title: Cauza C-368/11: Ordonanța Curții (Camera a opta) din 16 februarie 2012 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Tribunale di Santa Maria Capua Vetere — Italia) — Procedură penală împotriva lui Raffaele Arrichiello [Articolul 104 alineatul (3) primul paragraf din Regulamentul de procedură — Libertatea de stabilire — Libera prestare a serviciilor — Jocuri de noroc — Colectare de pariuri privind evenimente sportive — Cerința unei licențe — Consecințe care rezultă din încălcarea dreptului Uniunii cu ocazia atribuirii licențelor — Atribuirea a 16300 de licențe suplimentare — Principiul egalității de tratament și obligația de transparență — Principiul securității juridice — Protecția titularilor licențelor anterioare — Reglementare națională — Distanțe minime obligatorii între punctele de colectare a pariurilor — Admisibilitate — Activități transfrontaliere care pot fi asimilate celor care fac obiectul licenței — Interdicție prevăzută de reglementarea națională — Admisibilitate]

text:
               26.5.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 151/13

         Ordonanța Curții (Camera a opta) din 16 februarie 2012 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Tribunale di Santa Maria Capua Vetere — Italia) — Procedură penală împotriva lui Raffaele Arrichiello
   (Cauza C-368/11) (1)

   (Articolul 104 alineatul (3) primul paragraf din Regulamentul de procedură - Libertatea de stabilire - Libera prestare a serviciilor - Jocuri de noroc - Colectare de pariuri privind evenimente sportive - Cerința unei licențe - Consecințe care rezultă din încălcarea dreptului Uniunii cu ocazia atribuirii licențelor - Atribuirea a 16 300 de licențe suplimentare - Principiul egalității de tratament și obligația de transparență - Principiul securității juridice - Protecția titularilor licențelor anterioare - Reglementare națională - Distanțe minime obligatorii între punctele de colectare a pariurilor - Admisibilitate - Activități transfrontaliere care pot fi asimilate celor care fac obiectul licenței - Interdicție prevăzută de reglementarea națională - Admisibilitate)
   2012/C 151/22
   Limba de procedură: italiana

      Instanța de trimitere

   Tribunale di Santa Maria Capua Vetere

      Partea din acțiunea principală

   Raffaele Arrichiello

      Obiectul

   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Tribunale di Santa Maria Capua Vetere — Libera circulație a persoanelor — Libertatea de stabilire — Libera prestare a serviciilor — Activitate de colectare de pariuri — Legislație națională care condiționează exercitarea acestei activități de obținerea unei autorizații și a unei licențe de securitate publică — Protecție acordată subiecților de drept care au obținut autorizații și licențe în urma unor proceduri de atribuire de la care au fost excluși nelegal alți operatori din același sector — Compatibilitate cu articolele 43 CE și 49 CE

      Dispozitivul

               1.

               Articolele 43 CE și 49 CE, precum și principiile egalității de tratament și efectivității trebuie interpretate în sensul că se opun ca un stat membru, care a exclus, cu încălcarea dreptului Uniunii, o categorie de operatori de la atribuirea licențelor pentru desfășurarea unei activități economice și care încearcă să remedieze această încălcare prin scoaterea la concurs a unui număr important de licențe noi, să protejeze pozițiile comerciale dobândite de operatorii existenți prevăzând, printre altele, obligația respectării unei distanțe minime între unitățile noilor titulari de licențe și cele ale operatorilor existenți.

               2.

               Articolele 43 CE și 49 CE trebuie interpretate în sensul că se opun aplicării unor sancțiuni pentru desfășurarea unei activități organizate de colectare de pariuri fără licență sau fără autorizația poliției unor persoane care se află în legătură cu un operator care fusese exclus de la o procedură de cerere de ofertă cu încălcarea dreptului Uniunii, inclusiv după noua procedură de cerere de ofertă menită să remedieze această încălcare a dreptului Uniunii, atunci când această procedură de cerere de ofertă și atribuirea subsecventă a unor licențe noi nu au remediat în mod efectiv excluderea nelegală a operatorului menționat de la procedura de cerere de ofertă anterioară.

               3.

               Rezultă din articolele 43 CE și 49 CE, din principiul egalității de tratament, din obligația de transparență, precum și din principiul securității juridice că condițiile și modalitățile unei proceduri de cerere de ofertă, precum cea în discuție în acțiunea principală, și în special dispozițiile care prevăd revocarea licențelor acordate în urma unei astfel de proceduri de cerere de ofertă, precum cele care figurează la articolul 23 alineatul 2 litera a) și alineatul 3 din proiectul de convenție dintre Administrația Autonomă a Monopolurilor de Stat și adjudecatarul licenței privind jocuri de noroc aferente altor evenimente decât cursele hipice, trebuie să fie formulate în mod clar, precis și univoc, verificarea acestui aspect revenind instanței de trimitere.

      (1)  JO C 282, 24.9.2011.


title: Cauza T-112/09: Acțiune introdusă la 19 martie 2009 — Icebreaker/OAPI — Gilmar (ICEBREAKER)

text:
               16.5.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 113/41

         Acțiune introdusă la 19 martie 2009 — Icebreaker/OAPI — Gilmar (ICEBREAKER)
   (Cauza T-112/09)
   2009/C 113/83
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Icebreaker Ltd (Wellington, Noua Zeelandă) (reprezentant: L. Prehn, lawyer)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Gilmar SpA [San Giovanni in Marignano (Rimini), Italia]

      Concluziile reclamantei

               —

               Anularea Deciziei Camerei a patra de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 15 ianuarie 2009 în cauza R 1536/2007-4 și admiterea înregistrării mărcii respective pentru bunurile din clasa 25 și

               —

               obligarea OAPI la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

      Persoana care solicită înregistrarea mărcii comunitare: Reclamanta

      Marca comunitară vizată: Marca verbală „ICEBREAKER” pentru bunuri din clasele 9, 24 și 25 — cererea nr. 3 205 523

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în sprijinul opoziției: Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

      Marca sau semnul invocat în sprijinul opoziției: Marca verbală italiană „ICEBERG” pentru bunuri din clasa 25, înregistrarea internațională privind marca verbală „ICEBERG” pentru bunuri din clasa 25, marca verbală spaniolă „ICEBERG” pentru bunuri din clasa 25, marca verbală italiană „ICE” pentru bunuri din clasa 25, înregistrarea internațională privind marca verbală „ICE” pentru bunuri din clasa 25

      Decizia diviziei de opoziție: Admiterea în parte a opoziției

      Decizia camerei de recurs: Respingerea recursului

      Motivele invocate: Încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul Consiliului nr. 40/94 în măsura în care camera de recurs a concluzionat în mod eronat că exista un risc de confuzie între mărcile respective.


title: Cauza T-225/11: Acțiune introdusă la 21 aprilie 2011 — Caventa/OAPI — Anson’s Herrenhaus (BERG)

text:
               2.7.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 194/18

         Acțiune introdusă la 21 aprilie 2011 — Caventa/OAPI — Anson’s Herrenhaus (BERG)
   (Cauza T-225/11)
   2011/C 194/29
   Limba în care a fost formulată acțiunea: germana

      Părțile

      Reclamantă: Caventa AG (Rekingen, Elveția) (reprezentant: J. Krenzel, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Anson’s Herrenhaus KG (Düsseldorf, Germania)

      Concluziile

               —

               Anularea Deciziei Camerei întâi de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, modele și desene industriale) din 10 februarie 2011 în cauza R 740/2010-1;

               —

               obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

      Solicitantul mărcii comunitare: reclamanta.

      Marca comunitară vizată: marca figurativă „BERG”pentru produse din clasele 25 și 28 (înregistrarea nr. 7 124 084).

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în procedura opoziției: Anson’s Herrenhaus KG.

      Marca sau semnul invocat: marca verbală „Christian Berg” pentru produse și servicii din clasele 3, 18, 25 și 35 (marca comunitară nr. 338 36 76), opoziția fiind îndreptată împotriva înregistrării pentru produse din clasele 25 și 28.

      Decizia diviziei de opoziție: admite opoziția.

      Decizia camerei de recurs: respinge calea de atac.

      Motivele invocate: încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/20091 (1), întrucât nu există un risc de confuzie între mărcile în conflict.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 207/2009 al Consiliului din 26 februarie 2009 privind marca comunitară (versiunea codificată), JO L 78, p. 1.


title: Cauza T-517/14: Ordonanța Tribunalului din 13 octombrie 2015 – Pelikan/OAPI – RMP (be.bag)

text:
               30.11.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 398/77

         Ordonanța Tribunalului din 13 octombrie 2015 – Pelikan/OAPI – RMP (be.bag)
   (Cauza T-517/14) (1)

   (2015/C 398/90)
   Limba de procedură: engleza
   Președintele Camerei a șasea a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 448, 15.12.2014.


title: Cauza T-292/14: Acțiune introdusă la 28 aprilie 2014 – Cipru/OAPI (XAΛΛOYMI)

text:
               28.7.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 245/21

         Acțiune introdusă la 28 aprilie 2014 – Cipru/OAPI (XAΛΛOYMI)
   (Cauza T-292/14)
   2014/C 245/28
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Republica Cipru (reprezentanți: S. Malynicz, Barrister, și V. Marsland, Solicitor)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               Anularea deciziei Camerei a patra de recurs din cadrul Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 19 februarie 2014 pronunțate în cauza R 1849/2013-4;

               —

               Obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

      Marca comunitară vizată: marca verbală „XAΛΛOYMI” pentru produse din clasa 29 – Cererea de înregistrare a mărcii comunitare nr. 11 578 473

      Decizia examinatorului: respinge cererea în întregime.

      Decizia camerei de recurs: respinge calea de atac

      Motivele invocate: încălcarea articolului 7 alineatul (1) literele (c) și (b) din Regulamentul nr. 207/2009 privind marca comunitară


title: Cauza C-133/06: Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 6 mai 2008 — Parlamentul European/Consiliul Uniunii Europene (Acțiune în anulare — Politică comună în domeniul azilului — Directiva 2005/85/CE — Procedura de acordare și de retragere a statutului de refugiat în statele membre — Țări de origine sigure — Țări terțe europene sigure — Liste comune minimale — Procedură de adoptare și de modificare a listelor comune minimale — Articolul 67 alineatele (1) și (5) prima liniuță CE — Necompetență)

text:
               21.6.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 158/3

         Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 6 mai 2008 — Parlamentul European/Consiliul Uniunii Europene
   (Cauza C-133/06) (1)

   (Acțiune în anulare - Politică comună în domeniul azilului - Directiva 2005/85/CE - Procedura de acordare și de retragere a statutului de refugiat în statele membre - Țări de origine sigure - Țări terțe europene sigure - Liste comune minimale - Procedură de adoptare și de modificare a listelor comune minimale - Articolul 67 alineatele (1) și (5) prima liniuță CE - Necompetență)
   (2008/C 158/04)
   Limba de procedură: franceza
   Părțile

      Reclamant: Parlamentul European (reprezentanți: H. Duintjer Tebbens, A. Caiola, A. Auersperger Matić și K. Bradley, agenți)

      Intervenientă în susținerea reclamantului: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: C. O'Reilly, precum și P. Van Nuffel și J. F. Pasquier, agenți)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: M. Simm, M. Balta și G. Maganza, agenți)

      Intervenientă în susținerea pârâtului: Republica Franceză (reprezentanți: G. de Bergues și J. C. Niollet, agenți)
   Obiectul
   Anularea articolului 29 alineatele (1) și (2) și a articolului 36 alineatul (3) din Directiva 2005/85/CE a Consiliului din 1 decembrie 2005 privind standardele minime cu privire la procedurile din statele membre de acordare și retragere a statutului de refugiat (JO L 326, p. 13, Ediție specială, 19/vol. 7, p. 242)
   Dispozitivul

               1)

               Anulează articolul 29 alineatele (1) și (2) și articolul 36 alineatul (3) din Directiva 2005/85/CE a Consiliului din 1 decembrie 2005 privind standardele minime cu privire la procedurile din statele membre de acordare și retragere a statutului de refugiat.

