title: Cauza C-74/16: Cerere de decizie preliminară introdusă de Juzgado Contencioso-Administrativo n° 4 de Madrid (Spania) la 10 februarie 2016 – Congregación de Escuelas Pías Provincia Betania/Ayuntamiento de Getafe

text:
               25.4.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 145/21

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Juzgado Contencioso-Administrativo no 4 de Madrid (Spania) la 10 februarie 2016 – Congregación de Escuelas Pías Provincia Betania/Ayuntamiento de Getafe
   (Cauza C-74/16)
   (2016/C 145/27)
   Limba de procedură: spaniola

      Instanța de trimitere

   Juzgado Contencioso-Administrativo no 4 de Madrid

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Congregación de Escuelas Pías Provincia Betania

      Pârât: Ayuntamiento de Getafe

      Întrebarea preliminară

   Scutirea Bisericii Catolice de la plata impozitului pe construcții, instalații și lucrări cu privire la cele efectuate asupra unor imobile destinate dezvoltării de activități economice care nu au scop strict religios este contrară articolului 107 alineatul (1) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene?


title: Cauza C-291/14 P: Ordonanța Curții (Camera a șaptea) din 11 iunie 2015 – Faci SpA/Comisia Europeană (Recurs — Regulamentul de procedură la Curții — Articolul 181 — Concurență — Înțelegeri — Piața stabilizatorilor pe bază de staniu, a uleiului de soia epoxidat și a esterilor — Amenzi — Gravitatea încălcării — Principiul protecției jurisdicționale efective — Recurs vădit inadmisibil sau vădit nefondat)

text:
               28.9.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 320/8

         Ordonanța Curții (Camera a șaptea) din 11 iunie 2015 – Faci SpA/Comisia Europeană
   (Cauza C-291/14 P) (1)

   ((Recurs - Regulamentul de procedură la Curții - Articolul 181 - Concurență - Înțelegeri - Piața stabilizatorilor pe bază de staniu, a uleiului de soia epoxidat și a esterilor - Amenzi - Gravitatea încălcării - Principiul protecției jurisdicționale efective - Recurs vădit inadmisibil sau vădit nefondat))
   (2015/C 320/10)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Recurentă: Faci SpA (reprezentanți: S. Piccardo, avocat, și S. Crosby, solicitor)

      Cealaltă parte din procedură: Comisia Europeană (reprezentanți: F. Castilla Contreras, J. Norris – Usher şi F. Ronkes Agerbeek, agenţi)

      Dispozitivul

               1)

               Respinge recursul.

               2)

               Obligă Faci SpA la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 303, 8.9.2014.


title: Cauza C-88/09: Hotărârea Curții (Camera întâi) din 11 februarie 2010 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Conseil d'État — Franța) — Graphic Procédé/Ministère du budget, des comptes publics et de la fonction publique (Fiscalitate — A șasea directivă TVA — Activitate de reprografie — Noțiunile livrare de bunuri și prestare de servicii — Criterii de distincție)

text:
               27.3.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 80/5

         Hotărârea Curții (Camera întâi) din 11 februarie 2010 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Conseil d'État — Franța) — Graphic Procédé/Ministère du budget, des comptes publics et de la fonction publique
   (Cauza C-88/09) (1)

   (Fiscalitate - A șasea directivă TVA - Activitate de reprografie - Noțiunile „livrare de bunuri” și „prestare de servicii” - Criterii de distincție)
   2010/C 80/09
   Limba de procedură: franceza

      Instanța de trimitere

   Conseil d'État

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Graphic Procédé

      Pârât: Ministère du budget, des comptes publics et de la fonction publique

      Obiectul

   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Conseil d'État — Interpretarea articolului 2 alineatul (1), a articolului 5 alineatul (1) și a articolului 6 alineatul (1) din A șasea directivă a Consiliului din 17 mai 1977 privind armonizarea legislațiilor statelor membre referitoare la impozitele pe cifra de afaceri — sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată: baza unitară de evaluare (JO L 145, p. 1) — Reprografie — Criterii care trebuie luate în considerare pentru a distinge între o livrare de bunuri și o prestare de servicii în sensul celei de a șasea directive

      Dispozitivul

   Articolul 5 alineatul (1) din A șasea directivă 77/388/CEE a Consiliului din 17 mai 1977 privind armonizarea legislațiilor statelor membre referitoare la impozitele pe cifra de afaceri — Sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată: baza unitară de evaluare trebuie interpretat în sensul că activitatea de reprografie întrunește caracteristicile unei livrări de bunuri în măsura în care se limitează la o simplă operațiune de reproducere de documente pe suporturi, dreptul de a dispune de acestea fiind transferat de la reprograf la clientul care a comandat copiile după original. Cu toate acestea, o astfel de activitate trebuie calificată ca fiind „prestare de servicii” în sensul articolului 6 alineatul (1) din A șasea directivă 77/388 atunci când aceasta este însoțită de prestări de servicii complementare care pot avea, ținând seama de importanța pe care o au pentru destinatar, de timpul necesar pentru executarea lor, de tratamentul necesar pentru documentele originale și de partea din costul total pe care o reprezintă aceste prestări de servicii, un caracter predominant în raport cu operațiunea de livrare de bunuri, astfel încât acestea să constituie un scop în sine pentru destinatarul lor.

      (1)  JO C 113, 16.05.2009.


title: Cauza F-25/16: Acțiune introdusă la 18 mai 2016 - ZZ/SEAE

text:
               11.7.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 251/52

         Acțiune introdusă la 18 mai 2016 - ZZ/SEAE
   (Cauza F-25/16)
   (2016/C 251/61)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: ZZ (reprezentanți: N. de Montigny și J.-N. Louis, avocați)

      Pârâtă: Serviciul European de Acțiune Externă (SEAE)

      Obiectul și descrierea litigiului

   Anularea deciziei AIPN din 7 iulie 2015 de a nu îl promova pe reclamant la gradul AST 3 pentru exercițiul de promovare 2013 și cerere de daune interese

      Concluziile reclamantului

               —

               Anularea deciziei AIPN din 7 iulie 2015 de a nu îl promova pe reclamant la gradul AST 3 pentru exercițiul de promovare 2013;

               —

               obligarea SEAE la plata unei despăgubiri de 15 000 de euro către reclamant,

               —

               obligarea SEAE la plata cheltuielilor de judecată.


title: Cauzele conexate C-80/11 și C-142/11: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 21 iunie 2012 (cereri de pronunțare a unor hotărâri preliminare formulate de Baranya Megyei Bíróság și de Jász-Nagykun-Szolnok Megyei Bíróság — Ungaria) — Mahagében Kft/Nemzeti Adó- és Vámhivatal Dél-dunántúli Regionális Adó Főigazgatósága (C-80/11), Péter Dávid/Nemzeti Adó- és Vámhivatal Észak-alföldi Regionális Adó Főigazgatósága (C-142/11) (Fiscalitate — TVA — A șasea directivă — Directiva 2006/112/CE — Drept de deducere — Condiții de exercitare — Articolul 273 — Măsuri naționale pentru lupta împotriva fraudei — Practică a autorităților fiscale naționale — Refuzul dreptului de deducere în cazul unui comportament nelegal al emitentului facturii aferente bunurilor sau serviciilor pentru care se solicită exercitarea acestui drept — Sarcina probei — Obligația persoanei impozabile de a se asigura cu privire la comportamentul legal al emitentului acestei facturi și de a-l dovedi)

text:
               18.8.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 250/5

         Hotărârea Curții (Camera a treia) din 21 iunie 2012 (cereri de pronunțare a unor hotărâri preliminare formulate de Baranya Megyei Bíróság și de Jász-Nagykun-Szolnok Megyei Bíróság — Ungaria) — Mahagében Kft/Nemzeti Adó- és Vámhivatal Dél-dunántúli Regionális Adó Főigazgatósága (C-80/11), Péter Dávid/Nemzeti Adó- és Vámhivatal Észak-alföldi Regionális Adó Főigazgatósága (C-142/11)
   (Cauzele conexate C-80/11 și C-142/11) (1)

   (Fiscalitate - TVA - A șasea directivă - Directiva 2006/112/CE - Drept de deducere - Condiții de exercitare - Articolul 273 - Măsuri naționale pentru lupta împotriva fraudei - Practică a autorităților fiscale naționale - Refuzul dreptului de deducere în cazul unui comportament nelegal al emitentului facturii aferente bunurilor sau serviciilor pentru care se solicită exercitarea acestui drept - Sarcina probei - Obligația persoanei impozabile de a se asigura cu privire la comportamentul legal al emitentului acestei facturi și de a-l dovedi)
   2012/C 250/08
   Limba de procedură: maghiara

      Instanțele de trimitere

   Baranya Megyei Bíróság, Jász-Nagykun-Szolnok Megyei Bíróság

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamanți: Mahagében Kft (C-80/11), Péter Dávid (C-142/11)

      Pârâte: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Dél-dunántúli Regionális Adó Főigazgatósága (C-80/11), Nemzeti Adó- és Vámhivatal Észak-alföldi Regionális Adó Főigazgatósága (C-142/11)

      Obiectul

   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Baranya Megyei Bíróság — Interpretarea Directivei 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată (JO L 347, p. 1, Ediție specială, 09/vol. 3, p. 7) — Condiții de exercitare a dreptului de deducere a taxei achitate în amonte în practica autorităților fiscale naționale — Obligația persoanei impozabile de a dovedi realizarea efectivă a operațiunii care figurează pe factură și comportamentul legal al societății emitente a facturii

      Dispozitivul

               1.

               Articolul 167, articolul 168 litera (a), articolul 178 litera (a), articolul 220 punctul 1 și articolul 226 din Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată trebuie interpretate în sensul că se opun unei practici naționale în temeiul căreia autoritatea fiscală refuză unei persoane impozabile dreptul de a deduce din valoarea taxei pe valoarea adăugată pe care o datorează valoarea taxei datorate sau achitate pentru serviciile care i-au fost furnizate pentru motivul că emitentul facturii aferente acestor servicii sau unul dintre prestatorii săi a săvârșit nereguli, fără ca această autoritate să dovedească, având în vedere elemente obiective, că persoana impozabilă respectivă știa sau ar fi trebuit să știe că operațiunea invocată pentru a justifica dreptul de deducere era implicată într-o fraudă săvârșită de emitentul menționat sau de un alt operator care intervine în amonte în lanțul de prestații.

               2.

               Articolul 167, articolul 168 litera (a), articolul 178 litera (a) și articolul 273 din Directiva 2006/112 trebuie interpretate în sensul că se opun unei practici naționale în temeiul căreia autoritatea fiscală refuză dreptul de deducere pentru motivul că persoana impozabilă nu s-a asigurat că emitentul facturii aferente bunurilor pentru care se solicită exercitarea dreptului de deducere avea calitatea de persoană impozabilă, că dispunea de bunurile în cauză și era în măsură să le livreze și că a îndeplinit obligațiile privind declararea și plata taxei pe valoarea adăugată sau pentru motivul că persoana impozabilă respectivă nu dispune, în plus față de factura menționată, de alte documente de natură să demonstreze că împrejurările menționate sunt întrunite, deși condițiile de fond și de formă prevăzute de Directiva 2006/112 pentru exercitarea dreptului de deducere sunt îndeplinite, iar persoana impozabilă nu dispunea de indicii care să justifice presupunerea existenței unor nereguli sau a unei fraude în sfera emitentului menționat.

