title: Cauza C-431/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Symvoulio tis Epikrateias (Grecia) la 17 iulie 2017 – Monachos Eirinaios (călugărul Ireneos), pe numele laic Antonios Iakumakis/Baroul din Atena

text:
               18.9.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 309/30

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Symvoulio tis Epikrateias (Grecia) la 17 iulie 2017 – Monachos Eirinaios (călugărul Ireneos), pe numele laic Antonios Iakumakis/Baroul din Atena
   (Cauza C-431/17)
   (2017/C 309/40)
   Limba de procedură: greaca

      Instanța de trimitere

   Symvoulio tis Epikrateias (Consiliul de Stat, Grecia)

      Părțile din procedura principală

      Reclamant: Monachos Eirinaios (călugărul Ireneos), pe numele laic Antonios Iakumakis

      Pârât: Baroul din Atena

      Întrebarea preliminară

   Articolul 3 din Directiva 98/5/CE (1) trebuie interpretat în sensul că înscrierea unui călugăr care aparține de Biserica Greciei în calitate de avocat în tabloul autorității competente din alt stat membru decât cel în care acesta a obținut titlul său profesional, în scopul de a-și exercita în acest stat profesia în temeiul titlului profesional din statul membru de origine, poate fi interzisă de legiuitorul național pentru motivul că, potrivit dreptului național, călugării care aparțin de Biserica Greciei nu pot fi înscriși în tablourile barourilor, întrucât nu există, din cauza statutului acestora, garanțiile recunoscute indispensabile pentru exercitarea activității avocațiale?

      (1)  Directiva 98/5/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 16 februarie 1998 de facilitare a exercitării cu caracter permanent a profesiei de avocat într-un stat membru, altul decât cel în care s-a obținut calificarea (JO 1998, L 77, p. 36, Ediție specială, 06/vol. 3 p. 24)


title: Cauza C-91/10: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Rechtbank Breda (Țările de Jos) la 17 februarie 2010 — VAV Autovermietung GmbH/Inspecteur van de Belastingdienst/Douane Zuid, kantoor Roosendaal

text:
               1.5.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 113/26

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Rechtbank Breda (Țările de Jos) la 17 februarie 2010 — VAV Autovermietung GmbH/Inspecteur van de Belastingdienst/Douane Zuid, kantoor Roosendaal
   (Cauza C-91/10)
   2010/C 113/41
   Limba de procedură: olandeza

      Instanța de trimitere

   Rechtbank Breda

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: VAV Autovermietung GmbH

      Pârât: Inspecteur van de Belastingdienst/Douane Zuid, kantoor Roosendaal

      Întrebările preliminare

               1.

               Dreptul comunitar, în special principiul liberei prestări a serviciilor în sensul articolelor 49 CE-55 CE (devenite articolele 56 TFUE-62 TFUE), se opune unei reglementări legislative naționale potrivit căreia o persoană rezidentă sau stabilită în Țările de Jos, care utilizează în acest stat un autovehicul înmatriculat și închiriat într-un alt stat membru, este obligată să achite o taxă la prima utilizare a acestui autovehicul în rețeaua rutieră olandeză, în condițiile în care taxa este percepută inițial în totalitate, iar ulterior, după încetarea utilizării vehiculului respectiv în rețeaua rutieră olandeză, soldul fără dobânzi este restituit, astfel încât suma datorată și achitată corespunde duratei utilizării în Țările de Jos?

               2.

               În cazul în care reglementarea legislativă menționată trebuie considerată o restricție a principiului liberei prestări a serviciilor, în sensul articolelor 49 CE-55 CE (devenite articolele 56 TFUE-62 TFUE), aceasta poate fi apreciată drept justificată prin egalitatea de tratament a tuturor autovehiculelor aflate în Țările de Jos, precum și prin obiectivul de evitare a abuzului și/sau a discriminării inverse (care este legat de această egalitate și rezultă din aceasta) atât a locatorilor naționali, cât și a clienților lor, de vreme ce taxa trebuie plătită în mod anticipat în integralitate chiar și în cazul unei închirieri naționale?


title: Cauza C-333/14: Hotărârea Curții (Camera a doua) din 23 decembrie 2015 (cerere de decizie preliminară formulată de Court of Session (Scotland) – Regatul Unit) – Scotch Whisky Association şi alţii/The Lord Advocate, The Advocate General for Scotland [Trimitere preliminară — Organizarea comună a piețelor produselor agricole — Regulamentul (UE) nr. 1308/2013 — Libera circulație a mărfurilor — Articolul 34 TFUE — Restricții cantitative — Măsuri cu efect echivalent — Preț minim al băuturilor alcoolice calculat pe baza cantității de alcool din produs — Justificare — Articolul 36 TFUE — Protecția sănătății și a vieții persoanelor — Apreciere de către instanța națională]

text:
               22.2.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 68/11

         Hotărârea Curții (Camera a doua) din 23 decembrie 2015 (cerere de decizie preliminară formulată de Court of Session (Scotland) – Regatul Unit) – Scotch Whisky Association şi alţii/The Lord Advocate, The Advocate General for Scotland
   (Cauza C-333/14) (1)

   ([Trimitere preliminară - Organizarea comună a piețelor produselor agricole - Regulamentul (UE) nr. 1308/2013 - Libera circulație a mărfurilor - Articolul 34 TFUE - Restricții cantitative - Măsuri cu efect echivalent - Preț minim al băuturilor alcoolice calculat pe baza cantității de alcool din produs - Justificare - Articolul 36 TFUE - Protecția sănătății și a vieții persoanelor - Apreciere de către instanța națională])
   (2016/C 068/14)
   Limba de procedură: engleza

      Instanța de trimitere

   Court of Session (Scotland)

      Părțile din procedura principală

      Reclamanţi: Scotch Whisky Association, spiritsEUROPE, Comité de la Communauté économique européenne des Industries et du Commerce des Vins, Vins aromatisés, Vins mousseux, Vins de liqueur et autres Produits de la Vigne (CEEV)

      Pârâţi: The Lord Advocate, The Advocate General for Scotland

      Dispozitivul

               1)

               Regulamentul (UE) nr. 1308/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 17 decembrie 2013 de instituire a unei organizări comune a piețelor produselor agricole și de abrogare a Regulamentelor (CEE) nr. 922/72, (CEE) nr. 234/79, (CE) nr. 1037/2001 și (CE) nr. 1234/2007 ale Consiliului trebuie interpretat în sensul că nu se opune unei măsuri naționale, precum cea în discuție în litigiul principal, care impune un preț minim pe unitate de alcool pentru vânzarea cu amănuntul a vinurilor, cu condiția ca această măsură să fie în mod efectiv de natură să asigure obiectivul privind protecția sănătății și a vieții persoanelor și ca, ținând seama de obiectivele politicii agricole comune, precum și de buna funcționare a organizării comune a piețelor agricole, să nu depășească ceea ce este necesar pentru a atinge obiectivul menționat privind protecția sănătății și a vieții persoanelor.

               2)

               Articolele 34 TFUE și 36 TFUE trebuie interpretate în sensul că se opun ca un stat membru, pentru a urmări obiectivul privind protecția sănătății și a vieții persoanelor prin intermediul creșterii prețului la consumul de alcool, să opteze pentru o reglementare, precum cea în discuție în litigiul principal, care impune un preț minim pe unitate de alcool pentru vânzarea cu amănuntul a băuturilor alcoolice și să înlăture o măsură precum creșterea accizelor, care poate fi mai puțin restrictivă în privința schimburilor comerciale și a concurenței în cadrul Uniunii Europene. Revine instanței de trimitere atribuția de a verifica dacă aceasta este într-adevăr situația prin intermediul unei analize detaliate a tuturor elementelor pertinente ale cauzei cu care este sesizată. Simpla împrejurare că această din urmă măsură este susceptibilă să ofere beneficii suplimentare și să servească într-o mai mare proporție obiectivului luptei împotriva abuzului de alcool nu poate justifica înlăturarea acesteia.

               3)

               Articolul 36 TFUE trebuie interpretat în sensul că o instanță națională, atunci când examinează o reglementare națională în raport cu justificarea referitoare la protecția sănătății și a vieții persoanelor, în sensul acestui articol, are obligația să examineze în mod obiectiv dacă elementele de probă furnizate de statul membru în cauză permit în mod rezonabil să se aprecieze că mijloacele alese sunt apte să realizeze obiectivele urmărite, precum și posibilitatea atingerii acestora prin măsuri mai puțin restrictive în privința liberei circulații a mărfurilor și a organizării comune a piețelor agricole.

               4)

               Articolul 36 TFUE trebuie interpretat în sensul că controlul proporționalității unei măsuri naționale, precum cea în discuție în litigiul principal, nu este limitat exclusiv la informațiile, la dovezile sau la alte materiale de care dispunea legiuitorul național atunci când a adoptat o astfel de măsură. În împrejurări precum cele din cauza principală, controlul conformității măsurii respective cu dreptul Uniunii trebuie efectuat pe baza informațiilor, a dovezilor sau a altor materiale aflate la dispoziția instanței naționale la data la care statuează, în condițiile prevăzute de dreptul său național.

      (1)  JO C 339, 29.9.2014.


title: Cauza C-197/16: Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunale Amministrativo Regionale per le Marche (Italia) la 8 aprilie 2016 – Comune di Loro Piceno și alții/Provincia di Macerata, Provincia di Macerata Settore 10 – Ambiente

text:
               11.7.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 251/5

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunale Amministrativo Regionale per le Marche (Italia) la 8 aprilie 2016 – Comune di Loro Piceno și alții/Provincia di Macerata, Provincia di Macerata Settore 10 – Ambiente
   (Cauza C-197/16)
   (2016/C 251/07)
   Limba de procedură: italiana

      Instanța de trimitere

   Tribunale Amministrativo Regionale per le Marche

      Părțile din procedura principală

      Reclamanți: Comune di Loro Piceno, Marcello Bartolini, Filippo Bruè, Sergio Forti, Stefano Piatti, Gaetano Silvetti, Gianfranco Silvetti, Rocco Tirabasso, Sante Vagni, Albergo Ristorante Le Grazie Sas di Forti Sergio & Co., Suolificio Elefante Srl, Suolificio Roxy Srl, Aldo Alessandrini

      Pârâte: Provincia di Macerata, Provincia di Macerata Settore 10 – Ambiente

      Întrebarea preliminară

   Având în vedere prevederile articolului 191 TFUE și ale articolului 2 din Directiva 2011/92/UE (1), este compatibilă cu dreptul comunitar desfășurarea unei proceduri de verificare a aplicabilității evaluării efectelor asupra mediului (și eventual de evaluare a efectelor asupra mediului) ulterior realizării instalației, în cazul în care autorizația a fost anulată de instanța națională întrucât nu a făcut obiectul unei verificări a aplicabilității evaluării efectelor asupra mediului, întrucât o astfel de verificare fusese exclusă în temeiul unei reglementări interne contrare dreptului comunitar?

