title: Cauza C-209/13: Hotărârea Curții (Camera a doua) din 30 aprilie 2014 – Regatul Unit al Marii Britanii şi Irlandei de Nord/Consiliul Uniunii europene [Sistemul comun al taxei pe tranzacțiile financiare — Autorizarea unei cooperări consolidate în temeiul articolului 329 alineatul (1) TFUE — Decizia 2013/52/UE — Acțiune în anulare pentru încălcarea articolelor 327 TFUE și 332 TFUE, precum și a dreptului internațional cutumiar]

text:
               24.6.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 194/6

         Hotărârea Curții (Camera a doua) din 30 aprilie 2014 – Regatul Unit al Marii Britanii şi Irlandei de Nord/Consiliul Uniunii europene
   (Cauza C-209/13) (1)

   ([Sistemul comun al taxei pe tranzacțiile financiare - Autorizarea unei cooperări consolidate în temeiul articolului 329 alineatul (1) TFUE - Decizia 2013/52/UE - Acțiune în anulare pentru încălcarea articolelor 327 TFUE și 332 TFUE, precum și a dreptului internațional cutumiar])
   2014/C 194/06
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamant: Regatul Unit al Marii Britanii şi Irlandei de Nord (reprezentanţi: E. Jenkinson şi S. Behzadi-Spencer, agenţi asistaţi de M. Hoskins şi P. Baker QC şi V. Wakefield, Barrister)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanţi: A.-M. Colaert, F. Florindo Gijón şi A. de Gregorio Merino, agenţi)

      Interveniente în susținerea pârâtului: Regatul Belgiei (reprezentanţi: J.-C. Halleux şi M. Jacobs, agenţi), Republica Federală Germania (reprezentanţi: T. Henze, J. Möller şi K. Petersen, agenţi), Republica Franceză (reprezentanţi: D. Colas şi J.-S. Pilczer, agenţi), Republica Austria (reprezentant: C. Pesendorfer, agent), Republica Portugheză (reprezentanţi: L. Inez Fernandes, J. Menezes Leitão şi A. Cunha, agenţi), Parlamentul European (reprezentanţi: A. Neergaard şi R. van de Westelaken, agenţi), Comisia Europeană (reprezentanţi: R. Lyal, B. Smulders şi W. Mölls, agenţi)

      Obiectul

   Acțiune în anulare – Anularea Deciziei 2013/52/UE a Consiliului din 22 ianuarie 2013 privind autorizarea unei cooperări consolidate în domeniul taxei pe tranzacțiile financiare (JO L 22, p.11) – Încălcarea articolelor 327 TFUE și 332 TFUE

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord la plata cheltuielilor de judecată.

               3)

               Regatul Belgiei, Republica Federală Germania, Republica Franceză, Republica Austria, Republica Portugheză, Parlamentul European și Comisia Europeană suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 171, 15.6.2013.


title: Cauza T-344/13: Acțiune introdusă la 28 iunie 2013 — Out of the blue/OAPI — Dubois și alții (FUNNY BANDS)

text:
               7.9.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 260/43

         Acțiune introdusă la 28 iunie 2013 — Out of the blue/OAPI — Dubois și alții (FUNNY BANDS)
   (Cauza T-344/13)
   2013/C 260/77
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Out of the blue (Lilienthal, Germania) (reprezentanți: G. Hasselblatt și D. Kipping, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Frédéric Dubois și alții (Lasne, Belgia)

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               Anularea deciziei Camerei a doua de recurs din 4 aprilie 2013, cauza R 542/2012-2;

               —

               obligarea OAPI la plata propriilor cheltuieli de judecată, precum și a cheltuielilor de judecată efectuate de reclamantă;

               —

               în cazul în care domnul Dubois intervine în cadrul prezentei proceduri, obligarea intervenientului la plata propriilor cheltuieli de judecată.

      Motivele și principalele argumente

      Solicitantul mărcii comunitare: cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs.

      Marca comunitară vizată: marca verbală care conține elementul verbal „FUNNY BANDS” pentru produse și servicii din clasele 14, 17 și 35 — Cererea de înregistrare a mărcii comunitare nr. 9 350 794.

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în procedura opoziției: reclamanta.

      Marca sau semnul invocat: semnul neînregistrat „FUNNY BANDS” pentru diferite produse și servicii și activități.

      Decizia diviziei de opoziție: respinge opoziția.

      Decizia camerei de recurs: respinge calea de atac.

      Motivele invocate: încălcarea articolului 8 alineatul (4) din Regulamentul nr. 207/2009 al Consiliului.


title: Cauza C-328/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunale Amministrativo Regionale della Liguria (Italia) la 31 mai 2017 – Amt Azienda Trasporti e Mobilità SpA și alții/Atpl Liguria – Agenzia regionale per il trasporto pubblico locale SpA, Regione Liguria

text:
               18.9.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 309/25

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunale Amministrativo Regionale della Liguria (Italia) la 31 mai 2017 – Amt Azienda Trasporti e Mobilità SpA și alții/Atpl Liguria – Agenzia regionale per il trasporto pubblico locale SpA, Regione Liguria
   (Cauza C-328/17)
   (2017/C 309/31)
   Limba de procedură: italiana

      Instanța de trimitere

   Tribunale Amministrativo Regionale della Liguria

      Părțile din procedura principală

      Reclamante: Amt Azienda Trasporti e Mobilità SpA, Atc Esercizio SpA, Atp Esercizio Srl, Riviera Trasporti SpA, Tpl Linea Srl

      Pârâte: Atpl Liguria – Agenzia regionale per il trasporto pubblico locale SpA, Regione Liguria

      Întrebarea preliminară

   Articolul 1 alineatele (1), (2) și (3) și articolul 2 alineatul 1 litera (b) din Directiva 89/665 CEE privind coordonarea actelor cu putere de lege și a actelor administrative privind aplicarea procedurilor care vizează căile de atac față de atribuirea contractelor de achiziții publice de produse și a contractelor publice de lucrări (1) se opun unei reglementări naționale care recunoaște posibilitatea de a ataca actele unei proceduri de cerere de ofertă numai operatorilor economici care au depus cerere de participare la procedura respectivă, chiar și în cazul în care cererea în justiție are ca obiect examinarea procedurii în principiu, în măsura în care din caietul de sarcini rezultă o probabilitate foarte mare de a nu obține atribuirea?

      (1)  Directiva 89/665/CEE a Consiliului din 21 decembrie 1989 privind coordonarea actelor cu putere de lege și a actelor administrative privind aplicarea procedurilor care vizează căile de atac față de atribuirea contractelor de achiziții publice de produse și a contractelor publice de lucrări (JO L 395, p. 33, Ediție specială, 06/vol. 1, p. 237)


title: Cauza T-232/12: Acțiune introdusă la 29 mai 2012 — Wilmar Trading/OAPI — Agroekola EOOD (ULTRA CHOCO)

text:
               11.8.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 243/21

         Acțiune introdusă la 29 mai 2012 — Wilmar Trading/OAPI — Agroekola EOOD (ULTRA CHOCO)
   (Cauza T-232/12)
   2012/C 243/39
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Wilmar Trading Pte Ltd (Singapore, Singapore) (reprezentant: E. Miller, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Agroekola EOOD (Sofia, Bulgaria)

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               Anularea Deciziei Camerei întâi de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 27 martie 2012 în cauza R 87/2012-1;

               —

               obligarea OAPI de a examina calea de atac introdusă împotriva Deciziei diviziei de opoziție din 10 noiembrie 2011 privind opoziția nr. B001760043 și de a urma procedura obișnuită.

      Motivele și principalele argumente

      Solicitantul mărcii comunitare: Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

      Marca comunitară vizată: Marca verbală „ULTRA CHOCO” pentru produse din clasele 29, 30 și 31 — cererea de înregistrare a mărcii comunitare nr. 9221111

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în procedura opoziției: Reclamanta

      Marca sau semnul invocat: Marca verbală „ultra choco”, înregistrată în Singapore sub nr. T0113987B, pentru produse din clasa 29; marca europeană și bulgară neînregistrată „ULTRA CHOCO”, în temeiul articolului 8 alineatele (3) și (4) din Regulamentul nr. 207/2009 al Consiliului

      Decizia diviziei de opoziție: Respingerea opoziției în întregime

      Decizia camerei de recurs: S-a apreciat calea de atac ca nefiind introdusă

      Motivele invocate: Încălcarea articolului 8 alineatul (3) litera (a) punctul (ii) și litera (b) și a articolului 8 alineatul (4) din Regulamentul (CE) nr. 2869/95 al Comisiei din 13 decembrie 1995 privind taxele care trebuie plătite Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)


title: Cauza C-130/16 P: Recurs introdus la 1 martie 2016 de Anastasia-Soultana Gaki împotriva Ordonanţei Tribunalului (Camera a noua) din 16 decembrie 2015 în cauza T-547/15, Gaki/Comisia

text:
               14.11.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 419/25

         Recurs introdus la 1 martie 2016 de Anastasia-Soultana Gaki împotriva Ordonanţei Tribunalului (Camera a noua) din 16 decembrie 2015 în cauza T-547/15, Gaki/Comisia
   (Cauza C-130/16 P)
   (2016/C 419/33)
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Recurentă: Anastasia-Soultana Gaki (reprezentant: A. Heinen, avocat)

      Cealaltă parte din procedură: Comisia Europeană
   Prin Ordonanța din 22 septembrie 2016, Curtea de Justiție a Uniunii Europene (Camera a zecea) a respins recursul și a decis că doamna Anastasia-Soultana Gaki suportă propriile cheltuieli de judecată.


title: Cauza C-494/10: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Landgericht Essen (Germania) la 15 octombrie 2010 — Dr. Biner Bähr, acționând în calitate de lichidator al societății Hertie GmbH/HIDD Hamburg-Bramfeld B.V. 1

text:
               29.1.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 30/13

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Landgericht Essen (Germania) la 15 octombrie 2010 — Dr. Biner Bähr, acționând în calitate de lichidator al societății Hertie GmbH/HIDD Hamburg-Bramfeld B.V. 1
   (Cauza C-494/10)
   ()
   2011/C 30/20
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Landgericht Essen

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamant: Dr. Biner Bähr, acționând în calitate de lichidator al societății Hertie GmbH

      Pârâtă: HIDD Hamburg-Bramfeld B.V. 1

      Întrebările preliminare

               1.

               Curtea de Justiție a Uniunii Europene își menține, în principiu, jurisprudența stabilită în cauza „Seagon/Deko” (C-339/07), conform căreia instanțele statului membru pe teritoriul căruia a fost deschisă procedura de insolvență sunt competente, în temeiul articolului 3 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 1346/2000 privind procedurile de insolvență (1), să se pronunțe asupra unei acțiuni revocatorii formulate în cadrul procedurii de insolvență împotriva unui pârât care are sediul social într-un alt stat membru, chiar și în cazul în care, pe lângă formularea unei acțiuni revocatorii, sunt invocate în principal drepturi care decurg din normele de menținere a capitalului întemeiate pe dreptul național privind societățile comerciale care, din punct de vedere economic, urmăresc același obiectiv sau obținerea unui „plus” cantitativ față de acțiunea revocatorie și care nu depind de deschiderea unei proceduri de insolvență?

               2.

