title: Cauza T-612/17: Acțiune introdusă la 11 septembrie 2017 – Google și Alphabet/Comisia

text:
               30.10.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 369/37

         Acțiune introdusă la 11 septembrie 2017 – Google și Alphabet/Comisia
   (Cauza T-612/17)
   (2017/C 369/51)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamante: Google Inc. (Mountain View, California, Statele Unite) și Alphabet Inc. (Mountain View) (reprezentanți: T. Graf, R. Snelders și C. Thomas, avocați, K. Fountoukakos-Kyriakakos, Solicitor, R. O’Donoghue și D. Piccinin, Barristers)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamantele solicită Tribunalului:

               —

               anularea Deciziei Comisiei din 27 iunie 2017 privind proceduri în temeiul articolului 102 TFUE și al articolului 54 din Acordul privind SEE (AT.39741 – Google Search (Cumpărare));

               —

               în subsidiar, anularea amenzii aplicate reclamantelor în exercitarea competenței de fond a Tribunalului sau reducerea cuantumului acesteia și

               —

               în orice caz, obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată efectuate de reclamante în legătură cu prezenta procedură.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamantele invocă șase motive.

               1.

               Primul motiv, întemeiat pe faptul că decizia atacată constată în mod greșit că Google a favorizat un serviciu Google de cumpărare prin comparare prin afișarea de rezultate grupate privind produsele (Product Universals).

                           —

                           Reclamantele arată că decizia atacată identifică în mod greșit faptele. Potrivit reclamantelor, Google a lansat rezultate grupate de produse pentru a ameliora calitatea, iar nu pentru a direcționa traficul către un serviciu Google de cumpărare prin comparare.

                           —

                           Reclamantele mai arată că decizia atacată este eronată prin aceea că constată că tratarea în mod diferit a rezultatelor privind produsele și a rezultatelor generice implica o favorizare, în condițiile în care nu exista nicio discriminare.

                           —

                           În sfârșit, reclamantele arată că decizia atacată încalcă standardul juridic de evaluare a justificării obiective a Google pentru a afișa Product Universals.

               2.

               Al doilea motiv, întemeiat pe faptul că decizia atacată este eronată prin aceea că Google favorizează un serviciu Google de cumpărare prin comparare prin afișarea de reclame la produsele grupate (Shopping Units).

                           —

                           Reclamantele arată că decizia atacată este eronată prin aceea că constată că tratarea în mod diferit a rezultatelor privind reclame la produsele grupate și a rezultatelor generice libere implică o favorizare, în condițiile în care nu există nicio discriminare.

                           —

                           Reclamantele mai arată că decizia atacată este eronată prin aceea că constată că reclamele la produse în Shopping Units sunt beneficiază de un serviciu Google de cumpărare prin comparare.

                           —

                           În sfârșit, reclamantele arată că decizia atacată încalcă standardul juridic de evaluare a justificării obiective a Google pentru a afișa Shopping Units.

               3.

               Al treilea motiv, întemeiat pe faptul că decizia atacată este eronată prin aceea că constată că pretinsa conduită abuzivă a deviat traficul de căutare Google.

                           —

                           Reclamantele arată că decizia atacată nu demonstrează că pretinsa conduită abuzivă a diminuat traficul de căutare Google către agregatori.

                           —

                           Reclamantele mai arată că decizia atacată nu demonstrează că pretinsa conduită abuzivă a accentuat traficul către un serviciu Google de cumpărare prin comparare.

               4.

               Al patrulea motiv, întemeiat pe faptul că decizia atacată este greșită prin aceea că constată că pretinsul comportament abuziv este susceptibil de a avea efecte anticoncurențiale.

                           —

                           Reclamantele arată că decizia atacată este greșită deoarece speculează în privința unor efecte anticoncurențiale potențiale fără a examina evoluția efectivă a pieței.

                           —

                           Reclamantele mai arată că decizia atacată nu ia în considerare în mod adecvat constrângerea concurențială exercitată de platformele de comercializare.

                           —

                           În sfârșit, reclamantele arată că, chiar dacă analiza concurențială ar putea fi limitată la agregatori, decizia atacată nu evidențiază efecte anticoncurențiale.

               5.

               Al cincilea motiv, întemeiat pe faptul că decizia atacată este eronată prin aceea că consideră pe fond că ameliorări calitative care constituie concurență sunt abuzive.

                           —

                           Reclamantele arată că decizia caracterizează în mod eronat ameliorările aduse produselor Google în căutările generale ca fiind influențare abuzivă.

                           —

                           Reclamantele mai arată că decizia atacată impune ca Google să furnizeze agregatorilor acces la ameliorările aduse produselor sale, fără a îndeplini condițiile juridice necesare.

               6.

               Al șaselea motiv, întemeiat pe faptul că decizia atacată este eronată prin aceea că impune o amendă.

                           —

                           Reclamantele arată că amenda nu era justificată deoarece Comisia a prezentat o nouă teorie, a reținut cauza în vederea obținerii unor angajamente și a respins anterior măsura de remediere.

                           —

                           Reclamantele mai arată că în decizia atacată a săvârșit o eroare în privința calculării amenzii.


title: Cauza T-751/15: Hotărârea Tribunalului din 14 septembrie 2017 – Contact Software/Comisia („Concurență — Abuz de poziție dominantă — Piața produselor software de proiectare asistată de calculator și piața informațiilor privind interfețele pentru aceste produse — Decizie de respingere a unei plângeri — Piața relevantă — Eroare vădită de apreciere — Lipsă de interes al Uniunii”)

text:
               30.10.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 369/9

         Hotărârea Tribunalului din 14 septembrie 2017 – Contact Software/Comisia
   (Cauza T-751/15) (1)

   ((„Concurență - Abuz de poziție dominantă - Piața produselor software de proiectare asistată de calculator și piața informațiilor privind interfețele pentru aceste produse - Decizie de respingere a unei plângeri - Piața relevantă - Eroare vădită de apreciere - Lipsă de interes al Uniunii”))
   (2017/C 369/12)
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Contact Software GmbH (Bremen, Germania) (reprezentanți: J.-M. Schultze, S. Pautke și C. Ehlenz, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: C. Vollrath, I. Zaloguin și L. Wildpanner, agenți)

      Intervenientă în susținerea pârâtei: Dassault systèmes (Vélizy-Villacoublay, Franța) (reprezentanți: R. Snelders, avocat, și J. Messent, barrister)

      Obiectul

   Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE prin care se solicită anularea în parte a Deciziei C(2015) 7006 final a Comisiei din 9 octombrie 2015 de respingere a plângerii formulate de reclamantă privind încălcări ale articolului 102 TFUE pretins comise de Dassault systèmes și de Parametric Technology Corp. pe anumite piețe ale produselor software de proiectare asistată de calculator, precum și pe anumite piețe ale informațiilor privind interfețele pentru aceste produse (cauza COMP/39846 – Contact/Dassault & Parametric)

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Contact Software GmbH suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de Comisia Europeană.

               3)

               Dassault systèmes suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 68, 22.2.2016.


title: Cauza T-86/16: Hotărârea Tribunalului din 18 septembrie 2017 – Codorníu/EUIPO – Bodegas Altun (ANA DE ALTUN) [„Marcă a Uniunii Europene — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurative ANA DE ALTUN — Marca națională figurativă anterioară ANNA — Motive relative de refuz — Risc de confuzie — Articolul 8 alineatul (1) itera (b) și alineatul (5) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 — Obligație de motivare”]

text:
               30.10.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 369/11

         Hotărârea Tribunalului din 18 septembrie 2017 – Codorníu/EUIPO – Bodegas Altun (ANA DE ALTUN)
   (Cauza T-86/16) (1)

   ([„Marcă a Uniunii Europene - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurative ANA DE ALTUN - Marca națională figurativă anterioară ANNA - Motive relative de refuz - Risc de confuzie - Articolul 8 alineatul (1) itera (b) și alineatul (5) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 - Obligație de motivare”])
   (2017/C 369/14)
   Limba de procedură: spaniola

      Părțile

      Reclamantă: Codorníu SA (Esplugues de Llobregat, Spania) (reprezentanți: M. Ceballos Rodríguez și J. Güell Serra, avocați)

      Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentant: E. Zaera Cuadrado, agent)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO, intervenientă la Tribunal: Bodegas Altun, SL (Baños de Ebro, Spania) (reprezentant: M. Escribano Uzcudun, avocat)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a doua de recurs a EUIPO din 9 decembrie 2015 (cauza R 199/2015-2), privind o procedură de opoziție între Codorníu și Bodegas Altun

      Dispozitivul

               1)

               Anulează Decizia Camerei a doua de recurs a Oficiului Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO) din 9 decembrie 2015 (cauza R 199/2015-2).

               2)

               EUIPO și Bodegas Altun, SL suportă propriile cheltuieli de judecată precum și, fiecare, jumătate din cele efectuate de Codorníu SA.

      (1)  JO C 136, 18.4.2016.


title: Cauza T-116/10: Ordonanța Tribunalului din 13 septembrie 2017 – Germania/Comisia („Acțiune în anulare — FEDER — Reducere a unei contribuţii financiare — Programul Renania de Nord – Westphalia — Nerespectarea termenului de adoptare a unei decizii — Încălcarea normelor fundamentale de procedură — Acțiune în mod vădit fondată”)

text:
               30.10.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 369/18

         Ordonanța Tribunalului din 13 septembrie 2017 – Germania/Comisia
   (Cauza T-116/10) (1)

   ((„Acțiune în anulare - FEDER - Reducere a unei contribuţii financiare - Programul Renania de Nord – Westphalia - Nerespectarea termenului de adoptare a unei decizii - Încălcarea normelor fundamentale de procedură - Acțiune în mod vădit fondată”))
   (2017/C 369/27)
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Republica Federală Germania (reprezentanți: inițial J. Möller, ulterior J. Möller și T. Henze, agenți, asistați de U. Karpenstein, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: B.-R. Killmann, B. Conte și A. Steiblytė, agenți)

      Obiectul

   Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE având ca obiect anularea Deciziei C(2009) 10675 final a Comisiei din 23 decembrie 2009 de reducere a contribuţiei financiare din partea Fondului european de dezvoltare regională (FEDER) acordată în favoarea programului operaţional care se încadrează la obiectivul nr. 2 (1997-1999), privind landul Renania de Nord–Westphalia, în Republica Federală Germania, în aplicarea Deciziei C(97)1120 a Comisiei din 7 mai 1997

      Dispozitivul

               1)

               Anulează Decizia C(2009) 10675 final a Comisiei din 23 decembrie 2009 de reducere a contribuţiei financiare din partea Fondului european de dezvoltare regională (FEDER) acordată în favoarea programului operaţional care se încadrează la obiectivul nr. 2 (1997-1999), privind landul Renania de Nord–Westphalia, în Republica Federală Germania, în aplicarea Deciziei C(97)1120 a Comisiei din 7 mai 1997.