      (1)  Directiva 2011/92/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 13 decembrie 2011 privind evaluarea efectelor anumitor proiecte publice și private asupra mediului (JO 2012, L 26, p. 1).


title: Cauza T-326/10: Hotărârea Tribunalului din 19 septembrie 2012 — Fraas/OAPI (Motiv în carouri gri deschis, gri închis, bej, roșu închis și maro) [ „Marcă comunitară — Cerere de marcă comunitară figurativă care reprezintă un motiv în carouri gri deschis, gri închis, bej, roșu închis și maro — Motiv absolut de refuz — Lipsa caracterului distinctiv — Articolul 7 alineatul (1) litera (b), articolul 75 și articolul 76 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009” ]

text:
               27.10.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 331/19

      Hotărârea Tribunalului din 19 septembrie 2012 — Fraas/OAPI (Motiv în carouri gri deschis, gri închis, bej, roșu închis și maro)
      (Cauza T-326/10) (1)

      (Marcă comunitară - Cerere de marcă comunitară figurativă care reprezintă un motiv în carouri gri deschis, gri închis, bej, roșu închis și maro - Motiv absolut de refuz - Lipsa caracterului distinctiv - Articolul 7 alineatul (1) litera (b), articolul 75 și articolul 76 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009)
      (2012/C 331/30)
      Limba de procedură: germana

         Părțile

         Reclamantă: V. Fraas GmbH (Helmbrechts-Wüstenselbitz, Germania) (reprezentanți: R. Kunze și G. Würtenberger, avocați)

         Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentanți: initial B. Schmidt, ulterior D. Walicka, agenți)

         Obiectul

      Acțiune introdusă împotriva deciziei Camerei a patra de recurs a OAPI din 7 iunie 2010 (cauza R 188/2010-4), privind o cerere de înregistrare ca marcă comunitară a semnului figurativ care reprezintă un motiv în carouri gri deschis, gri închis, bej, roșu închis și maro

         Dispozitivul

                  1.

                  Respinge acțiunea.

                  2.

                  Obligă V. Fraas GmbH la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 288, 23.10.2010.


title: Cauza C-318/14: Cerere de decizie preliminară introdusă de Nejvyšší správní soud (Republica Cehă) la 3 iulie 2014 – Slovenská autobusová doprava Trnava, a.s./Krajský úřad Olomouckého kraje

text:
               6.10.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 351/2

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Nejvyšší správní soud (Republica Cehă) la 3 iulie 2014 – Slovenská autobusová doprava Trnava, a.s./Krajský úřad Olomouckého kraje
   (Cauza C-318/14)
   2014/C 351/02
   Limba de procedură: ceha

      Instanța de trimitere

   Nejvyšší správní soud

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Slovenská autobusová doprava Trnava, a.s.

      Pârât: Krajský úřad Olomouckého kraje

      Întrebările preliminare

               1)

               Articolul 49 coroborat cu articolul 52 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene trebuie interpretat în sensul că se opune aplicării dispoziţiilor naţionale care impun unui transportator al cărui sediu se află într-un alt stat membru şi este stabilit în Republica Cehă prin intermediul unei unități organizaţionale să obţină, pe lângă licenţele şi concesiunile care autorizează un transportator cu sediul în Republica Cehă să presteze servicii interne de transport cu orar prestabilit (transporturi publice urbane) pentru a exercita aceeaşi activitate, şi o autorizaţie specială, a cărei eliberare este lăsată la aprecierea autorităţilor administrative?

               2)

               Pentru răspunsul la prima întrebare este relevant faptul că acesta este un caz de transport public urban efectuat în cadrul regimului obligației de serviciu public în temeiul unui contract de achiziţii publice de servicii a cărui contraprestaţie este plătită din fonduri publice în sensul Regulamentului (CE) nr. 1370/2007 (1) privind serviciile publice de transport feroviar și rutier de călători și de abrogare a Regulamentelor (CEE) nr. 1191/69 și nr. 1107/70 ale Consiliului?

               3)

               Articolul 3 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 12/98 (2) al Consiliului din 11 decembrie 1997 de stabilire a condițiilor în care transportatorii nerezidenți pot presta servicii naționale de transport rutier de călători într-un stat membru coroborat cu articolul 91 din Tratatul privind funcţionarea Uniunii Europene poate fi interpretat în sensul că permite unui stat membru să limiteze furnizarea serviciilor de transport public urban de către un transportator al cărui sediu se află într-un alt stat membru în modul descris în prima întrebare?

      (1)  JO L 315, p. 1.

      (2)  JO L 4, p. 10, Ediţie specială, 07/vol. 4, p. 184.


title: Cauza T-496/17: Acțiune introdusă la 28 iulie 2017 – Sedes Holding/EUIPO (gratis)

text:
               25.9.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 318/24

         Acțiune introdusă la 28 iulie 2017 – Sedes Holding/EUIPO (gratis)
   (Cauza T-496/17)
   (2017/C 318/31)
   Limba de procedură: neerlandeza

      Părțile

      Reclamantă: Sedes Holding AŞ (Istambul, Turcia) (reprezentanți: K. Ongena și C. Du Jardin, avocați)

      Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

      Datele privind procedura în fața EUIPO

      Marca în litigiu: marca Uniunii Europene figurativă care cuprinde elementul verbal „gratis” – cererea de înregistrare nr. 15 950 603

      Decizia atacată: Decizia Camerei a doua de recurs a EUIPO din 30/05/2017 în cauza R 506/2017-2

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               pentru buna desfășurare a fazei orale a procedurii, conexarea prezentei cauze și a acțiunii împotriva deciziei EUIPO în cauza R 507/2017-2 în aplicarea articolului 68 din Regulamentul de procedură al Tribunalului, ca urmare a conexității;

               —

               declararea acțiunii ca admisibilă și întemeiată și, în consecință:

                           —

                           cu titlu principal, anularea deciziei atacate și obligarea EUIPO să înscrie în registrul mărcilor cererea de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurative GRATIS nr. 15 950 603 pentru toate produsele revendicate;

                           —

                           cu titlu subsidiar, anularea deciziei atacate și obligarea EUIPO să înscrie în registrul mărcilor cererea de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurative GRATIS nr. 15 950 603 pentru „produse de parfumerie, produse cosmetice, parfumuri și deodorante pentru uz personal”;

               —

               obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivul invocat (Motivele invocate)

               —

               încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (b) și a articolului 7 alineatul (2) din Regulamentul nr. 207/2009;

               —

               încălcarea principiilor generale ale dreptului Uniunii.


title: Cauza T-30/03 R: Ordonanța Tribunalului de Primă Instanță din 23 aprilie 2007 — SID/Comisia Comunităților Europene ( Ajutor de stat — Decizie de a nu ridica obiecții — Acțiune în anulare — Admisibilitate — Noțiunea de persoană interesată — Sindicatul lucrătorilor )

text:
               23.6.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 140/22

         Ordonanța Tribunalului de Primă Instanță din 23 aprilie 2007 — SID/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza T-30/03 R) (1)

   („Ajutor de stat - Decizie de a nu ridica obiecții - Acțiune în anulare - Admisibilitate - Noțiunea de persoană interesată - Sindicatul lucrătorilor’)
   (2007/C 140/38)
   Limba de procedură: engleza
   Părțile

      Reclamantă: Specialarbejderforbundet i Danmark (SID) (Copenhaga, Danemarca) (reprezentanți: P. Bentley, QC, A. Worsøe și F. Ragolle, Lawyers)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: inițial H. van Vliet, apoi N. Khan, agenți)

      Intervenienți în sprijinul pârâtei: Regatul Danemarcei (reprezentant: J. Molde, agent) și Regatul Norvegiei (reprezentant: I. Høyland, agent)
   Obiectul cauzei
   Cerere de anulare a Deciziei C(2002) 4370 final a Comisiei din 13 noiembrie 2002 de a nu ridica obiecții în privința măsurilor fiscale daneze aplicabile marinarilor angajați la bordul navelor înscrise în registrul internațional danez.
   Dispozitivul ordonanței

               1)

               Respinge acțiunea ca inadmisibilă.

               2)

               Reclamanta suportă propriile cheltuieli de judecată și pe cele ale Comisiei.

               3)

               Fiecare parte suportă propriile cheltuieli de judecată aferente intervențiilor.

      (1)  JO C 70, 22.3.2003.


title: Cauza C-400/09: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Højesteret (Danemarca) la 19 octombrie 2009 — Orifarm A/S, Orifarm Supply A/S, Handelsselskabet af 5. januar 2002 A/S, în lichidare, Ompakningsselskabet af 1. november 2005 A/S/Merck & Co Inc, Merck Sharp & Dohme BV, Merck Sharp & Dohme

text:
               19.12.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 312/23

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Højesteret (Danemarca) la 19 octombrie 2009 — Orifarm A/S, Orifarm Supply A/S, Handelsselskabet af 5. januar 2002 A/S, în lichidare, Ompakningsselskabet af 1. november 2005 A/S/Merck & Co Inc, Merck Sharp & Dohme BV, Merck Sharp & Dohme
   (Cauza C-400/09)
   2009/C 312/38
   Limba de procedură: daneza

      Instanța de trimitere

   Højesteret

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamante: Orifarm A/S, Orifarm Supply A/S, Handelsselskabet af 5. januar 2002 A/S i likvidation, Ompakningsselskabet af 1. november 2005 A/S

      Pârâte: Merck & Co Inc, Merck Sharp & Dohme BV, Merck Sharp & Dohme

      Întrebările preliminare

               1.

               Jurisprudența Curții, astfel cum rezultă din Hotărârile din 11 iulie 1996, MPA Pharma (C-232/94) (1) și Bristol-Myers Squibb și alții (C-427/93, C-429/93 și C-436/93) (2), trebuie interpretată în sensul că un importator paralel, care este titularul autorizației de introducere pe piață a unui medicament ce face obiectul unui import paralel, care deține informații cu privire la acesta și care dă unei întreprinderi independente instrucțiuni pentru achiziționarea unui medicament și pentru recondiționarea ambalajului acestuia, pentru prezentarea detaliată a ambalajului produsului și pentru măsurile care trebuie luate în legătură cu produsul, încalcă drepturile titularului unei mărci prin faptul că se prezintă drept autorul recondiționării ambalajului exterior al medicamentului ce face obiectul importului paralel în locul întreprinderii independente care deține autorizația de recondiționare, care a importat produsul și care a realizat recondiționarea efectivă, în special prin (re)aplicarea mărcii în discuție?

               2.

               În ceea ce privește răspunsul la prima întrebare, are vreo importanță faptul că se poate presupune că, atunci când titularul autorizației de introducere pe piață se prezintă drept autorul recondiționării în locul întreprinderii care, sub comanda sa, a recondiționat efectiv ambalajul, nu există riscul de a induce în eroare consumatorul/utilizatorul final în sensul că titularul mărcii este răspunzător pentru recondiționarea ambalajului medicamentului în discuție?

               3.

               În ceea ce privește răspunsul la prima întrebare, are vreo importanță faptul că se poate presupune că este exclus riscul de a induce în eroare consumatorul/utilizatorul final în sensul că titularul mărcii este răspunzător pentru recondiționare în cazul în care este indicată drept autor al recondiționării întreprinderea care a recondiționat efectiv ambalajul?

               4.

               În ceea ce privește răspunsul la prima întrebare, are importanță doar riscul de a induce în eroare consumatorul/utilizatorul final în sensul că titularul mărcii este răspunzător pentru recondiționarea medicamentului sau sunt relevante și alte considerații în ceea ce privește titularul mărcii cum ar fi, de exemplu: a) faptul că întreprinderea care importă medicamentul și realizează efectiv recondiționarea prin (re)aplicarea mărcii pe ambalajul exterior al medicamentului poată să încalce astfel, în mod independent, dreptul titularului asupra mărcii, și b) faptul că, din cauza împrejurărilor de care autorul recondiționării este răspunzător, recondiționarea poate să afecteze starea originară a medicamentului sau faptul că prezentarea medicamentului recondiționat este astfel realizat încât trebuie să se considere că aduce atingere reputației titularului mărcii (a se vedea, printre altele, Hotărârea Bristol-Myers Squibb și alții)?