               În cazul unui răspuns negativ la prima întrebare: O acțiune revocatorie formulată în cadrul procedurii de insolvență, al cărei obiect îl constituie în același timp și în primul rând un drept care este independent de procedura de insolvență, pe care lichidatorul a introdus-o având ca temei juridic dreptul societăților comerciale și care, din punct de vedere economic, urmărește același obiectiv sau obținerea unui „plus” cantitativ intră sub incidența excepției prevăzute la articolul 1 alineatul (2) litera (b) din Regulamentul nr. 44/2001 (2) referitoare la domeniul de aplicare al acestuia, sau competența internațională este stabilită în această privință, prin derogare de la Hotărârea Curții de Justiție pronunțate în cauza „Seagon/Deko” (C-339/07), în temeiul Regulamentului nr. 44/2001?

               3.

               Procedura în cauză se referă la un litigiu în materie contractuală în sensul articolului 5 punctul 1 litera (a) din Regulamentul nr. 44/2001 în cazul în care legătura dintre părțile la litigiu se bazează numai pe o relație indirectă constituită dintr-o participație de 100 % a societății-mamă a grupului la fiecare dintre societățile care sunt implicate în litigiu?

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 1346/2000 al Consiliului din 29 mai 2000 privind procedurile de insolvență (JO L 160, p. 1, Ediție specială, 19/vol. 1, p. 143).

      (2)  Regulamentul (CE) nr. 44/2001 al Consiliului din 22 decembrie 2000 privind competența judiciară, recunoașterea și executarea hotărârilor în materie civilă și comercială (JO 2001 L 12, p. 1, Ediție specială, 19/vol. 3, p. 74).


title: Cauza F-69/10: Acțiune introdusă la 24 august 2010 — Marcuccio/Comisia

text:
               23.10.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 288/75

      Acțiune introdusă la 24 august 2010 — Marcuccio/Comisia
      (Cauza F-69/10)
      ()
      (2010/C 288/142)
      Limba de procedură: italiana

         Părțile

         Reclamant: Luigi Marcuccio (Tricase, Italia) (reprezentant: G. Cipressa, avocat)

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Obiectul și descrierea litigiului

      Anularea deciziei de respingere a cererii reclamantului privind repararea prejudiciului cauzat prin faptul că pârâta ar fi trimis o scrisoare unui avocat care nu era încă reprezentantul acestuia

         Concluziile reclamantului

                  —

                  anularea deciziei Comisiei Europene, indiferent care ar fi forma acesteia, de respingere a cererii din 30 octombrie 2009, trimisă de reclamant AIPN;

                  —

                  anularea notei din 11 noiembrie 2009, ADMIN.B.2/MB/1sD(09) 29814;

                  —

                  anularea, în măsura în care este necesar, a actului Comisiei de respingere a reclamației din 25 ianuarie 2010, trimisă de reclamant AIPN, formulată împotriva deciziei de respingere a cererii din 30 octombrie 2009, în vederea anulării acestei din urmă decizii de respingere și a admiterii cererii din 30 octombrie 2009;

                  —

                  anularea, în măsura în care este necesar, a notei HR.D.2/MB/ls Ares (2010) 251054, din 10 mai 2010, redactată în limba franceză, și primită de reclamant după 17 mai 2010, însoțită de o traducere în limba italiană;

                  —

                  obligarea Comisiei la repararea prejudiciului cauzat pe nedrept reclamantului prin trimiterea către avocatul Giuseppe Cipressa a notei din 10 august 2009, ADMIN.B.2/MB/ksD(09) 20658, prin plata către reclamant a sumei de 10 000 de euro, sau a unei sume mai mari sau mai reduse pe care Tribunalul o va aprecia ca fiind justă și echitabilă;

                  —

                  obligarea Comisiei la plata către reclamant, începând din ziua următoare datei la care decizia din 30 octombrie 2009 a fost primită de Comisie până la plata efectivă a sumei de 10 000 de euro, a dobânzilor aferente acestei sume, la rata anuală de 10 % cu capitalizare anuală;

                  —

                  obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.


title: Cauza C-362/11: Ordonanța Curții (Camera a doua) din 21 martie 2013 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunal Judicial de Santa Maria da Feira — Portugalia) — Serafim Gomes Oliveira/Lusitânia — Companhia de Seguros, SA (Articolul 99 din regulamentul de procedură — Asigurare de răspundere civilă pentru pagubele produse de autovehicule — Directivele 72/166/CEE, 84/5/CEE, 90/232/CEE și 2005/14/CE — Drept la despăgubire ca urmare a asigurării de răspundere civilă pentru pagubele produse de autovehicule — Răspunderea civilă a asiguratului — Contribuția victimei la prejudiciu — Excluderea sau limitarea dreptului la despăgubire)

text:
               3.8.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 225/40

         Ordonanța Curții (Camera a doua) din 21 martie 2013 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunal Judicial de Santa Maria da Feira — Portugalia) — Serafim Gomes Oliveira/Lusitânia — Companhia de Seguros, SA
   (Cauza C-362/11) (1)

   (Articolul 99 din regulamentul de procedură - Asigurare de răspundere civilă pentru pagubele produse de autovehicule - Directivele 72/166/CEE, 84/5/CEE, 90/232/CEE și 2005/14/CE - Drept la despăgubire ca urmare a asigurării de răspundere civilă pentru pagubele produse de autovehicule - Răspunderea civilă a asiguratului - Contribuția victimei la prejudiciu - Excluderea sau limitarea dreptului la despăgubire)
   2013/C 225/68
   Limba de procedură: portugheza

      Instanța de trimitere

   Tribunal Judicial de Santa Maria da Feira

      Părțile din procedura principală

      Reclamant: Serafim Gomes Oliveira

      Pârâtă: Lusitânia — Companhia de Seguros, SA

      Obiectul

   Cerere de decizie preliminară — Tribunal Judicial de Santa Maria da Feira — Interpretarea Directivei 72/166/CEE a Consiliului din 24 aprilie 1972 privind apropierea legislațiilor statelor membre cu privire la asigurarea de răspundere civilă auto și introducerea obligației de asigurare a acestei răspunderi (JO L 103, p. 1, Ediție specială, 06/vol. 1, p. 10), a Directivei 84/5/CEE a Consiliului din 30 decembrie 1983 privind apropierea legislațiilor statelor membre privind asigurarea de răspundere civilă pentru pagubele produse de autovehicule (JO 1984, L 8, p. 17, Ediție specială, 06/vol. 1, p. 104), a Directivei 90/232/CEE a Consiliului din 14 mai 1990 privind armonizarea legislației statelor membre referitoare la asigurarea de răspundere civilă pentru pagubele produse de autovehicule (JO L 129, p. 33, Ediție specială, 06/vol. 1, p. 240, în special a articolului 1a), a Directivei 2000/26/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 16 mai 2000 privind apropierea legislațiilor statelor membre referitoare la asigurarea de răspundere civilă auto și de modificare a Directivelor 73/239/CEE și 88/357/CEE ale Consiliului (a patra directivă privind asigurarea auto) (JO L 181, p. 65, Ediție specială, 06/vol. 4, p. 3) și a Directivei 2005/14/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 11 mai 2005 de modificare a directivelor 72/166/CEE, 84/5/CEE, 88/357/CEE și 90/232/CEE ale Consiliului și a Directivei 2000/26/CE a Parlamentului European și a Consiliului privind asigurarea de răspundere civilă auto (JO L 149, p. 14, Ediție specială, 06/vol. 7, p. 212) — Accident între un autovehicul și o bicicletă — Culpă imputabilă biciclistului în proporție de 20 % — Reducere proporțională a dreptului la despăgubire — Admisibilitate

      Dispozitivul

   Directiva 72/166/CEE a Consiliului din 24 aprilie 1972 privind apropierea legislațiilor statelor membre cu privire la asigurarea de răspundere civilă auto și introducerea obligației de asigurare a acestei răspunderi, a doua Directivă 84/5/CEE a Consiliului din 30 decembrie 1983 privind apropierea legislațiilor statelor membre privind asigurarea de răspundere civilă pentru pagubele produse de autovehicule, și a treia Directivă 90/232/CEE a Consiliului din 14 mai 1990 privind armonizarea legislației statelor membre referitoare la asigurarea de răspundere civilă pentru pagubele produse de autovehicule, trebuie interpretate în sensul că nu se opun unor dispoziții naționale din domeniul dreptului răspunderii civile care permit excluderea sau limitarea dreptului victimei unui accident să solicite o despăgubire în temeiul asigurării de răspundere civilă a autovehiculului implicat în accident, pe baza unei aprecieri individuale a contribuției exclusive sau parțiale a acestei victime la propriul prejudiciu.

      (1)  JO C 282, 24.9.2011.


title: Cauzele conexate C-136/10 și C-178/10: Ordonanța Curții (Camera a cincea) din 8 aprilie 2011 (cereri de pronunțare a unor hotărâri preliminare formulate de Curtea de Apel Târgu-Mureș — România) — Daniel Ionel Obreja/Ministerul Economiei și Finanțelor, Direcția Generală a Finanțelor Publice a județului Mureș (C-136/10), Ministerul Economiei și Finanțelor, Direcția Generală a Finanțelor Publice a județului Mureș, Administrația Finanțelor Publice Târgu-Mureș/SC Darmi SRL (C-178/10) [Articolul 104 alineatul (3) primul paragraf din Regulamentul de procedură — Impozite interne — Articolul 110 TFUE — Taxă pe poluare aplicată cu ocazia primei înmatriculări a autovehiculelor]

text:
               16.7.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 211/7

         Ordonanța Curții (Camera a cincea) din 8 aprilie 2011 (cereri de pronunțare a unor hotărâri preliminare formulate de Curtea de Apel Târgu-Mureș — România) — Daniel Ionel Obreja/Ministerul Economiei și Finanțelor, Direcția Generală a Finanțelor Publice a județului Mureș (C-136/10), Ministerul Economiei și Finanțelor, Direcția Generală a Finanțelor Publice a județului Mureș, Administrația Finanțelor Publice Târgu-Mureș/SC Darmi SRL (C-178/10)
   (Cauzele conexate C-136/10 și C-178/10) (1)

   (Articolul 104 alineatul (3) primul paragraf din Regulamentul de procedură - Impozite interne - Articolul 110 TFUE - Taxă pe poluare aplicată cu ocazia primei înmatriculări a autovehiculelor)
   2011/C 211/11
   Limba de procedură: româna

      Instanța de trimitere

   Curtea de Apel Târgu-Mureș

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamanți: Daniel Ionel Obreja (C-136/10), Ministerul Economiei și Finanțelor, Direcția Generală a Finanțelor Publice a județului Mureș, Administrația Finanțelor Publice Târgu-Mureș (C-178/10)

      Pârâte: Ministerul Economiei și Finanțelor, Direcția Generală a Finanțelor Publice a județului Mureș (C-136/10), SC Darmi SRL (C-178/10)

      Obiectul

   Cereri de pronunțare a unor hotărâri preliminare — Curtea de Apel Târgu-Mureș — Înmatricularea autovehiculelor de ocazie care au fost anterior înmatriculate în alte state membre — Taxă de mediu aplicată autovehiculelor cu ocazia primei înmatriculări într-un stat membru — Compatibilitatea reglementării naționale cu articolele 23, 25 și 90 CE — Eventuală derogare întemeiată pe articolul 174 CE

      Dispozitivul

   Articolul 110 TFUE trebuie interpretat în sensul că se opune ca un stat membru să instituie o taxă pe poluare aplicată autovehiculelor cu ocazia primei lor înmatriculări în acest stat membru, dacă regimul acestei măsuri fiscale este astfel stabilit încât descurajează punerea în circulație, în statul membru menționat, a unor vehicule de ocazie cumpărate în alte state membre, fără însă a descuraja cumpărarea unor vehicule de ocazie având aceeași vechime și aceeași uzură de pe piața națională.

