title: Cauza T-236/10: Acțiune introdusă la 21 mai 2010 — Asociación Española de Banca/Comisia

text:
               17.7.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 195/31

         Acțiune introdusă la 21 mai 2010 — Asociación Española de Banca/Comisia
   (Cauza T-236/10)
   2010/C 195/49
   Limba de procedură: spaniola

      Părțile

      Reclamantă: Asociación Española de Banca (Madrid, Spania) (reprezentanți: J. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro, M. Muñoz de Juan și R. Calvo Salinero, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile reclamantei

               —

               anularea articolului 1 alineatul (1) din decizia atacată, în măsura în care prin aceasta se declară că articolul 12 alineatul (5) din Textul consolidat al Legii privind impozitul pe profit (TRLIS) cuprinde elemente ale unui ajutor de stat;

               —

               în subsidiar, anularea articolului 1 alineatul (1), în măsura în care prin aceasta se declară că articolul 12 alineatul (5) din TRLIS cuprinde elemente ale unui ajutor de stat atunci când se aplică în privința achiziționării de participații care presupun dobândirea controlului;

               —

               în subsidiar, anularea articolului 4 în măsura în care prin acesta se aplică un ordin de recuperare a ajutoarelor în privința unor operațiuni încheiate anterior publicării în JOUE a deciziei finale atacate prin prezenta acțiune;

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Decizia împotriva căreia se formulează prezenta acțiune este cea atacată și în cauzele T-219/10 Autogrill España/Comisia, T-221/10 Iberdrola/Comisia și T-225/10, Banco Bilbao Vizcaya Argentaria/Comisia.
   Motivele și principalele argumente sunt asemănătoare cu cele invocate în cadrul acelor cauze.


title: Cauza C-36/12: Recurs introdus la 25 ianuarie 2012 de Armando Álvarez, SA împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a patra) din 16 noiembrie 2011 în cauza T-78/06, Álvarez/Comisia

text:
               24.3.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 89/16

         Recurs introdus la 25 ianuarie 2012 de Armando Álvarez, SA împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a patra) din 16 noiembrie 2011 în cauza T-78/06, Álvarez/Comisia
   (Cauza C-36/12)
   2012/C 89/25
   Limba de procedură: spaniola

      Părțile

      Recurentă: Armando Álvarez, SA (reprezentanți: E. Garayar Gutiérrez și M. Troncoso Ferrer, avocați)

      Cealaltă parte în proces: Comisia Europeană

      Concluziile recurentei

   Recurenta solicită Curții de Justiție:

               —

               Admiterea prezentului recurs;

               —

               anularea Hotărârii Tribunalului din 16 noiembrie 2011, pronunțată în cauza T-78/06, Álvarez/Comisia și, în consecință, Decizia Comisiei C(2005) 4634 final din 30 noiembrie 2005 în cazul COMP/F/38.354 în ceea ce privește răspunderea imputată Armando Álvarez, SA;

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată aferente ambelor procese.

      Motivele și principalele argumente

               1.

                     Motivul principal
                  : întemeiat pe eroarea de drept și pe încălcarea dreptului la apărare în analiza răspunderii imputate recurentei pentru săvârșirea încălcării.
               Tribunalul impută Armando Álvarez răspunderea încălcării în calitate de participantă directă la înțelegere, primind astfel nu numai motive noi, ci și temeiuri de imputare diferite de cele care figurează în decizia atacată. Pe de altă parte, Tribunalul respinge argumentele din acțiune, considerând că nu sunt suficiente pentru a răsturna prezumția de control efectiv exercitat de Armando Álvarez asupra filialei sale. Cu toate acestea, în decizia sa, Comisia nu stabilește nicio prezumție potrivit căreia controlul filialei ar fi fost exercitat efectiv de către recurentă; prin urmare, nu îi revenea acesteia obligația de a răsturna prezumția, sarcina probei revenind în întregime Comisiei.
               Procedând astfel, Tribunalul ar fi aplicat în mod eronat noțiunile de participare la încălcare și de imputare a răspunderii pentru aceasta, și ar fi încălcat dreptul la apărare al recurentei.

               2.

                     Motiv subsidiar
                  , întemeiat pe lipsa de motivare a argumentelor privind lipsa de control efectiv asupra Aspla de către Armando Álvarez.
               Cu titlu subsidiar, dacă ar fi să se admită teoria imputării directe a răspunderii Armando Álvarez pentru conduita contrară articolului 101 TFUE, și să se aplice prezumția de răspundere societate-mamă/filială, quod non, Tribunalul se limitează să considere că argumentele invocate de Armando Álvarez nu pun în cauză răspunderea sa, fără a examina argumentele efectiv invocate în cadrul acțiunii în anulare. Prin urmare, hotărârea Tribunalului ar fi afectată de o evidentă lipsă de motivare.


title: Cauza C-328/07: Acțiune introdusă la 13 iulie 2007 — Comisia Comunităților Europene/Marele Ducat al Luxemburgului

text:
               8.9.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 211/28

         Acțiune introdusă la 13 iulie 2007 — Comisia Comunităților Europene/Marele Ducat al Luxemburgului
   (Cauza C-328/07)
   (2007/C 211/53)
   Limba de procedură: franceza
   Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentant: W. Wils, agent)

      Pârât: Marele Ducat al Luxemburgului
   Concluziile reclamantei

               —

               constatarea faptului că, întrucât nu a adoptat actele cu putere de lege și actele administrative necesare pentru a se conforma Directivei 2004/48/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 29 aprilie 2004 privind respectarea drepturilor de proprietate intelectuală (1) și, în orice caz, întrucât nu a comunicat aceste acte Comisiei, Marele Ducat al Luxemburgului nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul acestei directive;

               —

               obligarea Marelui Ducat al Luxemburgului la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   Termenul pentru transpunerea Directivei 2004/48/CE a expirat la 29 aprilie 2006.

      (1)  JO L 157, p. 45 și — rectificare — JO L 195, p. 16.


title: Cauza C-534/06: Cerere având ca obiect pronunțarea unei hotărâri preliminare formulată de către Corte suprema di cassazione (Italia) la data de 27 decembrie 2006 — Industria Lavorazione Carni Ovine/Regione Lazio

text:
               24.2.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 42/19

         Cerere având ca obiect pronunțarea unei hotărâri preliminare formulată de către Corte suprema di cassazione (Italia) la data de 27 decembrie 2006 — Industria Lavorazione Carni Ovine/Regione Lazio
   (Cauza C-534/06)
   (2007/C 42/35)
   Limba de procedură: italiana
   Instanța de trimitere
   Corte suprema di cassazione
   Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Industria Lavorazione Carni Ovine

      Pârâtă: Regione Lazio
   Întrebare preliminară
   Dacă articolul 13 din Regulamentul (CEE) nr. 866/90 al Consiliului (1) din 19 martie 1990, trebuie interpretat în sensul că finanțarea nu va fi acordată în cazurile în care o dată cu comercializarea și/sau prelucrarea produselor de proveniență comunitară în măsura programată, are loc comercializarea și/sau prelucrarea (și) a produselor care nu provin din spațiul comunitar, deși este respectat programul specific în legătură cu care a fost obținută finanțarea.

      (1)  JO L 91, p. 1.


title: Cauza C-53/11 P: Recurs introdus la 7 februarie 2011 de Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI) împotriva Hotărârii Trbunalului (Camera a patra) pronunțate la 24 noiembrie 2010 în cauza T-137/09 — Nike Internacional/OAPI — Muñoz Molina (R 10)

text:
               21.5.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 152/10

         Recurs introdus la 7 februarie 2011 de Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI) împotriva Hotărârii Trbunalului (Camera a patra) pronunțate la 24 noiembrie 2010 în cauza T-137/09 — Nike Internacional/OAPI — Muñoz Molina (R 10)
   (Cauza C-53/11 P)
   2011/C 152/17
   Limba de procedură: spaniola

      Părțile

      Recurent: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: J. Crespo Carrillo, agent)

      Celelalte părți în proces: Nike Internacional Ltd., Aurelio Muñoz Molina

      Concluziile recurentului

               —

               anularea hotărârii atacate;

               —

               pronunțarea unei noi hotărâri pe fondul cauzei, respingându-se acțiunea împotriva deciziei atacate, sau trimiterea cauzei la Tribunal;

               —

               obligarea reclamantei la plata cheltuielilor de judecată (în fața Tribunalului).

      Motivele și principalele argumente

   1.   Încălcarea normei 49 din Regulamentul de aplicare
       (1)
      și a articolului 59 din Regulamentul privind marca comunitară
       (2)

   Decizia atacată este întemeiată pe norma 49 alineatul (1) din Regulamentul de aplicare, coroborat cu actualul articol 59 din Regulamentul privind marca comunitară. Cu toate acestea, hotărârea atacată nu menționează niciodată nici norma 49 alineatul (1) din Regulamentul de aplicare, nici articolul 59 din Regulamentul privind marca comunitară, și nu se pronunță cu privire la aplicarea acestora în cauză. Oficiul consideră că aceasta este o eroare de drept și o nemotivare.
   2.   Încălcarea liniilor directoare ale Oficiului și a normei 49 alineatul (1) din Regulamentul de aplicare

   Oficiul consideră că liniile sale directoare nu se aplică în prezenta cauză. Cu toate acestea, hotărârea atacată menționează în două rânduri obligația camerelor de recurs de a aplica liniile directoare ale OAPI. În opinia Oficiului, aceasta este o eroare de drept.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 2868/95 al Comisiei din 13 decembrie 1995 de punere în aplicare a Regulamentului (CE) nr. 40/94 al Consiliului privind marca comunitară (JO L 303, p. 1, Ediție specială 17/vol. 01, p. 189).

      (2)  Regulamentul (CE) nr. 40/94 al Consiliului din 20 decembrie 1993 privind marca comunitară (JO L 1994 L 11, p. 1, Ediție specială 17/vol. 01, p. 146).


title: Cauza C-255/14: Cerere de decizie preliminară introdusă de Kecskeméti Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Ungaria) la 27 mai 2014 – Robert Michal Chmielewski/Nemzeti Adó- és Vámhivatal Dél-alföldi Regionális Vám- és Pénzügyőri Főigazgatósága

text:
               8.9.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 303/11

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Kecskeméti Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Ungaria) la 27 mai 2014 – Robert Michal Chmielewski/Nemzeti Adó- és Vámhivatal Dél-alföldi Regionális Vám- és Pénzügyőri Főigazgatósága
   (Cauza C-255/14)
   2014/C 303/15
   Limba de procedură: maghiara

      Instanța de trimitere

   Kecskeméti Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

      Părțile din procedura principală

      Reclamant: Robert Michal Chmielewski

      Pârâtă: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Dél-alföldi Regionális Vám- és Pénzügyőri Főigazgatósága

      Întrebările preliminare

               1)

               Cuantumul amenzii administrative impuse în temeiul articolului 5/A din Legea XLVIII din 2007 de punere în aplicare a Regulamentului (CE) nr. 1889/2005 al Parlamentului European și al Consiliului din 26 octombrie 2005 privind controlul numerarului la intrarea sau ieșirea din Comunitate (1) (denumită în continuare „legea națională de punere în aplicare”) îndeplinește cerința cuprinsă la articolul 9 alineatul (1) din regulamentul menționat, potrivit căreia sancțiunile prevăzute în dreptul național sunt efective, disuasive și totodată proporționale cu încălcarea săvârșită și cu obiectivul urmărit?

               2)

               Articolul 5/A din legea națională de punere în aplicare, având în vedere cuantumul amenzilor pe care le stabilește, contravine interdicției restricțiilor disimulate la libera circulație a capitalurilor, instituită în Tratatul privind Uniunea Europeană și la articolul 65 alineatul (3) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene?