               2)

               Obligă Consiliul Uniunii Europene la plata cheltuielilor de judecată.

               3)

               Republica Franceză și Comisia Comunităților Europene suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 108, 6.5.2006.


title: Cauza C-266/13: Cerere de decizie preliminară introdusă de Hoge Raad der Nederlanden (Țările de Jos) la 15 mai 2013 — L. Kik/Staatssecretaris van Financiën

text:
               20.7.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 207/29

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Hoge Raad der Nederlanden (Țările de Jos) la 15 mai 2013 — L. Kik/Staatssecretaris van Financiën
   (Cauza C-266/13)
   2013/C 207/48
   Limba de procedură: olandeza

      Instanța de trimitere

   Hoge Raad der Nederlanden

      Părțile din procedura principală

      Recurent: L. Kik

      Intimat: Staatssecretaris van Financiën

      Întrebările preliminare

               1.

                           (a)

                           Normele privind domeniul de aplicare personal al Regulamentului (CEE) nr. 1408/71 (1) și normele privind aplicarea teritorială a regulilor de stabilire a legislației aplicabile prevăzute la titlul II al regulamentului trebuie interpretate în sensul că aceste reguli de stabilire a legislației sunt aplicabile într-un caz precum cel din speță în care este vorba despre un lucrător care (a) are reședința în Țările de Jos, (b) are cetățenie olandeză, (c) a fost, în orice caz, asigurat anterior în mod obligatoriu în Țările de Jos, (d) lucrează ca marinar pentru un angajator cu sediul în Elveția, (e) își desfășoară activitatea la bordul unui vas pentru pozare de conducte sub pavilion panamez, (f) și-a desfășurat activitatea inițial în afara teritoriului Uniunii (aproximativ trei săptămâni pe platforma continentală a Statelor Unite și aproximativ două săptămâni în apele internaționale), iar apoi pe platforma continentală a Țărilor de Jos (perioade de o lună și de aproximativ o săptămână) și a Regatului Unit (o perioadă de circa o săptămână, timp în care (g) veniturile obținute astfel au fost supuse impozitului pe venit olandez?

                           (b)

                           În cazul unui răspuns afirmativ, Regulamentul (CEE) nr. 1408/71 este aplicabil numai zilelor în care persoana interesată a lucrat pe platforma continentală a unui stat membru al Uniunii sau și perioadei anterioare, în care a lucrat în afara teritoriului Uniunii?

               2.

               În cazul în care Regulamentul (CEE) nr. 1408/71 este aplicabil unui lucrător precum cel despre care este vorba la întrebarea 1 a), care este legislația (legislațiile) pe care regulamentul o stabilește ca fiind aplicabilă?

      (1)  Regulamentul (CEE) nr. 1408/71 al Consiliului din 14 iunie 1971 privind aplicarea regimurilor de securitate socială în raport cu lucrătorii salariați, cu lucrătorii care desfășoară activități independente și cu membrii familiilor acestora care se deplasează în cadrul Comunității (JO L 149, p. 2, Ediție specială, 05/vol. 1, p. 26)


title: Cauza T-347/17: Acțiune introdusă la 2 iunie 2017 – FLA Europe/Comisia

text:
               31.7.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 249/39

         Acțiune introdusă la 2 iunie 2017 – FLA Europe/Comisia
   (Cauza T-347/17)
   (2017/C 249/53)
   Limba de procedură: neerlandeza

      Părțile

      Reclamantă: FLA Europe NV (Oudenaarde, Belgia) (reprezentanți: A. Willems, S. De Knop și B. Natens, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               declararea admisibilității acțiunii;

               —

               anularea Regulamentului de punere în aplicare (UE) 2017/423 al Comisiei din 9 martie 2017 de reinstituire a unei taxe antidumping definitive și de percepere definitivă a taxei provizorii instituite asupra importurilor de anumite tipuri de încălțăminte cu fețe din piele originare din Republica Populară Chineză și Vietnam și produse de Fujian Viscap Shoes Co. Ltd, Vietnam Ching Luh Shoes Co. Ltd, Vinh Thong Producing-Trading-Service Co. Ltd, Qingdao Tae Kwang Shoes Co. Ltd, Maystar Footwear Co. Ltd, Lien Phat Company Ltd, Qingdao Sewon Shoes Co. Ltd, Panyu Pegasus Footwear Co. Ltd, PanYu Leader Footwear Corporation, Panyu Hsieh Da Rubber Co. Ltd, An Loc Joint Stock Company, Qingdao Changshin Shoes Company Limited, Chang Shin Vietnam Co. Ltd, Samyang Vietnam Co. Ltd, Qingdao Samho Shoes Co. Ltd, Min Yuan, Chau Giang Company Limited, Foshan Shunde Fong Ben Footwear Industrial Co. Ltd și Dongguan Texas Shoes Limited Co., precum și de punere în aplicare a hotărârii Curții de Justiție în cauzele conexate C-659/13 și C-34/14 și

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă cinci motive.

               1.

               Primul motiv este întemeiat pe încălcarea articolului 5 alineatele (1) și (2) TUE și, în subsidiar, a principiului echilibrului instituțional prevăzut la articolul 13 alineatul (2) TUE.

                           —

                           Regulamentul atacat nu are niciun temei juridic.

                           —

                           Comisia nu era competentă să adopte regulamentul atacat.

               2.

               Al doilea motiv este întemeiat pe încălcarea articolului 266 TFUE prin omisiunea de a adopta măsurile necesare pentru punerea în aplicare a Hotărârii Curții de Justiție din 4 februarie 2016, C&J Clark International (C-659/13 și C-34/14, EU:C:2016:74).

               3.

               Al treilea motiv este întemeiat pe încălcarea articolului 1 alineatul (1) și a articolului 10 alineatul (1) din Regulamentul (UE) 2016/1036 (1) și a principiului securității juridice (interdicția retroactivității) prin instituirea de taxe antidumping asupra unor bunuri care sunt deja în liberă circulație.

               4.

               Al patrulea motiv este întemeiat pe încălcarea articolului 21 din Regulamentul (UE) 2016/1036 prin instituirea de taxe antidumping fără a efectua o nouă apreciere a interesului Uniunii.

               5.

               Al cincilea motiv este întemeiat pe încălcarea articolului 5 alineatele (1) și (4) TUE prin adoptarea unui act care depășește ceea ce este necesar pentru atingerea obiectivului pe care îl urmărește.

      (1)  Regulamentul (UE) 2016/1036 al Parlamentului European și al Consiliului din 8 iunie 2016 privind protecția împotriva importurilor care fac obiectul unui dumping din partea țărilor care nu sunt membre ale Uniunii Europene (JO 2016, L 176, p. 21).


title: Cauza F-51/07: Hotărârea Tribunalului Funcției Publice din 11 septembrie 2008 — Bui Van/Comisia (Funcție publică — Funcționari — Recrutare — Încadrare în grad și treaptă — Încadrare incorectă — Retragerea unui act afectat de o ilegalitate — Încredere legitimă — Termen rezonabil — Dreptul la apărare — Dreptul la o bună administrare)

text:
               6.12.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 313/57

         Hotărârea Tribunalului Funcției Publice din 11 septembrie 2008 — Bui Van/Comisia
   (Cauza F-51/07) (1)

   (Funcție publică - Funcționari - Recrutare - Încadrare în grad și treaptă - Încadrare incorectă - Retragerea unui act afectat de o ilegalitate - Încredere legitimă - Termen rezonabil - Dreptul la apărare - Dreptul la o bună administrare)
   (2008/C 313/103)
   Limba de procedură: franceza
   Părțile

      Reclamant: Philippe Bui Van (Hettange-Grande, Franța) (reprezentanți: S. Rodrigues și R. Albelice, avocați)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: J. Currall și G. Berscheid, agenți)
   Obiectul
   Pe de o parte, anularea deciziei directorului general al Centrului Comun de Cercetare al Comisiei din 4 octombrie 2006, în măsura în care aceasta a încadrat reclamantul în gradul AST 3, după ce inițial acesta fusese încadrat în gradul AST 4, și, pe de altă parte, o cerere daune-interese.
   Dispozitivul

               1)

               Obligă Comisia Comunităților Europene la plata către domnul Bui Van a sumei de 1 500 de euro cu titlu de daune-interese.

               2)

               Respinge acțiunea pentru restul motivelor.

               3)

               Îl obligă pe domnul Bui Van la suportarea a două treimi din cheltuielile de judecată efectuate.

               4)

               Obligă Comisia Comunităților Europene la suportarea propriilor cheltuieli de judecată și a unei treimi din cheltuielile de judecată efectuate de domnul Bui Van.

      (1)  JO C 170, 21.7.2007, p. 43.


title: Cauza C-288/07: Cerere având ca obiect pronunțarea unei hotărâri preliminare introdusă de High Court of Justice (Chancery Division) (Marea Britanie) la 14 iunie 2007 — The Commissioners of Her Majesty's Revenue & Customs/Isle of Wight Council, Mid-Suffolk District Council, South Tyneside Metropolitan Borough Council, West Berkshire District Council

text:
               25.8.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 199/23

         Cerere având ca obiect pronunțarea unei hotărâri preliminare introdusă de High Court of Justice (Chancery Division) (Marea Britanie) la 14 iunie 2007 — The Commissioners of Her Majesty's Revenue & Customs/Isle of Wight Council, Mid-Suffolk District Council, South Tyneside Metropolitan Borough Council, West Berkshire District Council
   (Cauza C-288/07)
   (2007/C 199/35)
   Limba de procedură: engleza
   Instanța de trimitere
   High Court of Justice (Chancery Division)
   Părțile din acțiunea principală

      Reclamant: The Commissioners of Her Majesty's Revenue & Customs

      Pârâți: Isle of Wight Council, Mid-Suffolk District Council, South Tyneside Metropolitan Borough Council, West Berkshire District Council
   Întrebările preliminare

               1)

               Expresia „denaturare a concurenței” trebuie apreciată pentru fiecare organism de drept public în parte, astfel încât, în contextul prezentei cauze, aceasta ar trebui determinată prin referire la sectorul sau la sectoarele în care organismul în cauză furnizează servicii de parcare sau prin referire la întregul teritoriu național al statelor membre?