      (1)  JO C 179, 18.6.2011.


title: Cauza C-388/12: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Tribunale Amministrativo Regionale per le Marche (Italia) la 16 august 2012 — Comune di Ancona/Regione Marche

text:
               20.10.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 319/4

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Tribunale Amministrativo Regionale per le Marche (Italia) la 16 august 2012 — Comune di Ancona/Regione Marche
   (Cauza C-388/12)
   2012/C 319/06
   Limba de procedură: italiana

      Instanța de trimitere

   Tribunale Amministrativo Regionale per le Marche

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Comune di Ancona

      Pârâtă: Regione Marche

      Întrebările preliminare

               1.

               Articolul 30 alineatul (4) din Regulamentul (CE) nr. 1260/1999 (1) trebuie interpretată în sensul că evaluarea faptului că din acordarea concesiunii nu rezultă venituri importante pentru concedent și avantaje necuvenite pentru concesionar poate fi efectuată numai după ce s-a verificat dacă lucrarea a suferit o modificare relevantă?
               În cazul unui răspuns afirmativ la întrebarea nr. 1:

                           (a)

                           articolul menționat se referă numai la modificări fizice — în sensul că lucrarea realizată nu este conformă cu cea indicată în proiectul admis pentru finanțare — sau și la modificări funcționale și, în acest al doilea caz, dacă există o modificare substanțială în cazul în care lucrarea este utilizată „și” — dar nu preponderent — pentru activități diferite de cele prevăzute în cererea de oferte de proiecte și/sau în cererea de participare la aceasta?

                     În cazul unui răspuns negativ la întrebarea nr. 1:

                           (b)

                           în cazurile în care finanțarea publică este utilizată pentru executarea de lucrări care pot face obiectul unei gestionări care prezintă un interes economic, dispoziția în discuție se aplică numai fazei realizării lucrării sau obligația de respectare a normelor din materia cererilor de ofertă continuă să existe în privința concesionării gestionării?

               2.

               Articolul 30 alineatul (4) din Regulamentul (CE) nr. 1260/1999 trebuie interpretat în sensul că verificarea faptului că din concesionarea gestionării către terți nu rezultă beneficii nete importante sau poziții care avantajează în mod necuvenit o întreprindere sau o instituție publică se situează din punct de vedere logic și juridic în aval față de întrebarea preliminară (și anume obligația de a respecta procedurile de cerere de ofertă) sau existența obligației de a derula o procedură concurențială trebuie verificată și ținând cont de reglementarea concretă a raportului de concesiune?

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 1260/1999 al Consiliului din 21 iunie 1999 de stabilire a dispozițiilor generale privind fondurile structurale (JO L 161, p. 1).


title: Cauza C-333/13: Cerere de decizie preliminară introdusă de Sozialgericht Leipzig (Germania) la 19 iunie 2013 — Elisabeta Dano, Florin Dano/Jobcenter Leipzig

text:
               3.8.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 226/9

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Sozialgericht Leipzig (Germania) la 19 iunie 2013 — Elisabeta Dano, Florin Dano/Jobcenter Leipzig
   (Cauza C-333/13)
   (2013/C 226/18)
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Sozialgericht Leipzig

      Părțile din procedura principală

      Reclamanți: Elisabeta Dano, Florin Dano

      Pârât: Jobcenter Leipzig

      Întrebările preliminare

               1.

               Domeniul de aplicare personal al articolului 4 din Regulamentul nr. 883/2004 (1) este deschis pentru persoanele care doresc să beneficieze nu de prestații de natura securității sociale sau de natura promovării familiei în sensul articolului 3 alineatul (1) din regulament, ci de o prestație specială de tip necontributiv în sensul articolului 3 alineatul (3) și al articolului 70 din regulament?

               2.

               În cazul unui răspuns afirmativ la prima întrebare: prin articolul 4 din Regulamentul nr. 883/2004 se interzice statelor membre ca, în scopul evitării unei sarcini excesive a prestațiilor sociale de tip necontributiv de asigurare a mijloacelor de subzistență în sensul articolului 70 din regulament, să excludă, în totalitate sau în parte, cetățenii defavorizați ai Uniunii de la primirea unor astfel de prestații care se acordă resortisanților proprii aflați în aceeași situație?

               3.

               În cazul unui răspuns negativ la prima sau la a doua întrebare: în conformitate cu (a) articolul 18 TFUE și/sau (b) articolul 20 alineatul (2) a doua teză litera (a) TFUE coroborat cu articolul 20 alineatul (2) a treia teză TFUE și cu articolul 24 alineatul (2) din Directiva 2004/38 (2), se interzice statelor membre ca, în scopul evitării unei sarcini excesive a prestațiilor sociale de tip necontributiv de asigurare a mijloacelor de subzistență în sensul articolului 70 din Regulamentul nr. 883/2004, să excludă, în totalitate sau în parte, cetățenii defavorizați ai Uniunii de la primirea unor astfel de prestații care se acordă resortisanților proprii aflați în aceeași situație?

               4.

               În cazul în care, ca urmare a răspunsurilor la întrebările menționate anterior, excluderea în parte a prestațiilor de asigurare a mijloacelor de subzistență este conformă cu dreptul Uniunii: este permis ca acordarea prestațiilor de tip necontributiv de asigurare a mijloacelor de subzistență pentru cetățenii Uniunii să fie limitată, în afara situațiilor de urgență acute, la punerea la dispoziție a mijloacelor necesare pentru reîntoarcerea în țara de origine sau articolele 1, 20 și 51 din Carta drepturilor fundamentale impun prestații mai mari, care permit o ședere permanentă?

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 883/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 29 aprilie 2004 privind coordonarea sistemelor de securitate socială (JO L 166, p. 1, Ediție specială, 05/vol. 7, p. 82).

      (2)  Directiva 2004/38/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 29 aprilie 2004 privind dreptul la liberă circulație și ședere pe teritoriul statelor membre pentru cetățenii Uniunii și membrii familiilor acestora, de modificare a Regulamentului (CEE) nr. 1612/68 și de abrogare a Directivelor 64/221/CEE, 68/360/CEE, 72/194/CEE, 73/148/CEE, 75/34/CEE, 75/35/CEE, 90/364/CEE, 90/365/CEE și 93/96/CEE (JO L 158, p. 77, Ediție specială, 05/vol. 7, p. 56).


title: Cauza T-470/13: Hotărârea Tribunalului din 8 septembrie 2016 – Merck/Comisia („Concurență — Înțelegeri — Piața medicamentelor antidepresive care conțin ingredientul farmaceutic activ citalopram — Noțiunea de restrângere a concurenței prin obiect — Concurență potențială — Medicamente generice — Bariere la intrarea pe piață, rezultate din existența unor brevete — Acorduri încheiate între titularul de brevete și o întreprindere de medicamente generice — Eroare de drept — Eroare de apreciere — Imputabilitatea încălcărilor — Răspunderea societății-mamă pentru încălcările normelor de concurență săvârșite de una dintre filialele sale — Securitate juridică — Termen rezonabil — Amenzi”)

text:
               17.10.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 383/12

         Hotărârea Tribunalului din 8 septembrie 2016 – Merck/Comisia
   (Cauza T-470/13) (1)

   ((„Concurență - Înțelegeri - Piața medicamentelor antidepresive care conțin ingredientul farmaceutic activ citalopram - Noțiunea de restrângere a concurenței prin obiect - Concurență potențială - Medicamente generice - Bariere la intrarea pe piață, rezultate din existența unor brevete - Acorduri încheiate între titularul de brevete și o întreprindere de medicamente generice - Eroare de drept - Eroare de apreciere - Imputabilitatea încălcărilor - Răspunderea societății-mamă pentru încălcările normelor de concurență săvârșite de una dintre filialele sale - Securitate juridică - Termen rezonabil - Amenzi”))
   (2016/C 383/16)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Merck KGaA (Darmstadt, Germania) (reprezentanți: inițial B. Bär-Bouyssière, K. Lillerud, L. Voldstad, B. Marschall, P. Sabbadini, R. De Travieso, M. Holzhäuser și S. O, avocați, M. Marelus, solicitor și R. Kreisberger și L. Osepciu, barristers, ulterior B. Bär-Bouyssière, L. Voldstad, M. Holzhäuser, A. Cooke, M. Gampp, avocați, M. Marelus, R. Kreisberger și L. Osepciu)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: inițial J. Bourke, F. Castilla Contreras și T. Vecchi, ulterior F. Castilla Contreras, T. Vecchi, B. Mongin și C. Vollrath, agenți, asistați de S. Kingston, barrister)

      Intervenientă în susținerea pârâtei: Generics (UK) Ltd (Potters Bar, Regatul Unit) (reprezentanți: inițial G. Drauz, M. Rosenthal și B. Record, avocați, ulterior G. Drauz și M. Rosenthal)

      Obiectul

   Cerere de anulare a Deciziei Comisiei C(2013) 3803 final din 19 iunie 2013 privind o procedură întemeiată pe articolul 101 [TFUE] și pe articolul 53 din Acordul privind SEE (cazul AT/39226 – Lundbeck) și cerere privind reducerea cuantumului amenzii aplicate reclamantei prin această decizie

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Merck KGaA suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de Comisia Europeană.

               3)

               Generics (UK) Ltd suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 325, 9.11.2013.


title: Cauza T-441/11: Acțiune introdusă la 12 august 2011 — Peftiev/Consiliul

text:
               1.10.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 290/17

         Acțiune introdusă la 12 august 2011 — Peftiev/Consiliul
   (Cauza T-441/11)
   2011/C 290/24
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamant: Vladimir Peftiev (Minsk, Belarus) (reprezentanți: V. Vaitkute Pavan, A. Smaliukas și E. Matulionyte, avocați)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene

      Concluziile

   Reclamantul solicită Tribunalului:

               —

               Anularea Regulamentului (UE) nr. 588/2011 al Consiliului din 20 iunie 2011 de modificare a Regulamentului (CE) nr. 765/2006 al Consiliului privind măsurile restrictive împotriva președintelui Lukașenko și anumitor funcționari din Belarus (JO L 161, p. 1), în măsura în care îl privește pe reclamant;

               —

               anularea Deciziei 2011/357/PESC a Consiliului din 20 iunie 2011 de modificare a Deciziei 2010/639/PESC privind măsurile restrictive împotriva anumitor funcționari din Belarus (JO L 161, p. 25), în măsura în care îl privește pe reclamant;

               —

               obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamantul invocă cinci motive.

               1.

               Primul motiv, întemeiat pe încălcarea de către pârât a obligației de a prezenta o motivare adecvată pentru includerea reclamantului pe listele cu persoane și entități cărora li se aplică măsurile restrictive.

               2.

               Al doilea motiv, întemeiat pe încălcarea de către pârât a dreptului la apărare și a dreptului la un proces echitabil prevăzute la articolul 47 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene și la articolele 6 și 13 din Convenția Europeană pentru apărarea drepturilor omului și a libertăților fundamentale, întrucât pârâtul:

                           —

                           nu a comunicat în nicio etapă a procedurii motivele detaliate pentru includerea reclamantului pe listele cu persoane și entități care fac obiectul măsurilor restrictive;

                           —

                           nu a dat reclamantului posibilitatea de a-și exercita efectiv dreptul la apărare, în special dreptul de a fi audiat și dreptul de a beneficia de o procedură care să îi permită să solicite în mod efectiv retragerea sa de pe listele cu persoane și entități care fac obiectul măsurilor restrictive.

               3.