      (1)  JO L 309, p. 9, Ediție specială, 19/vol. 7, p. 238.


title: Cauza T-42/07: Acțiune introdusă la data de 16 februarie 2007 — Dow Chemical și alții/Comisie

text:
               14.4.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 82/47

         Acțiune introdusă la data de 16 februarie 2007 — Dow Chemical și alții/Comisie
   (Cauza T-42/07)
   (2007/C 82/100)
   Limba de procedură: engleza
   Părțile

      Reclamante: The Dow Chemical Company (Midland, Statele Unite ale Americii), Dow Deutschland Inc. (Schwalbach, Germania), Dow Deutschland Anlagengesellschaft mbH (Schwalbach, Germania), Dow Europe GmbH (Horgen, Elveția) (reprezentanți: D. Schroeder, P. Matthey, T. Graf, lawyers)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene
   Concluziile reclamantelor

               —

               The Dow Chemical Company solicită Tribunalului anularea deciziei în măsura în care îi este aplicabilă;

               —

               Dow Deutschland Inc. solicită Tribunalului anularea articolului 1 din decizie, în măsura în care stabilește că Dow Deutschland Inc. a încălcat articolele 81 CE și 53 SEE începând cu 1 iulie 1996;

               —

               toate reclamantele (și în subsidiar the Dow Chemical Company) solicită Tribunalului reducerea substanțială a amenzilor lor;

               —

               toate reclamantele solicită Tribunalului

                           —

                           obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată ale reclamantelor și a altor costuri și cheltuieli privind această acțiune, precum și a costurilor suportate de reclamante pentru a constitui o garanție bancară în locul amenzilor aplicate reclamantelor, care fac obiectul contestațiilor formulate de către acestea și aflate încă pe rolul Tribunalului; și

                           —

                           adoptarea oricăror altor măsuri pe care acest Tribunal le consideră necesare.

         Motivele și principalele argumente
   Prin acțiunea lor, reclamantele urmăresc anularea parțială a Deciziei C(2006) 5700 final a Comisiei din data de 29 noiembrie 2006 în cauza COMP/F/38.638 — Cauciuc butadienă și cauciuc butadienă-stiren în emulsie, prin care Comisia a stabilit că reclamantele împreună cu alte întreprinderi au încălcat articolul 81 CE și articolul 53 SEE prin: realizarea unui acord asupra obiectivelor de prețuri pentru produse, împărțirea clienților prin acorduri de neagresiune și schimbul de informații comerciale sensibile privind prețurile, concurenții și clienții în sectoarele cauciuc butadienă și cauciuc butadienă-stiren în emulsie.
   În susținerea acțiunii lor, reclamantele invocă trei motive principale:

               În primul motiv, împărțit în trei aspecte, The Dow Chemical Company (denumită în continuare „TDCC”) susține savârșirea unei erori de drept de către Comisie: a) prin stabilirea faptului că TDCC a săvârșit o încălcare, pe baza prezumției că filiala deținută integral urmează în esență instrucțiunile date de societatea-mamă, fără să verifice dacă societatea-mamă a exercitat de fapt o astfel de competență; b) prin impunerea unei amenzi, considerând-o responsabilă pentru încălcări comise de filialele sale; și c) prin neexercitarea competenței de apreciere pentru a decide dacă să adreseze sau nu decizia sa TDCC.

               În al doilea motiv, Dow Deutschland Inc. și TDCC susțin săvârșirea unei erori de fapt și de drept de către Comisie în determinarea duratei participării la încălcare a Dow Deutschland Inc., prin reținerea datei de 1 iulie 1996 ca dată la care început încălcarea.

               În al treilea motiv, reclamantele pretind că la calcularea sumei de bază a amenzilor ce le-au fost impuse, Comisia a săvârșit erori de fapt și de drept. Mai precis, ar fi fost săvârșite erori cu privire la aprecierea gravității încălcării, tratamentul diferențiat aplicat de către Comisie privind sumele inițiale, coeficientul de majorare aplicat de către Comisie astfel încât amenzile să aibă suficient efect preventiv și, în sfârșit, cu privire la majorarea sumei inițiale a amenzilor, în funcție de durata încălcării.


title: Cauza C-167/13: Ordonanța Curții (Camera a opta) din 28 noiembrie 2013 (cerere de decizie preliminară formulată de Conseil régional d'expression française de l'ordre des médecins vétérinaires – Belgia) – procedură disciplinară împotriva lui Jean Devillers (Trimitere preliminară — Articolul 53 alineatul (2) din Regulamentul de procedură al Curții — Conseil régional d’expression française de l’ordre des médecins vétérinaires — Noțiunea „instanță națională” în sensul articolului 267 TFUE — Necompetența Curții)

text:
               7.4.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 102/10

         Ordonanța Curții (Camera a opta) din 28 noiembrie 2013 (cerere de decizie preliminară formulată de Conseil régional d'expression française de l'ordre des médecins vétérinaires – Belgia) – procedură disciplinară împotriva lui Jean Devillers
   (Cauza C-167/13) (1)

   ((Trimitere preliminară - Articolul 53 alineatul (2) din Regulamentul de procedură al Curții - Conseil régional d’expression française de l’ordre des médecins vétérinaires - Noțiunea „instanță națională” în sensul articolului 267 TFUE - Necompetența Curții))
   2014/C 102/12
   Limba de procedură: franceza

      Instanța de trimitere

   Conseil régional d'expression française de l'ordre des médecins vétérinaires

      Părțile din procedura principală

   Jean Devillers

      Obiectul

   Cerere de decizie preliminară – Conseil régional d'expression française de l'Ordre des médecins vétérinaires (Belgia) – Interpretarea articolului 3 din Regulamentul (CE) nr. 1/2005 al Consiliului din 22 decembrie 2004 privind protecția animalelor în timpul transportului și al operațiunilor conexe și de modificare a Directivelor 64/432/CEE și 93/119/CE și a Regulamentului (CE) nr. 1255/97 (JO 2005, L 3, p. 1, Ediție specială, 03/vol. 62, p. 3) – Întrebare preliminară adresată de un ordin profesional – Noțiunea de instanță în sensul articolului 267 TFUE – Competența Curții – Insuficiența elementelor de fapt și de drept – Admisibilitatea întrebării

      Dispozitivul

   Curtea de Justiție a Uniunii Europene este vădit necompetentă să răspundă la întrebarea adresată de Conseil régional d'expression française de l'Ordre des médecins vétérinaires (Belgia) în decizia sa din 23 martie 2013.

      (1)  JO C 164, 8.06.2013.


title: Cauza T-233/08: Hotărârea Tribunalului din 10 septembrie 2010 — MPDV Mikrolab/OAPI (ROI ANALYZER) [ „Marcă comunitară — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale ROI ANALYZER — Motiv absolut de refuz — Caracter descriptiv — Articolul 7 alineatul (1) literele (b) și (c) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 [devenit articolul 7 alineatul (1) literele (b) și (c) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009]” ]

text:
               23.10.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 288/34

      Hotărârea Tribunalului din 10 septembrie 2010 — MPDV Mikrolab/OAPI (ROI ANALYZER)
      (Cauza T-233/08) (1)

      (Marcă comunitară - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale ROI ANALYZER - Motiv absolut de refuz - Caracter descriptiv - Articolul 7 alineatul (1) literele (b) și (c) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 [devenit articolul 7 alineatul (1) literele (b) și (c) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009])
      (2010/C 288/65)
      Limba de procedură: germana

         Părțile

         Reclamantă: MPDV Mikrolab GmbH, Mikroprozessordatenverarbeitung und Mikroprozessorlabor (Mosbach, Germania) (reprezentant: W. Göpfert, avocat)

         Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI) (reprezentant: G. Schneider, agent)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a patra a OAPI din 15 aprilie 2008 (cauza R 1525/2006-4), privind înrtegistrearea semnului verbal ROI ANALYZER ca marcă comunitară

         Dispozitivul

                  1.

                  Respinge acțiunea.

                  2.

                  Obligă MPDV Mikrolab GmbH, Mikroprozessordatenverarbeitung und Mikroprozessorlabor la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 223, 30.8.2008


title: Cauza F-84/15: Acțiune introdusă la 2 iunie 2015 – ZZ/Consiliul

text:
               24.8.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 279/60

         Acțiune introdusă la 2 iunie 2015 – ZZ/Consiliul
   (Cauza F-84/15)
   (2015/C 279/77)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: ZZ (reprezentanți: J.-N. Louis și N. de Montigny, avocați)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene

      Obiectul și descrierea litigiului

   Anularea deciziei de a nu îl promova pe reclamant la gradul următor (AD 12) în cadrul exercițiului de promovare 2014 al Consiliului Uniunii Europene

      Concluziile reclamantului

               —

               Anularea deciziei de a nu îl promova pe reclamant la gradul AD 12 pentru exercițiul de promovare 2014;

               —

               obligarea Consiliului Uniunii Europene la plata cheltuielilor de judecată.


title: Cauza T-312/07: Acțiune introdusă la 24 iulie 2007 — Dimos Peramatos/Comisia Comunităților Europene

text:
               24.11.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 283/29

         Acțiune introdusă la 24 iulie 2007 — Dimos Peramatos/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza T-312/07)
   (2007/C 283/53)
   Limba de procedură: greaca
   Părțile

      Reclamantă: Dimos Peramatos (Perama, Grecia) (reprezentanți: G. Gerapetritis și P. Petropoulos, dikigόroi)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene
   Concluziile reclamantei

               —

               Anularea deciziei atacate astfel încât să înceteze orice obligație a reclamantei de a restitui sumele care i-au fost plătite în cadrul programului LIFE97/ENV/GR/000380 sau, în subsidiar, modificarea deciziei atacate în sensul de a obliga localitatea la plata sumei de 93 795,32 EUR cu titlu de determinare contabilă a unor cheltuieli neadmisibile, după cum a recunoscut chiar și Comisia;

               —

               obligarea Comisiei Comunităților Europene la plata cheltuielilor de judecată și a onorariilor avocațiale plătite de reclamantă.

         Motivele și principalele argumente
   Prezenta acțiune are ca obiect anularea deciziei Comisiei din 7 decembrie 2005 privind nota de debit nr. 3240504536, notificată spre executare localității Perama prin intermediul executorului judecătoresc la 17 mai 2007, emisă în scopul recuperării contribuției financiare plătite de către Comisie în cadrul finanțării acordate localității Perama prin decizia Comisiei C(97)1997/29 final.
   Reclamanta invocă o eroare de fapt și o interpretare greșită a deciziei Comisiei. În concret, reclamanta afirmă că obligația sa privea în mod exclusiv plantarea arborilor și în niciun caz supraviețuirea ulterioară a acestora, astfel încât eventuala lor distrugere ulterioară nu putea fi imputată localității. Prin urmare, reclamanta reține că obligația sa juridică a încetat odată cu finalizarea lucrării și că, în această situație, nu era posibil să se pretindă recuperarea datoriilor, cu excepția cazului în care documentele justificative prezentate nu ar îndeplini condițiile de admisibilitate stabilite prin decizie.
   Mai mult, reclamanta afirmă că decizia atacată încalcă principiul general referitor la obligația de motivare a actelor instituțiilor comunitare și pe cel al încrederii legitime.


title: Cauza F-25/13: Ordonanța Tribunalului Funcției Publice din 26 februarie 2016 – McArdle/Comisia

text:
               18.4.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 136/49

         Ordonanța Tribunalului Funcției Publice din 26 februarie 2016 – McArdle/Comisia
   (Cauza F-25/13) (1)

   (2016/C 136/70)
   Limba de procedură: franceza
   Președintele Camerei a doua a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 156, 1.6.2013, p. 55.


title: Cauza C-241/14: Cerere de decizie preliminară introdusă de Finanzgerichts Baden-Württemberg (Germania) la 16 mai 2014 – Roman Bukovansky/Finanzamt Lörrach

text:
               8.9.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 303/8

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Finanzgerichts Baden-Württemberg (Germania) la 16 mai 2014 – Roman Bukovansky/Finanzamt Lörrach
   (Cauza C-241/14)
   2014/C 303/11
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Finanzgerichts Baden-Württemberg

      Părțile din procedura principală

      Reclamant: Roman Bukovansky

      Pârât: Finanzamt Lörrach

      Întrebarea preliminară

   Prevederile din Acordul între Comunitatea Europeană și statele sale membre, pe de o parte, și Confederația Elvețiană, pe de altă parte, privind libera circulație a persoanelor (1) din 21 iunie 1999 (BGBl. II 2001, p. 810 și urm.), care a fost adoptat de Bundestag ca lege la 2 septembrie 2001 (BGBl. II 2001, p. 810) și care a intrat în vigoare la 1 iunie 2002, în special preambulul acestuia, articolele 1, 2 și 21 din acesta, precum și articolele 7 și 9 din anexa I la acesta trebuie interpretate în sensul că se opun ca, în temeiul articolului 4 alineatul 4 din DBA-Schweiz [Convenția pentru evitarea dublei impuneri încheiată cu Elveția] 1971/2002 coroborat cu articolul 15a alineatul 1 teza a patra din DBA-Schweiz 1971/2002, să fie supus regimului de impozitare german un lucrător care s-a mutat din Germania în Elveția, care nu este cetățean elvețian și care, de la mutarea sa în Elveția, are calitatea de așa-numit lucrător frontalier în sens invers, în temeiul articolului 15a alineatul 1 din DBA-Schweiz 1971/2002?

