               24.3.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 69/2

         Depunerea jurământului de către noii membri ai Curții
   (2007/C 69/02)
   Numiți judecători la Curtea de Justiție a Comunităților Europene prin decizia reprezentanților guvernelor statelor membre ale Uniunii Europene din 1 ianuarie 2007 (1), pentru perioada 1 ianuarie 2007-6 octombrie 2012 și, respectiv, 1 ianuarie 2007-6 octombrie 2009, dl Arabadjiev și dna Toader au depus jurământul în fața Curții la data de 12 ianuarie 2007.

      (1)  JO L 1, 4.1.2007, p. 18.


title: Cauza C-86/11: Acțiune introdusă la 24 februarie 2011 — Comisia Europeană/Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord

text:
               14.5.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 145/11

         Acțiune introdusă la 24 februarie 2011 — Comisia Europeană/Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord
   (Cauza C-86/11)
   2011/C 145/15
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentant: R. Lyal, agent)

      Pârât: Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord

      Concluziile reclamantei

               —

               Constatarea faptului că, întrucât permite ca persoane neimpozabile să fie membre ale unui grup TVA (considerat ca persoană impozabilă unică în scopuri de TVA), Regatul Unit nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolelor 9 și 11 din Directiva 2006/112/CE (1) a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată;

               —

               obligarea Regatului Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Din motive practice și pentru a combate eventualele abuzuri, Directiva TVA permite statelor membre să considere ca persoană impozabilă unică un ansamblu de două sau mai multe persoane impozabile. Reclamanta susține că directiva nu permite statelor membre să includă persoane neimpozabile într-un astfel de grup, extinzând astfel drepturile și obligațiile persoanelor impozabile la persoanele neimpozabile. Prin urmare, reglementarea Regatului Unit care permite includerea unor persoane neimpozabile într-un grup TVA este contrară directivei.

      (1)  JO L 347, p. 1,Ediție specială, 09/vol. 3, p. 7.


title: Cauza T-303/15: Acțiune introdusă la 1 iunie 2015 – Barqawi/Consiliul

text:
               27.7.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 245/45

         Acțiune introdusă la 1 iunie 2015 – Barqawi/Consiliul
   (Cauza T-303/15)
   (2015/C 245/55)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: Ahmad Barqawi (Dubai, Emiratele Arabe Unite) (reprezentanţi: J.-P. Buyle şi L. Cloquet, avocaţi)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene

      Concluziile

   Reclamantul solicită Tribunalului:

               —

               anularea Regulamentului de punere în aplicare (UE) nr.o2015/375 al Consiliului din 6 martie 2015 de punere în aplicare a Regulamentului (UE) nr. 36/2012 privind măsuri restrictive având în vedere situația din Siria, în ceea ce îl privește pe reclamant;

               —

               anularea Deciziei de punere în aplicare (PESC) 2015/383 a Consiliului din 6 martie 2015 privind punerea în aplicare a Deciziei 2013/255/PESC privind măsuri restrictive împotriva Siriei, în ceea ce îl privește pe reclamant;

               —

               obligarea Consiliului la plata tuturor cheltuielilor de judecată efectuate în cadrul procedurii, inclusiv a celor efectuate de reclamant.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamantul invocă șase motive.

               1.

               Primul motiv, întemeiat pe încălcarea dreptului la apărare și a dreptului la un proces echitabil, întrucât reclamantul nu a fost audiat niciodată înainte ca sancțiunile respective să fi fost luate.

               2.

               Al doilea motiv, întemeiat pe o eroare vădită de apreciere a faptelor, în măsura în care Consiliul nu ar aduce dovada faptelor raportate care s-ar afla la baza motivării măsurilor întreprinse.

               3.

               Al treilea motiv, întemeiat pe încălcarea principiului general al proporționalității.

               4.

               Al patrulea motiv, încălcat pe încălcarea disproporționată a dreptului de proprietate și de a exercita o activitate profesională.

               5.

               Al cincilea motiv, întemeiat pe un abuz de putere. Reclamantul arată că, în măsura în care măsurile adoptate de Consiliu nu au niciun efect asupra regimului sirian și în măsura în care reclamantul a respectat întotdeauna sancțiunile emise de comunitatea internațională și a rămas mereu independent de regimul aflat la putere, există motive să se considere că măsurile atacate au fost luate din alte motive decât cele care figurează în acestea (excluderea de pe piață – favorizarea altor actori).

               6.

