title: Cauza C-55/20: Cerere de decizie preliminară introdusă de Sąd Dyscyplinarny Izby Adwokackiej w Warszawie (Polonia) la 31 ianuarie 2020 – Ministerstwo Sprawiedliwości/R.G.

text:
               8.6.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 191/6

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Sąd Dyscyplinarny Izby Adwokackiej w Warszawie (Polonia) la 31 ianuarie 2020 – Ministerstwo Sprawiedliwości/R.G.
      (Cauza C-55/20)
      (2020/C 191/09)
      Limba de procedură: polona

         Instanța de trimitere

      Sąd Dyscyplinarny Izby Adwokackiej w Warszawie

         Părțile din procedura principală

         Recurent: Ministerstwo Sprawiedliwości

         Intimat: R.G.

         Întrebările preliminare

                  1)

                  Sunt aplicabile dispozițiile capitolului III din Directiva 2006/123/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 12 decembrie 2006 privind serviciile în cadrul pieței interne (1) (denumită în continuare „Directiva privind serviciile”), inclusiv articolul 10 alineatul (6) din aceasta, procedurilor privind răspunderea disciplinară a avocaților și a juriștilor străini înscriși în tabloul avocaților, în cadrul cărora avocatul poate fi sancționat în special cu amendă, cu suspendarea sau cu excluderea din barou, iar juristul străin poate fi sancționat în special cu amendă, cu suspendarea dreptului de a furniza asistența juridică în Republica Polonă sau cu interzicerea dreptului de a furniza asistență juridică în Republica Polonă? În cazul unui răspuns afirmativ, sunt aplicabile prevederile Cartei Drepturilor Fundamentale a Uniunii Europene (denumită în continuare „carta”), inclusiv articolul 47 din aceasta, procedurilor menționate mai sus, desfășurate în fața instanțelor barourilor în cauze în care hotărârile acestor instanțe nu pot face obiectul unei căi de atac la instanțele naționale sau pot fi introduse împotriva acestora doar căi de atac extraordinare precum recursul la Sąd Najwyższy [Curtea Supremă], de asemenea în cauzele în care toate elementele semnificative sunt circumscrise în interiorul unui stat membru?

                  2)

                  Într-o cauză în care, precum în cadrul procedurii amintite la prima întrebare, pentru examinarea unui recurs împotriva hotărârii sau ordonanței unei instanțe disciplinare a baroului sau a unei plângeri împotriva deciziei privind respingerea unui asemenea recurs este competentă, conform legislației naționale în vigoare, o instanță care – în opinia instanței menționate, conformă cu aprecierea Sąd Najwyższy [Curtea Supremă] exprimată în hotărârea din 5 decembrie 2019, nr. III PO 7/18 – nu este independentă și imparțială în sensul articolului 47 din cartă, este necesar ca dispozițiile naționale care prevăd competența unei asemenea instanțe să fie lăsate neaplicate, iar instanța disciplinară a baroului este obligată să trimită un astfel de recurs sau o astfel de plângere instanței care ar fi competentă dacă dispozițiile respective nu s-ar opune?

                  3)

                  Într-o cauză în care, precum în cadrul procedurii menționate la prima întrebare, nici Prokurator Generalny [procurorul general], nici Rzecznik Praw Obywatelskich [avocatul poporului] nu au competența de a formula recurs împotriva hotărârii sau a ordonanței instanței disciplinare a baroului, potrivit instanței respective, această poziție fiind:

                              a)

                              contrară poziției exprimate în ordonanța din 27 noiembrie 2019, nr. II DSI 67/18, de completul de 7 judecători ai Izba Dyscyplinarna Sądu Najwyższego [Camera Disciplinară a Curții Supreme], și anume instanța care, conform legislației naționale aplicabile, este competentă să examineze plângerea împotriva respingerii recursului, dar care – în opinia instanței disciplinare a baroului, conformă cu opinia exprimată de Sąd Najwyższy [Curtea Supremă] în hotărârea din 5 decembrie 2019, nr. III PO 7/18 – nu este o instanță independentă și imparțială în sensul articolului 47 din cartă;

                              b)

                              conformă cu opinia exprimată anterior de Izba Karna Sądu Najwyższego [Camera Penală a Curții Supreme], și anume instanța care ar fi competentă să examineze o astfel de plângere dacă dispozițiile menționate nu ar prevedea altfel,

                        instanța disciplinară a baroului poate (sau ar trebui) să nu țină seama de opinia exprimată de Izba Dyscyplinarna Sądu Najwyższego [Camera Disciplinară a Curții Supreme]?

                  4)

                  Dacă, într-o ipoteză precum cea menționată la a treia întrebare, instanța disciplinare a baroului a fost sesizată cu un recurs formulat de ministrul justiției, iar:

                              a)

                              în opinia Sąd Najwyższy [Curtea Supremă], exprimată în hotărârea din 5 decembrie 2019, nr. III PO 7/18, și în opinia instanței disciplinare a baroului, unul dintre elementele care justifică aprecierea că instanța menționată la litera (a) de la cea de a treia întrebare, și anume Izba Dyscyplinarna Sądu Najwyższego [Camera Disciplinară a Curții Supreme], nu este o instanță independentă și imparțială în sensul articolului 47 din cartă, este influența puterii executive, inclusiv a însuși ministrului justiției, asupra componenței acesteia;

                              b)

                              funcția de Prokurator Generalny [procuror general], care, în opinia exprimată de Izba Dyscyplinarna Sądu Najwyższego [Camera Disciplinară a Curții Supreme] și anume instanța menționată la întrebarea a treia litera (a), ar fi autorizat să formuleze recurs împotriva hotărârii pronunțate în urma unui recurs, dar care, în opinia Izba Karna Sądu Najwyższego [Camera Penală a Curții Supreme] și anume a instanței menționate la întrebarea a treia litera (b) și în opinia instanței disciplinare a baroului, nu are această competență, este exercitată tocmai de ministrul justiției,

                        instanța disciplinară a baroului este obligată să nu examineze recursul dacă aceasta este singura modalitate de a asigura conformitatea procedurii cu articolul 47 din cartă și, în special, de a evita ingerința în procedură a unui organ care nu este o instanță independentă și imparțială în sensul acestei dispoziții?

         (1)  JO 2006, L 376, p. 36, Ediție specială, 13/vol. 58, p. 50.


title: Cauza C-59/20: Cerere de decizie preliminară introdusă de Bundesfinanzgericht (Austria) la 4 februarie 2020 – DBKAG/Finanzamt Linz

text:
               8.6.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 191/8

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Bundesfinanzgericht (Austria) la 4 februarie 2020 – DBKAG/Finanzamt Linz
      (Cauza C-59/20)
      (2020/C 191/11)
      Limba de procedură: germana

         Instanța de trimitere

      Bundesfinanzgericht

         Părțile din procedura principală

         Recurentă: DBKAG

         Autoritatea intimată: Finanzamt Linz

         Întrebarea preliminară

      Articolul 135 alineatul (1) litera (g) din Directiva 2006/112/CE (1) trebuie interpretat în sensul că, în scopul scutirii de la plata taxelor prevăzută în această dispoziție, termenul „gestionarea de fonduri comune de plasament” vizează și acordarea unui drept de folosință cu privire la un software special dezvoltat pentru gestionarea de fonduri comune de plasament de către un terț emitent al licenței către o societate de gestionare a unui fond comun de plasament (SGI), dacă acest software special este utilizat, precum în cauza principală, exclusiv pentru îndeplinirea unor activități specifice și esențiale legate de gestionarea fondurilor comune de plasament, însă este executat pe infrastructura tehnică a SGI și își poate desfășura funcțiile doar prin implicarea subordonată a SGI și prin utilizarea continuă a datelor de piață puse la dispoziție de SGI?

         (1)  Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată (JO 2006, L 347, p. 1, Ediție specială, 09/ vol. 3, p. 7).


title: Cauza C-73/20: Cerere de decizie preliminară introdusă de Bundesgerichtshof (Germania) la 13 februarie 2020 – ZM, în calitate de lichidator în procedura de insolvență privind bunurile deținute de Oeltrans Befrachtungsgesellschaft mbH/E. A. Frerichs

text:
               8.6.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 191/9

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Bundesgerichtshof (Germania) la 13 februarie 2020 – ZM, în calitate de lichidator în procedura de insolvență privind bunurile deținute de Oeltrans Befrachtungsgesellschaft mbH/E. A. Frerichs
      (Cauza C-73/20)
      (2020/C 191/12)
      Limba de procedură: germana

         Instanța de trimitere

      Bundesgerichtshof

         Părțile din procedura principală

         Recurent: ZM, în calitate de lichidator în procedura de insolvență privind bunurile deținute de Oeltrans Befrachtungsgesellschaft mbH

         Intimat: E. A. Frerichs

         Întrebarea preliminară

      Articolul 13 din Regulamentul (CE) nr. 1346/2000 al Consiliului din 29 mai 2000 privind procedurile de insolvență (1) și articolul 12 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 593/2008 al Parlamentului European și al Consiliului din 17 iunie 2008 privind legea aplicabilă obligațiilor contractuale (Roma I) (2) trebuie interpretate în sensul că legea aplicabilă unui contract în temeiul acestui din urmă regulament reglementează și plata efectuată de un terț în executarea obligației contractuale de plată a unei părți contractante?