               2)

               Ce se înțelege prin expresia „ar conduce la”? În concret, ce grad de probabilitate sau ce nivel de certitudine este cerut pentru ca această condiție să fie îndeplinită?

               3)

               Ce se înțelege prin termenul „gravă”? În concret, prin termenul „gravă” se înțelege un efect asupra concurenței care este mai mult decât nesemnificativ sau de minimis, un efect „substanțial” sau un efect „excepțional”?


title: Cauza T-141/15: Hotărârea Tribunalului din 20 octombrie 2016 – Republica Cehă/Comisia („FEGA și FEADR – Cheltuieli excluse de la finanțare – Protejarea podgoriilor – Cheltuieli efectuate de Republica Cehă – Securitate juridică – Încredere legitimă”)

text:
               5.12.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 454/23

      Hotărârea Tribunalului din 20 octombrie 2016 – Republica Cehă/Comisia
      (Cauza T-141/15) (1)

      ((„FEGA și FEADR - Cheltuieli excluse de la finanțare - Protejarea podgoriilor - Cheltuieli efectuate de Republica Cehă - Securitate juridică - Încredere legitimă”))
      (2016/C 454/42)
      Limba de procedură: ceha

         Părțile

         Reclamantă: Republica Cehă (reprezentanți: M. Smolek, J. Očková, J. Vláčil și L. Březinová, agenți)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: B. Eggers și P. Ondrůšek, agenți)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE prin care se solicită anularea Deciziei de punere în aplicare (UE) 2015/103 a Comisiei din 16 ianuarie 2015 de excludere de la finanțarea de către Uniunea Europeană a anumitor cheltuieli efectuate de statele membre în cadrul Fondului european de garantare agricolă (FEGA) și al Fondului european agricol pentru dezvoltare rurală (FEADR) (JO 2015, L 16, p. 33), în ceea ce privește partea din aceasta prin care se exclud cheltuielile prevăzute de Republica Cehă din FEAGA în favoarea unei anumite măsuri de protejare a podgoriilor pentru anii 2010-2012 și care ajung la suma totală de 2 123 199,04 euro

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Obligă Republica Cehă la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 213, 29.6.2015.


title: Cauza C-102/05: Ordonanța Curții (Camera a patra) din 10 mai 2007 (cerere având ca obiect pronunțarea unei hotărâri preliminare formulată de Regeringsrätten — Suedia) — Skatteverket/A, B (Articolul 104 alineatul (3) primul paragraf din Regulamentul de procedură — Libera circulație a capitalurilor — Libertatea de stabilire — Fiscalitate — Dividende distribuite de o societate cu acționariat concentrat — Regulă salarială — Impozitarea acestor dividende cu titlu de câștiguri din capital — Calcularea unui randament forfetar — Procentaj aplicat asupra capitalului investit și asupra unei fracțiuni din salarii — Sucursală stabilită într-o țară terță — Neluarea în considerare a salariilor lucrătorilor acestei sucursale)

text:
               21.7.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 170/8

         Ordonanța Curții (Camera a patra) din 10 mai 2007 (cerere având ca obiect pronunțarea unei hotărâri preliminare formulată de Regeringsrätten — Suedia) — Skatteverket/A, B
   (Cauza C-102/05) (1)

   (Articolul 104 alineatul (3) primul paragraf din Regulamentul de procedură - Libera circulație a capitalurilor - Libertatea de stabilire - Fiscalitate - Dividende distribuite de o „societate cu acționariat concentrat’ - „Regulă salarială’ - Impozitarea acestor dividende cu titlu de câștiguri din capital - Calcularea unui randament forfetar - Procentaj aplicat asupra capitalului investit și asupra unei fracțiuni din salarii - Sucursală stabilită într-o țară terță - Neluarea în considerare a salariilor lucrătorilor acestei sucursale)
   (2007/C 170/14)
   Limba de procedură: suedeza
   Instanța de trimitere
   Regeringsrätten
   Părțile din acțiunea principală

      Reclamant: Skatteverket

      Pârâți: A, B
   Obiectul
   Cerere având ca obiect pronunțarea unei hotărâri preliminare — Regeringsrätten — Interpretarea articolelor 56 și 58 CE — Impozitarea dividendelor plătite de societăți pe acțiuni de dimensiuni reduse — Reducere fiscală aferentă unui randament fictiv al capitalului investit care ia în considerare salariile plătite de societate și de filialele sau de sucursalele sale, în măsura în care salariile respective sunt supuse impozitării în Suedia — Luarea în considerare a salariilor plătite de către o sucursală într-un țară terță
   Dispozitivul
   O măsură națională care — în cadrul impozitării dividendelor cu titlu de câștiguri din capital până la concurența unui randament forfetar, calculate prin aplicarea unui procentaj determinat la o bază de impunere cuprinzând, pe lângă capitalul investit de către acționar, o fracțiune din salariile plătite lucrătorilor societății care distribuie dividendele — nu permite luarea în considerare a salariilor lucrătorilor angajați într-o țară terță, în cadrul unei sucursale a acestei societăți, sau de către o filială a acesteia din urmă, afectează într-un mod preponderent exercitarea libertății de stabilire în sensul articolelor 43 CE și următoarele. Aceste din urmă prevederi nu pot fi invocate într-o situație care privește stabilirea unei societăți a unui stat membru într-o țară terță.

      (1)  JO C 106, 30.4.2005.


title: Cauza T-91/06 R: Ordonanța Tribunalului de Primă Instanță din data de 26 ianuarie 2007 — Theofilopoulos/Comisia Comunităților Europene ( Acțiune în despăgubiri — Cerere de restituire a scrisorilor de garanție — Lipsa competenței Tribunalului — Inadmisibilitatea acțiunii — Acțiune vădit lipsită de orice bază legală )

text:
               14.4.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 82/38

         Ordonanța Tribunalului de Primă Instanță din data de 26 ianuarie 2007 — Theofilopoulos/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza T-91/06 R) (1)

   („Acțiune în despăgubiri - Cerere de restituire a scrisorilor de garanție - Lipsa competenței Tribunalului - Inadmisibilitatea acțiunii - Acțiune vădit lipsită de orice bază legală’)
   (2007/C 82/84)
   Limba de procedură: greaca
   Părțile

      Reclamant: Nikolaos Theofilopoulos (Atena, Grecia) (reprezentant: Petros Miliarakis, avocat)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: L. Ström van Lier și I. Chatzigiannis, agenți)
   Obiectul
   Pe de o parte, o acțiune în despăgubiri și, pe de altă parte, o cerere de restituire a scrisorilor de garanție.
   Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Dl Nikolaos Theofilopoulos este obligat la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 190, 12.8.2006.


title: Cauza C-247/07: Acțiune introdusă la 23 mai 2007 — Comisia Comunităților Europene/Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord

text:
               21.7.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 170/15

         Acțiune introdusă la 23 mai 2007 — Comisia Comunităților Europene/Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord
   (Cauza C-247/07)
   (2007/C 170/26)
   Limba de procedură: engleza
   Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: M. Konstantinidis și D. Lawunmi, agenți)

      Pârât: Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord
   Concluziile reclamantei

               —

               constatarea faptului că, prin neadoptarea actelor cu putere de lege și a actelor administrative necesare pentru a se conforma Directivei 2003/35/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 26 mai 2003 de instituire a participării publicului la elaborarea anumitor planuri și programe privind mediul (1) și de modificare a Directivelor 85/337/CEE (2) și 96/61/CE (3) ale Consiliului în ceea ce privește participarea publicului și accesul la justiție sau, în orice caz, prin necomunicarea unor asemenea acte Comisiei, Regatul Unit nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 6 din această directivă.

               —

               obligarea Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   Termenul pentru transpunerea directivei a expirat la data de 25 iunie 2005.

      (1)  JO L 156, p. 17.

      (2)  JO L 175, p. 40.

      (3)  JO L 257, p. 26.


title: Cauza C-201/16: Cerere de decizie preliminară introdusă de Verwaltungsgerichtshof (Austria) la 12 aprilie 2016 – Majid (alias Madzhdi) Shiri

text:
               18.7.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 260/18

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Verwaltungsgerichtshof (Austria) la 12 aprilie 2016 – Majid (alias Madzhdi) Shiri
   (Cauza C-201/16)
   (2016/C 260/23)
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Verwaltungsgerichtshof

      Părțile din procedura principală

   Recurent: Majid (alias Madzhdi) Shiri
   Autoritatea interesată: Bundesamt für Fremdenwesen und Asyl

      Întrebările preliminare

               1)

               Dispozițiile Regulamentului (UE) nr. 604/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 26 iunie 2013 de stabilire a criteriilor și mecanismelor de determinare a statului membru responsabil de examinarea unei cereri de protecție internațională prezentate într-unul dintre statele membre de către un resortisant al unei țări terțe sau de către un apatrid (1) care se referă la dreptul la o cale de atac efectivă împotriva unei decizii de transfer către statul membru responsabil, în special articolul 27 alineatul (1), trebuie interpretate, din perspectiva considerentului (19) al regulamentului, în sensul că un solicitant de azil poate pretinde ca, din cauza expirării perioadei de șase luni pentru efectuarea transferului, responsabilitatea examinării cererii sale să se transfere statului membru solicitant [articolul 29 alineatul (2) coroborat cu articolul 29 alineatul (1) din Regulamentul 604/2013]?
               În cazul unui răspuns afirmativ la prima întrebare:

               2)

               Pentru ca transferul responsabilității să se efectueze potrivit articolului 29 alineatul (2) prima teză din Regulamentul nr. 604/2013, este suficient să expire termenul de transfer al solicitantului de azil sau statul membru responsabil trebuie să și respingă obligația de a prelua sau de a reprimi persoana în cauză?

      (1)  JO L 180, p. 31.


title: Cauza C-357/08: Acțiune introdusă la 4 august 2008 — Comisia Comunităților Europene/Republica Elenă

text:
               27.9.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 247/10

         Acțiune introdusă la 4 august 2008 — Comisia Comunităților Europene/Republica Elenă
   (Cauza C-357/08)
   (2008/C 247/18)
   Limba de procedură: greaca
   Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentant: G. Zavvos, agent)

      Pârâtă: Republica Elenă
   Concluziile reclamantei

               —

               Constatarea faptului că, prin neadoptarea și, în orice caz, prin necomunicarea către Comisie a actelor cu putere de lege și a actelor administrative necesare pentru a se conforma Directivei 2005/14/CE (1) a Parlamentului European și a Consiliului din 11 mai 2005 de modificare a directivelor 72/166/CEE, 84/5/CEE, 88/357/CEE și 90/232/CEE și a Directivei 2000/26/CE a Parlamentului European și a Consiliului privind asigurarea de răspundere civilă auto, Republica Elenă nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul acestei directive;

               —

               obligarea Republicii Elene la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   Termenul pentru transpunerea Directivei 2005/14/CE în dreptul intern a expirat la 11 iunie 2007.

