János

      Întrebările preliminare

               1.

               Măsurile, procedurile și mijloacele de reparație care, într-o procedură de reformare referitoare la o cerere de invalidare a unui brevet, se aplică astfel încât instanța națională nu este ținută de concluziile și celelalte declarații cu efecte juridice formulate de părți și, în special, instanța poate dispune administrarea din oficiu a probelor pe care le consideră necesare sunt conforme cu dreptul Uniunii Europene?

               2.

               Măsurile, procedurile și mijloacele de reparație care, într-o procedură de reformare referitoare la o cerere de invalidare a unui brevet, se aplică astfel încât, în aprecierea sa, instanța națională nu este ținută nici de decizia administrativă pronunțată cu privire la cererea de invalidare, nici de situația de fapt stabilită în decizia administrativă, în special de motivele de invalidare invocate în cursul procedurii administrative, sau de declarațiile sau afirmațiile efectuate ori de probele depuse în cursul acesteia sunt conforme cu dreptul Uniunii Europene?

               3.

               Măsurile, procedurile și mijloacele de reparație care, într-o procedură de reformare referitoare la o cerere de invalidare a unui brevet, se aplică astfel încât, în ceea ce privește condiția noutății sau a activității inventive, instanța națională analizează dacă trebuie conferită prioritate invenției de la data depunerii cererii sau numai de la data modificării acesteia, cu condiția ca, la data depunerii cererii, reglementarea să permită solicitantului să extindă conținutul tehnic al cererii de brevet și întinderea protecției solicitate după data depunerii cererii, sunt conforme cu dreptul Uniunii Europene?


title: Cauza T-346/06 R: Ordonanța președintelui Tribunalului de Primă Instanță din 7 iunie 2007 — IMS/Comisia Comunităților Europene ( Măsuri provizorii — Cerere de suspendare a executării — Directiva 98/37/CE — Admisibilitate — Fumus boni juris — Urgență — Punerea în balanță a intereselor )

text:
               4.8.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 183/33

         Ordonanța președintelui Tribunalului de Primă Instanță din 7 iunie 2007 — IMS/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza T-346/06 R)
   („Măsuri provizorii - Cerere de suspendare a executării - Directiva 98/37/CE - Admisibilitate - Fumus boni juris - Urgență - Punerea în balanță a intereselor’)
   (2007/C 183/64)
   Limba de procedură: italiana
   Părțile

      Reclamantă: Industria Masetto Schio Srl (IMS) (Schio, Italia) (reprezentanți: F. Colonna și T. Romolotti, avocats)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: C. Zadra și D. Lawunmi, agenți)
   Obiectul
   Cerere de suspendare a executării avizului C(2006) 3914 al Comisiei din 6 septembrie 2006 privind o măsură de interdicție, adoptată de autoritățile franceze, referitoare la anumite prese mecanice purtând marca IMS.
   Dispozitivul

               1)

               Suspendă executarea avizului C(2006) 3914 al Comisiei din 6 septembrie 2006 privind o măsură de interdicție, adoptată de autoritățile franceze, referitoare la anumite prese mecanice purtând marca IMS, până când Tribunalul se va pronunța în acțiunea principală.

               2)

               Cererea privind cheltuielile de judecată se va soluționa odată cu fondul.


title: Cauza T-167/16: Ordonanța Tribunalului din 26 octombrie 2016 – Polonia/Comisia

text:
               6.2.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 38/54

         Ordonanța Tribunalului din 26 octombrie 2016 – Polonia/Comisia
   (Cauza T-167/16) (1)

   (2017/C 038/71)
   Limba de procedură: polona
   Președintele Camerei a patra a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 243, 4.7.2016.


title: Cauza T-261/11: Acțiune introdusă la 20 mai 2011 — European Goldfields/Comisia

text:
               23.7.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 219/18

         Acțiune introdusă la 20 mai 2011 — European Goldfields/Comisia
   (Cauza T-261/11)
   2011/C 219/28
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: European Goldfields Ltd (Whitehorse, Canada) (reprezentanți: K. Adamantopoulos, E. Petritsi, E. Trova și P. Skouris, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

               —

               Anularea Deciziei Comisiei din 23 februarie 2011 în cazul C 48/2008 (ex NN 61/2008) privind ajutorul de stat pus în aplicare de Grecia în favoarea Ellinikos Chrysos, în special a articolelor 1-5;

               —

               obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată efectuate de reclamantă în cadrul prezentei proceduri.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă cinci motive.

               1.

               Prin intermediul primului motiv se susține că au fost săvârșite de către Comisie anumite erori vădite în constatarea și în aprecierea faptelor din speță, care au afectat din punct de vedere material aplicarea și interpretarea de către aceasta a condiției — prevăzute la articolul 107 alineatul (1) TFUE — privind existența unui avantaj economic în favoarea Ellinikos Chrysos.

               2.

               Prin intermediul celui de al doilea motiv se susține că au fost săvârșite de către Comisie erori vădite de drept în aplicarea și interpretarea sa cu privire la partea de definiție a ajutorului de stat referitoare la existența unui avantaj economic, potrivit articolului 107 alineatul (1) TFUE, întrucât Comisia a aplicat în mod eronat sau nu a aplicat principiul relevant al investitorului într-o economie de piață.

               3.

               Prin intermediul celui de al treilea motiv se susține că au fost săvârșite de către Comisie anumite erori vădite de drept în aplicarea și interpretarea sa cu privire la condiția existenței unui avantaj economic, potrivit articolului 107 alineatul (1) TFUE, stabilind existența unui astfel de avantaj economic pe baza propriilor argumente nefondate, selective și arbitrare privind pretinsa valoare a activelor transferate.

               4.

               Prin intermediul celui de al patrulea motiv se susține că au fost săvârșite de către Comisie erori vădite de drept în aplicarea și interpretarea sa cu privire la condiția existenței unui avantaj economic, potrivit articolului 107 alineatul (1) TFUE, întrucât a stabilit în mod eronat că pretinsa scutire de impozite acordată Ellinikos Chrysos constituia un avantaj economic.

               5.