         (1)  JO 2000, L 160, p. 1, Ediție specială, 19/vol. 1, p. 143.

         (2)  JO 2008, L 177, p. 6.


title: Cauza C-129/20: Cerere de decizie preliminară introdusă de Cour de cassation du Grand-Duché de Luxembourg (Luxemburg) la 9 martie 2020 – XI/Caisse pour l'avenir des enfants

text:
               8.6.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 191/10

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Cour de cassation du Grand-Duché de Luxembourg (Luxemburg) la 9 martie 2020 – XI/Caisse pour l'avenir des enfants
      (Cauza C-129/20)
      (2020/C 191/14)
      Limba de procedură: franceza

         Instanța de trimitere

      Cour de cassation du Grand-Duché de Luxembourg

         Părțile din procedura principală

         Recurentă: XI

         Intimat: Caisse pour l'avenir des enfants

         Întrebarea preliminară

      Clauza 1 alineatele (1) și (2) și clauza 2 alineatul (1) și alineatul (3) litera (b) din Acordul-cadru referitor la concediul pentru creșterea copilului încheiat la 14 decembrie 1995 de organizațiile intersectoriale cu caracter general UNICE, CEEP și CES (1), pus în aplicare prin Directiva 96/34/CE a Consiliului din 3 iunie 1996 privind acordul la concediu pentru creșterea copilului trebuie să fie interpretate în sensul că se opun aplicării unei dispoziții din dreptul intern, precum articolul 29bis din Legea modificată din 16 aprilie 1979 privind statutul general al funcționarilor de stat, în versiunea rezultată din Legea din 22 decembrie 2006 (Memorial, A, 2006, n 242, pagina 4838), care subordonează acordarea concediului pentru creșterea copilului dublei condiții ca lucrătorul să ocupe în mod legal un loc de muncă și să fie afiliat pe acest temei la regimul de securitate socială, pe de o parte, fără întrerupere pe parcursul a cel puțin douăsprezece luni consecutive imediat precedente debutului concediului pentru creșterea copilului și, pe de altă parte, la momentul nașterii sau al primirii copilului sau a copiilor adoptați, respectarea celei de a doua condiții fiind cerută chiar dacă nașterea sau primirea a avut loc la mai mult de douăsprezece luni înainte de debutul concediului pentru creșterea copilului?

         (1)  JO 1996, L 145, p. 4, Ediție specială 05/vol. 3, p. 160.


title: Cauza T-546/19: Hotărârea Tribunalului din 2 aprilie 2020 – Isigny-Sainte Mère/EUIPO (Forma unui recipient auriu cu un fel de val) [„Marcă a Uniunii Europene – Cerere de înregistrare a unei mărci a Uniunii Europene tridimensionale – Forma unui recipient auriu cu un fel de val – Motiv absolut de refuz – Articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001 – Lipsa caracterului distinctiv”]

text:
               8.6.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 191/12

      Hotărârea Tribunalului din 2 aprilie 2020 – Isigny-Sainte Mère/EUIPO (Forma unui recipient auriu cu un fel de val)
      (Cauza T-546/19) (1)

      („Marcă a Uniunii Europene - Cerere de înregistrare a unei mărci a Uniunii Europene tridimensionale - Forma unui recipient auriu cu un fel de val - Motiv absolut de refuz - Articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001 - Lipsa caracterului distinctiv”)
      (2020/C 191/15)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamantă: Isigny-Sainte Mère (Isigny-sur-Mer, Franţa) (reprezentant: D. Mallo Saint-Jalmes, avocată)

         Pârât: Oficiul Uniunii pentru Proprietate Intelectuală (reprezentant: V. Ruzek, agent)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 22 mai 2019 (cauza R 1513/2018-5) privind o cerere de înregistrare a unui semn tridimensional constituit din forma unui recipient auriu cu un fel de val ca marcă a Uniunii Europene

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Obligă Isigny-Sainte Mère la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 312, 16.9.2019.


title: Cauza T-031/19: Ordonanța Tribunalului din 26 martie 2020 – AF/FRA („Acțiune în anulare și în despăgubire – Funcție publică – Agenți temporari – Contract pe durată nedeterminată – Funcții de administrator în calitate de consilier politic cu gradul AD 12 – Încadrare în postul-tip «administrator» – Statutul din 2014 – Lipsa vocației la reîncadrare pe un grad superior – Exercițiul de reclasificare 2017 – Refuzul de a-l lua în considerare pe reclamant pentru reîncadrarea în gradul AD 13 – Acțiune vădit nefondată”)

text:
               8.6.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 191/12

      Ordonanța Tribunalului din 26 martie 2020 – AF/FRA
      (Cauza T-031/19) (1)

      („Acțiune în anulare și în despăgubire - Funcție publică - Agenți temporari - Contract pe durată nedeterminată - Funcții de administrator în calitate de consilier politic cu gradul AD 12 - Încadrare în postul-tip «administrator» - Statutul din 2014 - Lipsa vocației la reîncadrare pe un grad superior - Exercițiul de reclasificare 2017 - Refuzul de a-l lua în considerare pe reclamant pentru reîncadrarea în gradul AD 13 - Acțiune vădit nefondată”)
      (2020/C 191/16)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamant: AF (reprezentanți: L. Levi şi N. Flandin, avocați)

         Pârâtă: Agenția pentru Drepturi Fundamentale a Uniunii Europene (reprezentanți: M. O’Flaherty, agent, asistat de B. Wägenbaur, avocat)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 270 TFUE având ca obiect, pe de o parte, anularea deciziei FRA din 9 mai 2018 de a nu include numele reclamantului pe lista agenților temporari eligibili pentru reîncadrarea în gradul AD 13 în cadrul exercițiului de reclasificare 2017 și, pe de altă parte, obținerea reparării prejudiciului pe care acesta pretinde că l-ar fi suferit ca urmare a acestei decizii

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Agenția pentru Drepturi Fundamentale a Uniunii Europene (FRA) suportă propriile cheltuieli de judecată și este obligată la plata unui sfert din cheltuielile de judecată efectuate de AF.

                  3)

                  AF suportă trei sferturi din propriile cheltuieli de judecată.

         (1)  JO C 103, 18.3.2019.


title: Cauza T-280/19: Ordonanța Tribunalului din 23 martie 2020 – Highgate Capital Management/Comisia („Acțiune în anulare – Ajutoare de stat – Plângere – Act care nu este supus căilor de atac – Inadmsibilitate”)

text:
               8.6.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 191/14

      Ordonanța Tribunalului din 23 martie 2020 – Highgate Capital Management/Comisia
      (Cauza T-280/19) (1)

      („Acțiune în anulare - Ajutoare de stat - Plângere - Act care nu este supus căilor de atac - Inadmsibilitate”)
      (2020/C 191/19)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Highgate Capital Management LLP (Londra, Regatul Unit) (reprezentant: M. Struys, avocat)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: K. Blanck, A. Bouchagiar şi K.- Ph. Wojcik, agenţi)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE prin care se solicită anularea deciziei Comisiei privind respingerea unei plângeri referitoare la un ajutor de stat care ar fi acordat în mod ilegal Eurobank Ergasias SA prin achiziționarea Piraeus Bank Bulgaria (SA.53105), pretins conținută în scrisoarea din 8 martie 2019 a Direcției Generale „Concurență” a Comisiei și în declarația publică din 20 martie 2019 a membrului Comisiei însărcinat cu concurența

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea ca inadmisibilă.

                  2)

                  Nu este necesară pronunțarea cu privire la cererea de intervenție formulată de Fondul elen pentru stabilitate financiară.

                  3)

                  Obligă Highgate Capital Management LLP la plata cheltuielilor de judecată, inclusiv a celor aferente procedurii măsurilor provizorii, cu excepția celor aferente cererii de intervenție.

                  4)

                  Fondul elen pentru stabilitate financiară suportă propriile cheltuieli de judecată aferente cererii de intervenție.