               Al șaselea motiv, întemeiat pe încălcarea obligației de motivare, motivarea Consiliului în susținerea măsurilor atacate fiind eliptică și nereferindu-se la niciun element concret sau dată care ar permite reclamantului să identifice operațiunile comerciale care îi sunt reproșate.


title: Cauza C-8/10: Hotărârea Curții (Camera a șaptea) din 15 iulie 2010 — Comisia Europeană/Marele Ducat al Luxemburgului (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Directiva 2006/46/CE — Conturi anuale și conturi consolidate ale societăților — Netranspunerea completă în termenul prevăzut)

text:
               11.9.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 246/15

         Hotărârea Curții (Camera a șaptea) din 15 iulie 2010 — Comisia Europeană/Marele Ducat al Luxemburgului
   (Cauza C-8/10) (1)

   (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru - Directiva 2006/46/CE - Conturi anuale și conturi consolidate ale societăților - Netranspunerea completă în termenul prevăzut)
   2010/C 246/25
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: G. Braun și L. de Schietere de Lophem, agenți)

      Pârât: Marele Ducat al Luxemburgului (reprezentant: C. Schiltz, agent)

      Obiectul

   Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Neadoptarea sau necomunicarea, în termenul prevăzut, a tuturor dispozițiilor necesare pentru a se conforma Directivei 2006/46/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 14 iunie 2006 de modificare a Directivei 78/660/CEE a Consiliului privind conturile anuale ale anumitor forme de societăți comerciale, a Directivei 83/349/CEE a Consiliului privind conturile consolidate, a Directivei 86/635/CEE a Consiliului privind conturile anuale și conturile consolidate ale băncilor și ale altor instituții financiare și a Directivei 91/674/CEE a Consiliului privind situațiile financiare anuale și situațiile financiare consolidate ale întreprinderilor de asigurare (JO L 224, p. 1, Ediție specială, 17/vol. 2, p. 143)

      Dispozitivul

               1.

               Prin neadoptarea, în termenul prevăzut, a actelor cu putere de lege și a actelor administrative necesare pentru a se conforma Directivei 2006/46/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 14 iunie 2006 de modificare a Directivei 78/660/CEE a Consiliului privind conturile anuale ale anumitor forme de societăți comerciale, a Directivei 83/349/CEE a Consiliului privind conturile consolidate, a Directivei 86/635/CEE a Consiliului privind conturile anuale și conturile consolidate ale băncilor și ale altor instituții financiare și a Directivei 91/674/CEE a Consiliului privind situațiile financiare anuale și situațiile financiare consolidate ale întreprinderilor de asigurare, Marele Ducat al Luxemburgului nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul acestei directive.

               2.

               Obligă Marele Ducat al Luxemburgului la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 80, 27.3.2010.


title: Cauza C-161/16: Ordonanța președintelui Curții din 15 iulie 2016 (cerere de decizie preliminară formulată de Attunda Tingsrätt – Suedia) – Airhelp Ltd/Thomas Cook Airlines Scandinavia A/S

text:
               5.12.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 454/20

      Ordonanța președintelui Curții din 15 iulie 2016 (cerere de decizie preliminară formulată de Attunda Tingsrätt – Suedia) – Airhelp Ltd/Thomas Cook Airlines Scandinavia A/S
      (Cauza C-161/16) (1)

      (2016/C 454/37)
      Limba de procedură: suedeza
      Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

         (1)  JO C 175, 17.5.2016.


title: Cauza T-617/15: Acțiune introdusă la 3 noiembrie 2015 – Chic Investments/OAPI (eSMOKINGWORLD)

text:
               18.1.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 16/43

         Acțiune introdusă la 3 noiembrie 2015 – Chic Investments/OAPI (eSMOKINGWORLD)
   (Cauza T-617/15)
   (2016/C 016/51)
   Limba de procedură: polona

      Părțile

      Reclamantă: Chic Investments sp. z o.o. (Poznań, Pologne) (reprezentant: K. Jarosiński, consilier juridic)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI)

      Datele privind procedura în fața OAPI

      Marca în litigiu: marca comunitară figurativă care cuprinde elementul verbal „eSMOKINGWORLD” – cererea de înregistrare nr. 12 581 741

      Decizia atacată: Decizia Camerei a cincea de recurs a OAPI din 25.06.2015 în cauza R 3227/2014-5

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea în totalitate a Deciziei Camerei a cincea de recurs a OAPI din 25.06.2015;

               —

               obligarea OAPI la plata cheltuielilor de judecată aferente procedurii, inclusiv fazei căii de atac.