      (1)  JO C 161, 19.6.2010.


title: Cauzele conexate F-20/12 și F-43/12: Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera a doua) din 16 septembrie 2013 — Wurster/EIGE (Funcție publică — Personalul EIGE — Agent temporar — Procedură de evaluare a aptitudinilor de conducere ale agenților EIGE care au fost repartizați de curând într-un post de conducere de nivel mediu — Schimbare a repartizării într-un post care nu este de conducere — Dreptul de a fi ascultat — Domeniul de aplicare al legii — Examinare din oficiu — Substituire a motivelor efectuată din oficiu de instanță)

text:
               8.3.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 71/31

      Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera a doua) din 16 septembrie 2013 — Wurster/EIGE
      (Cauzele conexate F-20/12 și F-43/12) (1)

      (Funcție publică - Personalul EIGE - Agent temporar - Procedură de evaluare a aptitudinilor de conducere ale agenților EIGE care au fost repartizați de curând într-un post de conducere de nivel mediu - Schimbare a repartizării într-un post care nu este de conducere - Dreptul de a fi ascultat - Domeniul de aplicare al legii - Examinare din oficiu - Substituire a motivelor efectuată din oficiu de instanță)
      (2014/C 71/58)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamantă: Barbara Wurster (Vilnius, Lituania) (reprezentanți: inițial T. Bontinck și S. Woog, avocați, ulterior T. Bontinck și S. Greco, avocați)

         Pârât: Institutul European pentru Egalitatea de Șanse între Femei și Bărbați (EIGE) (reprezentant: M. Velardo, avocat)

         Obiectul

      Pe de o parte, cerere de anulare a deciziei pârâtului de schimbare a repartizării reclamantei din postul de șef de operațiuni într-un post de șef de echipă care nu necesită competențe manageriale. Pe de altă parte, cerere de anulare a deciziei directoarei EIGE prin care a fost respinsă cererea reclamantei de obținere a indemnizației de conducere pentru perioada cuprinsă între 1 iunie și 30 septembrie 2011

         Dispozitivul

                  1.

                  Anulează decizia din 8 septembrie 2011 a directoarei Institutului European pentru Egalitatea de Șanse între Femei și Bărbați de a schimba repartizarea doamnei Wurster și de a o repartiza în postul de șef de echipă al centrului de resurse și de documentare.

                  2.

                  Respinge în rest acțiunile.

                  3.

                  Institutul European pentru Egalitatea de Șanse între Femei și Bărbați suportă propriile cheltuieli de judecată și este obligat să suporte cheltuielile de judecată efectuate de doamna Wurster.

         (1)  JO C 138, 12.5.2012, p. 35; JO C 200, 7.7.2012, p. 21.


title: Cauza C-468/14: Hotărârea Curții (Camera a noua) din 16 iulie 2015 – Comisia Europeană/Regatul Danemarcei [Neîndeplinirea obligaţiilor de către un stat membru — Directiva 2001/37/CE — Fabricarea, prezentarea și vânzarea produselor din tutun — Articolul 2 punctul 4 și articolul 8 — Interdicția de introducere pe piață a tutunului pentru uz oral — „Snus” (tutun pentru uz oral) în vrac]

text:
               21.9.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 311/12

         Hotărârea Curții (Camera a noua) din 16 iulie 2015 – Comisia Europeană/Regatul Danemarcei
   (Cauza C-468/14) (1)

   ([Neîndeplinirea obligaţiilor de către un stat membru - Directiva 2001/37/CE - Fabricarea, prezentarea și vânzarea produselor din tutun - Articolul 2 punctul 4 și articolul 8 - Interdicția de introducere pe piață a tutunului pentru uz oral - „Snus” (tutun pentru uz oral) în vrac])
   (2015/C 311/13)
   Limba de procedură: daneza

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: C. Cattabriga și M. Clausen, agenți)

      Pârât: Regatul Danemarcei (reprezentanți: C. Thorning și M. Wolff, agenți)

      Dispozitivul

               1)

               Întrucât a continuat să permită vânzarea în vrac de „snus” (tutun pentru uz oral), Regatul Danemarcei nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 2 punctul 4 coroborat cu articolul 8 din Directiva 2001/37/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 5 iunie 2001 privind apropierea actelor cu putere de lege și a actelor administrative ale statelor membre în materie de fabricare, prezentare și vânzare a produselor din tutun.

               2)

               Obligă Regatul Danemarcei la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 439, 8.12.2014.


title: Cauza C-425/13: Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 16 iulie 2015 – Comisia Europeană/Consiliul Uniunii Europene (Acțiune în anulare — Decizie a Consiliului de autorizare a inițierii negocierilor privind conectarea sistemului Uniunii Europene de comercializare a drepturilor de emisie de gaze cu efect de seră cu un sistem de comercializare a drepturilor de emisie de gaze cu efect de seră din Australia — Directive de negociere — Comitet special — Articolul 13 alineatul (2) TUE, articolul 218 alineatele (2)-(4) TFUE și articolul 295 TFUE — Echilibru instituțional)

text:
               21.9.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 311/2

         Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 16 iulie 2015 – Comisia Europeană/Consiliul Uniunii Europene
   (Cauza C-425/13) (1)

   ((Acțiune în anulare - Decizie a Consiliului de autorizare a inițierii negocierilor privind conectarea sistemului Uniunii Europene de comercializare a drepturilor de emisie de gaze cu efect de seră cu un sistem de comercializare a drepturilor de emisie de gaze cu efect de seră din Australia - Directive de negociere - Comitet special - Articolul 13 alineatul (2) TUE, articolul 218 alineatele (2)-(4) TFUE și articolul 295 TFUE - Echilibru instituțional))
   (2015/C 311/02)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: G. Valero Jordana şi F. Castillo de la Torre, agenţi)

      Pârât: Parlamentul European (reprezentanți: R. Passos şi D. Warin, agenţi)

      Intervenient în susținerea reclamantei: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanţi: K. Michoel, M. Moore şi J.-P. Hix, agenţi)

      Interveniente în susţinerea pârâtului: Republica Cehă (reprezentanţi: M. Smolek, J. Vláčil şi E. Ruffer, agenţi), Regatul Danemarcei (reprezentanţi: C. Thorning, L. Volck Madsen şi U. Melgaard, agenţi), Republica Federală Germania (reprezentanţi: T. Henze şi B. Beutler, agenţi), Republica Franceză (reprezentanţi: D. Colas, G. de Bergues, F. Fize şi N. Rouam, agenţi), Regatul Țărilor de Jos (reprezentanţi: M. Bulterman şi M. de Ree, agenţi), Republica Polonă (reprezentant: B. Majczyna, agent), Regatul Suediei (reprezentanţi: A. Falk, C. Meyer-Seitz, U. Persson, E. Karlsson, L. Swedenborg şi C. Hagerman, agenţi), Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord (reprezentanţi: E. Jenkinson şi M. Holt, agenţi, asistaţi de J. Holmes şi B. Kennelly, barristers)

      Dispozitivul

               1)

               Anulează, în cadrul secțiunii A, intitulată „Procedura de negociere”, din anexa la Decizia Consiliului din 13 mai 2013 de autorizare a inițierii negocierilor privind conectarea sistemului Uniunii Europene de comercializare a cotelor de emisie cu un sistem de comercializare a drepturilor de emisie instituit în Australia:

                           —

                           a doua teză a punctului 1 din această secțiune A, potrivit căreia, „[a]colo unde este cazul, pozițiile de negociere detaliate ale Uniunii se stabilesc în cadrul comitetului special prevăzut la articolul 1 alineatul (2) sau în cadrul Consiliului” și

                           —

                           la punctul 3 din secțiunea menționată, termenii „și să stabilească poziții de negociere”.

               2)

               Respinge în rest acțiunea.

               3)

               Comisia Europeană și Consiliul Uniunii Europene suportă propriile cheltuieli de judecată, inclusiv pe cele aferente procedurii în care s-a pronunțat Ordonanța Comisia/Consiliul (C-425/13, EU:C:2014:91).

               4)

               Parlamentul European, precum și Republica Cehă, Regatul Danemarcei, Republica Federală Germania, Republica Franceză, Regatul Țărilor de Jos, Republica Polonă, Regatul Suediei și Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 274, 21.9.2013.


title: Cauza T-427/11: Acțiune introdusă la 5 august 2011 — Laboratoire Bioderma/OAPI — Cabinet Continental (BIODERMA)

text:
               8.10.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 298/21

         Acțiune introdusă la 5 august 2011 — Laboratoire Bioderma/OAPI — Cabinet Continental (BIODERMA)
   (Cauza T-427/11)
   2011/C 298/40
   Limba în care a fost formulată acțiunea: franceza

      Părțile

      Reclamantă: Laboratoire Bioderma (Lyon, Franța) (reprezentant: A. Teston, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Cabinet Continental (Paris, Franța)

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea Deciziei camerei de recurs a OAPI din 28 februarie 2011;

               —

               respingerea acțiunii în declararea nulității mărcii înregistrate formulate de societatea Cabinet Continental;

               —

               obligarea OAPI și/sau a părții care a solicitat declararea nulității la plata tuturor cheltuielilor de judecată efectuate de reclamantă în cadrul prezentei acțiuni;

               —

               obligarea părții care a solicitat declararea nulității la plata cheltuielilor de judecată efectuate de reclamantă în cadrul procedurii în fața diviziei de anulare și a camerei de recurs.

      Motivele și principalele argumente

      Marca comunitară înregistrată care a făcut obiectul unei cereri de declarare a nulității: marca verbală „BIODERMA”, pentru produse și servicii din clasele 3, 5 și 44 — marca comunitară nr. 3 136 892.

      Titularul mărcii comunitare: Laboratoire Bioderma.

      Partea care solicită declararea nulității mărcii comunitare: Cabinet Continental.

      Motivarea cererii de declarare a nulității: cererea de declarare a nulității a fost formulată în temeiul articolului 52 alineatul (1) litera (a) și al articolului 7 alineatul (1) literele (b), (c) și (d) din Regulamentul nr. 207/2009.

      Decizia diviziei de anulare: respinge cererea de declarare a nulității.

      Decizia camerei de recurs: anulează decizia diviziei de anulare și declară nulitatea mărcii comunitare nr. 3 136 892.