               2)

               Obligă Comisia Europeană la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 134, 22.5.2010.


title: Cauza C-223/16: Hotărârea Curții (Camera întâi) din 14 septembrie 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Consiglio di Stato – Italia) – Casertana Costruzioni Srl/Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti – Provveditorato Interregionale per le opere pubbliche della Campania e del Molise, Azienda Regionale Campana per la Difesa del Suolo – A.R.CA.DI.S. [Trimitere preliminară — Directiva 2004/18/CE — Articolul 47 alineatul (2) și articolul 48 alineatul (3) — Ofertant care menționează capacitățile altor entități pentru îndeplinirea cerințelor autorității contractante — Pierderea de către aceste entități a capacităților necesare — Reglementare națională care prevede excluderea ofertantului de la cererea de ofertă și atribuirea contractului unui concurent]

text:
               13.11.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 382/23

         Hotărârea Curții (Camera întâi) din 14 septembrie 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Consiglio di Stato – Italia) – Casertana Costruzioni Srl/Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti – Provveditorato Interregionale per le opere pubbliche della Campania e del Molise, Azienda Regionale Campana per la Difesa del Suolo – A.R.CA.DI.S.
   (Cauza C-223/16) (1)

   ([Trimitere preliminară - Directiva 2004/18/CE - Articolul 47 alineatul (2) și articolul 48 alineatul (3) - Ofertant care menționează capacitățile altor entități pentru îndeplinirea cerințelor autorității contractante - Pierderea de către aceste entități a capacităților necesare - Reglementare națională care prevede excluderea ofertantului de la cererea de ofertă și atribuirea contractului unui concurent])
   (2017/C 382/26)
   Limba de procedură: italiana

      Instanța de trimitere

   Consiglio di Stato

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Casertana Costruzioni Srl

      Pârâți: Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti – Provveditorato Interregionale per le opere pubbliche della Campania e del Molise, Azienda Regionale Campana per la Difesa del Suolo – A.R.CA.DI.S.

      Cu participarea: Consorzio Stabile Infratech, W.E.E. Water Environment Energy SpA, Massimo Fontana, Studio Tecnico Associato Thinkd, Claudio Della Rocca, Nicola Maione, Vittorio Ciotola, Fin.Se.Co. SpA, Edilgen SpA, Site Srl

      Dispozitivul

   Articolul 47 alineatul (2) et articolul 48 alineatul (3) din Directiva 2004/18/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 31 martie 2004 privind coordonarea procedurilor de atribuire a contractelor de achiziții publice de lucrări, de bunuri și de servicii trebuie interpretate în sensul că nu se opun unei legislații naționale care exclude posibilitatea operatorului economic participant la o cerere de ofertă de a înlocui o întreprindere auxiliară care a pierdut calificări necesare după depunerea ofertei sale și care determină excluderea automată a acestui operator.

      (1)  JO C 251, 11.7.2016.


title: Cauza T-717/16: Hotărârea Tribunalului din 26 septembrie 2017 – Waldhausen/EUIPO (Reprezentarea siluetei unui cap de cal) („Marcă a Uniunii Europene — Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurative reprezentând silueta unui cap de cal — Motiv absolut de refuz — Lipsa caracterului distinctiv — Articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009”)

text:
               13.11.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 382/44

         Hotărârea Tribunalului din 26 septembrie 2017 – Waldhausen/EUIPO (Reprezentarea siluetei unui cap de cal)
   (Cauza T-717/16) (1)

   ((„Marcă a Uniunii Europene - Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurative reprezentând silueta unui cap de cal - Motiv absolut de refuz - Lipsa caracterului distinctiv - Articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009”))
   (2017/C 382/53)
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Waldhausen GmbH & Co. KG (Köln, Germania) (reprezentant: V. Ekey, avocat)

      Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO) (reprezentant: S. Hanne, agent)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a patra de recurs a EUIPO din 31 august 2016 (cauza R 1195/2016-4) privind o cerere de înregistrare a unui semn figurativ reprezentând silueta unui cap de cal ca marcă a Uniunii Europene

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă Waldhausen GmbH & Co. KG la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 441, 28.11.2016


title: Cauza T-609/17: Acțiune introdusă la 6 septembrie 2017 – Franța/Comisia

text:
               13.11.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 382/49

         Acțiune introdusă la 6 septembrie 2017 – Franța/Comisia
   (Cauza T-609/17)
   (2017/C 382/61)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: Republica Franceză (reprezentanți: F. Alabrune, D. Colas, B. Fodda și E. de Moustier, agenți)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea în parte a Deciziei de punere în aplicare (UE) 2017/1144 a Comisiei din 26 iunie 2017 de excludere de la finanțarea de către Uniunea Europeană a anumitor cheltuieli efectuate de statele membre în cadrul Fondului european de garantare agricolă (FEGA) și al Fondului european agricol pentru dezvoltare rurală (FEADR), în măsura în care aceasta exclude anumite restituiri la export plătite de Republica Franceză pentru exercițiile financiare 2011-2014.

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă un motiv unic, întemeiat pe încălcarea principiului proporționalității, întrucât Comisia și-ar fi întemeiat în mare parte decizia pe presupuse neîndepliniri grave de către Republica Franceză a obligațiilor sale în materie de controale privind conținutul de apă al puilor congelați destinați exportului cu restituire.
   Or, ar fi inexact să se afirme că autoritățile franceze și-au încălcat grav aceste obligații, în lumina reglementării Uniunii și a măsurilor consolidate instituite din 2010. Astfel, analizele privind conținutul de apă ar intra sub incidența controalelor de calitate bună, corectă și vandabilă a puilor congelați destinați exportului cu restituire, efectuate în temeiul articolului 5 alineatul (4) din Regulamentul nr. 1276/2008. Potrivit reclamantei, aceste dispoziții nu ar impune ca orice control fizic al puilor congelați destinați exportului cu restituire să cuprindă o analiză de laborator a conținutului de apă.
   Astfel, aceasta consideră că revenea autorităților franceze sarcina de a determina măsurile de control care trebuiau luate, sub rezerva ca acestea să fie proporționale din perspectiva riscului financiar al FEGA. În această privință, reclamanta arată că autoritățile franceze ar fi instituit un dispozitiv ambițios și adaptat acestui risc financiar.


title: Cauza T-83/16: Hotărârea Tribunalului din 26 septembrie 2017 – Banca Monte dei Paschi di Siena și Banca Widiba/EUIPO – ING-DIBa (WIDIBA) [„Marcă a Uniunii Europene — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene verbale WIDIBA — Marca națională verbală anterioară DiBa — Motiv relativ de refuz — Risc de confuzie — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 — Inadmisibilitatea căii de atac în fața camerei de recurs — Cerere de restitutio in integrum — Obligația de vigilență”]

text:
               6.11.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 374/30

         Hotărârea Tribunalului din 26 septembrie 2017 – Banca Monte dei Paschi di Siena și Banca Widiba/EUIPO – ING-DIBa (WIDIBA)
   (Cauza T-83/16) (1)

   ([„Marcă a Uniunii Europene - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene verbale WIDIBA - Marca națională verbală anterioară DiBa - Motiv relativ de refuz - Risc de confuzie - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 - Inadmisibilitatea căii de atac în fața camerei de recurs - Cerere de restitutio in integrum - Obligația de vigilență”])
   (2017/C 374/45)
   Limba de procedură: engleza

      Părţile

      Reclamante: Banca Monte dei Paschi di Siena SpA (Sienna, Italia) și Wise Dialog Bank SpA (Banca Widiba SpA) (Milano, Italia) (reprezentanți: L. Trevisan și D. Contini, avocați)

      Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO) (reprezentanți: H. O’Neill și J. García Murillo, agenți)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: ING-DIBa AG (Frankfurt pe Main, Germania) (reprezentanți: N. Gerling și M. Wolpert-Witzel, avocați)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva deciziei Camerei a doua de recurs a EUIPO din 26 noiembrie 2015 (cauzele conexate R 112/2015-2 și R 190/2015-2), privind o procedură de opoziție între ING-DIBa AG și Banca Monte dei Paschi di Siena.

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă Banca Monte dei Paschi di Siena SpA și Wise Dialog Bank SpA la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 211, 13.6. 2016.


title: Cauza T-628/17: Acțiune introdusă la 18 septembrie 2017 – Aeris Invest/Comisia și SRB

text:
               6.11.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 374/48

         Acțiune introdusă la 18 septembrie 2017 – Aeris Invest/Comisia și SRB
   (Cauza T-628/17)
   (2017/C 374/71)
   Limba de procedură: spaniola

      Părțile

      Reclamantă: Aeris Invest Sàrl (Luxemburg, Luxemburg) (reprezentanți: M. Roca Junyent, J. Calvo Costa, R. Vallina Hoset și A. Sellés Marco, avocați)

      Pârâți: Comisia Europeană și Comitetul unic de rezoluție

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea Deciziei SRB/EES/2017/08 a Comitetului unic de rezoluție din 7 iunie 2017 privind adoptarea unei scheme de rezoluție cu privire la Banco Popular Español S.A.;

               —

               anularea Deciziei UE/2017/1246 a Comisiei din 7 iunie 2017 de aprobare a schemei de rezoluție pentru Banco Popular Español S.A.;

               —

               declararea inaplicabilității în ceea ce o privește a articolelor 15, 18, 20, 21, 22 și/sau 24 din Regulamentul nr. 806/2014 conform articolului 277 TFUE; și

               —

               obligarea Comitetului și a Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Motivele și principalele argumente sunt similare cu cele invocate în cauzele T-478/17, Mutualidad de la Abogacía și Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos/SRB, T-481/17, Fundación Tatiana Pérez de Guzmán el Bueno și SFL/SRB, T-482/17, Comercial Vascongada Recalde/Comisia și SRB, T-483/17, García Suárez și alții/Comisia și SRB, T-484/17, Fidesban și alții/SRB, T-497/17, Sánchez del Valle și Calatrava Real State 2015/Comisia și SRB, și T-498/17, Pablo Álvarez de Linera Granda/Comisia și SRB.


title: Cauza T-631/17: Acțiune introdusă la 19 septembrie 2017 – Hola/Comisia și SRB

text:
               13.11.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 382/50

         Acțiune introdusă la 19 septembrie 2017 – Hola/Comisia și SRB
   (Cauza T-631/17)
   (2017/C 382/63)
   Limba de procedură: spaniola

      Părțile

      Reclamantă: Hola, S.L. (Madrid, Spania) (reprezentanți: R. Vallina Hoset și C. Iglesias Megías, avocaţi)

      Pârâți: Comitetul unic de rezoluție și Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea Deciziei SRB/EES/2017/08 a Comitetului unic de rezoluție din 7 iunie 2017 privind adoptarea unei scheme de rezoluție pentru Banco Popular Español, S.A.;

               —

               anularea Deciziei UE/2017/1246 a Comisiei din 7 iunie 2017 privind aprobarea schemei de rezoluţie pentru Banco Popular Español, S.A.;

               —

               dacă este cazul, declararea inaplicabilităţii articolelor 15, 18, 20, 21, 22 şi/sau 24 din Regulamentul nr. 806/2014, în conformitate cu articolul 277 TFUE şi