               5.

               În ceea ce privește răspunsul la prima întrebare, are vreo importanță faptul că titularul autorizației de introducere pe piață, care s-a prezentat drept autorul recondiționării, aparține aceluiași grup ca și autorul real al recondiționării (în calitate de societate-soră) la momentul notificării titularului mărcii, anterior preconizatei introduceri pe piață a medicamentului recondiționat ce face obiectul importului paralel?

      (1)  Rec., p. I-3671.

      (2)  Rec., p. I-3457.


title: Cauza T-292/10: Acțiune introdusă la 1 iulie 2010 — Monty Program/Comisia

text:
               25.9.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 260/15

         Acțiune introdusă la 1 iulie 2010 — Monty Program/Comisia
   (Cauza T-292/10)
   ()
   2010/C 260/21
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Monty Program AB (Tuusula, Finlanda) (reprezentanți: H. Anttilainen Mochnacz, avocat și C. Pouncey, Solicitor)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile reclamantei

               —

               Anularea articolului 1 din Decizia C(2010) 142 final a Comisiei din 21 ianuarie 2010 (cazul COMP/M.5529 — Oracle/Sun Microsystems), și

               —

               obligarea Comisiei Europene la plata cheltuielilor de judecată suportate de reclamantă în cadrul procesului.

      Motivele și principalele argumente

   Prin intermediul acțiunii formulate, reclamanta solicită conform articolului 263 TFUE anularea articolului 1 din Decizia C(2010) 142 final a Comisiei din 21 ianuarie 2010 (cazul COMP/M.5529 — Oracle/Sun Microsystems), prin care, în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 139/2004 al Consiliului (1), se declară compatibilă cu piața comună și cu funcționarea Acordului privind SEE dobândirea controlului exclusiv de către Oracle Corporation asupra Sun Microsystems.
   În susținerea afirmațiilor sale, reclamanta invocă următoarele motive:

               În primul rând, reclamanta susține că, în speță, Comisia a apreciat în mod greșit natura garanțiilor asumate de Oracle, încălcând astfel articolul 2 din Regulamentul (CE) privind concentrările economice și Comunicarea Comisiei privind măsurile corective (2). În opinia reclamantei, prin clasificarea incorectă a celor 10 garanții asumate de Oracle privind comportamentul viitor drept elemente de fapt noi care permit eliminarea tuturor problemelor de concurență și adoptarea unei decizii de autorizare necondiționată, Comisia a săvârșit o eroare de drept.

               În al doilea rând, reclamanta susține că prin neaplicarea Comunicării Comisiei privind măsurile corective și, în consecință, prin lipsa testării pe piață a angajamentelor, Comisia a încălcat atât norme fundamentale de procedură cât și așteptările legitime ale reclamantei întrucât a lipsit-o de posibilitatea să își exprime în mod oficial punctul de vedere asupra garanțiilor asumate de Oracle. În plus, prin clasificarea garanțiilor asumate de Oracle drept elemente de fapt noi în loc de angajamente, Comisia a abuzat de puterile sale.

               În al treilea rând, Comisia a încălcat articolul 2 din Regulamentul (CE) privind concentrările economice prin aprecierea în mod incorect a efectelor angajamentelor asupra Oracle ulterior realizării concentrării și prin faptul că a procedat astfel nu a îndeplinit cerințele de probă impuse în sarcina Comisiei conform dreptului Uniunii Europene, săvârșind astfel o eroare vădită de apreciere. În consecință, Comisia a săvârșit o eroare de drept prin adoptarea unei decizii de autorizare conform articolului 2 din Regulamentul (CE) privind concentrările economice.

               În sfârșit, reclamanta susține că în evaluarea sa privind constrângerea concurențială impusă ulterior concentrării asupra Oracle de alți concurenți open source, Comisia săvârșit o eroare vădită de apreciere. Comisia a apreciat în mod greșit că și dacă ulterior concentrării Oracle ar fi eliminat de pe piață MySQL (principalul produs software al bazei de date a Sun Microsystems), alți vânzători de open source database ar înlocui constrângerea concurențială exercitată de MySQL.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 139/2004 al Consiliului din 20 ianuarie 2004 privind controlul concentrărilor economice între întreprinderi [Regulamentul (CE) privind concentrările economice] (JO 2004, L 24, p. 1, Ediție specială, 08/vol. 1, p. 201).

      (2)  Comunicare a Comisiei privind măsurile corective admisibile în temeiul Regulamentului (CE) nr. 139/2004 al Consiliului și în temeiul Regulamentului (CE) nr. 802/2004 al Comisiei (JO 2008, C 267, p. 1).


title: Cauza C-510/15 P: Recurs introdus la 24 septembrie 2015 de Fapricela – Indústria de Trefilaria, SA împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a șasea) din 15 iulie 2015 în cauza T-398/10, Fapricela/Comisia

text:
               16.11.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 381/25

         Recurs introdus la 24 septembrie 2015 de Fapricela – Indústria de Trefilaria, SA împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a șasea) din 15 iulie 2015 în cauza T-398/10, Fapricela/Comisia
   (Cauza C-510/15 P)
   (2015/C 381/27)
   Limba de procedură: portugheza

      Părțile

      Recurentă: Fapricela – Indústria de Trefilaria, SA (reprezentanți: T. Caiado Guerreiro și R. Rodrigues Lopes, avocați)

      Cealaltă parte din procedură: Comisia Europeană

      Concluziile recurentei

   Recurenta solicită Tribunalului:

               (i)

               corectarea volumului vânzărilor luat în considerare la calcularea amenzii;

               (ii)

               anularea în parte a hotărârii atacate în măsura în care privește:

                           —

                           volumul vânzărilor care trebuie luat în considerare;

                           —

                           sarcina probei privind durata participării la înțelegere;

                           —

                           atribuirea unui gard de gravitate superior celui al Fundia;

                           —

                           atribuirea unei sume suplimentare excesive .

               (iii)

               corectarea în consecință a cuantumului amenzii, în mod special prin:

                           —

                           corectarea volumului vânzărilor;

                           —

                           corectarea duratei încălcării;

                           —

                           corectarea anului luat în considerare la calcularea amenzii;

                           —

                           corectarea gradului de gravitate al încălcării, atribuindu-i un grad de gravitate de 16 % (cu alte cuvinte, același cu cel atribuit Fundia);

                           —

                           corectarea sumei suplimentare.

               (iv)

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

               a)

               Volumul vânzărilor luat în considerare de Comisie la calcularea amenzii și confirmat de Tribunal este afectat de erori evidente, care trebuie corectate;

               b)

               Tribunalul a repartizat în mod necorespunzător sarcina probei și astfel a încălcat principiul prezumției de nevinovăție în cadrul examinării situației de fapt;

               c)

               Tribunalul nu și-a îndeplinit obligația de motivare și a încălcat totodată principiul egalității de tratament la calcularea amenzii, ceea ce a determinat stabilirea unui grad excesiv de gravitate al încălcării;

               d)

               Tribunalul a încălcat principiul proporționalității atunci când a stabilit suma suplimentară cu efect disuasiv, ceea ce s-a repercutat în mod special asupra caracterului proporțional al amenzii.


title: Cauza T-212/13: Ordonanța Tribunalului din 3 septembrie 2013 — Madaus/OAPI — Indena (ECHINAMID)

text:
               16.11.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 336/30

         Ordonanța Tribunalului din 3 septembrie 2013 — Madaus/OAPI — Indena (ECHINAMID)
   (Cauza T-212/13) (1)

   2013/C 336/67
   Limba de procedură: engleza
   Președintele Camerei a opta a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 178, 22.6.2013.


title: Desemnarea primului avocat general

text:
               22.11.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 301/4

         Desemnarea primului avocat general
   (2008/C 301/05)
   Curtea de Justiție a desemnat-o, în temeiul articolului 10 alineatul (1) al treilea paragraf din Regulamentul de procedură, pentru o perioadă de un an cuprinsă între 7 octombrie 2008 și 6 octombrie 2009, pe doamna Sharpston în calitate de prim avocat general.


title: Cauza C-667/16: Cerere de decizie preliminară introdusă de College van Beroep voor het Bedrijfsleven (Țările de Jos) la 23 decembrie 2016 – M.N.J.P.W. Nooren & J.M.F.D.C. Nooren, moștenitorii domnului M.N.F.M. Nooren/Staatssecretaris van Economische Zaken

text:
               13.3.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 78/12

         Cerere de decizie preliminară introdusă de College van Beroep voor het Bedrijfsleven (Țările de Jos) la 23 decembrie 2016 – M.N.J.P.W. Nooren & J.M.F.D.C. Nooren, moștenitorii domnului M.N.F.M. Nooren/Staatssecretaris van Economische Zaken
   (Cauza C-667/16)
   (2017/C 078/17)
   Limba de procedură: neerlandeza

      Instanța de trimitere

   College van Beroep voor het Bedrijfsleven

      Părțile din procedura principală

      Reclamanți: M.N.J.P.W. Nooren & J.M.F.D.C. Nooren, moștenitorii domnului M.N.F.M. Nooren

      Pârât: Staatssecretaris van Economische Zaken

      Întrebările preliminare

               1)

               Legiuitorul Uniunii a prevăzut la articolele 70, 71 și 72 din Regulamentul (CE) 1122/2009 (1) al Comisiei din 30 noiembrie 2009 de stabilire a normelor de aplicare a Regulamentului (CE) nr. 73/2009 al Consiliului în ceea ce privește ecocondiționalitatea, modularea și sistemul integrat de administrare și control în cadrul schemelor de ajutor direct pentru agricultori prevăzute de regulamentul respectiv, precum și de aplicare a Regulamentului (CE) nr. 1234/2007 al Consiliului în ceea ce privește ecocondiționalitatea în cadrul schemei de ajutoare prevăzute pentru sectorul vitivinicol, posibilitatea, într-un caz precum cel din speță, în care există mai multe cazuri de neconformitate în același domeniu de ecocondiționalitate, de a aduna reducerile ajutoarelor rezultate din cazuri de neconformitate în materie de ecocondiționalitate, repetate și nerepetate, din neglijență, pe de o parte, și din cazuri de neconformitate deliberată în materie de ecocondiționalitate, pe de altă parte?

               2)

               În cazul unui răspuns afirmativ la prima întrebare, care articol sau ce parte a unuia dintre aceste articole constituie un temei pentru o asemenea adunare și ce regulă de calcul se aplică în cazul acesteia?

               3)

               În cazul unui răspuns negativ la prima întrebare, există altă dispoziție a Uniunii care să constituie un temei pentru această adunare?