      Motivele invocate: încălcarea articolului 7 alineatul (1) literele (b) și (c) și a articolului 75 din Regulamentul nr. 207/2009, în măsura în care decizia atacată ar fi eronată în ceea ce privește, printre altele, semnificația mărcii în cauză în limbajul grec și perceperea mărcii respective de către publicul grec.


title: Cauza C-315/07: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Landesgericht Klagenfurt (Austria) la 9 iulie 2007 — A-Punkt Schmuckhandels GmbH/Claudia Schmidt

text:
               10.11.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 269/16

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Landesgericht Klagenfurt (Austria) la 9 iulie 2007 — A-Punkt Schmuckhandels GmbH/Claudia Schmidt
   (Cauza C-315/07)
   (2007/C 269/31)
   Limba de procedură: germana
   Instanța de trimitere
   Landesgericht Klagenfurt
   Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: A-Punkt Schmuckhandels GmbH

      Pârâtă: Claudia Schmidt
   Întrebările preliminare

               1)

               O reglementare a unui stat membru, potrivit căreia este interzisă comercializarea de bijuterii de argint prin contactarea la domiciliu a persoanelor private în vederea vânzării și colectării de comenzi pentru bijuterii de argint cu o valoare maximă de 40 euro bucata, reprezintă o restricționare a liberei circulații a mărfurilor în sensul articolelor 28 CE și 30 CE, dacă accesul pe piață al mărfurilor comunitare este posibil numai prin aplicarea unor costuri suplimentare pentru aceste mărfuri pentru schimbarea structurii de comercializare și pentru modificarea și extinderea gamei de produse?
               În cazul unui răspuns afirmativ la prima întrebare:

               2)

               O reglementare națională care prin încălcarea articolelor 28 CE și 30 CE interzice comercializarea de bijuterii de argint cu o valoare maximă de 40 euro bucata prin contactarea la domiciliu a persoanelor private în scopul vânzării sau colectării de comenzi pentru astfel de bijuterii de argint reprezintă o măsură justificată și proporțională care se opune dreptului unei persoane de a comercializa bijuterii de argint cu o valoare maximă de 40 euro bucata prin contactarea la domiciliu a persoanelor private în vederea vânzării și colectării de comenzi pentru bijuterii de argint?


title: Cauza C-447/14: Ordonanța președintelui Curții din 12 martie 2015 – Zweckverband Tierkörperbeseitigung in Rheinland-Pfalz, im Saarland, im Rheingau-Taunus-Kreis und im Landkreis Limburg-Weilburg, în lichidare/Comisia Europeană, Saria Bio-Industries AG & Co. KG, SecAnim GmbH, Knochen-und Fett-Union GmbH (KFU)

text:
               29.6.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 213/22

         Ordonanța președintelui Curții din 12 martie 2015 – Zweckverband Tierkörperbeseitigung in Rheinland-Pfalz, im Saarland, im Rheingau-Taunus-Kreis und im Landkreis Limburg-Weilburg, în lichidare/Comisia Europeană, Saria Bio-Industries AG & Co. KG, SecAnim GmbH, Knochen-und Fett-Union GmbH (KFU)
   (Cauza C-447/14) (1)

   (2015/C 213/39)
   Limba de procedură: germana
   Președintele Curţii a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 421, 24.11.2014.


title: Cauza C-2/10: Hotărârea Curții (Camera întâi) din 21 iulie 2011 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Tribunale Amministrativo Regionale per la Puglia — Italia) — Azienda Agro-Zootecnica Franchini sarl, Eolica di Altamura Srl/Regione Puglia (Mediu — Directiva 92/43/CEE — Conservarea habitatelor naturale și a speciilor de faună și floră sălbatică — Directiva 79/409/CEE — Conservarea păsărilor sălbatice — Arii speciale de conservare care fac parte din rețeaua ecologică europeană Natura 2000 — Directivele 2009/28/CE și 2001/77/CE — Surse regenerabile de energie — Norme naționale — Interdicție de instalare a generatoarelor eoliene care nu sunt destinate consumului propriu — Lipsa evaluării efectelor proiectului asupra mediului)

text:
               10.9.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 269/8

         Hotărârea Curții (Camera întâi) din 21 iulie 2011 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Tribunale Amministrativo Regionale per la Puglia — Italia) — Azienda Agro-Zootecnica Franchini sarl, Eolica di Altamura Srl/Regione Puglia
   (Cauza C-2/10) (1)

   (Mediu - Directiva 92/43/CEE - Conservarea habitatelor naturale și a speciilor de faună și floră sălbatică - Directiva 79/409/CEE - Conservarea păsărilor sălbatice - Arii speciale de conservare care fac parte din rețeaua ecologică europeană Natura 2000 - Directivele 2009/28/CE și 2001/77/CE - Surse regenerabile de energie - Norme naționale - Interdicție de instalare a generatoarelor eoliene care nu sunt destinate consumului propriu - Lipsa evaluării efectelor proiectului asupra mediului)
   2011/C 269/12
   Limba de procedură: italiana

      Instanța de trimitere

   Tribunale Amministrativo Regionale per la Puglia

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamante: Azienda Agro-Zootecnica Franchini sarl, Eolica di Altamura Srl

      Pârâtă: Regione Puglia

      Obiectul

   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Tribunale Amministrativo Regionale per la Puglia — Interpretarea Directivei 2001/77/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 27 septembrie 2001 privind promovarea electricității produse din surse de energie regenerabile pe piața internă a electricității (JO L 283, p. 33, Ediție specială, 12/vol. 2, p. 36), a Directivei 2009/28/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 23 aprilie 2009 privind promovarea utilizării energiei din surse regenerabile, de modificare și ulterior de abrogare a Directivelor 2001/77/CE și 2003/30/CE (JO L 140, p. 16), a Directivei 79/409/CEE a Consiliului din 2 aprilie 1979 privind conservarea păsărilor sălbatice (JO L 103, p. 1, Ediție specială, 15/vol. 1, p. 77) și a Directivei 92/43/CEE a Consiliului din 21 mai 1992 privind conservarea habitatelor naturale și a speciilor de faună și floră sălbatică (JO L 206, p. 7, Ediție specială, 15/vol. 2, p. 109) — Reglementare națională și regională care interzice orice proiect de instalare a unor sisteme de producție de energie eoliană care nu sunt destinate consumului propriu și care se situează în zonele SIC și ZPS părți ale rețelei „Natura 2000” — Neefectuarea unui studiu de impact

      Dispozitivul

   Directiva 92/43/CEE a Consiliului din 21 mai 1992 privind conservarea habitatelor naturale și a speciilor de faună și floră sălbatică, Directiva 79/409/CEE a Consiliului din 2 aprilie 1979 privind conservarea păsărilor sălbatice, Directiva 2001/77/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 27 septembrie 2001 privind promovarea electricității produse din surse de energie regenerabile pe piața internă a electricității și Directiva 2009/28/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 23 aprilie 2009 privind promovarea utilizării energiei din surse regenerabile, de modificare și ulterior de abrogare a Directivelor 2001/77/CE și 2003/30/CE, trebuie interpretate în sensul că nu se opun unei reglementări care interzice instalarea de generatoare eoliene care nu sunt destinate consumului propriu în situri care fac parte din rețeaua ecologică europeană Natura 2000, fără nicio evaluare prealabilă a efectelor asupra mediului ale proiectului în situl vizat în mod specific, în măsura în care principiile nediscriminării și proporționalității sunt respectate.

      (1)  JO C 63, 13.3.2010.


title: Cauza C-642/15 P: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 1 decembrie 2016 – Toni Klement/Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO), Bullerjan GmbH [Recurs — Regulamentul (CE) nr. 207/2009 — Marcă a Uniunii Europene — Marcă tridimensională reprezentând forma unui cuptor — Articolul 51 alineatul (1) litera (a) — Cerere de decădere din drepturile asupra unei mărci a Uniunii Europene — Articolul 15 alineatul (1) al doilea paragraf litera (a) — Utilizare serioasă a mărcii — Respingerea cererii de declarare a nulității]

text:
               30.1.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 30/13

         Hotărârea Curții (Camera a treia) din 1 decembrie 2016 – Toni Klement/Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO), Bullerjan GmbH
   (Cauza C-642/15 P) (1)

   ([Recurs - Regulamentul (CE) nr. 207/2009 - Marcă a Uniunii Europene - Marcă tridimensională reprezentând forma unui cuptor - Articolul 51 alineatul (1) litera (a) - Cerere de decădere din drepturile asupra unei mărci a Uniunii Europene - Articolul 15 alineatul (1) al doilea paragraf litera (a) - Utilizare serioasă a mărcii - Respingerea cererii de declarare a nulității])
   (2017/C 030/13)
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Recurent: Toni Klement (reprezentant: J. Weiser, avocat)

      Celelalte părți din procedură: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentant: A. Schifko, agent), Bullerjan GmbH

      Dispozitivul

               1)

               Anulează Hotărârea Tribunalului Uniunii Europene din 24 septembrie 2015, Klement/OAPI – Bullerjan (Forma unui cuptor) (T-211/14, nepublicată, EU:T:2015:688).

               2)

               Trimite cauza spre rejudecare Tribunalului Uniunii Europene.

               3)

               Cererea privind cheltuielile de judecată se soluționează odată cu fondul.

      (1)  JO C 68, 22.2.2016.


title: Cauza T-516/15: Acțiune introdusă la 7 septembrie 2015 – Gruppe Nymphenburg Consult/OAPI (Limbic® Types)

text:
               26.10.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 354/48

         Acțiune introdusă la 7 septembrie 2015 – Gruppe Nymphenburg Consult/OAPI (Limbic® Types)
   (Cauza T-516/15)
   (2015/C 354/59)
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Gruppe Nymphenburg Consult AG (München, Germania) (reprezentanți: R. Kunze și G. Würtenberger, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI)

      Datele privind procedura în fața OAPI

      Marca în litigiu: marca comunitară verbală „Limbic® Types” – cererea de înregistrare nr. 12 316 469

      Decizia atacată: Decizia Camerei întâi de recurs a OAPI din 23 iunie 2015 în cauza R 1974/2014-1

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei atacate cu privire la cererea de înregistrare a mărcii comunitare nr. 012 316 469 „Limbic® Types”;

               —

               obligarea OAPI la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele invocate

               —

               Încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009;

               —

               încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul nr. 207/2009;

               —

               încălcarea articolului 63, a articolului 75 prima teză și a articolului 76 din Regulamentul nr. 207/2009.


title: Cauza C-406/07: Acțiune introdusă la 4 septembrie 2007 — Comisia Comunităților Europene/Republica Elenă

text:
               10.11.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 269/34

         Acțiune introdusă la 4 septembrie 2007 — Comisia Comunităților Europene/Republica Elenă
   (Cauza C-406/07)
   (2007/C 269/58)
   Limba de procedură: greaca
   Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentant: D. Triantafyllou)

      Pârâtă: Republica Elenă
   Concluziile reclamantei

               —

               Constatarea faptului că Republica Elenă încalcă

                           a)

                           obligațiile care îi revin în temeiul articolelor 56 CE și 43 CE, precum și al articolelor 40 și 31 din Acordul SEE, întrucât a aplicat un regim fiscal mai puțin favorabil pentru dividendele de origine străină decât cel prevăzut pentru dividendele de origine națională;

                           b)

                           obligațiile care îi revin în temeiul articolului 43 CE și al articolului 31 din Acordul SEE, întrucât menține în vigoare dispozițiile Codului privind impozitul pe venit (Legea 2238/1994, astfel cum a fost modificată prin Legea 3296/2004), în temeiul căruia societățile străine de persoane sunt supuse în Grecia unei impuneri fiscale superioare celei aplicate societăților naționale;