      (1)  JO 2002, L 114, p. 6, Ediție specială, 11/vol. 74, p. 97.


title: Cauza C-583/11 P: Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 3 octombrie 2013 — Inuit Tapiriit Kanatami și alții/Parlamentul European, Consiliul Uniunii Europene, Regatul Țărilor de Jos, Comisia Europeană [Recurs — Regulamentul (CE) nr. 1007/2009 — Comerț cu produse derivate din focă — Restricții privind importul și comercializarea produselor menționate — Acțiune în anulare — Admisibilitate — Dreptul la acțiune al persoanelor fizice sau juridice — Articolul 263 al patrulea paragraf TFUE — Noțiunea „acte normative” — Acte legislative — Dreptul fundamental la o protecție jurisdicțională efectivă]

text:
               23.11.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 344/14

         Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 3 octombrie 2013 — Inuit Tapiriit Kanatami și alții/Parlamentul European, Consiliul Uniunii Europene, Regatul Țărilor de Jos, Comisia Europeană
   (Cauza C-583/11 P) (1)

   (Recurs - Regulamentul (CE) nr. 1007/2009 - Comerț cu produse derivate din focă - Restricții privind importul și comercializarea produselor menționate - Acțiune în anulare - Admisibilitate - Dreptul la acțiune al persoanelor fizice sau juridice - Articolul 263 al patrulea paragraf TFUE - Noțiunea „acte normative” - Acte legislative - Dreptul fundamental la o protecție jurisdicțională efectivă)
   2013/C 344/22
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Recurente: Inuit Tapiriit Kanatami, Nattivak Hunters and Trappers Association, Pangnirtung Hunters' and Trappers' Association, Jaypootie Moesesie, Allen Kooneeliusie, Toomasie Newkingnak, David Kuptana, Karliin Aariak, Canadian Seal Marketing Group, Ta Ma Su Seal Products, Inc., Fur Institute of Canada, NuTan Furs, Inc., GC Rieber Skinn AS, Inuit Circumpolar Council Greenland (ICC-Greenland), Johannes Egede, Kalaallit Nunaanni Aalisartut Piniartullu Kattuffiat (KNAPK) (reprezentanți: J. Bouckaert, H. Viaene și D. Gillet, avocați)

      Celelalte părți din procedură: Parlamentul European (reprezentanți: I. Anagnostopoulou și D. Gauci, agenți, precum și L. Visaggio, agent), Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: M. Moore și K. Michoel, agenți), Regatul Țărilor de Jos, Comisia Europeană (reprezentanți: P. Oliver, E. White și K. Mifsud-Bonnici, agenți)

      Obiectul

   Recurs introdus împotriva Ordonanței Tribunalului (Camera a șaptea) din 6 septembrie 2011, Inuit Tapiriit Kanatami și alții/Parlamentul European și Consiliul (T-18/10), prin care se respinge acțiunea având ca obiect anularea Regulamentului (CE) nr. 1007/2009 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 septembrie 2009 privind comerțul cu produse derivate din focă (JO L 286, p. 36) — Noțiunea „act normativ” — Cerința de a fi vizat individual prin regulamentul atacat

      Dispozitivul

               1.

               Respinge recursul.

               2.

               Obligă Inuit Tapiriit Kanatami, Nattivak Hunters and Trappers Association, Pangnirtung Hunters’ and Trappers’ Association, pe domnii Jaypootie Moesesie, Allen Kooneeliusie, Toomasie Newkingnak și David Kuptana, pe doamna Karliin Aariak, Canadian Seal Marketing Group, Ta Ma Su Seal Products Inc., Fur Institute of Canada, NuTan Furs Inc., GC Rieber Skinn AS, Inuit Circumpolar Council Greenland (ICC Greenland), pe domnul Johannes Egede și Kalaallit Nunaanni Aalisartut Piniartullu Kattuffiat (KNAPK) să suporte, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, și pe cele efectuate de Parlamentul European și de Consiliul Uniunii Europene.

               3.

               Comisia Europeană suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 58, 25.2.2012.


title: Cauza C-245/12: Ordonanța președintelui Curții din 23 iulie 2013 — Comisia Europeană/Republica Polonă

text:
               23.11.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 344/53

         Ordonanța președintelui Curții din 23 iulie 2013 — Comisia Europeană/Republica Polonă
   (Cauza C-245/12) (1)

   2013/C 344/91
   Limba de procedură: polona
   Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 200, 7.7.2012.


title: Cauza C-30/10: Hotărârea Curții (Camera a opta) din 10 februarie 2011 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Linköpings tingsrätt — Suedia) — Lotta Andersson/Staten genom Kronofogdemyndigheten i Jönköping, Tillsynsmyndigheten [Trimitere preliminară — Directiva 80/987/CEE — Articolul 10 litera (c) — Dispoziție națională — Garantare a plății creanțelor neplătite ale lucrătorilor salariați — Excluderea persoanelor care, în cursul celor șase luni anterioare intrării în faliment a societății pentru care au lucrat, au deținut în proprietate o parte esențială din aceasta și au exercitat asupra acesteia o influență considerabilă]

text:
               2.4.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 103/9

         Hotărârea Curții (Camera a opta) din 10 februarie 2011 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Linköpings tingsrätt — Suedia) — Lotta Andersson/Staten genom Kronofogdemyndigheten i Jönköping, Tillsynsmyndigheten
   (Cauza C-30/10) (1)

   (Trimitere preliminară - Directiva 80/987/CEE - Articolul 10 litera (c) - Dispoziție națională - Garantare a plății creanțelor neplătite ale lucrătorilor salariați - Excluderea persoanelor care, în cursul celor șase luni anterioare intrării în faliment a societății pentru care au lucrat, au deținut în proprietate o parte esențială din aceasta și au exercitat asupra acesteia o influență considerabilă)
   2011/C 103/13
   Limba de procedură: suedeza

      Instanța de trimitere

   Linköpings tingsrätt

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Lotta Andersson

      Pârât: Staten genom Kronofogdemyndigheten i Jönköping, Tillsynsmyndigheten

      Obiectul

   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Linköpings tingsrätt (Suedia) — Interpretarea articolului 10 litera (c) din Directiva 80/987/CEE a Consiliului privind apropierea legislațiilor statelor membre referitoare la protecția lucrătorilor salariați în cazul insolvabilității angajatorului, astfel cum a fost modificată prin Directiva 2002/74/CE — Legislație națională care exclude din categoria beneficiarilor garanției de plată a creanțelor neplătite ale lucrătorilor salariați, persoanele care au deținut, în cursul celor șase luni care au precedat declararea falimentului societății care îi angajează, o parte esențială din aceasta și care au exercitat o influență considerabilă asupra activităților întreprinderii respective

      Dispozitivul

   Articolul 12 litera (c) din Directiva 2008/94/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 22 octombrie 2008 privind protecția lucrătorilor salariați în cazul insolvenței angajatorului (versiune codificată) trebuie interpretat în sensul că nu se opune unei dispoziții de drept național care exclude un lucrător salariat de la beneficiul garantării plății creanțelor neachitate ale lucrătorilor salariați pentru motivul că acesta, singur sau împreună cu rude apropiate, a deținut în proprietate o parte esențială din întreprinderea în cauză și a exercitat o influență considerabilă asupra activităților acesteia în cursul celor șase luni care au precedat cererea de deschidere a procedurii insolvenței respectivei întreprinderi.

      (1)  JO C 100, 17.4.2010.


title: Cauza C-400/06: Hotărârea Curții (Camera a șasea) din 13 septembrie 2007 (cerere având ca obiect pronunțarea unei hotărâri preliminare formulată de Hoge Raad der Nederlanden — Țările de Jos) — Codirex Expeditie BV/Staatssecretaris van Financiën (Tariful Vamal Comun — Nomenclatură Combinată — Clasificare tarifară — Subpoziția 0202 30 50 — Bucăți de carne congelată și dezosată dintr-o parte a sfertului anterior din animale din specia bovine)

text:
               10.11.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 269/16

         Hotărârea Curții (Camera a șasea) din 13 septembrie 2007 (cerere având ca obiect pronunțarea unei hotărâri preliminare formulată de Hoge Raad der Nederlanden — Țările de Jos) — Codirex Expeditie BV/Staatssecretaris van Financiën
   (Cauza C-400/06) (1)

   (Tariful Vamal Comun - Nomenclatură Combinată - Clasificare tarifară - Subpoziția 0202 30 50 - Bucăți de carne congelată și dezosată dintr-o parte a sfertului anterior din animale din specia bovine)
   (2007/C 269/30)
   Limba de procedură: olandeza
   Instanța de trimitere
   Hoge Raad der Nederlanden
   Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Codirex Expeditie BV

      Pârât: Staatssecretaris van Financiën
   Obiectul
   Cerere având ca obiect pronunțarea unei hotărâri preliminare — Hoge Raad der Nederlanden — Interpretarea notei complementare 1 A litera (h) punctul 11 din capitolul 2 din Regulamentul nr. 2204/1999 al Comisiei din 12 octombrie 1999 de modificare a anexei I la Regulamentul (CEE) nr. 2658/87 al Consiliului privind Nomenclatura tarifară și statistică și Tariful Vamal Comun (JO L 256, p. 1) — Carne congelată și dezosată provenind dintr-o parte a sfertului anterior
   Dispozitivul

               1)

               Anexa I la Regulamentul (CEE) nr. 2658/87 al Consiliului din 23 iulie 1987 privind Nomenclatura tarifară și statistică și Tariful Vamal Comun, astfel cum a fost modificată prin Regulamentul (CE) nr. 2204/1999 al Comisiei din 12 octombrie 1999, trebuie interpretată în sensul că părțile din bucățile de carne, congelată și dezosată, care provin din sfertul anterior de vită aparțin subpoziției 0202 30 50 din Nomenclatura Combinată.

               2)

               Anexa I la Regulamentul nr. 2658/87, astfel cum a fost modificată prin Regulamentul nr. 2204/1999, trebuie interpretată în sensul că, pentru a fi clasificate la subpoziția 0202 30 50, părțile din bucățile de carne congelată și dezosată din sfertul anterior de vită nu trebuie să îndeplinească alte condiții, în special aceea de a proveni de la același animal.

      (1)  JO C 310, 16.12.2006.


title: Cauza T-516/10: Hotărârea Tribunalului din 6 iulie 2015 – Franța/Comisia („FEOGA — Secţiunea «Orientare» — Reducerea unei contribuţii financiare — Program de iniţiativă comunitară Leader+ — Nerespectarea termenului de adoptare a unei decizii — Încălcarea unor norme fundamentale de procedură”)

text:
               24.8.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 279/28

         Hotărârea Tribunalului din 6 iulie 2015 – Franța/Comisia
   (Cauza T-516/10) (1)

   ((„FEOGA - Secţiunea «Orientare» - Reducerea unei contribuţii financiare - Program de iniţiativă comunitară Leader+ - Nerespectarea termenului de adoptare a unei decizii - Încălcarea unor norme fundamentale de procedură”))
   (2015/C 279/33)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: Republica Franceză (reprezentanți: inițial E. Belliard, B. Cabouat, G. de Bergues, D. Colas și C. Candat, ulterior D. Colas, C. Candat și J. S. Pilczer, agenți)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: D. Bianchi și G. von Rintelen, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare a Deciziei C (2010) 5724 final a Comisiei din 23 august 2010 din 23 august 2010 de aplicare a unor corecţii financiare contribuţiei în cadrul secţiunii „Orientare” a Fondului european de orientare și garantare agricolă (FEOGA), acordat programului de iniţiativă comunitară CCI 2000.FR.060.PC.001 (Franţa – Leader+)

      Dispozitivul

               1)

               Anulează Decizia C (2010) 5724 final a Comisiei din 23 august 2010 de aplicare a unor corecţii financiare contribuţiei în cadrul secţiunii „Orientare” a Fondului european de orientare și garantare agricolă (FEOGA), acordat programului de iniţiativă comunitară CCI 2000.FR.060.PC.001 (Franţa – Leader+).