         (1)  JO C 213, 24.6.2019.


title: Cauza T-326/19: Ordonanța Tribunalului din 2 aprilie 2020 – Gerber/Parlamentul şi Consiliul [„Acțiune în anulare – Teritoriul vamal al Uniunii – Regulamentul (UE) 2019/474 – Directiva (UE) 2019/475 – Includerea municipalității Campione d’Italia și a apelor italiene ale lacului Lugano – Lipsa afectării individuale – Inadmisibilitate”]

text:
               8.6.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 191/15

      Ordonanța Tribunalului din 2 aprilie 2020 – Gerber/Parlamentul şi Consiliul
      (Cauza T-326/19) (1)

      („Acțiune în anulare - Teritoriul vamal al Uniunii - Regulamentul (UE) 2019/474 - Directiva (UE) 2019/475 - Includerea municipalității Campione d’Italia și a apelor italiene ale lacului Lugano - Lipsa afectării individuale - Inadmisibilitate”)
      (2020/C 191/20)
      Limba de procedură: italiana

         Părțile

         Reclamant: Tibor Gerber (Campione d’Italia, Italia) (reprezentant: N. Amadei, avocată)

         Pârâţi: Parlamentul European (reprezentanți: L. Visaggio şi C. Biz, agenţi), Consiliul Uniunii Europene (reprezentanţi: A. Lo Monaco şi E. Ambrosini, agenţi)

         Obiectul

      În primul rând cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE având ca obiect anularea Regulamentului (UE) 2019/474 al Parlamentului European și al Consiliului din 19 martie 2019 de modificare a Regulamentului (UE) nr. 952/2013 de stabilire a Codului vamal al Uniunii (JO 2019, L 83, p. 38), în ceea ce privește partea referitoare la includerea municipalității italiene Campione d’Italia și a apelor italiene ale lacului Lugano în teritoriul vamal al Uniunii, în al doilea rând cerere întemeiată pe articolul 264 TFUE având ca obiect declararea ca lipsită de efecte a Directivei (UE) 2019/475 a Consiliului din 18 februarie 2019 de modificare a Directivelor 2006/112/CE și 2008/118/CE în ceea ce privește includerea comunei italiene Campione d'Italia și a apelor italiene ale lacului Lugano în teritoriul vamal al Uniunii și în domeniul de aplicare teritorială al Directivei 2008/118/CE (JO 2019, L 83, p. 42) și, în al treilea rând, cerere întemeiată pe articolele 278 și 279 TFUE având ca obiect dispunerea unor măsuri provizorii vizând suspendarea executării Regulamentului 2019/474, a Directivei 2019/475 și a oricărei alte măsuri de punere în aplicare eferente acestora.

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Nu este necesară pronunțarea cu privire la cererile de intervenție formulate de Comisia Europeană și de Republica Italiană.

                  3)

                  Domnul Tibor Gerber suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de Parlamentul European și de Consiliul Uniunii Europene, inclusiv cele aferente procedurii de măsuri provizorii.

                  4)

                  Comisia și Republica Italiană suportă propriile cheltuieli de judecată aferente cererilor de intervenție.

         (1)  JO C 238, 15.7.2019.


title: Cauza T-597/19 R: Ordonanța președintelui Tribunalului din 13 martie 2020 – Helsingin kaupunki/Comisia („Măsuri provizorii – Ajutoare de stat – Decizie prin care ajutorul este declarat incompatibil cu piața internă și prin care se dispune recuperarea acestuia – Cerere de suspendare a executării – Lipsa urgenței”)

text:
               8.6.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 191/17

      Ordonanța președintelui Tribunalului din 13 martie 2020 – Helsingin kaupunki/Comisia
      (Cauza T-597/19 R)
      („Măsuri provizorii - Ajutoare de stat - Decizie prin care ajutorul este declarat incompatibil cu piața internă și prin care se dispune recuperarea acestuia - Cerere de suspendare a executării - Lipsa urgenței”)
      (2020/C 191/23)
      Limba de procedură: finlandeza

         Părțile

         Reclamant: Helsingin kaupunki (Finlanda) (reprezentant: I. Aalto-Setälä, avocat)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: M. Huttunen și F. Tomat, agenți)

         Intervenientă în susținerea reclamantului: Republica Finlanda (reprezentant: J. Heliskoski, agent)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolele 278 și 279 TFUE prin care se solicită suspendarea executării Deciziei C(2019) 3152 final a Comisiei din 28 iunie 2019 privind ajutorul de stat SA.33846 (2015/C) (ex 2014/NN) (ex 2011/CP) acordat Helsingin Bussiliikenne Oy de Republica Finlanda

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge cererea de măsuri provizorii.

                  2)

                  Revocă Ordonanța din 19 septembrie 2019, Helsingin kaupunki/Comisia (T-597/19 R, nepublicată).

                  3)

                  Nu este necesară pronunțarea asupra cererii de intervenție formulate de Nobina Oy și de Nobina AB și nici asupra cererii de acordare a unui tratament confidențial formulate de Helsingin kaupunki.

                  4)

                  Cererea privind cheltuielile de judecată se soluționează odată cu fondul, cu excepția celor efectuate de Nobina Oy și de Nobina AB, care suportă propriile cheltuieli de judecată aferente cererii lor de intervenție în procedura de măsuri provizorii.


title: Cauza T-814/19: Ordonanța Tribunalului din 6 martie 2020 – Nutravita/EUIPO – Pegaso (nutravita Healthy Mind, Body & Soul.) („Marcă a Uniunii Europene – Procedură de opoziție – Retragerea opoziției – Nepronunțare asupra fondului”)

text:
               8.6.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 191/18

      Ordonanța Tribunalului din 6 martie 2020 – Nutravita/EUIPO – Pegaso (nutravita Healthy Mind, Body & Soul.)
      (Cauza T-814/19) (1)

      („Marcă a Uniunii Europene - Procedură de opoziție - Retragerea opoziției - Nepronunțare asupra fondului”)
      (2020/C 191/24)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Nutravita Ltd (Maidenhead, Regatul Unit) (reprezentanți: H. Dhondt și J. Cassiman, avocați)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentant: D. Gája, agent)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO: Pegaso Srl (Negrar, Italia)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a patra de recurs a EUIPO din 11 septembrie 2019 (cauza R 80/2019-4) privind o procedură de opoziție între Pegaso Srl și Nutravita Ltd.

         Dispozitivul

                  1)

                  Nu mai este necesară pronunțarea asupra fondului cauzei.

                  2)

                  Obligă Nutravita Ltd să suporte propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO).

         (1)  JO C 27, 27.1.2020.


title: Cauza T-119/20: Acțiune introdusă la 24 februarie 2020 – IN/EASME

text:
               8.6.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 191/19

      Acțiune introdusă la 24 februarie 2020 – IN/EASME
      (Cauza T-119/20)
      (2020/C 191/26)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamant: IN (reprezentant: L. Levi, avocat)

         Pârâtă: Agenția Executivă pentru Întreprinderi Mici și Mijlocii

         Concluziile

      Reclamantul solicită Tribunalului:

                  —

                  declararea prezentei acțiuni ca fiind admisibilă și fondată;

                  —

                  anularea deciziei din 15 aprilie 2019 a Directorului executiv al EASME, în calitatea sa de autoritate abilitată să încheie contractele de muncă (AHCC), privind neprelungirea contractului reclamantului după expirarea acestuia (la 30 aprilie 2019);

                  —

                  anularea raportului de evaluare a reclamantului pentru exercițiul 2018, finalizat la 3 iunie 2019;

                  —

                  în măsura în care este necesar, anularea deciziei AHCC din 15 noiembrie 2019 de respingere a reclamației reclamantului;

                  —

                  obligarea pârâtei la repararea prejudiciului suferit;

                  —

                  obligarea pârâtei la plata tuturor cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamantul invocă cinci motive.

                  1.

                  Primul motiv, întemeiat pe încălcarea dreptului de a fi ascultat. precum și pe încălcarea deciziei „EASME Policy for Management of employment contracts” din 4 februarie 2019.

                  2.

                  Al doilea motiv, întemeiat pe încălcarea obligației de solicitudine.

                  3.

                  Al treilea motiv, întemeiat pe erori vădite de apreciere.

                  4.

                  Al patrulea motiv, întemeiat pe încălcarea principiului securității juridice și al legalității, pe încălcarea termenului rezonabil, precum și a principiului bunei administrări și a obligației de solicitudine.

                  5.

                  Al cincilea motiv, privind cererea de anulare a raportului de evaluare, întemeiat pe erori vădite de apreciere.

            Reclamantul apreciază, pe de altă parte, că nelegalitățile expuse în motivele de anulare reprezintă greșeli ale pârâtei. În consecință, el urmărește repararea prejudiciului moral cauzat prin deciziile contestate.


title: Cauza T-127/20: Acțiune introdusă la 27 februarie 2020 – Franța/ECHA

text:
               8.6.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 191/20

      Acțiune introdusă la 27 februarie 2020 – Franța/ECHA
      (Cauza T-127/20)
      (2020/C 191/27)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamantă: Republica Franceză (reprezentanți: A.-L. Desjonquères și E. Leclerc, agenți)

         Pârâtă: Agenția Europeană pentru Produse Chimice

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei camerei de recurs a ECHA din 17 decembrie 2019 în cauzele conexate A-003-2018, A-004-2018 și A-005-2018, prin care se anulează cele trei decizii ale ECHA din 21 decembrie 2017 privind evaluarea substanțelor clorură de aluminiu, clorură de aluminiu bazică și sulfat de aluminiu;

                  —

                  obligarea ECHA la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii formulate, reclamanta invocă două motive, întemeiate pe eroarea de drept.

                  1.

                  Primul motiv, întemeiat pe aprecierea reclamantei că camera de recurs a săvârșit o eroare de drept prin faptul că a considerat, în decizia atacată, că ECHA ar fi trebuit să țină seama de studiul Schönholzer (1997), chiar dacă acest studiu nu i-a fost comunicat în cursul procedurii de evaluare. În această privință, reclamanta invocă următoarele motive:

                              —

                              în primul rând, încălcarea articolului 47 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 1907/2006 al Parlamentului European și al Consiliului din 18 decembrie 2006 privind înregistrarea, evaluarea, autorizarea și restricționarea substanțelor chimice (REACH), de înființare a Agenției Europene pentru Produse Chimice, de modificare a Directivei 1999/45/CE și de abrogare a Regulamentului (CEE) nr. 793/93 al Consiliului și a Regulamentului (CE) nr. 1488/94 al Comisiei, precum și a Directivei 76/769/CEE a Consiliului și a Directivelor 91/155/CEE, 93/67/CEE, 93/105/CE și 2000/21/CE ale Comisiei (JO 2006, L 396, p. 1, Ediție specială, 13/vol. 60, p. 3);

                              —

                              în al doilea rând, încălcarea obligației producătorilor și a importatorilor de substanțe chimice de a furniza toate informațiile pertinente și disponibile cu privire la pericolele pe care le prezintă substanțele, care constituie una dintre axele centrale ale sistemului de protecție instituit prin acest regulament;

                              —

                              În al treilea rând, exercitarea unui nivel inadecvat de control al celor trei decizii ale ECHA privind evaluarea substanțelor în cauză.