               Prin intermediul celui de al cincilea motiv se susține că au fost încălcate de către Comisie normele substanțiale de procedură și că aceasta a săvârșit un abuz de putere, încălcându-și astfel obligația de a examina cazul cu diligență și imparțialitate.


title: Cauza T-700/15: Acțiune introdusă la 30 noiembrie 2015 – Volfas Engelman/OAPI – Rauch Fruchtsäfte (BRAVORO PINTA)

text:
               1.2.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 38/71

         Acțiune introdusă la 30 noiembrie 2015 – Volfas Engelman/OAPI – Rauch Fruchtsäfte (BRAVORO PINTA)
   (Cauza T-700/15)
   (2016/C 038/96)
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Volfas Engelman AB (Kaunas, Lituania) (reprezentant: P. Olson, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Rauch Fruchtsäfte GmbH (Rankweil, Austria)

      Datele privind procedura în fața OAPI

      Solicitantul: reclamanta

      Marca în litigiu: marca comunitară figurativă care cuprinde elementul verbal „BRAVORO PINTA” – cererea de înregistrare nr. 10 725 381

      Procedura care s-a aflat pe rolul OAPI: procedură de opoziție

      Decizia atacată: Decizia Camerei a doua de recurs a OAPI din 17/09/2015 în cauza R 1649/2014-2

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei atacate și admiterea cererii de înregistrare a mărcii comunitare nr. 10725381 și;

               —

               obligarea OAPI la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele invocate

               —

               Camera de recurs a identificat în mod greșit publicul relevant;

               —

               Camera de recurs a considerat în mod greșit că publicul relevant va face dovada unui nivel de atenție mediu;

               —

               Camera de recurs a săvârșit o eroare ignorând elementele vizuale semnificative ale mărcii comunitare pentru care s-a solicitat înregistrarea;

               —

               Camera de recurs a săvârșit o eroare constatând că există o similitudine fonetică între mărci;

               —

               Camera de recurs a săvârșit o eroare întemeindu-și decizia pe constatarea, de la punctul 42 al deciziei, că marca anterioară se bucură de un caracter distinctiv ridicat pentru băuturile energizante;

               —

               Camera de recurs a săvârșit o eroare constatând existența unui risc de confuzie.


title: Cauza C-509/16 P: Recurs introdus la 26 septembrie 2016 de Francisco Javier Rosa Rodriguez împotriva Ordonanței Tribunalului (Camera a cincea) din 20 iulie 2016 în cauza T-358/16, Rosa Rodriguez/Consejería de Educación de la Junta de Andalucía

text:
               23.1.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 22/3

         Recurs introdus la 26 septembrie 2016 de Francisco Javier Rosa Rodriguez împotriva Ordonanței Tribunalului (Camera a cincea) din 20 iulie 2016 în cauza T-358/16, Rosa Rodriguez/Consejería de Educación de la Junta de Andalucía
   (Cauza C-509/16 P)
   (2017/C 022/05)
   Limba de procedură: spaniola

      Părțile

      Recurent: Francisco Javier Rosa Rodriguez (reprezentant: J. Velasco Velasco, avocat)

      Cealaltă parte din procedură: Consejería de Educación de la Junta de Andalucía
   Prin Ordonanța din 8 decembrie 2016, Curtea (Camera noua) a respins recursul și l-a obligat pe domnul Rosa Rodríguez să suporte propriile cheltuieli de judecată.


title: Cauza C-569/10: Acțiune introdusă la 3 decembrie 2010 — Comisia Europeană/Republica Polonă

text:
               12.2.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 46/6

         Acțiune introdusă la 3 decembrie 2010 — Comisia Europeană/Republica Polonă
   (Cauza C-569/10)
   2011/C 46/10
   Limba de procedură: polona

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentant: K. Herrmann, agent)

      Pârâtă: Republica Polonă

      Concluziile reclamantei

               —

               Constatarea faptului că, prin neadoptarea măsurilor necesare pentru a asigura că accesul la activitatea de prospectare, explorare și extracție a hidrocarburilor este oferit fără niciun fel de discriminare față de întreprinderile interesate și că autorizațiile de exercitare a acestor activități sunt acordate pe baza unei proceduri în temeiul căreia orice întreprindere interesată poate depune o cerere și pe baza unor criterii publicate în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene înainte de data de la care începe să curgă termenul de depunere a cererilor, Republica Polonă și-a încălcat obligațiile care îi revin în temeiul articolului 2 alineatul (2), al articolului 3 alineatul (1) și al articolului 5 punctele 1 și 2 din Directiva 94/22/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 30 mai 1994 privind condițiile de acordare și folosire a autorizațiilor de prospectare, explorare și extracție a hidrocarburilor (1),

               —

               obligarea Republicii Polone la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Comisia impută Republicii Polone încălcarea a trei dispoziții ale Directivei 94/22/CE.
   În primul rând, Legea poloneză privind lucrările geologice și miniere („Prawo geologiczne i górnicze”) și regulamentul său de punere în aplicare prevăd cerințele pe care o întreprindere interesată trebuie să le îndeplinească la momentul depunerii unei cereri de acordare a unei autorizații de prospectare, explorare și extracție a hidrocarburilor. Acestea plasează câteva întreprinderi active deja pe teritoriul polonez într-o poziție mai bună decât întreprinderile obișnuite și aduc în acest fel atingere principiului accesului în mod egal la această activitate.
   În al doilea rând, legea poloneză nu supune întreaga procedură de acordare a autorizației de prospectare, explorare și extracție a hidrocarburilor unei proceduri de licitație, astfel cum se prevede la articolul 3 alineatul (2) din Directivă 94/22/CE. Potrivit legislației poloneze, prospectarea, explorarea și extracția hidrocarburilor depind de acordarea dreptului de minerit și a unei concesiuni. Doar acordarea dreptului de minerit este, de regulă, precedată de o procedură de licitație, care face totuși obiectul unui drept de prioritate de doi ani în favoarea întreprinderii care descoperă și documentează existența un depozit de hidrocarburi și care a întocmit o documentație geologică cu acuratețea necesară pentru acordarea unei concesiuni de minerit.
   În al treilea rând, evaluarea ofertelor prezentate în vederea acordării unei autorizații de prospectare, explorare și extracție a hidrocarburilor nu s-ar realiza exclusiv în temeiul criteriilor prevăzute la articolul 5 punctul 1 din Directiva 94/22/CE. În plus, nu toate criteriile de evaluare a ofertelor ar fi în general accesibile, și anume nu ar fi publicate în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.

      (1)  JO L 164, p. 3, Ediție specială, 06/vol. 2, p. 173.


title: Cauza T-119/16: Acțiune introdusă la 22 martie 2016 – Topera/EUIPO (RHYTHMVIEW)

text:
               6.6.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 200/26

         Acțiune introdusă la 22 martie 2016 – Topera/EUIPO (RHYTHMVIEW)
   (Cauza T-119/16)
   (2016/C 200/38)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Topera, Inc. (Abbott Park, Illinois, Statele Unite) (reprezentant: H. Sheraton, solicitor)

      Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

      Datele privind procedura în fața EUIPO

      Marca în litigiu: marca Uniunii Europene „RHYTHMVIEW” – cererea de înregistrare nr. 13 374 483

      Decizia atacată: Decizia Camerei a patra de recurs a EUIPO din 12 ianuarie 2016 în cauza R 1368/2015-4

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei atacate;

               —

               obligarea EUIPO și a oricărui intervenient eventual la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivul invocat

   Încălcarea articolului 7 alineatul (1) literele (b) și (c) din Regulamentul nr. 207/2009.


