title: Cauza T-442/17 RENV: Hotărârea Tribunalului din 16 decembrie 2020 – RN/Comisia [„Funcție publică – Funcționari – Soț supraviețuitor – Pensie de urmaș – Articolele 18 și 20 din anexa VIII la statut – Condiții de eligibilitate – Durata căsătoriei – Excepție de nelegalitate – Egalitate de tratament – Principiul nediscriminării pe motive de vârstă – Proporționalitate – Noțiunea de «soț»”]

text:
               22.2.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 62/24

      Hotărârea Tribunalului din 16 decembrie 2020 – RN/Comisia
      (Cauza T-442/17 RENV) (1)

      („Funcție publică - Funcționari - Soț supraviețuitor - Pensie de urmaș - Articolele 18 și 20 din anexa VIII la statut - Condiții de eligibilitate - Durata căsătoriei - Excepție de nelegalitate - Egalitate de tratament - Principiul nediscriminării pe motive de vârstă - Proporționalitate - Noțiunea de «soț»”)
      (2021/C 62/28)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamantă: RN (reprezentant: F. Moyse, avocat)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: G. Gattinara și B. Mongin, agenți)

         Intervenient în susținerea pârâtei: Parlamentul European (reprezentanți: M. Ecker și E. Taneva, agenți)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 270 TFUE prin care se solicită anularea deciziei Comisiei din 24 septembrie 2014 de respingere a cererii reclamantei de acordare a unei pensii de urmaș

         Dispozitivul

                  1)

                  Anulează decizia Comisiei Europene din 24 septembrie 2014 de respingere a cererii de acordare a unei pensii de urmaș formulate de RN.

                  2)

                  Comisia suportă, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, cheltuielile efectuate de RN aferente cauzei F-104/15 și prezentei proceduri după trimiterea spre rejudecare.

                  3)

                  Comisia și RN suportă fiecare propriile cheltuieli de judecată aferente procedurii în cauza T-695/16 P.

                  4)

                  Parlamentul European suportă propriile cheltuieli de judecată aferente cauzei F-104/15 și prezentei proceduri după trimiterea spre rejudecare.

         (1)  JO C 302, 14.9.2015.


title: Cauza T-93/18: Hotărârea Tribunalului din 16 decembrie 2020 – International Skating Union/Comisia („Concurență – Asociere de întreprinderi – Competiții de patinaj de viteză – Decizie de constatare a unei încălcări a articolului 101 TFUE – Reglementare a unei federații sportive – Conciliere între dreptul concurenței și specificitatea sportului – Pariuri sportive – Curtea de arbitraj sportiv – Orientări privind calcularea amenzilor – Domeniul de aplicare teritorial al articolului 101 TFUE – Restrângere a concurenței prin obiect – Măsuri corective”)

text:
               22.2.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 62/24

      Hotărârea Tribunalului din 16 decembrie 2020 – International Skating Union/Comisia
      (Cauza T-93/18) (1)

      („Concurență - Asociere de întreprinderi - Competiții de patinaj de viteză - Decizie de constatare a unei încălcări a articolului 101 TFUE - Reglementare a unei federații sportive - Conciliere între dreptul concurenței și specificitatea sportului - Pariuri sportive - Curtea de arbitraj sportiv - Orientări privind calcularea amenzilor - Domeniul de aplicare teritorial al articolului 101 TFUE - Restrângere a concurenței prin obiect - Măsuri corective”)
      (2021/C 62/29)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: International Skating Union (Lausanne, Elveția) (reprezentant: J.-F. Bellis, avocat)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: H. van Vliet, G. Meessen și van Schaik, agenți)

         Intervenienți în susținerea pârâtei: Mark Jan Hendrik Tuitert (Hoogmade, Țările de Jos), Niels Kerstholt (Zeist, Țările de Jos), European Elite Athletes Association (Amsterdam, Țările de Jos) (reprezentanți: B. Braeken și J. Versteeg, avocați)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE, prin care se solicită anularea Deciziei C(2017) 8230 final a Comisiei din 8 decembrie 2017 privind o procedură de aplicare a articolului 101 TFUE și a articolului 53 din Acordul privind SEE (cazul AT.40208 – Normele de eligibilitate ale Uniunii Internaționale de Patinaj)

         Dispozitivul

                  1)

                  Anulează articolele 2 și 4 din Decizia C(2017) 8230 final a Comisiei din 8 decembrie 2017 privind o procedură de aplicare a articolului 101 TFUE și a articolului 53 din Acordul privind SEE (cazul AT/40208 – Normele de eligibilitate ale Uniunii Internaționale de Patinaj), în măsura în care Comisia, dispunând ca International Skating Union să înceteze încălcarea constatată sub sancțiunea unor penalități cu titlu cominatoriu, vizează Regulamentul de arbitraj și solicită modificarea acestuia în cazul menținerii sistemului de autorizare prealabilă.

                  2)

                  Respinge în rest acțiunea.

                  3)

                  International Skating Union și Comisia Europeană suportă propriile cheltuieli de judecată.

                  4)

                  European Elite Athletes Association, domnii Jan Hendrik Tuitert și Niels Kersholt suportă propriile cheltuieli de judecată.

         (1)  JO C 142, 23.4.2018.


title: Cauza T-515/18: Hotărârea Tribunalului din 16 decembrie 2020 – Fakro/Comisia [„Concurență – Abuz de poziție dominantă – Piața ferestrelor pentru acoperișuri și a bridelor – Decizie de respingere a unei plângeri – Articolul 7 din Regulamentul (CE) nr. 773/2004 – Acces la dosar – Principiul bunei administrări – Termen rezonabil – Eroare vădită de apreciere – Obligația de motivare – Lipsa unui interes al Uniunii – Probabilitate de a putea stabili existența unei încălcări – Prețuri de ruinare – «Fighter brands» – Rabaturi – Exclusivitate”]

text:
               22.2.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 62/25

      Hotărârea Tribunalului din 16 decembrie 2020 – Fakro/Comisia
      (Cauza T-515/18) (1)

      („Concurență - Abuz de poziție dominantă - Piața ferestrelor pentru acoperișuri și a bridelor - Decizie de respingere a unei plângeri - Articolul 7 din Regulamentul (CE) nr. 773/2004 - Acces la dosar - Principiul bunei administrări - Termen rezonabil - Eroare vădită de apreciere - Obligația de motivare - Lipsa unui interes al Uniunii - Probabilitate de a putea stabili existența unei încălcări - Prețuri de ruinare - «Fighter brands» - Rabaturi - Exclusivitate”)
      (2021/C 62/30)
      Limba de procedură: polona

         Părțile

         Reclamantă: Fakro sp. z o.o. (Nowy Sącz, Polonia) (reprezentanți: A. Radkowiak-Macuda și Z. Kiedacz, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: M. Farley, I. Rogalski și J. Szczodrowski, agenți)

         Intervenientă în susținerea reclamantei: Republica Polonă (reprezentanţi: B. Majczyna, M. Wiącek și M. Rzotkiewicz, agenți)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE și prin care se urmărește anularea deciziei C(2018) 3864 final a Comisiei din 14 iunie 2018 prin care s-a respins plângerea formulată de reclamantă referitoare la pretinse încălcări ale articolului 102 TFUE pe piața ferestrelor pentru acoperișuri și a bridelor (cauza AT.40026 – Velux)

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Fakro sp. z o.o., Comisia Europeană și Republica Polonă suportă fiecare propriile cheltuieli de judecată.

         (1)  JO C 427, 26.11.2018.


title: Cauza T-541/18: Hotărârea Tribunalului din 16 decembrie 2020 – Changmao Biochemical Engineering/Comisia [„Dumping – Importuri de acid tartric originar din China – Prelungirea unei taxe antidumping definitive – Stabilirea valorii normale – Protocolul de aderare a Chinei la OMC – Metoda țării analoge – Articolul 2 alineatul (7) și articolul 11 alineatul (2) din Regulamentul (UE) 2016/1036 – Vulnerabilitatea industriei Uniunii – Probabilitatea reapariției prejudiciului – Dreptul la apărare – Obligația de motivare”]

text:
               22.2.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 62/26

      Hotărârea Tribunalului din 16 decembrie 2020 – Changmao Biochemical Engineering/Comisia
      (Cauza T-541/18) (1)

      („Dumping - Importuri de acid tartric originar din China - Prelungirea unei taxe antidumping definitive - Stabilirea valorii normale - Protocolul de aderare a Chinei la OMC - Metoda țării analoge - Articolul 2 alineatul (7) și articolul 11 alineatul (2) din Regulamentul (UE) 2016/1036 - Vulnerabilitatea industriei Uniunii - Probabilitatea reapariției prejudiciului - Dreptul la apărare - Obligația de motivare”)
      (2021/C 62/31)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Changmao Biochemical Engineering Co. Ltd (Changzhou, China) (reprezentanți: K. Adamantopoulos și P. Billiet, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: A. Demeneix și M. França, agenți)

         Interveniente în susținerea pârâtei: Distillerie Bonollo SpA (Formigine, Italia), Industria Chimica Valenzana (ICV) SpA (Borgoricco, Italia), Caviro Distillerie Srl (Faenza, Italia) (reprezentant: R. MacLean, solicitor)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE prin care se solicită anularea Regulamentului de punere în aplicare (UE) 2018/921 al Comisiei din 28 iunie 2018 de instituire a unei taxe antidumping definitive la importurile de acid tartric originar din Republica Populară Chineză în urma unei reexaminări efectuate în perspectiva expirării măsurilor în temeiul articolului 11 alineatul (2) din Regulamentul (UE) 2016/1036 al Parlamentului European și al Consiliului (JO 2018, L 164, p. 14)

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Obligă Changmao Biochemical Engineering Co. Ltd la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 408, 12.11.2018.


title: Cauza T-315/19: Hotărârea Tribunalului din 16 decembrie 2020 – BT/Comisia („Funcție publică – Funcționari – Soț supraviețuitor – Pensie de urmaș – Articolele 18 și 20 din anexa VIII la statut – Condiții de eligibilitate – Durata căsătoriei – Excepție de nelegalitate – Egalitate de tratament – Principiul nediscriminării în funcție de vârstă – Proporționalitate”)

text:
               22.2.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 62/27

      Hotărârea Tribunalului din 16 decembrie 2020 – BT/Comisia
      (Cauza T-315/19) (1)

      („Funcție publică - Funcționari - Soț supraviețuitor - Pensie de urmaș - Articolele 18 și 20 din anexa VIII la statut - Condiții de eligibilitate - Durata căsătoriei - Excepție de nelegalitate - Egalitate de tratament - Principiul nediscriminării în funcție de vârstă - Proporționalitate”)
      (2021/C 62/33)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamantă: BT (reprezentant: J.-N. Louis, avocat)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentant: B. Mongin, agent)

         Intervenientă în susținerea reclamantei: Association internationale des anciens de l’Union européenne (AIACE Internationale) (reprezentant: J. Van Rossum, avocat)

         Intervenienți în susținerea pârâtei: Parlamentul European (reprezentanți: J. Van Pottelberge și J. Steele, agenți), Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: M. Bauer și R. Meyer, agenți)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 270 TFUE prin care se urmărește anularea deciziei Comisiei din 20 iulie 2018 de respingere a cererii reclamantei de acordare a unei pensii de urmaș

         Dispozitivul

                  1)

                  Anulează Decizia Comisiei Europene din 20 iulie 2018 de respingere a cererii BT de acordare a unei pensii de urmaș.