               —

               obligarea Republicii Elene la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   Comisia reține că statele membre nu pot supune impunerii fiscale dividendele de origine străină, aplicând cote de impozitare superioare, în raport cu cele aplicate dividendelor de origine națională.
   Scutirea fiscală prevăzută de legislația fiscală greacă, având ca scop evitarea dublei impuneri economice a profiturilor societăților distribuite asociaților, se aplică doar dividendelor de origine națională.
   Așadar, legislația fiscală greacă are drept efect descurajarea persoanelor supuse integral impunerii fiscale în Grecia, de a investi capitalurile proprii în societăți care sunt stabilite într-un alt stat membru.
   Dispozițiile legislației grecești produc și un efect restrictiv în ceea ce privește societățile stabilite în alte state membre, prin aceea că împiedică acumulările de capital în Grecia din partea unor astfel de societăți.
   Întrucât veniturile provenite din capitaluri care nu sunt de origine grecească beneficiază de un tratament fiscal mai puțin favorabil în raport cu cel rezervat pentru dividendele distribuite de societăți stabilite în Grecia, participațiile în societăți stabilite în alte state membre prezintă un interes mai redus pentru investitorii rezidenți în Grecia în raport cu participațiile în societăți care își au sediul în Grecia.
   Rezultă că dispozițiile legislative precum cea în discuție, constituie o restricție privind libertatea de circulație a capitalurilor, interzisă, în principiu, de articolul 56 CE.
   În ceea ce privește persoanele care sunt supuse integral impunerii fiscale în Grecia și care dețin participații în societăți străine de natură să le acorde posibilitatea de a exercita o influență certă asupra deciziilor societății și de a-i stabili activitățile, se observă de asemenea o restricție privind libertatea de stabilire, interzisă de articolul 43 CE.


title: Cauza T-170/12: Acțiune introdusă la 10 aprilie 2012 — Beyond Retro/OAPI — S&K Garments (BEYOND VINTAGE)

text:
               30.6.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 194/23

         Acțiune introdusă la 10 aprilie 2012 — Beyond Retro/OAPI — S&K Garments (BEYOND VINTAGE)
   (Cauza T-170/12)
   2012/C 194/39
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Beyond Retro Ltd (Londra, Regatul Unit) (reprezentant: S. Malynicz, Barrister)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: S&K Garments, Inc. (New York, Statele Unite)

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               Anularea Deciziei Camerei a patra de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 31 ianuarie 2012 în cauzele conexate R 493/2011-4 și R 548/2011-4 și

               —

               obligarea pârâtului și a celeilalte părți în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

      Solicitantul mărcii comunitare: cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

      Marca comunitară vizată: marca verbală „BEYOND VINTAGE”, înregistrată ca marcă internațională pentru produse și servicii din clasele 14, 18 și 25 — cererea de înregistrare a mărcii comunitare nr. W 994046

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în procedura opoziției: reclamanta

      Marca sau semnul invocat: marca verbală „BEYOND RETRO”, înregistrată ca marcă comunitară nr. 5629035 pentru produse și servicii din clasele 25 și 35

      Decizia diviziei de opoziție: admite în parte opoziția

      Decizia camerei de recurs: respinge calea de atac formulată de reclamantă în cauza R 548/2011-4 și anulează decizia diviziei de opoziție în cauza R 493/2011-4.
   Motivele invocate: încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009 al Consiliului.


title: Cauza C-423/07: Acțiune introdusă la 13 septembrie 2007 — Comisia Comunităților Europene/Regatul Spaniei

text:
               8.12.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 297/21

         Acțiune introdusă la 13 septembrie 2007 — Comisia Comunităților Europene/Regatul Spaniei
   (Cauza C-423/07)
   (2007/C 297/35)
   Limba de procedură: spaniola
   Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: D. Kukovec, agent, și M. Canal Fontcuberta, abogada)

      Pârât: Regatul Spaniei
   Concluziile reclamantei

               —

               Constatarea faptului că, prin neincluderea între lucrările care au făcut obiectul concesionării, menționate în anunțul de participare la concesionare și în caietul de sarcini pentru atribuirea unui contract de concesionare pentru construirea, întreținerea și exploatarea conexiunilor autostrăzii A-6 cu Segovia și Ávila, precum și pentru întreținerea și exploatarea sectorului Villalba-Adanero de pe aceeași autostradă, lucrări care au fost atribuite ulterior, Regatul Spaniei nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 3 și al articolului 11 alineatele (3), (6), (7), (11) și (12) din Directiva 93/37/CEE (1) precum și al principiilor din Tratatul CE, în special principiul egalității de tratament și al nediscriminării;

               —

               obligarea Regatului Spaniei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   În temeiul Decretului regal nr. 1724/1999 din 5 noiembrie, Ministerul Infrastructurii a atribuit un contract de concesionare pentru construirea, întreținerea și exploatarea următoarelor sectoare de autostradă cu taxă: autostrada cu taxă A-6, conexiune cu Segovia și autostrada cu taxă A-6, conexiune cu Ávila, și pentru întreținerea și exploatarea începând cu 2018 a autostrăzii cu taxă A-6, pe sectorul Villalba-Adanero. În contextul atribuirii respectivului contract de concesionare, au fost atribuite multe alte lucrări care nu fuseseră anunțate, pentru o valoare superioară valorii totale a lucrărilor publicate și care se află parțial în afara zonei care face obiectul concesionării.
   Pe de o parte, Comisia susține că Regatul Spaniei a încălcat articolul 3 din Directiva 93/37 și, în consecință, articolul 11 alineatele (3), (6), (7), (11) și (12) din această directivă, prin atribuirea de lucrări fără publicitate prealabilă. Comisia arată că toate lucrările atribuite trebuia să fie publicate în Jurnalul Oficial potrivit prevederilor Directivei 93/37.
   Pe de altă parte, Comisia consideră că nu există nicio indicație nici în anunț, nici în caietul de sarcini făcut public care să permită participanților la licitație să propună lucrări în alte sectoare în afară de conexiunile autostrăzii cu taxă A-6 cu Ávila și Segovia precum cele care au fost atribuite ulterior. Din acest motiv, Comisia consideră că autoritățile spaniole au încălcat principiul egalității de tratament prin acceptarea unei oferte care în mod evident nu respecta condițiile esențiale prevăzute în anunț și în caietul de sarcini făcut public.

      (1)  Directiva Consiliului din 14 iunie 1993 privind coordonarea procedurilor de atribuire a contractelor de achiziții publice de lucrări (JO L 199, p. 54).


title: Cauza C-458/15: Cerere de decizie preliminară introdusă de Landgericht Saarbrücken (Germania) la 28 august 2015 – Procedură penală împotriva K. B.

text:
               26.10.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 354/27

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Landgericht Saarbrücken (Germania) la 28 august 2015 – Procedură penală împotriva K. B.
   (Cauza C-458/15)
   (2015/C 354/28)
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Landgericht Saarbrücken

      Partea din procedura principală

   K. B.

      Întrebările preliminare

   Este nevalidă înscrierea Liberation Tigers of Tamil Eelam pe lista prevăzută la articolul 2 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 2580/2001 al Consiliului din 27 decembrie 2001 privind măsuri restrictive specifice îndreptate împotriva anumitor persoane și entități în vederea combaterii terorismului (1), între 11 august 2007 și 27 noiembrie 2009, inclusiv, în special în temeiul Deciziilor Consiliului din 28 iunie 2007 (2007/445/CE) (2), din 20 decembrie 2007 (2007/868/CE, astfel cum a fost modificată prin Decizia rectificativă din aceeaşi dată) (3), din 15 iulie 2008 (2008/583/CE) (4), din 26 ianuarie 2009 (2009/62/CE) (5), și al Regulamentului (CE) nr. 501/2009 din 15 iunie 2009 (6)?

      (1)  JO L 344, p. 70, Ediție specială, 18/vol. 1, p. 5.

      (2)  JO L 169, p. 58.

      (3)  JO L 340, p. 100.

      (4)  JO L 188, p. 21.

      (5)  JO L 23, p. 25.

      (6)  JO L 151, p. 14.


title: Cauza C-561/12: Cerere de decizie preliminară introdusă de Riigikohus (Estonia) la 5 decembrie 2012 — Nordecon AS, Ramboll Eesti AS/Rahandusministeerium

text:
               9.2.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 38/13

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Riigikohus (Estonia) la 5 decembrie 2012 — Nordecon AS, Ramboll Eesti AS/Rahandusministeerium
   (Cauza C-561/12)
   2013/C 38/17
   Limba de procedură: estona

      Instanța de trimitere

   Riigikohus

      Părțile din procedura principală

      Reclamante și recurente: Nordecon AS, Ramboll Eesti AS

      Pârât și intimat: Rahandusministeerium (Ministerul de Finanțe)

      Terț participant: Maanteeamet (Autoritatea pentru drumuri rurale)

      Întrebările preliminare

               1.

               Articolul 30 alineatul (2) din Directiva 2004/18/CE (1) a Parlamentului European și a Consiliului din 31 martie 2004 privind coordonarea procedurilor de atribuire a contractelor de achiziții publice de lucrări, de bunuri și de servicii trebuie interpretat în sensul că permite unei autorități contractante să desfășoare cu ofertanții negocieri cu privire la ofertele care nu îndeplinesc cerințele obligatorii stabilite în specificațiile tehnice ale contractului?

               2.

               În cazul unui răspuns afirmativ la întrebarea 1), articolul 30 alineatul (2) din Directiva 2004/18 trebuie interpretat în sensul că permite unei autorități contractante să modifice în cursul negocierilor, după deschiderea ofertelor, cerințele obligatorii ale specificațiilor tehnice, cu condiția ca obiectul contractului să nu fie modificat și să se asigure egalitatea de tratament pentru toți ofertanții?

               3.

               În cazul unui răspuns afirmativ la întrebarea 2), articolul 30 alineatul (2) din Directiva 2004/18 trebuie interpretat în sensul că o reglementare în temeiul căreia posibilitatea de a modifica cerințele obligatorii ale specificațiilor tehnice în cursul negocierilor, după deschiderea ofertelor, este exclusă contravine dispoziției menționate?

               4.

               În cazul unui răspuns afirmativ la întrebarea 1), articolul 30 alineatul (2) din Directiva 2004/18 trebuie interpretat în sensul că interzice unei autorități contractante să califice ulterior ca fiind cea mai avantajoasă o ofertă care, la finalul negocierilor, nu îndeplinește cerințele obligatorii stabilite în specificațiile tehnice?

      (1)  JO L 134, p. 114, Ediție specială, 06/vol. 8, p. 116.


title: Cauza T-402/13: Acțiune introdusă la 31 iulie 2013 — Orange/Comisia

text:
               26.10.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 313/28

         Acțiune introdusă la 31 iulie 2013 — Orange/Comisia
   (Cauza T-402/13)
   2013/C 313/53
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: Orange (Paris, Franța) (reprezentanți: J.-P. Gunther și A. Giraud, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei atacate;

               —

               obligarea Comisei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Prin prezenta acțiune, reclamanta solicită anularea deciziilor Comisiei din 25 și din 27 iunie 2013 adresate France Télécom și Orange, precum și tuturor societăților controlate direct sau indirect de acestea, prin care li se ordonă să se supună unei inspecții în temeiul articolului 20 alineatul (4) din Regulamentul nr. 1/2003 al Consiliului (1). Aceste decizii au fost adoptate în cadrul unei proceduri de aplicare a articolului 102 TFUE și a articolului 54 din Acordul SEE privind sectorul furnizării serviciilor de conectivitate la internet (cazul AT.40090).
   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă două motive.

               1.

               Primul motiv, întemeiat pe o încălcare a principiilor necesității și proporționalității, întrucât Comisia a ordonat o inspecție având ca obiect practici foarte similare celor menționate într-o decizie emisă cu doar nouă luni mai devreme de autoritatea de concurență franceză, și aceasta în condițiile în care autoritatea de concurență franceză nu ar fi calificat drept anticoncurențial niciun comportament al Orange. Reclamanta arată că, cu ocazia inspecției, Comisia nu a cercetat elemente suplimentare în raport cu cele de care dispunea deja, astfel cum ar fi fost obligată să procedeze potrivit jurisprudenței în materie.