      (1)  JO 2009, L 316, p. 65.


title: Cauza F-38/10: Acțiune introdusă la 31 mai 2010 — Vakalis/Comisia

text:
               31.7.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 209/54

         Acțiune introdusă la 31 mai 2010 — Vakalis/Comisia
   (Cauza F-38/10)
   ()
   2010/C 209/86
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: Ioannis Vakalis (Luvinate, Italia) (reprezentant: S. Pappas, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Obiectul și descrierea litigiului

   Anularea deciziei Oficiului pentru Administrarea și Plata Drepturilor Individuale prin care se determină drepturile de pensie ale reclamantului în cadrul transferului acestora către regimul Uniunii

      Concluziile reclamantului

               —

               Constatarea faptului că decizia nr. 60/2004 a Comisiei din 28 aprilie 2004 este afectată de nelegalitate;

               —

               anularea deciziei PMO-4/TP D(2009)/434514716;

               —

               anularea deciziei de respingere a reclamației;

               —

               obligarea Comisiei Europene la plata cheltuielilor de judecată.


title: Cauza F-98/05: Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera a treia) din 31 ianuarie 2008 — Di Bucci/Comisia Comunităților Europene (Funcționari — Funcție publică — Promovare — Exercițiul de promovare 2004 — Atribuirea punctelor de prioritate — Aplicarea în timp a dispozițiilor noului statut)

text:
               9.5.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 116/30

         Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera a treia) din 31 ianuarie 2008 — Di Bucci/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza F-98/05) (1)

   (Funcționari - Funcție publică - Promovare - Exercițiul de promovare 2004 - Atribuirea punctelor de prioritate - Aplicarea în timp a dispozițiilor noului statut)
   (2008/C 116/56)
   Limba de procedură: franceza
   Părțile

      Reclamant: Vittorio Di Bucci (Bruxelles, Belgia) (reprezentanți: M. van der Woude și V. Landes, avocats)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: G. Berscheid și V. Joris, agenți, asistați de D. Slater, avocat)
   Obiectul
   Pe de o parte, anularea deciziilor prin care au fost atribuite punctele de prioritate ale reclamantului în cadrul exercițiului de promovare 2004 și, pe de altă parte, anularea listei de merit a funcționarilor de grad A 11 promovați la gradul A 12 în cadrul exercițiului 2004
   Dispozitivul

               1)

               Anulează decizia prin care s-a stabilit numărul total de puncte al domnului Di Bucci în urma exercițiului de promovare 2004 și decizia de a nu îl promova în cadrul acestui exercițiu.

               2)

               Respinge celelalte concluzii formulate în cadrul acțiunii.

               3)

               Comisia Comunităților Europene suportă în totalitate cheltuielile de judecată.

      (1)  JO C 10, 14.1.2006, p. 24 (cauză înregistrată inițial la Tribunalul de Primă Instanță al Comunităților Europene cu numărul T-381/05 și transferată la Tribunalul Funcției Publice a Uniunii Europene prin ordonanța din 15.12.2005).


title: Cauza C-175/09: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 28 octombrie 2010 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Court of Appeal — Regatul Unit) — Her Majesty's Commissioners of Revenue and Customs/Axa UK plc [A șasea directivă TVA — Scutire — Articolul 13 secțiunea B litera (d) punctul 3 — Operațiuni privind plățile și viramentele — Recuperare a creanțelor — Planuri de plată pentru asistență stomatologică — Servicii de colectare și de procesare a plăților pe seama clienților unui prestator de servicii]

text:
               18.12.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 346/13

         Hotărârea Curții (Camera a treia) din 28 octombrie 2010 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Court of Appeal — Regatul Unit) — Her Majesty's Commissioners of Revenue and Customs/Axa UK plc
   (Cauza C-175/09) (1)

   (A șasea directivă TVA - Scutire - Articolul 13 secțiunea B litera (d) punctul 3 - Operațiuni privind plățile și viramentele - Recuperare a creanțelor - Planuri de plată pentru asistență stomatologică - Servicii de colectare și de procesare a plăților pe seama clienților unui prestator de servicii)
   2010/C 346/21
   Limba de procedură: engleza

      Instanța de trimitere

   Court of Appeal

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamanți: Her Majesty's Commissioners of Revenue and Customs

      Pârâtă: Axa UK plc

      Obiectul

   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Court of Appeal — Interpretarea articolului 13 B litera (d) din A șasea directivă a Consiliului din 17 mai 1977 privind armonizarea legislațiilor statelor membre referitoare la impozitele pe cifra de afaceri — sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată: baza unitară de evaluare (JO L 145, p.1) — Scutiri — Domeniu de aplicare — Noțiunea „servicii care au drept efect transferul de fonduri și conduc la modificări juridice și financiare” — Servicii de colectare, prelucrare și recuperare a creanțelor clienților unui agent comercial — Scheme de plată pentru servicii de îngrijire dentară

      Dispozitivul

   Articolul 13 secțiunea B litera (d) punctul 3 din A șasea directivă 77/388/CEE a Consiliului din 17 mai 1977 privind armonizarea legislațiilor statelor membre referitoare la impozitele pe cifra de afaceri — sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată: baza unitară de evaluare trebuie interpretat în sensul că nu face obiectul scutirii de taxa pe valoarea adăugată prevăzute la această dispoziție o prestare de servicii care constă, în esență, în faptul de a solicita băncii unui terț transferul prin intermediul sistemului de „debit direct” a unei sume datorate de această persoană clientului prestatorului de servicii pe seama acestuia din urmă, de a trimite clientului o situație a sumelor primite, de a lua legătura cu terțul de la care prestatorul de servicii nu a primit plata și, în cele din urmă, de a da ordin băncii prestatorului de servicii să transfere în contul bancar al clientului plățile primite, diminuate cu remunerația prestatorului.

      (1)  JO C 153, 4.7.2009.


title: Cauza T-254/15: Hotărârea Tribunalului din 26 mai 2016 – Aldi Einkauf/EUIPO – Dyado Liben (Casale Fresco) („Marcă a Uniunii Europene — Procedură de opoziţie — Cerere de înregistrare a mărcii verbale a Uniunii Europene Casale Fresco — Marca verbală anterioară a Uniunii Europene FREZCO — Motiv relativ de refuz — Risc de confuzie — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009”)

text:
               11.7.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 251/28

         Hotărârea Tribunalului din 26 mai 2016 – Aldi Einkauf/EUIPO – Dyado Liben (Casale Fresco)
   (Cauza T-254/15) (1)

   ((„Marcă a Uniunii Europene - Procedură de opoziţie - Cerere de înregistrare a mărcii verbale a Uniunii Europene Casale Fresco - Marca verbală anterioară a Uniunii Europene FREZCO - Motiv relativ de refuz - Risc de confuzie - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009”))
   (2016/C 251/32)
   Limba de procedură: germana

      Părţile

      Reclamantă: Aldi Einkauf GmbH & Co. OHG (Essen, Germania) (reprezentanţi: N. Lützenrath, U. Rademacher, C. Fürsen și N. Bertram, avocați)

      Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietatea Intelectuală (EUIPO) (reprezentant: H. Kunz, agent)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO: Dyado Liben OOD (Sofia, Bulgaria)

      Obiectul

   Acţiune formulată împotriva Deciziei Camerei a patra de recurs a EUIPO din 11 martie 2015 (cauza R 1138/2014-4), privind o cerere de înregistrare a semnului verbal Casale Fresco ca marcă a Uniunii Europene

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acţiunea.

               2)

               Obligă Aldi Einkauf GmbH & Co. OHG la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 245 27.7.2015.


title: Cauza C-282/08: Hotărârea Curții (Camera a șaptea) din 5 februarie 2009 — Comisia Comunităților Europene/Marele Ducat al Luxemburgului (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Directiva 2005/29/CE — Practici comerciale neloiale — Netranspunere în termenul prevăzut)

text:
               4.4.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 82/8

         Hotărârea Curții (Camera a șaptea) din 5 februarie 2009 — Comisia Comunităților Europene/Marele Ducat al Luxemburgului
   (Cauza C-282/08) (1)

   (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru - Directiva 2005/29/CE - Practici comerciale neloiale - Netranspunere în termenul prevăzut)
   (2009/C 82/14)
   Limba de procedură: franceza
   Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: W. Roels și W. Wils, agenți)

      Pârât: Marele Ducat al Luxemburgului (reprezentant: C. Schiltz, agent)
   Obiectul
   Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Neadoptarea sau necomunicarea, în termenul prevăzut, a dispozițiilor necesare pentru a se conforma Directivei 2005/29/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 11 mai 2005 privind practicile comerciale neloiale ale întreprinderilor de pe piața internă față de consumatori și de modificare a Directivei 84/450/CEE a Consiliului, a Directivelor 97/7/CE, 98/27/CE și 2002/65/CE ale Parlamentului European și ale Consiliului și a Regulamentului (CE) nr. 2006/2004 al Parlamentului European și al Consiliului („Directiva privind practicile comerciale neloiale”) (JO L 149, p. 22, Ediție specială, 15/vol. 14, p. 260)
   Dispozitivul

               1)

               Prin neadoptarea, în termenul prevăzut, a actelor cu putere de lege și a actelor administrative necesare pentru a se conforma Directivei 2005/29/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 11 mai 2005 privind practicile comerciale neloiale ale întreprinderilor de pe piața internă față de consumatori și de modificare a Directivei 84/450/CEE a Consiliului, a Directivelor 97/7/CE, 98/27/CE și 2002/65/CE ale Parlamentului European și ale Consiliului și a Regulamentului (CE) nr. 2006/2004 al Parlamentului European și al Consiliului („Directiva privind practicile comerciale neloiale”), Marele Ducat al Luxemburgului nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul acestei directive.

               2)

               Obligă Marele Ducat al Luxemburgului la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 209, 15.8.2008.


title: Cauza C-391/12: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Bundesgerichtshof (Germania) la 22 august 2012 — RLvS Verlagsgesellschaft mbH/Stuttgarter Wochenblatt GmbH

text:
               10.11.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 343/7

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Bundesgerichtshof (Germania) la 22 august 2012 — RLvS Verlagsgesellschaft mbH/Stuttgarter Wochenblatt GmbH
   (Cauza C-391/12)
   2012/C 343/08
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Bundesgerichtshof

      Părțile din acțiunea principală

      Recurentă: RLvS Verlagsgesellschaft mbH

      Intimată: Stuttgarter Wochenblatt GmbH

      Întrebarea preliminară

   Articolul 7 alineatul (2) din Directiva 2005/29 (1) și punctul 11 din anexa I la directiva menționată coroborate cu articolul 4 și cu articolul 3 alineatul (5) din aceeași directivă se opun aplicării unei dispoziții naționale (în speță, articolul 10 din Legea presei din landul Baden-Württemberg) care urmărește, pe lângă protecția consumatorilor împotriva comportamentelor înșelătoare, și garantarea independenței presei și, contrar articolului 7 alineatul (2) din directivă și punctului 11 din anexa la aceasta, interzice orice publicare cu titlu oneros, indiferent de scopul urmărit prin aceasta, în cazul în care publicarea nu cuprinde mențiunea „Anunț”, cu excepția cazului în care prin înseși dispunerea și forma publicării se indică natura publicitară a acesteia?