                  2.

                  Al doilea motiv, întemeiat pe aprecierea reclamantei că camera de recurs a săvârșit o eroare de drept prin faptul că s-a bazat, în decizia atacată, pe o interpretare eronată a jurisprudenței Tribunalului Uniunii Europene potrivit căreia, pentru a demonstra că o cerere de informații suplimentare cu privire la o substanță este necesară, ECHA trebuie să demonstreze, printre altele, că există o posibilitate realistă ca informațiile solicitate să permită adoptarea unor măsuri îmbunătățite de gestionare a riscurilor.


title: Cauza T-157/20: Acțiune introdusă la 19 martie 2020 – Bachmann /EUIPO (LICHTYOGA)

text:
               8.6.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 191/22

      Acțiune introdusă la 19 martie 2020 – Bachmann /EUIPO (LICHTYOGA)
      (Cauza T-157/20)
      (2020/C 191/30)
      Limba de procedură: germana

         Părțile

         Reclamantă: Gabriele Bachmann (Bad Grönenbach, Germania) (reprezentant: C. Weil, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Marca în litigiu: marca Uniunii Europene verbală LIGHTYOGA – cererea de înregistrare nr. 18 054 208

         Decizia atacată: Decizia Camerei a doua de recurs a EUIPO din 9 decembrie 2019 în cauza R 2317/2019-2

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                  admiterea acțiunii;

                  —

                  obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele invocate

                  —

                  încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului;

                  —

                  încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.


title: Cauza T-158/20: Acțiune introdusă la 20 martie 2020 – TrekStor/EUIPO – Yuneec Europe (Breeze)

text:
               8.6.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 191/23

      Acțiune introdusă la 20 martie 2020 – TrekStor/EUIPO – Yuneec Europe (Breeze)
      (Cauza T-158/20)
      (2020/C 191/31)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: germana

         Părțile

         Reclamantă: TrekStor Ltd (Hongkong, China) (reprezentanți: O. Spieker, A. Schönfleisch, N. Willich și N. Achilles, avocați)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Yuneec Europe GmbH (Kaltenkirchen, Germania)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Titularul mărcii în litigiu: reclamanta

         Marca în litigiu: marca Uniunii Europene verbală „Breeze” – cererea de înregistrare nr. 16 369 613

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție

         Decizia atacată: Decizia Camerei a patra de recurs a EUIPO din 14 ianuarie 2020 în cauza R 470/2019-4

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                  obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele invocate

                  —

                  încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului;

                  —

                  încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.


title: Cauza T-163/20: Acțiune introdusă la 2 aprilie 2020 – Isopix/Parlamentul

text:
               8.6.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 191/24

      Acțiune introdusă la 2 aprilie 2020 – Isopix/Parlamentul
      (Cauza T-163/20)
      (2020/C 191/32)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamantă: Isopix SA (Ixelles, Belgia) (reprezentanți: P. Van den Bulck și J. Fahner, avocați)

         Pârât: Parlamentul European

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea, în temeiul articolului 263 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, a deciziei Parlamentului European comunicate prin scrisoarea din 24 martie 2020, prin care reclamanta este informată că oferta sa pentru contractul de achiziții publice COMM/DG/AWD/2019/854 nu a fost reținută, iar contractul în cauză a fost atribuit unui alt ofertant;

                  —

                  obligarea Parlamentului la reexaminarea ofertelor; cu titlu subsidiar, obligarea Parlamentului la plata către reclamantă a daunelor interese pentru repararea prejudiciului suferit în urma pierderii șansei de a i se atribui contractul, precum și a costurilor și a cheltuielilor ocazionate de participarea la această cerere de ofertă;

                  —

                  obligarea Parlamentului la prezentarea raportului de analiză a ofertelor;

                  —

                  obligarea Parlamentului la suportarea tuturor cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamanta invocă patru motive.

                  1.

                  Primul motiv, întemeiat pe încălcarea obligației de motivare. Reclamanta arată că comunicările trimise de Parlament nu constituie o motivare conformă cu exigențele regulamentului financiar general, întrucât acestea nu conțin avantajele calitative relative ale ofertei reținute, nici informații privind criteriul de preț, nici punctajul final obținut de oferta reclamantei.

                  2.

                  Al doilea motiv, întemeiat pe încălcarea principiilor transparenței și egalității de tratament. Reclamanta susține că oferta sa, pregătită în mod specializat pentru afișarea pe un ecran, a fost evaluată pe baza unei versiuni pe hârtie, contrar dispozițiilor din cererea de ofertă. Astfel, o parte esențială a dosarului ar fi fost exclusă de la evaluare, contrar cerințelor transparenței și egalității de tratament.

                  3.

                  Al treilea motiv, întemeiat pe încălcarea obligației de diligență. Potrivit reclamantei, Parlamentul și-ar fi încălcat obligația de diligență de a verifica dacă fotografii ale căror curricula vitae erau prezentate în oferta ofertantului câștigător și-au dat acordul pentru a lucra la Bruxelles, precum și la Strasbourg.

                  4.

                  Al patrulea motiv, întemeiat pe o eroare vădită de apreciere care ar fi fost săvârșită de Parlament prin neexcluderea ofertei ofertantului câștigător, deși aceasta era incompatibilă cu criteriul de selecție care impune ca ofertantul să dispună de o echipă compusă din minimum cincisprezece persoane pentru lotul 1 și douăsprezece persoane pentru lotul 2.


title: Cauza T-168/20: Acțiune introdusă la 20 martie 2020 – Creaton South-East Europe/EUIPO – Henkel (CREATHERM)

text:
               8.6.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 191/25

      Acțiune introdusă la 20 martie 2020 – Creaton South-East Europe/EUIPO – Henkel (CREATHERM)
      (Cauza T-168/20)
      (2020/C 191/33)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Creaton South-East Europe Kft. (Lenti, Ungaria) (reprezentanți: J. Muyldermans și P. Maeyaert, avocați)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Henkel AG & Co. KGaA (Düsseldorf, Germania)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Solicitantul mărcii în litigiu: reclamanta

         Marca în litigiu: marca Uniunii Europene verbală „CREATHERM”- cererea de înregistrare nr.17 481 011

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție

         Decizia atacată: Decizia Camerei a doua de recurs a EUIPO din 15/01/2020 în cauza R 1090/2019-2

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                  obligarea EUIPO și a intervenientei la suportarea propriilor cheltuieli de judecată și la plata cheltuielilor de judecată efectuate de reclamantă.

         Motivul invocat

                  —

                  încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.


title: Cauza T-169/20: Acțiune introdusă la 23 martie 2020 – Marina Yachting Brand Management Company/EUIPO – Industries Sportswear Company (MARINA YACHTING)

text:
               8.6.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 191/25

      Acțiune introdusă la 23 martie 2020 – Marina Yachting Brand Management Company/EUIPO – Industries Sportswear Company (MARINA YACHTING)
      (Cauza T-169/20)
      (2020/C 191/34)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Marina Yachting Brand Management Company Ltd (Dublin, Irlanda) (reprezentanți: A. von Mühlendahl, C. Eckhartt și P. Böhner, avocați)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Industries Sportswear Company SRL (Veneția, Italia)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Titularul mărcii în litigiu: reclamanta în fața Tribunalului

         Marca în litigiu: marca Uniunii Europene verbală MARINA YACHTING – marca Uniunii Europene nr. 11 111 317

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: revocarea unei înscrieri în registru

         Decizia atacată: Decizia Camerei a doua de recurs a EUIPO din 10 februarie 2020 în cauzele conexate R 252/2019-2 și R 253/2019-2

         Concluziile

      Reclamantul solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                  obligarea EUIPO și a celeilalte părți din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs, dacă va interveni în prezenta acțiune, la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele invocate

                  —

                  încălcarea articolului 103 alineatele (1) și (2) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului;

                  —

                  încălcarea articolului 27 alineatul (1) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.


title: Cauza T-170/20: Acțiune introdusă la 18 martie 2020 – Rochefort/Parlamentul

text:
               8.6.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 191/26

      Acțiune introdusă la 18 martie 2020 – Rochefort/Parlamentul
      (Cauza T-170/20)
      (2020/C 191/35)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamant: Robert Rochefort (Paris, Franța) (reprezentanți: M. Stasi, J. Teheux și J. Rikkers, avocați)

         Pârât: Parlamentul European

         Concluziile

      Reclamantul solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei Secretarului General al Parlamentului European din 17 decembrie 2019;

                  —

                  anularea notei de debit nr. 7000000069 din 22 ianuarie 2020 prin care s-a dispus recuperarea sumei de 61 423,40 euro;

                  —

                  obligarea Parlamentului European la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii împotriva deciziei Secretarului General al Parlamentului European din 17 decembrie 2019 prin care s-a dispus recuperarea sumelor plătite în mod nejustificat cu titlu de asistență parlamentară, precum și a notei de debit referitoare la aceasta, reclamantul invocă patru motive.