                  2)

                  Comisia suportă, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, cheltuielile de judecată efectuate de BT.

                  3)

                  Parlamentul European și Consiliul Uniunii Europene suportă, fiecare, propriile cheltuieli de judecată.

                  4)

                  Association internationale des anciens de l’Union européenne (AIACE Internationale) suportă propriile cheltuieli de judecată.

         (1)  JO C 246, 22.7.2019.


title: Cauza T-521/19: Hotărârea Tribunalului din 16 decembrie 2020 – Haswani/Consiliul („Politica externă și de securitate comună – Măsuri restrictive luate împotriva Siriei – Înghețarea fondurilor – Autoritate de lucru judecat – Termen de introducere a acțiunii – Obligația de motivare – Eroare de apreciere – Proporționalitate”)

text:
               22.2.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 62/28

      Hotărârea Tribunalului din 16 decembrie 2020 – Haswani/Consiliul
      (Cauza T-521/19) (1)

      („Politica externă și de securitate comună - Măsuri restrictive luate împotriva Siriei - Înghețarea fondurilor - Autoritate de lucru judecat - Termen de introducere a acțiunii - Obligația de motivare - Eroare de apreciere - Proporționalitate”)
      (2021/C 62/34)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamant: George Haswani (Yabroud, Siria) (reprezentant: G. Karouni, avocat)

         Pârât: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: A. Limonet și V. Piessevaux, agenți)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE prin care se urmărește anularea Deciziei (PESC) 2016/850 a Consiliului din 27 mai 2016 de modificare a Deciziei 2013/255/PESC privind măsuri restrictive împotriva Siriei (JO 2016, L 141, p. 125), a Regulamentului de punere în aplicare (UE) 2016/840 al Consiliului din 27 mai 2016 privind punerea în aplicare a Regulamentului (UE) nr. 36/2012 privind măsuri restrictive având în vedere situația din Siria (JO 2016, L 141, p. 30), a Deciziei (PESC) 2017/917 a Consiliului din 29 mai 2017 de modificare a Deciziei 2013/255/PESC privind măsuri restrictive împotriva Siriei (JO 2017, L 139, p. 62), a Regulamentului de punere în aplicare (UE) 2017/907 al Consiliului din 29 mai 2017 privind punerea în aplicare a Regulamentului (UE) nr. 36/2012 privind măsuri restrictive având în vedere situația din Siria (JO 2017, L 139, p. 15), a Deciziei de punere în aplicare (PESC) 2017/1245 a Consiliului din 10 iulie 2017 privind punerea în aplicare a Deciziei 2013/255/PESC privind măsuri restrictive împotriva Siriei (JO 2017, L 178, p. 13), a Regulamentului de punere în aplicare (UE) 2017/1241 al Consiliului din 10 iulie 2017 privind punerea în aplicare a Regulamentului (UE) nr. 36/2012 privind măsuri restrictive având în vedere situația din Siria (JO 2017, L 178, p. 1), a Deciziei (PESC) 2018/778 a Consiliului din 28 mai 2018 de modificare a Deciziei 2013/255/PESC privind măsuri restrictive împotriva Siriei (JO 2018, L 131, p. 16), a Regulamentului de punere în aplicare (UE) 2018/774 al Consiliului din 28 mai 2018 privind punerea în aplicare a Regulamentului (UE) nr. 36/2012 privind măsuri restrictive având în vedere situația din Siria (JO 2018, L 131, p. 1), a Deciziei (PESC) 2019/806 a Consiliului din 17 mai 2019 de modificare a Deciziei 2013/255/PESC privind măsuri restrictive împotriva Siriei (JO 2019, L 132, p. 36), a Regulamentului de punere în aplicare (UE) 2019/798 al Consiliului din 17 mai 2019 privind punerea în aplicare a Regulamentului (UE) nr. 36/2012 privind măsuri restrictive având în vedere situația din Siria (JO 2019, L 132, p. 1), a Deciziei (PESC) 2020/719 a Consiliului din 28 mai 2020 de modificare a Deciziei 2013/255/PESC privind măsuri restrictive împotriva Siriei (JO 2020, L 168, p. 66) și a Regulamentului de punere în aplicare (UE) 2020/716 al Consiliului din 28 mai 2020 privind punerea în aplicare a Regulamentului (UE) nr. 36/2012 privind măsuri restrictive având în vedere situația din Siria (JO 2020, L 168, p. 1), în măsura în care aceste acte îl vizează pe reclamant și, pe de altă parte, cerere întemeiată pe articolul 268 TFUE prin care se urmărește repararea prejudiciului pe care acesta pretinde că l-ar fi suferit ca urmare a actelor respective.

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Îl obligă pe domnul George Haswani la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 305, 9.9.2019.


title: Cauza T-3/20: Hotărârea Tribunalului din 16 decembrie 2020 – Forbo Financial Services/EUIPO – Windmöller (Canoleum) („Marcă a Uniunii Europene – Procedură de opoziție – Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene verbale Canoleum – Marca internațională verbală anterioară MARMOLEUM – Motiv relativ de refuz – Depunere tardivă a memoriului în care sunt expuse motivele căii de atac – Inadmisibilitatea căii de atac în fața camerei de recurs – Cerere de restitutio in integrum – Boală neașteptată a avocatului care îl reprezintă pe reclamant – Obligație de prudență – Valoare probatorie a declarației solemne făcute de avocat”)

text:
               22.2.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 62/29

      Hotărârea Tribunalului din 16 decembrie 2020 – Forbo Financial Services/EUIPO – Windmöller (Canoleum)
      (Cauza T-3/20) (1)

      („Marcă a Uniunii Europene - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene verbale Canoleum - Marca internațională verbală anterioară MARMOLEUM - Motiv relativ de refuz - Depunere tardivă a memoriului în care sunt expuse motivele căii de atac - Inadmisibilitatea căii de atac în fața camerei de recurs - Cerere de restitutio in integrum - Boală neașteptată a avocatului care îl reprezintă pe reclamant - Obligație de prudență - Valoare probatorie a declarației solemne făcute de avocat”)
      (2021/C 62/35)
      Limba de procedură: germana

         Părţile

         Reclamantă: Forbo Financial Services AG (Baar, Elveția) (reprezentant: S. Fröhlich, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentant: M. Fischer, agent)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO, intervenientă la Tribunal: Windmöller GmbH (Augustdorf, Germania)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a doua de recurs a EUIPO din 9 octombrie 2019 (cauza R 773/2019-2), privind o procedură de opoziție între Forbo Financial Services și Windmöller

         Dispozitivul

                  1)

                  Anulează Decizia Camerei a doua de recurs a Oficiului Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO) din 9 octombrie 2019 (cauza R 773/2019-2).

                  2)

                  Obligă EUIPO la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 77, 9.3.2020.


title: Cauza T-118/20: Hotărârea Tribunalului din 16 decembrie 2020 – Voco/EUIPO (Forma unui ambalaj) [„Marcă a Uniunii Europene – Cerere de înregistrare a unei mărci a Uniunii Europene tridimensionale – Forma unui ambalaj – Motiv absolut de refuz – Lipsa caracterului distinctiv – Articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001”]

text:
               22.2.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 62/30

      Hotărârea Tribunalului din 16 decembrie 2020 – Voco/EUIPO (Forma unui ambalaj)
      (Cauza T-118/20) (1)

      („Marcă a Uniunii Europene - Cerere de înregistrare a unei mărci a Uniunii Europene tridimensionale - Forma unui ambalaj - Motiv absolut de refuz - Lipsa caracterului distinctiv - Articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001”)
      (2021/C 62/36)
      Limba de procedură: germana

         Părţile

         Reclamantă: Voco GmbH (Cuxhaven, Germania) (reprezentanți: C. Spintig și S. Pietzcker, avocați)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentanți: R. Cottrell și A. Söder, agenți)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 4 decembrie 2019 (cauza R 978/2019-5) privind o cerere de înregistrare a unui semn tridimensional constituit din forma unui ambalaj ca marcă a Uniunii Europene

         Dispozitivul

                  1)

                  Anulează Decizia Camerei a cincea de recurs a Oficiului Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO) din 4 decembrie 2019 (cauza R 978/2019-5).

                  2)

                  Obligă EUIPO la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 129, 20.4.2020.


title: Cauza T-146/16: Ordonanța Tribunalului din 18 decembrie 2020 – Vereniging tot Behoud van Natuurmonumenten in Nederland și alții/Comisia („Ajutoare de stat – Anularea actului atacat – Dispariția obiectului litigiului – Nepronunțare asupra fondului”)

text:
               22.2.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 62/30

      Ordonanța Tribunalului din 18 decembrie 2020 – Vereniging tot Behoud van Natuurmonumenten in Nederland și alții/Comisia
      (Cauza T-146/16) (1)

      („Ajutoare de stat - Anularea actului atacat - Dispariția obiectului litigiului - Nepronunțare asupra fondului”)
      (2021/C 62/37)
      Limba de procedură: neerlandeza

         Părțile

         Reclamante: Vereniging tot Behoud van Natuurmonumenten in Nederland (‘s-Graveland, Țările de Jos) și celelalte 12 reclamante ale căror nume figurează în anexa la ordonanță (reprezentanți: P. Kuypers și M. de Wit, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: P.-J. Loewenthal și S. Noë, agenți)

         Intervenient în susținerea reclamantelor: Regatul Țărilor de Jos (reprezentanți: M. Bulterman, J. Langer și M. Noort, agenți)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE prin care se urmărește anularea Deciziei C(2015) 5929 final a Comisiei din 2 septembrie 2015 privind ajutorul de stat SA.27301 (2015/NN) – Țările de Jos, referitor la achiziția subvenționată sau la punerea la dispoziție cu titlu gratuit a unor arii naturale, al cărei rezumat a fost publicat în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene (JO 2016, C 9, p. 1).

         Dispozitivul

                  1)

                  Constată că nu mai este necesar să se pronunțe asupra fondului cauzei.

                  2)

                  Constată că nu mai este necesar să se pronunțe asupra cererilor de intervenție formulate de Vereniging Gelijkberechtiging Grondbezitters și de celelalte autoare ale căror nume figurează în anexa II.

                  3)

                  Fiecare parte suportă propriile cheltuieli de judecată.