title: Cauza C-43/10: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Symvoulio tis Epikrateias (Grecia) la 25 ianuarie 2010 — Nomarchiaki Aftodioikisi Aitoloakarnanias și alții, Elliniki Etaireia gia tin Prostasia tou Perivallontos kai tis Politistikis Klironomias și alții, Pankosmio tameio gia tin fysi — WWF Ellas/Ypourgos Perivallontos, Chorotaxias kai Dimosion ergon și alții

text:
               17.4.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 100/20

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Symvoulio tis Epikrateias (Grecia) la 25 ianuarie 2010 — Nomarchiaki Aftodioikisi Aitoloakarnanias și alții, Elliniki Etaireia gia tin Prostasia tou Perivallontos kai tis Politistikis Klironomias și alții, Pankosmio tameio gia tin fysi — WWF Ellas/Ypourgos Perivallontos, Chorotaxias kai Dimosion ergon și alții
   (Cauza C-43/10)
   2010/C 100/32
   Limba de procedură: greaca

      Instanța de trimitere

   Symvoulio tis Epikrateias

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamanți: Nomarchiaki Aftodioikisi Aitoloakarnanias și alții, Elliniki Etaireia gia tin Prostasia tou Perivallontos kai tis Politistikis Klironomias și alții, Pankosmio tameio gia tin fysi — WWF Ellas

      Pârâți: Ypourgos Perivallontos, Chorotaxias kai Dimosion ergon și alții

      Întrebările preliminare

               1.

               Articolul 13 alineatul (6) din Directiva 2000/60/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 23 octombrie 2000 de stabilire a unui cadru de politică comunitară în domeniul apei (JO L 327, p. 1, Ediție specială, 15/vol. 6, p. 193) introduce pur și simplu o limită temporală maximă (22 decembrie 2009) pentru întocmirea planurilor de gestionare a resurselor hidrografice sau această dată reprezintă o limită temporală pentru transpunerea articolelor 3, 4, 5, 6, 9, 13 și 15 din această directivă?
               În cazul în care Curtea de Justiție a Comunităților Europene apreciază că prevederea examinată a directivei introduce pur și simplu o limită temporală maximă pentru întocmirea planurilor de gestionare a resurselor hidrografice, se impune adresarea următoarei întrebări preliminare:

               2.

               O normă națională care permite transferarea apei dintr-un bazin hidrografic în altul fără a fi fost încă elaborate planurile pentru districtele hidrografice în interiorul cărora se găsesc bazinele hidrografice din care și spre care se va realiza transferul de apă este conformă cu articolele 2, 3, 4, 5, 6, 9, 13 și 15 din Directiva 2000/60, dat fiind că, în temeiul articolului 2 punctul 15 din această directivă, principala unitate de gestionare bazinului hidrografic este constituită din districtul hidrografic căruia îi aparține?
               În cazul unui răspuns afirmativ la această întrebare, se impune în plus adresarea următoarei întrebări preliminare:

               3.

               În sensul articolelor 2, 3, 5, 6, 9, 13 și 15 din Directiva 2000/60/CE, este permis transferul de apă dintr-un district hidrografic într-un district hidrografic vecin? În cazul unui răspuns afirmativ, scopul unui astfel de transfer poate fi exclusiv acoperirea necesităților de resurse de apă pentru uz civil sau poate fi reprezentat și de irigații și de producerea de energie? În orice caz, se impune, în conformitate cu prevederile menționate anterior ale directivei, o decizie a administrației motivată și adoptată pe baza unui studiu științific necesar, care să demonstreze că districtul hidrografic de destinație nu poate face față cu propriile resurse hidrografice propriilor necesități de resurse de apă pentru uz civil, pentru irigații și altele?
               În cazul în care Curtea de Justiție a Comunităților Europene soluționează prima întrebare declarând că prevederile articolului 13 alineatul (6) din Directiva 2000/60/CE nu introduce pur și simplu o limită temporală maximă (22 decembrie 2009) pentru întocmirea planurilor de gestionare a resurselor hidrografice, ci instituie un termen special pentru transpunerea prevederilor relevante ale articolelor 3, 4, 5, 6, 9, 13 și 15 din această directivă, se impune în plus adresarea următoarei întrebări preliminare

               4.

               O normă națională adoptată înainte de expirarea termenului special de transpunere menționat anterior, care permite transferul de apă dintr-un anumit bazin hidrografic în altul, fără a fi încă elaborate planurile pentru districtele hidrografice în interiorul cărora se află bazinele hidrografice din care și spre care se va realiza transferul de apă, pune ea însăși în pericol efectul util al directivei menționate sau, examinându-se dacă se pune în pericol efectul util al directivei, trebuie să se ia în considerare criterii precum scara intervențiilor prevăzute și scopul transferului de apă?

               5.

               Este conformă cu articolele 13, 14 și 15 din Directiva 2000/60/CE, care reglementează procedura de informare, consultare și participare a publicului, o prevedere normativă adoptată de un parlament național prin care se aprobă planurile de gestionare a bazinelor hidrografice dacă normele naționale relevante nu prevăd o fază de consultare a publicului în cursul procedurii desfășurate în fața parlamentului național și dacă din elementele dosarului nu rezultă că a fost respectată procedura de consultare în fața administrației, prevăzută de directivă?

               6.

               În sensul Directivei 85/337/CEE a Consiliului din 27 iunie 1975 privind evaluarea efectelor anumitor proiecte publice și private asupra mediului (JO L 175, p. 40, Ediție specială, 15/vol. 1, p. 174), astfel cum a fost modificată prin Directiva 97/11/CE a Consiliului din 3 martie 1997 (JO L 73, p. 5, Ediție specială, 15/vol. 3, p. 254), un studiu de impact asupra mediului referitor la construcția de diguri și la transferul de apă care a fost supus aprobării parlamentului național după anularea judiciară a actului prin care era deja aprobat și pentru care fusese deja respectată procedura de publicitate, fără a se urma din nou o astfel de procedură, respectă cerințele de informare și de participare a publicului prevăzute la articolele 1, 2, 5, 6, 8 și 9 din directiva sus-menționată?

               7.

               Intră în domeniul de aplicare al Directivei 2001/42/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 27 iunie 2001 privind evaluarea efectelor anumitor planuri și programe asupra mediului (JO L 197, p. 30, Ediție specială, 15/vol. 7, p. 135) un plan de deviere a unui fluviu care: (a) presupune construcția de diguri și transferul de apă dintr-un district hidrografic în altul; (b) intră în domeniul de aplicare al Directivei 2000/60/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 23 octombrie 2000 de stabilire a unui cadru de politică comunitară în domeniul apei (JO L 327, p. 1, Ediție specială, 15/vol. 6, p. 193); (c) privește lucrări prevăzute de Directiva 85/337/CEE a Consiliului din 27 iunie 1975 privind evaluarea efectelor anumitor proiecte publice și private asupra mediului (JO L 175, p. 40, Ediție specială, 15/vol. 1, p. 174) și (d) poate avea efecte asupra mediului în zone precum cele prevăzute de Directiva 92/43/CEE a Consiliului din 21 mai 1992 privind conservarea habitatelor naturale și a speciilor de faună și floră sălbatică (JO L 206, p. 7, Ediție specială, 15/vol. 2, p. 109)?
               În cazul unui răspuns afirmativ la această întrebare, se impune în plus adresarea următoarei întrebări preliminare:

               8.