               —

               obligarea SRB şi a Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Motivele și principalele argumente sunt similare cu cele invocate în cauzele T-478/17, Mutualidad de la Abogacía și Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos/Comitetul unic de rezoluţie, T-481/17, Fundación Tatiana Pérez de Guzmán el Bueno și SFL/Comitetul unic de rezoluţie, T-482/17, Comercial Vascongada Recalde/Comisia și Comitetul unic de rezoluţie, T-483/17, García Suárez și alții/Comisia și Comitetul unic de rezoluţie, T-484/17, Fidesban și alții/Comitetul unic de rezoluţie, T-497/17, Sánchez del Valle și Calatrava Real State 2015/Comisia și Comitetul unic de rezoluţie, și T-498/17, Pablo Álvarez de Linera Granda/Comisia și Comitetul unic de rezoluţie.


title: Cauza T-453/16: Hotărârea Tribunalului din 3 octombrie 2017 – Ellinikos Syndesmos Epicheiriseon gia ti Diacheirisi ton Diethnon Protypon GS1/EUIPO – 520 Barcode Hellas (520Barcode Hellas) [„Marcă a Uniunii Europene — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurative 520Barcode Hellas — Motiv relativ de refuz — Articolul 8 alineatul (4) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 [devenit articolul 8 alineatul (4) din Regulamentul (UE) 2017/1001] — Identificarea naturii semnului opus — Alt semn anterior 520 — Identificarea produselor şi a serviciilor pe care se întemeiază opoziția”]

text:
               13.11.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 382/41

         Hotărârea Tribunalului din 3 octombrie 2017 – Ellinikos Syndesmos Epicheiriseon gia ti Diacheirisi ton Diethnon Protypon GS1/EUIPO – 520 Barcode Hellas (520Barcode Hellas)
   (Cauza T-453/16) (1)

   ([„Marcă a Uniunii Europene - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurative 520Barcode Hellas - Motiv relativ de refuz - Articolul 8 alineatul (4) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 [devenit articolul 8 alineatul (4) din Regulamentul (UE) 2017/1001] - Identificarea naturii semnului opus - Alt semn anterior 520 - Identificarea produselor şi a serviciilor pe care se întemeiază opoziția”])
   (2017/C 382/49)
   Limba de procedură: engleza

      Părţile

      Reclamantă: Ellinikos Syndesmos Epicheiriseon gia ti Diacheirisi ton Diethnon Protypon GS1 (Argiroupoli Attikis, Grecia) (reprezentant: A. Mouzaki, avocat)

      Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentant: D. Gája, agent)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO, intervenientă la Tribunal: 520 Barcode Hellas – AE Diacheirisis Diethnon Protypon kai Parochis Symvouleutikon Ypiresion (Kifisia Attikis, Grecia) (reprezentanţi: A. Roussou, M.-M. Theodoridou și F. Christodoulou-Kardiopoulis, avocați)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a patra de recurs a EUIPO din 14 iunie 2016 (cauza R 238/2015-4) privind o procedură de opoziție între Ellinikos Syndesmos Epicheiriseon gia ti Diacheirisi ton Diethnon Protypon GS1 și 520 Barcode Hellas — AE Diacheirisis Diethnon Protypon kai Parochis Symvouleutikon Ypiresion

      Dispozitivul

               1)

               Anulează Decizia Camerei a patra de recurs a Oficiului Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO) din 14 iunie 2016 (cauza R 238/2015-4).

               2)

               EUIPO suportă, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, pe cele efectuate de Ellinikos Syndesmos Epicheiriseon gia ti Diacheirisi ton Diethnon Protypon GS1.

               3)

               520 Barcode Hellas — AE Diacheirisis Diethnon Protypon kai Parochis Symvouleutikon Ypiresion suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 371, 10.10.2016.


title: Cauzele conexate C-215/16, C-216/16, C-220/16 și C-221/16: Hotărârea Curții (Camera întâi) din 20 septembrie 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha – Spania) – Elecdey Carcelen SA (C-215/16), Energías Eólicas de Cuenca SA (C-216/16), Iberenova Promociones SAU (C-220/16), Iberdrola Renovables Castilla La Mancha SA (C-221/16)/Comunidad Autónoma de Castilla-La Mancha [Trimitere preliminară — Mediu — Energie electrică de origine eoliană — Directiva 2009/28/CE — Promovarea utilizării energiei din surse regenerabile — Articolul 2 al doilea paragraf litera (k) — Schemă de sprijin — Articolul 13 alineatul (1) al doilea paragraf litera (e) — Taxe administrative — Directiva 2008/118/CE — Regimul general al accizelor — Articolul 1 alineatul (2) — Taxe indirecte suplimentare care urmăresc scopuri specifice — Directiva 2003/96/CE — Impozitarea produselor energetice și a electricității — Articolul 4 — Impozitare minimă a energiei — Redevență aplicabilă aerogeneratoarelor destinate producerii de energie electrică]

text:
               13.11.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 382/22

         Hotărârea Curții (Camera întâi) din 20 septembrie 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha – Spania) – Elecdey Carcelen SA (C-215/16), Energías Eólicas de Cuenca SA (C-216/16), Iberenova Promociones SAU (C-220/16), Iberdrola Renovables Castilla La Mancha SA (C-221/16)/Comunidad Autónoma de Castilla-La Mancha
   (Cauzele conexate C-215/16, C-216/16, C-220/16 și C-221/16) (1)

   ([Trimitere preliminară - Mediu - Energie electrică de origine eoliană - Directiva 2009/28/CE - Promovarea utilizării energiei din surse regenerabile - Articolul 2 al doilea paragraf litera (k) - Schemă de sprijin - Articolul 13 alineatul (1) al doilea paragraf litera (e) - Taxe administrative - Directiva 2008/118/CE - Regimul general al accizelor - Articolul 1 alineatul (2) - Taxe indirecte suplimentare care urmăresc scopuri specifice - Directiva 2003/96/CE - Impozitarea produselor energetice și a electricității - Articolul 4 - Impozitare minimă a energiei - Redevență aplicabilă aerogeneratoarelor destinate producerii de energie electrică])
   (2017/C 382/25)
   Limba de procedură: spaniola

      Instanța de trimitere

   Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha

      Părțile din procedura principală

      Reclamante: Elecdey Carcelen SA (C-215/16), Energías Eólicas de Cuenca SA (C-216/16), Iberenova Promociones SAU (C-220/16), Iberdrola Renovables Castilla La Mancha SA (C-221/16)

      Pârâtă: Comunidad Autónoma de Castilla-La Mancha

      Dispozitivul

               1)

               Directiva 2009/28/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 23 aprilie 2009 privind promovarea utilizării energiei din surse regenerabile, de modificare și ulterior de abrogare a Directivelor 2001/77/CE și 2003/30/CE, în special articolul 2 al doilea paragraf litera (k) și articolul 13 alineatul (1) al doilea paragraf litera (e) din aceasta, trebuie interpretată în sensul că nu se opune unei reglementări naționale precum cea în discuție în litigiul principal, care prevede perceperea unei redevențe pentru aerogeneratoarele destinate producerii de energie electrică.

               2)

               Articolul 4 din Directiva 2003/96/CE a Consiliului din 27 octombrie 2003 privind restructurarea cadrului comunitar de impozitare a produselor energetice și a electricității trebuie interpretat în sensul că nu se opune unei reglementări naționale precum cea în discuție în litigiul principal, care prevede perceperea unei redevențe pentru aerogeneratoarele destinate producerii de energie electrică, întrucât această redevență nu impozitează produsele energetice sau electricitatea, în sensul articolului 1 și al articolului 2 alineatele (1) și (2) din această directivă, și, prin urmare, nu intră în domeniul de aplicare al acesteia.

               3)

               Articolul 1 alineatul (2) din Directiva 2008/118/CE a Consiliului din 16 decembrie 2008 privind regimul general al accizelor și de abrogare a Directivei 92/12/CEE trebuie interpretat în sensul că nu se opune unei reglementări naționale precum cea în discuție în litigiul principal, care prevede perceperea unei redevențe pentru aerogeneratoarele destinate producerii de energie electrică, întrucât această redevență nu constituie o taxă pe consumul de produse energetice sau de electricitate și, prin urmare, nu intră în domeniul de aplicare al acestei directive.

      (1)  JO C 243, 4.7.2016.


title: Cauza C-569/15: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 13 septembrie 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Hoge Raad der Nederlanden – Țările de Jos) – X/Staatssecretaris van Financiën [Trimitere preliminară — Aplicarea regimurilor de securitate socială — Lucrători migranți — Stabilirea legislației aplicabile — Regulamentul (CEE) nr. 1408/71 — Articolul 14 alineatul (2) litera (b) punctul (i) — Persoană care desfășoară în mod obișnuit o activitate salariată pe teritoriul a două sau a mai multe state membre — Persoană angajată într-un stat membru și care desfășoară activități salariate pe teritoriul unui alt stat membru în perioada concediului fără plată de trei luni]

text:
               13.11.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 382/8

         Hotărârea Curții (Camera a treia) din 13 septembrie 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Hoge Raad der Nederlanden – Țările de Jos) – X/Staatssecretaris van Financiën
   (Cauza C-569/15) (1)

   ([Trimitere preliminară - Aplicarea regimurilor de securitate socială - Lucrători migranți - Stabilirea legislației aplicabile - Regulamentul (CEE) nr. 1408/71 - Articolul 14 alineatul (2) litera (b) punctul (i) - Persoană care desfășoară în mod obișnuit o activitate salariată pe teritoriul a două sau a mai multe state membre - Persoană angajată într-un stat membru și care desfășoară activități salariate pe teritoriul unui alt stat membru în perioada concediului fără plată de trei luni])
   (2017/C 382/07)
   Limba de procedură: neerlandeza

      Instanța de trimitere

   Hoge Raad der Nederlanden

      Părțile din procedura principală

      Reclamant: X

      Pârât: Staatssecretaris van Financiën

      Dispozitivul

   Articolul 14 alineatul (2) litera (b) punctul (i) din Regulamentul (CEE) nr. 1408/71 al Consiliului din 14 iunie 1971 privind aplicarea regimurilor de securitate socială în raport cu lucrătorii salariați, cu lucrătorii care desfășoară activități independente și cu membrii familiilor acestora care se deplasează în cadrul Comunității, în versiunea modificată și actualizată prin Regulamentul (CE) nr. 118/97 al Consiliului din 2 decembrie 1996, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (CE) nr. 592/2008 al Parlamentului European și al Consiliului din 17 iunie 2008, trebuie interpretat în sensul că o persoană care are reședința și desfășoară o activitate salariată pe teritoriul unui stat membru și care, pe o perioadă de trei luni, beneficiază de concediu fără plată și desfășoară o activitate salariată pe teritoriul unui alt stat membru trebuie să fie considerată că desfășoară în mod obișnuit o activitate salariată pe teritoriul a două state membre în sensul acestei dispoziții, în cazul în care, pe de o parte, în această perioadă, ea este considerată că a desfășurat o activitate salariată potrivit legislației în materie de securitate socială a primului stat membru și, pe de altă parte, activitatea desfășurată pe teritoriul celui de al doilea stat membru prezintă un caracter obișnuit și semnificativ, aspect pe care trebuie să îl verifice instanța de trimitere.