      Motivele invocate

               —

               încălcarea articolului 7 alineatul (1) literele (b) și (c) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009;

               —

               încălcarea articolului 75 din Regulamentul (CE) nr. 207/2009.


title: Cauza T-63/12: Acțiune introdusă la 13 februarie 2012 — Oil Turbo Compressor/Consiliul

text:
               31.3.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 98/27

         Acțiune introdusă la 13 februarie 2012 — Oil Turbo Compressor/Consiliul
   (Cauza T-63/12)
   2012/C 98/44
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Oil Turbo Compressor Co. (Private Joint Stock) (Teheran, Iran) (reprezentant: K. Kleinschmidt, avocat)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               Anularea Deciziei 2011/783/PESC a Consiliului din 1 decembrie 2011 de modificare a Deciziei 2010/413/PESC privind adoptarea de măsuri restrictive împotriva Iranului (1) (JO L 319, p. 71), în măsura în care o privește pe reclamantă;

               —

               adoptarea unei măsuri de organizare a procedurii în conformitate cu articolul 64 din Regulament de procedură al Tribunalului în vederea obligării pârâtului la comunicarea tuturor documentelor care au un raport cu decizia atacată, în măsura în care o privesc pe reclamantă, și

               —

               obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă, în esență, patru motive.

               1.

               Primul motiv: aprecierea vădit eronată a faptelor pe care se întemeiază decizia
               În cadrul acestui motiv, reclamanta susține că decizia atacată se întemeiază pe elemente de fapt eronate. Această afirmație este valabilă în special în ceea ce privește presupunerea pârâtului potrivit căreia reclamanta ar fi o sucursală a Sakhte Turbopomp va Kompressor (SATAK) (alias Turbo Compressor Manufacturer, TCMFG), societate desemnată de UE (punctul 48 al anexei deciziei atacate). Reclamanta nu participă nici direct și nici indirect (prin intermediul unei întreprinderi în care ar deține un pachet de acțiuni) la activități nucleare care implică un risc de proliferare și/sau la perfecționarea unor vectori de transport ai armelor nucleare ori a altor sisteme de armament. Niciun fapt nu justifică așadar decizia pârâtului și nici atingerea adusă de acesta drepturilor fundamentale ale reclamantei, garantate de Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene (denumită în continuare „Carta drepturilor fundamentale”).
               În acest context, reclamanta susține că pârâtul a adus atingere libertății sale de a desfășura o activitate comercială, garantată la articolul 16 din Carta drepturilor fundamentale, dreptului de a deține în proprietate și de a dispune, în Uniunea Europeană, de bunurile pe care le-a dobândit în mod legal (articolul 17 din Carta drepturilor fundamentale), precum și principiilor egalității de tratament și nediscriminării, prevăzute la articolele 20 și 21 din cartă.

               2.

               Al doilea motiv: încălcarea dreptului reclamantei la un proces echitabil și la o protecție jurisdicțională efectivă
               În cadrul acestui motiv, reclamanta susține că motivul menționat la punctul 48 din anexa I la decizia atacată este prea general și nu poate justifica, în sine, o atingere atât de masivă adusă drepturilor sale fundamentale. Potrivit reclamantei, pârâtul nu prezintă elementele de fapt și de probă pe care pretinde că le deține. Reclamanta nu are cunoștință, în ceea ce o privește, de niciun element de fapt sau de probă de natură a justifica decizia atacată.

               3.

               Al treilea motiv: încălcarea principiului proporționalității
               Reclamanta susține de asemenea că decizia atacată încalcă principiul proporționalității, având în vedere că includerea sa în anexa II la decizia 2010/413/PESC nu este în mod rezonabil proporțională cu obiectivul deciziei, care constă în a împiedica orice activitate nucleară care implică un risc de proliferare, precum și comercializarea și/sau perfecționarea unor vectori de transport ai armelor nucleare ori a altor sisteme de armament în Republica Islamică Iran. Pe de altă parte, pârâtul nu arată că excluderea reclamantei de la schimburile economice cu Uniunea Europeană este adecvată pentru atingerea obiectivului urmărit. Reclamanta consideră prin urmare că pârâtul s-a abținut în mod vădit să aprecieze atingerea masivă adusă drepturilor sale fundamentale în raport cu scopul pe care pretinde că l-a urmărit.

               4.