               În sensul articolului 13 alineatul (1) din Directiva 2001/42/CE, pot fi considerate acte pregătitoare oficiale adoptate înainte de 21 iulie 2004, astfel încât nu mai există obligația de elaborare a unui studiu de evaluare a impactului asupra mediului a activităților strategice, acte care priveau lucrarea în discuție și care au fost anulate cu efect retroactiv prin decizii judiciare?
               În cazul în care răspunsul la întrebarea preliminară precedentă este negativ, se impune în plus adresarea următoarei întrebări preliminare:

               9.

               În sensul articolului 11 alineatul (2) din Directiva 2001/42/CE, în cazul în care un plan intră simultan în domeniul de aplicare al acestei directive și al Directivelor 2000/60/CE și 85/337/CEE, care prevăd o evaluare a impactului asupra mediului al lucrării, sunt suficiente pentru respectarea prevederilor Directivei 2001/42/CE studiile efectuate în temeiul Directivelor 2000/60/CE și 85/337/CEE sau este necesar să se efectueze un studiu autonom de evaluare a a impactului asupra mediului a activităților strategice?

               10.

               În sensul articolelor 3, 4 și 6 din Directiva 92/43/CEE a Consiliului din 21 mai 1992 privind conservarea habitatelor naturale și a speciilor de faună și floră sălbatică (JO L 206, p. 7, Ediție specială, 15/vol. 2, p. 109), zonele care erau cuprinse în listele naționale ale siturilor de importanță comunitară (SIC) și care în final au fost incluse în lista comunitară a siturilor de importanță comunitară intrau în sfera de reglementare a Directivei 92/43/CEE înainte de publicarea Deciziei 2006/613/CE a Comisiei din 19 iulie 2006, care adoptă o listă a siturilor de importanță comunitară protejate pentru regiunea biogeografică mediteraneeană?

               11.

               În sensul articolelor 3, 4 și 6 din Directiva 92/43/CEE, este posibil ca autoritățile naționale competente să elibereze o autorizație pentru realizarea unui plan de deviere a unor ape care nu este în mod direct conex sau necesar pentru conservarea unei arii care intră în sfera unei zone de protecție specială, în condițiile în care în toate studiile cuprinse în dosarul privitor la această construcție se constată lipsa absolută a elementelor sau absența datelor fiabile și actuale referitoare la speciile de păsări din această arie?

               12.

               În sensul articolelor 3, 4 și 6 din Directiva 92/43/CEE, motivele pentru care este pus în aplicare un plan de deviere a unor ape, referitoare în principal la irigații și în subsidiar la asigurarea necesităților de apă pentru uz privat, pot constitui interesul public imperativ impus de directivă pentru a fi aprobată realizarea unei astfel de lucrări, în pofida efectului negativ asupra ariilor protejate de directiva sus-menționată?
               În cazul în care răspunsul la întrebarea preliminară precedentă este afirmativ, se impune în plus adresarea următoarei întrebări preliminare:

               13.

               În sensul articolelor 3, 4 și 6 din Directiva 92/43/CEE, pentru determinarea caracterului adecvat al măsurilor compensatorii necesare pentru a garanta protejarea coerenței globale a unui sit Natura 2000 care este afectată de un proiect de deviere a apelor trebuie luate în considerare criterii precum dimensiunea unei astfel de devieri și limitele lucrărilor pe care le presupune?

               14.

               În sensul articolelor 3, 4 și 6 din Directiva 92/43/CEE, interpretate în lumina principiului dezvoltării durabile, consacrat la articolul 6 din Tratatul CE, autoritățile naționale competente pot elibera o autorizație pentru realizarea unui plan de deviere a unor ape în interiorul unui sit Natura 2000, care nu este în mod direct conex sau necesar pentru protejarea coerenței unui astfel de sit atunci când din studiul de impact asupra mediului privind planul în discuție rezultă că acestea ar avea drept consecință transformarea unui ecosistem fluvial natural într-un ecosistem fluvial și lacustru artificial?


title: Cauza T-186/13: Acțiune introdusă la 2 aprilie 2013 — Țările de Jos/Comisia

text:
               1.6.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 156/48

         Acțiune introdusă la 2 aprilie 2013 — Țările de Jos/Comisia
   (Cauza T-186/13)
   2013/C 156/89
   Limba de procedură: olandeza

      Părțile

      Reclamant: Regatul Țărilor de Jos (reprezentanți: M. Bulterman, B. Koopman și J. Langer, agenți)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamantul solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei;

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Reclamantul introduce o acțiune împotriva Deciziei C(2013) 87 a Comisiei din 23 ianuarie 2013 privind ajutorul de stat SA.24123 (2012/C) (ex 2011/NN) acordat de Țările de Jos — Presupusă vânzare de terenuri sub prețul pieței de către municipalitatea Leidschendam-Voorburg.
   În susținerea acțiunii, reclamantul invocă patru motive.

               1.

               Primul motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 107 alineatul (1) TFUE
               În opinia reclamantului, nu există un ajutor în sensul articolului 107 alineatul (1) TFUE. Guvernul olandez consideră că, în speță, nu poate fi vorba despre un avantaj, în orice caz, nu un avantaj pe care un operator economic nu l-ar fi obținut în condiții normale. Pornind de la ipoteze eronate, Comisia a concluzionat că municipalitatea avea alte posibilități pentru realizarea proiectului Damplein. Menținerea ca atare a acordurilor existente nu a condus la rezultatul dorit, iar renegocierea contractului nu a reprezentat o soluție. În continuare, Comisia a analizat în mod vădit eronat aspectul afectării schimburilor comerciale dintre statele membre. Proiectul Leidschendam Centrum și, în primul rând, subproiectul Damplein au o întindere limitată încât nu poate fi vorba despre o afectare a comerțului dintre statele membre. Prin urmare, decizia atacată încalcă articolul 107 TFUE.

               2.

               Al doilea motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 107 alineatul (3) litera (c) TFUE
               Comisia a analizat în mod vădit eronat situația de fapt și, pentru acest motiv, a considerat că reducerea prețurilor terenurilor este incompatibilă cu piața internă. Reducerea prețului terenurilor îndeplinește toate cerințele, iar Comisia nu a precizat în mod suficient, având în vedere deciziile sale anterioare, motivul pentru care această reducere nu este compatibilă. În continuare, Comisia a recurs în mod eronat la disfuncționalitățile pieței, în calitate de criteriu de aplicare a articolului 107 alineatul (3) litera (c) TFUE. Prin urmare, Comisia a aplicat în mod eronat articolul 107 alineatul (3) litera (c) TFUE.