      (1)  JO C 38, 1.2.2016.


title: Cauza C-564/17: Acțiune introdusă la 25 septembrie 2017 – Comisia Europeană/Regatul Belgiei

text:
               13.11.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 382/34

         Acțiune introdusă la 25 septembrie 2017 – Comisia Europeană/Regatul Belgiei
   (Cauza C-564/17)
   (2017/C 382/42)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: C. Cattabriga, G. von Rintelen, R. Troosters, agenți)

      Pârât: Regatul Belgiei

      Concluziile reclamantei

               —

               constatarea faptului că, prin neadoptarea, până la 25 decembrie 2013, a tuturor actelor cu putere de lege și a actelor administrative necesare pentru a se conforma Directivei 2011/98/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 13 decembrie 2011 privind o procedură unică de solicitare a unui permis unic pentru resortisanții țărilor terțe în vederea șederii și ocupării unui loc de muncă pe teritoriul statelor membre și un set comun de drepturi pentru lucrătorii din țările terțe cu ședere legală pe teritoriul unui stat membru (1) sau, în orice caz, prin necomunicarea acestor acte Comisiei, Regatul Belgiei nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 16 alineatul (1) din directiva menționată;

               —

               obligarea Regatului Belgiei, în temeiul articolului 260 alineatul (3) TFUE, la plata unei penalității cu titlu cominatoriu în sumă de 70 828,80 euro pe zi, cu începere de la data pronunțării hotărârii în prezenta cauză, pentru neîndeplinirea obligației de comunicare a măsurilor de transpunere a Directivei 2011/98/UE;

               —

               obligarea Regatului Belgiei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Statele membre aveau obligația, în temeiul articolului 16 alineatul (1) primul paragraf din Directiva 2011/98/UE, să adopte măsurile naționale necesare pentru transpunerea obligațiilor care decurg din directivă până la 25 decembrie 2013. Întrucât Belgia nu a comunicat transpunerea completă a directivei, Comisia a decis să sesizeze Curtea de Justiție.
   În acțiunea formulată, Comisia propune obligarea Regatului Belgiei la plata unei penalități cu titlu cominatoriu de 70 828,80 euro pe zi. Cuantumul penalității a fost calculat ținând seama de gravitatea și de durata încălcării, precum și de efectul disuasiv al acesteia raportat la capacitatea de plată a statului membru.

      (1)  JO L 343, p. 1.


title: Cauza T-688/17: Acțiune introdusă la 27 septembrie 2017 – Maico Holding/EUIPO – Eico (Eico)

text:
               13.11.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 382/58

         Acțiune introdusă la 27 septembrie 2017 – Maico Holding/EUIPO – Eico (Eico)
   (Cauza T-688/17)
   (2017/C 382/72)
   Limba în care a fost formulată acțiunea: germana

      Părțile

      Reclamantă: Maico Holding GmbH (Villingen-Schwenningen, Germania) (reprezentanți: T. Krüger și D. Deckers, avocați)

      Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Eico A/S (Brønderslev, Danemarca)

      Datele privind procedura în fața EUIPO

      Solicitantul mărcii în litigiu: cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

      Marca în litigiu: cererea de înregistrare nr. 13 706 726

      Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție

      Decizia atacată: Decizia Camerei a patra de recurs a EUIPO din 27 iulie 2017 în cauza R 2089/2016-4

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei atacate a Camerei a patra de recurs a EUIPO din 27 iulie 2017 în cauza R 2089/2016-4, Eico/Maico, precum și a deciziei de opoziție nr. B 002528654 din 26 octombrie 2016 și modificarea lor astfel încât să se admită în totalitate calea de atac și opoziția;

               —

               obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată, inclusiv a celor efectuate în cursul procedurii căii de atac.

      Motivul invocat

               —

               încălcarea articolului 42 coroborat cu articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009.


title: Cauzele conexate T-495/16 RENV I și T-495/16 RENV II: Hotărârea Tribunalului din 28 septembrie 2017 – Hristov/Comisia și EMA („Funcție publică — Numire — Post de director executiv al unei agenții de reglementare — EMA — Procedură de selecție și de numire — Compunerea comitetului de preselecție — Imparțialitate — Criterii de evaluare — Numirea unui alt candidat — Autoritate de lucru judecat”)

text:
               13.11.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 382/42

         Hotărârea Tribunalului din 28 septembrie 2017 – Hristov/Comisia și EMA
   (Cauzele conexate T-495/16 RENV I și T-495/16 RENV II) (1)

   ((„Funcție publică - Numire - Post de director executiv al unei agenții de reglementare - EMA - Procedură de selecție și de numire - Compunerea comitetului de preselecție - Imparțialitate - Criterii de evaluare - Numirea unui alt candidat - Autoritate de lucru judecat”))
   (2017/C 382/50)
   Limba de procedură: bulgara

      Părțile

      Reclamant: Emil Hristov (Sofia, Bulgaria) (reprezentanți: în cauza T-495/16 RENV I, M. Ekimdzhiev, K. Boncheva și G. Chernicherska și in cauza T-495/16 RENV II, inițial M. Ekimdzhiev, K. Boncheva și G. Chernicherska, ulterior M. Ekimdzhiev și K. Boncheva, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană și Agenția Europeană pentru Medicamente (EMA) (reprezentanți: G. Berscheid și N. Nikolova, agenți)

      Obiectul

   Cerere întemeiată pe articolul 270 TFUE și prin care se urmărește, în special, anularea deciziei Comisiei din 20 aprilie 2011 prin care propunea Consiliului de administrație al EMA o listă de patru candidați recomandați de Comitetul de preselecție și confirmați de Comitetul consultativ pentru numiri și a deciziei Comitetului de administrație al EMA din 6 octombrie 2011 de numire a directorului executiv al EMA, precum și repararea prejudiciului pe care reclamantul pretinde că l-ar fi suferit ca urmare a deciziilor menționate

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Domnul Emil Hristov este obligat la plata cheltuielilor de judecată efectuate în cauzele F-2/12, T-26/15 P, T-27/15 P, T-495/16 RENV I și T-495/16 RENV II.

      (1)  JO C 184, 23.6.2012 (cauză înregistrată inițial la Tribunalul Funcției Publice a Uniunii Europene sub numărul F-2/12).


title: Cauza C-329/15: Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 13 septembrie 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Sąd Najwyższy – Polonia) – ENEA S.A./Prezes Urzędu Regulacji Energetyki (Trimitere preliminară — Ajutoare de stat — Noțiunea „ajutoare acordate de state sau prin intermediul resurselor de stat” — Obligația unei societăți de capital din sectorul energetic, deținută integral de stat, de a achiziționa energie electrică produsă în cogenerare cu producția de energie termică)

text:
               13.11.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 382/6

         Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 13 septembrie 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Sąd Najwyższy – Polonia) – ENEA S.A./Prezes Urzędu Regulacji Energetyki
   (Cauza C-329/15) (1)

   ((Trimitere preliminară - Ajutoare de stat - Noțiunea „ajutoare acordate de state sau prin intermediul resurselor de stat” - Obligația unei societăți de capital din sectorul energetic, deținută integral de stat, de a achiziționa energie electrică produsă în cogenerare cu producția de energie termică))
   (2017/C 382/05)
   Limba de procedură: polona

      Instanța de trimitere

   Sąd Najwyższy

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: ENEA S.A.

      Pârât: Prezes Urzędu Regulacji Energetyki

      Dispozitivul

   Articolul 107 alineatul (1) TFUE trebuie interpretat în sensul că o măsură națională precum cea în discuție în litigiul principal, care impune unor întreprinderi atât private, cât și publice o obligație de achiziționare de energie electrică produsă în cogenerare, nu constituie o intervenție a statului sau prin intermediul resurselor de stat.

      (1)  JO C 320, 28.9.2015.


title: Cauza T-563/16: Hotărârea Tribunalului din 26 septembrie 2017 – Knöll/Europol („Funcție publică — Europol — Lipsa reînnoirii unui contract — Refuzul de a acorda un contract pe durată nedeterminată — Despăgubire — Anulare de către Tribunalul)

text:
               13.11.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 382/43

         Hotărârea Tribunalului din 26 septembrie 2017 – Knöll/Europol
   (Cauza T-563/16) (1)

   ((„Funcție publică - Europol - Lipsa reînnoirii unui contract - Refuzul de a acorda un contract pe durată nedeterminată - Despăgubire - Anulare de către Tribunalul))
   (2017/C 382/52)
   Limba de procedură: neerlandeza

      Părțile

      Reclamantă: Brigitte Knöll (Hochheim am Main, Germania) (reprezentanți: W. Dammingh și N. Dane, avocați)

      Pârâtă: Agenția Uniunii Europene pentru Cooperare în Materie de Aplicare a Legii (reprezentanți: D. Neumann și C. Falmagne, agenți, asistați de D. Waelbroeck, A. Duron și I. Antypas, avocați)

      Obiectul

   Cerere întemeiată pe articolul 270 TFUE și prin care se urmărește anularea deciziei Europol din 29 iulie 2014 de a nu reînnoi pe durată nedeterminată contractul acordat reclamantei și de a-i aloca o sumă de 10 000 de euro ca urmare a procedurii îndelungate și a prelungirii stării sale de incertitudine, precum și a anulării deciziei de respingere a reclamației sale

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Doamna Brigitte Knöll este obligată la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 354, 26.10.2015 (cauză înregistrată inițial în fața Tribunalului Funcției Publice a Uniunii Europene sub numărul F-120/15 și transferată la Tribunalul Uniunii Europene la 1.9.2016).


title: Cauza T-634/17: Acțiune introdusă la 15 septembrie 2017 – Pint/Comisia

text:
               13.11.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 382/53

         Acțiune introdusă la 15 septembrie 2017 – Pint/Comisia
   (Cauza T-634/17)
   (2017/C 382/66)
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Anikó Pint (Göd, Ungaria) (reprezentant: D. Lazar, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea Deciziei Comisiei Ares (2017) 2755260 din 1 iunie 2017,

               —

               anularea Deciziei Comisiei C (2017) 5145 final din 17 iulie 2017,

               —

               obligarea Comisiei să acorde reclamantei acces la toate documentele privind procedura EU Pilot nr. 8572/15 [CHAP (2015) 00353], indiferent dacă sunt deja în posesia sa ori dacă nu urmau să îi fie comunicate decât în viitor și

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă două motive.

               1.

               Primul motiv întemeiat pe faptul că divulgarea documentelor în cauză nu ar aduce atingere protecției obiectivelor activității de anchetă.
               Potrivit reclamantei, procedura EU Pilot nr. 8572/15 are drept obiect numeroasele obstacole create de instanțele maghiare în calea dreptului la o instanță imparțială și la un proces echitabil aplicând legislația privind conversia în monedă maghiară a creditelor exprimate în monedă străină. Aceste legi ar încălca separația puterilor, săvârșind o ingerință în sfera privată a cetățenilor. Aceste legi ar constrânge împrumutătorul să suporte pierderile legate de riscul valutar și ar interzice contestarea în justiție a validității contractelor de împrumut.
               Negocierile dintre Comisia Europeană și guvernul maghiar urmărind conformarea ordinii juridice maghiare cu dreptul Uniunii sunt incapabile, în opinia sa, să realizeze acest obiectiv având în vedere independența justiției într-un stat de drept.
               Divulgarea documentelor în cauză nu ar aduce atingere protecției obiectivelor activităților de anchetă, ci dimpotrivă, ar favoriza-o întrucât numai o dezbatere publică poate modifica jurisprudența instanțelor maghiare.