      (1)  Directiva 2005/29/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 11 mai 2005 privind practicile comerciale neloiale ale întreprinderilor de pe piața internă față de consumatori și de modificare a Directivei 84/450/CEE a Consiliului, a Directivelor 97/7/CE, 98/27/CE și 2002/65/CE ale Parlamentului European și ale Consiliului și a Regulamentului (CE) nr. 2006/2004 al Parlamentului European și al Consiliului („Directiva privind practicile comerciale neloiale”) (JO L 149, p. 22, Ediție specială, 15/vol. 14, p. 260).


title: Cauzele conexate C-155/08 și C-157/08: Hotărârea Curții (Camera a patra) din 11 iunie 2009 (cereri de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulate de Hoge Raad der Nederlanden Den Haag –Țările de Jos) — X (C-155/08), E. H. A. Passenheim-van Schoot (C-157/08)/Staatssecretaris van Financiën (Libera prestare a serviciilor — Libera circulație a capitalurilor — Taxă pe capital — Impozit pe venit — Active provenind din economii plasate în alt stat membru decât cel de reședință — Lipsa declarației — Termen de recuperare — Prelungirea termenului de recuperare în cazul activelor deținute în afara statului membru de reședință — Directiva 77/799/CEE — Asistență reciprocă acordată de către autoritățile competente ale statelor membre în domeniul impozitării directe și indirecte — Secret bancar)

text:
               1.8.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 180/17

         Hotărârea Curții (Camera a patra) din 11 iunie 2009 (cereri de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulate de Hoge Raad der Nederlanden Den Haag –Țările de Jos) — X (C-155/08), E. H. A. Passenheim-van Schoot (C-157/08)/Staatssecretaris van Financiën
   (Cauzele conexate C-155/08 și C-157/08) (1)

   (Libera prestare a serviciilor - Libera circulație a capitalurilor - Taxă pe capital - Impozit pe venit - Active provenind din economii plasate în alt stat membru decât cel de reședință - Lipsa declarației - Termen de recuperare - Prelungirea termenului de recuperare în cazul activelor deținute în afara statului membru de reședință - Directiva 77/799/CEE - Asistență reciprocă acordată de către autoritățile competente ale statelor membre în domeniul impozitării directe și indirecte - Secret bancar)
   2009/C 180/28
   Limba de procedură: olandeza

      Instanța de trimitere

   Hoge Raad der Nederlanden Den Haag

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamanți: X (C-155/08), E. H. A. Passenheim-van Schoot (C-157/08)

      Pârât: Staatssecretaris van Financiën

      Obiectul

   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Hoge Raad der Nederlanden — Interpretarea articolelor 49 CE și 56 CE — Impozitarea de către un stat membru a veniturilor (investiții de capital) ale unui rezident național într-un sediu situat într-un alt stat membru — Absența declarației de venit în statul membru de rezidență — Reglementare națională care prevede un termen de recuperare de 12 ani pentru veniturile care provin dintr-un alt stat membru și de 5 ani pentru veniturile de origine națională — Amendă proporțională — Efectul existenței unui secret bancar în statul membru din care provin veniturile

      Dispozitivul

               1)

               Articolele 49 CE și 56 CE trebuie să fie interpretate în sensul că nu se opun aplicării de către un stat membru, în cazul în care active rezultate din economii și venituri obținute din aceste active sunt disimulate față de autoritățile fiscale ale acestui stat membru și în cazul în care aceste autorități nu dispun de niciun indiciu în ceea ce privește existența lor care să permită inițierea unei anchete, a unui termen de recuperare mai lung atunci când aceste active sunt deținute în alt stat membru decât atunci când acestea sunt deținute în primul stat membru. Împrejurarea că acest alt stat membru aplică secretul bancar nu este relevantă în această privință.

               2)

               Articolele 49 CE și 56 CE trebuie să fie interpretate în sensul că nu se opun ca, atunci când un stat membru aplică un termen de recuperare mai lung în cazul activelor deținute în alt stat membru decât în cazul activelor deținute în acest prim stat membru și când aceste active străine, precum și veniturile obținute din acestea erau disimulate față de autoritățile fiscale din primul stat membru care nu dispuneau de niciun indiciu în privința existenței lor care să permită inițierea unei anchete, amenda aplicată pentru disimularea activelor și a veniturilor străine respective să fie calculată proporțional cu cuantumul recuperării și pentru această perioadă mai îndelungată.

      (1)  JO C 158, 21.6.2008

      JO C 171, 5.7.2008.


title: Cauza F-47/13: Ordonanța Tribunalului Funcției Publice (Camera a doua) din 12 decembrie 2013 — JJ (*)/Consiliul (Funcție publică — Funcționari — Promovare — Exercițiul de promovare 2012 — Decizie de a nu îl promova pe reclamant — Transfer interinstituțional în cursul exercițiului de promovare anterior celui în care o eventuală decizie de promovare ar fi intrat în vigoare — Instituția competentă să decidă promovarea funcționarului transferat)

text:
                  8.3.2014

                  RO

                  Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

                  C 71/36

         Ordonanța Tribunalului Funcției Publice (Camera a doua) din 12 decembrie 2013 —  JJ (*1)/Consiliul
         (Cauza F-47/13) (1)

         (Funcție publică - Funcționari - Promovare - Exercițiul de promovare 2012 - Decizie de a nu îl promova pe reclamant - Transfer interinstituțional în cursul exercițiului de promovare anterior celui în care o eventuală decizie de promovare ar fi intrat în vigoare - Instituția competentă să decidă promovarea funcționarului transferat)
         (2014/C 71/72)
         Limba de procedură: franceza

            Părțile

            Reclamant: JJ (*1) (reprezentant: M. Velardo, avocat)

            Pârât: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: M. Bauer și A. Bisch, agenți)

            Obiectul

         Cerere de anulare a deciziei de a nu îl include pe reclamant în lista funcționarilor din grupa de funcții AD propuși spre promovare în 2012

            Dispozitivul

                     1.

                     Respinge acțiunea ca vădit nefondată.

                     2.

                      JJ (*1) suportă propriile cheltuieli de judecată și este obligat să suporte cheltuielile de judecată efectuate de Consiliul Uniunii Europene.

            (*1)  Informații șterse sau înlocuite în contextul cadrului legal de protecție a datelor cu caracter personal și/sau a confidențialității.

            (1)  JO C 207, 20.7.2013, p. 63.


title: Cauza C-148/07: Ordonanța președintelui Curții din 6 septembrie 2007 — Comisia Comunităților Europene/Republica Ungară

text:
               8.12.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 297/35

         Ordonanța președintelui Curții din 6 septembrie 2007 — Comisia Comunităților Europene/Republica Ungară
   (Cauza C-148/07) (1)

   (2007/C 297/68)

      Limba de procedură: maghiara

   Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 95, 28.4.2007.


title: Cauza C-107/11: Ordonanța Curții (Camera a opta) din 16 februarie 2012 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Consiglio di Giustizia Amministrativa per la Regione siciliana — Italia) — Ministero dell'Interno și Questura di Caltanissetta/Massimiliano Rizzo [Articolul 104 alineatul (3) primul paragraf din Regulamentul de procedură — Libertatea de stabilire — Libera prestare a serviciilor — Jocuri de noroc — Colectare de pariuri privind evenimente sportive — Cerința unei licențe — Consecințe care rezultă din încălcarea dreptului Uniunii cu ocazia atribuirii licențelor — Atribuirea a 16300 de licențe suplimentare — Principiul egalității de tratament și obligația de transparență — Principiul securității juridice — Protecția titularilor licențelor anterioare — Reglementare națională — Distanțe minime obligatorii între punctele de colectare a pariurilor — Admisibilitate — Activități transfrontaliere care pot fi asimilate celor care fac obiectul licenței — Interdicție prevăzută de reglementarea națională — Admisibilitate]

text:
               26.5.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 151/13

         Ordonanța Curții (Camera a opta) din 16 februarie 2012 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Consiglio di Giustizia Amministrativa per la Regione siciliana — Italia) — Ministero dell'Interno și Questura di Caltanissetta/Massimiliano Rizzo
   (Cauza C-107/11) (1)

   (Articolul 104 alineatul (3) primul paragraf din Regulamentul de procedură - Libertatea de stabilire - Libera prestare a serviciilor - Jocuri de noroc - Colectare de pariuri privind evenimente sportive - Cerința unei licențe - Consecințe care rezultă din încălcarea dreptului Uniunii cu ocazia atribuirii licențelor - Atribuirea a 16 300 de licențe suplimentare - Principiul egalității de tratament și obligația de transparență - Principiul securității juridice - Protecția titularilor licențelor anterioare - Reglementare națională - Distanțe minime obligatorii între punctele de colectare a pariurilor - Admisibilitate - Activități transfrontaliere care pot fi asimilate celor care fac obiectul licenței - Interdicție prevăzută de reglementarea națională - Admisibilitate)
   2012/C 151/21
   Limba de procedură: italiana

      Instanța de trimitere

   Consiglio di Giustizia Amministrativa per la Regione siciliana

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamant: Ministero dell'Interno și Questura di Caltanissetta

      Pârât: Massimiliano Rizzo

      Obiectul

   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Consiglio di Giustizia Amministrativa per la Regione siciliana — Libera circulație a persoanelor — Libertatea de stabilire — Libera prestare a serviciilor — Activitate de colectare de pariuri — Legislație națională care condiționează exercitarea acestei activități de obținerea unei autorizații și a unei licențe de securitate publică — Protecție acordată subiecților de drept care au obținut autorizații și licențe în urma unor proceduri de atribuire de la care au fost excluși nelegal alți operatori din același sector — Compatibilitate cu articolele 43 CE și 49 CE

      Dispozitivul

               1.

               Articolele 43 CE și 49 CE, precum și principiile egalității de tratament și efectivității trebuie interpretate în sensul că se opun ca un stat membru, care a exclus, cu încălcarea dreptului Uniunii, o categorie de operatori de la atribuirea licențelor pentru desfășurarea unei activități economice și care încearcă să remedieze această încălcare prin scoaterea la concurs a unui număr important de licențe noi, să protejeze pozițiile comerciale dobândite de operatorii existenți prevăzând, printre altele, obligația respectării unei distanțe minime între unitățile noilor titulari de licențe și cele ale operatorilor existenți.

               2.

               Articolele 43 CE și 49 CE trebuie interpretate în sensul că se opun aplicării unor sancțiuni pentru desfășurarea unei activități organizate de colectare de pariuri fără licență sau fără autorizația poliției unor persoane care se află în legătură cu un operator care fusese exclus de la o procedură de cerere de ofertă cu încălcarea dreptului Uniunii, inclusiv după noua procedură de cerere de ofertă menită să remedieze această încălcare a dreptului Uniunii, atunci când această procedură de cerere de ofertă și atribuirea subsecventă a unor licențe noi nu au remediat în mod efectiv excluderea nelegală a operatorului menționat de la procedura de cerere de ofertă anterioară.

               3.

               Rezultă din articolele 43 CE și 49 CE, din principiul egalității de tratament, din obligația de transparență, precum și din principiul securității juridice că condițiile și modalitățile unei proceduri de cerere de ofertă, precum cea în discuție în acțiunea principală, și în special dispozițiile care prevăd revocarea licențelor acordate în urma unei astfel de proceduri de cerere de ofertă, precum cele care figurează la articolul 23 alineatul 2 litera a) și alineatul 3 din proiectul de convenție dintre Administrația Autonomă a Monopolurilor de Stat și adjudecatarul licenței privind jocuri de noroc aferente altor evenimente decât cursele hipice, trebuie să fie formulate în mod clar, precis și univoc, verificarea acestui aspect revenind instanței de trimitere.

      (1)  JO C 139, 7.5.2012.


title: Cauza C-588/12: Cerere de decizie preliminară introdusă de Arbeidshof te Antwerpen (Belgia) la 14 decembrie 2012 — Lyreco Belgium NV/Sophie Rogiers

text:
               16.3.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 79/6

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Arbeidshof te Antwerpen (Belgia) la 14 decembrie 2012 — Lyreco Belgium NV/Sophie Rogiers
   (Cauza C-588/12)
   2013/C 79/11
   Limba de procedură: olandeza

      Instanța de trimitere

   Arbeidshof te Antwerpen

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Lyreco Belgium NV

      Pârâtă: Sophie Rogiers

      Întrebarea preliminară

   Clauza 1 și clauza 2 punctul 4 din acordul-cadru privind concediul pentru creșterea copilului încheiat la 14 decembrie 1995 între organizațiile de tip confederativ generale UNICE, CEEP și CES, inclus în anexa la Directiva 96/34/CE (1) a Consiliului din 3 iunie 1996 privind acordul-cadru referitor la concediul pentru creșterea copilului încheiat de UNICE, CEEP și CES se opun ca indemnizația de protecție care trebuie plătită lucrătorului care era legat de angajatorul său printr-un contract de muncă cu normă întreagă pe durată nedeterminată și al cărui contract de muncă a fost denunțat în mod unilateral de către angajator fără vreun motiv grav sau suficient în perioada de reducere a prestațiilor de muncă cu 20 % sau cu 50 % din cauza exercitării dreptului la concediul pentru creșterea copilului, să fie calculată pe baza remunerației datorate în această perioadă de reducere a prestațiilor de muncă, în condițiile în care același lucrător ar fi îndrituit la o indemnizație de protecție calculată prin raportare la remunerația pentru normă întreagă, în cazul în care și-ar fi redus prestațiile de muncă cu 100 %?