      (1)  JO L 149, 11.6.2005, p. 14, Ediție specială, 06/vol. 7, p. 212.


title: Cauza T-32/09 P: Recurs introdus la 26 ianuarie 2009 de Luigi Marcuccio împotriva Ordonanței pronunțate la 4 noiembrie 2008 de Tribunalul Funcției Publice în cauza F-18/07, Marcuccio/Comisia

text:
               21.3.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 69/51

         Recurs introdus la 26 ianuarie 2009 de Luigi Marcuccio împotriva Ordonanței pronunțate la 4 noiembrie 2008 de Tribunalul Funcției Publice în cauza F-18/07, Marcuccio/Comisia
   (Cauza T-32/09 P)
   (2009/C 69/111)
   Limba de procedură: italiana
   Părțile

      Recurent: Luigi Marcuccio (Tricase, Italia) (reprezentant: G. Cipressa, avocat)

      Cealaltă parte în proces: Comisia Comunităților Europene
   Concluziile recurentului

               —

               În orice caz:

                           (A.1)

                           anularea în întregime și fără nicio excepție a ordonanței atacate;

                           (A.2)

                           declararea faptului că acțiunea din primă instanță era perfect admisibilă

               —

               În principal:

                           (B.1)

                           admiterea în întregime și fără nicio excepție a cererilor reclamantului formulate în primă instanță;

                           (B.2)

                           obligarea pârâtei la restituirea către reclamant a tuturor cheltuielilor de judecată și onorariilor plătite de acesta, aferente atât procedurii în primă instanță, cât și în recurs

               —

               Sau în subsidiar:

                           (B.3)

                           Retrimiterea cauzei de qua Tribunalului Funcției Publice spre rejudecare, în altă compunere

         Motivele și principalele argumente
   Prezentul recurs este îndreptat împotriva Ordonanței Tribunalului Funcției Publice din 4 noiembrie 2008, pronunțată în cauza F-18/07, Marcuccio/Comisia, prin care a fost respinsă ca vădit inadmisibilă acțiunea recurentului.
   În susținerea concluziilor proprii, recurentul invocă următoarele motive:

               —

               Lipsă absolută de motivare a afirmațiilor privind calificarea notei din 11 octombrie 2005, la care se face referire la punctul 3 din ordonanța atacată, drept cerere introdusă în temeiul articolului 90 din statut și aplicabilitatea subsecventă în speță a aceluiași articol 90 din statut.

               —

               Lipsă absolută de motivare a afirmațiilor privind data la care nota din 11 octombrie 2005 a fost primită de recurent și data la care a fost adoptată decizia în litigiu.

               —

               Nelegalitatea constatărilor privind inadmisibilitatea vădită a acțiunii din primă instanță în ansamblul său.

         Lipsă absolută de motivare, de asemenea, lipsă absolută a cercetării judecătorești în raport cu data la care a fost depus memoriul în apărare, eroare de procedură, pentru nerespectarea obligației de a nu ține cont de conținutul memoriului în apărare în măsura în care a fost depus tardiv.

               —

               Încălcarea normei privind un proces echitabil, cuprinsă în articolul 6 din Conveția europeană a drepturilor omului și la articolul 47 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene.


title: Cauza C-89/14: Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 3 septembrie 2015 (cerere de decizie preliminară formulată de Corte suprema di cassazione – Italia) – A2A SpA/Agenzia delle Entrate [Trimitere preliminară — Ajutoare de stat — Stabilirea calculului dobânzilor aferente recuperării ajutoarelor incompatibile cu piața comună — Dobânzi simple sau dobânzi compuse — Legislație națională care face trimitere, pentru calculul dobânzilor, la dispozițiile Regulamentului (CE) nr. 794/2004 — Decizie de recuperare notificată înaintea intrării în vigoare a acestui regulament]

text:
               26.10.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 354/5

         Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 3 septembrie 2015 (cerere de decizie preliminară formulată de Corte suprema di cassazione – Italia) – A2A SpA/Agenzia delle Entrate
   (Cauza C-89/14) (1)

   ([Trimitere preliminară - Ajutoare de stat - Stabilirea calculului dobânzilor aferente recuperării ajutoarelor incompatibile cu piața comună - Dobânzi simple sau dobânzi compuse - Legislație națională care face trimitere, pentru calculul dobânzilor, la dispozițiile Regulamentului (CE) nr. 794/2004 - Decizie de recuperare notificată înaintea intrării în vigoare a acestui regulament])
   (2015/C 354/05)
   Limba de procedură: italiana

      Instanța de trimitere

   Corte suprema di cassazione

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: A2A SpA

      Pârâtă: Agenzia delle Entrate

      Dispozitivul

   Articolul 14 din Regulamentul (CE) nr. 659/1999 al Consiliului din 22 martie 1999 de stabilire a normelor de aplicare a articolului 93 din Tratatul CE, precum și articolele 11 și 13 din Regulamentul (CE) nr. 794/2004 al Comisiei din 21 aprilie 2004 de punere în aplicare a Regulamentului (CE) nr. 659/1999 nu se opun unei reglementări naționale cum este articolul 24 alineatul 4 din Decretul-lege nr. 185 din 29 noiembrie 2008 privind dispoziții urgente pentru sprijinirea familiilor, a muncii, a încadrării în muncă și a întreprinderilor, precum și pentru redefinirea cadrului strategic național în contextul combaterii crizei, transformat în lege, cu modificări, prin Legea nr. 2 din 28 ianuarie 2009, care prevede, prin intermediul unei trimiteri la Regulamentul nr. 794/2004, aplicarea unor dobânzi compuse recuperării unui ajutor de stat, deși decizia prin care acest ajutor a fost declarat incompatibil cu piața comună și prin care s-a dispus recuperarea lui a fost adoptată și notificată statului membru în cauză înainte de intrarea în vigoare a regulamentului menționat.

      (1)  JO C 142, 12.5.2014.


title: Cauza T-204/10: Hotărârea Tribunalului din 5 octombrie 2012 — Lancôme parfums et beauté & Cie/OAPI — Focus Magazin Verlag (COLOR FOCUS) [ „Marcă comunitară — Procedură de declarare a nulității — Marcă comunitară verbală COLOR FOCUS — Marcă comunitară verbală anterioară FOCUS — Motiv relativ de refuz — Risc de confuzie — Similitudine între mărci — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) și articolul 53 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 — Utilizare cu bună-credință a mărcii anterioare — Abuz de drept” ]

text:
               24.11.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 366/31

         Hotărârea Tribunalului din 5 octombrie 2012 — Lancôme parfums et beauté & Cie/OAPI — Focus Magazin Verlag (COLOR FOCUS)
   (Cauza T-204/10) (1)

   (Marcă comunitară - Procedură de declarare a nulității - Marcă comunitară verbală COLOR FOCUS - Marcă comunitară verbală anterioară FOCUS - Motiv relativ de refuz - Risc de confuzie - Similitudine între mărci - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) și articolul 53 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 - Utilizare cu bună-credință a mărcii anterioare - Abuz de drept)
   2012/C 366/60
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Lancôme parfums et beauté & Cie (Paris, Franța) (reprezentanți: A. von Mühlendahl și S. Abel, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentanți: inițial S. Schäffner, ulterior A. Folliard-Monguiral, agenți)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: Focus Magazin Verlag GmbH (München, Germania) (reprezentanți: R. Schweizer și J. Berlinger, avocați)

      Obiectul

   Acțiune introdusă împotriva Deciziei Camerei a doua de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (OAPI) din 11 februarie 2010 (cauza R 238/2009-2) privind o procedură de declarare a nulității între Focus Magazin Verlag GmbH și Lancôme parfums et beauté & Cie

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Obligă Lancôme parfums et beauté & Cie la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 179, 3.7.2010.


title: Cauza F-86/08: Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera întâi) din 30 noiembrie 2009 — Voslamber/Comisia (Funcție publică — Funcționari — Asigurări sociale — Sistemul comun de asigurări de boală — Soțul unui fost funcționar — Competență reglementată — Articolul 13 din Reglementarea comună privind asigurarea împotriva riscurilor de boală)

text:
               30.1.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 24/75

         Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera întâi) din 30 noiembrie 2009 — Voslamber/Comisia
   (Cauza F-86/08) (1)

   (Funcție publică - Funcționari - Asigurări sociale - Sistemul comun de asigurări de boală - Soțul unui fost funcționar - Competență reglementată - Articolul 13 din Reglementarea comună privind asigurarea împotriva riscurilor de boală)
   2010/C 24/139
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamant: Dietrich Voslamber (Fribourg, Germania) (reprezentant: L. Thielen, avocat)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: D. Martin și B. Eggers, agenți)

      Obiectul

   Anularea Deciziei Comisiei din 9 iulie 2008 prin care se respinge cererea reclamantului privind acordarea protecției primare pentru soția sa potrivit Reglementării comune privind asigurarea împotriva riscurilor de boală ale funcționarilor Comunităților Europene

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Respinge concluziile Comisiei Comunităților Europene formulate în temeiul articolului 94 litera (a) din Regulamentul de procedură.

               3.

               Comisia Comunităților Europene suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și două treimi din cheltuielile efectuate de domnul Voslamber.

               4.

               Domnul Voslamber suportă o treime din propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 327, 20.12.2008 p.43.


title: Cauza C-465/08: Acțiune introdusă la 29 octombrie 2008 — Comisia Comunităților Europene/Republica Elenă

text:
               20.12.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 327/20

         Acțiune introdusă la 29 octombrie 2008 — Comisia Comunităților Europene/Republica Elenă
   (Cauza C-465/08)
   (2008/C 327/35)
   Limba de procedură: greaca
   Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: M. Karanasou-Apostolopoulou și H. Støvlbæk)

      Pârâtă: Republica Elenă
   Concluziile reclamantei

               —

               Constatarea faptului că, prin neadoptarea actelor cu putere de lege și a actelor administrative necesare pentru a se conforma Directivei 2005/36/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 7 septembrie 2005 privind recunoașterea calificărilor profesionale (1), și în orice caz prin necomunicarea acestora Comisiei, Republica Elenă nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul directivei menționate;

               —

               obligarea Republicii Elene la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   Termenul pentru transpunerea Directivei 2005/36/CE în ordinea internă a expirat la 20 octombrie 2007.