               2.

               Al doilea motiv, întemeiat pe faptul că ar exista un interes public superior în sensul divulgării documentelor în cauză.
               Divulgarea documentelor ar fi de interes public întrucât această divulgare ar permite:

                           —

                           modificarea culturii juridice a judecătorilor maghiari,

                           —

                           o dezbatere publică în Europa privind concepția pe care guvernul maghiar o promovează cu privire la interpretarea drepturilor fundamentale și

                           —

                           inițierea unei dezbateri publice privind concepția pe care Comisia o promovează cu privire la interpretarea articolului 47 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene și a articolului 6 alineatul (1) din Convenția Europeană pentru apărarea drepturilor omului și a libertăților fundamentale

                           —

                           protejarea pieței interne și

                           —

                           expunerea în mod clar către cetățeni a avantajelor pe care Ungaria le obține ca urmare a apartenenței sale la Uniunea Europeană.


title: Cauzele conexate C-588/15 P și C-622/15 P: Hotărârea Curții (Camera a opta) din 14 septembrie 2017 – LG Electronics, Inc./Comisia Europeană [Recurs — Înțelegeri — Piața mondială a tuburilor catodice pentru monitoare TV și monitoare de calculatoare — Acorduri și practici concertate în materie de prețuri, de împărțire a piețelor și a clienților și de limitare a producției — Dreptul la apărare — Transmiterea comunicării privind obiecțiunile numai societăților-mamă ale unei întreprinderi comune, nu și acesteia din urmă — Amendă — Orientările pentru calcularea cuantumului amenzilor (2006) — Punctul 13 — Stabilirea valorii vânzărilor în legătură cu încălcarea — Vânzări intragrup ale produsului vizat în afara Spațiului Economic European (SEE) — Luarea în considerare a vânzărilor produselor finite care integrează produsul vizat realizate în SEE — Egalitate de tratament]

text:
               13.11.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 382/9

         Hotărârea Curții (Camera a opta) din 14 septembrie 2017 – LG Electronics, Inc./Comisia Europeană
   (Cauzele conexate C-588/15 P și C-622/15 P) (1)

   ([Recurs - Înțelegeri - Piața mondială a tuburilor catodice pentru monitoare TV și monitoare de calculatoare - Acorduri și practici concertate în materie de prețuri, de împărțire a piețelor și a clienților și de limitare a producției - Dreptul la apărare - Transmiterea comunicării privind obiecțiunile numai societăților-mamă ale unei întreprinderi comune, nu și acesteia din urmă - Amendă - Orientările pentru calcularea cuantumului amenzilor (2006) - Punctul 13 - Stabilirea valorii vânzărilor în legătură cu încălcarea - Vânzări intragrup ale produsului vizat în afara Spațiului Economic European (SEE) - Luarea în considerare a vânzărilor produselor finite care integrează produsul vizat realizate în SEE - Egalitate de tratament])
   (2017/C 382/09)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Recurentă: LG Electronics, Inc. (reprezentanți: G. van Gerven și T. Franchoo, avocați), Koninklijke Philips Electronics NV (reprezentanți: E. Pijnacker Hordijk, J. K. de Pree și S. Molin, avocați)

      Cealaltă parte din procedură: Comisia Europeană (reprezentanți: A. Biolan, V. Bottka și I. Zaloguin, agenți)

      Dispozitivul

               1)

               Respinge recursurile.

               2)

               Obligă LG Electronics Inc. și Koninklijke Philips Electronics NV la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 16, 18.1.2016

      JO C 27, 25.1.2016.


title: Cauza T-138/15: Hotărârea Tribunalului din 28 septembrie 2017 – Aanbestedingskalender și alții/Comisia („Ajutoare de stat — Măsuri de finanţare acordate de autorităţile neerlandeze pentru crearea şi introducerea platformei TenderNed privind atribuirea electronică a contractelor de achiziţii publice — Decizie de constatare a inexistenţei unui ajutor de stat — Servicii de interes general fără caracter economic”)

text:
               13.11.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 382/37

         Hotărârea Tribunalului din 28 septembrie 2017 – Aanbestedingskalender și alții/Comisia
   (Cauza T-138/15) (1)

   ((„Ajutoare de stat - Măsuri de finanţare acordate de autorităţile neerlandeze pentru crearea şi introducerea platformei TenderNed privind atribuirea electronică a contractelor de achiziţii publice - Decizie de constatare a inexistenţei unui ajutor de stat - Servicii de interes general fără caracter economic”))
   (2017/C 382/44)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamante: Aanbestedingskalender BV (Ede, Țările de Jos), Negometrix BV (Amsterdam, Țările de Jos), CTM Solution BV (Breukelen, Țările de Jos), Stillpoint Applications BV (Amsterdam), Huisinga Beheer BV (Amsterdam) (reprezentanți: C. Dekker și L. Fiorilli, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: P.-J. Loewenthal și K. Herrmann, agenți)

      Intervenienți în susținerea pârâtei: Regatul Țărilor de Jos (reprezentanți: M. Bulterman, B. Koopman și M. Noort, agenți) și Republica Slovacă (reprezentant: B. Ricziová, agent)

      Obiectul

   Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE şi având ca obiect anularea Deciziei C(2014) 9548 final a Comisiei din 18 decembrie 2014 privind ajutorul de stat SA.34646 (2014/NN) (ex 2012/CP) – Platforma E-procurement TenderNed aux Pays-Bas

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acţiunea.

               2)

               Obligă Aanbestedingskalender BV, Negometrix BV, CTM Solution BV, Stillpoint Applications BV şi Huisinga Beheer BV la plata cheltuielilor de judecată.

               3)

               Regatul Ţărilor de Jos şi Republica Slovacă suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 198, 15.6.2015.


title: Cauza T-652/17: Acțiune introdusă la 26 septembrie 2017 – Eddy’s Snack Company/EUIPO – Chocoladefabriken Lindt & Sprüngli (Eddy’s Snackcompany)

text:
               13.11.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 382/57

         Acțiune introdusă la 26 septembrie 2017 – Eddy’s Snack Company/EUIPO – Chocoladefabriken Lindt & Sprüngli (Eddy’s Snackcompany)
   (Cauza T-652/17)
   (2017/C 382/71)
   Limba în care a fost formulată acțiunea: germana

      Părțile

      Reclamantă: Eddy’s Snack Company GmbH (Lügde, Germania) (reprezentant: M. Decker, avocat)

      Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Chocoladefabriken Lindt & Sprüngli AG (Kilchberg, Elveția)

      Datele privind procedura în fața EUIPO

      Solicitantul mărcii în litigiu: reclamanta

      Marca în litigiu: marca Uniunii Europene verbală „Eddy’s Snackcompany” – cererea de înregistrare nr. 14 363 931

      Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție

      Decizia atacată: Decizia Camerei a patra de recurs a EUIPO din 11 iulie 2017 în cauza R 1999/2016-4

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei atacate;

               —

               respingerea definitivă a opoziției declarate de cealaltă parte împotriva cererii de înregistrare nr. 14363931 a mărcii „Eddy’s Snackcompany” care a fost formulată de Eddy’s Snack Company GmbH;

               —

               obligarea EUIPO să admită cererea de înregistrare nr. 14363931 a mărcii „Eddy’s Snackcompany” pentru toate produsele solicitate;

               —

               obligarea EUIPO să admită cererea de înregistrare nr. 14363931 a mărcii „Eddy’s Snackcompany” cel puțin pentru toate produsele solicitate care fac parte din clasele 29, 31 și 32;

               —

               obligarea celeilalte părți sau a EUIPO la plata integrală sau în parte a cheltuielilor de judecată, a taxelor și a onorariilor suportate de reclamantă în procedura în fața Tribunalului și în procedura opoziției și a căii de atac în fața EUIPO.

      Motivele invocate

               —

               încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009;

               —

               încălcarea articolului 74 alineatul (1) din Regulamentul nr. 207/2009.


title: Cauza T-411/15: Hotărârea Tribunalului din 4 octombrie 2017 – Gappol Marzena Porczyńska/EUIPO – Gap (ITM) (GAPPOL) [„Marcă a Uniunii Europene — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurative GAPPOL — Marcă a Uniunii Europene verbală anterioară GAP — Acțiune incidentă — Motive relative de refuz — Risc de confuzie — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 [devenit articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001] — Renume — Profit necuvenit obținut din caracterul distinctiv sau din renume — Articolul 8 alineatul (5) din Regulamentul nr. 207/2009 [devenit articolul 8 alineatul (5) din Regulamentul 2017/1001] — Obligație de motivare — Articolul 75 din Regulamentul nr. 207/2009 (devenit articolul 94 din Regulamentul 2017/1001)”]

text:
               13.11.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 382/38

         Hotărârea Tribunalului din 4 octombrie 2017 – Gappol Marzena Porczyńska/EUIPO – Gap (ITM) (GAPPOL)
   (Cauza T-411/15) (1)

   ([„Marcă a Uniunii Europene - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurative GAPPOL - Marcă a Uniunii Europene verbală anterioară GAP - Acțiune incidentă - Motive relative de refuz - Risc de confuzie - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 [devenit articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001] - Renume - Profit necuvenit obținut din caracterul distinctiv sau din renume - Articolul 8 alineatul (5) din Regulamentul nr. 207/2009 [devenit articolul 8 alineatul (5) din Regulamentul 2017/1001] - Obligație de motivare - Articolul 75 din Regulamentul nr. 207/2009 (devenit articolul 94 din Regulamentul 2017/1001)”])
   (2017/C 382/45)
   Limba de procedură: engleza

      Părţile

      Reclamantă: PP Gappol Marzena Porczyńska (Łódź, Polonia) (reprezentant: J. Gwiazdowska, avocat)

      Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentant: D. Gája, agent)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO, intervenientă la Tribunal: Gap (ITM), Inc. (San Francisco, California, Statele Unite) (reprezentanţi: M. Siciarek și J. Mrozowski, avocați)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei întâi de recurs a EUIPO din 13 mai 2015 (cauza R 686/2013-1), referitoare la o procedură de opoziție între Gap (ITM) și PP Gappol Marzena Porczyńska

      Dispozitivul

               1)

               Anulează Decizia Camerei întâi de recurs a Oficiului Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO) din 13 mai 2015 (cauza R 686/2013-1) în măsura în care camera de recurs a respins, în aplicarea articolului 8 alineatul (5) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 al Consiliului din 26 februarie 2009 privind marca Uniunii Europene [devenit articolul 8 alineatul (5) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului din 14 iunie 2017 privind marca Uniunii Europene], cererea de înregistrare în ceea ce privește produsele din clasa 20 și care corespund descrierii „mobile”.

               2)

               Respinge în rest acțiunea.

               3)

               Fiecare parte suportă propriile cheltuieli de judecată efectuate în cursul procedurii în fața Tribunalului.