               2.

               Al doilea motiv, întemeiat pe caracterul arbitrar al deciziilor atacate, întrucât Comisia nu dispune de indicii suficient de serioase și de circumstanțiate pentru a lua o măsură atât de intruzivă precum o inspecție.

      (1)  Regulamentul (CE) nr.°1/2003 al Consiliului din 16 decembrie 2002 privind punerea în aplicare a normelor de concurență prevăzute la articolele [101 TFUE] și [102 TFUE] (JO 2003, L 1, p. 1, Ediție specială, 08/vol. 1, p. 167, rectificare în Ediție specială, 08/vol. 4, p. 269).


title: Cauza C-173/11: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) (Regatul Unit) la 8 aprilie 2011 — Football Dataco Ltd, Scottish Premier League Ltd, Scottish Football League, PA Sport UK Ltd/Sportradar GmbH (societate înregistrată în Germania), Sportradar (societate înregistrată în Elveția)

text:
               2.7.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 194/10

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) (Regatul Unit) la 8 aprilie 2011 — Football Dataco Ltd, Scottish Premier League Ltd, Scottish Football League, PA Sport UK Ltd/Sportradar GmbH (societate înregistrată în Germania), Sportradar (societate înregistrată în Elveția)
   (Cauza C-173/11)
   2011/C 194/13
   Limba de procedură: engleza

      Instanța de trimitere

   Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamante: Football Dataco Ltd, Scottish Premier League Ltd, Scottish Football League, PA Sport UK Ltd

      Pârâte: Sportradar GmbH (societate înregistrată în Germania), Sportradar (societate înregistrată în Elveția)

      Întrebările preliminare

               1.

               În ipoteza în care o parte încarcă date dintr–o bază de date care este protejată de un drept sui generis în temeiul Directivei 96/9/CE (1) („Directiva privind bazele de date”) pe serverul său web care este amplasat în statul membru A și, ca răspuns la solicitările unui utilizator care se află într–un alt stat membru, statul membru B, serverul web respectiv transmite aceste date către computerul utilizatorului, iar datele sunt stocate în memoria computerului și sunt afișate pe ecranul acestuia

                           (a)

                           transmiterea datelor reprezintă, în cazul acestei părți, un act de „extragere” sau de „reutilizare”?

                           (b)

                           actul care constă în extragerea și/sau reutilizarea datelor de către această parte are loc

                                       (i)

                                       doar în statul membru A

                                       (ii)

                                       doar în statul membru B sau

                                       (iii)

                                       atât în statul membru A, cât și în statul membru B?

      (1)  Directiva 96/9/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 11 martie 1996 privind protecția juridică a bazelor de date, JO L 77, p. 20, Ediție specială, 13/vol. 17, p. 102.


title: Cauza F-24/08: Acțiune introdusă la 22 februarie 2008 — Wilms/Comisia Comunităților Europene

text:
               9.5.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 116/34

         Acțiune introdusă la 22 februarie 2008 — Wilms/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza F-24/08)
   (2008/C 116/65)
   Limba de procedură: franceza
   Părțile

      Reclamant: Günter Wilms (Bruxelles, Belgia) (reprezentant: M. van der Woude, avocat)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene
   Obiectul și descrierea litigiului
   Anularea deciziei din 17 aprilie 2007 în măsură în care nu acordă reclamantului niciun punct de prioritate suplimentar în cadrul exercițiului de promovare 2003, pentru un total de un punct de prioritate și un număr total de 19 puncte și obligarea pârâtei la plata unei despăgubiri.
   Concluziile reclamantului

               —

               Anularea deciziei din 17 aprilie 2007 întrucât aceasta nu acordă reclamantului niciun punct de prioritate suplimentar în cadrul exercițiului de promovare 2003, pentru un total de un punct de prioritate și un număr total de 19 puncte;

               —

               obligarea pârâtei la plata unei despăgubiri de cel puțin 5 000 de euro;

               —

               obligarea Comisiei Comunităților Europene la plata cheltuielilor de judecată.


title: Cauza T-612/14: Acțiune introdusă la 11 august 2014 – Souruh/Consiliul

text:
               13.10.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 361/25

         Acțiune introdusă la 11 august 2014 – Souruh/Consiliul
   (Cauza T-612/14)
   2014/C 361/38
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: Souruh SA (Damasc, Siria) (reprezentanți: E. Ruchat și C. Cornet d’Elzius, avocați)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               declararea acțiunii reclamantei admisibilă și fondată;

               —

               în consecință, anularea Deciziei 2014/309/PESC din 28 mai 2014 și a actelor sale subsecvente de punere în executare, în măsura în care o privesc pe reclamantă;

               —

               obligarea Consiliului Uniunii Europene la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă trei motive care sunt în esență identice sau similare cu cele invocate în cauza T-432/11, Makhlouf/Conseil (1).

      (1)  JO C 290, p. 13.


title: Cauza T-71/15: Hotărârea Tribunalului din 16 februarie 2017 – Jaguar Land Rover/EUIPO – Nissan Jidosha (Land Glider) [„Marcă a Uniunii Europene — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene verbale Land Glider — Mărcile Uniunii Europene și naționale verbale și figurative anterioare LAND ROVER — Motiv relativ de refuz — Articolul 8 alineatul (5) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009”]

text:
               3.4.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 104/44

         Hotărârea Tribunalului din 16 februarie 2017 – Jaguar Land Rover/EUIPO – Nissan Jidosha (Land Glider)
   (Cauza T-71/15) (1)

   ([„Marcă a Uniunii Europene - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene verbale Land Glider - Mărcile Uniunii Europene și naționale verbale și figurative anterioare LAND ROVER - Motiv relativ de refuz - Articolul 8 alineatul (5) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009”])
   (2017/C 104/62)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Jaguar Land Rover Ltd (Coventry, Regatul Unit) (reprezentant: R. Ingerl, avocat)

      Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentant: J. Garrido Otaola, agent)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO, intervenientă la Tribunal: Nissan Jidosha KK (Yokohama, Japonia) (reprezentant: A. Franke, avocat)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a patra de recurs a EUIPO din 9 decembrie 2014 (cauza R 1415/2013-4), referitoare la o procedură de opoziție între Jaguar Land Rover și Nissan Jidosha

      Dispozitivul

               1)

               Anulează Decizia Camerei a patra de recurs a Oficiului Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO) din 9 decembrie 2014 (cauza R 1415/2013-4).

               2)

               EUIPO suportă, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, cheltuielile de judecată efectuate de Jaguar Land Rover Ltd.

               3)

               Nissan Jidosha KK suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 118, 13.4.2015.


title: Cauza C-83/08: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Thüringer Finanzgericht, Gotha (Republica Federală Germania) la 25 februarie 2008 — Glückauf Brauerei GmbH/Hauptzollamt Erfurt

text:
               24.5.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 128/21

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Thüringer Finanzgericht, Gotha (Republica Federală Germania) la 25 februarie 2008 — Glückauf Brauerei GmbH/Hauptzollamt Erfurt
   (Cauza C-83/08)
   (2008/C 128/35)
   Limba de procedură: germana
   Instanța de trimitere
   Thüringer Finanzgericht, Gotha
   Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Glückauf Brauerei GmbH

      Pârât: Hauptzollamt Erfurt
   Întrebarea preliminară
   Criteriile de independență juridică și economică în sensul articolului 4 alineatul (1) din Directiva 92/83/CEE a Consiliului din 19 octombrie 1992 privind armonizarea structurilor accizelor la alcool și băuturi alcoolice (1) în vederea aplicării cotelor reduse de impozitare, trebuie interpretate, prin prisma considerentelor acestei directive, în sensul că este necesar să se prezume existența unei dependențe economice între berării, care sunt de altfel independente din punct de vedere juridic, numai în cazul în care berăriile în cauză nu pot interveni pe piață în calitate de concurenți care nu se influențează reciproc, sau simpla posibilitate de a exercita de facto o influență asupra activității comerciale a berăriilor este suficientă pentru ca respectivul criteriu de independență să nu mai fie îndeplinit?

      (1)  JO L 316, p. 21, Ediție specială, 09/vol. 1, p. 152.


title: Cauza C-270/10: Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 28 iulie 2011 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Korkein hallinto-oikeus — Finlanda) — procedură inițiată de Lotta Gistö (Protocol privind privilegiile și imunitățile Comunităților Europene — Articolul 14 primul paragraf — Stabilirea domiciliului fiscal al soțului unui funcționar al Uniunii — Legislație națională care include o normă potrivit căreia persoana interesată care a avut reﾙedința în străinătate timp de trei ani nu mai este considerată rezident în statul de origine și, prin urmare, nu mai este supusă integral la plata impozitului)

text:
               8.10.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 298/8

         Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 28 iulie 2011 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Korkein hallinto-oikeus — Finlanda) — procedură inițiată de Lotta Gistö
   (Cauza C-270/10) (1)

   (Protocol privind privilegiile și imunitățile Comunităților Europene - Articolul 14 primul paragraf - Stabilirea domiciliului fiscal al soțului unui funcționar al Uniunii - Legislație națională care include o normă potrivit căreia persoana interesată care a avut reședința în străinătate timp de trei ani nu mai este considerată rezident în statul de origine și, prin urmare, nu mai este supusă integral la plata impozitului)
   2011/C 298/13
   Limba de procedură: finlandeza

      Instanța de trimitere

   Korkein hallinto-oikeus

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Lotta Gistö

      Obiectul

   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Korkein hallinto-oikeus — Interpretarea articolului 14 (devenit articolul 13) din Protocolul privind privilegiile și imunitățile Uniunii Europene — Stabilirea domiciliului fiscal al funcționarilor Uniunii Europene și al soților lor care nu desfășoară o activitate profesională proprie în statul membru de origine — Legislație națională care prevede în ce privește resortisanții faptul că, după trecerea a trei ani de la terminarea anului în cursul căruia resortisantul a părăsit statul, acesta nu mai este considerat rezident în statul respectiv și prin urmare supus la plata integrală a impozitului asupra veniturilor sale

      Dispozitivul

   Articolul 14 primul paragraf din Protocolul privind privilegiile și imunitățile Comunităților Europene, anexat inițial la Tratatul prin care s-au instituit un Consiliu unic și o Comisie unică ale Comunităților Europene, iar ulterior, în temeiul Tratatului de la Amsterdam, la Tratatul CE, trebuie interpretat în sensul că se consideră că soțul unei persoane care, pentru unicul motiv că aceasta din urmă intră în serviciul Uniunii Europene, își stabilește reședința pe teritoriul unui alt stat membru decât cel în care avea domiciliul fiscal în momentul intrării în serviciul Uniunii a persoanei menționate își păstrează domiciliul fiscal în acest din urmă stat membru dacă el însuși nu desfășoară o activitate profesională proprie.