      (1)  JO L 255, 30.9.2005, Ediție specială, 05/vol. 8, p. 3.


title: Cauza T-765/16: Acțiune introdusă la 5 noiembrie 2016 – Grupo Ganaderos de Fuerteventura/EUIPO (EL TOFIO El sabor de CANARIAS)

text:
               9.1.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 6/47

         Acțiune introdusă la 5 noiembrie 2016 – Grupo Ganaderos de Fuerteventura/EUIPO (EL TOFIO El sabor de CANARIAS)
   (Cauza T-765/16)
   (2017/C 006/59)
   Limba în care a fost formulată acțiunea: spaniola

      Părțile

      Reclamantă: Grupo Ganaderos de Fuerteventura, SL (Puerto del Rosario, Spania) (reprezentant: E. Manresa Medina, avocat)

      Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

      Datele privind procedura în fața EUIPO

      Marca în litigiu: marca figurativă a Uniunii Europene care cuprinde elementele verbale „EL TOFIO El sabor de CANARIAS” – cererea de înregistrare nr. 13 308 259

      Decizia atacată: Decizia Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 28 iulie 2016 în cauza R 1404/2015-5

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei atacate;

               —

               obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivul invocat

               —

               încălcarea articolului 7 alineatul (1) literele (c) și (j) din Regulamentul nr. 207/2009.


title: Cauza T-544/11: Hotărârea Tribunalului din 16 ianuarie 2013 — Spectrum Brands (UK)/OAPI — Philips (STEAM GLIDE) [ „Marcă comunitară — Procedură de declarare a nulității — Marca comunitară verbală STEAM GLIDE — Motiv absolut de refuz — Caracter descriptiv — Articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009” ]

text:
               23.2.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 55/11

         Hotărârea Tribunalului din 16 ianuarie 2013 — Spectrum Brands (UK)/OAPI — Philips (STEAM GLIDE)
   (Cauza T-544/11) (1)

   (Marcă comunitară - Procedură de declarare a nulității - Marca comunitară verbală STEAM GLIDE - Motiv absolut de refuz - Caracter descriptiv - Articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009)
   2013/C 55/19
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Spectrum Brands (UK) Ltd (Manchester, Regatul Unit) (reprezentant: S. Malynicz, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentanți: inițial D. Botis, ulterior G. Schneider și apoi G. Schneider și A. Folliard-Monguiral, agenți)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: Koninklijke Philips Electronics NV (Eindhoven, Țările de Jos) (reprezentant: L. Alonso Domingo, avocat)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei întâi de recurs a OAPI din 14 iulie 2011 (cauza R 1289/2010-1), privind o procedură de declarare a nulității între Koninklijke Philips Electronics NV și Spectrum Brands (UK) Ltd

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Obligă Spectrum Brands (UK) Ltd să suporte, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, și pe cele efectuate de Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI) și de Koninklijke Philips Electronics NV.

      (1)  JO C 6, 7.1.2012.


title: Cauza T-96/09: Ordonanța Tribunalului din 28 septembrie 2011 — UCAPT/Consiliul [ „Acțiune în anulare — Politica agricolă comună — Sisteme de ajutor pentru agricultori — Ajutor pentru producția de tutun — Regulamentul (CE) nr. 73/2009 — Lipsa afectării individuale — Inadmisibilitate” ]

text:
               26.11.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 347/31

         Ordonanța Tribunalului din 28 septembrie 2011 — UCAPT/Consiliul
   (Cauza T-96/09) (1)

   (Acțiune în anulare - Politica agricolă comună - Sisteme de ajutor pentru agricultori - Ajutor pentru producția de tutun - Regulamentul (CE) nr. 73/2009 - Lipsa afectării individuale - Inadmisibilitate)
   2011/C 347/52
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: Union des coopératives agricoles des producteurs de tabac de France UCAPT (Paris, Franța) (reprezentanți: B. Peignot și D. F. Garreau, avocați)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: M. Moore și P. Mahnič Bruni, agenți)

      Intervenientă în susținerea pârâtului: Comisia Europeană (reprezentanți: K. Banks și G. von Rintelen, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare a Regulamentului (CE) nr. 73/2009 al Consiliului din 19 ianuarie 2009 de stabilire a unor norme comune pentru sistemele de ajutor direct pentru agricultori în cadrul politicii agricole comune și de instituire a anumitor sisteme de ajutor pentru agricultori, de modificare a Regulamentelor (CE) nr. 1290/2005, (CE) nr. 247/2006, (CE) nr. 378/2007 și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 1782/2003 (JO L 30, p. 16)

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea ca inadmisibilă.

               2.

               Union des coopératives agricoles des producteurs de tabac de France suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de Consiliul Uniunii Europene, inclusiv cheltuielile de judecată aferente procedurii măsurilor provizorii.

               3.

               Comisia Europeană suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 90, 18.4.2009.


title: Cauza C-564/15: Cerere de decizie preliminară introdusă de Kecskeméti Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Ungaria) la 4 noiembrie 2015 – Farkas Tibor/Nemzeti Adó- és Vámhivatal Dél alfödi Regionális Adó Főigazgatósága

text:
               7.3.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 90/2

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Kecskeméti Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Ungaria) la 4 noiembrie 2015 – Farkas Tibor/Nemzeti Adó- és Vámhivatal Dél alfödi Regionális Adó Főigazgatósága
   (Cauza C-564/15)
   (2016/C 090/03)
   Limba de procedură: maghiara

      Instanța de trimitere

   Kecskeméti Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

      Părțile din procedura principală

      Reclamant: Farkas Tibor

      Pârâtă: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Dél alfödi Regionális Adó Főigazgatósága

      Întrebările preliminare

               1)

               Practica unei autorități fiscale, întemeiată pe dispozițiile legii ungare privind taxa pe valoarea adăugată, conform căreia autoritatea respectivă constată o diferență fiscală în sarcina persoanei care achiziționează un bun (sau a beneficiarului unui serviciu), în cazul în care vânzătorul bunului (sau prestatorul serviciului) emite o factură în conformitate cu regimul standard de impozitare pentru o operațiune care este supusă regimului de taxare inversă, și declară și plătește către buget taxa pe valoarea adăugată aferentă facturii menționate, iar persoana care achiziționează bunul (sau beneficiarul serviciului) deduce taxa pe valoarea adăugată plătită emitentului facturii, este compatibilă cu dispozițiile Directivei privind taxa pe valoarea adăugată (1), în special cu principiul neutralității fiscale și cu principiul proporționalității în raport cu obiectivul prevenirii fraudei fiscale, chiar dacă persoana care achiziționează bunul (sau beneficiarul serviciului) nu își poate exercita dreptul de deducere în ceea ce privește taxa pe valoarea adăugată care a fost constatată drept diferență fiscală?

               2)

               Sancțiunea aplicată pentru alegerea unui mod de impozitare incorect în cazul constatării unei diferențe fiscale care implică și impunerea unei amenzi fiscale de 50 % este proporțională, în cazul în care bugetul nu a suferit nicio pierdere de venituri și nici nu există indicii privind săvârșirea unui abuz?

      (1)  Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată (JO L 347, p. 1, Ediție specială, 09/vol. 3, p. 7).


title: Cauza T-8/09: Hotărârea Tribunalului din 13 septembrie 2011 — Dredging International și Ondernemingen Jan de Nul/EMSA ( Contracte de achiziții publice de servicii — Proceduri de atribuire a contractelor de achiziții ale EMSA — Intervenția navelor de ajutor în cadrul combaterii poluării cu hidrocarburi — Respingerea ofertei — Acțiune în anulare — Lipsă de conformitate a ofertei cu obiectul contractului — Consecințe — Egalitate de tratament — Proporționalitate — Definirea obiectului contractului — Lipsa comunicării caracteristicilor și a avantajelor relative ale ofertei reținute — Motivare — Atribuirea contractului — Lipsa interesului de a exercita acțiunea — Acțiune în constatarea nulității contractului încheiat cu ofertantul câștigător — Solicitare de daune interese )

text:
               22.10.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 311/38

         Hotărârea Tribunalului din 13 septembrie 2011 — Dredging International și Ondernemingen Jan de Nul/EMSA
   (Cauza T-8/09) (1)

   (Contracte de achiziții publice de servicii - Proceduri de atribuire a contractelor de achiziții ale EMSA - Intervenția navelor de ajutor în cadrul combaterii poluării cu hidrocarburi - Respingerea ofertei - Acțiune în anulare - Lipsă de conformitate a ofertei cu obiectul contractului - Consecințe - Egalitate de tratament - Proporționalitate - Definirea obiectului contractului - Lipsa comunicării caracteristicilor și a avantajelor relative ale ofertei reținute - Motivare - Atribuirea contractului - Lipsa interesului de a exercita acțiunea - Acțiune în constatarea nulității contractului încheiat cu ofertantul câștigător - Solicitare de daune interese)
   2011/C 311/68
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamante: Dredging International NV (Zwijndrecht, Belgia) și Ondernemingen Jan de Nul NV (Hofstade-Aalst, Belgia) (reprezentanți: R. Martens și A. Van Vaerenbergh, avocați)

      Pârâtă: Agenția Europeană pentru Siguranța Maritimă (EMSA) (reprezentanți: J. Menze, agent, asistat de J. Stuyck și A.-M. Vandromme, avocați)

      Obiectul

   Inițial, cerere de anulare a Deciziei EMSA din 29 octombrie 2008 de respingere a ofertei depuse de reclamante în cadrul procedurii de negociere EMSA/NEG/3/2008, pentru încheierea de contracte de achiziții de servicii privind intervenția navelor de ajutor în cadrul combaterii poluării cu hidrocarburi (Lotul 2: Marea Nordului) și de atribuire a contractului către DC International, ulterior, o cerere de constatare a nulității contractului încheiat între EMSA și DC International și, în sfârșit, o solicitare de daune interese

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Obligă Dredging International NV și Ondernemingen Jan de Nul NV la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 82, 4.4.2009.


title: Cauza T-74/06: Ordonanța Tribunalului de Primă Instanță din 17 decembrie 2008 — Fox Racing/OAPI — Lloyd IP (SHIFT) ( Marcă comunitară — Lipsa necesității de a se pronunța )

text:
               21.3.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 69/37

         Ordonanța Tribunalului de Primă Instanță din 17 decembrie 2008 — Fox Racing/OAPI — Lloyd IP (SHIFT)
   (Cauza T-74/06) (1)

   („Marcă comunitară - Lipsa necesității de a se pronunța’)
   (2009/C 69/86)
   Limba de procedură: engleza
   Părțile

      Reclamantă: Fox Racing, Inc. (Morgan Hill, Statele Unite) (reprezentant: P. Brownlow, solicitor)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: J. Laporta Insa, agent )

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: Lloyd IP Limited (Penrith, Regatul Unit) (reprezentant: R. Elliot, solicitor)
   Obiectul
   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei întâi de recurs a OAPI din 8 decembrie 2005 (cauza R 1180/2004-1) privind o procedură de opoziție între Lloyd IP Limited și Fox Racing, Inc.
   Dispozitivul

               1)

               Ne mai este necesară pronunțarea asupra fondului acțiunii.