                  1.

                  Primul motiv, întemeiat pe insuficiența motivării deciziei atacate, întrucât raționamentul Secretarului General al Parlamentului European este echivoc și întrucât acesta nu indică în ce măsură probele prezentate nu constituiau dovezi ale muncii prestate.

                  2.

                  Al doilea motiv, întemeiat pe răsturnarea sarcinii probei. În această privință, reclamantul consideră că nu îi revine sarcina să facă dovada muncii prestate de asistentul său parlamentar, ci, dimpotrivă, revine Parlamentului sarcina să dovedească contrariul.

                  3.

                  Al treilea motiv, întemeiat pe eroarea de apreciere a deciziei atacate, întrucât faptele reținute de Secretarul General al Parlamentului European sunt inexacte.

                  4.

                  Al patrulea motiv, întemeiat pe principiul proporționalității, în măsura în care suma solicitată reclamantului ar presupune că asistentul parlamentar nu ar fi lucrat niciodată pentru reclamant.


title: Cauza T-171/20: Acțiune introdusă la 18 martie 2020 – Rochefort/Parlamentul

text:
               8.6.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 191/27

      Acțiune introdusă la 18 martie 2020 – Rochefort/Parlamentul
      (Cauza T-171/20)
      (2020/C 191/36)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamant: Robert Rochefort (Paris, Franța) (reprezentanți: M. Stasi, J. Teheux și J. Rikkers, avocați)

         Pârât: Parlamentul European

         Concluziile

      Reclamantul solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei Secretarului General al Parlamentului European din 17 decembrie 2019;

                  —

                  anularea notei de debit nr. 7000000071 din 22 ianuarie 2020 prin care s-a dispus recuperarea sumei de 27 241 euro;

                  —

                  obligarea Parlamentului European la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii împotriva deciziei Secretarului General al Parlamentului European din 17 decembrie 2019 prin care s-a dispus recuperarea sumelor plătite în mod nejustificat cu titlu de asistență parlamentară, precum și a notei de debit referitoare la aceasta, reclamantul invocă patru motive.

                  1.

                  Primul motiv, întemeiat pe insuficiența motivării deciziei atacate, întrucât raționamentul Secretarului General al Parlamentului European este echivoc și întrucât acesta nu indică în ce măsură probele prezentate nu constituiau dovezi ale muncii prestate.

                  2.

                  Al doilea motiv, întemeiat pe răsturnarea sarcinii probei. În această privință, reclamantul consideră că nu îi revine sarcina să facă dovada muncii prestate de asistentul său parlamentar, ci, dimpotrivă, revine Parlamentului sarcina să dovedească contrariul.

                  3.

                  Al treilea motiv, întemeiat pe eroarea de apreciere a deciziei atacate, întrucât faptele reținute de Secretarul General al Parlamentului European sunt inexacte.

                  4.

                  Al patrulea motiv, întemeiat pe principiul proporționalității, în măsura în care suma solicitată reclamantului ar presupune că asistentul parlamentar ar fi lucrat numai câteva zile pentru reclamant.


title: Cauza T-172/20: Acțiune introdusă la 18 martie 2020 – Rochefort/Parlamentul

text:
               8.6.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 191/28

      Acțiune introdusă la 18 martie 2020 – Rochefort/Parlamentul
      (Cauza T-172/20)
      (2020/C 191/37)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamant: Robert Rochefort (Paris, Franța) (reprezentanți: M. Stasi, J. Teheux și J. Rikkers, avocați)

         Pârât: Parlamentul European

         Concluziile

      Reclamantul solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei Secretarului General al Parlamentului European din 17 decembrie 2019;

                  —

                  anularea notei de debit nr. 7000000019 din 22 ianuarie 2020 prin care s-a dispus recuperarea sumei de 60 499,38 euro;

                  —

                  obligarea Parlamentului European la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii împotriva deciziei Secretarului General al Parlamentului European din 17 decembrie 2019 prin care s-a dispus recuperarea sumelor plătite în mod nejustificat cu titlu de asistență parlamentară, precum și a notei de debit referitoare la aceasta, reclamantul invocă patru motive.

                  1.

                  Primul motiv, întemeiat pe insuficiența motivării deciziei atacate, întrucât raționamentul Secretarului General al Parlamentului European este echivoc și întrucât acesta nu indică în ce măsură probele prezentate nu constituiau dovezi ale muncii prestate.

                  2.

                  Al doilea motiv, întemeiat pe răsturnarea sarcinii probei. În această privință, reclamantul consideră că nu îi revine sarcina să facă dovada muncii prestate de asistentul său parlamentar, ci, dimpotrivă, revine Parlamentului sarcina să dovedească contrariul.

                  3.

                  Al treilea motiv, întemeiat pe eroarea de apreciere a deciziei atacate, întrucât faptele reținute de Secretarul General al Parlamentului European sunt inexacte.

                  4.

                  Al patrulea motiv, întemeiat pe principiul proporționalității, în măsura în care suma solicitată reclamantului ar presupune că asistentul parlamentar nu ar fi lucrat niciodată pentru reclamant.


title: Cauza T-173/20: Acțiune introdusă la 23 martie 2020 – Henry Cotton’s Brand Management Company Ltd /EUIPO – Industries Sportswear Company (Henry Cotton’s)

text:
               8.6.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 191/28

      Acțiune introdusă la 23 martie 2020 – Henry Cotton’s Brand Management Company Ltd /EUIPO – Industries Sportswear Company (Henry Cotton’s)
      (Cauza T-173/20)
      (2020/C 191/38)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Henry Cotton’s Brand Management Company Ltd (Dublin, Irlanda) (reprezentanți: A. von Mühlendahl, C. Eckhartt și P. Böhner, avocați)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Industries Sportswear Company SRL (Veneția, Italia)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Titularul mărcii în litigiu: reclamanta în fața Tribunalului

         Marca în litigiu: marca Uniunii Europene verbală „Henry Cotton’s” – marca Uniunii Europene nr. 821 769 și nr. 2 580 728

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: revocarea unei înscrieri în registru

         Decizia atacată: Decizia Camerei a doua de recurs a EUIPO din 10 februarie 2020 în cauzele conexate R 254/2019-2 și R 255/2019-2

         Concluziile

      Reclamantul solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                  obligarea EUIPO și a celeilalte părți din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs, dacă va interveni în prezenta acțiune, la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele invocate

                  —

                  încălcarea articolului 103 alineatele (1) și (2) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului;

                  —

                  încălcarea articolului 27 alineatul (1) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.


title: Cauza T-176/20: Acțiune introdusă la 30 martie 2020 – Sam McKnight/EUIPO – Carolina Herrera (COOL GIRL)

text:
               8.6.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 191/29

      Acțiune introdusă la 30 martie 2020 – Sam McKnight/EUIPO – Carolina Herrera (COOL GIRL)
      (Cauza T-176/20)
      (2020/C 191/39)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Sam McKnight Ltd (Londra, Regatul Unit) (reprezentanți: V. von Bomhard și J. Fuhrmann, avocați)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Carolina Herrera Ltd (New York, New York, Statele Unite ale Americii)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Solicitantul mărcii în litigiu: reclamanta din procedura în fața Tribunalului

         Marca în litigiu: cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene verbale „COOL GIRL” – Cererea de înregistrare nr. 16 681 975

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție

         Decizia atacată: Decizia Camerei a patra de recurs a EUIPO din 30 ianuarie 2020 în cauza R 689/2019-4

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                  obligarea la plata cheltuielilor de judecată a EUIPO și, în cazul în care cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs va participa la procedură, a intervenientei.

         Motivul invocat

                  —

                  încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) nr. 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.


title: Cauza T-177/20: Acțiune introdusă la 30 martie 2020 – Himmel/EUIPO – Ramirez Monfort (Hispano Suiza)

text:
               8.6.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 191/30

      Acțiune introdusă la 30 martie 2020 – Himmel/EUIPO – Ramirez Monfort (Hispano Suiza)
      (Cauza T-177/20)
      (2020/C 191/40)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

         Părțile

         Reclamant: Erwin Leo Himmel (Walchwil, Elveția) (reprezentant: A. Gomoll, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Gonzalo Andres Ramirez Monfort (Barcelona, Spania)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Solicitantul mărcii în litigiu: cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

         Marca în litigiu: cerere de înregistrare a mărcii verbale a Uniunii Hispano Suiza – cererea de înregistrare nr. 16 389 397

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție

         Decizia atacată: Decizia Camerei întâi de recurs a EUIPO din 21 ianuarie 2020 în cauza R 67/2019-1

         Concluziile

      Reclamantul solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                  obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivul invocat

                  —

                  încălcarea articolului 46 alineatul (1) litera (a) coroborat cu articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.


title: Cauza T-178/20: Acțiune introdusă la 6 aprilie 2020 – Bavaria Weed/EUIPO (BavariaWeed)

text:
               8.6.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 191/30

      Acțiune introdusă la 6 aprilie 2020 – Bavaria Weed/EUIPO (BavariaWeed)
      (Cauza T-178/20)
      (2020/C 191/41)
      Limba de procedură: germana

         Părțile

         Reclamantă: Bavaria Weed GmbH (Herrsching am Ammersee, Germania) (reprezentant: J. Wolhändler, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Marca în litigiu: marcă a Uniunii Europene figurativă – cererea de înregistrare nr. 17 997 323

         Decizia atacată: Decizia Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 22 ianuarie 2020 în cauza R 1458/2019-5

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                  obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată, inclusiv a celor efectuate în cadrul procedurii în fața camerei de recurs.