               Al patrulea motiv: încălcarea dreptului de a fi ascultat.
               În cadrul acestui motiv, reclamanta susține că pârâtul nu a precizat în suficientă măsură motivele care justifică includerea acesteia pe lista din anexa II la Decizia 2010/413/PESC. Pârâtul a încălcat astfel obligația care îi revine, aceea de a expune reclamantei motivele reale și detaliate care justifică decizia atacată. Reclamanta consideră că decizia atacată nu i-a fost notificată și că nu a fost ascultată. Ea adaugă că pârâtul nu a încuviințat întotdeauna cererea sa de a avea acces la dosar.

      (1)  Decizia 2011/783/PESC a Consiliului din 1 decembrie 2011 de modificare a Deciziei 2010/413/PESC privind adoptarea de măsuri restrictive împotriva Iranului (JO L 319, p. 71).


title: Cauza C-669/15: Cerere de decizie preliminară introdusă de Cour d'appel de Versailles (Franța) la 14 decembrie 2015 – Electricité Réseau Distribution France SA (ERDF)/Axa Corporate Solutions SA, Ombrière Le Bosc SAS

text:
               29.2.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 78/5

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Cour d'appel de Versailles (Franța) la 14 decembrie 2015 – Electricité Réseau Distribution France SA (ERDF)/Axa Corporate Solutions SA, Ombrière Le Bosc SAS
   (Cauza C-669/15)
   (2016/C 078/06)
   Limba de procedură: franceza

      Instanța de trimitere

   Cour d'appel de Versailles

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Electricité Réseau Distribution France SA (ERDF)

      Pârâte: Axa Corporate Solutions SA și Ombrière Le Bosc SAS

      Întrebarea preliminară

   Decretele din 10 iulie 2006 și din 12 ianuarie 2010, adoptate în temeiul Decretului 2000-1196 din 6 decembrie 2000 și al Decretului 2001-410 din 10 mai 2001, adoptate la rândul lor în temeiul Legii 2000-108 din 10 februarie 2000, sunt contrare articolelor 107 și 108 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (fostele articole 87 și 88 din Tratatul privind Comunitatea Europeană), în sensul că acestea constituie un ajutor de stat, care, dacă este cazul, întrucât nu a fost notificat în prealabil Comisiei în temeiul articolului 108 alineatul (3) din tratatul menționat, le-ar afecta legalitatea?


title: Cauza T-578/13 R: Ordonanța președintelui Tribunalului din 13 februarie 2014 – Luxembourg Pamol (Cipru) și Luxembourg Industries/Comisia ( „Măsuri provizorii  — Procedura de introducere pe piață a produselor de uz fitosanitar  — Publicarea de documente privind includerea unei substanțe active  — Respingerea cererii de aplicare a regimului de confidențialitate în privința anumitor informații  — Cerere de suspendare a executării  — Admisibilitate  — Urgenţă  — Fumus boni juris  — Evaluare comparativă a intereselor” )

text:
               5.5.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 135/39

         Ordonanța președintelui Tribunalului din 13 februarie 2014 – Luxembourg Pamol (Cipru) și Luxembourg Industries/Comisia
   (Cauza T-578/13 R)
   ((„Măsuri provizorii - Procedura de introducere pe piață a produselor de uz fitosanitar - Publicarea de documente privind includerea unei substanțe active - Respingerea cererii de aplicare a regimului de confidențialitate în privința anumitor informații - Cerere de suspendare a executării - Admisibilitate - Urgenţă - Fumus boni juris - Evaluare comparativă a intereselor”))
   2014/C 135/50
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamante: Luxembourg Pamol (Cyprus) Ltd (Nicosia, Cipru) și Luxembourg Industries Ltd (Tel-Aviv, Israel) (reprezentanți: C. Mereu și K. Van Maldegem, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: G. von Rintelen și P. Ondrůšek, agenți)

      Obiectul

   Cerere de suspendare a executării deciziei Comisiei, comunicate reclamantelor prin scrisoarea Autorității Europene pentru Siguranţa Alimentară (EFSA) din 8 octombrie 2013, prin care se respinge cererea acestora de aplicare a regimului de confidențialitate în privința anumitor informații cuprinse în raportul de examinare inter pares și în actul adițional final privind includerea substanței active fosfonați de potasiu, introdusă în temeiul articolului 14 din Directiva 91/414/CEE a Consiliului din 15 iulie 1991 privind introducerea pe piață a produselor de uz fitosanitar (JO L 230, p. 1, Ediție specială, 03/vol. 10, p. 30) și al Regulamentului (UE) nr. 188/2011 al Comisiei din 25 februarie 2011 de stabilire a normelor detaliate de punere în aplicare a Directivei 91/414/CEE a Consiliului în ceea ce privește procedura de evaluare a substanțelor active care nu existau pe piață la doi ani de la data notificării directivei menționate (JO L 53, p. 51)

      Dispozitivul

               1)

               Suspendă executarea deciziei Comisiei, comunicate către Luxembourg Pamol (Cyprus) Ltd și Luxembourg Industries Ltd prin scrisoarea Autorității Europene pentru Siguranţa Alimentară (EFSA) din 8 octombrie 2013 și prin care se respinge cererea acestora de aplicare a regimului de confidențialitate în privința anumitor informații cuprinse în raportul de examinare inter pares și în actul adițional final privind includerea substanței active fosfonați de potasiu.