               2)

               Reclamanta va suporta propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de pârât.

               3)

               Intervenienta va suporta propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 108, 6.5.2006.


title: Cauza T-443/11: Hotărârea Tribunalului din 11 septembrie 2014 – Gold East Paper și Gold Huasheng Paper/Consiliul ( „Dumping — Importuri de hârtie cretată de calitate superioară originară din China — Statutul de întreprindere care funcționează în condiții de economie de piață — Termen pentru adoptarea deciziei privind acest statut — Examinare cu diligență și cu imparțialitate — Dreptul la apărare — Eroare vădită de apreciere — Principiul bunei administrări — Sarcina probei — Prejudiciu — Determinarea marjei de profit — Definiția produsului în cauză — Industria comunitară — Legătură de cauzalitate” )

text:
               27.10.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 380/6

         Hotărârea Tribunalului din 11 septembrie 2014 – Gold East Paper și Gold Huasheng Paper/Consiliul
   (Cauza T-443/11) (1)

   ((„Dumping - Importuri de hârtie cretată de calitate superioară originară din China - Statutul de întreprindere care funcționează în condiții de economie de piață - Termen pentru adoptarea deciziei privind acest statut - Examinare cu diligență și cu imparțialitate - Dreptul la apărare - Eroare vădită de apreciere - Principiul bunei administrări - Sarcina probei - Prejudiciu - Determinarea marjei de profit - Definiția produsului în cauză - Industria comunitară - Legătură de cauzalitate”))
   2014/C 380/07
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamante: Gold East Paper (Jiangsu) Co. Ltd (Jiangsu, China) și Gold Huasheng Paper (Suzhou Industrial Park) Co. Ltd (Jiangsu) (reprezentanți: V. Akritidis, Y. Melin și F. Crespo, avocați)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: J.-P. Hix, agent, asistat inițial de G. Berrisch, A. Polcyn, avocați, și de N. Chesaites, barrister, ulterior de B. O’Connor, solicitor, și S. Gubel, avocat)

      Interveniente în susținerea pârâtului: Comisia Europeană (reprezentanți: M. França și A. Stobiecka-Kuik, agenți), Cepifine AISBL (Bruxelles, Belgia), Sappi Europe SA (Bruxelles), Burgo Group SpA (Altavilla Vicentina, Italia) și Lecta SA (Luxemburg, Luxemburg) (reprezentanţi: L. Ruessmann și W. Berg, avocați)

      Obiectul

   Cerere de anulare a Regulamentului de punere în aplicare (UE) nr. 451/2011 al Consiliului din 6 mai 2011 de instituire a unei taxe antidumping definitive și de colectare definitivă a taxei provizorii instituite asupra importurilor de hârtie cretată de calitate superioară originară din Republica Populară Chineză (JO L 128, p. 1), în măsura în care privește reclamantele.

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Gold East Paper (Jiangsu) Co. Ltd și Gold Huasheng Paper (Suzhou Industrial Park) Co. Ltd suportă, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, cheltuielile de judecată efectuate de Consiliul Uniunii Europene, de Cepifine AISBL, de Sappi Europe SA, de Burgo Group SpA și de Lecta SA.

               3)

               Comisia Europeană suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 298, 8.10.2011.


title: Cauza T-221/08: Hotărârea Tribunalului din 26 aprilie 2016 – Strack/Comisia [„Acces la documente – Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 – Documente referitoare la un dosar de investigație al OLAF – Acțiune în anulare – Respingeri implicite și explicite ale cererilor de acces – Excepție privind protecția vieții private și a integrității persoanelor – Excepție privind protecția intereselor comerciale ale unui terț – Excepție privind protecția procesului decizional – Obligația de motivare – Răspundere extracontractuală”]

text:
               13.6.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 211/41

      Hotărârea Tribunalului din 26 aprilie 2016 – Strack/Comisia
      (Cauza T-221/08) (1)

      ([„Acces la documente - Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 - Documente referitoare la un dosar de investigație al OLAF - Acțiune în anulare - Respingeri implicite și explicite ale cererilor de acces - Excepție privind protecția vieții private și a integrității persoanelor - Excepție privind protecția intereselor comerciale ale unui terț - Excepție privind protecția procesului decizional - Obligația de motivare - Răspundere extracontractuală”])
      (2016/C 211/51)
      Limba de procedură: germana

         Părțile

         Reclamant: Guido Strack (Köln, Germania) (reprezentanți: H. Tettenborn și N. Lödler, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: inițial P. Costa de Oliveira și B. Eggers, ulterior B. Eggers și J. Baquero Cruz, agenți)

         Obiectul

      Pe de o parte, o cerere de anulare a tuturor deciziilor implicite și explicite ale Comisiei adoptate în urma cererilor inițiale de acces la documente prezentate de domnul Strack la 18 și la 19 ianuarie 2008 și, pe de altă parte, o cerere de despăgubiri.

         Dispozitivul

                  1)

                  Nu mai este necesară pronunțarea asupra legalității deciziilor implicite de respingere a cererilor de acces la documente, adoptate în cadrul cererilor de acces formulate de domnul Guido Strack.

                  2)

                  Nu mai este necesară pronunțarea asupra legalității deciziilor explicite de respingere parțială sau totală a cererilor de acces la documente, adoptate de Comisia Comunităților Europene și de Oficiul European de Luptă Antifraudă (OLAF) în cadrul cererilor de confirmare a accesului la documente formulate de domnul Strack din 22 februarie și din 21 aprilie 2008, în măsura în care aceste documente nu existau sau nu mai erau disponibile, în care aceste documente sau părți din acestea au devenit accesibile publicului ori în care domnul Strack admite legalitatea respingerilor cererilor de acces care au intervenit.

                  3)

                  Anulează Decizia OLAF din 30 aprilie 2010 în măsura în care:

                              —

                              s-a refuzat accesul la documentele care poartă mențiunea „PD”;

                              —

                              numele domnului Strack a fost ocultat în documentele care poartă mențiunea „PA”;

                              —

                              au fost omise documente în lista OLAF din 30 aprilie 2010 sau nu au fost comunicate domnului Strack exclusiv pentru motivele că acesta era autorul lor, că le deținea în temeiul Regulamentului (CE) nr. 45/2001 al Parlamentului European și al Consiliului din 18 decembrie 2000 privind protecția persoanelor fizice cu privire la prelucrarea datelor cu caracter personal de către instituțiile și organele comunitare și privind libera circulație a acestor date ori în alt temei, fără ca aceste documente să fi fost divulgate publicului, sau că erau excluse din cererea de acces, în măsura în care vizau schimburile dintre OLAF și Ombudsmanul European ori dintre OLAF și domnul Strack și în care îl priveau pe acesta din urmă, fără a face parte din dosarul referitor la investigația în discuție.

                  4)

                  Anulează Decizia OLAF din 7 iulie 2010 în măsura în care:

                              —

                              accesul la documentul nr. 266 a fost refuzat în temeiul Regulamentului (CE) nr. 1049/2001 al Parlamentului European și al Consiliului din 30 mai 2001 privind accesul public la documentele Parlamentului, ale Consiliului și ale Comisiei;

                              —

                              accesul la documentul nr. 268 a fost refuzat, cu excepția informațiilor la care domnul Strack a putut avea acces în temeiul Regulamentului nr. 1049/2001 în cadrul transmiterii altor documente;

                              —

                              numele domnului Strack a fost ocultat în fișele de parcurs anexate la decizia menționată.

                  5)

                  Respinge acțiunea cu privire la restul motivelor.

                  6)

                  Obligă Comisia să suporte propriile cheltuieli de judecată, precum și trei sferturi din cheltuielile de judecată efectuate de domnul Strack.

                  7)

                  Domnul Strack suportă un sfert din propriile cheltuieli de judecată.

         (1)  JO C 223, 30.8.2008.


title: Cauza C-417/07: Hotărârea Curții (Camera a șaptea) din 1 aprilie 2008 — Comisia Comunităților Europene/Marele Ducat al Luxemburgului (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Directiva 2004/36/CE — Siguranța aeronavelor țărilor terțe care folosesc aeroporturile comunitare — Netranspunere în termenul prevăzut)

text:
               9.5.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 116/8

         Hotărârea Curții (Camera a șaptea) din 1 aprilie 2008 — Comisia Comunităților Europene/Marele Ducat al Luxemburgului
   (Cauza C-417/07) (1)

   (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru - Directiva 2004/36/CE - Siguranța aeronavelor țărilor terțe care folosesc aeroporturile comunitare - Netranspunere în termenul prevăzut)
   (2008/C 116/14)
   Limba de procedură: franceza
   Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentant: R. Vidal Puig, agent)

      Pârât: Marele Ducat al Luxemburgului (reprezentant C. Schiltz, agent)
   Obiectul
   Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Neadoptarea, în termenul prevăzut, a actelor necesare pentru a se conforma Directivei 2004/36/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 21 aprilie 2004 privind siguranța aeronavelor țărilor terțe care folosesc aeroporturile comunitare (JO L 143, p. 76, Ediție specială, 07/vol. 14, p. 25)
   Dispozitivul

               1)

               Prin neadoptarea, în termenul prevăzut, a actelor cu putere de lege și a actelor administrative necesare pentru a se conforma Directivei 2004/36/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 21 aprilie 2004 privind siguranța aeronavelor țărilor terțe care folosesc aeroporturile comunitare, Marele Ducat al Luxemburgului nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul acesteia.

               2)

               Obligă Marele Ducat al Luxemburgului la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 247, 20.10.2007.


title: Cauza C-249/14 P: Recurs introdus la 22 mai 2014 de Pêra-Grave – Sociedade Agrícola, Unipessoal, L d a împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera întâi) din 27 februarie 2014 în cauza T-602/11, Pêra-Grave – Sociedade Agrícola, Unipessoal, L d a /Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

text:
               13.10.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 361/2

         Recurs introdus la 22 mai 2014 de Pêra-Grave – Sociedade Agrícola, Unipessoal, Ld
      a împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera întâi) din 27 februarie 2014 în cauza T-602/11, Pêra-Grave – Sociedade Agrícola, Unipessoal, Ld
      a/Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)
   (Cauza C-249/14 P)
   2014/C 361/02
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Recurentă: Pêra-Grave – Sociedade Agrícola, Unipessoal, Ld
      a (reprezentant: J. de Oliveira Vaz Miranda de Sousa, avocat)

      Celelalte părți din procedură: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale), Fundação Eugénio de Almeida

      Concluziile recurentei

   Recurenta solicită Curții:

               —

               anularea Hotărârii Tribunalului din 27 februarie 2014 în cauza T-602/11;

               —

               cu titlu subsidiar, trimiterea cauzei Tribunalului spre rejudecare;

               —

               obligarea OAPI în calitate de pârât în procedura desfășurată în fața Tribunalului la plata cheltuielilor de judecată aferente procedurilor desfășurate în primă instanță și în recurs.