               3.

               Al treilea motiv, întemeiat pe stabilirea eronată a cuantumului ajutorului din cauza săvârșirii mai multor erori
               La stabilirea cuantumului ajutorului, Comisia a săvârșit trei erori grave. În primul rând, Comisia nu a luat în considerare că reducerea prețului terenurilor și renunțarea la taxe erau finanțate doar în proporție de 50 % prin intermediul resurselor publice. În al doilea rând, la calcularea reducerii prețului terenurilor, Comisia nu a luat în considerare reducerile de preț anterioare din anii 2006 și 2008. În al treilea rând, la calcularea taxelor, Comisia s-a întemeiat pe taxele aplicabile zonei aferente proiectului Leidschendam, iar nu pe taxele aplicabile zonei aferente subproiectului Damplein. Mai mult, Comisia nu a luat în considerare nici dobânzile plătite între anii 2004 și 2010. La stabilirea cuantumului ajutorului, Comisia s-a întemeiat, așadar, pe o situație de fapt eronată, astfel încât valoarea acestuia, de 6 922 121 de euro, nu este exactă.

               4.

               Al patrulea motiv este întemeiat pe încălcarea principiilor generale și a articolului 41 din Carta drepturilor fundamentale. Întrucât a trecut o perioadă nerezonabil de lungă pentru adoptarea deciziei, Comisia nu are temei pentru a solicita recuperarea ajutorului.
               Din momentul în care Comisia a luat cunoștință de întreaga situație de fapt, aceasta a permis să treacă o perioadă nerezonabil de lungă pentru a adopta o decizie. În condițiile specifice speței, Comisia are obligația de a renunța la solicitarea recuperării ajutorului. Prin urmare, Comisia a încălcat principiile diligenței, securității juridice și încrederii legitime.


title: Cauza C-128/14: Cerere de decizie preliminară introdusă de Hoge Raad der Nederlanden (Țările de Jos) la 18 martie 2014 – Staatssecretaris van Financiën/Het Oudeland Beheer BV

text:
               26.5.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 159/15

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Hoge Raad der Nederlanden (Țările de Jos) la 18 martie 2014 – Staatssecretaris van Financiën/Het Oudeland Beheer BV
   (Cauza C-128/14)
   2014/C 159/21
   Limba de procedură: neerlandeza

      Instanța de trimitere

   Hoge Raad der Nederlanden

      Părțile din procedura principală

      Recurent: Staatssecretaris van Financiën

      Intimată: Het Oudeland Beheer BV

      Întrebările preliminare

               1)

               Articolul 11 secțiunea A alineatul (1) litera (b) din A șasea directivă (1) trebuie interpretat în sensul că prețul de cost al terenului sau al altor substanțe sau materiale pentru care persoana impozabilă a plătit TVA-ul la achiziție, care a avut loc în speță prin constituirea unui drept in rem de folosință asupra unui bun imobil, nu trebuie inclus în baza de impozitare a unei livrări în sensul articolului 5 alineatul (7) litera (a) din A șasea directivă? Situația este diferită în cazul în care persoana impozabilă a dedus acest TVA aferent achiziției, în temeiul prevederilor naționale, indiferent dacă acestea sunt contrare sau nu sunt contrare dispozițiilor din A șasea directivă în această privință?

               2)

               Într-o situație cum este cea din speță, în care terenul a fost dobândit împreună cu clădirea în construcție prin constituirea unui drept in rem în sensul articolului 5 alineatul (3) litera (b) din A șasea directivă, articolul 11 secțiunea A alineatul (1) litera (b) din această directivă trebuie interpretat în sensul că valoarea redevenței, și anume valoarea sumelor care trebuie achitate anual, pentru perioada sau pentru restul perioadei dreptului in rem, trebuie inclusă în baza de impozitare a unei livrări în sensul articolului 5 alineatul (7) litera (a) din A șasea directivă?

      (1)  A șasea directivă 77/388/CEE a Consiliului din 17 mai 1977 privind armonizarea legislațiilor statelor membre referitoare la impozitele pe cifra de afaceri – sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată: baza unitară de evaluare (JO L 145, p. 1).


title: Cauza C-502/14: Ordonanța Curții (Camera a șasea) din 30 iunie 2016 (cerere de decizie preliminară formulată de Consiglio di Stato – Italia) – Buzzi Unicem SpA și alții/Comitato nazionale per la gestione della Direttiva 2003/87/CE e per il supporto nella gestione delle attività di progetto del protocollo di Kyoto, Ministero dell'Ambiente e della Tutela del Territorio e del Mare, Ministero dello Sviluppo Economico (Trimitere preliminară — Articolul 99 din Regulamentul de procedură al Curții — Sistemul de comercializare a cotelor de emisie de gaze cu efect de seră în cadrul Uniunii Europene — Directiva 2003/87/CE — Articolul 10a alineatul (5) — Metodă de alocare a cotelor — Alocare a cotelor cu titlu gratuit — Mod de calcul al factorului de corecție transsectorial uniform — Decizia 2011/278/UE — Articolul 15 alineatul (3) — Decizia 2013/448/UE — Articolul 4 — Anexa II — Validitate)

text:
               19.9.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 343/9

         Ordonanța Curții (Camera a șasea) din 30 iunie 2016 (cerere de decizie preliminară formulată de Consiglio di Stato – Italia) – Buzzi Unicem SpA și alții/Comitato nazionale per la gestione della Direttiva 2003/87/CE e per il supporto nella gestione delle attività di progetto del protocollo di Kyoto, Ministero dell'Ambiente e della Tutela del Territorio e del Mare, Ministero dello Sviluppo Economico
   (Cauza C-502/14) (1)

   ((Trimitere preliminară - Articolul 99 din Regulamentul de procedură al Curții - Sistemul de comercializare a cotelor de emisie de gaze cu efect de seră în cadrul Uniunii Europene - Directiva 2003/87/CE - Articolul 10a alineatul (5) - Metodă de alocare a cotelor - Alocare a cotelor cu titlu gratuit - Mod de calcul al factorului de corecție transsectorial uniform - Decizia 2011/278/UE - Articolul 15 alineatul (3) - Decizia 2013/448/UE - Articolul 4 - Anexa II - Validitate))
   (2016/C 343/12)
   Limba de procedură: italiana

      Instanța de trimitere

   Consiglio di Stato

      Părțile din procedura principală

      Reclamante: Buzzi Unicem SpA, Colacem SpA, Cogne Acciai Speciali SpA, Olon SpA, Laterlite SpA

      Pârâți: Comitato nazionale per la gestione della Direttiva 2003/87/CE e per il supporto nella gestione delle attività di progetto del protocollo di Kyoto, Ministero dell'Ambiente e della Tutela del Territorio e del Mare, Ministero dello Sviluppo Economico

      Dispozitivul

               1)

               În urma examinării primei întrebări, nu a reieșit niciun element de natură să afecteze validitatea articolului 15 alineatul (3) din Decizia 2011/278/UE a Comisiei din 27 aprilie 2011 de stabilire, pentru întreaga Uniune, a normelor tranzitorii privind alocarea armonizată și cu titlu gratuit a cotelor de emisii în temeiul articolului 10a din Directiva 2003/87/CE a Parlamentului European și a Consiliului, în măsura în care această dispoziție exclude luarea în considerare a emisiilor provenite de la producătorii de energie electrică pentru determinarea cantității anuale maxime de cote.