               2)

               Comisia Europeană suportă propriile cheltuieli de judecată, precum şi pe cele efectuate de Republica Franceză.

      (1)  JO C 13, 15.1.2011.


title: Cauza C-612/11: Ordonanța Curții (Camera a opta) din 16 februarie 2012 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Tribunale di Milano — Italia) — Procedură penală împotriva lui Vincenzo Veneruso [Articolul 104 alineatul (3) primul paragraf din Regulamentul de procedură — Libertatea de stabilire — Libera prestare a serviciilor — Jocuri de noroc — Colectare de pariuri privind evenimente sportive — Cerința unei licențe — Consecințe care rezultă din încălcarea dreptului Uniunii cu ocazia atribuirii licențelor — Atribuirea a 16300 de licențe suplimentare — Principiul egalității de tratament și obligația de transparență — Principiul securității juridice — Protecția titularilor licențelor anterioare — Reglementare națională — Distanțe minime obligatorii între punctele de colectare a pariurilor — Admisibilitate — Activități transfrontaliere care pot fi asimilate celor care fac obiectul licenței — Interdicție prevăzută de reglementarea națională — Admisibilitate]

text:
               26.5.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 151/14

         Ordonanța Curții (Camera a opta) din 16 februarie 2012 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Tribunale di Milano — Italia) — Procedură penală împotriva lui Vincenzo Veneruso
   (Cauza C-612/11) (1)

   (Articolul 104 alineatul (3) primul paragraf din Regulamentul de procedură - Libertatea de stabilire - Libera prestare a serviciilor - Jocuri de noroc - Colectare de pariuri privind evenimente sportive - Cerința unei licențe - Consecințe care rezultă din încălcarea dreptului Uniunii cu ocazia atribuirii licențelor - Atribuirea a 16 300 de licențe suplimentare - Principiul egalității de tratament și obligația de transparență - Principiul securității juridice - Protecția titularilor licențelor anterioare - Reglementare națională - Distanțe minime obligatorii între punctele de colectare a pariurilor - Admisibilitate - Activități transfrontaliere care pot fi asimilate celor care fac obiectul licenței - Interdicție prevăzută de reglementarea națională - Admisibilitate)
   2012/C 151/23
   Limba de procedură: italiana

      Instanța de trimitere

   Tribunale di Milano

      Partea din acțiunea principală

   Vincenzo Veneruso

      Obiectul

   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Tribunale ordinario di Milano — Libera circulație a persoanelor — Libertatea de stabilire — Libera prestare a serviciilor — Activitate de colectare de pariuri — Legislație națională care condiționează exercitarea acestei activități de obținerea unei autorizații și a unei licențe de securitate publică — Protecție acordată subiecților de drept care au obținut autorizații și licențe în urma unor proceduri de atribuire de la care au fost excluși nelegal alți operatori din același sector — Compatibilitate cu articolele 43 CE și 49 CE (devenite articolele 49 TFUE și 56 TFUE)

      Dispozitivul

               1.

               Articolele 43 CE și 49 CE, precum și principiile egalității de tratament și efectivității trebuie interpretate în sensul că se opun ca un stat membru, care a exclus, cu încălcarea dreptului Uniunii, o categorie de operatori de la atribuirea licențelor pentru desfășurarea unei activități economice și care încearcă să remedieze această încălcare prin scoaterea la concurs a unui număr important de licențe noi, să protejeze pozițiile comerciale dobândite de operatorii existenți prevăzând, printre altele, obligația respectării unei distanțe minime între unitățile noilor titulari de licențe și cele ale operatorilor existenți.

               2.

               Articolele 43 CE și 49 CE trebuie interpretate în sensul că se opun aplicării unor sancțiuni pentru desfășurarea unei activități organizate de colectare de pariuri fără licență sau fără autorizația poliției unor persoane care se află în legătură cu un operator care fusese exclus de la o procedură de cerere de ofertă cu încălcarea dreptului Uniunii, inclusiv după noua procedură de cerere de ofertă menită să remedieze această încălcare a dreptului Uniunii, atunci când această procedură de cerere de ofertă și atribuirea subsecventă a unor licențe noi nu au remediat în mod efectiv excluderea nelegală a operatorului menționat de la procedura de cerere de ofertă anterioară.

               3.

               Rezultă din articolele 43 CE și 49 CE, din principiul egalității de tratament, din obligația de transparență, precum și din principiul securității juridice că condițiile și modalitățile unei proceduri de cerere de ofertă, precum cea în discuție în acțiunea principală, și în special dispozițiile care prevăd revocarea licențelor acordate în urma unei astfel de proceduri de cerere de ofertă, precum cele care figurează la articolul 23 alineatul 2 litera a) și alineatul 3 din proiectul de convenție dintre Administrația Autonomă a Monopolurilor de Stat și adjudecatarul licenței privind jocuri de noroc aferente altor evenimente decât cursele hipice, trebuie să fie formulate în mod clar, precis și univoc, verificarea acestui aspect revenind instanței de trimitere.

      (1)  JO C 65, 3.3.2012.


title: Cauza C-428/15: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 27 octombrie 2016 (cerere de decizie preliminară formulată de Supreme Court – Irlanda) – Child and Family Agency/J. D. [Trimitere preliminară — Cooperarea judiciară în materie civilă — Competența, recunoașterea și executarea hotărârilor judecătorești în materie matrimonială și în materia răspunderii părintești — Regulamentul (CE) nr. 2201/2003 — Articolul 15 — Trimiterea cauzei unei instanțe dintr-un alt stat membru — Domeniu de aplicare — Condiții de aplicare — Instanță mai bine plasată — Interesul superior al copilului]

text:
               9.1.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 6/21

         Hotărârea Curții (Camera a treia) din 27 octombrie 2016 (cerere de decizie preliminară formulată de Supreme Court – Irlanda) – Child and Family Agency/J. D.
   (Cauza C-428/15) (1)

   ([Trimitere preliminară - Cooperarea judiciară în materie civilă - Competența, recunoașterea și executarea hotărârilor judecătorești în materie matrimonială și în materia răspunderii părintești - Regulamentul (CE) nr. 2201/2003 - Articolul 15 - Trimiterea cauzei unei instanțe dintr-un alt stat membru - Domeniu de aplicare - Condiții de aplicare - Instanță mai bine plasată - Interesul superior al copilului])
   (2017/C 006/25)
   Limba de procedură: engleza

      Instanța de trimitere

   Supreme Court

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Child and Family Agency

      Pârâtă: J. D.

      cu participarea: R. P. D.

      Dispozitivul

               1)

               Articolul 15 din Regulamentul (CE) nr. 2201/2003 al Consiliului din 27 noiembrie 2003 privind competența, recunoașterea și executarea hotărârilor judecătorești în materie matrimonială și în materia răspunderii părintești, de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 1347/2000, trebuie interpretat în sensul că este aplicabil în cazul unei acțiuni în materia protecției copilului introduse în temeiul dreptului public de autoritatea competentă a unui stat membru și care are ca obiect adoptarea de măsuri privind răspunderea părintească, precum acțiunea principală, în cazul în care declararea competenței unei instanțe din alt stat membru necesită ulterior ca o autoritate din acest alt stat membru să introducă o acțiune distinctă de cea introdusă în primul stat membru, în temeiul dreptului său intern și având în vedere împrejurări de fapt eventual diferite.

               2)

               Articolul 15 alineatul (1) din Regulamentul nr. 2201/2003 trebuie interpretat în sensul că:

                           —

                           pentru a putea aprecia că o instanță dintr-un alt stat membru cu care copilul are o legătură specială este mai bine plasată, instanța competentă dintr-un stat membru trebuie să se asigure că trimiterea cauzei unei asemenea instanțe este de natură să aducă o valoare adăugată reală și concretă pentru examinarea acestei cauze, ținând seama în special de normele de procedură aplicabile în acel alt stat membru;

                           —

                           pentru a putea aprecia că o asemenea trimitere servește interesului superior al copilului, instanța competentă dintr-un stat membru trebuie să se asigure în mod special că trimiterea respectivă nu riscă să aibă o incidență prejudiciabilă asupra situației copilului.

               3)

               Articolul 15 alineatul (1) din Regulamentul nr. 2201/2003 trebuie interpretat în sensul că instanța competentă dintr-un stat membru nu trebuie să țină seama, în cadrul punerii în aplicare a acestei dispoziții într-o cauză determinată privind răspunderea părintească, nici de incidența unei posibile trimiteri a acestei cauze unei instanțe dintr-un alt stat membru asupra dreptului de liberă circulație al altor persoane vizate decât copilul în cauză, nici de motivul pentru care mama acestui copil a utilizat acest drept, anterior sesizării sale, cu excepția cazului în care asemenea considerații sunt susceptibile să se repercuteze în mod prejudiciabil asupra situației copilului respectiv.

      (1)  JO C 320, 28.9.2015.


title: Cauza T-520/15 P: Recurs introdus la 7 septembrie 2015 de Filip Mikulik împotriva Hotărârii din 25 iunie 2015 a Tribunalului Funcției Publice în cauza F-67/14, Mikulik/Consiliul

text:
               26.10.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 354/51

         Recurs introdus la 7 septembrie 2015 de Filip Mikulik împotriva Hotărârii din 25 iunie 2015 a Tribunalului Funcției Publice în cauza F-67/14, Mikulik/Consiliul
   (Cauza T-520/15 P)
   (2015/C 354/62)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Recurent: Filip Mikulik (Praga, Republica Cehă) (reprezentant: M. Velardo, avocat)

      Cealaltă parte din procedură: Consiliul Uniunii Europene

      Concluziile

   Recurentul solicită Tribunalului:

               —

               anularea hotărârii pronunțate la 25 iunie 2015 în cauza F-67/14, Filip Mikulik/Consiliul Uniunii Europene, și pronunțarea asupra cauzei de Tribunal însuși;

               —

               în subsidiar, trimiterea cauzei spre rejudecare la Tribunalul Funcției Publice;

               —

               obligarea Consiliului la plata cheltuielilor de judecată efectuate în fața celor două instanțe.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea recursului, recurentul invocă opt motive.

               1.

               Primul motiv, întemeiat pe încălcarea dreptului Uniunii și a principiilor superioare de drept, precum principiul bunei administrări și principiul egalității de tratament, în măsura în care Ghidul de notare referitor la dispozițiile generale de punere în aplicare privind notarea nu ar fi aplicabile prin analogie procedurii de evaluare a prestațiilor unui funcționar stagiar cu ocazia titularizării sale.

               2.

               Al doilea motiv, întemeiat pe denaturarea situației de fapt și a mijloacelor de probă, întrucât Tribunalul Funcției Publice (denumit în continuare „Tribunalul”) a considerat că poziția societății terțe al cărei consultant a fost implicat în procesul de evaluare a funcționarului nu a fost consolidată în cadrul Consiliului.

               3.

               Al treilea motiv, întemeiat pe încălcarea dreptului Uniunii, în special a jurisprudenței referitoare la articolul 34 din Statutul funcționarilor Uniunii Europene (denumit în continuare „statutul”) și a obligației de solicitudine, întrucât TFP a considerat că stagiul și evaluarea s-au desfășurat în condiții normale, deși reclamantul a fost încadrat și evaluat de consultanți externi și nu a putut beneficia de mentorat.

               4.

               Al patrulea motiv, întemeiat pe încălcarea principiului egalității de tratament, întrucât Consiliul nu ar fi aplicat în speță normele în materie de mentorat prevăzute de orientările interne.

               5.