               Al treilea motiv, întemeiat pe erori vădite de apreciere săvârșite de pârât, în măsura în care acesta a considerat că reclamantul este o persoană asociată cu președintele Lukașenko și cu familia acestuia, că este consultantul economic șef al președintelui Lukașenko, că este un sponsor esențial al regimului Lukașenko și că BelTechExport este o societate condusă de reclamant și este cea mai mare societate de import/export de produse de apărare din Belarus.

               4.

               Al patrulea motiv, întemeiat pe încălcarea de către pârât a dreptului fundamental la proprietate prevăzut la articolul 17 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene și la articolul 1 din Protocolul nr. 1 la Convenția Europeană pentru apărarea drepturilor omului și a libertăților fundamentale, în mod nejustificat și disproporționat, fără probe decisive.

               5.

               Al cincilea motiv, întemeiat pe încălcarea de către pârât a principiului proporționalității, în măsura în care acesta a impus o limitare disproporționată a drepturilor fundamentale ale reclamantului, fără a prezenta garanții procedurale adecvate și probe decisive.


title: Cauza C-442/10: Hotărârea Curții (Camera a patra) din 1 decembrie 2011 [cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) — Regatul Unit] — Churchill Insurance Company Limited/Benjamin Wilkinson și Tracy Evans/Equity Claims Limited [Asigurarea obligatorie de răspundere civilă auto — Directiva 84/5/CEE — Articolul 1 alineatul (4) și articolul 2 alineatul (1) — Terț victimă — Autorizare expresă sau implicită de a conduce — Directiva 90/232/CEE — Articolul 1 alineatul (1) — Directiva 2009/103/CE — Articolul 10, articolul 12 alineatul (1) și articolul 13 alineatul (1) — Victima unui accident rutier care era pasager al vehiculului pentru care este asigurată în calitate de conducător auto — Vehicul condus de un conducător auto neasigurat — Victimă asigurată neexclusă de la beneficiul asigurării]

text:
               4.2.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 32/10

         Hotărârea Curții (Camera a patra) din 1 decembrie 2011 [cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) — Regatul Unit] — Churchill Insurance Company Limited/Benjamin Wilkinson și Tracy Evans/Equity Claims Limited
   (Cauza C-442/10) (1)

   (Asigurarea obligatorie de răspundere civilă auto - Directiva 84/5/CEE - Articolul 1 alineatul (4) și articolul 2 alineatul (1) - Terț victimă - Autorizare expresă sau implicită de a conduce - Directiva 90/232/CEE - Articolul 1 alineatul (1) - Directiva 2009/103/CE - Articolul 10, articolul 12 alineatul (1) și articolul 13 alineatul (1) - Victima unui accident rutier care era pasager al vehiculului pentru care este asigurată în calitate de conducător auto - Vehicul condus de un conducător auto neasigurat - Victimă asigurată neexclusă de la beneficiul asigurării)
   2012/C 32/17
   Limba de procedură: engleza

      Instanța de trimitere

   Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamante: Churchill Insurance Company Limited, Tracy Evans

      Pârâți: Benjamin Wilkinson, Equity Claims Limited

      Obiectul

   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) — Interpretarea articolului 19 alineatul (1) și a articolului 13 alineatul (1) din Directiva 2009/103/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 16 septembrie 2009 privind asigurarea de răspundere civilă auto și controlul obligației de asigurare a acestei răspunderi (JO L 263, p. 11) — Victima unui accident rutier care, în momentul accidentului, este pasager al vehiculului pentru care este asigurată în calitate de conducător auto, dar care este condus de un conducător auto neasigurat, ce a fost autorizat de victimă să conducă — Dispoziții de drept național care au ca efect excluderea victimei de la beneficiul asigurării.

      Dispozitivul

               1.

               Articolul 1 primul paragraf din A treia directivă 90/232/CEE a Consiliului din 14 mai 1990 privind armonizarea legislației statelor membre referitoare la asigurarea de răspundere civilă pentru pagubele produse de autovehicule și articolul 2 alineatul (1) din A doua directivă 84/5/CEE a Consiliului din 30 decembrie 1983 privind apropierea legislațiilor statelor membre privind asigurarea de răspundere civilă pentru pagubele produse de autovehicule trebuie interpretate în sensul că se opun unei dispoziții naționale al cărei efect ar fi să excludă în mod automat obligația asigurătorului de a despăgubi o victimă a unui accident rutier în cazul în care acest accident a fost cauzat de un conducător neasigurat prin polița de asigurare, iar această victimă, pasager al vehiculului la momentul accidentului, era asigurată pentru conducerea acestui vehicul și îi permisese acestui conducător auto să îl conducă.

               2.

               Răspunsul la prima întrebare adresată nu este diferit în funcție de împrejurarea dacă asiguratul victimă avea cunoștință de faptul că persoana pe care a autorizat o să conducă vehiculul nu era asigurată în acest sens sau dacă acesta credea că persoana respectivă are asigurare ori dacă s-a întrebat sau nu s-a întrebat în legătură cu acest aspect.

      (1)  JO C 346, 18.12.2010.


title: Cauza T-458/13: Acțiune introdusă la 23 august 2013 — Larrañaga Otaño/OAPI (GRAPHENE)

text:
               26.10.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 313/32

         Acțiune introdusă la 23 august 2013 — Larrañaga Otaño/OAPI (GRAPHENE)
   (Cauza T-458/13)
   2013/C 313/60
   Limba de procedură: spaniola

      Părțile

      Reclamanți: Joseba Larrañaga Otaño (San Sebastian, Spania) și Mikel Larrañaga Otaño (San Sebastian) (reprezentant: F. Bueno Salamero, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Concluziile

   Reclamanții solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei atacate,

               —

               obligarea OAPI la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

      Marca comunitară vizată: marca verbală „GRAPHENE” pentru produse și servicii din clasele 13, 23, 25 și 38 — cererea de înregistrare a unei mărci comunitare nr. 10 895 258.

      Decizia examinatorului: respinge cererea de înregistrare.

      Decizia camerei de recurs: respinge calea de atac.

      Motivele invocate: încălcarea articolului 7 alineatul (1) literele (b) și (c) din Regulamentul nr. 207/2009.


title: Cauza T-10/11 P: Hotărârea Tribunalului din 29 noiembrie 2011 — Birkhoff/Comisia ( „Recurs — Funcție publică — Funcționari — Alocații familiale — Alocație pentru creșterea copilului aflat în întreținere — Copil ce are o infirmitate care îl împiedică să își câștige existența — Refuz de prelungire a plății alocației” )

text:
               28.1.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 25/51

      Hotărârea Tribunalului din 29 noiembrie 2011 — Birkhoff/Comisia
      (Cauza T-10/11 P) (1)

      (Recurs - Funcție publică - Funcționari - Alocații familiale - Alocație pentru creșterea copilului aflat în întreținere - Copil ce are o infirmitate care îl împiedică să își câștige existența - Refuz de prelungire a plății alocației)
      (2012/C 25/98)
      Limba de procedură: italiana

         Părțile

         Recurent: Gerhard Birkhoff (Weitnau, Germania) (reprezentant: C. Inzillo, avocat)

         Cealaltă parte în proces: Comisia Europeană (reprezentanți: J. Currall și B. Eggers, agenți, asistați de A. Dal Ferro, avocat)

         Obiectul

      Recurs formulat împotriva Hotărârii Tribunalului Funcției Publice a Uniunii Europene (Camera a doua) din 27 octombrie 2010, Birkhoff/Comisia (F-60/09, nepublicată încă în Repertoriu), având ca obiect anularea aceste hotărâri

         Dispozitivul

                  1.

                  Anulează Hotărârea Tribunalului Funcției Publice a Uniunii Europene (Camera a doua) din 27 octombrie 2010, Birkhoff/Comisia (F-60/09, nepublicată încă în Repertoriu).

                  2.

                  Trimite cauza spre rejudecare Tribunalului Funcției Publice.

                  3.

                  Cererea privind cheltuielile de judecată se soluționează odată cu fondul.

         (1)  JO C 55, 19.2.2011.


               10.11.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 269/2

         Liste pentru stabilirea compunerii completelor de judecată
   (2007/C 269/04)
   Cu ocazia reuniunii din 9 octombrie 2007, Curtea a întocmit listele menționate la articolul 11c alineatul (2) al doilea paragraf din Regulamentul de procedură, pentru stabilirea compunerii camerelor de trei judecători după cum urmează:
   Camera a cincea
   Domnul Schintgen
   Domnul Borg Barthet
   Domnul Ilešič
   Domnul Levits
   Camera a șasea
   Domnul Schiemann
   Domnul Makarczyk
   Domnul Kūris
   Domnul Bonichot
   Doamna Toader
   Camera a șaptea
   Domnul Cunha Rodrigues
   Domnul Klučka
   Domnul O'Caoimh
   Doamna Lindh
   Domnul Arabadjiev
   Camera a opta
   Doamna Silva de Lapuerta
   Domnul Juhász
   Domnul Malenovský
   Domnul von Danwitz


title: Cauza C-51/07: Ordonanța președintelui Curții din 15 mai 2007 — Comisia Comunităților Europene/Marele Ducat al Luxemburgului

text:
               20.10.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 247/21

         Ordonanța președintelui Curții din 15 mai 2007 — Comisia Comunităților Europene/Marele Ducat al Luxemburgului
   (Cauza C-51/07) (1)

   (2007/C 247/30)

      Limba de procedură: franceza

   Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 69, 24.3.2007.


title: Cauza T-23/11: Acțiune introdusă la 17 ianuarie 2011 — El Corte Inglés/OAPI — BA&SH (ba&sh)

text:
               12.3.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 80/22

         Acțiune introdusă la 17 ianuarie 2011 — El Corte Inglés/OAPI — BA&SH (ba&sh)
   (Cauza T-23/11)
   2011/C 80/43
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

      Părțile

      Reclamantă: El Corte Inglés, SA (Madrid, Spania) (reprezentanți: M. López Camba și J. Rivas Zurdo, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: BA&SH SAS (Paris, Franța)

      Concluziile reclamantei

               —

               Anularea Deciziei a Camerei a doua de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 7 octombrie 2010 în cauza R 94/2010-2;

               —

               obligarea OAPI și a celeilalte părți în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

      Solicitantul mărcii comunitare: cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

      Marca comunitară vizată: marca figurativă „ba&sh”, pentru produse din clasele 3, 14, 18 și 25 (cererea de înregistrare nr. 567958)

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în sprijinul opoziției: reclamanta

      Marca sau semnul invocat în sprijinul opoziției: marca figurativă în culori „BASS10” înregistrată în Spania cu numărul 2211312 pentru produse din clasa 3; marca figurativă în culori „BASS10” înregistrată în Spania cu numărul 2140717 pentru produse din clasa 18; marca figurativă în culori „BASS10” înregistrată în Spania cu numărul 2140718 pentru produse din clasa 25 și marca figurativă în culori „BASS10” înregistrată în Spania cu numărul 2223832 pentru produse din clasa 14

      Decizia diviziei de opoziție: respinge opoziția în totalitate

      Decizia camerei de recurs: respinge calea de atac

      Motivele invocate: reclamanta consideră că decizia atacată încalcă articolul 42 alineatele (2) și (3) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 al Consiliului, întrucât Camera de recurs a constatat în mod eronat că marca nu făcuse obiectul unei utilizări serioase pentru produsele în cauză. Decizia încalcă de asemenea articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 al Consiliului, întrucât mărcile în cauză sunt similare și pot fi confundate, iar produsele pe care le desemnează marca în litigiu sunt în parte identice și în parte similare cu cele acoperite de înregistrările anterioare.