               2)

               Declară nevalide articolul 4 și anexa II la Decizia 2013/448/UE a Comisiei din 5 septembrie 2013 privind măsurile naționale de punere în aplicare pentru alocarea tranzitorie cu titlu gratuit a cotelor de emisii de gaze cu efect de seră în conformitate cu articolul 11 alineatul (3) din Directiva 2003/87/CE a Parlamentului European și a Consiliului.

               3)

               Efectele declarării nevalidității articolului 4 și a anexei II la Decizia 2013/448 sunt limitate în timp astfel încât, pe de o parte, această declarație să nu își producă efectele decât la expirarea unei perioade de 10 luni, calculate de la data pronunțării Hotărârii din 28 aprilie 2016, Borealis Polyolefine și alții (C-191/14, C-192/14, C-295/14, C-389/14 și C-391/14 – C-393/14, EU:C:2016:311), pentru a permite Comisiei Europene să adopte măsurile necesare și, pe de altă parte, măsurile adoptate până la acel moment în temeiul dispozițiilor declarate nevalide să nu poată fi repuse în discuție.

      (1)  JO C 26, 26.1.2015.


title: Cauza C-180/06: Hotărârea Curții (Camera întâi) din 14 mai 2009 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Oberlandesgericht Wien — Austria) — Renate Ilsinger/Martin Dreschers, în calitate de administrator judiciar al Schlank & Schick GmbH [Competența judiciară în materie civilă — Regulamentul (CE) nr. 44/2001 — Competența în materia contractelor încheiate de consumatori — Dreptul consumatorului destinatar al unei publicități înșelătoare de a pretinde în justiție plata premiului aparent câștigat — Calificare — Acțiune de natură contractuală prevăzută la articolul 15 alineatul (1) litera (c) din regulamentul menționat — Condiții]

text:
               4.7.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 153/3

         Hotărârea Curții (Camera întâi) din 14 mai 2009 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Oberlandesgericht Wien — Austria) — Renate Ilsinger/Martin Dreschers, în calitate de administrator judiciar al Schlank & Schick GmbH
   (Cauza C-180/06) (1)

   (Competența judiciară în materie civilă - Regulamentul (CE) nr. 44/2001 - Competența în materia contractelor încheiate de consumatori - Dreptul consumatorului destinatar al unei publicități înșelătoare de a pretinde în justiție plata premiului aparent câștigat - Calificare - Acțiune de natură contractuală prevăzută la articolul 15 alineatul (1) litera (c) din regulamentul menționat - Condiții)
   2009/C 153/05
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Oberlandesgericht Wien

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Renate Ilsinger

      Pârât: Martin Dreschers, în calitate de administrator judiciar al Schlank & Schick GmbH

      Obiectul

   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Oberlandesgericht Wien — Interpretarea articolului 15 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (CE) nr. 44/2001 al Consiliului din 22 decembrie 2000 privind competența judiciară, recunoașterea și executarea hotărârilor în materie civilă și comercială (JO L 12, p. 1, Ediție specială, 19/vol. 3, p. 74) — Legislație națională în materia protecției consumatorilor care prevede un drept la atribuirea premiului pretins câștigat de destinatarul unei publicități înșelătoare

      Dispozitivul

   Într-o situație precum cea în cauză în acțiunea principală, în care un consumator urmărește, în temeiul legislației statului membru pe teritoriul căruia își are domiciliul și în fața instanței de la locul în care este situat acesta, obligarea unei societăți de vânzare prin corespondență stabilite într-un alt stat membru la remiterea unui premiu aparent câștigat de acesta și

               —

               atunci când această societate, în scopul de a incita respectivul consumator să încheie un contract, a adresat acestuia, desemnându-l nominal, o corespondență de natură să îi dea impresia că îi va fi atribuit un premiu în măsura în care ar pretinde plata respectivului premiu prin transmiterea „certificatului de solicitare a câștigului” anexat la corespondența respectivă,

               —

               fără însă ca atribuirea acestui premiu să depindă de o comandă de produse oferite spre vânzare de societatea în cauză sau de o comandă de probă,

         normele de competență prevăzute de Regulamentul (CE) nr. 44/2001 al Consiliului din 22 decembrie 2000 privind competența judiciară, recunoașterea și executarea hotărârilor în materie civilă și comercială trebuie interpretate în modul următor:

               —

               o astfel de acțiune în justiție introdusă de consumator intră sub incidența articolului 15 alineatul (1) litera (c) din regulamentul menționat cu condiția ca vânzătorul profesionist să se fi angajat din punct de vedere juridic să plătească acest premiu consumatorului;

               —

               atunci când această condiție nu este îndeplinită, o astfel de acțiune nu intră sub incidența aceleiași dispoziții din Regulamentul nr. 44/2001 decât în ipoteza în care consumatorul a transmis în mod efectiv o comandă acestui vânzător profesionist.

      (1)  JO C 165, 15.7.2006.


title: Cauza C-144/09: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Oberster Gerichtshof (Austria) la 24 aprilie 2009 — Hotel Alpenhof GesmbH/Oliver Heller

text:
               4.7.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 153/26

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Oberster Gerichtshof (Austria) la 24 aprilie 2009 — Hotel Alpenhof GesmbH/Oliver Heller
   (Cauza C-144/09)
   2009/C 153/47
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Oberster Gerichtshof

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamant: Hotel Alpenhof GesmbH

      Pârât: Oliver Heller

      Întrebarea preliminară

   Faptul că site-ul internet al cocontractantului consumatorului poată fi consultat on-line este suficient pentru a se considera că activitățile sunt „direcționate” în sensul articolului 15 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (CE) nr. 44/2001 („Bruxelles I”) (1)?