         Motivele invocate

                  —

                  încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (f) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului;

                  —

                  încălcarea principiilor egalității de tratament și bunei administrări.


title: Cauza T-182/20: Acțiune introdusă la 31 martie 2020 – Griba/CPVO (Gala Perathoner)

text:
               8.6.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 191/32

      Acțiune introdusă la 31 martie 2020 – Griba/CPVO (Gala Perathoner)
      (Cauza T-182/20)
      (2020/C 191/43)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Griba Baumschulgenossenschaft landwirtschaftliche Gesellschaft (Terlano Oficiul Comunitar pentru Soiuri de Plante (OCSP), Italia) (reprezentant: G. Würtenberger, avocat)

         Pârât: Oficiul Comunitar pentru Soiuri de Plante (OCSP)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Protecția comunitară a soiului de plante în litigiu: soiul Gala Perathoner – protecția comunitară a unui soi de plante nr. 2009/0353.

         Decizia atacată: Decizia Camerei de recurs a OCSP din 17 ianuarie 2020 în cauza A 004/2016.

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                  obligarea OCSP la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele invocate

                  —

                  încălcarea articolului 76 din Regulamentul (EU) 2100/94 al Consiliului;

                  —

                  încălcarea articolului 8 din Regulamentul (EU) 2100/94 al Consiliului;

                  —

                  încălcarea articolului 57 alineatul (3) din Regulamentul (EU) 2100/94 al Consiliului;

                  —

                  încălcarea articolului 75 din Regulamentul (EU) 2100/94 al Consiliului;

                  —

                  încălcarea principiului egalității de tratament.


title: Cauza T-185/20: Acțiune introdusă la 31 martie 2020 – Tikal Marine Systems/EUIPO – Ultra Safety Systems (Tikal Tef-Gel)

text:
               8.6.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 191/33

      Acțiune introdusă la 31 martie 2020 – Tikal Marine Systems/EUIPO – Ultra Safety Systems (Tikal Tef-Gel)
      (Cauza T-185/20)
      (2020/C 191/45)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Tikal Marine Systems GmbH (Norderstedt, Germania) (reprezentant: M. Mahnkopf, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Ultra Safety Systems Inc. (Mangonia Park, Florida, Statele Unite)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Titularul mărcii în litigiu: reclamanta în fața Tribunalului

         Marca în litigiu: marca Uniunii Europene verbală Tikal Tef-Gel – marca Uniunii Europene nr. 12 971 461

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de declarare a nulității

         Decizia atacată: Decizia Camerei a patra de recurs a EUIPO din 29 ianuarie 2020 în cauza R 2500/2018-4

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei diviziei de opoziție din 28 noiembrie 2018;

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                  declararea validității mărcii în litigiu;

                  —

                  obligarea EUIPO și a intervenientei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivul invocat

                  —

                  încălcarea articolului 59 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.


title: Cauza T-183/20: Acțiune introdusă la 7 aprilie 2020 – Schneider/EUIPO – Raths (Teslaplatte)

text:
               8.6.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 191/32

      Acțiune introdusă la 7 aprilie 2020 – Schneider/EUIPO – Raths (Teslaplatte)
      (Cauza T-183/20)
      (2020/C 191/44)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: germana

         Părțile

         Reclamant: Christian Schneider (Leverkusen, Germania) (reprezentant: R. Buttron, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Oliver Raths (Männedorf, Elveția)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Titularul mărcii în litigiu: reclamantul

         Marca în litigiu: marca Uniunii Europene verbală „Teslaplatte” – cererea de înregistrare a mărcii Uniunii Europene nr. 11 222 155

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de declarare a nulității

         Decizia atacată: Decizia Camerei a doua de recurs a EUIPO din 15 ianuarie 2020 în cauza R 247/2019-2

         Concluziile

      Reclamantul solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                  modificarea deciziei atacate în sensul respingerii în totalitate a căii de atac formulate de cealaltă parte din procedură la 28 ianuarie 2019;

                  —

                  obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivul invocat

                  —

                  încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.


title: Cauza T-186/20: Acțiune introdusă la 3 aprile 2020 – Chatwal/EUIPO – Timehouse Capital (THE TIME)

text:
               8.6.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 191/34

      Acțiune introdusă la 3 aprile 2020 – Chatwal/EUIPO – Timehouse Capital (THE TIME)
      (Cauza T-186/20)
      (2020/C 191/46)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Chatwal Hotels & Resorts LLC (New York, New York, Statele Unite) (reprezentant: N. Hine, Solicitor)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Timehouse Capital GmbH (Grasbrunn, Germania)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Solicitantul mărcii în litigiu: reclamanta în fața Tribunalului

         Marca în litigiu: cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene verbală THE TIME – cererea de înregistrare nr. 16 614 471

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție

         Decizia atacată: Decizia Camerei întâi de recurs a EUIPO din 28 ianuarie 2020 în cauza R 2264/2018-1

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                  respingerea opoziției;

                  —

                  admiterea cererii atacate;

                  —

                  obligarea EUIPO și/sau a celeilalte părți la plata cheltuielilor de judecată efectuate de reclamantă.

         Motivul invocat

                  —

                  încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.


title: Cauza T-187/20: Acțiune introdusă la 9 aprilie 2020 – Davide Groppi/EUIPO – Viabizzuno (Lămpi)

text:
               8.6.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 191/35

      Acțiune introdusă la 9 aprilie 2020 – Davide Groppi/EUIPO – Viabizzuno (Lămpi)
      (Cauza T-187/20)
      (2020/C 191/47)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: italiana

         Părțile

         Reclamantă: Davide Groppi Srl (Piacenza, Italia) (reprezentanți: F. Boscariol de Roberto, D. Capra și V. Malerba, avocați)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Viabizzuno Srl (Bentivoglio, Italia)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Titularul desenului sau modelului industrial în litigiu: reclamanta

         Desenul sau modelul industrial în litigiu: desenul sau modelul industrial comunitar nr. 2 503 680-0001

         Decizia atacată: Decizia Camerei a treia de recurs a EUIPO din 23 ianuarie 2020 în cauza R 126/2019-3

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                  obligarea celeilalte părți din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs și a pârâtului la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivul invocat

                  —

                  încălcarea articolului 6 și a articolului 25 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 6/2002 al Consiliului.


title: Cauza T-189/20: Acțiune introdusă la 6 aprilie 2020 – Chiquita Brands/EUIPO – Fyffes International (HOYA)

text:
               8.6.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 191/35

      Acțiune introdusă la 6 aprilie 2020 – Chiquita Brands/EUIPO – Fyffes International (HOYA)
      (Cauza T-189/20)
      (2020/C 191/48)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Chiquita Brands LLC (Fort Lauderdale, Florida, Statele Unite) (reprezentant: W. Pors, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Fyffes International Unlimited Company (Dublin, Irlanda)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Titularul mărcii în litigiu: cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

         Marca în litigiu: marca Uniunii Europene figurativă „HOYA” în culorile galben, albastru și negru – marca Uniunii Europene nr. 10 612 166

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de declarare a nulității

         Decizia atacată: Decizia Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 21 ianuarie 2020 în cauza R 962/2019-5

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                  admiterea în totalitate a cererii reclamantei de revocare a mărcii;

                  —

                  obligarea EUIPO și a intervenientei la plata tuturor cheltuielilor de judecată.

         Motivele invocate

                  —

                  Încălcarea articolului 64 alineatul (1) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului;

                  —

                  încălcarea articolului 94 alineatul (1) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului;

                  —

                  încălcarea articolului 95 alineatul (2) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului;

                  —

                  încălcarea principiului interzicerii reformatio in peius și a articolului 71 alineatul (1) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului;

                  —

                  încălcarea articolului 58 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.


title: Cauza T-190/20: Acțiune introdusă la 7 aprilie 2020 – Almea/EUIPO – Sanacorp Pharmahandel (Almea)

text:
               8.6.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 191/36

      Acțiune introdusă la 7 aprilie 2020 – Almea/EUIPO – Sanacorp Pharmahandel (Almea)
      (Cauza T-190/20)
      (2020/C 191/49)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Almea Ltd (Londra, Regatul Unit) (reprezentanți: R. Furneaux și E. Humphreys, solicitors)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Sanacorp Pharmahandel GmbH (Planegg, Germania)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Solicitantul mărcii în litigiu: reclamanta

         Marca în litigiu: cererea de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurative Almea – cererea de înregistrare nr. 14 030 126

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție

         Decizia atacată: Decizia Camerei a doua de recurs a EUIPO din 15 ianuarie 2020 în cauza R 246/2019-2

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                  obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată efectuate în fața camerei de recurs și a Tribunalului.