title: Cauza C-279/10: Ordonanța Curții (Camera a opta) din 16 februarie 2012 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Tribunale di Verbania — Italia) — Procedură penală împotriva lui Matteo Minesi [Articolul 104 alineatul (3) primul paragraf din Regulamentul de procedură — Libertatea de stabilire — Libera prestare a serviciilor — Jocuri de noroc — Colectare de pariuri privind evenimente sportive — Cerința unei licențe — Consecințe care rezultă din încălcarea dreptului Uniunii cu ocazia atribuirii licențelor — Atribuirea a 16300 de licențe suplimentare — Principiul egalității de tratament și obligația de transparență — Principiul securității juridice — Protecția titularilor licențelor anterioare — Reglementare națională — Distanțe minime obligatorii între punctele de colectare a pariurilor — Admisibilitate — Activități transfrontaliere care pot fi asimilate celor care fac obiectul licenței — Interdicție prevăzută de reglementarea națională — Admisibilitate]

text:
               26.5.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 151/10

         Ordonanța Curții (Camera a opta) din 16 februarie 2012 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Tribunale di Verbania — Italia) — Procedură penală împotriva lui Matteo Minesi
   (Cauza C-279/10) (1)

   (Articolul 104 alineatul (3) primul paragraf din Regulamentul de procedură - Libertatea de stabilire - Libera prestare a serviciilor - Jocuri de noroc - Colectare de pariuri privind evenimente sportive - Cerința unei licențe - Consecințe care rezultă din încălcarea dreptului Uniunii cu ocazia atribuirii licențelor - Atribuirea a 16 300 de licențe suplimentare - Principiul egalității de tratament și obligația de transparență - Principiul securității juridice - Protecția titularilor licențelor anterioare - Reglementare națională - Distanțe minime obligatorii între punctele de colectare a pariurilor - Admisibilitate - Activități transfrontaliere care pot fi asimilate celor care fac obiectul licenței - Interdicție prevăzută de reglementarea națională - Admisibilitate)
   2012/C 151/18
   Limba de procedură: italiana

      Instanța de trimitere

   Tribunale di Verbania

      Partea din acțiunea principală

   Matteo Minesi

      Obiectul

   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Tribunale del Riesame di Verbania — Libera circulație a persoanelor — Libertatea de stabilire — Libera prestare a serviciilor — Activitate de colectare de pariuri — Legislație națională care condiționează exercitarea acestei activități de obținerea unei autorizații și a unei licențe de securitate publică — Protecție acordată subiecților de drept care au obținut autorizații și licențe în urma unor proceduri de atribuire de la care au fost excluși nelegal alți operatori din același sector — Compatibilitate cu articolele 43 CE și 49 CE

      Dispozitivul

               1.

               Articolele 43 CE și 49 CE, precum și principiile egalității de tratament și efectivității trebuie interpretate în sensul că se opun ca un stat membru, care a exclus, cu încălcarea dreptului Uniunii, o categorie de operatori de la atribuirea licențelor pentru desfășurarea unei activități economice și care încearcă să remedieze această încălcare prin scoaterea la concurs a unui număr important de licențe noi, să protejeze pozițiile comerciale dobândite de operatorii existenți prevăzând, printre altele, obligația respectării unei distanțe minime între unitățile noilor titulari de licențe și cele ale operatorilor existenți.

               2.

               Articolele 43 CE și 49 CE trebuie interpretate în sensul că se opun aplicării unor sancțiuni pentru desfășurarea unei activități organizate de colectare de pariuri fără licență sau fără autorizația poliției unor persoane care se află în legătură cu un operator care fusese exclus de la o procedură de cerere de ofertă cu încălcarea dreptului Uniunii, inclusiv după noua procedură de cerere de ofertă menită să remedieze această încălcare a dreptului Uniunii, atunci când această procedură de cerere de ofertă și atribuirea subsecventă a unor licențe noi nu au remediat în mod efectiv excluderea nelegală a operatorului menționat de la procedura de cerere de ofertă anterioară.

               3.

               Rezultă din articolele 43 CE și 49 CE, din principiul egalității de tratament, din obligația de transparență, precum și din principiul securității juridice că condițiile și modalitățile unei proceduri de cerere de ofertă, precum cea în discuție în acțiunea principală, și în special dispozițiile care prevăd revocarea licențelor acordate în urma unei astfel de proceduri de cerere de ofertă, precum cele care figurează la articolul 23 alineatul 2 litera a) și alineatul 3 din proiectul de convenție dintre Administrația Autonomă a Monopolurilor de Stat și adjudecatarul licenței privind jocuri de noroc aferente altor evenimente decât cursele hipice, trebuie să fie formulate în mod clar, precis și univoc, verificarea acestui aspect revenind instanței de trimitere.

      (1)  JO C 209, 31.7.2010.


title: Cauza T-580/11: Acțiune introdusă la 8 noiembrie 2011 — McNeil/OAPI — Alkalon (NICORONO)

text:
               28.1.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 25/58

      Acțiune introdusă la 8 noiembrie 2011 — McNeil/OAPI — Alkalon (NICORONO)
      (Cauza T-580/11)
      (2012/C 25/111)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

         Părțile

         Reclamantă: McNeil AB (Helsingborg, Suedia) (reprezentant: I. Starr, Solicitor)

         Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

         Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Alkalon ApS (Copenhaga V, Danemarca)

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea Deciziei din 3 august 2011 a Camerei a doua de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) pronunțate în cauza R 1582/2010-2.

                  —

                  obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată aferente prezentei acțiuni.

         Motivele și principalele argumente

         Solicitantul mărcii comunitare: cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs.

         Marca comunitară vizată: marca verbală „NICORONO” pentru produse din clasele 5, 10 și 30 — cererea de înregistrare a unei mărci comunitare nr. 6 654 529.

         Titularul mărcii sau al semnului invocat în procedura opoziției: reclamanta.

         Marca sau semnul invocat: marca verbală comunitară „NICORETTE” înregistrată sub nr. 2 190 239, pentru produse din clasele 5, 10 și 30.

         Decizia diviziei de opoziție: admite opoziția.

         Decizia camerei de recurs: anulează decizia atacată.

         Motivele invocate: încălcarea articolului 75, a articolului 8 alineatul (1) litera (b) și a articolului 8 alineatul (5) din Regulamentul nr. 207/2009 al Consiliului, în măsura în care, în aprecierea globală, camera de recurs nu a acordat suficientă importanță: (i) identității produselor în cauză și faptului că aceasta compensează o similitudine mai redusă între mărcile în conflict; (ii) faptului că consumatorii percep în mod normal mărcile verbale ca pe un tot și acordă o atenție specială începutului mărcii, și (iii) faptului că marca „NICORETTE” a reclamantei are un caracter distinctiv ridicat și o notorietate considerabilă datorată utilizării sale semnificative.


title: Cauza C-72/07: Cerere având ca obiect pronunțarea unei hotărâri preliminare introdusă de Tribunal Superior de Justicia de Asturias (Spania) la data de 9 februarie 2007 — José Manuel Blanco Pérez și María del Pilar Chao Gómez/Consejería de Salud y Servicios Sanitarios

text:
               14.4.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 82/23

         Cerere având ca obiect pronunțarea unei hotărâri preliminare introdusă de Tribunal Superior de Justicia de Asturias (Spania) la data de 9 februarie 2007 — José Manuel Blanco Pérez și María del Pilar Chao Gómez/Consejería de Salud y Servicios Sanitarios
   (Cauza C-72/07)
   (2007/C 82/42)
   Limba de procedură: spaniola
   Instanța de trimitere
   Tribunal Superior de Justicia de Asturias
   Părțile din acțiunea principală

      Reclamanți: José Manuel Blanco Pérez, María del Pilar Chao Gómez

      Pârâtă: Consejería de Salud y Servicios Sanitarios
   Întrebările preliminare

               1)

               Articolul 2 din Decretul 72/2001 și secțiunea întâi din capitolul 2 al decretului menționat, adoptat în temeiul dispozițiilor articolului 103 din Legea generală a sănătății nr. 14/1986 și a articolului 88 din Legea medicamentelor nr. 25/1990 din 20 decembrie pot fi considerate ca fiind contrare articolului 43 din Tratatul de instituire a Comunității Europene?

               2)

               Anexa III la Decizia Consejería de Salud y Servicios Sanitarios a guvernului Comunității Autonome a Principatului Asturia poate fi considerată ca fiind contrară articolului 43 din Tratat?


title: Cauza C-500/06: Cerere având ca obiect pronunțarea unei hotărâri preliminare formulată de către Giudice di Pace di Genova (Italia) la data de 8 decembrie 2006 — Corporación Dermoestética SA/To Me Group Advertising Media

text:
               24.2.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 42/10

         Cerere având ca obiect pronunțarea unei hotărâri preliminare formulată de către Giudice di Pace di Genova (Italia) la data de 8 decembrie 2006 — Corporación Dermoestética SA/To Me Group Advertising Media
   (Cauza C-500/06)
   (2007/C 42/17)
   Limba de procedură: italiana
   Instanța de trimitere
   Giudice di Pace di Genova
   Părțile din acțiunea principală

      Reclamant: Corporación Dermoestética SA

      Pârât: To Me Group Advertising Media
   Întrebările preliminare

               1)

               Sunt în conformitate cu art. 49 din Tratatul CE o dispoziție legală națională precum cea prevăzută de art. 4, 5 și 9 Bis din Legea 175 din 1992 și de Decretul Ministrului nr. 657 din 16 septembrie 1994 și/sau practicile administrative care interzic publicitatea TV cu difuzare națională a tratamentelor medico-chirurgicale desfășurate în unități medicale private autorizate în acest scop, deși aceeași publicitate este autorizată la canale de televiziune cu difuzare locală și care, impun în același timp pentru difuzarea acestei publicități, o limită a cheltuielilor cu publicitatea echivalentă cu cinci procente din venitul declarat în anul precedent?

               2)

               Sunt în conformitate cu art. 43 din Tratatul CE o dispoziție legală națională precum cea prevăzută de art. 4, 5 și 9 Bis din Legea 175 din 1992 și de Decretul Ministrului nr. 657/1994 și/sau practicile administrative care interzic publicitatea TV cu difuzare națională a tratamentelor medico-chirurgicale desfășurate în unități private autorizate în acest scop, deși această publicitate este autorizată la canale de televiziune cu difuzare locală și care, impun în același timp pentru acest ultim tip de difuzare, obținerea unei autorizații prealabile emisă de fiecare primărie, după consultarea prealabilă a ordinului profesional teritorial de referință, precum și o limită de cheltuială cu publicitatea echivalentă cu cinci procente din venitul declarat pentru anul precedent?

               3)

               Este contrară art. 43 și/sau 49 din Tratatul CE condiționarea difuzării publicității informative privind tratamentele medico-chirurgicale de natură estetică efectuate în unități medicale private autorizate în acest scop, de obținerea unei autorizări prealabile suplimentare din partea autorităților administrative locale și/sau a ordinelor profesionale?