               2)

               Somează Comisia Europeană să nu permită publicarea de către EFSA a unei versiuni a raportului de examinare inter pares și a actului adițional final privind includerea substanței active fosfonați de potasiu, care să fie mai detaliată decât cea care cuprinde ocultările aduse în corespondența Luxembourg Pamol (Cyprus) și a Luxembourg Industries din 25 februarie 2013, astfel cum sunt reluate în anexa A 3 la acțiunea principală.

               3)

               Cererea privind cheltuielile de judecată se soluționează odată cu fondul.


title: Cauza T-208/14: Ordonanța Tribunalului din 27 ianuarie 2015 – Richard Anton/ECHA

text:
               20.4.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 127/39

         Ordonanța Tribunalului din 27 ianuarie 2015 – Richard Anton/ECHA
   (Cauza T-208/14) (1)

   (2015/C 127/54)
   Limba de procedură: engleza
   Președintele Camerei a șasea a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 202, 30.6.2014.


title: Cauza T-422/10: Hotărârea Tribunalului din 15 iulie 2015 – Trafilerie Meridionali/Comisia („Concurență — Înțelegeri — Piața europeană a oțelului pentru precomprimare — Stabilirea prețurilor, împărțirea pieței și schimbul de informații comerciale sensibile — Decizie prin care se constată o încălcare a articolului 101 TFUE — Încălcare unică, complexă și continuă — Proporționalitate — Principiul individualizării pedepselor și a sancțiunilor — Fond”)

text:
               14.9.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 302/38

         Hotărârea Tribunalului din 15 iulie 2015 – Trafilerie Meridionali/Comisia
   (Cauza T-422/10) (1)

   ((„Concurență - Înțelegeri - Piața europeană a oțelului pentru precomprimare - Stabilirea prețurilor, împărțirea pieței și schimbul de informații comerciale sensibile - Decizie prin care se constată o încălcare a articolului 101 TFUE - Încălcare unică, complexă și continuă - Proporționalitate - Principiul individualizării pedepselor și a sancțiunilor - Fond”))
   (2015/C 302/48)
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Reclamantă: Trafilerie Meridionali, fostă Emme Holding SpA (Pescara, Italia) (reprezentanți: G. Visconti, E. Vassallo di Castiglione, M. Siragusa, M. Beretta și P. Ferrari, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: inițial B. Gencarelli și V. Bottka, ulterior V. Bottka și R. Striani și în final V. Bottka și G. Conte, agenți, asistați de P. Manzini, avocat)

      Obiectul

   Cerere de anulare și de reformare a Deciziei C(2010) 4387 final a Comisiei din 30 iunie 2010 privind o procedură în temeiul articolului 101 TFUE și al articolului 53 din Acordul privind SEE (cazul COMP/38344 – Oțel pentru precomprimare), modificată prin Decizia C(2010) 6676 final a Comisiei din 30 septembrie 2010 și prin Decizia C(2011) 2269 final a Comisiei din 4 aprilie 2011

      Dispozitivul

               1)

               Anulează articolul 1 punctul 17 din Decizia C(2010) 4387 final a Comisiei din 30 iunie 2010 privind o procedură în temeiul articolului 101 TFUE și al articolului 53 din Acordul privind SEE (cazul COMP/38344 – Oțel pentru precomprimare), astfel cum a fost modificată prin Decizia C(2010) 6676 final a Comisiei din 30 septembrie 2010 și prin Decizia C(2011) 2269 final a Comisiei din 4 aprilie 2011, în măsura în care Comisia a reținut participarea Trafilerie Meridionali SpA, fostă Emme Holding SpA, la componenta paneuropeană a încălcării în cauză de la 4 martie 1997 până la 9 octombrie 2000, a considerat că această participare a privit toronul din trei fire de la 4 martie 1997 până la 28 februarie 2000, și a constatat această participare la practicile anticoncurențiale în perioada cuprinsă între 30 august 2001 și 10 iunie 2002.