      (1)  JO C 221, 14.8.2010.


title: Cauza T-504/12: Hotărârea Tribunalului din 12 noiembrie 2014 – Murnauer Markenvertrieb/OAPI (NOTFALL CREME) [ „Marcă comunitară — Cerere de marcă comunitară figurativă NOTFALL CREME — Motive absolute de refuz — Caracter descriptiv — Lipsa caracterului distinctiv — Articolul 7 alineatul (1) literele (b) și (c) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 — Egalitate de tratament” ]

text:
               22.12.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 462/22

         Hotărârea Tribunalului din 12 noiembrie 2014 – Murnauer Markenvertrieb/OAPI (NOTFALL CREME)
   (Cauza T-504/12) (1)

   ([„Marcă comunitară - Cerere de marcă comunitară figurativă NOTFALL CREME - Motive absolute de refuz - Caracter descriptiv - Lipsa caracterului distinctiv - Articolul 7 alineatul (1) literele (b) și (c) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 - Egalitate de tratament”])
   (2014/C 462/33)
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Murnauer Markenvertrieb GmbH (Egelsbach, Germania) (reprezentanți: F. Traub și H. Daniel, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: A. Poch, agent)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a patra de recurs a OAPI din 20 septembrie 2012 (cauza R 271/2012-4) privind o cerere de înregistrare a semnului figurativ NOTFALL CREME ca marcă comunitară

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă Murnauer Markenvertrieb GmbH să suporte propriile cheltuieli de judecată, precum și cheltuielile de judecată efectuate de Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI).

      (1)  JO C 26, 26.1.2013.


title: Cauza C-112/09 P: Recurs introdus la 24 martie 2009 de Sociedad General de Autores y Editores (SGAE) împotriva Hotărârii Tribunalului de Primă Instanță (Camera a șaptea) pronunțate la 13 ianuarie 2009 în cauza T-456/08, Sociedad General de Autores y Editores de España/Comisia Comunităților Eropene

text:
               13.3.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 63/19

         Recurs introdus la 24 martie 2009 de Sociedad General de Autores y Editores (SGAE) împotriva Hotărârii Tribunalului de Primă Instanță (Camera a șaptea) pronunțate la 13 ianuarie 2009 în cauza T-456/08, Sociedad General de Autores y Editores de España/Comisia Comunităților Eropene
   (Cauza C-112/09 P)
   2010/C 63/30
   Limba de procedură: spaniola

      Părțile

      Recurentă: Sociedad General de Autores y Editores (SGAE) (reprezentanți: R. Allendesalazar Corcho și R. Vallina Hoset, avocați)
   Cealaltă parte în proces: Comisia Europeană
   Prin Ordonanța din 14 ianuarie 2010, Curtea (Camera a opta) a respins recursul.


title: Cauza T-46/05: Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 30 ianuarie 2008 — Comisia Comunităților Europene/Environmental Management Consultants ( Clauză compromisorie — Rambursarea sumelor plătite — Dobânzi de întârziere — Judecare în lipsă )

text:
               8.3.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 64/34

         Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 30 ianuarie 2008 — Comisia Comunităților Europene/Environmental Management Consultants
   (Cauza T-46/05) (1)

   („Clauză compromisorie - Rambursarea sumelor plătite - Dobânzi de întârziere - Judecare în lipsă’)
   (2008/C 64/54)
   Limba de procedură: greaca
   Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: D. Triantafyllou, agent, asistat de N. Korogiannakis, avocat)

      Pârât: Environmental Management Consultants (Nicosia, Cipru)
   Obiectul
   Acțiune introdusă de Comisie în temeiul articolului 238 CE în vederea obținerii rambursării sumei de 31 965,28 euro pe care a plătit-o în cadrul executării contractului IC18-CT98-0273, majorată cu dobânzile legale
   Dispozitivul

               1)

               Obligă Environmental Management Consultants Ltd să ramburseze Comisiei Comunităților Europene suma de 31 965,28 euro, majorată cu următoarele dobânzi:

                           —

                           cu rata de 9,26 % pe an de la 1 la 31 august 2001;

                           —

                           cu rata de 8,62 % pe an de la 1 septembrie la 31 decembrie 2001;

                           —

                           cu rata de 10,57 % pe an de la 1 ianuarie la 30 iunie 2002;

                           —

                           cu rata de 10,47 % pe an de la 1 iulie la 31 decembrie 2002;

                           —

                           cu rata de 9,97 % pe an de la 1 ianuarie la 30 iunie 2003;

                           —

                           cu rata de 9,22 % pe an de la 1 iulie la 31 decembrie 2003;

                           —

                           cu rata de 9,14 % pe an de la 1 ianuarie la 30 iunie 2004;

                           —

                           cu rata de 9,13 % pe an de la 1 iulie la 31 decembrie 2004;

                           —

                           cu rata de 9,21 % pe an de la 1 ianuarie la 31 ianuarie 2005;

                           —

                           cu rata legală, calculată în conformitate cu articolul 288 din Bürgerliches Gesetzbuch (codul civil german), fără ca rata să poată depăși 9,21 %, de la 1 februarie 2005 și până la stingerea completă a datoriei.

               2)

               Obligă Environmental Management Consultants la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 108, 6.5.2006.


title: Cauza T-199/13: Acțiune introdusă la 8 aprilie 2013 — DTM Ricambi/OAPI UAMI — Star (STAR)

text:
               1.6.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 156/51

         Acțiune introdusă la 8 aprilie 2013 — DTM Ricambi/OAPI UAMI — Star (STAR)
   (Cauza T-199/13)
   2013/C 156/94
   Limba în care a fost formulată acțiunea: italiana

      Părțile

      Reclamantă: DTM Ricambi Srl (Bologna, Italia) (reprezentant: V. Catelli, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Star SpA (Lodi, Italia)

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei Camerei întâi de recurs din 24 ianuarie 2013 în cauza R 124/2012-1 și admiterea cererii de înregistrare a mărcii comunitare „STAR”, depusă cu nr. 5878038, pentru clasele 7, 9 și 12;

               —

               obligarea Star la suportarea propriilor cheltuieli de judecată, precum și la plata cheltuielilor de judecată efectuate de reclamantă, inclusiv a celor aferente procedurilor desfășurate în fața diviziei de opoziție și a camerei de recurs a OAPI.

      Motivele și principalele argumente

      Solicitantul mărcii comunitare: reclamanta

      Marca comunitară vizată: marca figurativă care cuprinde elementul verbal „STAR” pentru produse din clasele 7, 9 și 12

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în procedura opoziției: Star

      Marca sau semnul invocat: marca figurativă comunitară care cuprinde elementul verbal „STAR” pentru produse din clasa 39, mărcile figurative națională și internațională care cuprind elementele verbale „STAR LODI” pentru produse și servicii din clasele 12, 38, 39 și 42

      Decizia diviziei de opoziție: admite opoziția.

      Decizia camerei de recurs: respinge calea de atac.

      Motivele invocate:

               —

               lipsa risului de confuzie;

               —

               „diluarea” mărcii anterioare


title: Cauza T-682/14: Acțiune introdusă la 19 septembrie 2014 – Mylan Laboratories și Mylan/Comisia

text:
               1.12.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 431/32

         Acțiune introdusă la 19 septembrie 2014 – Mylan Laboratories și Mylan/Comisia
   (Cauza T-682/14)
   (2014/C 431/55)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamante: Mylan Laboratories Ltd (Hyderabad, India) și Mylan, Inc. (Canonsburg, Statele Unite) (reprezentanți: S. Kon, C. Firth și C. Humpe, Solicitors)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamantele solicită Tribunalului:

               —

               anularea articolelor 2, 7 și 8 din Decizia C(2014) 4955 final a Comisiei din 9 iulie 2014 în cauza AT.39612 Perindopril (Servier) în măsura în care acestea le privesc pe reclamante sau

               —

               cu titlu subsidiar, anularea articolului 7 din Decizia C(2014) 4955 final a Comisiei din 9 iulie 2014 în cauza AT.39612 Perindopril (Servier) în măsura în care aplică o amendă reclamantelor sau

               —

               cu titlu mai subsidiar, reducerea amenzii aplicate reclamantelor în conformitate cu articolul 7 din Decizia C(2014) 4955 final a Comisiei din 9 iulie 2014 în cauza AT.39612 Perindopril (Servier) sau

               —

               cu titlu încă mai subsidiar, anularea articolelor 2, 7 şi 8 din Decizia C(2014) 4955 final a Comisiei din 9 iulie 2014 în cauza AT.39612 Perindopril (Servier) în măsura în care acestea privesc Mylan Inc.;

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamantele invocă opt motive.

               1.

               Primul motiv, întemeiat pe faptul că decizia atacată conține erori de fapt și erori vădite de apreciere în analiza contextului factual, legal și economic relevant în care a fost încheiat acordul de soluționare în materie de brevete dintre Mylan Laboratories (anterior cunoscută sub numele de Matrix Laboratories) și Servier.

               2.

               Al doilea motiv, întemeiat pe faptul că decizia atacată este eronată în drept și în fapt, întrucât stabilește că Matrix era un potențial concurent pentru Servier.

               3.

               Al treilea motiv, întemeiat pe faptul că decizia atacată nu stabilește corespunzător cerințelor legale faptul că acordul de soluționare în materie de brevete avea ca obiect restrângerea concurenței cu încălcarea articolului 101 TFUE.

               4.

               Al patrulea motiv, întemeiat pe faptul că decizia atacată nu stabilește corespunzător cerințelor legale faptul că acordul de soluționare în materie de brevete avea ca efect restrângerea concurenței cu încălcarea articolului 101 TFUE.

               5.

               Al cincilea motiv, invocat cu titlu subsidiar și întemeiat pe faptul că Comisia a încălcat articolul 23 din Regulamentul nr. 1/2003 (1), precum și principiile proporționalității, nullum crimen nulla poena sine lege și securității juridice prin aplicarea unei amenzi reclamantelor.

               6.

               Al șaselea motiv, invocat cu titlu mai subsidiar și întemeiat pe faptul că Comisia a aplicat o amendă care este vădit disproporționată în raport cu gravitatea pretinsei încălcări.

               7.

               Al șaptelea motiv, întemeiat pe faptul că Comisia a încălcat drepturile procedurale la apărare ale Mylan Inc. prin reformularea, fără a adresa o comunicare privind obiecțiunile suplimentară, a temeiului răspunderii atribuite Mylan Inc. în decizia atacată într-un mod diferit de cel pe baza căruia această răspundere fusese atribuită în prealabil în comunicarea privind obiecțiunile.

               8.