      (1)  JO C 328, 5.10.2015.


title: Cauza T-765/15: Hotărârea Tribunalului din 27 septembrie 2017 – BelTechExport/Consiliul („Politica externă și de securitate comună — Măsuri restrictive luate împotriva Belarus — Înghețarea fondurilor — Suspendarea măsurilor — Obligația de motivare — Dreptul la apărare — Dreptul de a fi ascultat — Eroare de apreciere”)

text:
               13.11.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 382/39

         Hotărârea Tribunalului din 27 septembrie 2017 – BelTechExport/Consiliul
   (Cauza T-765/15) (1)

   ((„Politica externă și de securitate comună - Măsuri restrictive luate împotriva Belarus - Înghețarea fondurilor - Suspendarea măsurilor - Obligația de motivare - Dreptul la apărare - Dreptul de a fi ascultat - Eroare de apreciere”))
   (2017/C 382/47)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: BelTechExport ZAO (Minsk, Bielorusia) (reprezentanți: J. Jerņeva și E. Koškins, avocați)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: F. Naert și J. P. Hix, agenți)

      Intervenientă în susținerea pârâtului: Comisia Europeană (reprezentanți: E. Paasivirta și L. Havas, agenți)

      Obiectul

   Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE și având ca obiect anularea Deciziei (PESC) 2015/1957 a Consiliului din 29 octombrie 2015 de modificare a Deciziei 2012/642/PESC privind măsuri restrictive împotriva Belarus (JO L 284, p. 149), și a Regulamentului (UE) 2015/1948 al Consiliului din 29 octombrie 2015 de modificare a Regulamentului (CE) nr. 765/2006 privind măsuri restrictive împotriva Belarus (JO L 284, p. 62), în măsura în care aceste acte o privesc pe reclamantă

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               BelTechExport ZAO suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de Consiliul Uniunii Europene.

               3)

               Comisia Europeană suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 68, 22.2.2016


title: Cauza T-673/17: Acțiune introdusă la 26 septembrie 2017 – Port autonome du Centre et de l’Ouest și alții/Comisia

text:
               13.11.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 382/59

         Acțiune introdusă la 26 septembrie 2017 – Port autonome du Centre et de l’Ouest și alții/Comisia
   (Cauza T-673/17)
   (2017/C 382/73)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamante: Port autonome du Centre et de l’Ouest SCRL (La Louvière, Belgia), Port autonome de Namur (Namur, Belgia), Port autonome de Charleroi (Charleroi, Belgia), Port autonome de Liège (Liège, Belgia) și Région wallonne (Jambes, Belgia) (reprezentant: J. Vanden Eynde, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamantele solicită Tribunalului:

               —

               declararea admisibilității acțiunii în privința fiecăreia dintre reclamante și, în consecință, anularea Deciziei Comisiei cu numărul: SA.38393 (2016CP, ex 2015/E) – Fiscalitate aporturilor în Belgia [C(2017)5174 final];

               —

               declararea admisibilității și a temeiniciei prezentei acțiuni;

               —

               în consecință, anularea deciziei Comisiei Europene prin care s-a considerat drept ajutor de stat incompatibil cu piața internă faptul că activitățile economice ale porturilor belgiene, și în special ale celor valone, nu sunt supuse impozitului pe profit;

               —

               obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamantele invocă, în esență, un motiv unic. În opinia acestora, Comisia a înlăturat de la bun început articolul 93 TFUE care instituie norme speciale pentru sectorul transporturilor și, prin urmare, al porturilor, neținând astfel seama de voința legiuitorului european.
   Aprecierea Comisiei nu ar fi justificată nici în fapt, nici în drept și ar fi contrară textului articolului 1 din code sur les revenus belges (Codul veniturilor belgiene, CIR) și prerogativelor autorităților publice de a defini activitățile non-economice de interes general.
   Poziția Comisiei nu ar fi coerentă nici cu Propunerea de directivă din 16 martie 2011 (COM/2011/0121 final) privind o bază de impozitare comună consolidată privind impozitul pe profit (ACCIS) care prevede, chiar și pentru societățile comerciale, o scutire de impozit a subvențiilor legate direct de achiziția, construirea sau ameliorarea imobilizărilor.
   În plus, punând Belgia în întârziere să își modifice legislația fiscală, Comisia ar încerca să depășească competențele fiscale ale statelor membre, impunând o armonizare fiscală care nu ar fi de competența sa în sensul articolului 113 TFUE. Aceasta ar omite de asemenea să țină seama de prerogativele statelor membre în materie de definire a activităților de servicii publice și a domeniului de aplicare al fiscalității directe, de obligația de a asigura buna funcționare a serviciilor de interes general („SIG”) necesare coeziunii sociale și economice, precum și de organizarea discreționară a organizării SIG. Legiuitorul european ar fi acordat astfel statelor membre competența de a scuti de impozit activitățile pe care acestea din urmă le definesc în mod suveran ca fiind de serviciu public.
   În opinia reclamantelor, activitățile esențiale ale porturilor interioare valone sunt SIG, care nu sunt guvernate, conform legislației europene, de normelor de concurență.
   În sfârșit, criteriile europene pentru definirea unui ajutor de stat nu ar fi îndeplinite în speță, în special în ceea ce privește criteriul selectivității.


title: Cauza T-637/17: Acțiune introdusă la 20 septembrie 2017 – Policlínico Centro Médico de Seguros și Medicina Asturiana/Comisia și SRB

text:
               13.11.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 382/55

         Acțiune introdusă la 20 septembrie 2017 – Policlínico Centro Médico de Seguros și Medicina Asturiana/Comisia și SRB
   (Cauza T-637/17)
   (2017/C 382/68)
   Limba de procedură: spaniola

      Părțile

      Reclamante: Policlínico Centro Médico de Seguros, SA (Oviedo, Spania) și Medicina Asturiana, SA (Oviedo) (reprezentanți: R. Vallina Hoset și A. Lois Perreau de Pinninck, avocați)

      Pârâţi: Comisia Europeană și Comitetul unic de rezoluție

      Concluziile

   Reclamantele solicită Tribunalului:

               —

               anularea Deciziei SRB/EES/2017/08 a Comitetului unic de rezoluție din 7 iunie 2017 privind adoptarea unei scheme de rezoluție pentru Banco Popular Español, S.A.;

               —

               anularea Deciziei UE/2017/1246 a Comisiei din 7 iunie 2017 privind aprobarea schemei de rezoluţie pentru Banco Popular Español, S.A.;

               —

               dacă este cazul, declararea inaplicabilităţii articolelor 15, 18, 20, 21, 22 şi/sau 24 din Regulamentul nr. 806/2014, în conformitate cu articolul 277 TFUE şi

               —

               obligarea SRB şi a Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Motivele și principalele argumente sunt similare cu cele invocate în cauzele T-478/17, Mutualidad de la Abogacía și Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos/Comitetul unic de rezoluţie, T-481/17, Fundación Tatiana Pérez de Guzmán el Bueno și SFL/Comitetul unic de rezoluţie, T-482/17, Comercial Vascongada Recalde/Comisia și Comitetul unic de rezoluţie, T-483/17, García Suárez și alții/Comisia și Comitetul unic de rezoluţie, T-484/17, Fidesban și alții/Comitetul unic de rezoluţie, T-497/17, Sánchez del Valle și Calatrava Real State 2015/Comisia și Comitetul unic de rezoluţie, și T-498/17, Pablo Álvarez de Linera Granda/Comisia și Comitetul unic de rezoluţie.


title: Cauza T-393/16: Ordonanța Tribunalului din 13 septembrie 2017 – Omnicom International Holdings/EUIPO – eBay (dA/tA/bA/y)

text:
               13.11.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 382/61

         Ordonanța Tribunalului din 13 septembrie 2017 – Omnicom International Holdings/EUIPO – eBay (dA/tA/bA/y)
   (Cauza T-393/16) (1)

   (2017/C 382/75)
   Limba de procedură: engleza
   Președintele Camerei a opta a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 364, 3.10.2016.


title: Cauza C-132/16: Hotărârea Curții (Camera întâi) din 14 septembrie 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Varhoven administrativen sad – Bulgaria) – Direktor na Direktsia „Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika” – Sofia/„Iberdrola Inmobiliaria Real Estate Investments” EOOD [Trimitere preliminară — Fiscalitate — Sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată — Directiva 2006/112/CE — Articolul 26 alineatul (1) litera (b) și articolele 168 și 176 — Deducerea taxei achitate în amonte — Servicii de construire sau de îmbunătățire a unui bun imobil aparținând unui terț — Utilizarea serviciilor de către terț și de către persoana impozabilă — Furnizarea serviciului cu titlu gratuit către terț — Contabilizarea costurilor generate pentru serviciile efectuate ca făcând parte din costurile generale ale persoanei impozabile — Determinarea existenței unei legături directe și imediate cu activitatea economică a persoanei impozabile]

text:
               13.11.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 382/17

         Hotărârea Curții (Camera întâi) din 14 septembrie 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Varhoven administrativen sad – Bulgaria) – Direktor na Direktsia „Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika” – Sofia/„Iberdrola Inmobiliaria Real Estate Investments” EOOD
   (Cauza C-132/16) (1)

   ([Trimitere preliminară - Fiscalitate - Sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată - Directiva 2006/112/CE - Articolul 26 alineatul (1) litera (b) și articolele 168 și 176 - Deducerea taxei achitate în amonte - Servicii de construire sau de îmbunătățire a unui bun imobil aparținând unui terț - Utilizarea serviciilor de către terț și de către persoana impozabilă - Furnizarea serviciului cu titlu gratuit către terț - Contabilizarea costurilor generate pentru serviciile efectuate ca făcând parte din costurile generale ale persoanei impozabile - Determinarea existenței unei legături directe și imediate cu activitatea economică a persoanei impozabile])
   (2017/C 382/19)
   Limba de procedură: bulgara

      Instanța de trimitere

   Varhoven administrativen sad

      Părțile din procedura principală

      Reclamant: Direktor na Direktsia „Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika” – Sofia

      Pârâtă:„Iberdrola Inmobiliaria Real Estate Investments” EOOD

      Dispozitivul

   Articolul 168 litera (a) din Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată trebuie interpretat în sensul că o persoană impozabilă are dreptul de a deduce taxa pe valoarea adăugată achitată în amonte pentru o prestare de servicii care constă în construirea sau reabilitarea unui bun imobil aflat în proprietatea unui terț în cazul în care acesta din urmă beneficiază cu titlu gratuit de rezultatul acestor servicii, iar acestea sunt utilizate atât de această persoană impozabilă, cât și de acest terț în cadrul activităților lor economice, în măsura în care respectivele servicii nu depășesc ceea ce este necesar pentru a permite persoanei impozabile menționate să efectueze operațiuni taxabile în aval, iar costul acestora este inclus în prețul acestor operațiuni.