               Al cincilea motiv, întemeiat pe denaturarea situației de fapt și a mijloacelor de probă, întrucât TFP a considerat că mentoratul și micromanagementul nu ar fi două noțiuni distincte pe baza orientărilor interne.

               6.

               Al șaselea motiv, întemeiat pe încălcarea dreptului Uniunii, în special a articolului 34 din statut, întrucât TFP a considerat că netransmiterea primului aviz către ierarhie nu era contrară articolului menționat.

               7.

               Al șaptelea motiv, întemeiat pe denaturarea situației de fapt și a mijloacelor de probă, întrucât TFP nu a verificat dacă avizul comitetului de raportare fusese comunicat la timp către ierarhie.

               8.

               Al optulea motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 34 din statut, întrucât TFP a considerat că nu putea să se substituie instituției în aprecierea prestațiilor reclamantului.


title: Cauza T-451/14: Acțiune introdusă la 16 iunie 2014 – Fujikura/Comisia

text:
               8.9.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 303/41

         Acțiune introdusă la 16 iunie 2014 – Fujikura/Comisia
   (Cauza T-451/14)
   2014/C 303/49
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Fujikura Ltd (Tokyo, Japonia) (reprezentant: L. Gyselen, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               reducerea amenzii care i-a fost aplicată prin articolul 2 litera (o) din decizie pentru participarea directă la înțelegere în perioada cuprinsă între 18 februarie 1999 și 30 septembrie 2001;

               —

               anularea articolului 2 litera (p) din decizie întrucât în acesta se stabilește în sarcina Fujikura răspunderea solidară pentru plata amenzii aplicate Viscas în ceea ce privește perioada cuprinsă între 1 ianuarie 2005 și 28 ianuarie 2009;

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă trei motive.

               1.

               Primul motiv este întemeiat pe săvârșirea de către Comisie a unei erori prin includerea vânzărilor independente ale societăților-mamă ale Viscas în valoarea vânzărilor utilizată pentru stabilirea cuantumului de bază al amenzii. Reclamanta susține că a participat la pretinsa încălcare numai până la 30 septembrie 2001 și că vânzările sale independente realizate în anul 2004 nu au făcut parte din înțelegere.

               2.

               Al doilea motiv este întemeiat pe încălcarea de către Comisie a principiului proporționalității întrucât nu a luat în considerare în mod suficient ponderea limitată a întreprinderilor japoneze în înțelegere la momentul stabilirii cuantumului de bază al amenzii. Reclamanta susține că, întrucât s-a confruntat cu obstacole tehnice și comerciale semnificative la intrarea pe piața europeană, obligația sa de neconcurență în cadrul Spațiului Economic European (SEE) nu a produs efecte în privința acordurilor încheiate între producătorii europeni având obiect alocarea clienților din cadrul SEE. Pentru acest motiv, Comisia ar fi trebuit să recurgă la o diferențiere mai mare între coeficienții privind gravitatea încălcării, utilizați pentru amenzile aplicate reclamantei (sau altor producători asiatici) și producătorilor europeni.

               3.

               Al treilea motiv este întemeiat pe săvârșirea de către Comisie a unei erori întrucât a reținut răspunderea societății-mamă a reclamantei pentru plata amenzii aplicate Viscas și după 1 ianuarie 2005. Reclamanta susține că Viscas a devenit o întreprindere în comun pe deplin funcțională în luna ianuarie 2004, raporturile juridice (de exemplu, cele privind raportarea), organizatorice (de exemplu, detașarea pe durată nedeterminată a directorilor) și economice (de exemplu, garanțiile acordate pentru împrumuturi) dintre Viscas și reclamantă au devenit nesemnificative încât Comisia să fi concluzionat că reclamanta a continuat să își exercite influența decisivă asupra Viscas în perioada săvârșirii încălcării între lunile ianuarie 2005 și ianuarie 2009.


title: Cauza F-85/05: Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera a doua) din 28 octombrie 2010 — Sørensen/Comisia [Funcție publică — Funcționari — Numire — Funcționari care acced la o grupă superioară de funcții prin concurs general — Candidați înscriși pe o listă de rezervă anterior intrării în vigoare a noului statut — Norme tranzitorii de încadrare în grad la momentul recrutării — Încadrare în grad în temeiul noilor norme mai puțin favorabile — Articolul 5 alineatul (2) și articolul 12 alineatul (3) din anexa XIII la statut]

text:
               18.12.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 346/59

         Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera a doua) din 28 octombrie 2010 — Sørensen/Comisia
   (Cauza F-85/05) (1)

   (Funcție publică - Funcționari - Numire - Funcționari care acced la o grupă superioară de funcții prin concurs general - Candidați înscriși pe o listă de rezervă anterior intrării în vigoare a noului statut - Norme tranzitorii de încadrare în grad la momentul recrutării - Încadrare în grad în temeiul noilor norme mai puțin favorabile - Articolul 5 alineatul (2) și articolul 12 alineatul (3) din anexa XIII la statut)
   2010/C 346/117
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: Susanne Sørensen (Bruxelles, Belgia) (reprezentanți: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis și É. Marchal, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: J. Currall și H. Krämer, agenți)

      Intervenient în susținerea pârâtei: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: M. Arpio Santacruz și M. Simm, agenți)

      Obiectul

   Anularea deciziei Comisiei privind încadrarea reclamantei înscrise pe o listă de rezervă B anterior intrării în vigoare a noului statut, în temeiul dispozițiilor mai puțin favorabile ale acestuia [articolul 12 din anexa XIII la Regulamentul (CE, Euratom) nr. 723/2004 de modificare a Statutului funcționarilor], precum și a deciziei de suprimare a punctelor de promovare dobândite de reclamantă în calitate de funcționară din categoria C

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea doamnei Sørensen.

               2.

               Fiecare parte suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 296, 26.11.2005, p. 26 (cauză înregistrată inițial la Tribunalul de Primă Instanță al Comunităților Europene sub numărul T-335/05 și înaintată Tribunalului Funcției Publice a Uniunii Europene prin Ordonanța din 15.12.2005).


title: Cauza T-224/12: Acțiune introdusă la 23 mai 2012 — Accorinti și alții/BCE

text:
               11.8.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 243/19

         Acțiune introdusă la 23 mai 2012 — Accorinti și alții/BCE
   (Cauza T-224/12)
   2012/C 243/37
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Reclamanți: Alessandro Accorinti (Nichelino, Italia), Michael Acherer (Bressanone, Italia), Giuliano Agostinetti (Mestre, Italia), Marco Alagna (Milano, Italia), Riccardo Alagna (Milano, Italia), Agostino Amalfitano (Forio, Italia), Emanuela Amsler (Torino, Italia), Francine Amsler (Torino, Italia), Alessandro Anelli (Bellinzago Novarese, Italia), Angelo Giovanni Angione (Potenza, Italia), Giancarlo Antonelli (Verona, Italia), Giuseppe Aronica (Licata, Italia), Elisa Arsenio (Sesto San Giovanni, Italia), Pasquale Arsenio (Sesto San Giovanni, Italia), Luigi Azzano (Concordia Sagittaria, Italia), Giovanni Baglivo (Lecce, Italia), Stefano Baldoni (Matera, Italia), Giulio Ballini (Lonato, Italia), Antonino Barbara (Napoli, Italia), Armida Baron (Cassola, Italia), Paolo Baroni (Roma, Italia), Lucia Benassi (Scandiano, Italia), Michele Benelli (Madignano, Italia), Erich Bernard (Lana, Italia), Flaminia Berni (Roma, Italia), Adriano Bianchi (Omegna, Italia), Massimiliano Bigi (Montecchio Emilia, Italia), Daniele Fabrizio Bignami (Milano, Italia), Sergio Borghesi (Coredo, Italia), Borghesi Srl (Cles, Italia), Sergio Bovini (Cogoleto, Italia), Savino Brizzi (Torino, Italia), Annunziata Brum (Badiola, Italia), Christina Brunner (Laives, Italia), Giovanni Busso (Caselette, Italia), Fabio Edoardo Cacciuttolo (Milano, Italia), Vincenzo Calabrò (Roma, Italia), Carlo Cameranesi (Ancona, Italia), Giuseppe Campisciano (Besana in Brianza, Italia), Allegra Canepa (Pisa, Italia), Luca Canonaco (Como, Italia), Piero Cantù (Vimercate, Italia), Fabio Capelli (Tortona, Italia), Gianluca Capello (Sanremo, Italia), Sergio Capello (Sanremo, Italia), Mario Carchini (Carrara, Italia), Filippo Carosi (Roma, Italia), Elena Carra (Roma, Italia), Claudio Carrara (Nembro, Italia), Ivan Michele Casarotto (Verona, Italia), Anna Maria Cavagnetto (Torino, Italia), Gabriele Lucio Cazzulani (Segrate, Italia), Davide Celli (Rimini, Italia), Antonio Cerigato (Ferrara, Italia), Paolo Enrico Chirichilli (Roma, Italia), Celestino Ciocca (Roma, Italia), Mariagiuseppa Civale (Milano, Italia), Roberto Colicchio (Milano, Italia), Edoardo Colli (Trieste, Italia), Nello Paolo Colombo (Casatenovo, Italia), Mario Concini (Tuenno, Italia), Marika Congestrì (S. Onofrio, Italia), Luigi Corsini (Pistoia, Italia), Maria Chiara Corsini (Genova, Italia), Aniello Cucurullo (Civitavecchia, Italia), Roberto Cugola (Melara, Italia), Roberto Cupioli (Rimini, Italia), Giuseppe D’Acunto (Lucca — S. Anna, Italia), Stefano D’Andrea (Ancona, Italia), Nazzareno D’Amici (Roma, Italia), Michele Damelon (Gruaro, Italia), Piermaria Carlo Davoli (Milano, Italia), Iole De Angelis (Roma, Italia), Roberto De Pieri (Treviso, Italia), Stefano De Pieri (Martellago, Italia), Ario Deasti (Sanremo, Italia), Stefano Marco Debernardi (Aosta, Italia), Gianfranco Del Mondo (Casoria, Italia), Salvatore Del Mondo (Gaeta, Italia), Gianmaria Dellea (Castelveccana, Italia), Gianmarco Di Luigi (Sant’Antimo, Italia), Alessandro Di Tomizio (Reggello, Italia), Donata Dibenedetto (Altamura, Italia), Angela Dolcini (Pavia, Italia), Denis Dotti (Milano, Italia), Raffaele Duino (San Martino Buon Albergo, Italia), Simona Elefanti (Montecchio Emilia, Italia), Maurizio Elia (Roma, Italia), Claudio Falzoni (Besnate, Italia), Enrico Maria Ferrari (Roma, Italia), Giuseppe Ferraro (Pago Vallo Lauro, Italia), Fiduciaria Cavour Srl (Roma, Italia), Giorgio Filipello (Caccamo, Italia), Giovanni Filipello (Caccamo, Italia), Dario Fiorin (Veneția, Italia), Guido Fortunati (Verona, Italia), Achille Furioso (Agrigento, Italia), Monica Furlanis (Concordia Sagittaria, Italia), Vitaliano Gaglianese (San Giuliano Terme, Italia), Antonio Galbo (Palermo, Italia), Gianluca Gallino (Milano, Italia), Giandomenico Gambacorta (Roma, Italia), Federico Gatti (Besana in Brianza, Italia), Raffaella Maria Fatima Gerardi (Lavello, Italia), Mauro Gini (Bressanone, Italia), Barbara Giudiceandrea (Roma, Italia), Riccardo Grillini (Lugo, Italia), Luciano Iaccarino (Verona, Italia), Vittorio Iannetti (Carrara, Italia), Franz Anton Inderst (Marlengo, Italia), Hermann Kofler (Merano, Italia), Alessandro Lepore (Giovinazzo, Italia), Fabio Lo Presti (Ponte S. Pietro, Italia), Silvia Locatelli (Brembate, Italia), Nicola Lozito (Grumo Appula, Italia), Rocco Lozito (Grumo Appula, Italia), Fabio Maffoni (Soncino, Italia), Silvano Maffoni (Orzinuovi, Italia), Bruno Maironi Da Ponte (Bergamo, Italia), Franco Maironi Da Ponte (Bergamo, Italia), Michele Maironi Da Ponte (Bergamo, Italia), Francesco Makovec (Lesmo, Italia), Concetta Mansi (Matera, Italia), Angela Marano (Melito di Napoli, Italia), Bruno Marchetto (Milano, Italia), Fabio Marchetto (Milano, Italia), Sergio Mariani (Milano, Italia), Lucia Martini (Scandicci, Italia), Alessandro Mattei (Treviso, Italia), Giorgio Matterazzo (Seregno, Italia), Mauro Mazzone (Verona, Italia), Ugo Mereghetti (Brescia, Italia) și în calitate de împuternicit pentru Fulvia Mereghetti (Casamassima, Italia), Vitale Micheletti (Brescia, Italia), Giuseppe Mignano (Genova, Italia), Fabio Mingo (Ladispoli, Italia), Giovanni Minorenti (Guidonia Montecelio, Italia), Filippo Miuccio (Roma, Italia), Fulvio Moneta Caglio de Suvich (Milano, Italia), Giancarlo Monti (Milano, Italia), Angelo Giuseppe Morellini (Besana in Brianza, Italia), Barbara Mozzambani (San Martino Buon Albergo, Italia), Mario Nardelli (Gubbio, Italia), Eugenio Novajra (Udine, Italia), Giorgio Omizzolo (Baone, Italia), Patrizia Paesani (Roma, Italia), Luigi Paparo (Volla, Italia), Davide Pascale (Milano, Italia), Salvatore Pasciuto (Gaeta, Italia), Sergio Pederzani (Ossuccio, Italia), Aldo Perna (Napoli, Italia), Marco Piccinini (San Mauro Torinese, Italia), Nicola Piccioni (Soncino, Italia), Mauro Piliego (Bolzano, Italia), Vincenzo Pipolo (Roma, Italia), Johann Poder (Silandro, Italia), Giovanni Polazzi (Milano, Italia), Santo Pullarà (Rimini, Italia), Patrizio Ragusa (Roma, Italia), Rosangela Raimondi (Arluno, Italia), Massimo Ratti (Milano, Italia), Gianni Resta (Imola, Italia), Giuseppe Ricciarelli (San Giustino, Italia), Enrica Rivi (Scandiano, Italia), Maria Rizescu (Pesaro, Italia), Alessandro Roca (Torino, Italia), Mario Romani (Milano, Italia), Claudio Romano (Napoli, Italia), Gianfranco Romano (Pisticci, Italia), Ivo Rossi (Nettuno, Italia), Alfonso Russo (Scandiano, Italia), Iginio Russolo (San Quirinino, Italia), Francesco Sabato (Barcelona, Spania), Giuseppe Salvatore (Silvi, Italia), Luca Eudilio Sarzi Amadé, (Milano, Italia), Tiziano Scagliola (Terlizzi, Italia), Antonio Scalzullo (Avellino, Italia), Liviano Semeraro (Gavirate, Italia), Laura Liliana Serpente (Ancona, Italia), Maria Grazia Serpente (Ancona, Italia), Luciana Serra (Milano, Italia), Giuseppe Silecchia (Altamura, Italia), Paolo Sillani (Bergamo, Italia), Vincenzo Solombrino (Napoli, Italia), Patrizia Spiezia (Casoria, Italia), Alberto Tarantini (Roma, Italia), Halyna Terentyeva (Concordia Sagittaria, Italia), Vincenzo Tescione (Caserta, Italia), Riccardo Testa (Cecina, Italia), Salvatore Testa (Pontinia, Italia), Nadia Toneatti (Trieste, Italia), Giuseppe Ucci (Como, Italia), Giovanni Urbanelli (Pescara, Italia), Giuseppina Urciuoli (Avellino, Italia), Amelia Vaccaro (Chiavari, Italia), Maria Grazia Valentini (Tuenno, Italia), Giancarlo Vargiu (Bologna, Italia), Salvatore Veltri Barraco Alestra (Marsala, Italia), Roberto Vernero (Milano, Italia), Vincenza Vigilia (Castello d’Agogna, Italia), Celso Giuliano Vigna (Castel San Pietro Terme, Italia), Roberto Vignoli (Santa Marinella, Italia), Georg Weger (Merano, Italia), Albino Zanichelli (Busana, Italia), Andrea Zecca (Roma, Italia) și Maurizio Zorzi (Ora, Italia) (reprezentanți: S. Sutti și R. Spelta, avocați)