                  4)

                  Vereniging Gelijkberechtiging Grondbezitters și celelalte autoare ale cererilor de intervenție ale căror nume figurează în anexa II suportă propriile cheltuieli de judecată aferente cererilor de intervenție ale acestora.

         (1)  JO C 191, 30.5.2016.


title: Cauza T-568/19: Ordonanța Tribunalului din 18 decembrie 2020 – Micreos Food Safety/Comisia [„Acțiune în anulare – Sănătate publică – Regulamentul (CE) nr. 853/2004 – Produs pe bază de fagotip pentru reducerea prezenței bacteriei patogene Listeria monocytogenes în produsele alimentare de origine animală gata de consum – Respingerea cererii de aprobare a Listex™ P100 ca decontaminant în produsele alimentare de origine animală gata de consum – Act care nu este supus căilor de atac – Act care nu urmărește să producă efecte juridice obligatorii – Act pur confirmativ – Act informativ – Inadmisibilitate”]

text:
               22.2.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 62/31

      Ordonanța Tribunalului din 18 decembrie 2020 – Micreos Food Safety/Comisia
      (Cauza T-568/19) (1)

      („Acțiune în anulare - Sănătate publică - Regulamentul (CE) nr. 853/2004 - Produs pe bază de fagotip pentru reducerea prezenței bacteriei patogene Listeria monocytogenes în produsele alimentare de origine animală gata de consum - Respingerea cererii de aprobare a Listex™ P100 ca decontaminant în produsele alimentare de origine animală gata de consum - Act care nu este supus căilor de atac - Act care nu urmărește să producă efecte juridice obligatorii - Act pur confirmativ - Act informativ - Inadmisibilitate”)
      (2021/C 62/38)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Micreos Food Safety BV (Wageningen, Țările de Jos) (reprezentant: S. Pappas, avocat)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: B. Eggers, W. Farrell și I. Galindo Martín, agenți)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE prin care se solicită anularea pretinselor decizii ale Comisiei din 17 iunie 2019 în care Comisia, în primul rând, ar fi respins cererea inițială a reclamantei de aprobare a Listex™ P100 ca decontaminant în produsele alimentare de origine animală gata de consum sau ar fi reexaminat cererea menționată, în al doilea rând, ar fi respins cererea alternativă a reclamantei de a considera acest produs adjuvant tehnologic nedecontaminant și, în al treilea rând, ar fi interzis introducerea pe piață a produsului menționat în Uniunea Europeană ca adjuvant tehnologic pentru aceste produse alimentare

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea ca inadmisibilă.

                  2)

                  Obligă Micreos Food Safety BV la plata cheltuielilor de judecată, inclusiv a celor aferente procedurii de măsuri provizorii.

         (1)  JO C 372, 4.11.2019.


title: Cauza T-872/19: Ordonanța Tribunalului din 17 decembrie 2020 – IM/BEI („Acțiune în despăgubire – Drept instituțional – Post de director general al FEI – Anunț de post vacant – Respingerea candidaturii reclamantului – Lipsa de autonomie a căilor de atac – Termen de introducere a acțiunii – Inadmisibilitate”)

text:
               22.2.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 62/32

      Ordonanța Tribunalului din 17 decembrie 2020 – IM/BEI
      (Cauza T-872/19) (1)

      („Acțiune în despăgubire - Drept instituțional - Post de director general al FEI - Anunț de post vacant - Respingerea candidaturii reclamantului - Lipsa de autonomie a căilor de atac - Termen de introducere a acțiunii - Inadmisibilitate”)
      (2021/C 62/39)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamant: IM (reprezentant: D. Giabbani, avocat)

         Pârâtă: Banca Europeană de Investiții (reprezentanți: T. Gilliams, G. Faedo și M. Loizou, agenți, asistați de J. Currall și B. Wägenbaur, avocați)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 268 TFUE prin care se urmărește repararea prejudiciului pe care reclamantul pretinde că l-ar fi suferit ca urmare a deciziilor din 3 și 9 octombrie 2019 prin care BEI i-a respins candidatura la postul de director general al Fondului European de Investiții (FEI)

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea ca inadmisibilă.

                  2)

                  Îl obligă pe IM la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 68, 2.3.2020.


title: Cauza T-37/20: Ordonanța Tribunalului din 17 decembrie 2020 – Regatul Unit/Comisia („Acțiune în anulare – FEGA și FEADR – Termen de introducere a acțiunii – Momentul de la care începe să curgă – Notificare și publicare – Lipsa unei erori scuzabile – Tardivitate – Inadmisibilitate”)

text:
               22.2.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 62/32

      Ordonanța Tribunalului din 17 decembrie 2020 – Regatul Unit/Comisia
      (Cauza T-37/20) (1)

      („Acțiune în anulare - FEGA și FEADR - Termen de introducere a acțiunii - Momentul de la care începe să curgă - Notificare și publicare - Lipsa unei erori scuzabile - Tardivitate - Inadmisibilitate”)
      (2021/C 62/40)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamant: Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord (reprezentanți: S. Brandon, agent, asistat de T. Buley, Barrister)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: J. Aquilina și A. Sauka, agenți)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE prin care se urmărește anularea Deciziei de punere în aplicare (UE) 2019/1835 a Comisiei din 30 octombrie 2019 de excludere de la finanțarea de către Uniunea Europeană a anumitor cheltuieli efectuate de statele membre în cadrul Fondului European de garantare agricolă (FEGA) și al Fondului European agricol pentru dezvoltare rurală (FEADR) (JO 2019, L 279, p. 98), în măsura în care privește anumite cheltuieli efectuate de Regatul Unit.

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Constată că nu mai este necesar să se pronunțe cu privire la cererile de intervenție formulate de Republica Cehă și de Republica Franceză.

                  3)

                  Obligă Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord să suporte propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de Comisia Europeană.

                  4)

                  Republica Cehă și Republica Franceză suportă propriile cheltuieli de judecată aferente cererilor de intervenție ale acestora.

         (1)  JO C 95, 23.3.2020.


title: Cauza T-80/20: Ordonanța Tribunalului din 17 decembrie 2020 – IM/BEI și FEI („Acțiune în anulare – Drept instituțional – Post de director general al FEI – Respingerea candidaturii reclamantului – Numirea unui alt candidat – Lipsa interesului de a exercita acțiunea – Inadmisibilitate”)

text:
               22.2.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 62/33

      Ordonanța Tribunalului din 17 decembrie 2020 – IM/BEI și FEI
      (Cauza T-80/20) (1)

      („Acțiune în anulare - Drept instituțional - Post de director general al FEI - Respingerea candidaturii reclamantului - Numirea unui alt candidat - Lipsa interesului de a exercita acțiunea - Inadmisibilitate”)
      (2021/C 62/41)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamant: IM (reprezentant: D. Giabbani, avocat)

         Pârâte: Banca Europeană de Investiții (reprezentanți: T. Gilliams, G. Faedo și M. Loizou, agenți, asistați de J. Currall și B. Wägenbaur, avocați), Fondul European de Investiții (reprezentanți: N. Panayotopoulos și F. Dascalescu, agenți, asistați de J. Currall și B. Wägenbaur, avocați)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE prin care se urmărește anularea deciziei FEI din 11 decembrie 2019 privind numirea unui nou director general al FEI

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea ca inadmisibilă.

                  2)

                  Îl obligă pe IM la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 103, 30.3.2020.


title: Cauza T-161/20: Ordonanța Tribunalului din 17 decembrie 2020 – Ighoga Region 10/Comisia („Ajutoare de stat – Construirea unui centru de congrese și a unui hotel la Ingolstadt – Plângere – Acțiune în constatarea abținerii de a acționa – Luare de poziție care pune capăt abținerii de a acționa – Nepronunțare asupra fondului”)

text:
               22.2.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 62/33

      Ordonanța Tribunalului din 17 decembrie 2020 – Ighoga Region 10/Comisia
      (Cauza T-161/20) (1)

      („Ajutoare de stat - Construirea unui centru de congrese și a unui hotel la Ingolstadt - Plângere - Acțiune în constatarea abținerii de a acționa - Luare de poziție care pune capăt abținerii de a acționa - Nepronunțare asupra fondului”)
      (2021/C 62/42)
      Limba de procedură: germana

         Părțile

         Reclamantă: Interessengemeinschaft der Hoteliers und Gastronomen Region 10 eV (Ighoga Region 10) (Ingolstadt, Germania) (reprezentant: A. Bartosch, avocat)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: B. Stromsky și K. Blanck, agenți)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 265 TFUE, prin care se solicită să se constate că Comisia s-a abținut în mod nelegal să adopte o decizie definitivă prin care să încheie procedura de examinare preliminară privind pretinsa schemă de ajutoare de stat SA.48582 (2017/FC) pusă în aplicare de Germania în favoarea grupului Maritim și a KHI Immobilien GmbH

         Dispozitivul

                  1)

                  Nu mai este necesară pronunțarea asupra acțiunii.

                  2)

                  Comisia Europeană va suporta propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de Interessengemeinschaft der Hoteliers und Gastronomen Region 10 eV (Ighoga Region 10).

         (1)  JO C 175, 25.5.2020.


title: Cauza T-289/20: Ordonanța Tribunalului din 18 decembrie 2020 – Facegym/EUIPO (FACEGYM) [„Marcă a Uniunii Europene – Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene verbale FACEGYM – Motiv absolut de refuz – Caracter descriptiv – Articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (UE) 2017/1001 – Acțiune vădit nefondată”]

text:
               22.2.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 62/34

      Ordonanța Tribunalului din 18 decembrie 2020 – Facegym/EUIPO (FACEGYM)
      (Cauza T-289/20) (1)

      („Marcă a Uniunii Europene - Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene verbale FACEGYM - Motiv absolut de refuz - Caracter descriptiv - Articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (UE) 2017/1001 - Acțiune vădit nefondată”)
      (2021/C 62/43)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Facegym Ltd (Londra, Regatul Unit) (reprezentant: M. Edenborough, QC)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentanți: L. Rampini, J. Crespo Carrillo și V. Ruzek, agenți)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 27 februarie 2020 (cauza R 70/2020-5) privind o cerere de înregistrare a semnului verbal FACEGYM ca marcă a Uniunii Europene

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Obligă Facegym Ltd la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 247, 27.7.2020.


title: Cauza T-350/20: Ordonanța Tribunalului din 17 decembrie 2020 – Wagenknecht/Comisia [„Acțiune în constatarea abținerii de a acționa – Protecția intereselor financiare ale Uniunii – Combaterea fraudei – Întâlniri ale Colegiului comisarilor și ale președintelui său cu reprezentantul Republicii Cehe – Cadrul financiar multianual 2021-2027 – Regulamentul financiar – Plăți directe din bugetul Uniunii în favoarea agricultorilor – Pretins conflict de interese al Prim-ministrului Republicii Cehe – Pretinsă lipsă de acțiune a Comisiei – Articolul 130 alineatul (1) din regulamentul de procedură – Interesul de a exercita acțiunea – Calitate procesuală activă – Luare de poziție a Comisiei – Inadmisibilitate”]

text:
               22.2.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 62/35