               2)

               Anulează articolul 2 punctul 17 din Decizia C(2010) 4387 final, astfel cum a fost modificată prin Decizia C(2010) 6676 final și prin Decizia C(2011) 2269 final.

               3)

               Stabilește cuantumul amenzii aplicate Trame la 3,2 milioane de euro.

               4)

               Respinge în rest acțiunea.

               5)

               Fiecare parte suportă propriile cheltuieli de judecată în ceea ce privește cauza T-422/10.

               6)

               Trafilerie Meridionali suportă, în afara propriilor cheltuieli de judecată, pe cele ale Comisiei Europene în ceea ce privește cauza T-422/10 R.

      (1)  JO C 317, 20.11.2010.


title: Cauza T-597/14: Ordonanța Tribunalului din 15 septembrie 2015 – Cham și Bena Properties/Consiliul

text:
               16.11.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 381/59

         Ordonanța Tribunalului din 15 septembrie 2015 – Cham și Bena Properties/Consiliul
   (Cauza T-597/14) (1)

   (2015/C 381/78)
   Limba de procedură: franceza
   Președintele Camerei a șaptea a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 372, 20.10.2014.


title: Cauza T-286/14: Ordonanța Tribunalului din 22 mai 2015 – Röchling Oertl Kunststofftechnik/Comisia [„Ajutoare de stat — Măsuri adoptate de Germania în sprijinul energiei electrice produse din surse de energie regenerabile și al întreprinderilor electro-intensive — Decizie de inițiere a procedurii prevăzute la articolul 108 alineatul (2) TFUE — Adoptarea deciziei finale după introducerea acțiunii — Nepronunțare asupra fondului”]

text:
               27.7.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 245/19

         Ordonanța Tribunalului din 22 mai 2015 – Röchling Oertl Kunststofftechnik/Comisia
   (Cauza T-286/14) (1)

   ([„Ajutoare de stat - Măsuri adoptate de Germania în sprijinul energiei electrice produse din surse de energie regenerabile și al întreprinderilor electro-intensive - Decizie de inițiere a procedurii prevăzute la articolul 108 alineatul (2) TFUE - Adoptarea deciziei finale după introducerea acțiunii - Nepronunțare asupra fondului”])
   (2015/C 245/22)
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Röchling Oertl Kunststofftechnik GmbH (Brensbach, Germania) (reprezentanţi: T. Volz, B. Wißmann, M. Püstow, M. Ringel, C. Oehme şi T. Wielsch, avocaţi)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanţi: T. Maxian Rusche şi R. Sauer, agenţi, asistaţi de A. Luke şi C. Maurer, avocaţi)

      Obiectul

   Cerere de anulare în parte a Deciziei C (2013) 4424 final a Comisiei din 18 decembrie 2013 de inițiere a procedurii prevăzute la articolul 108 alineatul (2) TFUE în ceea ce privește măsurile adoptate de Republica Federală Germania în sprijinul energiei electrice din surse regenerabile și al marilor consumatori de energie [ajutorul de stat SA. 33995 (2013/C) (ex 2013/NN)]

      Dispozitivul

               1)

               Constată că nu este necesar să se pronunțe asupra fondului prezentei acțiuni.

               2)

               Constată că nu este necesar să se pronunțe asupra cererii de intervenție formulate de Autoritatea AELS de Supraveghere.

               3)

               Röchling Oertl Kunststofftechnik GmbH suportă propriile cheltuieli de judecată și pe cele efectuate de Comisia Europeană, inclusiv pe cele aferente procedurii privind măsurile provizorii.

               4)

               Autoritatea AELS de Supraveghere suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 223, 14.7.2014


title: Cauza C-339/14: Cerere de decizie preliminară introdusă de Oberlandesgerichts Nürnberg (Germania) la 14 iulie 2014 – Procedură penală împotriva Andreas Wittmann

text:
               20.10.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 372/2

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Oberlandesgerichts Nürnberg (Germania) la 14 iulie 2014 – Procedură penală împotriva Andreas Wittmann
   (Cauza C-339/14)
   2014/C 372/03
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Oberlandesgericht Nürnberg

      Părțile din procedura principală

   Andreas Wittmann

      Cealaltă parte: Generalstaatsanwaltschaft Nürnberg

      Întrebarea preliminară

   Articolul 11 alineatul (4) din Directiva 2006/126/CE a Parlamentului European și a Consiliului (1) trebuie interpretat în sensul că echivalează cu o retragere a unui permis de conducere situația în care conducătorului unui autovehicul nu i se retrage permisul de conducere numai pentru motivul că acestuia i-a fost deja retras anterior permisul de conducere și, prin urmare, nu mai deține un permis de conducere și în care se dispune totodată că, în orice caz, acestei persoane nu i se mai poate elibera un nou permis de conducere pentru o anumită perioadă?