               4)

               Prin adoptarea unui cod deontologic ce prevede limite cu privire la publicitatea profesiilor medicale, precum și a unei practici privind interpretarea cadrului normativ în vigoare cu privire la publicitatea medicală, cadru normativ care este foarte restrictiv cu privire la dreptul medicilor de a face publicitate asupra activității proprii, ambele dispoziții fiind obligatorii pentru toți medicii, Federația națională a ordinelor medicilor (FNOMCEO) și ordinele medicilor asociați au limitat concurența dincolo de limitele admise de dispozițiile legale naționale relevante și au încălcat art. 81 alineatul (1) Tratatul CE?

               5)

               Practica interpretativă adoptată de FNOMCEO contravine, în orice caz, art. 3 litera (g), 4, 98, 10, 81 și eventual 86 din Tratatul CE, în condițiile în care această practică este permisă de o dispoziție legală națională care solicită ordinelor teritoriale competente verificarea transparenței și veridicității mesajelor publicitare ale medicilor, fără a indica criteriile și modalitățile în exercitarea acestei competențe?


title: Cauza T-414/08: Acțiune introdusă la 29 septembrie 2008 — AKKA/LAA/Comisia

text:
               6.12.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 313/39

         Acțiune introdusă la 29 septembrie 2008 — AKKA/LAA/Comisia
   (Cauza T-414/08)
   (2008/C 313/71)
   Limba de procedură: engleza
   Părțile

      Reclamantă: Autortiesību un komunicēšanās konsultāciju aģentūra/Latvijas Autoru apvienība (AKKA/LAA) (Riga, Letonia) (reprezentant: M. Favart, avocat)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene
   Concluziile reclamantei

               —

               Anularea articolului 3 din Decizia Comisiei din 16 iulie 2008 privind o procedură de aplicare a articolului 81 CE și a articolului 53 SEE (cauza COMP/C2/38.698 — CISAC) și

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   Prin prezenta acțiune, reclamanta solicită, în temeiul articolului 230 CE, anularea articolului 3 din Decizia Comisiei din 16 iulie 2008 privind o procedură de aplicare a articolului 81 CE și a articolului 53 SEE (cauza COMP/C2/38.698 — CISAC), potrivit căruia un număr de 24 de societăți membre ale CISAC (1), inclusiv reclamanta, au participat la o practică concertată, „coordonând delimitările teritoriale ale mandatelor de reprezentare reciprocă pe care și le acordă într-un mod care limitează o licență la teritoriul național al fiecărei societăți de gestiune colectivă”.
   Principalele motive și argumente sunt similare sau identice cu cele invocate în cauza T-413/08.

      (1)  Confederația Internațională a Societăților de Autori și Compozitori („CISAC”).


title: Cauza C-51/11: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Bundesgerichtshofs (Germania) la 4 februarie 2011 — Schutzverband der Spirituosen Industrie eV/Sonnthurn Vertriebs GmbH

text:
               7.5.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 139/12

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Bundesgerichtshofs (Germania) la 4 februarie 2011 — Schutzverband der Spirituosen Industrie eV/Sonnthurn Vertriebs GmbH
   (Cauza C-51/11)
   2011/C 139/21
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Bundesgerichtshofs

      Părțile din acțiunea principală

      Recurent: Schutzverband der Spirituosen-Industrie eV

      Intimată: Sonnthurn Vertriebs GmbH

      Întrebările preliminare

               1.

               Noțiunea de sănătate din definiția expresiei „mențiune de sănătate” de la articolul 2 alineatul (2) punctul 5 din Regulamentul (CE) nr. 1924/2006 al Parlamentului European și al Consiliului din 20 decembrie 2006 privind mențiunile nutriționale și de sănătate înscrise pe produsele alimentare (1), astfel cum a fost modificat cel mai recent prin Regulamentul (UE) al Comisiei din 9 februarie 2010 (2), cuprinde și bunăstarea generală?

               2.

               În cazul unui răspuns negativ la prima întrebare:
               Un mesaj dintr o comunicare comercială, fie că apare la etichetarea, la prezentarea sau la publicitatea produselor alimentare care urmează să fie livrate ca atare consumatorului, se referă cel puțin și la bunăstarea legată de sănătate sau doar la bunăstarea generală, atunci când referirea la una dintre funcțiile menționate la articolul 13 alineatul (1) și la articolul 14 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 1924/2006 se face în modul descris la articolul 2 alineatul (2) punctul 5 din același regulament?

               3.

               În cazul unui răspuns negativ la prima întrebare, dacă un mesaj în sensul descris la a doua întrebare se referă cel puțin și la bunăstarea legată de sănătate:
               Având în vedere libertatea de exprimare și de informare conform articolului 6 alineatul (3) din TUE, coroborat cu articolul 10 din CEDO, faptul de a include un mesaj, potrivit căruia o anumită băutură care conține mai mult de 1,2 % alcool în volum nu solicită sau nu afectează corpul și funcțiile acestuia, în domeniul de aplicare al interdicției prevăzute la articolul 4 alineatul (3) primul paragraf din Regulamentul (CE) nr. 1924/2006 este conform cu principiul proporționalității din dreptul comunitar?

      (1)  JO L 404, p. 9, Ediție specială, 15/vol. 18, p. 244.

      (2)  JO L 37, p. 16.


title: Cauza C-201/08: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 10 septembrie 2009 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Hessisches Finanzgericht, Kassel — Germania) — Plantanol GmbH & Co.KG/Hauptzollamt Darmstadt (Directiva 2003/30/CE — Promovarea utilizării biocombustibililor sau a altor combustibili regenerabili pentru transport — Directiva 2003/96/CE — Cadrul comunitar de impozitare a produselor energetice și a electricității — Amestec de ulei vegetal, de aditiv și de combustibil — Biocombustibili — Reglementare națională — Scutire fiscală — Înlocuirea scutirii cu o obligație de a respecta o componentă minimă de biocombustibili în combustibili — Conformitatea cu Directivele 2003/30/CE și 2003/96/CE — Principiile generale ale securității juridice și protecției încrederii legitime)

text:
               7.11.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 267/19

         Hotărârea Curții (Camera a treia) din 10 septembrie 2009 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Hessisches Finanzgericht, Kassel — Germania) — Plantanol GmbH & Co.KG/Hauptzollamt Darmstadt
   (Cauza C-201/08) (1)

   (Directiva 2003/30/CE - Promovarea utilizării biocombustibililor sau a altor combustibili regenerabili pentru transport - Directiva 2003/96/CE - Cadrul comunitar de impozitare a produselor energetice și a electricității - Amestec de ulei vegetal, de aditiv și de combustibil - Biocombustibili - Reglementare națională - Scutire fiscală - Înlocuirea scutirii cu o obligație de a respecta o componentă minimă de biocombustibili în combustibili - Conformitatea cu Directivele 2003/30/CE și 2003/96/CE - Principiile generale ale securității juridice și protecției încrederii legitime)
   2009/C 267/33
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Hessisches Finanzgericht, Kassel

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Plantanol GmbH & Co.KG

      Pârât: Hauptzollamt Darmstadt

      Obiectul

   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Hessisches Finanzgericht (Germania) — Interpretarea articolului 3 din Directiva 2003/30/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 8 mai 2003 de promovare a utilizării biocombustibililor și a altor combustibili regenerabili pentru transport (JO L 123, p. 42, Ediție specială, 13/vol. 39, p. 170), precum și a principiilor de securitate juridică și de încredere legitimă — Legislație națională care înlocuiește, înainte de expirarea duratei prevăzute în legislația precedentă, regimul de exonerări fiscale ale biocombustibililor care intră în componența combustibililor micști cu o obligație de a adăuga biocombustibili la combustibilii convenționali având ca efect producerea unui dezavantaj economic în sarcina producătorilor care au beneficiat de aceste exonerări

      Dispozitivul

               1.

               Articolul 3 din Directiva 2003/30/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 8 mai 2003 de promovare a utilizării biocombustibililor și a altor combustibili regenerabili pentru transport trebuie interpretat în sensul că nu se opune unei reglementări naționale precum cea din acțiunea principală, care exclude de la regimul de scutire fiscală prevăzut de aceasta în favoarea biocombustibililor un produs precum cel din speță, care provine dintr-un amestec de ulei vegetal, de motorină de origine fosilă și de aditivi specifici.

               2.

               Principiile generale ale securității juridice și protecției încrederii legitime nu se opun în principiu ca un stat membru să elimine, în privința unui produs precum cel din acțiunea principală, înainte de data limită prevăzută inițial de reglementarea națională, regimul de scutire fiscală care îi era aplicabil. În orice caz, o astfel de eliminare nu impune existența unor împrejurări excepționale. Cu toate acestea, revine instanței de trimitere să examineze, în cadrul unei aprecieri globale efectuate in concreto, dacă principiile menționate au fost respectate în cauza din acțiunea principală, ținând seama de ansamblul de împrejurări pertinente cu privire la acestea.

      (1)  JO C 183, 19.7.2008.


title: Cauza C-236/12: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Tribunalul Argeș (România) la data de 4 mai 2012 — Comisariatul Județean pentru Protecția Consumatorilor Argeș/SC Volksbank România SA, SC Volksbank România SA — Sucursala Pitești, Alin Iulian Matei, Petruța Florentina Matei

text:
               4.8.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 235/6

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Tribunalul Argeș (România) la data de 4 mai 2012 — Comisariatul Județean pentru Protecția Consumatorilor Argeș/SC Volksbank România SA, SC Volksbank România SA — Sucursala Pitești, Alin Iulian Matei, Petruța Florentina Matei
   (Cauza C-236/12)
   2012/C 235/12
   Limba de procedură: româna

      Instanța de trimitere

   Tribunalul Argeș

      Părțile din acțiunea principală

      Recurent: Comisariatul Județean pentru Protecția Consumatorilor Argeș

      Intimați: SC Volksbank România SA, SC Volksbank România SA — Sucursala Pitești, Alin Iulian Matei, Petruța Florentina Matei

      Întrebarea preliminară

   Având în vedere faptul că, în conformitate cu art. 4 alin. 2 din Directiva 93/13/CEE (1), aprecierea caracterului abuziv al clauzelor nu se poate raporta nici la definirea obiectului contractului, nici la caracterul adecvat al prețului sau remunerației, pe de o parte, față de serviciile sau de bunurile furnizate în schimbul acestora, pe de altă parte, în măsura în care aceste clauze sunt exprimate în mod clar și inteligibil;
   și
   dat fiind faptul că, în conformitate cu art. 2 alin. 1 lit. a din Directiva 2008/48/CE (2), definiția dată de Directiva 2008/48/CE prin art. 3 lit. g noțiunii de cost total al creditului pentru consumator, care include toate comisioanele pe care trebuie să le suporte consumatorul în legătură cu contractul de credit de consum, este inaplicabilă pentru determinarea obiectului unui contract de credit garantat printr-o ipotecă;
   atunci
   noțiunile de obiect al contractului și de preț, noțiuni la care fac trimitere art. 4 alin. 2 din Directiva 93/13/CEE, pot fi interpretate în sensul că aceste noțiuni (de obiect și preț) cuprind, printre elementele ce formează contraprestația instituției de credit, și dobânda [anuală] efectivă a unui contract de credit, formată în special din dobândă fixă sau variabilă, comisioane bancare și alte costuri incluse și definite în contract?

      (1)  Directiva Consiliului din 5 aprilie 1993 privind clauzele abuzive în contractele încheiate cu consumatorii (JO L 95, p. 29, Ediție specială, 15/vol. 2, p. 273).