      Ordonanța Tribunalului din 17 decembrie 2020 – Wagenknecht/Comisia
      (Cauza T-350/20) (1)

      („Acțiune în constatarea abținerii de a acționa - Protecția intereselor financiare ale Uniunii - Combaterea fraudei - Întâlniri ale Colegiului comisarilor și ale președintelui său cu reprezentantul Republicii Cehe - Cadrul financiar multianual 2021-2027 - Regulamentul financiar - Plăți directe din bugetul Uniunii în favoarea agricultorilor - Pretins conflict de interese al Prim-ministrului Republicii Cehe - Pretinsă lipsă de acțiune a Comisiei - Articolul 130 alineatul (1) din regulamentul de procedură - Interesul de a exercita acțiunea - Calitate procesuală activă - Luare de poziție a Comisiei - Inadmisibilitate”)
      (2021/C 62/44)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamant: Lukáš Wagenknecht (Pardubice, Republica Cehă) (reprezentant: A. Koller, avocată)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: F. Erlbacher și M. Salyková, agenți)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 265 TFUE prin care se urmărește constatarea abținerii ilegale de a acționa a Comisiei cu privire la cererea reclamantului în vederea adoptării, în temeiul articolului 325 alineatul (1) și al articolului 319 alineatul (3) TFUE, precum și al articolului 61 alineatul (1) din Regulamentul (UE, Euratom) 2018/1046 al Parlamentului European și al Consiliului din 18 iulie 2018 privind normele financiare aplicabile bugetului general al Uniunii, de modificare a Regulamentelor (UE) nr. 1296/2013, (UE) nr. 1301/2013, (UE) nr. 1303/2013, (UE) nr. 1304/2013, (UE) nr. 1309/2013, (UE) nr. 1316/2013, (UE) nr. 223/2014, (UE) nr. 283/2014 și a Deciziei nr. 541/2014/UE și de abrogare a Regulamentului (UE, Euratom) nr. 966/2012 (JO 2018, L 193, p. 1), a unor măsuri obligatorii și disuasive, cu scopul de a preveni sau de a soluționa pretinsul conflict de interese al domnului Andrej Babiš, Prim-ministrul Republicii Cehe, în special, pe de o parte, prin împiedicarea membrilor Colegiului comisarilor, mai ales pe președinta acestuia, să se întâlnească cu domnul Babiš și să discute cu el aspecte legate de cadrul financiar multianual al Uniunii Europene pentru perioada 2021-2027 și de bugetul Uniunii în general și, pe de altă parte, prin adoptarea unor măsuri cu scopul de a pune capăt plăților de ajutoare agricole directe din bugetul Uniunii în favoarea anumitor societăți asupra cărora domnul Babiš exercită controlul și al căror proprietar efectiv este.

         Dispozitivul

                  1)

                  Constată că nu este necesar să se ia în considerare documentul prezentat ca anexa A.9, și nici pasajele din cererea introductivă care fac referire la conținutul acestui document.

                  2)

                  Respinge acțiunea ca inadmisibilă.

                  3)

                  Îl obligă pe domnul Lukáš Wagenknecht la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 271, 17.8.2020.


title: Cauza T-729/20 R: Ordonanța președintelui Tribunalului din 31 decembrie 2020 – Aurubis/Comisia („Măsuri provizorii – Directiva 2003/87/CE – Decizia 2011/278/UE – Sistemul de comercializare a cotelor de emisie de gaze cu efect de seră – Cerere de măsuri provizorii – Lipsa urgenței”)

text:
               22.2.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 62/35

      Ordonanța președintelui Tribunalului din 31 decembrie 2020 – Aurubis/Comisia
      (Cauza T-729/20 R)
      („Măsuri provizorii - Directiva 2003/87/CE - Decizia 2011/278/UE - Sistemul de comercializare a cotelor de emisie de gaze cu efect de seră - Cerere de măsuri provizorii - Lipsa urgenței”)
      (2021/C 62/45)
      Limba de procedură: germana

         Părțile

         Reclamantă: Aurubis AG (Hamburg, Germania) (reprezentanți: S. Altenschmidt și J. Hoss, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: B. De Meester și G. Wils, agenți)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 279TFUE și pe articolul 156 din Regulamentul de procedură al Tribunalului prin care se solicită obligarea Comisiei să transfere 1 154 794 de cote de emisie în contul instalației reclamantei până cel târziu la 31 decembrie 2020

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge cererea de măsuri provizorii.

                  2)

                  Cererea privind cheltuielile de judecată se soluționează odată cu fondul.


title: Cauza T-731/20 R: Ordonanța președintelui Tribunalului din 31 decembrie 2020 – ExxonMobil Production Deutschland/Comisia („Măsuri provizorii – Directiva 2003/87/CE – Decizia 2011/278/UE – Sistemul de comercializare a cotelor de emisie de gaze cu efect de seră – Cerere de măsuri provizorii – Lipsa urgenței”)

text:
               22.2.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 62/36

      Ordonanța președintelui Tribunalului din 31 decembrie 2020 – ExxonMobil Production Deutschland/Comisia
      (Cauza T-731/20 R)
      („Măsuri provizorii - Directiva 2003/87/CE - Decizia 2011/278/UE - Sistemul de comercializare a cotelor de emisie de gaze cu efect de seră - Cerere de măsuri provizorii - Lipsa urgenței”)
      (2021/C 62/46)
      Limba de procedură: germana

         Părțile

         Reclamantă: ExxonMobil Production Deutschland GmbH (Hanovra, Germania) (reprezentanți: S. Altenschmidt și J. Hoss, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: B. De Meester și G. Wils, agenți)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 279TFUE și pe articolul 156 din Regulamentul de procedură al Tribunalului prin care se solicită obligarea Comisiei să transfere 7 428 258 de cote de emisie în contul instalației reclamantei până cel târziu la 31 decembrie 2020

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge cererea de măsuri provizorii.

                  2)

                  Cererea privind cheltuielile de judecată se soluționează odată cu fondul.


title: Cauza T-739/20: Acțiune introdusă la 17 decembrie 2020 – Unite the Union/EUIPO – WWRD Ireland (WATERFORD)

text:
               22.2.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 62/36

      Acțiune introdusă la 17 decembrie 2020 – Unite the Union/EUIPO – WWRD Ireland (WATERFORD)
      (Cauza T-739/20)
      (2021/C 62/47)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Unite the Union (Londra, Regatul Unit) (reprezentanți: B. O’Connor, solicitor, și M. Hommé, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: WWRD Ireland IPCO LLC (Wilmington, Delaware, Statele Unite)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Titularul mărcii în litigiu: cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

         Marca în litigiu: marca Uniunii Europene verbală WATERFORD – marca Uniunii Europene nr. 397 521

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de declarare a nulității

         Decizia atacată: Decizia Camerei a doua de recurs a EUIPO din 25 septembrie 2020 în cauza R 2683/2019-2

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                  modificarea deciziei atacate pentru a constata că titularul mărcii WATERFORD ar trebui decăzut din drepturi în sensul articolului 58 din Regulamentul privind marca Uniunii Europene;

                  —

                  obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivul invocat

                  —

                  încălcarea articolului 58 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (EU) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.


title: Cauza T-754/20: Acțiune introdusă la 18 decembrie 2020 – Cristescu/Comisia

text:
               22.2.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 62/37

      Acțiune introdusă la 18 decembrie 2020 – Cristescu/Comisia
      (Cauza T-754/20)
      (2021/C 62/48)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamant: Adrian Sorin Cristescu (Luxemburg, Luxemburg) (reprezentanți: M.-A. Lucas și P. Pichault, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Concluziile

      Reclamantul solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei din 27 februarie 2020 a directorului general [confidențial] (1) de a aplica reclamantului sancțiunea mustrării;

                  —

                  obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamantul invocă nouă motive.

                  1.

                  Primul motiv, întemeiat pe încălcarea Dispozițiilor generale de punere în aplicare din 12 iunie 2019 privind desfășurarea anchetelor administrative și a procedurilor disciplinare (denumite în continuare „DGA”) în măsura în care Oficiul de investigație și de disciplină al Comisiei (IDOC) nu a analizat înainte de începerea anchetei informațiile care indică o posibilă neîndeplinire a obligațiilor și documentele lor justificative, nici nu a întocmit o notă în acest sens către AIPN.

                  2.

                  Al doilea motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 3 alineatul (1) și a articolului 7 alineatul (4) din DGA, în măsura în care IDOC a comunicat raportul confidențial al permanenței de securitate directoarei generale a [confidențial] în vederea audierii sale sau a continuat ancheta fără a stabili, cu încălcarea mandatului său, dacă normele de procedură au fost respectate, deși aceasta avea cunoștință despre raport. Reclamantul susține că reiese din dosar că directoarea generală a [confidențial] avea cunoștință despre raportul privind incidentul aflat la originea anchetei și a procedurii disciplinare, deși acest raport era confidențial, iar analiza preliminară presupunea în special verificarea concordanței declarațiilor sale cu acest raport care cuprindea pe de altă parte elemente ce indicau că ea era implicată în această chestiune, solicitase un raport de securitate și anunțase că va face un raport către superiorii ierarhici.

                  3.

                  Al treilea motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 4 din DGA, în măsura în care procedura nu a fost desfășurată într-un termen rezonabil. Reclamantul susține că au intervenit întreruperi nejustificate între începerea anchetei și analiza preliminară, apoi între această analiză și audierea martorilor și, în sfârșit, între aceste audieri și cea a reclamantului, având drept consecință faptul că unii martori au uitat elemente esențiale sau, în orice caz, nu le-au declarat. Reclamantul estimează că aceste insuficiențe i-au încălcat dreptul la apărare și au adus atingere puterii de apreciere a autorității.

                  4.

                  Al patrulea motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 15 alineatele (1) și (2) din DGA, în măsura în care IDOC nu a verificat o serie de fapte invocate în apărare.

                  5.

                  Al cincilea motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 28 litera (b) din DGA, în măsura în care raportul disciplinar nu era întocmit de AIPN și nu indica neîndeplinirile prezumate ale obligațiilor de către reclamant. Reclamantul susține că, contrar celor anunțate de decizia din 5 decembrie 2018 privind deschiderea unei proceduri disciplinare, raportul disciplinar din 6 decembrie 2018 întocmit de IDOC deși nu avea mandat în acest sens nu indica faptele reproșate, ceea ce a condus la reținerea în decizia de sancționare a unor critici diferite de cele indicate în raportul final de anchetă.

                  6.