         Motivul invocat

                  —

                  încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.


title: Cauza T-192/20: Acțiune introdusă la 9 aprilie 2020 – Tikal Marine Systems/EUIPO – Ultra Safety Systems (Ultra Tef-Gel)

text:
               8.6.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 191/37

      Acțiune introdusă la 9 aprilie 2020 – Tikal Marine Systems/EUIPO – Ultra Safety Systems (Ultra Tef-Gel)
      (Cauza T-192/20)
      (2020/C 191/50)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Tikal Marine Systems GmbH (Norderstedt, Germania) (reprezentant: M. Mahnkopf, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Ultra Safety Systems Inc. (Mangonia Park, Florida, Statele Unite)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Titularul mărcii în litigiu: reclamanta în fața Tribunalului

         Marca în litigiu: marca Uniunii Europene verbală Ultra Tef-Gel – marca Uniunii Europene nr. 15 369 739

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de declarare a nulității

         Decizia atacată: Decizia Camerei a patra de recurs a EUIPO din 29 ianuarie 2020 în cauza R 2499/2018-4

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei diviziei de opoziție din 28 noiembrie 2018;

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                  declararea validității mărcii în litigiu;

                  —

                  obligarea pârâtului și a intervenientei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivul invocat

                  —

                  încălcarea articolului 59 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.


title: Cauza T-201/20: Acțiune introdusă la 6 aprilie 2020 – Berebene/EUIPO – Consorzio vino Chianti Classico (GHISU)

text:
               8.6.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 191/38

      Acțiune introdusă la 6 aprilie 2020 – Berebene/EUIPO – Consorzio vino Chianti Classico (GHISU)
      (Cauza T-201/20)
      (2020/C 191/51)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: italiana

         Părțile

         Reclamantă: Berebene Srl (Roma, Italia) (reprezentant: A. Massimiani, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Consorzio vino Chianti Classico (Radda in Chianti, Italia)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Solicitantul mărcii în litigiu: reclamanta.

         Marca în litigiu: cererea de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurative în culori GHISU – cererea de înregistrare nr. 17 232 571.

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție.

         Decizia atacată: Decizia Camerei întâi de recurs a EUIPO din 23 ianuarie 2020 în cauza R 592/2019-1.

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                  și, prin urmare, dispunerea înregistrării mărcii Uniunii Europene figurative GHISU nr. 17 232 571 și pentru produse din clasa nr. 33 din Clasificarea de la Nisa;

                  —

                  obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată efectuate în cadrul procedurilor de soluționare a opoziției și a acțiunii.

         Motivul invocat

                  —

                  Eroare în compararea mărcilor în conflict și o eroare în evaluarea globală a posibilității de confuzie și de existență a unui avantaj necuvenit.


title: Cauza T-208/20: Acțiune introdusă la 9 aprilie 2020 – JH/Europol

text:
               8.6.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 191/38

      Acțiune introdusă la 9 aprilie 2020 – JH/Europol
      (Cauza T-208/20)
      (2020/C 191/52)
      Limba de procedură: germana

         Părțile

         Reclamant: JH (reprezentant: M. Quaas, avocat)

         Pârâtă: Agenția Uniunii Europene pentru Cooperare în Materie de Aplicare a Legii (Europol)

         Concluziile

      Reclamantul solicită Tribunalului:

                  —

                  constatarea faptului că dispoziția din 2 aprilie 2019 a directoarei executive a pârâtei prin care reclamantul a fost eliberat, cu efect imediat, din funcția de șef al unității Organizare GDPT (Protecția persoanelor) din cadrul Diviziei Governance Directorate a Oficiului European de Poliție Europol a fost nelegală și

                  —

                  obligarea pârâtei la plata către reclamant a unui pretium doloris, stabilit în funcție de aprecierea Tribunalului.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamantul invocă următoarele motive.

                  1.

                  Încălcarea Statutului personalului Europol
                  Reclamantul susține că nu sunt îndeplinite condițiile pentru luarea măsurii disciplinare în litigiu potrivit Statutului personalului Europol. Pârâta nu a respectat dispozițiile în vigoare ale Statutului personalului și a încercat să justifice măsura disciplinară în cauză (abia după) câteva luni, printr-o decizie de mutare cu efect retroactiv și făcând trimitere la o reorganizare.

                  2.

                  Afectarea sănătății și incapacitatea de muncă
                  Reclamantul solicită de asemenea acordarea unui pretium doloris întrucât, ca urmare a măsurii nelegale, îi este afectată sănătatea, fapt care poate fi dovedit, nefiind astfel posibilă continuarea activității sale profesionale.


title: Cauza T-212/20: Acțiune introdusă la 17 aprilie 2020 – Gaz-System/ACER

text:
               8.6.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 191/39

      Acțiune introdusă la 17 aprilie 2020 – Gaz-System/ACER
      (Cauza T-212/20)
      (2020/C 191/53)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Operator Gazociągów Przesylowych Gaz-System S.A. (Varșovia, Polonia) (reprezentanți: E. Buczkowska și M. Trepka, avocați)

         Pârâtă: Agenția Uniunii Europene pentru Cooperarea Autorităților de Reglementare din Domeniul Energiei

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei Comisiei de apel a ACER nr. A-006-2019 din 7 februarie 2020;

                  —

                  obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamanta invocă cinci motive.

                  1.

                  Primul motiv, întemeiat pe o eroare vădită de interpretare a articolului 28 alineatul (4) din Regulamentul (UE) 2019/942 (1), întrucât Comisia de apel a ACER nu a efectuat o examinare și un control complete ale deciziei ACER nr. 10/2019. Această presupusă autolimitare nejustificată a Comisiei de apel a ACER a avut un impact direct asupra motivării deciziei atacate.

                  2.

                  Al doilea motiv, întemeiat pe o eroare constând în prezumția că ACER nu a încălcat principiul transparenței consacrat la articolul 15 TFUE, la articolul 41 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, la articolul 37 alineatul (3) din Regulamentul (UE) 2017/459 (2) și la articolul 6 alineatul (4) din Regulamentul (UE) 2019/942, deși ACER (i) a schimbat în mod arbitrar cerințele legate de criteriile privind cerințele tehnice de calitate pe care trebuie să le îndeplinească ofertele depuse și (ii) a optat pentru repetarea de la început a procedurilor care au condus la desemnarea platformei, fără a prezenta vreo justificare pentru această schimbare și pentru această opțiune.

                  3.

                  Al treilea motiv, întemeiat pe o eroare săvârșită prin presupunerea că ACER nu a încălcat principiul egalității de tratament atunci când a stabilit cerințele pentru studiul de caz în cadrul sarcinilor B(i) și B(ii) într-un mod arbitrar care a favorizat platformele care nu îndepliniseră cerințele de bază la momentul depunerii ofertelor.

                  4.

                  Al patrulea motiv, întemeiat pe o eroare săvârșită prin presupunerea că ACER nu a încălcat principiul transparenței consacrat la articolul 15 TFUE și la articolul 41 alineatul (1) și la articolul 41 alineatul (2) litera (c) din cartă atunci când a acționat în mod arbitrar și nu a oferit nicio explicație cu privire la cerințele studiului de caz care au afectat pregătirea ofertelor de către platformele de rezervare a capacității, înainte de depunerea acestor oferte.

                  5.

                  Al cincilea motiv, întemeiat pe o eroare săvârșită prin presupunerea că decizia ACER nr. 10/2019 a fost motivată corespunzător și, prin urmare, nu încalcă în mod vădit articolul 296 TFUE și articolul 41 alineatul (2) litera (c) și articolul 47 din cartă, deși justificarea prezentată în aceasta nu permite reconstituirea raționamentului ACER care a condus la alegerea platformei RBP și împiedică în mod semnificativ capacitatea reclamantei de a ataca această decizie.

         (1)  Regulamentul (UE) 2019/942 al Parlamentului European și al Consiliului din 5 iunie 2019 de instituire a Agenției Uniunii Europene pentru Cooperarea Autorităților de Reglementare din Domeniul Energiei (JO 2019, L 158, p. 22).

         (2)  Regulamentul (UE) 2017/459 al Comisiei din 16 martie 2017 de stabilire a unui cod al rețelei privind mecanismele de alocare a capacității în sistemele de transport al gazelor și de abrogare a Regulamentului (UE) nr. 984/2013 (JO 2017, L 72, p. 1).


title: Cauza C-14/21: Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunale Amministrativo Regionale per la Sicilia (Italia) la 8 ianuarie 2021 – Sea Watch E.V./Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti, Capitaneria di Porto di Palermo

text:
               22.3.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 98/9

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunale Amministrativo Regionale per la Sicilia (Italia) la 8 ianuarie 2021 – Sea Watch E.V./Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti, Capitaneria di Porto di Palermo
      (Cauza C-14/21)
      (2021/C 98/10)
      Limba de procedură: italiana

         Instanța de trimitere

      Tribunale Amministrativo Regionale per la Sicilia

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: Sea Watch E.V.