      (1)  JO L 145, p. 4, Ediție specială, 05/vol. 3, p. 160.


title: Cauza C-410/12 P: Recurs introdus la 7 septembrie 2012 de medi GmbH & Co. KG împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a șasea) pronunțate la 12 iulie 2012 în cauza T-470/09, medi GmbH & Co. KG/Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

text:
               27.10.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 331/16

      Recurs introdus la 7 septembrie 2012 de medi GmbH & Co. KG împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a șasea) pronunțate la 12 iulie 2012 în cauza T-470/09, medi GmbH & Co. KG/Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)
      (Cauza C-410/12 P)
      (2012/C 331/26)
      Limba de procedură: germana

         Părțile

         Recurentă: medi GmbH & Co. KG (reprezentant: D. Terheggen, avocat)

         Cealaltă parte în proces: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

         Concluziile recurentei

                  —

                  Anularea integrală a deciziei atacate pronunțate de Tribunal (Hotărârea din 12 iulie 2012, cauza T-470/09);

                  —

                  admiterea tuturor capetelor de cerere formulate în primă instanță în cadrul cererii adresate Tribunalului Uniunii Europene și modificate în cadrul ședinței din 2 mai 2012, astfel cum reiese din procesul-verbal al ședinței.

         Motivele și principalele argumente

      Prezentul recurs este îndreptat împotriva Hotărârii pronunțate de Tribunal la 12 iulie 2012 în cauza T-470/09, prin care acesta a respins acțiunea formulată de medi GmbH & Co. KG împotriva Deciziei Camerei a patra de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne din 1 octombrie 2009 (cauza R 692/2008-4) privind înregistrarea ca marcă comunitară a semnului verbal „medi”.
      În susținerea recursului, recurenta invocă, în esență, următorul motiv:
      Tribunalul nu a aplicat corect articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul privind marca comunitară (1) prin faptul că a considerat că semnul verbal „medi” nu are caracterul distinctiv minim necesar în cazul unei mărci comunitare. Recurenta consideră că această concluzie este inexactă, dat fiind că semnul verbal menționat nu constituie, pentru consumatorul mediu relevant care vorbește limba engleză, o abreviere uzuală a cuvântului „medicine”.

         (1)  Regulamentul (CE) nr. 207/2009 al Consiliului din 26 februarie 2009 privind marca comunitară (JO L 78, p. 1).


title: Cauza T-739/16: Acțiune introdusă la 25 octombrie 2016 – Akant Monika i Zbigniew Harasym/EUIPO – Hunter Douglas Holding (COSIMO)

text:
               12.12.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 462/37

         Acțiune introdusă la 25 octombrie 2016 – Akant Monika i Zbigniew Harasym/EUIPO – Hunter Douglas Holding (COSIMO)
   (Cauza T-739/16)
   (2016/C 462/48)
   Limba în care a fost formulată acțiunea: polona

      Părțile

      Reclamantă: Akant Monika i Zbigniew Harasym sp. j. (Koszalin, Polonia) (reprezentant: M. Krekora, avocat)

      Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Hunter Douglas Holding GmbH & Co.KG (Düsseldorf, Germania)

      Datele privind procedura în fața EUIPO

      Solicitantul mărcii în litigiu: reclamanta

      Marca în litigiu: marca Uniunii Europene verbală „COSIMO” - cererea de înregistrare nr. 12 130 324

      Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție

      Decizia atacată: Decizia Camerei a doua de recurs a EUIPO din 22/08/2016 în cauza R 2364/2015-2

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei atacate;

               —

               respingerea căii de atac a celeilalte părți din procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO;

               —

               obligarea EUIPO și a celeilalte părți la plata cheltuielilor de judecată aferente prezentei proceduri iar a celeilalte părți și la plata cheltuielilor de judecată aferente procedurii care s-a aflat pe rolul EUIPO.

      Motivul invocat

               —

               încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) și a articolului 42 alineatul (2) din Regulamentul nr. 207/2009.


title: Cauza T-521/13: Acțiune introdusă la 19 septembrie 2013 — Alpinestars Research/OAPI — Tung Cho și Wang Yu (A ASTER)

text:
               30.11.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 352/20

         Acțiune introdusă la 19 septembrie 2013 — Alpinestars Research/OAPI — Tung Cho și Wang Yu (A ASTER)
   (Cauza T-521/13)
   2013/C 352/37
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

      Părțile

      Reclamanta: Alpinestars Research Srl (Coste di Maser, Italia) (reprezentanți: G. Dragotti și R. Valenti, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Celelalte părți din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Kean Tung Cho (Taichung City, Taiwan) și Ling-Yuan Wang Yu (Wuci Township, Taiwan)

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea Deciziei Camerei a patra de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 15 iulie 2013 în cauza R 2309/2012-4;

               —

               obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

      Solicitantul mărcii comunitare: celelalte părți din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

      Marca comunitară vizată: marca figurativă în negru și alb care conține elementele verbale „A ASTER” pentru produse din clasele 18 și 25 — cererea de înregistrare a unei mărci comunitare nr. 7 084 395

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în procedura opoziției: reclamanta

      Marca sau semnul invocat: marca verbală „A-STARS” pentru produse din clasele 9, 12, 14, 18, 25 și 28 — Marca comunitară nr. 6 181 002

      Decizia diviziei de opoziție: respinge opoziția în întregime.

      Decizia camerei de recurs: respinge calea de atac.

      Motivele invocate: încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul privind marca comunitară


title: Cauza T-2/13: Acțiune introdusă la 7 ianuarie 2013 — CFE-CGC France Télécom-Orange/Comisia

text:
               16.3.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 79/21

         Acțiune introdusă la 7 ianuarie 2013 — CFE-CGC France Télécom-Orange/Comisia
   (Cauza T-2/13)
   2013/C 79/38
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: CFE-CGC France Télécom-Orange (Paris, Franța) (reprezentanți: A.-L. Lefort des Ylouses și A.-S. Gay, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               declararea admisibilității acțiunii sindicatului;

               —

               anularea deciziei;

               —

               obligarea Comisiei la plata tuturor cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Prin cererea introductivă, reclamanta solicită anularea Deciziei C(2011) 9403 final a Comisiei din 20 decembrie 2011 prin care se declară compatibil cu piața internă, în anumite condiții, ajutorul acordat de Republica Franceză în favoarea France Télécom privind reforma modului de finanțare a pensiilor funcționarilor de stat care lucrează pentru France Télécom [ajutor de stat nr. C 25/2008 (ex NN 23/2008)] (1).
   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă patru motive.

               1.

               Primul motiv, cu titlu principal, întemeiat pe o încălcare a articolului 107 alineatul (1) TFUE, în măsura în care decizia atacată califică drept ajutor de stat reforma modului de finanțare a pensiilor funcționarilor de stat care lucrează pentru France Télécom, formulată de Legea nr. 96-660 din 26 iulie 1996. Reclamanta arată că Comisia a încălcat articolul 107 alineatul (1) TFUE:

                           —

                           atunci când a considerat că Legea din 1996 putea fi calificat drept un avantaj economic;

                           —

                           atunci când a concluzionat în sensul caracterului selectiv al reformei, chiar dacă lipsa comparatorului extern ar exclude orice selectivitate;

                           —

                           atunci când a considerat că Legea din 1996 poate determina denaturări ale concurenței în sensul articolului 107 alineatul (1) TFUE, chiar dacă plata unei contribuții excepționale de către France Télécom ar fi neutralizat în mod valabil efectele negative pe care le cuprindea Legea din 1990 pentru France Télécom.

               2.

               Al doilea motiv, întemeiat, în subsidiar, pe erorile de drept și de apreciere, atunci când s-au aplicat condițiile prevăzute la articolul (2) al deciziei atacate pentru aprecierea compatibilității Legii din 1996 cu piața internă.

               3.

               Al treilea motiv, întemeiat pe o încălcare a mai multe principii fundamentale de drept al Uniunii Europene, respectiv principiul egalității armelor, dreptul părților interesate de a fi ascultate, principiul încrederii legitime și dreptul la respectarea unui termen rezonabil.

               4.

               Al patrulea motiv, întemeiat pe un abuz de putere, întrucât decizia atacată nu urmărea recuperarea unui ajutor de stat incompatibil cu piața internă, ci să impună France Télécom cheltuieli suplimentare pentru viitor, care ar avea drept efect frânarea dezvoltării sale pe piața telecomunicațiilor.

      (1)  JO 2012, L 279, p. 1.


title: Hotărârea Curții din 17 august 2012 în cauza E-12/11 – Asker Brygge AS/Autoritatea AELS de Supraveghere (Acțiune de anulare a unei decizii a Autorității AELS de Supraveghere – Ajutoare de stat – Vânzarea unui teren de către autoritățile publice – Principiul investitorului privat în economia de piață – Acordul de opțiune – Perioada relevantă a evaluării pentru stabilirea valorii de piață)

text:
               31.1.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 29/5

         HOTĂRÂREA CURȚII
   din 17 august 2012
   în cauza E-12/11
   Asker Brygge AS/Autoritatea AELS de Supraveghere
   (Acțiune de anulare a unei decizii a Autorității AELS de Supraveghere – Ajutoare de stat – Vânzarea unui teren de către autoritățile publice – Principiul investitorului privat în economia de piață – Acordul de opțiune – Perioada relevantă a evaluării pentru stabilirea valorii de piață)
   2013/C 29/05
   În cauza E-12/11, Asker Brygge AS/Autoritatea AELS de Supraveghere – CERERE de anulare a Deciziei nr. 232/11/COL a Autorității AELS de Supraveghere din 13 iulie 2011 privind vânzarea terenului de la Nesøyveien 8, gnr. 32 bnr. 17, din municipiul Asker, Norvegia, Curtea, alcătuită din Carl Baudenbacher, președinte, Per Christiansen (judecător-raportor) și Páll Hreinsson, judecător, s-a pronunțat la 17 august 2012, dispozitivul hotărârii având următorul conținut:
   Curtea:

               1.

               respinge cererea;

               2.

               dispune ca solicitantul să suporte cheltuielile de judecată.


title: Cauza F-45/09: Acțiune introdusă la 24 aprilie 2009 — Lebedef-Caponi/Comisia

text:
               4.7.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 153/51

         Acțiune introdusă la 24 aprilie 2009 — Lebedef-Caponi/Comisia
   (Cauza F-45/09)
   2009/C 153/100
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: Maddalena Lebedef-Caponi (Senningerberg, Luxemburg) (reprezentant: F. Frabetti, avocat)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene

      Obiectul și descrierea litigiului

   Anularea raportului asupra evoluției carierei întocmit în privința reclamantei pentru anul 2007

      Concluziile reclamantei

               —

               Anularea raportului asupra evoluției carierei întocmit în privința reclamantei pentru perioada 1 ianuarie 2007 — 31 decembrie 2007;