                  Al șaselea motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 28 litera (a) și a articolului 3 din DGA, în măsura în care raportul disciplinar nu menționa toate circumstanțele atenuante și cauzele de exonerare de răspundere. Reclamantul susține că, din cauza unor erori vădite de apreciere, IDOC nu a menționat în raportul său de anchetă anumite cauze de exonerare sau circumstanțe atenuante ale răspunderii pe care prezumția de nevinovăție îl obliga să le examineze și care erau considerate stabilite în lipsa răsturnării lor, așa încât răspunderea sa nu putea fi pusă în discuție.

                  7.

                  Al șaptelea motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 41 alineatul (2) prima liniuță din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, a articolului 11 din anexa IX la statut, a articolelor 29 și 30 din DGA, precum și a dreptului la apărare, în măsura în care critica reținută nu a fost indicată clar la deschiderea procedurii și în care reclamantului nu i s-a dat, așadar, posibilitatea de a se apăra în mod util.

                  8.

                  Al optulea motiv, întemeiat pe erori de drept și pe erori de fapt sau de apreciere care au rezultat din acestea.

                  9.

                  Al nouălea motiv, întemeiat pe faptul că nu s-a stabilit că reclamantul a utilizat un limbaj neadecvat în timpul incidentului aflat la originea anchetei și a procedurii disciplinare.

         (1)  Date confidențiale ocultate.


title: Cauza T-757/20: Acțiune introdusă la 21 decembrie 2020 – OT/Parlamentul

text:
               22.2.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 62/39

      Acțiune introdusă la 21 decembrie 2020 – OT/Parlamentul
      (Cauza T-757/20)
      (2021/C 62/49)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamantă: OT (reprezentant: C. Bernard-Glanz, avocat)

         Pârât: Parlamentul European

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  declararea prezentei acțiuni drept admisibilă;

                  —

                  anularea deciziei atacate și, în măsura necesară, a deciziei de respingere a reclamației;

                  —

                  obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii împotriva deciziei Secretarului General al Parlamentului European din 19 decembrie 2019 prin care i s-a aplicat măsura mustrării, reclamanta invocă două motive.

                  1.

                  Primul motiv, întemeiat pe eroarea vădită de apreciere și pe încălcarea articolului 21 a din Statutul funcționarilor Uniunii Europene (denumit în continuare „statutul”), în primul rând, întrucât reclamanta nu „a primit un ordin”, în sensul articolului 21 a din statut, a cărui încălcare nu putea așadar să îi fie reproșată, în al doilea rând, întrucât aceasta nu putea ști că fuseseră săvârșite nereguli, cu privire la care ar fi trebuit să informeze superiorul său ierarhic, în temeiul articolului 21 a din statut, și, în al treilea rând, întrucât aceasta nu merita, în niciun caz, o sancțiune disciplinară, având în vedere împrejurările.

                  2.

                  Al doilea motiv, întemeiat pe lipsa motivării, întrucât pârâtul nu i-a explicat niciodată reclamantei ceea ce l-a condus, în concret și practic, să concluzioneze că aceasta ar fi trebuit să știe că fuseseră săvârșite nereguli, cu privire la care ar fi trebuit să informeze superiorul său ierarhic, în temeiul articolului 21 a din statut.


title: Cauza T-764/20: Acțiune introdusă la 23 decembrie 2020 – Anhui Wanwei Updated High-Tech Material Industry and Inner Mongolia Mengwei Technology/Comisia

text:
               22.2.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 62/39

      Acțiune introdusă la 23 decembrie 2020 – Anhui Wanwei Updated High-Tech Material Industry and Inner Mongolia Mengwei Technology/Comisia
      (Cauza T-764/20)
      (2021/C 62/50)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamante: Anhui Wanwei Updated High-Tech Material Industry Co. Ltd (Chaohu City, China), Inner Mongolia Mengwei Technology Co. Ltd (Bai Town, China) (reprezentanți: J. Cornelis, F. Graafsma și E. Vermulst, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Concluziile

      Reclamantele solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea Regulamentului de punere în aplicare (UE) 2020/1336 al Comisiei din 25 septembrie 2020 de instituire a unor taxe antidumping definitive pentru importurile de anumiți alcooli polivinilici originari din Republica Populară Chineză (1);

                  —

                  obligarea Comisiei Europene la plata cheltuielilor de judecată efectuate de reclamante.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamantele invocă cinci motive.

                  1.

                  Primul motiv, întemeiat pe aceea că articolul 2 alineatul (6) litera (a) din Regulamentul (UE) 2016/1036 al Parlamentului European și al Consiliului din 8 iunie 2016 privind protecția împotriva importurilor care fac obiectul unui dumping din partea țărilor care nu sunt membre ale Uniunii Europene (denumit în continuare „Regulamentul de bază”) impune o abordare și instituie o excepție care nu este prevăzută în Acordul antidumping al OMC și, prin urmare, nu se poate aplica.

                  2.

                  Al doilea motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 2 alineatul (6a) litera (a) din Regulamentul de bază, prin aceea că a considerat că situațiile financiare ale Mexicului nu erau ușor accesibile, prin nerespectarea obligației sale de diligență atunci când a omis să ia în considerare date semnificative care ar exclude Turcia ca țară reprezentativă adecvată, precum și prin neselectarea Mexicului în calitate de țară reprezentativă cea mai adecvată.

                  3.

                  Al treilea motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 2 alineatul (10) din Regulamentul de bază prin deducerea unui comision fictiv și săvârșirea unei erori vădite de apreciere atunci când s-a considerat că Wanwei intervine ca agent care lucrează pe bază de comision, prin nerespectarea cerinței comparației echitabile și prin ajustarea pozitivă a valorii normale a TVA-ului nerecuperabil.

                  4.

                  Al patrulea motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 3 alineatele (2) și (3) din Regulamentul de bază și pe o eroare vădită de apreciere ca urmare a stabilirii existenței unei subcotări a prețurilor, precum și pe încălcarea corelativă a articolului 3 alineatul (6) din Regulamentul de bază ca urmare a faptului că nu s-au efectuat analize segmentate cu privire la subcotarea prețurilor, nu s-au realizat ajustările necesare pentru diferențele calitative și nu s-au stabilit subcotări ale prețurilor pentru produs în ansamblu.

                  5.

                  Al cincilea motiv, întemeiat pe încălcarea dreptului la apărare al reclamantelor prin aceea că s-a refuzat divulgarea anumitor informații necesare pentru a i se da posibilitatea de a formula observații în legătură cu analizele cu privire la subcotare.

         (1)  JO 2020, L 315, p. 1.


title: Cauza T-766/20: Acțiune introdusă la 23 decembrie 2020 – PrenzMarien GmbH/EUIPO – Molson Coors Brewing Company (UK) (STONES)

text:
               22.2.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 62/40

      Acțiune introdusă la 23 decembrie 2020 – PrenzMarien GmbH/EUIPO – Molson Coors Brewing Company (UK) (STONES)
      (Cauza T-766/20)
      (2021/C 62/51)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

         Părțile

         Reclamantă: PrenzMarien GmbH (Berlin, Germania) (reprezentanți: M. Kloth, R. Briske și D. Habel, avocați)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Molson Coors Brewing Company (UK) Ltd (Burton Upon Trent, Regatul Unit)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Titularul mărcii în litigiu: cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

         Marca în litigiu: marca Uniunii verbală a figurativă „STONES” – marca Uniunii Europene nr. 8 810 707

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de declarare a nulității

         Decizia atacată: Decizia Camerei a doua de recurs a EUIPO din 29 septembrie 2020 în cauza R 274/2020-2

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate și constatarea decăderii din toate drepturile asupra mărcii în litigiu;

                  —

                  soluționarea capătului de cerere privind cheltuielile de judecată în favoarea reclamantei.

         Motivele invocate

                  —

                  încălcarea articolului 58 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului;

                  —

                  încălcarea articolului 58 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului coroborat cu articolul 19 alineatul (1) și cu articolul 10 alineatul (3) din Regulamentul delegat (UE) 2018/625 al Comisiei.


title: Cauza T-768/20: Acțiune introdusă la 31 decembrie 2020 – Standard International Management/EUIPO – Asia Standard Management Services (The Standard)

text:
               22.2.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 62/41

      Acțiune introdusă la 31 decembrie 2020 – Standard International Management/EUIPO – Asia Standard Management Services (The Standard)
      (Cauza T-768/20)
      (2021/C 62/52)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Standard International Management LLC (New York, New York, Statele Unite) (reprezentanți: M. Edenborough QC, S. Wickenden, barrister și M. Maier, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Asia Standard Management Services Ltd (Hong Kong, China)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Titularul mărcii în litigiu: reclamanta

         Marca în litigiu: marca Uniunii Europene figurativă marca Uniunii Europene nr. 8 405 243

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de declarare a nulității

         Decizia atacată: Decizia Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 27 noiembrie 2020 în cauza R 828/2020 în cauza R 828/2020-5

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                  obligarea EUIPO să plătească reclamantei cheltuielile de judecată efectuate de reclamantă în prezenta procedură;
                  în mod alternativ, în cazul în care cealaltă parte din procedura în fața camerei de recurs intervine în procedură,

                  —

                  obligarea EUIPO și a celeilalte părți din procedură să răspundă în solidar pentru aceste cheltuieli în judecată.

         Motivele invocate

      Decizia atacată este viciată din patru motive, în special camera de recurs:

                  —

                  a săvârșit o eroare de drept în măsura în care nu a considerat că publicitatea și ofertele pentru vânzarea hotelului și a serviciului auxiliare, și anume cele din clasele 38, 39, 41, 43 și 44, destinate consumatorilor din Uniunea Europeană, au reprezentat o utilizare efectivă a mărcii Uniunii Europene în condițiile în care aceste servicii erau prestate în Statele Unite;

                  —

                  a săvârșit o eroare de drept în măsura în care nu a considerat că publicitatea și promovarea serviciilor relevante erau suficiente pentru a dovedi utilizarea efectivă pentru aceste servicii;

                  —

                  a săvârșit o eroare de drept în măsura în care nu a considerat că publicitatea pentru deschiderea hotelului la Londra a fost relevantă; și,

                  —

                  a săvârșit o eroare de drept în măsura în care nu a furnizat nicio motivare, sau a furnizat o motivare insuficientă în susținerea concluziei la care a ajuns.


title: Cauza T-769/20: Acțiune introdusă la 23 decembrie 2020 – Ryanair/Comisia

text:
               22.2.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 62/42

      Acțiune introdusă la 23 decembrie 2020 – Ryanair/Comisia
      (Cauza T-769/20)
      (2021/C 62/53)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Ryanair DAC (Swords, Irlanda) (reprezentanți: E. Vahida, F. Laprévote, V. Blanc, S. Rating și I. Metaxas-Maranghidis, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea Deciziei C(2020) 5616 final a Comisiei Europene din 11 august 2020 privind ajutorul de stat SA.57586 (2020/N) – Estonia Covid-19: Recapitalizarea și subvenționarea împrumutului cu dobândă în favoarea Nordica;

                  —

                  obligarea Comisiei Europene la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamanta invocă patru motive.