      Motivele și principalele argumente

   Recurenta susține că hotărârea atacată este viciată deoarece Tribunalul a interpretat și a aplicat în mod greșit articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul privind marca comunitară (1). Acest motiv cuprinde trei aspecte și se bazează pe următoarele trei serii de argumente:

               1.

               Tribunalul nu a argumentat în mod corespunzător existența unui risc real de confuzie între mărcile în cauză. Constatarea în mod corespunzător și obiectiv a unui risc real de confuzie între două mărci nu poate consta în simpla afirmație că, având în vedere identitatea produselor respective, precum și similitudinea vizuală foarte redusă și gradul scăzut de similitudine fonetică dintre acestea (și în pofida lipsei lor de similitudine din punct de vedere conceptual), nu se poate statua că un consumator relevant poate percepe produsele respective ca provenind de la aceeași întreprindere sau de la întreprinderi legate din punct de vedere economic. „Riscul de confuzie” nu înseamnă o simplă posibilitate de confuzie, ci mai curând o probabilitate că acea confuzie va avea loc. Un risc de confuzie nu poate fi prezumat numai deoarece există un anumit grad de similitudine între două mărci, chiar și atunci când produsele respective sunt identice.

               2.

               În hotărârea atacată s-a aplicat de asemenea greșit articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul privind marca comunitară, deoarece Tribunalul nu a luat în considerare impactul și importanța lipsei de similitudine a semnelor din punct de vedere conceptual în aprecierea globală a riscului de confuzie dintre mărcile care prezintă un grad foarte scăzut de similitudine vizuală și un grad scăzut de similitudine auditivă. Potrivit unei jurisprudențe constante, conținutul conceptual al mărcii a cărei înregistrare se solicită trebuie să fie suficient pentru a compensa similitudinea vizuală foarte scăzută și similitudinea auditivă scăzută care, potrivit Tribunalului, există între marca a cărei înregistrare se solicită și marca anterioară.

               3.

               În sfârșit, Tribunalul a aplicat greșit articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul privind marca comunitară atunci când a constatat existența unui risc de confuzie între semnele în discuție fără a lua în considerare toți factorii relevanți în circumstanțele speței pentru a stabili riscul de confuzie. Mai concret, Tribunalul a ignorat o circumstanță esențială care făcea parte din contextul de fapt din speță: originea, istoria, semnificația geografică a cuvântului cuprins în mărcile în discuție în procedură și legătura simbolică cu produsele desemnate de mărcile menționate. Prin urmare și în această măsură, Tribunalul a denaturant de asemenea contextul de fapt din speță.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 207/2009 al Consiliului din 26 februarie 2009 privind marca comunitară (JO L 78, p. 1).


title: Cauza C-508/15: Cerere de decizie preliminară introdusă de Verwaltungsgericht Berlin (Germania) la 24 septembrie 2015 – Sidika Ucar/Land Berlin

text:
               18.1.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 16/15

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Verwaltungsgericht Berlin (Germania) la 24 septembrie 2015 – Sidika Ucar/Land Berlin
   (Cauza C-508/15)
   (2016/C 016/18)
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Verwaltungsgericht Berlin

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Sidika Ucar

      Pârât: Land Berlin

      Întrebările preliminare

               1)

               Articolul 7 primul paragraf prima liniuță din Decizia nr. 1/80 trebuie interpretat în sensul că sunt îndeplinite condițiile de fond și atunci când perioada de trei ani de ședere legală a membrului de familie alături de lucrătorul turc încadrat pe piața legală a muncii din statul membru a fost precedată de o perioadă în care lucrătorul turc admis inițial ieșise de pe piața legală a muncii a statului membru după autorizarea șederii membrului de familie alături de acesta în sensul acestor dispoziții?

               2)

               Articolul 7 primul paragraf din Decizia 1/80 trebuie interpretat în sensul că prelungirea permisului de ședere trebuie asimilată autorizației de a se alătura lucrătorului turc încadrat pe piața legală a muncii atunci când membrul de familie respectiv locuiește cu lucrătorul turc de la autorizarea șederii în sensul acestei dispoziții, dar acesta din urmă, după ce între timp ieșise de pe piața legală a muncii din statul membru, s-a reîncadrat pe această piață abia de la data prelungirii permisului de ședere?


title: Cauza C-226/08: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Verwaltungsgericht Oldenburg (Germania) la 26 mai 2008 — Stadt Papenburg/Bundesrepublik Deutschland

text:
               15.8.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 209/24

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Verwaltungsgericht Oldenburg (Germania) la 26 mai 2008 — Stadt Papenburg/Bundesrepublik Deutschland
   (Cauza C-226/08)
   (2008/C 209/36)
   Limba de procedură: germana
   Instanța de trimitere
   Verwaltungsgericht Oldenburg
   Părțile din acțiunea principală

      Reclamant: Stadt Papenburg

      Pârâtă: Bundesrepublik Deutschland
   Întrebările preliminare

               1)

               Articolul 4 alineatul (2) primul paragraf din Directiva 92/43/CEE a Consiliului din 21 mai 1992 privind conservarea habitatelor naturale și a speciilor de faună și floră sălbatică (1) permite unui stat membru să refuze, pentru alte motive decât motive de protecție a mediului, să își dea acordul pentru proiectul listei de situri de importanță comunitară stabilit de Comisie în privința unuia sau a mai multe situri?

               2)

               În cazul unui răspuns afirmativ la prima întrebare: se numără printre aceste motive și interesele comunelor și ale grupărilor de comune, în special planurile și proiectele de planuri ale acestora și alte interese legate de dezvoltarea ulterioară a propriului sit?

               3)

               În cazul unor răspunsuri afirmative la prima și la a doua întrebare: al treilea considerent al Directivei 92/43 sau articolul 2 alineatul (3) din Directiva 92/43 sau alte dispoziții de drept comunitar impun ca statele membre și Comisia să țină seama de astfel de motive la momentul aprobării și stabilirii listei de situri de importanță comunitară?

               4)

               În cazul unui răspuns afirmativ la a treia întrebare: o comună afectată de înscrierea pe listă a unui anumit sit poate să susțină în mod valabil în justiție, întemeindu-se pe dreptul comunitar, după adoptarea definitivă a listei, că aceasta este contrară dreptului comunitar pentru că interesele sale nu au fost luate în considerare sau pentru că nu au fost luate în considerare în mod suficient?

               5)

               Lucrările continue de întreținere efectuate în canalul navigabil al unor estuare care au fost deja aprobate definitiv în temeiul dreptului național înainte de expirarea termenului de transpunere a Directivei 92/43 trebuie supuse unei evaluări a efectelor potențiale ale acestora asupra sitului în aplicarea articolului 6 alineatele (3) și (4) din directiva menționată în caz de continuare a acestor lucrări după înscrierea sitului pe lista siturilor de importanță comunitară?

      (1)  JO L 206, p. 7, Ediție specială, 15/vol. 2, p. 109.


title: Cauza T-36/17: Acțiune introdusă la 23 ianuarie 2017 – Forest Pharma/EUIPO – Ipsen Pharma (COLINEB)

text:
               6.3.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 70/31

         Acțiune introdusă la 23 ianuarie 2017 – Forest Pharma/EUIPO – Ipsen Pharma (COLINEB)
   (Cauza T-36/17)
   (2017/C 070/40)
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Forest Pharma BV (Amsterdam, Țările de Jos) (reprezentant: T. Holman, Solicitor)

      Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Ipsen Pharma SAS (Boulogne Billancourt, Franța)

      Datele privind procedura în fața EUIPO

      Solicitantul mărcii în litigiu: reclamanta

      Marca în litigiu: marca Uniunii Europene verbală „COLINEB” – cererea de înregistrare nr. 13 191 671

      Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție

      Decizia atacată: Decizia Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 13 octombrie 2016 în cauza R 500/2016-5

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei atacate;

               —

               obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivul invocat

               —

               încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009.


title: Cauza C-544/10: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 6 septembrie 2012 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Bundesverwaltungsgerichts — Germania) — Deutsches Weintor eG/Land Rheinland-Pfalz [Trimitere preliminară — Apropierea legislațiilor — Sănătate publică — Informarea și protecția consumatorilor — Etichetarea și prezentarea produselor alimentare — Noțiunile „mențiuni nutriționale” și „de sănătate” — Regulamentul (CE) nr. 1924/2006 — Calificarea unui vin drept „ușor de digerat” — Indicarea unei acidități scăzute — Băuturile care conțin mai mult de 1,2 % alcool în volum — Interzicerea mențiunilor de sănătate — Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene — Articolul 15 alineatul (1) — Libertatea de alegere a ocupației — Articolul 16 — Libertatea de a desfășura o activitate comercială — Compatibilitate]

text:
               27.10.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 331/3

      Hotărârea Curții (Camera a treia) din 6 septembrie 2012 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Bundesverwaltungsgerichts — Germania) — Deutsches Weintor eG/Land Rheinland-Pfalz
      (Cauza C-544/10) (1)

      (Trimitere preliminară - Apropierea legislațiilor - Sănătate publică - Informarea și protecția consumatorilor - Etichetarea și prezentarea produselor alimentare - Noțiunile „mențiuni nutriționale” și „de sănătate” - Regulamentul (CE) nr. 1924/2006 - Calificarea unui vin drept „ușor de digerat” - Indicarea unei acidități scăzute - Băuturile care conțin mai mult de 1,2 % alcool în volum - Interzicerea mențiunilor de sănătate - Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene - Articolul 15 alineatul (1) - Libertatea de alegere a ocupației - Articolul 16 - Libertatea de a desfășura o activitate comercială - Compatibilitate)
      (2012/C 331/04)
      Limba de procedură: germana

         Instanța de trimitere

      Bundesverwaltungsgerichts

         Părțile din acțiunea principală

         Reclamantă: Deutsches Weintor eG

         Pârâtă: Land Rheinland-Pfalz

         Obiectul

      Cerere de pronunțarea unei hotărâri preliminare — Bundesverwaltungsgericht — Interpretarea articolului 6 alineatul (1) primul paragraf UE în raport cu articolul 15 alineatul (1) și articolul 16 din Carta drepturilor fundamentale ale Uniunii Europene, precum și a articolului 4 alineatul (3) în raport cu articolul 2 alineatul (2) punctul 5 sau cu articolul 10 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 1924/2006 al Parlamentului European și al Consiliului din 20 decembrie 2006 privind mențiunile nutriționale și de sănătate înscrise pe produsele alimentare (JO L 404 p. 9, Ediție specială, 15/vol. 18, p. 244), astfel cum a fost modificat ultima dată de Regulamentul (UE) nr. 116/2010 al Comisiei din 9 februarie 2010 (JO L 37 p. 16) — Denumirea unui vin ca fiind ușor digerabil indicându-se aciditatea sa redusă — Interdicția mențiunilor de sănătate în privința băuturilor care conțin mai mult de 1,2 % alcool în volum — Noțiunea „mențiune de sănătate”

         Dispozitivul

                  1.