      (2)  Directiva Parlamentului European și a Consiliului din 23 aprilie 2008 privind contractele de credit pentru consumatori și de abrogare a Directivei 87/102/CEE a Consiliului (JO L 133, p. 66).


title: Cauza T-386/09: Ordonanța Tribunalului din 24 august 2010 — Grúas Abril Asistencia/Comisia ( „Acțiune în anulare — Concurență — Respingerea unei plângeri — Act care nu poate fi atacat de particulari — Inadmisibilitate” )

text:
               9.10.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 274/23

         Ordonanța Tribunalului din 24 august 2010 — Grúas Abril Asistencia/Comisia
   (Cauza T-386/09) (1)

   (Acțiune în anulare - Concurență - Respingerea unei plângeri - Act care nu poate fi atacat de particulari - Inadmisibilitate)
   2010/C 274/35
   Limba de procedură: spaniola

      Părțile

      Reclamantă: Grúas Abril Asistencia, SL (Alicante, Spania) (reprezentant: R. L. García García, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: F. Castillo de la Torre și F. Castilla Contreras, agenți)

      Obiectul

   Acțiune prin care se urmărește anularea scrisorii Comisiei din 7 august 2009 prin care reclamanta este informată că faptele pentru care a formulat plângere în fața acesteia nu permit să se concluzioneze în sensul unei încălcări a articolelor 81 CE, 82 CE și 86 CE și că, în consecință, plângerea formulată va fi respinsă

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Obligă Grúas Abril Asistencia, SL la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 282, 21.11.2009.


title: Cauza T-302/09: Ordonanța Tribunalului din 2 aprilie 2014 – CNIPT/Comisia ( „Ajutoare de stat — Regim-cadru de acțiuni desfășurate de organizații profesionale agricole recunoscute în Franța în favoarea membrilor grupurilor agricole reprezentate — Finanțare prin cotizații voluntare declarate obligatorii — Decizie prin care sistemul de ajutoare este declarat compatibil cu piața comună — Retragerea deciziei — Nepronunțare asupra fondului” )

text:
               10.6.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 175/42

         Ordonanța Tribunalului din 2 aprilie 2014 – CNIPT/Comisia
   (Cauza T-302/09) (1)

   ((„Ajutoare de stat - Regim-cadru de acțiuni desfășurate de organizații profesionale agricole recunoscute în Franța în favoarea membrilor grupurilor agricole reprezentate - Finanțare prin cotizații voluntare declarate obligatorii - Decizie prin care sistemul de ajutoare este declarat compatibil cu piața comună - Retragerea deciziei - Nepronunțare asupra fondului”))
   2014/C 175/57
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: Comité national interprofessionnel de la pomme de terre (CNIPT) (Paris, Franța) (reprezentanți: V. Ledoux și B. Néouze, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: inițial B. Stromsky și C. Urraca Caviedes, ulterior B. Stromsky și S. Thomas și în final M. Stromsky, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare a Deciziei C (2008) 7846 final a Comisiei din 10 decembrie 2008 privind ajutorul de stat nr. 561/2008 privind regimul-cadru de acțiuni desfășurate de organizații profesionale agricole recunoscute în Franța în favoarea membrilor grupurilor agricole reprezentate.

      Dispozitivul

               1)

               Nu mai este necesară pronunțare asupra fondului acțiunii.

               2)

               Obligă Comisia Europeană la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 244, 10.10.2009.


title: Cauza T-85/13: Acțiune introdusă la 14 februarie 2013 — K-Swiss/OAPI — Künzli SwissSchuh (Pantof de sport cu cinci dungi)

text:
               27.4.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 123/17

         Acțiune introdusă la 14 februarie 2013 — K-Swiss/OAPI — Künzli SwissSchuh (Pantof de sport cu cinci dungi)
   (Cauza T-85/13)
   2013/C 123/28
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

      Părțile

      Reclamantă: K-Swiss, Inc. (California, Statele Unite) (reprezentanți: R. Niebel și K. Tasma, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Künzli SwissSchuh AG (Windisch, Elveția)

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei Camerei a doua de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 30 octombrie 2012 în cauza R 174/2011-2 și

               —

               obligarea pârâtului și, după caz, a intervenientei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

      Marca comunitară înregistrată care a făcut obiectul unei cereri de declarare a nulității: marca figurativă reprezentând un pantof de sport cu cinci dungi — cererea de înregistrare a mărcii comunitare nr. 4 771 978

      Titularul mărcii comunitare: reclamanta

      Partea care solicită declararea nulității mărcii comunitare: cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

      Motivarea cererii de declarare a nulității: motivele cererii de declarare a nulității sunt cele prevăzute la articolul 52 alineatul (1) litera (a) coroborat cu articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009 al Consiliului

      Decizia diviziei de anulare: declară nevaliditatea mărcii comunitare contestate

      Decizia camerei de recurs: respinge calea de atac

      Motivele invocate: încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009 al Consiliului


title: Cauza T-73/12: Acțiune introdusă la 17 februarie 2012 — Einhell Germany și alții/Comisia

text:
               14.4.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 109/29

         Acțiune introdusă la 17 februarie 2012 — Einhell Germany și alții/Comisia
   (Cauza T-73/12)
   2012/C 109/59
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamante: Einhell Germany AG (Landau an der Isar, Germania), Hans Einhell Nederlands BV (Breda, Țările de Jos), Einhell France SAS (Villepinte, Franța) și Hans Einhell Oesterreich GmbH (Viena, Austria) (reprezentant: R. MacLean, Solicitor)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamantele solicită Tribunalului:

               —

               Declararea acțiunii ca admisibilă;

               —

               anularea în parte a articolului 1 din Decizia C(2011) 8831 a Comisiei, a articolului 1 din Decizia C(2011) 8825 a Comisiei, a articolului 1 din Decizia C(2011) 8828 a Comisiei și a articolului 1 din Decizia C(2011) 8810 a Comisiei, toate patru deciziile fiind din 6 decembrie 2011, în măsura în care prin acestea se acordă numai rambursări parțiale ale taxelor antidumping plătite de reclamante pe importurile de compresoarea fabricate în China, aplicate potrivit Regulamentului (CE) nr. 261/2008 al Consiliului din 17 martie 2008 privind instituirea unei taxe antidumping definitive la importurile de anumite compresoare originare din Republica Populară Chineză (JO L 81, p. 1);

               —

               să se dispună menținerea în vigoare a deciziilor atacate până la momentul în care Comisia Europeană va fi luat măsurile necesare pentru a se conforma hotărârii Curții și

               —

               obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată și a costurilor aferente procedurii.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamantele invocă două motive.

               1.

               Primul motiv, prin care se susține că pârâta a săvârșit o eroare vădită de apreciere în aplicarea unei marje de profit adecvate și rezonabile a unui importator independent din UE în vederea stabilirii marjei de dumping revizuite aplicabile importurilor în discuție, fără a stabili astfel un preț la export fiabil pentru furnizorul independent la calcularea sumelor corecte constituind rambursări antidumping, rezultatul fiind încălcarea articolului 2 alineatul (9) și a articolului 18 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 1225/2009 al Consiliului. (1)

               2.

               Al doilea motiv, prin care se susține că pârâta a săvârșit o eroare vădită de apreciere prin deducerea taxelor antidumping drept costuri la calcularea prețului la export al furnizorului independent, fără a stabili astfel o marjă de dumping fiabilă în vederea calculării marjei de dumping revizuite și a sumei corecte constituind rambursări antidumping, rezultatul fiind încălcarea articolului 2 alineatele (9) și (11) și a articolului 11 alineatul (10) din Regulamentul (CE) nr. 1225/2009 al Consiliului.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 1225/2009 al Consiliului din 30 noiembrie 2009 privind protecția împotriva importurilor care fac obiectul unui dumping din partea țărilor care nu sunt membre ale Comunității Europene (JO L 323, p. 51).


title: Cauza T-257/09: Ordonanța Tribunalului din 12 aprilie 2010 — Aecops/Comisia

text:
               5.6.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 148/51

         Ordonanța Tribunalului din 12 aprilie 2010 — Aecops/Comisia
   (Cauza T-257/09) (1)

   2010/C 148/89

      Limba de procedură: portugheza

   Președintele Camerei a cincea a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 220, 12.9.2009.


title: Cauza T-782/14 P: Recurs introdus la 24 noiembrie 2014 de DF împotriva Hotărârii din 1 octombrie 2014 a Tribunalului Funcției Publice în cauza F-91/13, DF/Comisia

text:
               16.3.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 89/28

         Recurs introdus la 24 noiembrie 2014 de DF împotriva Hotărârii din 1 octombrie 2014 a Tribunalului Funcției Publice în cauza F-91/13, DF/Comisia
   (Cauza T-782/14 P)
   (2015/C 089/34)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Recurent: DF (Bruxelles, Belgia) (reprezentant: A. von Zwehl, avocat)

      Cealaltă parte din procedură: Comisia Europeană

      Concluziile

   Recurentul solicită Tribunalului:

               —

               anularea Hotărârii Tribunalului Funcției Publice (Camera a treia) (denumit în continuare „TFP”) din 1 octombrie 2014 în cauza F-91/13, DF/Comisia, în măsura în care acesta a respins în rest acțiunea recurentului;

               —

               anularea deciziei Comisiei Europene din 20 decembrie 2012;

               —

               obligarea Comisiei Europene să ramburseze recurentului sumele deja recuperate de prima, majorate cu dobânzi de întârziere calculate pe baza dobânzii de referință a Băncii Centrale Europene, majorate cu 2 puncte și

               —

               obligarea Comisiei Europene să suporte toate cheltuielile de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea recursului, recurentul invocă trei motive.

               1.

               Primul motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 85 din Statutul funcționarilor și a principiului securității juridice, în măsura în care TFP ar fi trebuit să concluzioneze, în conformitate cu jurisprudența relevantă, că nu se poate susține în mod rezonabil că una sau cealaltă dintre cele două interpretări posibile ale articolului 4 alineatul (1) litera (b) din anexa VII la Statutul funcționarilor, și anume aspectul dacă perioada de referință de 10 ani se încheie la angajarea în muncă inițială sau la angajarea în muncă la entitatea de detașare, este atât de vădit nefondată încât se aplică articolul 85;

               2.

               Al doilea motiv, întemeiat pe încălcarea principiului nediscriminării și a articolului 19 TUE, în măsura în care, ca urmare a aplicării unor dispoziții divergente și incompatibile de drept național și de drept al Uniunii referitoare la îmbogățirea fără justă cauză, recurentul face obiectul unei discriminări în raport cu o situație în care se aplică doar ordinea juridică națională, întrucât nu îi este permis să invoce împotriva Comisiei faptul că îmbogățirea respectivă nu mai există;

               3.

               Al treilea motiv, întemeiat pe răspunderea extracontractuală a Uniunii Europene, în măsura în care decizia prin care se constată că plata nedatorată trebuie considerată nelegală și care impune recurentului rambursarea către Comisie a plății nedatorate a cauzat recurentului un prejudiciu.


title: Cauza C-505/13: Cerere de decizie preliminară introdusă de Administrativen sad — Varna (Bulgaria) la 23 septembrie 2013 — Levent Redzheb Yumer/Direktor na Teritorialna direktsia na Natsionalnata agentsia po prihodite — Varna

text:
               23.11.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 344/50

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Administrativen sad — Varna (Bulgaria) la 23 septembrie 2013 — Levent Redzheb Yumer/Direktor na Teritorialna direktsia na Natsionalnata agentsia po prihodite — Varna
   (Cauza C-505/13)
   2013/C 344/87
   Limba de procedură: bulgara

      Instanța de trimitere

   Administrativen sad — Varna

      Părțile din procedura principală

      Reclamant(ă)(ți)(e): Levent Redzheb, Yumer

      Pârâtă: Teritoriyalna direktsia na NAP — Varna

      Întrebările preliminare

               1.