         Pârât: Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti, Capitaneria di Porto di Palermo

         Întrebările preliminare

                  1)

                  Domeniul de aplicare al Directivei 2009/16/CE (1) include – și, prin urmare, PSC [Port State Control – controlul navelor de către statul portului] se poate exercita și cu privire la – o navă clasificată drept cargou de către organismul de clasificare al statului de pavilion, dar care, în realitate, desfășoară în mod exclusiv și sistematic o activitate necomercială, așa cum este activitatea denumită SAR [search and rescue – căutare și salvare] (astfel cum este desfășurată de SW [Sea Watch E.V.] și de SW4 [nava Sea Watch 4] pe baza statutului propriu)?
                  În cazul în care […] Curtea ar considera că […] în domeniul de aplicare al Directivei 2009/16/CE intră și navele [care, în realitate, nu desfășoară o activitate comercială], directiva interpretată în acest sens se opune unei reglementări precum reglementarea națională prevăzută la articolul 3 din [Decretul legislativ] nr. 53/2011, prin care a fost transpus articolul 3 din Directiva 2009/16/CE, care, în schimb, la alineatul 1 [al articolului 3 din decretul legislativ menționat], definește în mod expres domeniul de aplicare al PSC, limitându-l doar la navele utilizate în scop comercial, excluzând nu numai ambarcațiunile de agrement, ci și navele-cargou care, în realitate, nu desfășoară o activitate comercială și, prin urmare, nu sunt utilizate în acest scop?
                  În sfârșit, se poate considera în mod întemeiat, în schimb, că în domeniul de aplicare al directivei, în măsura în care include și navele de pasageri ca urmare a modificărilor aduse în anul 2017, intră navele-cargou care desfășoară în mod sistematic activități de căutare și salvare a persoanelor aflate în pericol pe mare, asimilând astfel transportului de pasageri transportul persoanelor salvate pe mare întrucât viața acestora se afla în pericol?

                  2)

                  Împrejurarea că nava a transportat un număr de persoane mult mai mare decât cel menționat în certificatul privind echipamentele de siguranță, deși la finalul unor activități de căutare și salvare, sau, în orice caz, că nava deținea un certificat privind echipamentele de siguranță referitor la un număr de persoane mult mai mic decât cel al persoanelor efectiv transportate se poate încadra în mod legitim în factorul prioritar care figurează în anexa I partea II punctul 2A sau în factorul neprevăzut care figurează în anexa I partea II punctul 2B, la care face trimitere articolul 11 din Directiva 2009/16/CE?

                  3)

                  Competența de inspecție PSC mai amănunțită menționată la articolul 13 din Directiva 2009/16/CE în ceea ce privește navele care arborează pavilionul unor state membre poate și/sau trebuie să includă și competența de a verifica, în realitate, care este activitatea efectiv desfășurată de navă, indiferent de activitatea pentru care statul de pavilion sau organismul de clasificare corespunzător i-au eliberat certificatul de clasă și certificatele de siguranță subsecvente și, în consecință, competența de a verifica dacă nava respectivă deține certificatele și, în general, dacă îndeplinește condițiile și/sau cerințele prevăzute de normele adoptate la nivel internațional în materia siguranței, a prevenirii poluării și a condițiilor de viață și de muncă la bordul navelor, iar, în cazul unui răspuns afirmativ, competența amintită anterior poate fi exercitată și față de o navă care, în realitate, desfășoară în mod sistematic activități de căutare și salvare?

                  4)

                  Cum trebuie interpretat articolul 1 […] litera b) din Convenția SOLAS – la care face trimitere în mod expres articolul 2 din Directiva 2009/16/CE și căreia, prin urmare, trebuie să i se asigure o interpretare omogenă la nivelul Uniunii în scopul și în cadrul inspecției PSC – în măsura în care prevede că „b) Guvernele contractante se angajează să adopte orice legi, decrete, ordine și regulamente și să ia orice alte măsuri necesare pentru a da convenției deplina și întreaga sa putere pentru a garanta că, din punct[ul] de vedere al ocrotirii vieții omenești, o navă este aptă pentru serviciul căruia îi este destinată”? În special, în ceea ce privește aprecierea aptitudinii navei pentru serviciul căruia îi este destinată, pe care statul portului trebuie să o formuleze prin intermediul inspecțiilor PSC, trebuie să se adopte ca parametru exclusiv de verificare cerințele impuse pe baza clasificării și a certificatelor de siguranță pertinente deținute, obținute potrivit activității declarate în mod abstract sau, în schimb, poate fi avut în vedere și serviciul pentru care nava este utilizată în realitate?
                  Prin urmare, inclusiv în raport cu parametrul internațional amintit, autoritățile administrative ale statului portului sunt competente nu numai să verifice conformitatea echipamentelor și a dotărilor la bord cu cerințele prevăzute de certificatele emise de statul de pavilion și care decurg din clasificarea abstractă a navei, ci și să aprecieze conformitatea certificatelor, a echipamentelor și a dotărilor la bord pe care le deține și de care dispune nava în funcție de activitatea concretă desfășurată, care este diferită de cea indicată în certificatul de clasă și nu are legătură cu aceasta?
                  Aceleași considerații trebuie dezvoltate pentru punctul 1.3.1 din Rezoluția OMI A.1138(31) – Procedures of Port State Control, 2019, adoptată la 4 decembrie 2019, în măsura în care prevede că, „[u]nder the provisions of the relevant conventions set out in section 1.2 above, the Administration (i.e. the Government of the flag State) is responsible for promulgating laws and regulations and for taking all other steps which may be necessary to give the relevant conventions full and complete effect so as to ensure that, from the point of view of safety of life and pollution prevention, a ship is fit for the service for which it is intended and seafarers are qualified and fit for their duties”.

                  5)

                  În sfârșit, în cazul în care s-ar considera că statul portului este competent să verifice deținerea certificatelor și îndeplinirea condițiilor și/sau a cerințelor pe baza activității căreia îi este destinată nava în realitate:

                              a)

                              statul portului care a efectuat inspecția PSC poate să impună, pentru a evita reținerea navei, obligația de a deține certificate și de a îndeplini condiții și/sau cerințe în materie de siguranță și de prevenire a poluării marine suplimentare față de cele deținute și, respectiv, îndeplinite și referitoare la activitatea desfășurată în realitate, și anume, în speță, activitatea de căutare și salvare?

                              b)

                              în cazul unui răspuns afirmativ la întrebarea de la litera a), obligația de a deține certificate și de a îndeplini condiții și/sau cerințe suplimentare față de cele deținute și, respectiv, îndeplinite și referitoare la activitatea desfășurată în realitate, și anume, în speță, activitatea de căutare și salvare, poate fi impusă, pentru a evita reținerea navei, numai în cazul în care există un cadru juridic internațional și/sau [al Uniunii] clar și fiabil în ceea ce privește certificatele și condițiile și/sau cerințele de siguranță și de prevenire a poluării marine?

                              c)

                              în cazul unui răspuns negativ la întrebarea de la litera b), obligația de a deține certificate și de a îndeplini condiții și/sau cerințe suplimentare față de cele deținute și, respectiv, îndeplinite și referitoare la activitatea desfășurată în realitate, și anume, în speță, activitatea de căutare și salvare, trebuie impusă în conformitate cu reglementarea națională a statului de pavilion și/sau cu cea a statului portului, iar, în acest scop, este necesară o reglementare de drept primar sau este suficientă și o reglementare de drept derivat sau chiar doar o reglementare administrativă cu caracter general?

                              d)

                              în cazul unui răspuns afirmativ la întrebarea de la litera c), statul portului are obligația de a indica, cu ocazia inspecției PSC, în mod punctual și specific reglementarea națională cu putere de lege, cu caracter administrativ sau care se regăsește într-un act administrativ cu caracter general [determinată potrivit literei c)] în temeiul căreia trebuie să fie stabilite condițiile și/sau cerințele tehnice de siguranță și de prevenire a poluării marine pe care nava supusă inspecției PSC trebuie să le îndeplinească pentru a desfășura activitatea de căutare și salvare, precum și activitățile precise de corectare sau de remediere care sunt necesare pentru asigurarea respectării reglementării amintite?

                              e)

                              în cazul inexistenței unei reglementări cu putere de lege, cu caracter administrativ sau care se regăsește într-un act administrativ cu caracter general a statului portului și/sau a statului de pavilion, autoritatea administrativă a statului portului poate indica, în cazul concret, condițiile și/sau cerințele tehnice de siguranță, de prevenire a poluării marine și de protecție a vieții și a muncii la bord pe care nava supusă inspecției PSC trebuie să le îndeplinească pentru a desfășura activitatea de căutare și salvare?

                              f)

                              în cazul unui răspuns negativ la întrebările de la literele d) și e), activitatea de căutare și salvare, în lipsa unor indicații specifice în această privință ale statului de pavilion, poate fi considerată autorizată medio tempore și, prin urmare, nesusceptibilă de interdicție prin adoptarea ordinului de reținere în cazul în care nava supusă inspecției PSC îndeplinește condițiile și/sau cerințele menționate mai sus pentru o altă categorie (și anume pentru nave-cargou), a căror îndeplinire efectivă a fost confirmată de statul de pavilion?

         (1)  Directiva 2009/16/CE al Parlamentului European și al Consiliului din 23 aprilie 2009 privind controlul statului portului (JO 2009, L 131, p. 57).