                  1.

                  Primul motiv, prin care se invocă faptul că Comisia Europeană a aplicat greșit articolul 107 alineatul (3) litera (b) TFUE și Cadrul său temporar pentru măsuri de ajutor de stat de sprijinire a economiei în contextul actualei epidemii de COVID-19, întrucât a considerat că ajutorul se adresează unei perturbări grave a economiei estoniene, că Nordica este eligibilă pentru ajutor și că sunt îndeplinite condițiile privind denaturarea concurenței, ieșirea statului și restructurarea, încălcându-și obligația de a evalua efectele benefice ale ajutorului în raport cu efectele sale negative asupra condițiilor comerciale și a menținerii unei concurențe nedenaturate (altfel spus, „testul comparativ”).

                  2.

                  Al doilea motiv, prin care se invocă faptul că Comisia Europeană a încălcat prevederi specifice ale TFUE și principiile generale ale dreptului european privind interzicerea discriminării, libera prestare a serviciilor și libertatea de stabilire, care au susținut liberalizarea transportului aerian în UE de la sfârșitul anilor 1980.

                  3.

                  Al treilea motiv, prin care se invocă faptul că Comisia Europeană a omis să inițieze o procedură oficială de investigare, în pofida unor dificultăți serioase, și a încălcat drepturile procedurale ale reclamantei.

                  4.

                  Al patrulea motiv, prin care se invocă faptul că Comisia Europeană și-a încălcat obligația de motivare.


title: Cauza T-771/20: Acțiune introdusă la 29 decembrie 2020 – KS și KD/Consiliul și alții

text:
               22.2.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 62/43

      Acțiune introdusă la 29 decembrie 2020 – KS și KD/Consiliul și alții
      (Cauza T-771/20)
      (2021/C 62/54)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

         Părțile

         Reclamante: KS și KD (reprezentanți: F. Randolph, QC și J. Stojsavljevic-Savic, Solicitor)

         Pârâte: Consiliul Uniunii Europene, Comisia Europeană, Serviciul European de Acțiune Externă

         Concluziile

      Reclamantele solicită Tribunalului să dispună:

                  —

                  obligarea pârâților, cu titlu individual sau în solidar, la plata de despăgubiri și compensații (inclusiv la plata unei dobânzi la o rată și pentru o perioadă pe care Tribunalul le va considera corespunzătoare) în favoarea reclamantelor pentru prejudiciul suferit din cauza răspunderii pârâților pentru încălcarea drepturilor fundamentale ale reclamantelor, în speță a articolelor 2, 3, 6, 8 și 13 din Convenția europeană pentru apărarea drepturilor omului și a libertăților fundamentale (1) și a articolelor 2, 4 și 47 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene („carta”), în măsura în care o privesc pe prima reclamantă și a articolelor 2, 3, 6 și 13 din CEDO și 2, 4 și 47 din cartă, în măsura în care o privesc pe a doua reclamantă, în temeiul articolului 340 alineatul (2) TFUE și

                  —

                  obligarea pârâților la plata cheltuielilor de judecată efectuate de reclamante în conformitate cu articolul 134 din Regulamentul de procedură al Tribunalului, cheltuieli care, pentru evitarea oricărui dubiu, nu ar trebui să fie limitate la valoarea asistenței juridice a cărei plată a fost dispusă de Curte prin Ordonanța din 20 noiembrie 2020 și care ar trebui să includă cheltuielile pentru desfășurarea procedurii în fața Comisiei de control pentru drepturile omului (HRRP).

         Motivele și principalele argumente

      Reclamantele solicită plata de despăgubiri și compensații, în conformitate cu articolul 340 alineatul (2) TFUE, pentru prejudiciul pe care pretind că l-ar fi suferit ca urmare a pretinsei încălcări de către pârâți a drepturilor lor fundamentale ale omului, în special în temeiul articolelor 2 (element procedural), 3, 6 alineatul (1) și 13 din CEDO și al articolelor corespondente 2, 4 și 47 din cartă.
      Acțiunea se referă la fapte posterioare datei de 8 decembrie 2008, când răspunderea pentru poliție și justiție au fost transferate de la Administrația Interimară a Organizației Națiunilor Unite în Kosovo (UNMIK) către Uniunea Europeană, cu asumarea de către EULEX a controlului operațional deplin în sectorul statului de drept, după adoptarea Acțiunii comune a Consiliului UE 2008/124/PESC (2) la 8 februarie 2008. Aceasta din urmă a conferit EULEX un mandat executiv pentru a se asigura că crimele de război, criminalitatea interetnică și alte infracțiuni grave sunt „investigate, supuse urmăririi penale și judecate adecvat, iar hotărârile sunt puse în executare în mod corespunzător”.
      Reclamantele invocă:

                  —

                  o încălcare continuă a articolelor 2 și 3 din CEDO (elemente procedurale) de către reclamanți prin omiterea adoptării unor măsuri de remediere după primirea notificării, cel târziu până la 29 aprilie 2016, pe care HRRP a considerat-o drept o încălcare de către EULEX a articolelor 2 și 3 din CEDO în realizarea mandatului său executiv;

                  —

                  o încălcare continuă a articolelor 6 și 13 din CEDO și a articolului 47 din cartă prin decizia Consiliului de a institui HRRP fără competențe de a asigura asistență juridică persoanelor care au dreptul la aceasta și fără competențe de a pune în executare propriile decizii și de a asigura o remediere a încălcărilor constatate;

                  —

                  un abuz de putere sau o utilizare abuzivă a puterii executive de către Consiliu și de către SEAE la 12 octombrie 2017, în măsura în care au susținut că EULEX a făcut tot posibilul pentru a investiga sechestrarea și probabila omucidere a soțului primei reclamante și omuciderea soțului și a fiului celei de a doua reclamantă și că HRRP nu avea vocația de a fi un organ judiciar;

                  —

                  un abuz de putere sau o omisiune de a folosi puterea executivă în mod adecvat, în măsura în care Decizia (PESC) 2018/856 a Consiliului (3) a revocat mandatul executiv al EULEX la 8 iunie 2018, în timp ce încălcările au continuat să existe.

         (1)  Convenția europeană pentru apărarea drepturilor omului și a libertăților fundamentale, semnată la Roma la 4 noiembrie 1950 („CEDO”).

         (2)  Acțiunea comună 2008/124/PESC a Consiliului din 4 februarie 2008 privind misiunea Uniunii Europene de sprijinire a supremației legii în Kosovo, EULEX KOSOVO (JO 2008 L 42, p. 92).

         (3)  Decizia (PESC) 2018/856 a Consiliului din 8 iunie 2018 de modificare a Acțiunii comune 2008/124/PESC privind misiunea Uniunii Europene de sprijinire a supremației legii în Kosovo (JO 2018 L 146, p. 5).


title: Cauza T-1/21: Acțiune introdusă la 4 ianuarie 2021 – Fabryki Mebli „Forte” v EUIPO – Bog-Fran (Furniture)

text:
               22.2.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 62/44

      Acțiune introdusă la 4 ianuarie 2021 – Fabryki Mebli „Forte” v EUIPO – Bog-Fran (Furniture)
      (Cauza T-1/21)
      (2021/C 62/55)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Fabryki Mebli „Forte” S.A.v (Ostrów Mazowiecka, Polonia) (reprezentant: H. Basiński, lawyer)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Bog-Fran sp. z o.o. sp.k. (Varșovia, Polonia)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Titularul desenului în litigiu: reclamanta

         Desenul în litigiu: desenul comunitar nr. 1 384 002-0034

         Decizia atacată: Decizia Camerei a treia de recurs a EUIPO din 28 octombrie 2020 în cauza R 595/2020-3

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate și trimiterea cauzei spre rejudecare la EUIPO;

                  —

                  obligarea EUIPO și a celeilalte părți din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs la plata cheltuielilor de judecată efectuate în procedurile din fața EUIPO și a Tribunalului.

         Motivele invocate

                  —

                  încălcarea articolului 7 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 6/2002 al Consiliului;

                  —

                  încălcarea articolului 6 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 6/2002 al Consiliului.


title: Cauza T-2/21: Acțiune introdusă la 5 ianuarie 2021 – Emmentaler Switzerland/EUIPO (EMMENTALER)

text:
               22.2.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 62/45

      Acțiune introdusă la 5 ianuarie 2021 – Emmentaler Switzerland/EUIPO (EMMENTALER)
      (Cauza T-2/21)
      (2021/C 62/56)
      Limba de procedură: germana

         Părțile

         Reclamantă: Emmentaler Switzerland (Berna, Elveția) (reprezentanți: S. Völker și M. Pemsel, avocați)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Marca în litigiu: înregistrarea internațională care desemnează Uniunea Europeană a mărcii verbale EMMENTALER – înregistrarea internațională care desemnează Uniunea Europeană nr. 1 378 524

         Decizia atacată: Decizia Camerei a doua de recurs a EUIPO din 28 octombrie 2020 în cauza R 2402/2019-2

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                  obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată, inclusiv a celor aferente procedurii desfășurate în fața camerei de recurs.

         Motivele invocate

                  —

                  încălcarea articolului 74 alineatul (2) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului;

                  —

                  încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului;

                  —

                  încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (EU) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.


title: Cauza T-3/21: Acțiune introdusă la 5 ianuarie 2021 – Power Horse Energy Drinks/EUIPO – Robot Energy Europe (UNSTOPPABLE)

text:
               22.2.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 62/45

      Acțiune introdusă la 5 ianuarie 2021 – Power Horse Energy Drinks/EUIPO – Robot Energy Europe (UNSTOPPABLE)
      (Cauza T-3/21)
      (2021/C 62/57)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: germana

         Părțile

         Reclamantă: Power Horse Energy Drinks GmbH (Linz, Austria) (reprezentant: M. Woller, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Robot Energy Europe (Mijas, Spania)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Titularul mărcii în litigiu: cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

         Marca în litigiu: marca Uniunii Europene verbală „UNSTOPPABLE” – marca Uniunii Europene nr. 14 555 271.