               Articolul 2 din Tratatul privind Uniunea Europeană, precum și articolele 20 și 21 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene autorizează ca doar o singură categorie de persoane — persoanele fizice înregistrate potrivit Legii privind taxa pe valoarea adăugată (denumită în continuare „ZDDS”) — să nu beneficieze de dreptul recunoscut legal la o scutire fiscală pentru o activitate desfășurată în domeniul agriculturii?

               2.

               Articolul 2 din Tratatul privind Uniunea Europeană, precum și articolele 20 și 21 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene autorizează stabilirea, pentru același tip de activitate, a unor cote de impozitare diferite în funcție de forma juridică sub care se desfășoară această activitate și de înregistrarea conform ZDDS?

               3.

               Introducerea unor măsuri naționale, care au ca efect refuzul de a acorda persoanelor fizice înregistrate conform ZDDS ca producători agricoli, o scutire fiscală prevăzută pentru comercianți și pentru persoane juridice, în pofida faptului că și-au îndeplinit la fel ca și comercianții obligațiile legale de constituire a venitului impozabil și de stabilire a bazei de impozitare anuale, încalcă principiile securității juridice, efectivității și proporționalității?


title: Cauza C-393/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Hof van beroep te Antwerpen (Belgia) la 30 iunie 2017 – Openbaar Ministerie/Freddy Lucien Magdalena Kirschstein, Thierry Frans Adeline Kirschstein

text:
               11.9.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 300/19

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Hof van beroep te Antwerpen (Belgia) la 30 iunie 2017 – Openbaar Ministerie/Freddy Lucien Magdalena Kirschstein, Thierry Frans Adeline Kirschstein
   (Cauza C-393/17)
   (2017/C 300/23)
   Limba de procedură: neerlandeza

      Instanța de trimitere

   Hof van beroep te Antwerpen

      Părțile din procedura principală

      Reclamant: Openbaar Ministerie

      Pârâți: Freddy Lucien Magdalena Kirschstein, Thierry Frans Adeline Kirschstein

      Întrebările preliminare

               1)

               Directiva 2005/29/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 11 mai 2005 privind practicile comerciale neloiale ale întreprinderilor de pe piața internă față de consumatori (1) trebuie interpretată în sensul că se opune dispoziției articolului II.75 § 6 din Codul învățământului superior din 11 octombrie 2013, potrivit căruia, cu titlu general, instituțiilor de învățământ superior neacreditate le este interzis să utilizeze denumirea „Master” pe diplomele emise de acestea, atunci când prin intermediul acestei dispoziții se urmărește supravegherea unui motiv de interes general, mai precis a îndeplinirii cerinței de a garanta un nivel ridicat al învățământului superior prin controlul îndeplinirii efective a cerințelor calitative impuse?

               2)

               Directiva 2006/123/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 12 decembrie 2006 privind serviciile în cadrul pieței interne (2) trebuie interpretată în sensul că se opune dispoziției articolului II.75 § 6 din Codul învățământului superior din 11 octombrie 2013, potrivit căruia instituțiilor de învățământ superior neacreditate le este interzis cu titlu general să utilizeze denumirea „Master” pe diplomele emise de acestea, atunci când prin intermediul acestei dispoziții se urmărește supravegherea unui motiv de interes general, mai precis protecția destinatarilor unor servicii?

               3)

               Dispoziția de drept penal aplicabilă unor instituții de învățământ superior neacreditate de autoritățile flamande, care emit diplome de masterat este conformă proporționalității prevăzute la articolul 9 alineatul (1) litera (c) și la articolul 10 alineatul (2) litera (c) din Directiva 2006/123/CE […]?

      (1)  JO 2005, L 149, p. 22.

      (2)  JO 2006, L 376, p. 36.


title: Cauza T-541/10: Acțiune introdusă la 22 noiembrie 2010 — ADEDY și alții/Consiliul Uniunii Europene

text:
               29.1.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 30/49

         Acțiune introdusă la 22 noiembrie 2010 — ADEDY și alții/Consiliul Uniunii Europene
   (Cauza T-541/10)
   ()
   2011/C 30/88
   Limba de procedură: greaca

      Părțile

      Reclamanți: Anotati Dioikisi Enoseon Dimosion Ypallilon (ADEDY) (Atena, Grecia), Sp. Papaspiros (Atena, Grecia) și Il. Iliopoulos (Atena, Grecia) (reprezentant: M. Tsipra, avocat)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene

      Concluziile reclamanților

   Reclamanții solicită Tribunalului:

               —

               Anularea Deciziei 2010/486/UE a Consiliului din 7 septembrie 2010 de modificare a Deciziei 2010/320/UE adresată Greciei în vederea consolidării și a aprofundării supravegherii fiscale și de notificare a Greciei să ia măsuri de reducere a deficitului considerate necesare pentru remedierea situației de deficit excesiv (JO L 241, p. 12);

               —

               Anularea Deciziei 2010/320/UE a Consiliului din 8 iunie adresată Greciei în vederea consolidării și a aprofundării supravegherii fiscale și de notificare a Greciei să ia măsuri de reducere a deficitului considerate necesare pentru remedierea situației de deficit excesiv (JO L 145, p. 6);

               —

               obligarea Consiliului Uniunii Europene la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Prin prezenta acțiune, reclamanții solicită anularea Deciziei 2010/486/UE a Consiliului din 7 septembrie 2010 de modificare a Deciziei 2010/320/UE adresată Greciei în vederea consolidării și a aprofundării supravegherii fiscale și de notificare a Greciei să ia măsuri de reducere a deficitului considerate necesare pentru remedierea situației de deficit excesiv (JO L 241, p. 12) și anularea Deciziei 2010/320/UE a Consiliului din 8 iunie adresată Greciei în vederea consolidării și a aprofundării supravegherii fiscale și de notificare a Greciei să ia măsuri de reducere a deficitului considerate necesare pentru remedierea situației de deficit excesiv (JO L 145, p. 6).
   În susținerea motivelor lor, reclamanții prezintă următoarele argumente:

               În primul rând, reclamanții susțin că deciziile atacate au fost adoptate prin depășirea competențelor atribuite de tratate Comisiei Europene și Consiliului. Mai exact, articolele 4 și 5 din tratat consacră principiile subsidiarității și proporționalității. În plus, articolul 5 alineatul (2) din tratat prevede în mod expres că orice competență care nu este atribuită de statele membre Uniunii aparține statelor membre. Potrivit articolului 126 și următoarelor din tratat, măsurile care pot fi adoptate de Consiliu în cadrul procedurii de deficit excesiv și care pot fi conținute în deciziile sale nu pot fi specific, expres și riguros prevăzute dacă tratatele nu atribuie o asemenea competență Consiliului.

               În al doilea rând, reclamanții subliniază că deciziile atacate au fost adoptate cu încălcarea competențelor atribuite de tratate Comisiei Europene și Consiliului și că sunt, în ceea ce privește conținutul lor, contrare acestor competențe. Mai precis, deciziile atacate indică drept temei juridic pentru adoptarea lor articolul 126 alineatul (9) și articolul 136 din tratat. Cu toate acestea, actele atacate au fost adoptate cu depășirea competențelor atribuite de aceste articole Comisiei Europene și Consiliului, ca o simplă măsură de aplicare a unui acord bilateral între cele 15 state membre ale zonei euro care deciseseră acordarea împrumuturilor bilaterale și Grecia. Totuși, o competență a Consiliului de a adopta un asemenea act nu este nici recunoscută, nici prevăzută de tratate.

               În al treilea rând, reclamanții subliniază că deciziile atacate, prin introducerea unor reduceri ale salariilor și pensiilor, încalcă drepturi patrimoniale dobândite ale reclamanților și, prin urmare, sunt adoptate cu încălcarea articolului 1 din Primul protocol adițional la Convenția europeană pentru apărarea drepturilor omului


title: Cauza F-36/10: Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera întâi) din 28 martie 2012 — Rapone/Comisia (Funcție publică — Concurs general — Candidaturi succesive la un concurs general — Refuz de înregistrare)

text:
               2.6.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 157/12

         Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera întâi) din 28 martie 2012 — Rapone/Comisia
   (Cauza F-36/10) (1)

   (Funcție publică - Concurs general - Candidaturi succesive la un concurs general - Refuz de înregistrare)
   2012/C 157/20
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Reclamantă: Chiara Rapone (Roma, Italia) (reprezentanți: A. Rapone, avocat, ulterior L. Rapone, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: J. Currall și B. Eggers, agenți, asistați de A. Dal Ferro, avocat)

      Obiectul

   Cerere de anulare a deciziei EPSO de a nu înregistra cererea de participare la concursul general EPSO/AD/177/10 prezentată de reclamantă.

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Doamna Rapone suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de Comisia Europeană.

      (1)  JO C 209, 31.7.2010, p. 54.


title: Cauza C-499/11 P: Recurs introdus la 27 septembrie 2011 de The Dow Chemical Company, Dow Deutschland Inc., Dow Deutschland Anlagengesellschaft mbH, Dow Europe GmbH împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera întâi) pronunțate la 13 iulie 2011 în cauza T-42/07, The Dow Chemical Company și alții/Comisia Europeană

text:
               3.12.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 355/11

         Recurs introdus la 27 septembrie 2011 de The Dow Chemical Company, Dow Deutschland Inc., Dow Deutschland Anlagengesellschaft mbH, Dow Europe GmbH împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera întâi) pronunțate la 13 iulie 2011 în cauza T-42/07, The Dow Chemical Company și alții/Comisia Europeană
   (Cauza C-499/11 P)
   2011/C 355/18
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Recurente: The Dow Chemical Company, Dow Deutschland Inc., Dow Deutschland Anlagengesellschaft mbH, Dow Europe GmbH (reprezentanți: D. Schroeder, T. Kuhn și T. Graf, avocați)

      Cealaltă parte în proces: Comisia Europeană

      Concluziile recurentelor

               —

               The Dow Chemical Company solicită Curții anularea Hotărârii Tribunalului Uniunii Europene pronunțate în cauza T-42/07 în măsura în care respinge cererea sa de anulare a Deciziei Comisiei din 29 noiembrie 2006 în cazul COMP/F/38.638, în măsura în care această decizie privește The Dow Chemical Company;

               —

               The Dow Chemical Company solicită Curții anularea Deciziei Comisiei din 29 noiembrie 2006 în cauza COMP/F/38.638, în măsura în care această decizie privește The Dow Chemical Company;

               —

               toate recurentele solicită Curții anularea Hotărârii Tribunalului Uniunii Europene pronunțate în cauza T-42/07 în măsura în care respinge cererea acestora de a reduce substanțial cuantumurile amenzilor care le-au fost aplicate;

               —

               toate recurentele solicită Curții reducerea substanțială a cuantumurilor amenzilor care le-au fost aplicate;

               —

               toate recurentele solicită Curții obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată și adoptarea tuturor măsurilor pe care le consideră adecvate.