      (1)  Directiva 2006/126/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 20 decembrie 2006 privind permisele de conducere (JO L 403, p. 18, Ediție specială, 07/vol. 17, p. 216).


title: Cauzele conexate C-267/10 și C-268/10: Ordonanța Curții (Camera a cincea) din 23 mai 2011 (cereri de pronunțare a unei hotărâri preliminare, formulate de Tribunal de première instance de Namur — Belgia) — André Rossius (C-267/10), Marc Collard (C-268/10)/État belge — SPF Finances [Articolul 6 alineatul (1) TUE — Articolul 35 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene — Deținerea și vânzarea de tutun prelucrat pentru fumat — Dispoziții naționale care autorizează perceperea accizelor pe produsele din tutun — Necompetență vădită a Curții]

text:
               6.8.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 232/10

         Ordonanța Curții (Camera a cincea) din 23 mai 2011 (cereri de pronunțare a unei hotărâri preliminare, formulate de Tribunal de première instance de Namur — Belgia) — André Rossius (C-267/10), Marc Collard (C-268/10)/État belge — SPF Finances
   (Cauzele conexate C-267/10 și C-268/10) (1)

   (Articolul 6 alineatul (1) TUE - Articolul 35 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene - Deținerea și vânzarea de tutun prelucrat pentru fumat - Dispoziții naționale care autorizează perceperea accizelor pe produsele din tutun - Necompetență vădită a Curții)
   2011/C 232/17
   Limba de procedură: franceza

      Instanța de trimitere

   Tribunal de première instance de Namur

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamanți: André Rossius (C-267/10), Marc Collard (C-268/10)

      Pârât: État belge — SPF Finances

      cu participarea: État belge — Service public fédéral Défense

      Obiectul

   Cereri de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Tribunal de première instance de Namur — Interpretarea articolului 6 alineatul (1) primul paragraf TUE și a articolului 35 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene — Compatibilitatea cu obiectivul protecției sănătății umane a unei reglementări naționale care permite fabricarea, importul, promovarea și comercializarea tutunului prelucrat pentru fumat, recunoscut ca fiind grav dăunător — Validitatea, în lumina normelor citate anterior, a dispozițiilor naționale care autorizează perceperea accizelor pe produsele din tutun

      Dispozitivul

   Curtea de Justiție a Uniunii Europene este în mod vădit necompetentă pentru a răspunde la întrebările adresate de Tribunal de première instance de Namur (Belgia) prin deciziile din 24 martie 2010.

      (1)  JO C 221, 14.8.2010.


title: Cauza T-178/10: Acțiune introdusă la 21 aprilie 2010 — Regatul Spaniei/Comisia

text:
                  19.6.2010

                  RO

                  Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

                  C 161/52

         Acțiune introdusă la 21 aprilie 2010 — Regatul Spaniei/Comisia
         (Cauza T-178/10)
         (2010/C 161/82)
         Limba de procedură: spaniola

            Părțile

            Reclamant: Regatul Spaniei (reprezentant: N. Díaz Abad)

            Pârâtă: Comisia Europeană

            Concluziile reclamantului

                     —

                     Anularea Deciziei Comisiei Europene din 22 februarie 2010, prin care se admite suspendarea cererilor intermediare de plată prezentate de Spania între 17 noiembrie și 30 decembrie 2009 și în subsidiar, anularea în parte a acestei decizii în ceea ce privește următoarele cereri de plată intermediare:

                           —

                           2007ES161PO008 Andaluzia
                         94 370 752,75 euro

                           —

                           2007ES161PO008 Andaluzia
                         479 712 483,22 euro

                           —

                           2007ES162PO001 Cantabria
                         4 697 332,79 euro

                           —

                           2007ES162PO006 Catalonia
                         15 392 569,98 euro

                           —

                           2007ES162PO008 Aragon
                         12 451 358,48 euro

                     —

                     declararea faptului că este necesară obligarea Comisiei Europene la plata dobânzilor ce rezultă din întârzierea cauzată de plata efectivă a cererilor intermediare blocate în mod incorect;

                     —

                     obligarea Comisiei Europene la plata cheltuielilor de judecată.