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 44/2001 al Consiliului din 22 decembrie 2000 privind competența judiciară, recunoașterea și executarea hotărârilor în materie civilă și comercială, JO L 12, p. 1, Ediție specială, 19/vol. 3, p. 74.


title: Cauza F-63/11: Acțiune introdusă la 1 iunie 2011 — ZZ/Comisia

text:
               30.7.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 226/32

         Acțiune introdusă la 1 iunie 2011 — ZZ/Comisia
   (Cauza F-63/11)
   2011/C 226/64
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: ZZ (reprezentanți: S. Rodrigues, A. Blot și C. Bernard-Glanz, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Obiectul și descrierea litigiului

   Anularea deciziei implicite de neprelungire a contractului de agent temporar al reclamantului

      Concluziile reclamantului

               —

               Anularea deciziei implicite adoptate la 12 august 2010 de directorul general al OLAF, în calitate de autoritate abilitată să încheie contractele de muncă (AAIC), de neprelungire a contractului reclamantului, astfel cum rezultă în special din lipsa răspunsului la cererea pe care acesta a adresat-o la 12 aprilie 2011;

               —

               în măsura necesară, anularea deciziei adoptate la 22 februarie 2011 de către AAIC de respingere a reclamației introduse de reclamant în temeiul articolului 90 alineatul (2) din statut;

               —

               în consecință, reintegrarea reclamantului în funcția pe care o ocupa în cadrul OLAF, printr-o prelungire a contractului său în conformitate cu cerințele statutului;

               —

               în subsidiar, în cazul respingerii cererii de reintegrare formulate mai sus, obligarea pârâtei la repararea prejudiciului material suferit de reclamant, evaluat provizoriu și ex aequo et bono la diferența dintre remunerația percepută ca agent temporar în cadrul OLAF și cea aferentă postului pe care îl ocupă în prezent (și anume aproximativ 3 000 de euro pe lună), cel puțin pe o perioadă similară contractului său inițial (4 ani) și în continuare, în ipoteza în care contractul menționat ar fi fost prelungit a treia oară, dându-i reclamantului dreptul la un contract pe perioadă nedeterminată;

               —

               în orice caz, obligarea pârâtei la plata unei sume stabilite provizoriu și ex aequo et bono la 5 000 de euro pentru repararea prejudiciului moral, majorată cu dobânzi de întârziere în cuantumul legal la data la care va fi pronunțată hotărârea;

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.


title: Cauza C-504/14: Hotărârea Curții (Camera a patra) din 10 noiembrie 2016 – Comisia Europeană/Republica Elenă [Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Mediu — Protecția naturii — Directiva 92/43/CEE — Articolul 6 alineatele (2) și (3) și articolul 12 alineatul (1) literele (b) și (d) — Fauna și flora sălbatică — Conservarea habitatelor naturale — Broasca-țestoasă marină Caretta caretta — Protecția broaștelor-țestoase marine în Golful Kyparissia — Situl de importanță comunitară „Dunele din Kyparissia” — Protecția speciilor]

text:
               16.1.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 14/3

         Hotărârea Curții (Camera a patra) din 10 noiembrie 2016 – Comisia Europeană/Republica Elenă
   (Cauza C-504/14) (1)

   ([Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru - Mediu - Protecția naturii - Directiva 92/43/CEE - Articolul 6 alineatele (2) și (3) și articolul 12 alineatul (1) literele (b) și (d) - Fauna și flora sălbatică - Conservarea habitatelor naturale - Broasca-țestoasă marină Caretta caretta - Protecția broaștelor-țestoase marine în Golful Kyparissia - Situl de importanță comunitară „Dunele din Kyparissia” - Protecția speciilor])
   (2017/C 014/03)
   Limba de procedură: greaca

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: M. Patakia și C. Hermes, agenți)

      Pârâtă: Republica Elenă (reprezentant: E. Skandalou, agent)

      Dispozitivul

               1)

               Republica Elenă,

                           —

                           întrucât a tolerat construirea de case la Agiannaki (Grecia) în cursul anului 2010, utilizarea fără o încadrare suficientă a altor case la Agiannaki datând din anul 2006 și începerea lucrărilor de construire a 50 de reședințe situate între Agiannaki și Elaia (Grecia) și întrucât a autorizat construirea a 3 reședințe de vacanță la Vounaki (Grecia) în cursul anului 2012;

                           —

                           întrucât a tolerat dezvoltarea infrastructurilor de acces la plaja situată în aria Kyparissia (Grecia), și anume deschiderea a cinci drumuri noi spre plaja de la Agiannaki, precum și asfaltarea unor căi de acces și drumuri existente;

                           —

                           întrucât nu a adoptat măsuri suficiente pentru a asigura respectarea interdicției de campare neautorizată în apropierea plajei de la Kalo Nero (Grecia) și la Elaia;

                           —

                           întrucât nu a adoptat măsurile necesare pentru a limita exploatarea barurilor situate între Elaia și Kalo Nero, pe plajele unde se reproduc broaștele-țestoase marine Caretta caretta, și întrucât nu a vegheat ca poluările cauzate de barurile respective să nu perturbe aceste specii;

                           —

                           întrucât nu a adoptat, în interiorul ariei Kyparissia, măsurile necesare pentru a reduce prezența mobilierului și a diverselor instalații pe plajele unde se reproduc broaștele-țestoase marine Caretta caretta și întrucât a autorizat construirea unei platforme lângă hotelul Messina Mare;

                           —

                           întrucât nu a adoptat măsurile necesare pentru a limita suficient poluarea luminoasă care afectează plajele situate în aria Kyparissia unde se reproduc broaștele-țestoase marine Caretta caretta și

                           —

                           întrucât nu a adoptat măsurile necesare pentru a restrânge suficient activitățile de pescuit de-a lungul plajelor situate în aria Kyparissia unde se reproduc broaștele-țestoase marine Caretta caretta,

                     nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 6 alineatul (2) din Directiva 92/43/CEE a Consiliului din 21 mai 1992 privind conservarea habitatelor naturale și a speciilor de faună și floră sălbatică astfel cum a fost modificată prin Directiva 2006/105/CE a Consiliului din 20 noiembrie 2006.

               2)

               Întrucât a eliberat autorizații de construcție pentru case construite în cursul anului 2010 la Agiannaki, pentru 3 reședințe de vacanță la Vounaki în cursul anului 2012 și pentru construirea unei platforme lângă hotelul Messina Mare, Republica Elenă nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 6 alineatul (3) din Directiva 92/43.

               3)

               Republica Elenă,

                           —

                           întrucât nu a adoptat un cadru legislativ și de reglementare complet, coerent și strict privind protecția broaștei-țestoase marine Caretta caretta în interiorul ariei Kyparissia;

                           —

                           întrucât nu a adoptat în termenul prevăzut toate măsurile concrete necesare pentru a evita perturbarea intenționată a broaștei-țestoase marine Caretta caretta în perioada de reproducere a acestei specii și

                           —

                           întrucât nu a adoptat măsurile necesare pentru a impune respectarea interdicției de deteriorare sau de distrugere a siturilor de reproducere ale speciei menționate,

                     nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 12 alineatul (1) literele (b) și (d) din Directiva 92/43.