      Motivele și principalele argumente

   Recursul se întemeiază pe patru motive. Potrivit primului motiv, Tribunalul a săvârșit o eroare de drept, pe de o parte, atunci când a considerat că Comisia nu este obligată să își exercite puterea de apreciere în mod adecvat și, pe de altă parte, atunci când nu și-a exercitat competența de control jurisdicțional în toată întinderea sa cu privire la modul în care Comisia și-a exercitat puterea de apreciere pentru a stabili răspunderea în sarcina The Dow Chemical Company. Potrivit celui de al doilea motiv, Tribunalul a săvârșit o eroare de drept în ceea ce privește tratamentul diferențiat aplicat cuantumurilor de bază ale amenzii. Potrivit celui de al treilea motiv, Tribunalul a săvârșit o eroare de drept atunci când a confirmat faptul că Comisia putea să ia în considerare în mod valabil cifra de afaceri a The Dow Chemical Company. Potrivit celui de al patrulea motiv, Tribunalul a săvârșit o eroare de drept atunci când a confirmat că aplicarea de către Comisie a multiplicatorului cu scop de descurajare nu era discriminatorie.


title: Cauza C-11/14 P: Recurs introdus la 13 ianuarie 2014 de Associazione sportiva Taranto calcio Srl împotriva Ordonanței Tribunalului (Camera a noua) din 19 noiembrie 2013 în cauza T-476/13, Associazione sportiva Taranto calcio Srl/Republica Italiană

text:
               28.7.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 245/2

         Recurs introdus la 13 ianuarie 2014 de Associazione sportiva Taranto calcio Srl împotriva Ordonanței Tribunalului (Camera a noua) din 19 noiembrie 2013 în cauza T-476/13, Associazione sportiva Taranto calcio Srl/Republica Italiană
   (Cauza C-11/14 P)
   2014/C 245/02
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Recurentă: Associazione sportiva Taranto calcio Srl (reprezentant: N. Russo, avocat)

      Cealaltă parte din procedură: Republica Italiană
   Prin Ordonanța din 30 aprilie 2014 Curtea de Justiție (Camera a șasea) a respins calea de atac.


title: Cauza T-709/14: Hotărârea Tribunalului din 9 septembrie 2016 – Tri-Ocean Trading/Consiliul („Politica externă și de securitate comună — Măsuri restrictive adoptate împotriva Siriei — Înghețarea fondurilor — Eroare de apreciere”)

text:
               24.10.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 392/28

         Hotărârea Tribunalului din 9 septembrie 2016 – Tri-Ocean Trading/Consiliul
   (Cauza T-709/14) (1)

   ((„Politica externă și de securitate comună - Măsuri restrictive adoptate împotriva Siriei - Înghețarea fondurilor - Eroare de apreciere”))
   (2016/C 392/34)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Tri-Ocean Trading (George Town, Insulele Cayman) (reprezentanți: B. Kennelly, barrister, P. Saini, QC, și N. Sheikh, solicitor)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: B. Driessen și A. Vitro, agenți)

      Obiectul

   Acțiune întemeiată pe articolul 263 TFUE și având ca obiect anularea Deciziei de punere în aplicare 2014/488/PESC a Consiliului din 22 iulie 2014 privind punerea în aplicare a Deciziei 2013/255/PESC privind măsuri restrictive împotriva Siriei (JO 2014, L 217, p. 49) și a Regulamentului de punere în aplicare (UE) nr. 793/2014 al Consiliului din 22 iulie 2014 de punere în aplicare a Regulamentului (UE) nr. 36/2012 privind măsuri restrictive având în vedere situația din Siria (JO 2014, L 217, p. 10), în măsura în care aceste acte se referă la reclamantă

      Dispozitivul

               1)

               Anulează Decizia de punere în aplicare 2014/488/PESC a Consiliului din 22 iulie 2014 privind punerea în aplicare a Deciziei 2013/255/PESC privind măsuri restrictive împotriva Siriei și Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 793/2014 al Consiliului din 22 iulie 2014 de punere în aplicare a Regulamentului (UE) nr. 36/2012 privind măsuri restrictive având în vedere situația din Siria, în măsura în care acestea se referă la Tri-Ocean Trading.

               2)

               Consiliul Uniunii Europene suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de Tri-Ocean Trading.

      (1)  JO C 448, 15.12.2014.


title: Cauza T-69/17: Acțiune introdusă la 3 februarie 2017 – Constantin Film Produktion/EUIPO (Fack Ju Göhte)

text:
               3.4.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 104/58

         Acțiune introdusă la 3 februarie 2017 – Constantin Film Produktion/EUIPO (Fack Ju Göhte)
   (Cauza T-69/17)
   (2017/C 104/81)
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Constantin Film Produktion GmbH (München, Germania) (reprezentanți: E. Saarmann și P. Baronikians, avocați)

      Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

      Datele privind procedura în fața EUIPO

      Marca în litigiu: marca Uniunii Europene verbală „Fack Ju Göhte” – cererea de înregistrare nr. 13 971 163

      Decizia atacată: Decizia Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 1 decembrie 2016 în cauza R 2205/2015-5

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei atacate;

               —

               anularea Deciziei nr. 013971163 a Oficiului Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO) din 25 septembrie 2015;

               —

               obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele invocate

               —

               încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (f) din Regulamentul nr. 207/2009;

               —

               încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009.


title: Cauza T-300/07: Acțiune introdusă la 31 iulie 2007 — Evropaïki Dynamiki/Comisia Comunităților Europene

text:
               6.10.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 235/22

         Acțiune introdusă la 31 iulie 2007 — Evropaïki Dynamiki/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza T-300/07)
   (2007/C 235/40)
   Limba de procedură: engleza
   Părțile

      Reclamantă: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Atena, Grecia) (reprezentant: N. Korogiannakis, lawyer)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene
   Concluziile reclamantei

               —

               anularea deciziei Direcției Generale de Informatică a Comisiei de respingere a ofertei reclamantei, depusă ca urmare a cererii de ofertă deschisă ENTR/05/078 — EUROPA TA Lotul 1 (lucrări editoriale și de traducere) pentru „Gestiunea și întreținerea portalului Europa ta” (JO 2006/S 143-153057) comunicată reclamantei prin scrisoarea din 21 mai 2007 („decizia privind Lotul 1”) și de atribuire a contractelor contractantului selectat;

               —

               anularea deciziei Comisiei (DIGIT) de a respinge oferta reclamantei depusă ca urmare a cererii de ofertă deschisă ENTR/05/078 — EUROPA TA Lotul 2 (gestiunea infrastructurii) pentru „Gestiunea și întreținerea portalului Europa ta” (JO 2006/S 143-153057) comunicată reclamantei prin scrisoarea din 13 iulie 2007 („decizia privind Lotul 2”) și de atribuire a contractelor contractanților selectați;

               —

               obligarea Comisiei (DIGIT) la repararea prejudiciului suferit de reclamantă din cauza procedurii de atribuire în cauză, în cuantum de 1 125 000 euro pentru Lotul 1 și 825 000 euro pentru Lotul 2;

               —

               obligarea Comisiei (DIGIT) la plata tuturor cheltuielilor de judecată și a altor cheltuieli efectuate de reclamantă în legătură cu prezenta acțiune, chiar dacă aceasta este respinsă.

         Motivele și principalele argumente
   În susținerea pretențiilor sale, reclamanta afirmă că, în cadrul procedurii de atribuire ENTR/05/078 — EUROPA TA Lotul 1 (lucrări editoriale și de traducere) pentru „Gestiunea și întreținerea portalului Europa ta” (JO 2006/S 143-153057) și ENTR/05/078 — EUROPA TA Lotul 2 (gestiunea infrastructurii) pentru „Gestiunea și întreținerea portalului Europa ta” (JO 2006/S 143-153057), autoritatea contractantă, DG DIGIT a Comisiei Europene, nu și-a îndeplinit obligațiile prevăzute de regulamentul financiar (1), de normele de aplicare ale acestuia și de Directiva 2004/18/CE (2), precum și de principiile transparenței și egalității de tratament.
   Reclamanta mai susține că autoritatea contractantă a săvârșit mai multe erori vădite de apreciere care au condus la respingerea ofertei sale. Mai mult, autoritatea contractantă și-ar fi încălcat obligația de a-și motiva decizia și, în special, de a informa reclamanta cu privire la avantajele relative ale ofertantului selectat.
   Reclamanta solicită, prin urmare, anularea deciziei Comisiei Europene de respingere a ofertei sale și de atribuire a contractului ofertantului selectat și obligarea pârâtei la plata tuturor cheltuielilor de judecată în legătură cu procedura, chiar și în cazul în care acțiunea este respinsă. În subsidiar, dacă la momentul adoptării hotărârii Curții, contractul a fost deja executat sau dacă nu mai este posibilă anularea deciziei, reclamanta solicită o compensație financiară (daune-interese) de 1 125 000 euro pentru Lotul 1 și de 825 000 euro pentru Lotul 2, potrivit articolelor 235 CE și 288 CE.

      (1)  Regulamentul Consiliului (CE, Euratom) nr. 1605/2002 din 25 iunie 2002 privind regulamentul financiar aplicabil bugetului general al Comunităților Europene (JO L 248, p. 1).

      (2)  Directiva 2004/18/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 31 martie 2004 privind coordonarea procedurilor de atribuire a contractelor de achiziții publice de lucrări, de bunuri și de servicii (JO L 134, p. 114, Ediție specială, 06/vol. 8, p. 116).


title: Cauza T-549/11: Acțiune introdusă la 19 octombrie 2011 — MIP Metro/OAPI — Real Seguros (real,- BIO)

text:
               7.1.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 6/19

         Acțiune introdusă la 19 octombrie 2011 — MIP Metro/OAPI — Real Seguros (real,- BIO)
   (Cauza T-549/11)
   2012/C 6/35
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

      Părțile

      Reclamantă: MIP Metro Group Intellectual Property GmbH & Co. KG (Düsseldorf, Germania) (reprezentanți: J. Plate și R. Kaase, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Real Seguros, SA (Porto, Portugalia)

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               suspendarea procedurii până la adoptarea de către Oficiul Portughez pentru Mărci a unei decizii definitive privind cererea de revocare formulată de reclamantă împotriva mărcilor portugheze înregistrate anterior cu numerele 249791, 249793 și 254390; în cazul respingerii cererii de suspendare a procedurii, continuarea procedurii și

               —

               anularea Deciziei Camerei a patra de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 17 august 2011 în cauza R 115/2011-4 și

               —

               obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată, inclusiv a celor aferente procedurii desfășurate în fața camerei de recurs.

      Motivele și principalele argumente

      Solicitantul mărcii comunitare: reclamanta.

      Marca comunitară vizată: marca figurativă internațională „real,- BIO” înregistrată cu nr. W 983684, în culorile verde, alb și maro, pentru servicii din clasa 36.

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în procedura opoziției: cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs.

      Marca sau semnul invocat: marca verbală portugheză „REAL” înregistrată cu nr. 249791, pentru servicii din clasa 36; marca verbală portugheză „REAL SEGUROS” înregistrată cu nr. 249793, pentru servicii din clasa 36; marca figurativă portugheză care conține elementul verbal „REAL” înregistrată cu nr. 254390, pentru servicii din clasa 36; diverse drepturi neînregistrate pentru care se solicită protecția în toate statele membre sau în Portugalia.

      Decizia diviziei de opoziție: admite opoziția.

      Decizia camerei de recurs: respinge calea de atac.

      Motivele invocate: încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009 al Consiliului, întrucât camera de recurs a considerat în mod greșit că ar exista o posibilitate de confuzie între marca a cărei înregistrare este solicitată și mărcile invocate în susținerea opoziției.