      Pârâtă: Banca Centrală Europeană

      Concluziile

   Reclamanții solicită Tribunalului:

               —

               declararea admisibilității acțiunii;

               —

               anularea Deciziei BCE 2012/153/UE din 5 martie 2012 privind eligibilitatea titlurilor de creanță tranzacționabile emise sau garantate pe deplin de Republica Elenă în contextul ofertei de preschimbare a datoriei lansate de Republica Elenă;

               —

               prin urmare, obligarea BCE la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Decizia atacată în prezenta cauză prevede asigurarea de către Republica Elenă pentru băncile centrale naționale a unei îmbunătățiri a calității colateralului sub forma unui program de răscumpărare care constituie un quid pluris, și de asemenea o condiție sine qua non, pentru ca titlurile de creanță emise sau garantate pe deplin de Republica Elenă să fie considerate eligibile în contextul ofertei de preschimbare a datoriei lansate de Republica Elenă, cel puțin atât timp cât durează această îmbunătățire a calității colateralului suplimentară din partea statului membru menționat, care constituie un tip de facilitate de credit și este subordonată condițiilor unui mecanism de buy-back unilateral canalizat de Consiliul Guvernatorilor al BCE în favoarea băncilor centrale naționale. Potrivit reclamanților, în decizia atacată nu sunt menționați deloc investitorii privați, așa-numiți dobânditori retail de bonduri grecești.
   În susținerea acțiunii, reclamanții invocă trei motive.

               1.

               Primul motiv întemeiat pe încălcarea normelor fundamentale de procedură (lipsa motivării și identificarea greșită a temeiului juridic).

                           —

                           Se afirmă în această privință, în special, că din decizia atacată lipsește o motivare, printre altele, cu privire la motivul pentru care BCE a decis să admită eligibilitatea bondurilor grecești, motivul pentru care îmbunătățirea calității colateralului trebuie asigurată de Republica Elenă în beneficiul tuturor și numai al băncilor centrale naționale și motivul pentru care investitorii privați retail trebuie în schimb să suporte consecințele create de tratamentul preferențial acordat anumitor subiecte.

                           —

                           În ceea ce privește temeiul juridic, decizia atacată nu ar avea nimic de a face cu politica monetară și cu stabilitatea prețurilor prevăzută la articolul 127 TFUE.

               2.

               Al doilea motiv, întemeiat pe încălcarea tratatului sau a principiilor de drept referitoare la aplicarea acestuia (încălcarea principiului egalității de tratament, încălcarea principiului bunei administrări, încălcarea principiului datoriei suverane, încălcarea articolului 123 TFUE și a articolului 21 din Statutul Băncii Centrale Europene, încălcarea principiului proporționalității).

                           —

                           În opinia reclamanților, în prezenta cauză ar fi evidentă încălcarea principiului egalității de tratament, din moment ce toți aceștia sunt, la fel ca BCE și ca băncile centrale naționale, creditori ai statului elen în calitate de deținători ai titlurilor respective, iar prejudiciul suferit de aceștia are, pentru sume egale, aceeași capacitate de a genera efecte sistemice asupra economiei europene.

                           —

                           Principiul datoriei suverane este astfel încălcat, ceea ce se deduce din însăși structura Uniunii Europene, întrucât fiecare stat membru suportă, tocmai, propria datorie și întrucât, în orice caz, datoria unui singur stat nu poate aduce atingere finanțelor și stabilității monedei unice. Însăși structura UEM, astfel cum este prevăzută în Tratatul de la Maastricht, nu permite reciprocizarea datoriilor ci, dimpotrivă, obligă fiecare stat membru să mențină bugetele publice în ordine și să facă față propriilor responsabilități.

                           —

                           BCE, prin decizia atacată a încălcat prin urmare reglementarea la nivelul dreptului primar și derivat în raport cu asigurarea îmbunătățiri calității colateralului financiar în mai multe rânduri, cu încălcarea în special a articolului 123 TFUE.

               3.

               Al treilea motiv întemeiat pe existența în speță a unui abuz de putere.

                           —

                           Reclamanții se îndoiesc că o decizie care condiționează eligibilitatea titlurilor de creanță ale unui stat membru de faptul ca statul membru menționat să trebuiască să acționeze sub forma unui program de răscumpărare în beneficiul băncilor centrale naționale corespunde scopului antiinflaționist, prevăzut la articolul 127 TFUE, dispoziție care servește drept temei juridic pentru decizia atacată.

                           —

                           În plus, prin decizia care face obiectul prezentei acțiuni, BCE a pus de fapt în aplicare încă o dată o formă de asistență financiară indirectă în favoarea Republicii Elene suspendând pragurile de calitate a creditelor prevăzute de Eurosistem în privința titlurilor de stat grecești care fac obiectul acoperirii oferite de îmbunătățirea calității colateralului și depășindu-și astfel competențele statutare, care nu prevăd niciun tip de facilitate de credit.


title: Cauza T-20/07 P: Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 12 septembrie 2007 — Comisia/Chatziioannidou ( Recurs — Funcție publică — Funcționari — Pensii — Anularea în primă instanță a deciziilor Comisiei privind calculul anilor de plată a contribuțiilor la sistemul de pensii — Transfer al drepturilor naționale de pensie )

text:
               20.10.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 247/34

         Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 12 septembrie 2007 — Comisia/Chatziioannidou
   (Cauza T-20/07 P) (1)

   („Recurs - Funcție publică - Funcționari - Pensii - Anularea în primă instanță a deciziilor Comisiei privind calculul anilor de plată a contribuțiilor la sistemul de pensii - Transfer al drepturilor naționale de pensie’)
   (2007/C 247/55)
   Limba de procedură: franceza
   Părțile

      Recurentă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: D. Martin și K. Herrmann, agenți)

      Cealaltă parte în proces: Eleni Chatziioannidou (Auderghem, Belgia) (reprezentant: S. Pappas, avocat)
   Obiectul
   Recurs formulat împotriva hotărârii Tribunalului Funcției Publice a Uniunii Europene (Camera întâi) din 14 noiembrie 2006, Chatziioannidou/Comisia (F-100/05, nepublicată încă în Recueil) și având ca obiect anularea acestei hotărâri.
   Dispozitivul

               1)

               Respinge recursul.

               2)

               Obligă Comisia la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 69, 24.3.2007.


title: Cauza T-735/15: Acțiune introdusă la 18 decembrie 2015 – The Art Company B & S/OAPI – Manifatture Daddato şi Laurora (SHOP ART)

text:
               22.2.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 68/37

         Acțiune introdusă la 18 decembrie 2015 – The Art Company B & S/OAPI – Manifatture Daddato şi Laurora (SHOP ART)
   (Cauza T-735/15)
   (2016/C 068/47)
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

      Părțile

      Reclamantă: The Art Company B & S, SA (Quel, Spania) (reprezentanţi: L. Sánchez Calderón şi J. Villamor Muguerza, avocaţi)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Manifatture Daddato SpA (Barletta, Italia), Sabina Laurora (Trani, Italia)

      Datele privind procedura în fața OAPI

      Solicitantul mărcii în litigiu: cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

      Marca în litigiu: marca figurativă care cuprinde elementul verbal „SHOP ART” – cererea de înregistrare a mărcii comunitare nr. 12 030 921

      Procedura care s-a aflat pe rolul OAPI: procedură de opoziție

      Decizia atacată: Decizia Camerei întâi de recurs a OAPI din 8/10/2015 în cauza R 3050/2014-1

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei atacate.