               —

               obligarea Comisiei Comunităților Europene la plata cheltuielilor de judecată.


title: Cauza C-492/06: Ordonanța Curții (Camera a șasea) din 4 octombrie 2007 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Consiglio di Stato — Italia) — Consorzio Elisoccorso San Raffaele/Elilombarda s.r.l., Azienda Ospedaliera Ospedale Niguarda Ca' Granda di Milano (Achiziții publice — Directiva 89/665/CEE — Procedură care vizează căile de atac față de atribuirea contractelor de achiziții publice — Persoane care pot avea acces la căile de atac — Asociație temporară ofertantă — Dreptul oricăruia dintre membrii unei asociații temporare de a exercita în nume propriu o cale de atac)

text:
               8.12.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 297/20

         Ordonanța Curții (Camera a șasea) din 4 octombrie 2007 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Consiglio di Stato — Italia) — Consorzio Elisoccorso San Raffaele/Elilombarda s.r.l., Azienda Ospedaliera Ospedale Niguarda Ca' Granda di Milano
   (Cauza C-492/06) (1)

   (Achiziții publice - Directiva 89/665/CEE - Procedură care vizează căile de atac față de atribuirea contractelor de achiziții publice - Persoane care pot avea acces la căile de atac - Asociație temporară ofertantă - Dreptul oricăruia dintre membrii unei asociații temporare de a exercita în nume propriu o cale de atac)
   (2007/C 297/33)
   Limba de procedură: italiana
   Instanța de trimitere
   Consiglio di Stato
   Părțile din acțiunea principală

      Reclamant: Consorzio Elisoccorso San Raffaele

      Pârâți: Elilombarda s.r.l., Azienda Ospedaliera Ospedale Niguarda Ca' Granda di Milano
   Obiectul
   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Consiglio di Stato — Interpretarea articolului 1 din Directiva 89/665/CEE a Consiliului din 21 decembrie 1989 privind coordonarea actelor cu putere de lege și a actelor administrative privind aplicarea procedurilor care vizează căile de atac față de atribuirea contractelor de achiziții publice de produse și a contractelor publice de lucrări (JO L 395, p. 33, Ediție specială 06/vol.1, p 237) — Jurisprudență națională care recunoaște unuia dintre membrii unei asociații temporare ofertante dreptul de a exercita în nume propriu o cale de atac împotriva unei decizii de atribuire a unui contract
   Dispozitivul
   Articolul 1 din Directiva 89/665/CEE a Consiliului din 21 decembrie 1989 privind coordonarea actelor cu putere de lege și a actelor administrative privind aplicarea procedurilor care vizează căile de atac față de atribuirea contractelor de achiziții publice de produse și a contractelor publice de lucrări, astfel cum a fost modificată prin Directiva 92/50/CEE a Consiliului din 18 iunie 1992, trebuie interpretat în sensul că nu se opune ca, în conformitate cu dreptul național, calea de atac împotriva unei decizii de atribuire a unui contract să poată fi exercitată în nume propriu de către un singur membru al unei asociații temporare fără personalitate juridică, care, în această calitate, a participat la o procedură de atribuire a unui contract public și căreia nu i s-a atribuit acest contract.

      (1)  JO C 20, 27.1.2007.


title: Cauza C-474/11: Recurs introdus la 19 septembrie 2011 de Smanor SA împotriva Ordonanței Tribunalului (Camera a cincea) din 15 iulie 2011 în cauza T-185/11, Smanor SA/Comisia Europeană, Ombudsmanul European

text:
               28.7.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 227/6

         Recurs introdus la 19 septembrie 2011 de Smanor SA împotriva Ordonanței Tribunalului (Camera a cincea) din 15 iulie 2011 în cauza T-185/11, Smanor SA/Comisia Europeană, Ombudsmanul European
   (Cauza C-474/11)
   2012/C 227/09
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Recurentă: Smanor SA (reprezentant: J.-P. Ekeu, avocat)

      Celelalte părți în proces: Comisia Europeană, Ombudsmanul European
   Prin Ordonanța din 1 martie 2011, Curtea (Camera a opta) respins recursul și a obligat Smanor la plata propriilor cheltuieli de judecată.


title: Cauza F-40/08: Ordonanța Tribunalului Funcției Publice (Camera întâi) din 3 februarie 2009 — Carvalhal Garcia/Consiliul (Funcție publică — Foști funcționari — Remunerație — Alocație școlară — Refuzul acordării — Acțiune tardivă — Inadmisibilitate vădită)

text:
               4.4.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 82/36

         Ordonanța Tribunalului Funcției Publice (Camera întâi) din 3 februarie 2009 — Carvalhal Garcia/Consiliul
   (Cauza F-40/08) (1)

   (Funcție publică - Foști funcționari - Remunerație - Alocație școlară - Refuzul acordării - Acțiune tardivă - Inadmisibilitate vădită)
   (2009/C 82/64)
   Limba de procedură: portugheza
   Părțile

      Reclamantă: Carvalhal Garcia (Sines, Portugalia) (reprezentant: Antas da Cunha, avocat)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: M. Bauer și J. Monteiro, agenți)
   Obiectul
   Anularea deciziei Consiliului prin care este suprimat dreptul la alocația școlară privind fiica reclamantei
   Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea ca vădit inadmisibilă.

               2)

               Doamna Carvalhal Garcia suportă totalitatea cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 183, 19.7.2008, p. 33.


title: Cauza T-614/13 R: Ordonanța președintelui Tribunalului din 20 ianuarie 2014 — Romonta/Comisia ( „Măsuri provizorii — Mediu — Directiva 2003/87/CE — Sistem de comercializare a cotelor de emisie de gaze cu efect de seră — Alocarea cotelor de emisie cu titlu gratuit începând din anul 2013 — Cerere de recunoaștere a unei situații extreme — Lipsa urgenței” )

text:
               29.3.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 93/23

         Ordonanța președintelui Tribunalului din 20 ianuarie 2014 — Romonta/Comisia
   (Cauza T-614/13 R)
   (Măsuri provizorii - Mediu - Directiva 2003/87/CE - Sistem de comercializare a cotelor de emisie de gaze cu efect de seră - Alocarea cotelor de emisie cu titlu gratuit începând din anul 2013 - Cerere de recunoaștere a unei situații extreme - Lipsa urgenței)
   2014/C 93/40
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Romonta GmbH (Amsdorf, Seegebiet Mansfelder Land, Germania) (reprezentanți: I. Zenke, M. Vollmer, C. Telschow și A. Schulze, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: E. White, C. Hermes și K. Herrmann, agenți)

      Obiectul

   Cerere de suspendare a executării articolului 1 alineatul (1) din Decizia 2013/448/UE a Comisiei din 5 septembrie 2013 privind măsurile naționale de punere în aplicare pentru alocarea tranzitorie cu titlu gratuit a cotelor de emisii de gaze cu efect de seră în conformitate cu articolul 11 alineatul (3) din Directiva 2003/87/CE a Parlamentului European și a Consiliului (JO L 240, p. 27), în măsura în care se respinge alocarea către reclamantă a unor cote de emise pentru situații extreme

      Dispozitivul

               1.

               Respinge cererea de măsuri provizorii.

               2.

               Cererea privind cheltuielile de judecată se soluționează odată cu fondul.


title: Cauza C-504/07: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Supremo Tribunal Administrativo (Portugalia) la 19 noiembrie 2007 — Associação Nacional de Transportes Rodoviários de Pesados de Passageiros (Antrop) și alții/Consiliul de Miniștri și alții

text:
               26.1.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 22/31

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Supremo Tribunal Administrativo (Portugalia) la 19 noiembrie 2007 — Associação Nacional de Transportes Rodoviários de Pesados de Passageiros (Antrop) și alții/Consiliul de Miniștri și alții
   (Cauza C-504/07)
   (2008/C 22/56)
   Limba de procedură: portugheza
   Instanța de trimitere
   Supremo Tribunal Administrativo
   Părțile din acțiunea principală

      Reclamanți: Associação Nacional de Transportes Rodoviários de Pesados de Passageiros (Antrop) și alții

      Pârâți: Consiliul de Miniștri și alții
   Întrebările preliminare

               a)

               În lumina articolelor 73, 87 și 88 din tratat și a Regulamentului nr. 1191/69 (1), autoritățile naționale pot impune obligații de serviciu public unei întreprinderi de drept public însărcinate să asigure transportul public de călători într-un municipiu?

               b)

               În cazul unui răspuns afirmativ, autoritățile naționale trebuie să compenseze aceste obligații?

               c)

               În situația în care autoritățile naționale nu sunt obligate să organizeze licitații pentru concesionarea exploatării unei rețele de transporturi, autoritățile menționate trebuie să extindă obligația de compensare la toate acele întreprinderi care, în lumina dispozițiilor de drept intern și în aceeași zonă, se consideră că prestează servicii de transport public de călători?

               d)

               În caz afirmativ, care trebuie să fie criteriul de compensare?

               e)

               În cazul întreprinderilor de transport de călători cu autobuzul care, în baza unei concesiuni publice, își desfășoară activitatea în regim de exclusivitate în cadrul anumitor perimetre urbane, dar care de asemenea desfășoară o astfel de activitate în concurență cu operatori privați în afara zonelor urbane care fac obiectul unui regim de exclusivitate, atunci când statul acordă în fiecare an ajutoare destinate să acopere deficitele constante de exploatare ale întreprinderilor menționate, aceste ajutoare reprezintă ajutoare de stat interzise de articolul 87 alineatul (1) din Tratatul CE, dacă:

                           i)

                           nu este posibilă stabilirea, pe baza unor date certe din contabilitatea respectivă, a diferenței dintre costurile imputabile părții de activitate a acestor întreprinderi în zona care face obiectul concesiunii și veniturile corespunzătoare și, în consecință, nu este posibilă calcularea costului suplimentar rezultat din îndeplinirea obligațiilor de serviciu public care, potrivit termenilor concesiunii, poate face obiectul unui ajutor de stat?

                           ii)

                           furnizarea de servicii de transport de către întreprinderile menționate poate fi menținută sau majorată pentru acest motiv, fapt care are drept consecință reducerea posibilităților pentru alte întreprinderi stabilite în acest sau în alt stat membru de a furniza servicii de transport?

                           iii)

                           și aceasta în pofida prevederilor articolului 73 din tratat?

               f)

               Având în vedere condițiile pe care Curtea de Justiție le desprinde din actualul articol 87 alineatul (1) [fostul articol 92 alineatul (1)] pentru calificarea unui ajutor drept ajutor de stat — și anume în hotărârea din 24 iulie 2003, Altmark (2) („În primul rând, trebuie să fie vorba despre o intervenție a statului sau prin intermediul resurselor de stat. În al doilea rând, această intervenție trebuie să poată afecta schimburile comerciale dintre statele membre. În al treilea rând, trebuie să confere un avantaj beneficiarului său. În al patrulea rând, trebuie să denatureze concurența.”), care sunt sensul și sfera de aplicare ale expresiilor (i) atribuirea unui avantaj care (ii) să denatureze concurența, luând în considerare o situație în care beneficiarii dețin exclusivitatea serviciului public de transport de călători în orașele Lisabona și Porto, dar intervin de asemenea în legăturile cu aceste orașe, în zone unde intervin și alți operatori? Sau, cu alte cuvinte, ce criterii trebuie aplicate pentru a putea concluziona că atribuirea unui avantaj denaturează concurența? În acest scop, este relevant să se determine ce procent din costurile întreprinderilor este imputabil liniilor de transport care operează în afara zonei de exclusivitate? În definitiv, este necesar ca ajutorul să se repercuteze în mod semnificativ în activitatea exercitată în afara zonei de exclusivitate (Lisabona și Porto)?

               g)

               Intervenția Comisiei prevăzută la articolele 76 și 88 din tratat este singura formă juridică pentru a putea determina respectarea dispozițiilor tratatului în materie de ajutoare de stat sau eficacitatea dreptului comunitar impune mai mult, și anume posibilitatea aplicării directe a normelor menționate de către tribunalele naționale la cererea particularilor care se consideră prejudiciați de acordarea unui subsidiu sau a unui alt ajutor contrar normelor privind concurența?