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de anulare

         Decizia atacată: decizia Camerei a doua de recurs a EUIPO din 6 octombrie 2020 în cauza R 232/2020-2

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate în măsura în care, prin aceasta, calea de atac formulată de reclamantă în raport cu produsele:

                              —

                              din clasa 5: Suplimente nutritive; suplimente alimentare realizate în principal din vitamine; suplimente nutritive sub formă de prafuri pentru băuturi, de tip instant; preparate pe bază de vitamine sub formă de suplimente alimentare; băuturi pe bază de vitamine; preparate cu vitamine; tablete de vitamine; vitamine și preparate cu vitamine;

                              —

                              din clasa 32: Băuturi nealcoolice care conțin sucuri de fructe; băuturi energizante; băuturi îmbogățite cu proteine pentru sportivi; băuturi pentru sportivi
                              a fost respinsă și în măsura în care reclamanta a fost obligată la plata cheltuielilor de judecată aferente procedurii de anulare și procedurii căii de atac;

                  —

                  obligarea EUIPO și a celeilalte părți din procedura în fața EUIPO – în măsura în care aceasta intervine- la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele invocate

                  —

                  încălcarea articolului 59 alineatul (1) litera (a) în coroborare cu articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului;

                  —

                  încălcarea articolului 59 alineatul (1) litera (a) în coroborare cu articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.


title: Cauza T-4/21: Acțiune introdusă la 5 ianuarie 2021 – Advanced Superabrasives/EUIPO – Adi (ASI ADVANCED SUPERABRASIVES)

text:
               22.2.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 62/46

      Acțiune introdusă la 5 ianuarie 2021 – Advanced Superabrasives/EUIPO – Adi (ASI ADVANCED SUPERABRASIVES)
      (Cauza T-4/21)
      (2021/C 62/58)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: polona

         Părțile

         Reclamantă: Advanced Superabrasives, Inc. (Mars Hill, Carolina de Nord, Statele Unite) (reprezentanți: D. Piróg și A. Rytel, avocați)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Adi Srl (Thiene, Italia)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Solicitantul mărcii în litigiu: reclamanta.

         Marca în litigiu: cererea de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurative ASI ADVANCED SUPERABRASIVES – cererea de înregistrare nr. 17 163 734.

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție.

         Decizia atacată: Decizia Camerei a doua de recurs a EUIPO din 23 octombrie 2020 în cauza R 2713/2019-2.

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                  obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată.

                  —

                  în cazul în care intervine în procedură, suportarea de către intervenientă a propriilor cheltuieli de judecată.

         Motivele invocate

                  —

                  încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului;

                  —

                  încălcarea articolului 27 alineatul (3) litera (b) din Regulamentul delegat (UE) 2018/625 al Comisiei;

                  —

                  încălcarea articolului 95 alineatul (2) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului coroborat cu articolul 27 alineatul (4) din Regulamentul delegat (UE) 2018/625 al Comisiei și

                  —

                  încălcarea articolului 71 alineatul (1) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului coroborat cu articolul 27 alineatul (3) litera (b) din Regulamentul delegat (UE) 2018/625 al Comisiei.


title: Cauza T-6/21: Acțiune introdusă la 7 ianuarie 2021 – Advanced Organic Materials/EUIPO – Swiss Pharma International (ADVASTEROL)

text:
               22.2.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 62/47

      Acțiune introdusă la 7 ianuarie 2021 – Advanced Organic Materials/EUIPO – Swiss Pharma International (ADVASTEROL)
      (Cauza T-6/21)
      (2021/C 62/59)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: spaniola

         Părțile

         Reclamantă: Advanced Organic Materials, SA (Pilar, Argentina) (reprezentant: J. L. Rivas Zurdo, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Swiss Pharma International AG (Zürich, Elveția)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Solicitantul mărcii în litigiu: reclamanta în fața Tribunalului

         Marca în litigiu: cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene verbale ADVASTEROL – cererea de înregistrare nr. 14 525 521

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție

         Decizia atacată: Decizia Camerei a patra de recurs a EUIPO din 27 octombrie 2020 în cauza R 781/2020-4

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate în măsura în care prin respingerea căii de atac a Advanced Organic Materials, SA s-a confirmat decizia diviziei de opoziție de admitere în parte a opoziției nr. B 2 624 370 și de respingere în parte a cererii de înregistrare a mărcii Uniunii Europene verbale nr. 14 525 521 ADVASTEROL;

                  —

                  obligarea părții sau a părților care se opun prezentei acțiuni la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivul invocat (Motivele invocate)

      Încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.


title: Cauza T-7/21: Acțiune introdusă la 8 ianuarie 2021 – El Corte Inglés/EUIPO – Kassl (STUDIO KASSL)

text:
               22.2.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 62/48

      Acțiune introdusă la 8 ianuarie 2021 – El Corte Inglés/EUIPO – Kassl (STUDIO KASSL)
      (Cauza T-7/21)
      (2021/C 62/60)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: spaniola

         Părțile

         Reclamantă: El Corte Inglés, SA (Madrid, Spania) (reprezentant: J.L. Rivas Zurdo, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Kassl Holding BV (Amsterdam, Țările de Jos)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Solicitantul mărcii în litigiu: cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

         Marca în litigiu: marca Uniunii Europene verbală „STUDIO KASSL” – cererea de înregistrare nr. 17 882 647

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție

         Decizia atacată: Decizia Camerei a patra de recurs a EUIPO din 29 octombrie 2020 în cauza R 880/2020-4

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  Anularea deciziei atacate, în măsura în care, prin respingerea căii de atac formulate de oponentă, confirmă decizia diviziei de opoziție în cadrul procedurii B 3 059 000, care admite înregistrarea mărcii Uniunii Europene verbale nr. 17 882 647, „STUDIO KASSL”, pentru a desemna produse din clasa 25

                  —

                  obligarea EUIPO sau a părților adverse care s-ar opune prezentei acțiuni la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivul invocat

                  —

                  încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.


title: Cauza T-8/21: Acțiune introdusă la 10 ianuarie 2021 – IFIC Holding/Comisia

text:
               22.2.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 62/49

      Acțiune introdusă la 10 ianuarie 2021 – IFIC Holding/Comisia
      (Cauza T-8/21)
      (2021/C 62/61)
      Limba de procedură: germana

         Părțile

         Reclamantă: IFIC Holding AG (Düsseldorf, Germania) (reprezentanți: C. Franz și N. Bornemann, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea Deciziei Comisiei Europene C(2020)2813 final din 28 aprilie 2020;

                  —

                  obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      Acțiunea este îndreptată împotriva Deciziei de punere în aplicare C(2020) 2813 final a Comisiei din 28 aprilie 2020 privind acordarea către Clearstream Banking AG a unei autorizații în temeiul articolului 5 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 2271/96 al Consiliului din 22 noiembrie 1996 de protecție împotriva efectelor aplicării extrateritoriale a unei legislații adoptate de către o țară terță, precum și a acțiunilor întemeiate pe aceasta sau care rezultă din aceasta.
      În susținerea acțiunii, reclamanta invocă patru motive.

                  1.

                  Primul motiv întemeiat pe încălcarea dreptului de a fi ascultat prevăzut la articolul 41 alineatul (1) și alineatul (2) litera (a) din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene (denumită în continuare „carta”).

                              —

                              În conformitate cu articolul 41 alineatul (1) și alineatul (2) litera (a) din cartă, fiecare persoană (fizică sau juridică) are dreptul la o procedură administrativă echitabilă și dreptul de a fi ascultată înainte de luarea oricărei măsuri care ar putea să îi aducă atingere.

                              —

                              Comisia a încălcat această normă fundamentală de procedură prin faptul că nu a informat reclamanta, nu a ascultat-o în niciun moment, în scris sau oral, și nu i-a dat posibilitatea de a-și prezenta observațiile.

                  2.

                  Al doilea motiv întemeiat pe încălcarea domeniului de aplicare al articolului 5 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 2271/96 al Consiliului (1), al Regulamentului de punere în aplicare (UE) 2018/1011 al Comisiei (2) și al Notei de orientare privind aplicarea regulamentului menționat (3).

                              —

                              Pârâta a încălcat dispozițiile și domeniul de aplicare al articolului 5 din Regulamentul nr. 2271/96, precum și dispoziții de rang superior din dreptul Uniunii, prin faptul că aceasta a acordat solicitantei cu efect retroactiv, pentru o situație de fapt încheiată, autorizația care face obiectul litigiului sub forma deciziei atacate.

                              —

                              Un astfel de efect retroactiv sau consimțământ ulterior încalcă dreptul Uniunii, în special în ceea ce privește principiile în materie de justiție și procedură, care garantează transparența, securitatea juridică și protecția încrederii legitime.

                              —

                              Nici regulamentul, nici Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2018/1101, care se bazează pe acesta, nu prevăd un astfel de efect retroactiv. Dreptul Uniunii nu prevede o autorizare retroactivă ulterioară.

                  3.

                  Al treilea motiv întemeiat pe încălcarea obligației de motivare și a cerinței privind transparența și precizia legii aplicabile.

                              —

                              Pârâta și-a încălcat obligația de motivare, precum și cerința privind transparența și precizia legii aplicabile care decurge din drepturile fundamentale în materie procedurală și judiciară.

                              —

                              Domeniul de aplicare al articolului 1 din decizia de punere în aplicare nu este deloc determinat în timp și în ceea ce privește conținutul. Având în vedere modul său de redactare, acesta se poate aplica retroactiv pe o perioadă nedeterminată.

                              —

                              Modul de redactare a articolului 1 este vag în special în ceea ce privește „motivele serioase de suspiciune” și „serviciile”. Pentru partea interesată nu este clar în ce condiții poate efectua solicitanta acte în sarcina sa, în ce perioadă și ce legătură au acestea cu „serviciile”. Nu se precizează ce trebuie înțeles prin „servicii” și dacă acestea se pot referi și la acte ale terților.

                  4.

                  Al patrulea motiv întemeiat pe o eroare de apreciere contrară unor dispoziții de rang superior din dreptul Uniunii, și anume principiilor generale în materie de procedură, de justiție și de drept.

                              —

                              Pârâta și-a utilizat în mod eronat puterea de apreciere prin faptul că nu a luat deloc în considerare poziția și urmările deciziei pentru reclamantă.

                              —

                              Reclamanta nu a avut ocazia să se pronunțe cu privire la motivele de suspiciune și, în temeiul articolului 1 din decizie, nu va fi ascultată în viitor, astfel încât aceasta este lipsită de apărare în fața deciziilor solicitantei.

                              —

                              Faptul că reclamanta a făcut uz de dreptul procedural fundamental, consacrat de dreptul constituțional și de dreptul Uniunii, de a acționa solicitanta în fața instanțelor naționale nu poate fi luat în considerare în cadrul aprecierii. Pârâta și-a depășit astfel puterea sa de apreciere.

                              —

                              Pârâta nu a inclus motive mai puțin constrângătoare sau drepturi la compensație, deși acest lucru ar fi fost necesar pentru o evaluare comparativă și o apreciere adecvată.

         (1)  Regulamentul (CE) nr. 2271/96 al Consiliului din 22 noiembrie 1996 de protecție împotriva efectelor aplicării extrateritoriale a unei legislații adoptate de către o țară terță, precum și a acțiunilor întemeiate pe aceasta sau care rezultă din aceasta (JO 1996, L 309, p. 1, Ediție specială, 10/vol. 1, p. 75).