      Motivul invocat

               —

               încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009.


title: Cauza F-74/06: Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera a doua) din 24 aprilie 2008 — Longinidis/Cedefop (Funcție publică — Agenți temporari — Schimbare a repartizării — Comisia pentru contestații — Compunere și regulament interior — Comportament incorect — Concediere — Motivare — Eroare vădită de apreciere — Abuz de putere)

text:
               15.8.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 209/70

         Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera a doua) din 24 aprilie 2008 — Longinidis/Cedefop
   (Cauza F-74/06) (1)

   (Funcție publică - Agenți temporari - Schimbare a repartizării - Comisia pentru contestații - Compunere și regulament interior - Comportament incorect - Concediere - Motivare - Eroare vădită de apreciere - Abuz de putere)
   (2008/C 209/127)
   Limba de procedură: greaca
   Părțile

      Reclamant: Pavlos Longinidis (Panorama, Grecia) (reprezentanți: N. Korogiannakis și N. Keramidas, avocați)

      Pârât: Centrul European pentru Dezvoltarea Formării Profesionale (Cedefop) (reprezentanți: M. Fuchs, agent, asistat de P. Anestis, avocat)
   Obiectul
   Pe de o parte, anularea deciziei administrației Centrului European pentru Dezvoltarea Formării Profesionale (Cedefop) prin care se desface contractul pe perioadă nedeterminată al reclamantului, precum și a unei serii de decizii privind în special Comisia pentru contestații a Cedefop și, pe de altă parte, o cerere de daune interese.
   Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea ca fiind în parte inadmisibilă și în parte nefondată.

               2)

               Fiecare parte suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 237, 30.9.2006, p. 15.


title: Cauza C-259/09: Acțiune introdusă la 10 iulie 2009 — Comisia Comunităților Europene/Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord

text:
               12.9.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 220/24

         Acțiune introdusă la 10 iulie 2009 — Comisia Comunităților Europene/Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord
   (Cauza C-259/09)
   2009/C 220/48
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: A. Marghelis, P. Van den Wyngaert, agenți)

      Pârât: Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord

      Concluziile reclamantei

               —

               Declararea faptului că, prin neadoptarea actelor cu putere de lege și a actelor administrative necesare pentru a se conforma Directivei 2006/21/CE (1) a Parlamentului European și a Consiliului din 15 martie 2006 privind gestionarea deșeurilor din industriile extractive sau, în orice caz, prin necomunicarea acestora Comisiei, Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul directivei,

               —

               obligarea Regatului Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Termenul pentru transpunerea directivei a expirat la1 mai 2008.

      (1)  JO L 102, p. 15, Ediție specială, 15/vol. 16, p. 3.


title: Cauza C-12/07: Cerere având ca obiect pronunțarea unei hotărâri preliminare introdusă de Tribunale civile di Genova la data de 18 ianuarie 2007 — Autostrada dei Fiori SpA, AISCAT, Associazione Nazionale dei Gestori delle Autostrade/Guvernul Republicii Italiene, Ministerul Infrastructurii și Transporturilor, Ministerul Economiei și Finanțelor, Azienda nazionale autonoma delle strade (ANAS)

text:
               14.4.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 82/12

         Cerere având ca obiect pronunțarea unei hotărâri preliminare introdusă de Tribunale civile di Genova la data de 18 ianuarie 2007 — Autostrada dei Fiori SpA, AISCAT, Associazione Nazionale dei Gestori delle Autostrade/Guvernul Republicii Italiene, Ministerul Infrastructurii și Transporturilor, Ministerul Economiei și Finanțelor, Azienda nazionale autonoma delle strade (ANAS)
   (Cauza C-12/07)
   (2007/C 82/24)
   Limba de procedură: italiana
   Instanța de trimitere
   Tribunale civile di Genova
   Părțile din acțiunea principală

      Reclamante: Autostrada dei Fiori SpA, AISCAT, Associazione Nazionale dei Gestori delle Autostrade

      Pârâți: Guvernul Republicii Italiene, Ministerul Infrastructurii și Transporturilor, Ministerul Economiei și Finanțelor, Azienda nazionale autonoma delle strade (ANAS)
   Întrebările preliminare

               1)

               Un subiect de drept organizat sub forma unei societăți pe acțiuni și având obiectivele, funcțiile, puterea de intervenție pe piață atribuite de legiuitorul italian societății pe acțiuni ANAS (ca rezultate — în special — din actele constitutive ale noii entități, din statutul aprobat prin decretul interministerial din 18 decembrie 2002, din noua reglementare prevăzută la paragrafele de la 82 la 90 ale articolului 2 din decretul-lege din 3 octombrie 2006 transformat în lege prin modificările aduse de „maxiamendamentul ”Guvernului la legea bugetului pentru 2007, articolul 1 paragraful 1034), poate sau nu să fie considerat o întreprindere, mai mult, publică, în sensul și cu efectele prevăzute de ordinea juridică comunitară, fiind ca atare supusă reglementărilor din dreptul concurenței (art. 86 din Tratat)?
               În cazul unui răspuns pozitiv:

               2)

               Având în vedere dreptul fundamental de proprietate, protejat de ordinea juridică comunitară, este compatibilă cu aceasta o legislație cu caracteristici asemănătoare celei în discuție, chiar modificată de Legea nr. 286/2006, care prevede — față de o putere substanțială de expropriere atribuită unei întreprinderi publice concurente cum este ANAS spa — un „eventual drept de despăgubire”?

               3)

               Având în vedere legislația în discuție, ținând cont de modificările aduse de transformarea în lege și de cele aduse de așa-numitul „maxiamendament ”la Legea bugetului pentru 2007, ordinea juridică comunitară și în special normele de drept din materia concurenței și pieței interne (art. 43 și următoarele, art. 81 și următoarele din Tratatul CE) se opun atribuirii administrării, către o întreprindere cu participare publică exclusivă și care are caracteristici asemănătoare celor ale ANAS spa, — în mod temporar, dar fără stabilirea unui termen final cert — a serviciilor publice sau a infrastructurii publice, fără a recurge la o procedură de atribuire?

               4)

               Dreptul comunitar în materia procedurilor de atribuire a contractelor de achiziții publice se opune ca un stat membru să extindă regimul prevăzut de directivele privind atribuirea contractelor de achiziții publice de bunuri și de servicii și la operațiunile „verticale ”desfășurate de întreprinderi private câștigătoare ale unor contracte de concesiune, statul membru rezervându-și în plus dreptul de a numi membrii comisiilor de atribuire convocate de către concesionari?

               5)

               În măsura în care conferă avantaje pe care nu le atribuie concurenților privați, precum și în măsura în care nu sunt supuse evidențierii separate în contabilitate, constituie ajutoare de stat, interzise de articolul 87 și următoarele din Tratat, măsurile de finanțare asemănătoare celor aplicate în favoarea ANAS în baza articolului 7 paragraful 12 din Decretul-lege nr. 138/2002, a articolului 7 paragraful 1-quater din Decretul-lege nr. 138/2002, precum și în baza articolului 1 paragraful 453 din Legea bugetului pentru 2005 (L. din 30 decembrie 2004, nr. 311), care permit societății ANAS spa să primească credite preferențiale de la Cassa depositi e presti s.p.a, precum și măsurile asemănătoare celor prevăzute la articolul 1 paragraful 299 litera (c) și paragraful 453 din Legea nr. 311/2004 (Legea bugetului pentru 2005) și/sau prevăzute la articolul 76 paragraful 2 din Legea nr. 289/2003, care distribuie ANAS spa contribuții publice consistente, în mod clar destinate lucrărilor de infrastructură, dar fără obligația de evidențiere separată în contabilitate? În plus, constituie ajutor de stat o măsură asemănătoare prelungirii concesiunii în favoarea ANAS spa, ceea ce îi permite acesteia să evite procedura de atribuire, precum și o reglementare similară aceleia prevăzută la articolul 2 din Legea nr. 286/2006 (de transformare a Decretului-lege nr. 262/2006), paragrafele 87 și 88, unde se prevede înlocuirea automată — chiar dacă cu titlu provizoriu, dar fără niciun termen final — cu ANAS spa, a subconcesionarilor privați decăzuți din drepturi?


title: Cauza T-641/11 P: Recurs introdus la 8 decembrie 2011 de Harald Mische împotriva Hotărârii din 29 septembrie 2011 a Tribunalului Funcției Publice în cauza F-70/05, Mische/Comisia

text:
               18.2.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 49/30

         Recurs introdus la 8 decembrie 2011 de Harald Mische împotriva Hotărârii din 29 septembrie 2011 a Tribunalului Funcției Publice în cauza F-70/05, Mische/Comisia
   (Cauza T-641/11 P)
   2012/C 49/54
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Recurent: Harald Mische (Bruxelles, Belgia) (reprezentanți: R. Holland, J. Mische și M. Velardo, avocați)

      Celelalte părți în proces: Comisia Europeană, Consiliul Uniunii Europene

      Concluziile

   Recurentul solicită Tribunalului:

               —

               Anularea Hotărârii Tribunalului Funcției Publice a Uniunii Europene din 29 septembrie 2011 în cauza F-70/05, Miche/Comisia și, în măsura în care va fi posibil, pronunțarea unei hotărâri în temeiul situației de fapt expuse în fața Tribunalului, precum și

               —

               anularea deciziei Comisiei din 11 noiembrie 2004 în ceea ce privește încadrarea în grad a recurentului;

               —

               obligarea Comisiei la repararea în totalitate a prejudiciului suferit (inclusiv prejudiciul adus carierei sale, plata salariului în conformitate cu legea și cu reglementările în vigoare, repararea prejudiciului moral, plata de dobânzi de întârziere, etc.);

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată efectuate în cadrul prezentei proceduri, precum și a cheltuielilor de judecată aferente procedurii desfășurate în fața Tribunalului Funcției Publice.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea recursului, recurentul invocă trei motive.

               1.

               Primul motiv, întemeiat pe argumentul că în mod eronat Tribunalul Funcției Publice a omis să se pronunțe cu privire la obiecția privind existența unei încălcări a articolului 41 alineatul (1) din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene și a alineatului (3) al aceleiași dispoziții, referitoare la dreptul la repararea prejudiciilor, în special la cerințele referitoare la [tratamentul] echitabil și într-un termen rezonabil, având în vedere că a examinat pretențiile recurentului în raport cu un anumit număr de situații de fapt, cu toate că un astfel de motiv privind încălcarea a fost formulat în mod expres.

               2.

               Al doilea motiv, întemeiat pe împrejurarea că în mod eronat Tribunalul Funcției Publice a declarat inadmisibil motivul privind existența unei încălcări a cerințelor legale specifice prevăzute la articolul 5 alineatul (5) din Statutul funcționarilor (1), care prevăd că „funcționarii care aparțin aceleiași grupe de funcții fac obiectul unor condiții identice”, iar nu numai egale, „de recrutare și de evoluție a carierei”.

               3.

               Al treilea motiv, întemeiat pe împrejurarea că Tribunalul Funcției Publice nu a examinat, în mod eronat, continuitatea carierei, dobândită în mod legal de către foștii agenți temporari, astfel cum a fost clarificată de Curte în jurisprudența recentă (cauza C-170/10). În plus, reclamantul susține că în mod eronat Tribunalul Funcției Publice a declarat inadmisibil argumentul privind nelegalitatea articolului 5 alineatul (4) din Anexa XIII la Statutul funcționarilor, reținând că recurentul nu a fost încadrat în grad în conformitate cu această dispoziție.