               Al optulea motiv, întemeiat pe faptul că Comisia (i) a încălcat principiul răspunderii personale și prezumției de nevinovăție considerând Mylan Inc. răspunzătoare pentru încălcarea pretins săvârșită de Matrix și (ii) a săvârșit erori vădite de apreciere considerând că Mylan Inc. a exercitat o influență decisivă asupra comportamentului Matrix în perioada relevantă.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 1/2003 al Consiliului din 16 decembrie 2002 privind punerea în aplicare a normelor de concurență prevăzute la articolele [101 TFUE] și [102 TFUE] (JO 2003, L 1, p. 1, Ediţie specială, 08/vol. 1, p. 167, rectificare în Ediție specială, 08/vol. 4, p. 269).


title: Cauza C-368/10: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 10 mai 2012 — Comisia Europeană/Regatul Țărilor de Jos [Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Directiva 2004/18/CE — Proceduri de atribuire de contracte de achiziții publice de lucrări, de bunuri și de servicii — Contract de achiziții publice pentru livrarea, instalarea și întreținerea unor distribuitoare de băuturi calde și pentru livrarea de ceai, de cafea și a altor ingrediente — Articolul 23 alineatele (6) și (8) — Specificații tehnice — Articolul 26 — Condiții de executare a contractului — Articolul 53 alineatul (1) — Criterii de atribuire a contractelor — Oferta cea mai avantajoasă din punct de vedere economic — Produse provenite din agricultura ecologică și din comerțul echitabil — Utilizarea unor etichete în cadrul formulării specificațiilor tehnice și a criteriilor de atribuire — Articolul 39 alineatul (2) — Noțiunea „informații suplimentare” — Articolul 2 — Principiile atribuirii contractelor — Principiul transparenței — Articolul 44 alineatul (2) și articolul 48 — Verificarea aptitudinii și a alegerii participanților — Nivel minim al capacităților tehnice sau profesionale — Respectarea „criteriilor cu privire la caracterul constant al achizițiilor și la comportamentul responsabil din punct de vedere social al întreprinderilor” ]

text:
               30.6.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 194/3

         Hotărârea Curții (Camera a treia) din 10 mai 2012 — Comisia Europeană/Regatul Țărilor de Jos
   (Cauza C-368/10) (1)

   (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru - Directiva 2004/18/CE - Proceduri de atribuire de contracte de achiziții publice de lucrări, de bunuri și de servicii - Contract de achiziții publice pentru livrarea, instalarea și întreținerea unor distribuitoare de băuturi calde și pentru livrarea de ceai, de cafea și a altor ingrediente - Articolul 23 alineatele (6) și (8) - Specificații tehnice - Articolul 26 - Condiții de executare a contractului - Articolul 53 alineatul (1) - Criterii de atribuire a contractelor - Oferta cea mai avantajoasă din punct de vedere economic - Produse provenite din agricultura ecologică și din comerțul echitabil - Utilizarea unor etichete în cadrul formulării specificațiilor tehnice și a criteriilor de atribuire - Articolul 39 alineatul (2) - Noțiunea „informații suplimentare” - Articolul 2 - Principiile atribuirii contractelor - Principiul transparenței - Articolul 44 alineatul (2) și articolul 48 - Verificarea aptitudinii și a alegerii participanților - Nivel minim al capacităților tehnice sau profesionale - Respectarea „criteriilor cu privire la caracterul constant al achizițiilor și la comportamentul responsabil din punct de vedere social al întreprinderilor”)
   2012/C 194/04
   Limba de procedură: olandeza

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: C. Zadra și F. Wilman, agenți)

      Pârât: Regatul Țărilor de Jos (reprezentanți: C. Wissels și M. de Ree, agenți)

      Obiectul

   Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Încălcarea articolului 2, a articolului 23 alineatele (6) și (8), a articolului 44 alineatul (2), a articolului 48 alineatele (1) și (2) și a articolului 53 alineatul (1) din Directiva 2004/18/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 31 martie 2004 privind coordonarea procedurilor de atribuire a contractelor de achiziții publice de lucrări, de bunuri și de servicii (JO L 134, p. 114, Ediție specială, 06/vol. 8, p. 116) — Principii de atribuire a contractelor — Specificații tehnice — Verificarea respectării cerințelor și selecția participanților, atribuirea contractelor — Capacități tehnice sau profesionale — Criterii de atribuire a contractelor — Livrarea, instalarea și întreținerea distribuitoarelor de cafea

      Dispozitivul

               1.

               Prin faptul că, în cadrul procedurii de atribuire a unui contract de achiziții publice pentru livrarea și gestionarea unor distribuitoare de cafea care a făcut obiectul unui anunț publicat în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene la 16 august 2008, provincia Noord-Holland:

                           —

                           a stabilit o specificație tehnică incompatibilă cu articolul 23 alineatul (6) din Directiva 2004/18/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 31 martie 2004 privind coordonarea procedurilor de atribuire a contractelor de achiziții publice de lucrări, de bunuri și de servicii, astfel cum a fost modificată prin Regulamentul (CE) nr. 1422/2007 al Comisiei din 4 decembrie 2007, impunând în caietul de sarcini obligația ca anumite produse care urmau să fie furnizate să poarte o anumită etichetă ecologică în loc să utilizeze specificații detaliate;

                           —

                           a stabilit criterii de atribuire incompatibile cu articolul 53 alineatul (1) litera (a) din directiva menționată, prevăzând că, în situația în care anumite produse care urmează să fie furnizate poartă anumite etichete, se va acorda un anumit număr de puncte în cadrul alegerii ofertei celei mai avantajoase din punct de vedere economic, fără să fi enumerat criteriile pe baza cărora se acordă aceste etichete și fără să fi autorizat posibilitatea de a demonstra prin orice mijloc de probă că un produs îndeplinește aceste criterii;

                           —

                           a stabilit un nivel minim de capacitate tehnică neautorizat de articolul 44 alineatul (2) și de articolul 48 din directiva menționată impunând ca niveluri minime de capacitate și cerințe de aptitudine în caietul de sarcini condiția potrivit căreia ofertanții trebuie să respecte „criteriil[e] cu privire la achizițiile constante și la comportamentul responsabil din punct de vedere social al întreprinderilor” și să arate cum respectă aceste criterii și cum „contribuie la îmbunătățirea durabilității pieței cafelei și la producția responsabilă din punct de vedere ecologic, social și economic” și

                           —

                           a stabilit o clauză care nu respectă obligația de transparență prevăzută la articolul 2 din aceeași directivă impunând condiția potrivit căreia ofertanții trebuie să respecte „criteriil[e] cu privire la achizițiile constante și la comportamentul responsabil din punct de vedere social al întreprinderilor” și să arate care este modalitatea prin care îndeplinesc aceste criterii și cum „contribuie la îmbunătățirea durabilității pieței cafelei și la producția responsabilă din punct de vedere ecologic, social și economic”,

                     Regatul Țărilor de Jos nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul prevederilor menționate mai sus.

               2.

               Respinge acțiunea cu privire la restul motivelor.

               3.

               Obligă Regatul Țărilor de Jos la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 328, 4.12.2010.


title: Cauza C-18/14: Cerere de decizie preliminară introdusă de College van Beroep voor het Bedrijfsleven (Țările de Jos) la 16 ianuarie 2014 – CO Sociedad de Gestion y Participación SA și alții/De Nederlandsche Bank NV și De Nederlandsche Bank NV/CO Sociedad de Gestion y Participación SA și alții

text:
               14.4.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 112/24

         Cerere de decizie preliminară introdusă de College van Beroep voor het Bedrijfsleven (Țările de Jos) la 16 ianuarie 2014 – CO Sociedad de Gestion y Participación SA și alții/De Nederlandsche Bank NV și De Nederlandsche Bank NV/CO Sociedad de Gestion y Participación SA și alții
   (Cauza C-18/14)
   2014/C 112/29
   Limba de procedură: neerlandeza

      Instanța de trimitere

   College van Beroep voor het Bedrijfsleven

      Părțile din procedura principală

      Apelanți: CO Sociedad de Gestion y Participación SA, Depsa 96 SA, INOC SA, Corporación Catalana Occidente SA, La Previsión 96 SA, Grupo Catalana Occidente SA, Grupo Compañia Española de Crédito y Caución SL, Atradius NV, Atradius Insurance Holding NV, J. M. Serra Farré, M. A. Serra Farré, J. Serra Farré

      Intimată: De Nederlandsche Bank NV
   și

      Apelantă: De Nederlandsche Bank NV,

      Intimați: CO Sociedad de Gestion y Participación SA, Depsa 96 SA, INOC SA, Corporación Catalana Occidente SA, La Previsión 96 SA, Grupo Catalana Occidente SA, Grupo Compañia Española de Crédito y Caución SL, Atradius NV, Atradius Insurance Holding NV, J. M. Serra Farré, M. A. Serra Farré, J. Serra Farré

      Întrebările preliminare

               1)

               În situația în care aprobă în mod expres un proiect de achiziție în sensul articolului 15a din Directiva Antonveneta (1), autoritatea competentă este autorizată să impună cu privire la această aprobare restricții sau condiții, în temeiul dispozițiilor legale naționale? Este relevant faptul că aceste restricții sau condiții se întemeiază pe angajamentele luate de către potențialul achizitor, în sensul considerentului (3) al directivei menționate?

               2)

               În cazul unui răspuns afirmativ la prima întrebare, restricțiile sau condițiile impuse de autoritatea competentă trebuie să fie necesare în sensul în care, în lipsa acestor restricții sau condiții, pe baza aprecierii efectuate în conformitate cu criteriile prevăzute la articolul 15b alineatul (1) din Directiva Antonveneta, autoritatea respectivă se vede obligată să se opună proiectului de achiziție?

               3)

               În măsura în care impunerea unor restricții sau condiții este admisibilă, articolul 15b alineatul (1) din directivă creează în beneficiul autorității competente un temei pentru formularea în cadrul achiziției a unor cerințe cu privire la „corporate governance” [guvernanța corporativă] a întreprinderii vizate de achiziție, cum ar fi alcătuirea consiliului de supraveghere dintr-un „two tier board” [consiliu de supraveghere organizat pe două niveluri]?

      (1)  Directiva 2007/44/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 5 septembrie 2007 de modificare a Directivei 92/49/CEE a Consiliului și a Directivelor 2002/83/CE, 2004/39/CE, 2005/68/CE și 2006/48/CE în ceea ce privește normele de procedură și criteriile de evaluare aplicabile evaluării prudențiale a achizițiilor și majorărilor de participații în sectorul financiar (JO L 247, p. 1).
   * NB: Probabil este vorba despre articolele 15a și 15b din Directiva 92/49/CEE (JO L 228, p. 1, Ediție specială, 06/vol. 2, p. 53) și din Directiva 2002/83/CE (JO L 345, p. 1, Ediție specială, 06/vol. 4, p. 192) și nu din Directiva 2007/44/CE.


title: Cauza T-128/09: Ordonanța Tribunalului din 3 octombrie 2011 — Meridiana și Meridiana fly/Comisia ( „Ajutoare de stat — Acțiune în anulare — Inacțiunea reclamanților — Nepronunțare asupra fondului” )

text:
               26.11.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 347/32

         Ordonanța Tribunalului din 3 octombrie 2011 — Meridiana și Meridiana fly/Comisia
   (Cauza T-128/09) (1)

   (Ajutoare de stat - Acțiune în anulare - Inacțiunea reclamanților - Nepronunțare asupra fondului)
   2011/C 347/53
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamante: Meridiana SpA (Olbia, Italia) și Meridiana fly SpA, fostă Eurofly SpA (Milano, Italia) (reprezentanți: N. Green, QC, K. Bacon, barrister, C. Osti și A. Prastaro, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: L. Flynn, D. Grespan și E. Righini, agenți)

      Interveniente în susținerea pârâtei: Republica Italiană (reprezentanți: G. Palmieri și P. Gentili, avvocati dello Stato) și Alitalia — Compagnia Aerea Italiana SpA (Fiumicino, Italia) (reprezentanți: G. M. Roberti, G. Bellitti și I. Perego, avocați)

      Obiectul

   Cerere de anulare a Deciziei C(2008) 6745 final a Comisiei din 12 noiembrie 2008 (ajutor de stat N 510/2008 — Italia — Vânzarea activelor Alitalia)

      Dispozitivul

               1.

               Constată că nu este necesar să se pronunțe asupra fondului cauzei.

               2.

               Meridiana SpA și Meridiana fly SpA suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de Comisia Europeană și de Alitalia — Compagnia Aerea Italiana SpA.

               3.

               Republica Italiană suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 141, 20.6.2009.