      (1)  JO C 175, 17.5.2016.


title: Cauza C-177/16: Hotărârea Curții (Camera a doua) din 14 septembrie 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Augstākā tiesa – Letonia) – Autortiesību un komunicēšanās konsultāciju aģentūra – Latvijas Autoru apvienība/Konkurences padome (Trimitere preliminară — Concurență — Articolul 102 TFUE — Abuz de poziție dominantă — Noțiunea „preț inechitabil” — Redevențe percepute de un organism de gestiune colectivă a drepturilor de autor — Comparație cu tarifele practicate în alte state membre — Alegerea statelor de referință — Criterii de apreciere a prețurilor — Calculul amenzii)

text:
               13.11.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 382/18

         Hotărârea Curții (Camera a doua) din 14 septembrie 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Augstākā tiesa – Letonia) – Autortiesību un komunicēšanās konsultāciju aģentūra – Latvijas Autoru apvienība/Konkurences padome
   (Cauza C-177/16) (1)

   ((Trimitere preliminară - Concurență - Articolul 102 TFUE - Abuz de poziție dominantă - Noțiunea „preț inechitabil” - Redevențe percepute de un organism de gestiune colectivă a drepturilor de autor - Comparație cu tarifele practicate în alte state membre - Alegerea statelor de referință - Criterii de apreciere a prețurilor - Calculul amenzii))
   (2017/C 382/21)
   Limba de procedură: letona

      Instanța de trimitere

   Augstākā tiesa

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Autortiesību un komunicēšanās konsultāciju aģentūra – Latvijas Autoru apvienība

      Pârât: Konkurences padome

      Dispozitivul

               1)

               Comerțul dintre statele membre poate fi afectat de nivelul redevențelor stabilite de un organism de gestiune a drepturilor de autor care deține un monopol și care gestionează și drepturile titularilor străini, astfel încât articolul 102 TFUE are vocația de a se aplica.

               2)

               Pentru a se examina dacă un organism de gestiune a drepturilor de autor aplică prețuri inechitabile în sensul articolului 102 al doilea paragraf litera (a) TFUE, este adecvat să se compare tarifele acestuia cu cele aplicabile în statele vecine, precum și cu cele aplicabile în alte state membre, corectate cu indicele de paritate a puterii de cumpărare, cu condiția ca statele de referință să fi fost selecționate potrivit unor criterii obiective, corespunzătoare și verificabile, iar baza comparațiilor efectuate să fie omogenă. Este posibilă compararea tarifelor practicate pe unul sau pe mai multe segmente de utilizatori specifice în cazul în care există indicii că caracterul excesiv al redevențelor privește aceste segmente.

               3)

               Diferența dintre tarifele comparate trebuie să fie considerată semnificativă în cazul în care este importantă și persistentă. O asemenea diferență constituie un indiciu al unui abuz de poziție dominantă și revine organismului de gestiune a drepturilor de autor aflat în poziție dominantă sarcina de a dovedi că prețurile sale sunt echitabile, întemeindu-se pe elemente obiective care au o incidență asupra costurilor de gestiune sau asupra remunerației titularilor de drepturi dominante.

               4)

               În cazul în care încălcarea vizată la articolul 102 al doilea paragraf litera (a) TFUE este dovedită, remunerațiile destinate titularilor de drepturi trebuie să fie incluse, în vederea stabilirii valorii amenzii, în cifra de afaceri a organismului de gestiune a drepturilor de autor în cauză, cu condiția ca aceste remunerații să facă parte din valoarea prestațiilor furnizate de acest organism și ca includerea menționată să fie necesară pentru asigurarea caracterului efectiv, proporțional și disuasiv al sancțiunii aplicate. Revine instanței de trimitere sarcina de a verifica, având în vedere ansamblul împrejurărilor cauzei, dacă aceste condiții sunt îndeplinite.

      (1)  JO C 200, 6.6.2016.


title: Cauzele conexate C-177/17 și C-178/17: Ordonanța Curții (Camera a șaptea) din 7 septembrie 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunale Amministrativo Regionale per il Piemonte – Italia) – Demarchi Gino S.a.s. (C-177/17), Graziano Garavaldi (C-178/17)/Ministero della Giustizia (Trimitere preliminară — Articolul 47 al doilea paragraf din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene — Punere în aplicare a dreptului Uniunii — Legătură suficientă — Lipsă — Necompetența Curții)

text:
               6.11.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 374/12

         Ordonanța Curții (Camera a șaptea) din 7 septembrie 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunale Amministrativo Regionale per il Piemonte – Italia) – Demarchi Gino S.a.s. (C-177/17), Graziano Garavaldi (C-178/17)/Ministero della Giustizia
   (Cauzele conexate C-177/17 și C-178/17) (1)

   ((Trimitere preliminară - Articolul 47 al doilea paragraf din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene - Punere în aplicare a dreptului Uniunii - Legătură suficientă - Lipsă - Necompetența Curții))
   (2017/C 374/16)
   Limba de procedură: italiana

      Instanța de trimitere

   Tribunale Amministrativo Regionale per il Piemonte

      Părțile din procedura principală

      Reclamante: Demarchi Gino S.a.s. (C-177/17), Graziano Garavaldi (C-178/17)

      Pârât: Ministero della Giustizia

      Dispozitivul

   Curtea de Justiție a Uniunii Europene este vădit necompetentă să răspundă la întrebarea adresată cu titlu preliminar de Tribunale amministrativo regionale per il Piemonte (Tribunalul administrativ regional din Piemonte, Italia) prin deciziile din 11 ianuarie 2017.

      (1)  JO C 277, 21.8.2017.


title: Cauza T-581/17: Acțiune introdusă la 25 august 2017 – Asics/EUIPO – Van Lieshout textile Agenturen (Reprezentarea a patru linii încrucișate)

text:
               6.11.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 374/40

         Acțiune introdusă la 25 august 2017 – Asics/EUIPO – Van Lieshout textile Agenturen (Reprezentarea a patru linii încrucișate)
   (Cauza T-581/17)
   (2017/C 374/61)
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Asics Corporation (Kobe, Japonia) (reprezentanți: M. Polo Carreño, M. Granado Carpenter, avocați)

      Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Van Lieshout textiel Agenturen BV (Berkel-Enschot, Țările de Jos)

      Datele privind procedura în fața EUIPO

      Solicitantul mărcii în litigiu: cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs.

      Marca în litigiu: marca Uniunii Europene figurativă (Reprezentarea a patru linii încrucișate) – Cererea de înregistrare nr. 11 952 678.

      Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție.

      Decizia atacată: Decizia Camerei a patra de recurs a EUIPO din 27 iunie 2017 în cauza R 2129/2016-4.

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei atacate;

               —

               dispunerea rambursării cheltuielilor sale de judecată efectuate în prezenta procedură în fața Tribunalului.

      Motivele invocate

               —

               încălcarea articolului 76 alineatul (1) din Regulamentul nr. 207/2009;

               —

               încălcarea obligației camerei de recurs de a controla legalitatea deciziei organului de prim grad;

               —

               încălcarea articolului 75 din Regulamentul nr. 207/2009;

               —

               încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009;

               —

               încălcarea articolului 8 alineatul (5) din Regulamentul nr. 207/2009.


title: Cauza C-484/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Raad van State (Țările de Jos) la 10 august 2017 – K/Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie

text:
               6.11.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 374/15

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Raad van State (Țările de Jos) la 10 august 2017 – K/Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie
   (Cauza C-484/17)
   (2017/C 374/21)
   Limba de procedură: neerlandeza

      Instanța de trimitere

   Raad van State

      Părțile din procedura principală

      Apelantă: K

      Intimat: Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie

      Întrebarea preliminară

   Articolul 15 alineatele (1) și (4) din Directiva 2003/86/CE a Consiliului din 22 septembrie 2003 privind dreptul la reîntregirea familiei (JO 2003, L 251, [p. 12], rectificare în JO 2012, L 71, [p. 55] [Ediție specială, 19/vol. 6, p. 164]) trebuie interpretat în sensul că se opune unei reglementări naționale precum cea în discuție în procedura principală, care prevede că cererea privind un permis de ședere autonom a unui resortisant străin, care se află în mod legal, în cadrul reîntregirii familiei, de peste cinci ani pe teritoriul unui stat membru, poate fi respinsă, deoarece resortisantul străin nu a respectat măsurile de integrare civică prevăzute de dreptul intern?


title: Cauza T-564/10 RENV: Hotărârea Tribunalului din 26 septembrie 2017 – Quimitécnica.com și de Mello/Comisia („Concurență — Înțelegeri — Piața europeană a fosfaților pentru hrana animalelor — Amendă aplicată în solidar la capătul unei proceduri de tranzacție — Plată eșalonată — Decizie prin care se impune constituirea unei garanți bancare la o bancă ce dispune de un rating financiar «AA» pe termen lung — Acțiune în anulare — Act atacabil — Admisibilitate — Obligația de motivare — Proporționalitate”)

text:
               6.11.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 374/25

         Hotărârea Tribunalului din 26 septembrie 2017 – Quimitécnica.com și de Mello/Comisia
   (Cauza T-564/10 RENV) (1)

   ((„Concurență - Înțelegeri - Piața europeană a fosfaților pentru hrana animalelor - Amendă aplicată în solidar la capătul unei proceduri de tranzacție - Plată eșalonată - Decizie prin care se impune constituirea unei garanți bancare la o bancă ce dispune de un rating financiar «AA» pe termen lung - Acțiune în anulare - Act atacabil - Admisibilitate - Obligația de motivare - Proporționalitate”))
   (2017/C 374/37)
   Limba de procedură: portugheza

      Părțile

      Reclamante: Quimitécnica.com – Comércio e Indústria Química, SA (Lordelo, Portugalia) și José de Mello – Sociedade Gestora de Participações Sociais, SA (Lisabona, Portugalia) (reprezentant: J. Calheiros, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: V. Bottka și B. Mongin, agenți, asistați de M. Marques Mendes și A. Dias Henriques, avocați)

      Obiectul

   Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE prin care se solicită anularea în parte a deciziei pretins cuprinse în scrisoarea contabilului Comisiei din 8 octombrie 2010 privind plata amenzii aplicate reclamantelor pentru încălcarea normelor de concurență prin Decizia C (2010) 5004 final a Comisiei din 20 iulie 2010 privind o procedură de aplicare a articolului 101 TFUE și a articolului 53 din Acordul SEE (cazul COMP/38.886 – Fosfați pentru hrana animalelor), în măsura în care prin scrisoarea menționată se impune constituirea unei garanții la o bancă ce a primit ratingul „AA” pe termen lung drept condiție de admitere a cererii reclamantelor de obținere a unor termene suplimentare pentru plata amenzii care le-a fost aplicată în solidar

      Dispozitivul

               1)

               Respinge excepția de inadmisibilitate.

               2)

               Respinge acțiunea.

               3)

               Comisia Europeană suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de Quimitécnica.com – Comércio e Indústria Química, SA și de José de Mello – Sociedade Gestora de Participações Sociais, SA aferente procedurii de recurs în fața Curții, precum și procedurii în fața Tribunalului anterioare recursului.

               4)

               Quimitécnica.com – Comércio e Indústria Química, José de Mello – Sociedade Gestora de Participações Sociais și Comisia Europeană suportă fiecare propriile cheltuieli de judecată aferente procedurii de trimitere spre rejudecare în fața Tribunalului.