         (2)  Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2018/1101 al Comisiei din 3 august 2018 de stabilire a criteriilor de aplicare a articolului 5 al doilea paragraf din Regulamentul (CE) nr. 2271/96 al Consiliului de protecție împotriva efectelor aplicării extrateritoriale a unei legislații adoptate de către o țară terță, precum și a acțiunilor întemeiate pe aceasta sau care rezultă din aceasta (JO 2018, L 199I, p. 7).

         (3)  Notă de orientare – Întrebări și răspunsuri: adoptarea actualizării „legii de blocaj” (2018/C 277 I/03) (JO 2018, C 277 I, p. 4).


title: Cauza T-653/19: Ordonanța Tribunalului din 23 decembrie 2020 – FF/Comisia

text:
               22.2.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 62/50

      Ordonanța Tribunalului din 23 decembrie 2020 – FF/Comisia
      (Cauza T-653/19) (1)

      (2021/C 62/62)
      Limba de procedură: franceza
      Președintele Camerei a șasea a dispus radierea cauzei.

         (1)  JO C 399, 25.11.2019.


title: Cauza T-5/20: Ordonanța Tribunalului din 5 ianuarie 2021 – CP/Parlamentul

text:
               22.2.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 62/51

      Ordonanța Tribunalului din 5 ianuarie 2021 – CP/Parlamentul
      (Cauza T-5/20) (1)

      (2021/C 62/63)
      Limba de procedură: franceza
      Președintele Camerei a patra a dispus radierea cauzei.

         (1)  JO C 68, 2.3.2020.


title: Cauza C-631/18: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 13 ianuarie 2021 – Comisia Europeană/Republica Slovenia [Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru – Articolul 258 TFUE – Piața instrumentelor financiare – Directiva delegată (UE) 2017/593 – Lipsa transpunerii și/sau a comunicării măsurilor de transpunere]

text:
               1.3.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 72/3

      Hotărârea Curții (Camera a treia) din 13 ianuarie 2021 – Comisia Europeană/Republica Slovenia
      (Cauza C-631/18) (1)

      (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru - Articolul 258 TFUE - Piața instrumentelor financiare - Directiva delegată (UE) 2017/593 - Lipsa transpunerii și/sau a comunicării măsurilor de transpunere)
      (2021/C 72/03)
      Limba de procedură: slovena

         Părțile

         Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: T. Scharf și B. Rous Demiri, agenți)

         Pârâtă: Republica Slovenia (reprezentant: V. Klemenc, agent)

         Dispozitivul

                  1)

                  Întrucât nu a adoptat, la expirarea termenului stabilit în avizul motivat, actele cu putere de lege și actele administrative necesare pentru a se conforma Directivei delegate (UE) 2017/593 a Comisiei din 7 aprilie 2016 de completare a Directivei 2014/65/UE a Parlamentului European și a Consiliului în ceea ce privește protejarea instrumentelor financiare și a fondurilor care aparțin clienților, obligațiile de guvernanță a produsului și normele aplicabile la acordarea sau primirea de onorarii, comisioane sau alte tipuri de beneficii pecuniare sau nepecuniare și, prin urmare, întrucât nu a comunicat aceste acte Comisiei Europene, Republica Slovenia nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 14 din Directiva delegată 2017/593.

                  2)

                  Obligă Republica Slovenia la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 155, 6.5.2019.


title: Cauza C-826/18: Hotărârea Curții (Camera întâi) din 14 ianuarie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Rechtbank Limburg – Țările de Jos) – LB, Stichting Varkens in Nood, Stichting Dierenrecht, Stichting Leefbaar Buitengebied/College van burgemeester en wethouders van de gemeente Echt-Susteren [Trimitere preliminară – Convenția de la Aarhus – Articolul 9 alineatele (2) și (3) – Acces la justiție – Inexistența accesului la justiție pentru alt public decât publicul interesat – Admisibilitatea căii de atac condiționată de participarea prealabilă la procesul decizional]

text:
               1.3.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 72/3

      Hotărârea Curții (Camera întâi) din 14 ianuarie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Rechtbank Limburg – Țările de Jos) – LB, Stichting Varkens in Nood, Stichting Dierenrecht, Stichting Leefbaar Buitengebied/College van burgemeester en wethouders van de gemeente Echt-Susteren
      (Cauza C-826/18) (1)

      (Trimitere preliminară - Convenția de la Aarhus - Articolul 9 alineatele (2) și (3) - Acces la justiție - Inexistența accesului la justiție pentru alt public decât publicul interesat - Admisibilitatea căii de atac condiționată de participarea prealabilă la procesul decizional)
      (2021/C 72/04)
      Limba de procedură: neerlandeza

         Instanța de trimitere

      Rechtbank Limburg

         Părțile din procedura principală

         Reclamante: LB, Stichting Varkens in Nood, Stichting Dierenrecht, Stichting Leefbaar Buitengebied

         Pârât: College van burgemeester en wethouders van de gemeente Echt-Susteren

         Dispozitivul

                  1)

                  Articolul 9 alineatul (2) din Convenția privind accesul la informație, participarea publicului la luarea deciziei și accesul la justiție în probleme de mediu, semnată la Aarhus (Danemarca) la 25 iunie 1998 și aprobată în numele Comunității Europene prin Decizia 2005/370/CE a Consiliului din 17 februarie 2005, trebuie interpretat în sensul că nu se opune ca membrii „publicului” vizat la articolul 2 alineatul (4) din această convenție să nu aibă acces ca atare la justiție în scopul contestării unei decizii care intră în domeniul de aplicare al articolului 6 din aceasta. În schimb, articolul 9 alineatul (3) din convenția menționată se opune ca aceste persoane să nu poată avea acces la justiție în scopul de a se prevala de drepturi mai extinse de a participa la procesul decizional, care le-ar fi conferite doar de legislația internă proprie privind mediul a unui stat membru.

                  2)

                  Articolul 9 alineatul (2) din Convenția privind accesul la informație, participarea publicului la luarea deciziei și accesul la justiție în probleme de mediu, semnată la Aarhus la 25 iunie 1998 și aprobată în numele Comunității Europene prin Decizia 2005/370, trebuie interpretat în sensul că se opune ca admisibilitatea căilor de atac jurisdicționale pe care acesta le vizează, exercitate de organizații neguvernamentale care fac parte din „publicul interesat”, prevăzut la articolul 2 punctul 5 din această convenție, să fie condiționată de participarea acestor organizații la procedura pregătitoare aferentă deciziei atacate, chiar dacă această condiție nu se aplică atunci când nu li se poate reproșa în mod rezonabil că nu au participat la aceasta. În schimb, articolul 9 alineatul (3) din convenția menționată nu se opune ca admisibilitatea unei căi de atac jurisdicționale pe care acesta o vizează să fie condiționată de participarea reclamantului la procedura pregătitoare aferentă deciziei atacate, cu excepția cazului în care nu i se poate reproșa în mod rezonabil, ținând seama de împrejurările cauzei, că nu a intervenit în această procedură.

         (1)  JO C 122, 1.4.2019.


title: Cauza C-63/19: Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 14 ianuarie 2021 – Comisia Europeană/Republica Italiană [Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru – Articolul 258 TFUE – Directiva 2003/96/CE – Impozitarea produselor energetice și a electricității – Articolele 4 și 19 – Reglementare adoptată de o regiune autonomă a unui stat membru – Contribuție la achiziția de benzină și de motorină supuse accizelor – Articolul 6 litera (c) – Scutire de accize sau reducerea acestora – Noțiunea de „rambursare totală sau parțială” a valorii impozitului – Lipsa probei existenței unei legături între această contribuție și accize]

text:
               1.3.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 72/4

      Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 14 ianuarie 2021 – Comisia Europeană/Republica Italiană
      (Cauza C-63/19) (1)

      (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru - Articolul 258 TFUE - Directiva 2003/96/CE - Impozitarea produselor energetice și a electricității - Articolele 4 și 19 - Reglementare adoptată de o regiune autonomă a unui stat membru - Contribuție la achiziția de benzină și de motorină supuse accizelor - Articolul 6 litera (c) - Scutire de accize sau reducerea acestora - Noțiunea de „rambursare totală sau parțială” a valorii impozitului - Lipsa probei existenței unei legături între această contribuție și accize)
      (2021/C 72/05)
      Limba de procedură: italiana

         Părțile

         Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: R. Lyal și F. Tomat, agenți)

         Pârâtă: Republica Italiană (reprezentanți: G. Palmieri, agent, asistată de G. M. De Socio, avvocato dello Stato)

         Intervenient în susținerea pârâtei: Regatul Spaniei (reprezentanţi: S. Jiménez García și J. Rodríguez de la Rúa, agenți)

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Obligă Comisia Europeană la plata cheltuielilor de judecată.

                  3)

                  Regatul Spaniei suportă propriile cheltuieli de judecată.

         (1)  JO C 112, 25.3.2019.


title: Cauza C-280/19 P: Hotărârea Curții (Camera a zecea) din 14 ianuarie 2021 – Agenția Executivă a Consiliului European pentru Cercetare (ERCEA)/Aristoteleio Panepistimio Thessalonikis (Recurs – Clauză compromisorie – Contractul Minatran, încheiat în cadrul celui de Al șaptelea program-cadru – Costuri eligibile – Notă de debit emisă de ERCEA – Recuperarea sumelor avansate – Costuri de personal și cheltuieli indirecte aferente acestor costuri de personal – Obligația de executare a lucrărilor exclusiv în localurile beneficiarului subvenției – Supraveghere de către beneficiar – Practici obișnuite ale beneficiarului)

text:
               1.3.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 72/5

      Hotărârea Curții (Camera a zecea) din 14 ianuarie 2021 – Agenția Executivă a Consiliului European pentru Cercetare (ERCEA)/Aristoteleio Panepistimio Thessalonikis
      (Cauza C-280/19 P) (1)

      (Recurs - Clauză compromisorie - Contractul Minatran, încheiat în cadrul celui de Al șaptelea program-cadru - Costuri eligibile - Notă de debit emisă de ERCEA - Recuperarea sumelor avansate - Costuri de personal și cheltuieli indirecte aferente acestor costuri de personal - Obligația de executare a lucrărilor exclusiv în localurile beneficiarului subvenției - Supraveghere de către beneficiar - Practici obișnuite ale beneficiarului)
      (2021/C 72/06)
      Limba de procedură: greaca

         Părțile

         Recurentă: Agenția Executivă a Consiliului European pentru Cercetare (reprezentanți: F. Sgritta și M. Pesquera Alonso, agenți, asistați de E. Kourakis, avocat)

         Cealaltă parte din procedură: Aristoteleio Panepistimio Thessalonikis (reprezentant: V. Christianos, avocat)

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge recursul.

                  2)

                  Obligă Agenția Executivă a Consiliului European pentru Cercetare (ERCEA) la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 182, 27.5.2019.