                  Articolul 4 alineatul (3) primul paragraf din Regulamentul (CE) nr. 1924/2006 al Parlamentului European și al Consiliului din 20 decembrie 2006 privind mențiunile nutriționale și de sănătate înscrise pe produsele alimentare, astfel cum a fost modificat în ultimul rând prin Regulamentul (UE) nr. 116/2010 al Comisiei din 9 februarie 2010, trebuie interpretat în sensul că termenii „mențiune de sănătate” acoperă o descriere precum „ușor de digerat” însoțită de menționarea unui conținut redus de substanțe percepute ca negative de un număr mare de consumatori.

                  2.

                  Este compatibil cu articolul 6 alineatul (1) primul paragraf TUE să i se interzică fără excepție, prin Regulamentul nr. 1924/2006, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul nr. 116/2010, unui producător sau unui distribuitor de vinuri să utilizeze o mențiune de tipul celei în cauză în acțiunea principală, chiar dacă această mențiune este în sine corectă.

         (1)  JO C 72 din 05.03.2011.


title: Cauza T-434/13: Acțiune introdusă la 21 august 2013 — Doux/Comisia

text:
               5.10.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 291/4

         Acțiune introdusă la 21 august 2013 — Doux/Comisia
   (Cauza T-434/13)
   2013/C 291/05
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: Doux SA (Châteaulin, Franța) (reprezentant: J. Vogel, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea Regulamentului de punere în aplicare (UE) nr. 689/2013 al Comisiei din 18 iulie 2013 de stabilire a restituirilor la export în sectorul cărnii de pasăre;

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă cinci motive.

               1.

               Primul motiv este întemeiat pe încălcarea unor norme fundamentale de procedură, întrucât regulamentul atacat nu cuprinde nicio motivare. Reclamanta susține că motivarea indicată în cadrul regulamentului atacat este numai o motivare standardizată care nu permite urmărirea raționamentului Comisiei, în condițiile în care aceasta ar fi trebuit să indice cu precizie care erau considerațiile care justificau trecerea de la un cuantum al restituirii de 108,5 euro pe tonă la 0 euro, și aceasta cu atât mai mult cu cât Comisia se îndepărta de la practica sa decizională anterioară.

               2.

               Al doilea motiv este întemeiat pe încălcarea principiului încrederii legitime, în condițiile în care Comisia i-ar fi asigurat pe operatori că restituirile vor fi menținute până la intrarea în vigoare a noii politici agricole comune. Reclamanta susține că scăderea cuantumului restituirilor de la 108,5 euro pe tonă la 0 euro nu era previzibilă în raport cu situația pieței cărnii de pasăre.

               3.

               Al treilea motiv este întemeiat pe existența unei erori vădite de apreciere determinate de faptul că Comisia a considerat că indicatorii economici justificau stabilirea cuantumului restituirilor la 0 euro, în condițiile în care creșterea prețurilor de pe piață ar fi în mare parte absorbită de creșterea cursului monedei euro în raport cu dolarul. Reclamanta consideră astfel că indicatorii economici nu justificau eliminarea restituirilor.

               4.

               Al patrulea motiv este întemeiat pe existența unei erori vădite de apreciere determinate de faptul că Comisia a considerat că intrarea în vigoare imediată a regulamentului atacat ar fi justificată pentru „a se evita discrepanțele în raport cu situația actuală de pe piață, pentru a preveni speculațiile […] și pentru a asigura o gestionare eficientă”. Reclamanta susține că această motivare, care s-ar regăsi într-o formă identică în regulamentele precedente, nu este deloc adaptată în cazul de față, întrucât eliminarea bruscă a restituirilor la export fără un preaviz care să permită adaptarea modelului economic al operatorilor ar risca, dimpotrivă, să ducă la o dezorganizare a pieței interne.

               5.

               Al cincilea motiv este întemeiat pe existența unui abuz de putere al Comisiei, întrucât aceasta nu a adoptat regulamentul atacat pentru un motiv prevăzut de Regulamentul nr. 1234/2007 (1).

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 1234/2007 al Consiliului din 22 octombrie 2007 de instituire a unei organizări comune a piețelor agricole și privind dispoziții specifice referitoare la anumite produse agricole („Regulamentul unic OCP”) (JO L 299, p. 1).


title: Cauza T-490/12: Acțiune introdusă la 6 noiembrie 2012 — Mondadori Editore/OAPI — Grazia Equity (GRAZIA)

text:
               26.1.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 26/55

         Acțiune introdusă la 6 noiembrie 2012 — Mondadori Editore/OAPI — Grazia Equity (GRAZIA)
   (Cauza T-490/12)
   2013/C 26/112
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Arnoldo Mondadori Editore SpA (Milano, Italia) (reprezentanți: G. Dragotti și R. Valenti, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Grazia Equity GmbH (Stuttgart, Germania)

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea Deciziei din 6 septembrie 2012 a Camerei a patra de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) pronunțate în cauza R 1958/2010-4 și

               —

               obligarea OAPI la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

      Solicitantul mărcii comunitare: cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs.

      Marca comunitară vizată: marca verbală „GRAZIA” înregistrată pentru servicii din clasele 35 și 36 sub nr. 6840466.

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în procedura opoziției: reclamanta.

      Marca sau semnul invocat: marca figurativă italiană „GRAZIA” înregistrată pentru produse și servicii din clasele 3, 9, 16, 18, 25 și 38 sub nr. 906507; marca comunitară figurativă „GRAZIA” înregistrată pentru produse și servicii din clasele 3, 9, 16, 18 și 38 sub nr. 1714146; marca verbală italiană „GRAZIA” înregistrată pentru produse din clasa 16 sub nr. 1049965; înregistrarea italiană nr. 1050165 și înregistrările internaționale nr. 276829, 276833 și 817006 ale mărcilor sus-menționate pentru produse și servicii din clasele 9, 16 sau 38.

      Decizia diviziei de opoziție: respinge opoziția în totalitate.

      Decizia camerei de recurs: respinge calea de atac.

      Motivele invocate: încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) și a articolului 8 alineatul (5) din Regulamentul nr. 207/2009 al Consiliului.


title: Cauza T-428/12: Hotărârea Tribunalului din 6 decembrie 2013 — Banco Bilbao Vizcaya Argentaria/OAPI (VALORES DE FUTURO) [ „Marcă comunitară — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale VALORES DE FUTURO — Motiv absolut de refuz — Lipsa caracterului distinctiv — Caracter descriptiv — Articolul 7 alineatul (1) literele (b) și (c) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009” ]

text:
               25.1.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 24/20

         Hotărârea Tribunalului din 6 decembrie 2013 — Banco Bilbao Vizcaya Argentaria/OAPI (VALORES DE FUTURO)
   (Cauza T-428/12) (1)

   (Marcă comunitară - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale VALORES DE FUTURO - Motiv absolut de refuz - Lipsa caracterului distinctiv - Caracter descriptiv - Articolul 7 alineatul (1) literele (b) și (c) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009)
   2014/C 24/36
   Limba de procedură: spaniola

      Părțile

      Reclamantă: Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, SA (Bilbao, Spania) (reprezentanți: J. de Oliveira Vaz Miranda Sousa și N. González-Alberto Rodríguez, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: V. Melgar, agent)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a doua de recurs a OAPI din 4 iulie 2012 (cauza R 2299/2011-2) privind o cerere de înregistrare a semnului verbal VALORES DE FUTURO ca marcă comunitară

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Obligă Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, SA la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 366, 24.11.2012.


title: Cauza C-293/16: Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunal Supremo (Spania) la 25 mai 2016 – Sharda Europe B.V.B.A./Administración del Estado și Syngenta Agro, S.A.

text:
               22.8.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 305/14

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunal Supremo (Spania) la 25 mai 2016 – Sharda Europe B.V.B.A./Administración del Estado și Syngenta Agro, S.A.
   (Cauza C-293/16)
   (2016/C 305/20)
   Limba de procedură: spaniola

      Instanța de trimitere

   Tribunal Supremo, Sala de lo Contencioso-Administrativo, Sección Cuarta

      Părțile din procedura principală

      Recurentă: Sharda Europe B.V.B.A.

      Intimate: Administración del Estado și Syngenta Agro, S.A.

      Întrebările preliminare

               1)

               Întrucât există o divergență între versiunile lingvistice ale articolului 3.2 din Directiva 2008/69/CE (1) a Comisiei din 1 iulie 2008, precum și o posibilă discrepanță faţă de considerentul (7) din preambulul directivei, se adresează Curții de Justiţie următoarea întrebare preliminară:
               Data de 31 decembrie 2008, prevăzută la articolul 3 alineatul (2) din Directiva 2008/69/CE a Comisiei din 1 iulie 2008, în versiunea în limba spaniolă, trebuie interpretată ca data la care expiră termenul limită pentru efectuarea reevaluării de către statele membre, ca data limită pentru includerea substanțelor active care trebuie reevaluate în lista prevăzută la anexa I la Directiva 91/414/CEE (2), sau ca data până la care se poate prezenta respectiva cerere de includere?

               2)

               Expresia „până cel târziu la 31 decembrie 2008”, prevăzută la articolul 3 alineatul (2) din Directiva 2008/69/CE reprezintă un termen imperativ, în temeiul obiectivului urmărit de sistemul instituit de Directiva 91/414/CEE a Consiliului din 15 iulie 1991 și care nu permite statelor membre să îl prelungească, astfel încât este stabilit definitiv de această directivă?

               3)

               În cazul în care se interpretează că termenul respectiv poate fi prelungit, acesta se poate prelungi din motive obiective de forță majoră sau faptul că mandatul prevăzut la articolul 3 vizează statele membre presupune că acestea au posibilitatea să îl prelungească, în conformitate cu legislația națională și în funcție de situațiile și de condițiile care rezultă din aceasta?

      (1)  Directiva 2008/69/CE a Comisiei din 1 iulie 2008 de modificare a Directivei 91/414/CEE a Consiliului privind includerea clofentezin, dicamba, difenoconazol, diflubenzuron, imazaquin, lenacil, oxadiazon, picloram și piriproxifen ca substanțe active (JO L 172, 2.7.2008, p. 9).

      (2)  Directiva Consiliului din 15 iulie 1991 privind introducerea pe piață a produselor de uz fitosanitar (JO L 230, 19.8.1991, p. 1, Ediție specială, 03/vol. 10, p. 30).


               20.11.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 317/5

         Depunerea jurământului de către un nou membru al Tribunalului
   2010/C 317/09
   Numit judecător la Tribunalul Uniunii Europene prin Decizia reprezentanților guvernelor statelor membre ale Uniunii Europene din 8 iulie 2010 (1) pentru perioada cuprinsă între 1 septembrie 2010 și 31 august 2016, domnul van der Woude a depus jurământul în fața Curții la 13 septembrie 2010.

      (1)  JO L 186, 20.7.2010