               4)

               Respinge acțiunea cu privire la restul motivelor.

               5)

               Comisia Europeană și Republica Elenă suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 7, 12.1.2015.


title: Cauza T-680/15: Acțiune introdusă la 20 noiembrie 2015 – Les Éclaires/OAPI – L’éclaireur International (L’ECLAIREUR)

text:
               1.2.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 38/66

         Acțiune introdusă la 20 noiembrie 2015 – Les Éclaires/OAPI – L’éclaireur International (L’ECLAIREUR)
   (Cauza T-680/15)
   (2016/C 038/89)
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Les Éclaires GmbH (Nürnberg, Germania) (reprezentant: S. Bund, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: L’éclaireur International (Luxemburg, Luxemburg)

      Datele privind procedura în fața OAPI

      Titularul mărcii în litigiu: cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

      Marca în litigiu: marca comunitară verbală „L’ECLAIREUR” – marca comunitară nr. 3 494 028

      Procedura care s-a aflat pe rolul OAPI: procedură de declarare a nulității

      Decizia atacată: Decizia Camerei întâi de recurs a OAPI din 3 septembrie 2015 în cauza R 2266/2014-1

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei atacate;

               —

               obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele invocate

               —

               Încălcarea articolului 15 alineatul (1) din Regulamentul nr. 207/2009;

               —

               Încălcarea articolului 15 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul nr. 207/2009;

               —

               Discordanță cu partea C secțiunea 6 din liniile directoare privind examinarea practică la OAPI.


title: Cauza T-857/16: Acțiune introdusă la 5 decembrie 2016 – Erdinger Weißbräu Werner Brombach/EUIPO (Forma unui pahar mare)

text:
               6.2.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 38/45

         Acțiune introdusă la 5 decembrie 2016 – Erdinger Weißbräu Werner Brombach/EUIPO (Forma unui pahar mare)
   (Cauza T-857/16)
   (2017/C 038/59)
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Erdinger Weißbräu Werner Brombach GmbH & Co. KG (Erding, Germania) (reprezentant: A. Hayn, Rechtsanwalt)

      Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

      Datele privind procedura în fața EUIPO

      Marca în litigiu: înregistrarea internațională a mărcii tridimensionale (Forma unui pahar mare) care desemnează Uniunea Europeană – cererea de înregistrare nr. 1 242 704

      Decizia atacată: Decizia Camerei a doua de recurs a EUIPO din 20 septembrie 2016 în cauza R 659/2016-2

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei atacate;

               —

               obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată, inclusiv a celor efectuate în calea de atac;

               —

               organizarea ședinței de judecată.

      Motivul invocat

               —

               încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009.


title: Cauza C-268/12: Ordonanța Curții (Camera a opta) din 8 mai 2013 — Cadila Healthcare Ltd/Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale), Novartis AG [Recurs — Articolul 181 din Regulamentul de procedură al Curții — Marcă comunitară — Regulamentul (CE) nr. 40/94 — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) — Risc de confuzie — Marcă verbală ZYDUS — Opoziție a titularului mărcii comunitare ZIMBUS — Respingere în parte a cererii de înregistrare de către camera de recurs a OAPI]

text:
               3.8.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 225/44

         Ordonanța Curții (Camera a opta) din 8 mai 2013 — Cadila Healthcare Ltd/Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale), Novartis AG
   (Cauza C-268/12) (1)

   (Recurs - Articolul 181 din Regulamentul de procedură al Curții - Marcă comunitară - Regulamentul (CE) nr. 40/94 - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) - Risc de confuzie - Marcă verbală ZYDUS - Opoziție a titularului mărcii comunitare ZIMBUS - Respingere în parte a cererii de înregistrare de către camera de recurs a OAPI)
   2013/C 225/76
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Recurentă: Cadila Healthcare Ltd) (reprezentant: S. Malynicz, barrister)

      Celelalte părți din procedură: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: A. Folliard, agent), Novartis AG (reprezentant: N. Hebeis, Rechtsanwalt)

      Obiectul

   Recurs introdus împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a cincea) din 15 martie 2012, Cadila Healthcare/OAPI — Novartis (ZYDUS) (T-288/08), prin care Tribunalul a respins acțiunea în anulare formulată de solicitantul mărcii verbale „ZYDUS” pentru produse din clasele 3, 5 și 10 împotriva Deciziei R 1092/2007-2 a Camerei a doua de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI) din 7 mai 2008 prin care s-a respins în parte calea de atac inițiată împotriva deciziei diviziei de opoziție care a respins în parte înregistrarea mărcii sus-menționate în cadrul opoziției formulate de titularul mărcii comunitare „ZIMBUS” pentru produse din clasa 5 — Risc de confuzie — Similitudine a produselor și a semnelor — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 (devenit articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009)

      Dispozitivul

               1.

               Respinge recursul.

               2.

               Obligă Cadila Healthcare Ltd la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 258, 25.8.2012.


title: Cauza T-575/10: Acțiune introdusă la 14 decembrie 2010 — Moreda-Riviere Trefilerías/Comisia

text:
               19.2.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 55/28

         Acțiune introdusă la 14 decembrie 2010 — Moreda-Riviere Trefilerías/Comisia
   (Cauza T-575/10)
   2011/C 55/50
   Limba de procedură: spaniola

      Părțile

      Reclamantă: Moreda-Riviere Trefilerías, SA (Gijón, Spania) (reprezentanți: F. González Díaz și A. Tresandi Blanco, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile reclamantei

               —

               Anularea, în temeiul articolului 263 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, a deciziei Comisiei din 30 septembrie 2010 de modificare a deciziei (C(2010) final) a Comisiei în cazul COMP/38.344 — Oțel pentru precomprimare și

               —

               obligarea Comisiei Europene la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă trei motive:

               —

               primul motiv, întemeiat pe încălcarea principiului intangibilității actelor adoptate de instituții, precum și a principiului bunei administrări;

               —

               cel de al doilea motiv, întemeiat pe faptul că decizia de modificare ar fi afectată de un viciu de formă substanțial, întrucât a fost aprobată fără consultarea obligatorie a Comitetului consultativ privind înțelegerile și pozițiile dominante, prevăzută la articolul 14 din Regulamentul (CE) nr. 1/2003 al Consiliului din 16 decembrie 2002 privind punerea în aplicare a normelor de concurență prevăzute la articolele 81 și 82 din tratat (JO L 1, p. 1, Ediție specială, 08/vol. 1, p. 167);

               —

               cel de al treilea motiv, invocat cu caracter subsidiar, întemeiat pe încălcarea principiului nediscriminării în ceea ce privește stabilirea condițiilor de plată a amenzii și pe încălcarea obligației de motivare a actelor.