      (1)  Regulamentul (CE, Euratom) nr. 723/2004 al Consiliului din 22 martie 2004 de modificare a statutului funcționarilor Comunităților Europene, precum și a regimului aplicabil celorlalți agenți ai comunităților (JO L 124, p. 1).


title: Cauza C-323/15 P: Hotărârea Curții (Camera întâi) din 15 martie 2017 – Polynt SpA/New Japan Chemical, REACh ChemAdvice GmbH, Agenția Europeană pentru Produse Chimice, Sitre Srl, Regatul Țărilor de Jos, Comisia Europeană [Recurs — Regulamentul (CE) nr. 1907/2006 (Regulamentul REACH) — Articolul 57 litera (f) — Autorizare — Substanțe care prezintă motive de îngrijorare deosebită — Identificare — Nivel de îngrijorare echivalent — Anhidrida ciclohexan-1,2-dicarboxilică, anhidrida cis-ciclohexan-1,2-dicarboxilică și anhidrida trans-ciclohexan-1,2-dicarboxilică]

text:
               15.5.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 151/5

         Hotărârea Curții (Camera întâi) din 15 martie 2017 – Polynt SpA/New Japan Chemical, REACh ChemAdvice GmbH, Agenția Europeană pentru Produse Chimice, Sitre Srl, Regatul Țărilor de Jos, Comisia Europeană
   (Cauza C-323/15 P) (1)

   ([Recurs - Regulamentul (CE) nr. 1907/2006 (Regulamentul REACH) - Articolul 57 litera (f) - Autorizare - Substanțe care prezintă motive de îngrijorare deosebită - Identificare - Nivel de îngrijorare echivalent - Anhidrida ciclohexan-1,2-dicarboxilică, anhidrida cis-ciclohexan-1,2-dicarboxilică și anhidrida trans-ciclohexan-1,2-dicarboxilică])
   (2017/C 151/06)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Recurentă: Polynt SpA (reprezentanți: C. Mereu și M. Grunchard, avocați)

      Celelalte părți din procedură: New Japan Chemical (reprezentanți: C. Mereu și M. Grunchard, avocați), REACh ChemAdvice GmbH, (reprezentanți: C. Mereu și M. Grunchard, avocați), Sitre Srl (reprezentanți: C. Mereu și M. Grunchard, avocați), Agenția Europeană pentru Produse Chimice (ECHA) (reprezentanți: M. Heikkilä și C. Buchanan, W. Broere, și T. Zbihlej, agenți, asistați de J. Stuyck, advocaat), Regatul Țărilor de Jos (reprezentanți: C. Schillemans și M. Bulterman, agenți), Comisia Europeană (reprezentanți: D. Kukovec și K. Mifsud-Bonnici, agenți)

      Dispozitivul

               1)

               Respinge recursul.

               2)

               Polynt SpA suportă, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, cheltuielile de judecată efectuate de Agenția Europeană pentru Produse Chimice (ECHA).

               3)

               Regatul Țărilor de Jos și Comisia Europeană suportă propriile cheltuieli de judecată.

               4)

               New Japan Chemical și REACh ChemAdvice GmbH suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 311, 21.9.2015.


title: Cauza T-415/12: Ordonanța Tribunalului din 21 ianuarie 2014 — Xeda International și alții/Comisia

text:
               15.3.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 78/18

         Ordonanța Tribunalului din 21 ianuarie 2014 — Xeda International și alții/Comisia
   (Cauza T-415/12) (1)

   2014/C 78/38
   Limba de procedură: engleza
   Președintele Camerei a treia a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 355, 17.11.2012.


title: Cauza C-571/11: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Tribunalul Comercial Cluj (România) la data de 14 noiembrie 2011 — SC Volksbank România SA/Andreia Câmpan și Ioan Dan Câmpan

text:
               28.1.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 25/35

      Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Tribunalul Comercial Cluj (România) la data de 14 noiembrie 2011 — SC Volksbank România SA/Andreia Câmpan și Ioan Dan Câmpan
      (Cauza C-571/11)
      (2012/C 25/68)
      Limba de procedură: româna

         Instanța de trimitere

      Tribunalul Comercial Cluj

         Părțile din acțiunea principală

         Reclamantă: SC Volksbank România SA

         Pârâți: Andreia Câmpan și Ioan Dan Câmpan

         Întrebarea preliminară

      Având în vedere faptul că, în conformitate cu articolul 4 alineatul (2) din Directiva 93/13/CEE (1), aprecierea caracterului abuziv al clauzelor nu se poate raporta nici la definirea obiectului contractului, nici la caracterul adecvat al prețului sau remunerației, pe de o parte, față de serviciile sau de bunurile furnizate în schimbul acestora, pe de altă parte, în măsura în care aceste clauze sunt exprimate în mod clar și inteligibil;
      Și
      Dat fiind faptul că, în conformitate cu articolul 2 alineatul (1) litera (a) din Directiva 2008/48/CE (2), definiția dată de Directiva 2008/48/CE prin articolul 3 litera (g) noțiunii de cost total al creditului pentru consumator, care include toate comisioanele pe care trebuie să le suporte consumatorul în legătură cu contractul de credit de consum, este inaplicabilă pentru determinarea obiectului unui contract de credit garantat printr-o ipotecă;
      Atunci
      Noțiunile de „obiect” și/sau „preț” din cuprinsul articolului 4 alineatul (2) din Directiva 93/13/CEE pot fi interpretate în sensul că din „obiectul” și/sau din „prețul” unui contract de credit garantat printr-o ipotecă face parte un comision (denumit de către părți „de risc” în cuprinsul contractului de credit garantat printr-o ipotecă și calculat prin utilizarea formulei: 0,22 % aplicat la soldul creditului, plătibil lunar în zilele de scadență, pe toată perioada de derulare a convenției de credit)?

         (1)  Directiva Consiliului din 5 aprilie 1993 privind clauzele abuzive în contractele încheiate cu consumatorii (JO L 95, p. 29, Ediție specială, 15/vol. 2, p. 273).

         (2)  Directiva Parlamentului European și a Consiliului din 23 aprilie 2008 privind contractele de credit pentru consumatori și de abrogare a Directivei 87/102/CEE a Consiliului (JO L 133, p. 66).


title: Cauza T-201/04: Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 17 septembrie 2007 — Microsoft/Comisia Comunităților Europene ( Concurență — Abuz de poziție dominantă — Sisteme de operare pentru PC-uri client — Sisteme de operare pentru servere pentru grupuri de lucru — Playere multimedia ce permit o recepție continuă — Decizie de constatare a încălcărilor articolului 82 CE — Refuzul întreprinderii dominante de a furniza informațiile privind interoperabilitatea și de a autoriza utilizarea acestora — Condiționarea de către întreprinderea dominantă a furnizării sistemului său de operare pentru PC-uri client de achiziționarea simultană a playerului său multimedia — Măsuri corective — Desemnarea unui mandatar independent — Amendă — Stabilirea cuantumului — Proporționalitate )

text:
               10.11.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 269/45

         Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 17 septembrie 2007 — Microsoft/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza T-201/04) (1)

   („Concurență - Abuz de poziție dominantă - Sisteme de operare pentru PC-uri client - Sisteme de operare pentru servere pentru grupuri de lucru - Playere multimedia ce permit o recepție continuă - Decizie de constatare a încălcărilor articolului 82 CE - Refuzul întreprinderii dominante de a furniza informațiile privind interoperabilitatea și de a autoriza utilizarea acestora - Condiționarea de către întreprinderea dominantă a furnizării sistemului său de operare pentru PC-uri client de achiziționarea simultană a playerului său multimedia - Măsuri corective - Desemnarea unui mandatar independent - Amendă - Stabilirea cuantumului - Proporționalitate’)
   (2007/C 269/80)
   Limba de procedură: engleza
   Părțile

      Reclamantă: Microsoft Corp. (Redmond, Washington, Statele Unite ale Americii) (reprezentanți: J.-F. Bellis, avocat, și I. Forrester, QC)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: inițial R. Wainwright, F. Castillo de la Torre, P. Hellström și A. Whelan, agenți, ulterior F. Castillo de la Torre, P. Hellström și A. Whelan)

      Interveniente în susținerea reclamantei: The Computing Technology Industry Association, Inc. (Oakbrook Terrace, Illinois, Statele Unite ale Americii) (reprezentanți: G. van Gerven, T. Franchoo, avocats, și B. Kilpatrick, solicitor); DMDsecure.com BV (Amsterdam, Țările de Jos); MPS Broadband AB (Stockholm, Suedia); Pace Micro Technology plc (Shipley, West Yorkshire, Regatul Unit); Quantel Ltd (Newbury, Berkshire, Regatul Unit); Tandberg Television Ltd (Southampton, Hampshire, Regatul Unit) (reprezentant: J. Bourgeois, avocat); Association for Competitive Technology, Inc. (Washington, DC, Statele Unite ale Americii) (reprezentanți: L. Ruessmann, P. Hecker, avocats, și K. Bacon, barrister); TeamSystem SpA (Pesaro, Italia); Mamut ASA (Oslo, Norvegia) (reprezentant: G. Berrisch, avocat) și Exor AB (Uppsala, Suedia) (reprezentanți: S. Martínez Lage, H. Brokelmann și R. Allendesalazar Corcho, avocats)

      Interveniente în susținerea pârâtei: Software & Information Industry Association (Washington, DC) (reprezentanți: J. Flynn, QC, C. Simpson, T. Vinje, solicitors, D. Paemen, N. Dodoo și M. Dolmans, avocats); Free Software Foundation Europe eV (Hamburg, Germania) (reprezentanți: C. Piana, avocat); Audiobanner.com (Los Angeles, California, Statele Unite ale Americii) (reprezentant: L. Alvizar Ceballos, avocat) și European Committee for Interoperable Systems (ECIS) (Bruxelles, Belgia) (reprezentanți: D. Paemen, N. Dodoo, M. Dolmans, avocats, și J. Flynn, QC)
   Obiectul
   Cerere de anulare a Deciziei 2007/53/CE a Comisiei din 24 martie 2004 privind o procedură de aplicare a articolului 82 [CE] și a articolului 54 din Acordul SEE inițiată împotriva Microsoft Corp. (cauza COMP/C-3/37.792 — Microsoft) (JO 2007, L 32, p. 23) sau, în subsidiar, o cerere de anulare sau de reducere a amenzii aplicate reclamantei în această decizie.
   Dispozitivul

               1)

               Anulează articolul 7 din Decizia 2007/53/CE a Comisiei din 24 martie 2004 privind o procedură de aplicare a articolului 82 [CE] și a articolului 54 din Acordul SEE inițiată împotriva Microsoft Corp. (cauza COMP/C-3/37.792 — Microsoft), în măsura în care:

                           —

                           obligă Microsoft să prezinte o propunere privind înființarea unui mecanism care trebuie să cuprindă desemnarea unui mandatar independent având competențe de acces, în mod independent față de Comisie, la asistența Microsoft, la informațiile, documentele, incintele și la angajații Microsoft, precum și la „codul sursă” al produselor relevante ale Microsoft;

                           —

                           impune ca propunerea privind înființarea acestui mecanism să prevadă că ansamblul costurilor legate de desemnarea mandatarului, inclusiv remunerația acestuia, să fie în sarcina Microsoft;

                           —

                           rezervă Comisiei dreptul de a impune prin decizie un mecanism precum cel menționat la prima și a doua liniuță de mai sus.

               2)

               Respinge celelalte capete de cerere.

               3)

               Microsoft suportă 80 % din propriile cheltuieli de judecată și 80 % din cheltuielile de judecată efectuate de Comisie, cu excepția cheltuielilor efectuate de aceasta din urmă în legătură cu intervențiile The Computing Technology Industry Association, Inc., Association for Competitive Technology, Inc., TeamSystem SpA, Mamut ASA, DMDsecure.com BV, MPS Broadband AB, Pace Micro Technology plc, Quantel Ltd, Tandberg Television Ltd și Exor AB.

               4)

               Microsoft suportă propriile cheltuieli de judecată și cheltuielile de judecată efectuate de Comisie aferente procedurii privind măsurile provizorii în cauza T-201/04 R, cu excepția cheltuielilor efectuate de Comisie în legătură cu intervențiile The Computing Technology Industry Association, Association for Competitive Technology, TeamSystem, Mamut, DMDsecure.com, MPS Broadband, Pace Micro Technology, Quantel, Tandberg Television și Exor.

               5)

               Microsoft suportă cheltuielile de judecată efectuate de Software & Information Industry Association, Free Software Foundation Europe, Audiobanner.com și de European Committee for Interoperable Systems (ECIS), inclusiv cele aferente procedurii privind măsurile provizorii.

               6)

               Comisia suportă 20 % din propriile cheltuieli de judecată și 20 % din cheltuielile de judecată efectuate de Microsoft, cu excepția cheltuielilor efectuate de aceasta din urmă în legătură cu intervențiile Software & Information Industry Association, Free Software Foundation Europe, Audiobanner.com și ECIS.

               7)

               The Computing Technology Industry Association, Association for Competitive Technology, TeamSystem, Mamut, DMDsecure.com, MPS Broadband, Pace Micro Technology, Quantel, Tandberg Television și Exor suportă fiecare propriile cheltuieli de judecată, inclusiv cele aferente procedurii privind măsurile provizorii.

      (1)  JO C 179, 10.7.2004.