      (1)  Regulamentul nr. 1191/69 (CEE) al Consiliului din 26 iunie 1969 privind acțiunea statelor membre în ceea ce privește obligațiile inerente noțiunii de serviciu public în domeniul transportului feroviar, rutier și pe căi navigabile interioare (JO L 156, 28.6.1969, Ediție specială 7/vol. 1, p. 25).

      (2)  C-280/00, Rec. 2003, p. I-7810.


title: Cauza C-277/05: Hotărârea Curții (Camera întâi) din 18 iulie 2007 (cerere având ca obiect pronunțarea unei hotărâri preliminare formulată de Conseil d'État — Franța) — Société thermale d'Eugénie-Les-Bains/Ministère de l'Économie, des Finances et de l'Industrie (TVA — Domeniu de aplicare — Arvună plătită în cadrul contractelor de prestări de servicii supuse TVA și reținută de prestator în cazul renunțării — Calificare)

text:
               8.9.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 211/5

         Hotărârea Curții (Camera întâi) din 18 iulie 2007 (cerere având ca obiect pronunțarea unei hotărâri preliminare formulată de Conseil d'État — Franța) — Société thermale d'Eugénie-Les-Bains/Ministère de l'Économie, des Finances et de l'Industrie
   (Cauza C-277/05) (1)

   (TVA - Domeniu de aplicare - Arvună plătită în cadrul contractelor de prestări de servicii supuse TVA și reținută de prestator în cazul renunțării - Calificare)
   (2007/C 211/07)
   Limba de procedură: franceza
   Instanța de trimitere
   Conseil d'État
   Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Société thermale d'Eugénie-Les-Bains

      Pârât: Ministère de l'Économie, des Finances et de l'Industrie
   Obiectul
   Cerere având ca obiect pronunțarea unei hotărâri preliminare — Conseil d'État (Franța) — Interpretarea articolului 2 alineatul (1) din Directiva 77/388/CEE: A șasea directivă a Consiliului din 17 mai 1977 privind armonizarea legislațiilor statelor membre referitoare la impozitele pe cifra de afaceri — sistemul comun de taxă pe valoarea adăugată: baza unitară de evaluare (JO L 145, p. 1) — Domeniu de aplicare — Arvună plătită în cadrul contractelor de prestări de servicii supuse taxei pe valoarea adăugată și reținută de prestator în cazul renunțării — Calificarea drept plată a unei prestații de rezervare sau ca despăgubire pentru reziliere
   Dispozitivul
   Articolul 2 alineatul (1) și articolul 6 alineatul (1) din A șasea directivă 77/388/CEE a Consiliului din 17 mai 1977 privind armonizarea legislațiilor statelor membre referitoare la impozitele pe cifra de afaceri — sistemul comun de taxă pe valoarea adăugată: baza unitară de evaluare trebuie interpretate în sensul că sumele plătite cu titlu de arvună în cadrul contractelor de prestare de servicii hoteliere supuse taxei pe valoarea adăugată trebuie considerate, în cazul în care clientul își folosește posibilitatea de renunțare care îi este deschisă și aceste sume sunt reținute de exploatantul unei structuri hoteliere, despăgubiri forfetare pentru reziliere plătite pentru repararea prejudiciului suferit ca urmare a renunțării clientului, fără a fi legate în mod direct de vreun serviciu prestat cu titlu oneros și, prin urmare, nu sunt supuse acestei taxe.

      (1)  JO C 229, 17.9.2005.


title: Cauza C-325/12: Ordonanța președintelui Curții din 5 noiembrie 2012 — Comisia Europeană/Republica Portugheză

text:
               13.4.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 108/19

         Ordonanța președintelui Curții din 5 noiembrie 2012 — Comisia Europeană/Republica Portugheză
   (Cauza C-325/12) (1)

   2013/C 108/49
   Limba de procedură: portugheza
   Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 287, 22.9.2012.


title: Cauza T-196/10: Acțiune introdusă la 29 aprilie 2010 — Apotheke DocMorris/OAPI (Reprezentarea unei cruci în culorile verde și alb)

text:
               3.7.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 179/46

         Acțiune introdusă la 29 aprilie 2010 — Apotheke DocMorris/OAPI (Reprezentarea unei cruci în culorile verde și alb)
   (Cauza T-196/10)
   2010/C 179/81
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Apotheke DocMorris Holding GmbH (Stuttgart, Germania) (reprezentant: Y. Dick, Rechtsanwältin)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI)

      Concluziile reclamantei

               —

               Anularea deciziei pronunțate de Camera a cincea de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) la 23 februarie 2010 în cauza R 470/2009-4;

               —

               obligarea OAPI la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

      Marca comunitară vizată: marca figurativă reprezentând o cruce în culorile verde și alb, pentru produse și servicii din clasele 3, 5, 8, 9, 10, 11, 16, 21, 25, 29, 30, 32, 35-42 și 44 — Cererea nr. 5 930 979.

      Decizia examinatorului: respinge cererea de înregistrare.

      Decizia camerei de recurs: respinge recursul.

      Motivele invocate: încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 (1), întrucât evaluarea camerei de recurs în privința caracterului distinctiv este greșită sub mai multe aspecte.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 207/2009 al Consiliului din 26 februarie 2009 privind marca comunitară (JO 2009, L 78, p. 1).


title: Cauza T-164/08: Hotărârea Tribunalului din 12 septembrie 2013 — Italia/Comisia ( „Regim lingvistic — Anunț de concurs general pentru recrutarea de medici — Publicare integrală în trei limbi oficiale — Informare referitoare la anunțul de concurs general — Publicare în toate limbile oficiale — Limba în care se desfășoară examenele — Alegerea celei de a doua limbi dintre cele trei limbi oficiale” )

text:
               26.10.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 313/15

         Hotărârea Tribunalului din 12 septembrie 2013 — Italia/Comisia
   (Cauza T-164/08) (1)

   (Regim lingvistic - Anunț de concurs general pentru recrutarea de medici - Publicare integrală în trei limbi oficiale - Informare referitoare la anunțul de concurs general - Publicare în toate limbile oficiale - Limba în care se desfășoară examenele - Alegerea celei de a doua limbi dintre cele trei limbi oficiale)
   2013/C 313/27
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Reclamantă: Republica Italiană (reprezentanți: G. Palmieri, agent, asistat de P. Gentili, avvocato dello Stato)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: J. Currall și G. Gattinara, agenți)

      Intervenient în susținerea reclamantei: Regatul Spaniei (reprezentanți: inițial F. Díez Moreno, ulterior N. Díaz Abad și J. García-Valdecasas Dorrego, abogados del Estado)

      Obiectul

   Cerere de anulare a anunțului de concurs general EPSO/AD/125/08 (AD 7 și AD 9) privind constituirea unei liste de rezervă în vederea recrutării de medici, publicat în versiunile în limbile germană, engleză și franceză ale Jurnalului Oficial al Uniunii Europene din 21 februarie 2008 (JO C 48 A, p. 1)

      Dispozitivul

               1.

               Anulează anunțul de concurs general EPSO/AD/125/08 (AD 7 și AD 9) privind constituirea unei liste de rezervă în vederea recrutării de medici, publicat în versiunile în limbile germană, engleză și franceză ale Jurnalului Oficial al Uniunii Europene din 21 februarie 2008.

               2.

               Regatul Spaniei, Republica Italiană și Comisia Europeană suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 158, 21.6.2008.


title: Cauza C-136/07: Hotărârea Curții (Camera a doua) din 16 octombrie 2008 — Comisia Comunităților Europene/Regatul Spaniei (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Directivele 89/48/CEE și 92/51/CEE — Recunoașterea diplomelor și a formărilor profesionale — Profesia de controlor de trafic aerian)

text:
               6.12.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 313/5

         Hotărârea Curții (Camera a doua) din 16 octombrie 2008 — Comisia Comunităților Europene/Regatul Spaniei
   (Cauza C-136/07) (1)

   (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru - Directivele 89/48/CEE și 92/51/CEE - Recunoașterea diplomelor și a formărilor profesionale - Profesia de controlor de trafic aerian)
   (2008/C 313/07)
   Limba de procedură: spaniola
   Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: H. Støvlbæk și R. Vidal Puig, agenți)

      Pârât: Regatul Spaniei (reprezentant: M. Muñoz Pérez, agent)
   Obiectul
   Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Încălcarea Directivei 89/48/CEE a Consiliului din 21 decembrie 1988 privind sistemul general de recunoaștere a diplomelor de învățământ superior acordate pentru formarea profesională cu durata minimă de trei ani (JO L 19, p. 16, Ediție specială, 05/vol. 2, p. 76) și a Directivei 92/51/CEE a Consiliului din 18 iunie 1992 privind cel de al doilea sistem general de recunoaștere a formării profesionale, de completare a Directivei 89/48 (JO L 209, p. 25, Ediție specială, 05/vol. 2, p. 212) — Acces la profesia de controlor de trafic aerian
   Dispozitivul

               1)

               Prin neadoptarea, în ceea ce privește profesia de controlor de trafic aerian, a actelor cu putere de lege și a actelor administrative necesare pentru a se conforma Directivei 89/48/CEE a Consiliului din 21 decembrie 1988 privind sistemul general de recunoaștere a diplomelor de învățământ superior acordate pentru formarea profesională cu durata minimă de trei ani și Directivei 92/51/CEE a Consiliului din 18 iunie 1992 privind cel de al doilea sistem general de recunoaștere a formării profesionale, de completare a Directivei 89/48, Regatul Spaniei nu și a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul acestor directive.

               2)

               Obligă Regatul Spaniei la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 117, 26.5.2007.


title: Cauza C-392/15: Hotărârea Curții (Camera întâi) din 1 februarie 2017 – Comisia Europeană/Ungaria (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Articolul 49 TFUE — Libertatea de stabilire — Notari — Condiție privind cetățenia — Articolul 51 TFUE — Asocierea la exercitarea autorității publice)

text:
               3.4.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 104/16

         Hotărârea Curții (Camera întâi) din 1 februarie 2017 – Comisia Europeană/Ungaria
   (Cauza C-392/15) (1)

   ((Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru - Articolul 49 TFUE - Libertatea de stabilire - Notari - Condiție privind cetățenia - Articolul 51 TFUE - Asocierea la exercitarea autorității publice))
   (2017/C 104/24)
   Limba de procedură: maghiara

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: H. Støvlbæk și K. Talabér-Ritz, agenți)

      Pârâtă: Ungaria (reprezentanți: M. Z. Fehér, G. Koós și M. M. Tátrai, agenți)

      Intervenientă în susținerea pârâtei: Republica Cehă (reprezentanţi: M. Smolek, J. Vláčil și D. Hadroušek, agenți)

      Dispozitivul

               1)

               Prin impunerea unei condiții privind cetățenia pentru accesul la profesia de notar, Ungaria nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 49 TFUE.

               2)

               Obligă Ungaria la plata cheltuielilor de judecată.

               3)

               Republica Cehă suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 302, 14.9.2015.