      (1)  JO C 55, 19.2.2011.


title: Cauza T-609/15: Hotărârea Tribunalului din 21 septembrie 2017 – Repsol YPF/EUIPO – Basic (BASIC) [„Marcă a Uniunii Europene — Procedură de declarare a nulității — Marca Uniunii Europene figurativă BASIC — Denumiri comerciale naționale anterioare basic și basic AG — Motiv relativ de refuz — Utilizare în comerț a unui semn al cărui domeniu de aplicare depășește domeniul local — Articolul 8 alineatul (4) și articolul 53 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009”]

text:
               6.11.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 374/29

         Hotărârea Tribunalului din 21 septembrie 2017 – Repsol YPF/EUIPO – Basic (BASIC)
   (Cauza T-609/15) (1)

   ([„Marcă a Uniunii Europene - Procedură de declarare a nulității - Marca Uniunii Europene figurativă BASIC - Denumiri comerciale naționale anterioare basic și basic AG - Motiv relativ de refuz - Utilizare în comerț a unui semn al cărui domeniu de aplicare depășește domeniul local - Articolul 8 alineatul (4) și articolul 53 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009”])
   (2017/C 374/43)
   Limba de procedură: engleza

      Părţile

      Reclamantă: Repsol YPF, SA (Madrid, Spania) (reprezentanţi: inițial J.-B. Devaureix și L. Montoya Terán, ulterior J. Erdozain López, avocați)

      Pârât: Oficiului Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentant: D. Hanf, agent)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO, intervenientă la Tribunal: Basic AG Lebensmittelhandel (Munich, Germania) (reprezentanţi: D. Altenburg și H. Bickel, avocați)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei întâi de recurs a EUIPO din 11 august 2015 (cauza R 2384/2013-1) privind o procedură de declarare a nulității între Basic Lebensmittelhandel și Repsol, SA

      Dispozitivul

               1)

               Anulează Decizia Camerei întâi de recurs a Oficiului Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO) din 11 august 2015 (cauza R 2384/2013-1).

               2)

               EUIPO suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de Repsol YPF, SA.

               3)

               Basic AG Lebensmittelhandel suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 27, 25.1.2016.


title: Cauza C-6/16: Hotărârea Curții (Camera a șasea) din 7 septembrie 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Conseil d'État – Franța) – Eqiom SAS, fostă Holcim France SAS, Enka SA/Ministre des Finances et des Comptes publics [Trimitere preliminară — Impozitare directă — Libertatea de stabilire — Libera circulație a capitalurilor — Taxă reținută la sursă — Directiva 90/435/CEE — Articolul 1 alineatul (2) — Articolul 5 alineatul (1) — Scutire — Dividende distribuite de o filială rezidentă către o societate-mamă nerezidentă deținută în mod direct sau indirect de rezidenți ai unor state terțe — Prezumție — Fraudă fiscală, evaziune fiscală și abuz fiscal]

text:
               6.11.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 374/5

         Hotărârea Curții (Camera a șasea) din 7 septembrie 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Conseil d'État – Franța) – Eqiom SAS, fostă Holcim France SAS, Enka SA/Ministre des Finances et des Comptes publics
   (Cauza C-6/16) (1)

   ([Trimitere preliminară - Impozitare directă - Libertatea de stabilire - Libera circulație a capitalurilor - Taxă reținută la sursă - Directiva 90/435/CEE - Articolul 1 alineatul (2) - Articolul 5 alineatul (1) - Scutire - Dividende distribuite de o filială rezidentă către o societate-mamă nerezidentă deținută în mod direct sau indirect de rezidenți ai unor state terțe - Prezumție - Fraudă fiscală, evaziune fiscală și abuz fiscal])
   (2017/C 374/06)
   Limba de procedură: franceză

      Instanța de trimitere

   Conseil d'État

      Părțile din procedura principală

      Reclamante: Eqiom SAS, fostă Holcim France SAS, Enka SA

      Pârât: Ministre des Finances et des Comptes publics

      Dispozitivul

   Articolul 1 alineatul (2) din Directiva 90/435/CEE a Consiliului din 23 iulie 1990 privind regimul fiscal comun care se aplică societăților-mamă și filialelor acestora din diferite state membre, astfel cum a fost modificată prin Directiva 2003/123/CE a Consiliului din 22 decembrie 2003, pe de o parte, și articolul 49 TFUE, pe de altă parte, trebuie interpretate în sensul că se opun unei legislații naționale în materie fiscală precum cea în discuție în litigiul principal, care condiționează acordarea avantajului fiscal prevăzut la articolul 5 alineatul (1) din directiva menționată – și anume, scutirea de reținerea la sursă a profiturilor distribuite de o filială rezidentă unei societăți-mamă nerezidente, în cazul în care această societate-mamă este controlată în mod direct sau indirect de unul sau de mai mulți rezidenți ai unor state terțe –, de respectarea cerinței ca aceasta să dovedească faptul că lanțul de participații nu are drept scop principal sau printre scopurile sale principale obținerea beneficiului acestei scutiri.

      (1)  JO C 106, 21.3.2016.


title: Cauza C-247/16: Hotărârea Curții (Camera a zecea) din 7 septembrie 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Landgericht Hannover – Germania) – Heike Schottelius/Falk Seifert (Trimitere preliminară — Protecția consumatorilor — Directiva 1999/44/CE — Vânzare de bunuri de consum și garanțiile conexe — Noțiunea „contract de vânzare” — Inaplicabilitatea acestei directive — Necompetența Curții)

text:
               6.11.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 374/6

         Hotărârea Curții (Camera a zecea) din 7 septembrie 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Landgericht Hannover – Germania) – Heike Schottelius/Falk Seifert
   (Cauza C-247/16) (1)

   ((Trimitere preliminară - Protecția consumatorilor - Directiva 1999/44/CE - Vânzare de bunuri de consum și garanțiile conexe - Noțiunea „contract de vânzare” - Inaplicabilitatea acestei directive - Necompetența Curții))
   (2017/C 374/08)
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Landgericht Hannover

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Heike Schottelius

      Pârât: Falk Seifert

      Dispozitivul

   Curtea de Justiție a Uniunii Europene este necompetentă să răspundă la întrebarea adresată cu titlu preliminar de Landgericht Hannover (Tribunal Regional din Hanovra, Germania) prin decizia din 22 aprilie 2016.

      (1)  JO C 279, 1.8.2016.


title: Cauza T-514/17: Acțiune introdusă la 3 august 2017 – Garriga Sadurní și Martí Fonts/SRB

text:
               6.11.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 374/36

         Acțiune introdusă la 3 august 2017 – Garriga Sadurní și Martí Fonts/SRB
   (Cauza T-514/17)
   (2017/C 374/54)
   Limba de procedură: spaniola

      Părțile

      Reclamanți: Antonia Elisenda Garriga Sadurní (Barcelona, Spania) și Josep María Martí Fonts (Barcelona) (reprezentant: E. Silva Pacheco, avocat)

      Pârât: Comitetul unic de rezoluție (SRB)

      Concluziile

   Reclamanții solicită Tribunalului:

               —

               declararea nulității „ex tunc” a Deciziei Comitetului unic de rezoluție din 7 iunie 2017, conducând astfel la nulitatea valorii și a efectelor sale;

               —

               despăgubirea reclamanților cu suma de 500 000 de euro.

      Motivele și principalele argumente

   Motivele și principalele argumente sunt similare cu cele invocate în cauzele T-478/17, Mutualidad de la Abogacía și Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos/SRB, T-481/17, Fundación Tatiana Pérez de Guzmán y Bueno și SFL/SRB, T-482/17, Comercial Vascongada Recalde/Comisia și SRB, T-483/17, García Suárez și alții/Comisia și SRB, T-484/17, Fidesban și alții/SRB, T-497/17, Sánchez del Valle și Calatrava Real State 2015/Comisia și SRB, și T-498/17, Pablo Álvarez de Linera Granda/Comisia și SRB.


title: Cauza C-270/17 PPU: Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 10 august 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Rechtbank Amsterdam – Țările de Jos) – Executarea unui mandat european de arestare emis împotriva lui Tadas Tupikas [Trimitere preliminară — Procedură preliminară de urgenţă — Cooperare polițienească și judiciară în materie penală — Mandat european de arestare — Decizia-cadru 2002/584/JAI — Proceduri de predare între statele membre — Condiții de executare — Motive de neexecutare facultativă — Articolul 4a alineatul (1) rezultat din Decizia-cadru 2009/299/JAI — Mandat de arestare emis în vederea executării unei pedepse privative de libertate — Noțiunea „proces în urma căruia a fost pronunțată decizia” — Persoană care a fost prezentă în persoană în primă instanță — Procedură în apel care presupune o nouă examinare a cauzei pe fond — Mandat de arestare care nu furnizează nicio informație care să permită să se verifice dacă dreptul la apărare al persoanei condamnate a fost respectat în cadrul procedurii în apel]

text:
               6.11.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 374/9

         Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 10 august 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Rechtbank Amsterdam – Țările de Jos) – Executarea unui mandat european de arestare emis împotriva lui Tadas Tupikas
   (Cauza C-270/17 PPU) (1)

   ([Trimitere preliminară - Procedură preliminară de urgenţă - Cooperare polițienească și judiciară în materie penală - Mandat european de arestare - Decizia-cadru 2002/584/JAI - Proceduri de predare între statele membre - Condiții de executare - Motive de neexecutare facultativă - Articolul 4a alineatul (1) rezultat din Decizia-cadru 2009/299/JAI - Mandat de arestare emis în vederea executării unei pedepse privative de libertate - Noțiunea „proces în urma căruia a fost pronunțată decizia” - Persoană care a fost prezentă în persoană în primă instanță - Procedură în apel care presupune o nouă examinare a cauzei pe fond - Mandat de arestare care nu furnizează nicio informație care să permită să se verifice dacă dreptul la apărare al persoanei condamnate a fost respectat în cadrul procedurii în apel])
   (2017/C 374/12)
   Limba de procedură: neerlandeza

      Instanța de trimitere

   Rechtbank Amsterdam

      Părțile din procedura principală

   Tadas Tupikas

      Dispozitivul

   Din moment ce statul membru emitent a prevăzut o procedură penală care presupune mai multe grade de jurisdicție și care poate conduce astfel la hotărâri judecătorești definitive dintre care cel puțin una a fost pronunțată în lipsa persoanei, noțiunea „proces în urma căruia a fost pronunțată decizia”, în sensul articolului 4a alineatul (1) din Decizia-cadru 2002/584/JAI a Consiliului din 13 iunie 2002 privind mandatul european de arestare și procedurile de predare între statele membre, astfel cum a fost modificată prin Decizia-cadru 2009/299/JAI a Consiliului din 26 februarie 2009, trebuie interpretată în sensul că vizează doar faza în urma căreia a fost pronunțată decizia prin care se statuează definitiv asupra vinovăției persoanei în cauză și asupra condamnării la o pedeapsă, precum o măsură privativă de libertate, ca urmare a unei noi examinări, atât în fapt, cât și în drept, a fondului cauzei.
   O cale de atac precum cea în discuție în cauza principală intră în principiu în sfera acestei noțiuni. Revine însă instanței de trimitere sarcina de a se asigura că aceasta prezintă caracteristicile enunțate anterior.

      (1)  JO C 277, 21.8.2017.