            Motivele și principalele argumente

         Prezenta acțiune are ca obiect decizia Comisiei de a întrerupe termenul de plată a anumitor cereri de plată, prezentate de Spania între 17 noiembrie și 30 decembrie 2009. Această întrerupere privește douăzeci de cereri de plată intermediare pentru o valoare totală de 1 890 708 859,51 euro.
         În susținerea argumentelor sale, reclamanta prezintă următoarele motive:

                     —

                     încălcarea articolului 91 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul nr. 1083/2006 (1), în măsura în care Comisia, fără să prezinte vreun raport redactat de un organism de audit național sau comunitar care pune în evidență existența unor deficiențe semnificative în funcționarea sistemelor de gestiune și control și fără ca aceste deficiențe să existe, a întrerupt prin decizia atacată termenul de plată a anumitor cereri de plată intermediare prezentate de Spania.

                     —

                     încălcarea strategiilor de control adoptate de Comisie, în măsura în care Comisia a întrerupt termenul pentru efectuarea plăților intermediare menționate, întrucât a considerat că lipsa unui audit al sistemelor constituie o întârziere semnificativă în executarea strategiilor, cât timp aceste strategii permiteau Regatului Spaniei să prezinte auditul sistemelor până la 30 iunie 2010.

                     —

                     încălcarea principiului securității juridice, în măsura în care decizia atacată impune ca Regatul Spaniei să fi efectuat auditul sistemelor în avans față de calendarul convenit cu Comisia însăși, această cerință neputând fi anticipată de autoritățile spaniole.

                     —

                     încălcarea principiului încrederii legitime, în măsura în care autoritățile naționale au acționat întemeindu-se pe calendare de audit pe care Comisia le aprobase în cadrul strategiilor, calendare pe care acestea le respectau, fără ca, în vreun moment, Comisia să indice faptul că acest lucru presupunea o oarecare deficiență a sistemului de gestiune și control.

                     —

                     încălcarea principiului proporționalității, întrucât măsura adoptată de Comisie este disproporționată și contrară unei gestiuni financiare a altor instrumente juridice mai puțin oneroase pentru a atinge același obiectiv.

               În subsidiar, reclamanta solicită anularea în parte a deciziei atacate pentru încălcarea articolului 87 alineatul (2) din Regulamentul nr. 1083/2006, în măsura în care plata respectivelor cereri nu a fost efectuată în termenul de două luni de la prezentarea acestora.
         În sfârșit, Regatul Spaniei solicită dobânzi de întârziere în temeiul articolului 87 alineatul (2) din Regulamentul nr. 1083/2006, al articolului 83 din Regulamentul nr. 1605/2002 (2) și al articolului 106 alineatul (5) din Regulamentul nr. 2342/2002 al Comisiei (3).

            (1)  Regulamentul (CE) nr. 1083/2006 al Consiliului din 11 iulie 2006 de stabilire a anumitor dispoziții generale privind Fondul European de Dezvoltare Regională, Fondul Social European și Fondul de coeziune și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 1260/1999 (JO L 210, p. 25, Ediție specială, 14/vol. 2, p. 64).

            (2)  Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1605/2002 al Consiliului din 25 iunie 2002 privind regulamentul financiar aplicabil bugetului general al Comunităților Europene (JO L 25, p. 43, Ediție specială, 01/vol. 3, p. 198).

            (3)  Regulamentul (CE, Euratom) nr. 2342/2002 al Comisiei din 23 decembrie 2002 de stabilire a normelor de aplicare a Regulamentului (CE, Euratom) nr. 1605/2002 al Consiliului privind regulamentul financiar aplicabil bugetului general al Comunităților Europene (JO L 357, p. 1, Ediție specială, 01/vol. 4, p. 3).


title: Cauza C-133/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Curtea de Apel Cluj (România) la data de 14 martie 2017 – Dănuț Podilă și alții/Societatea Națională de Transport Feroviar de Călători „CFR Călători” SA București

text:
               26.6.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 202/9

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Curtea de Apel Cluj (România) la data de 14 martie 2017 – Dănuț Podilă și alții/Societatea Națională de Transport Feroviar de Călători „CFR Călători” SA București
   (Cauza C-133/17)
   (2017/C 202/14)
   Limba de procedură: română

      Instanţa de trimitere

   Curtea de Apel Cluj

      Părţile din acţiunea principală

      Apelanți: Dănuț Podilă și alții

      Intimată: Societatea Națională de Transport Feroviar de Călători „CFR Călători” SA București

      Întrebările preliminare

               1)

               Dacă articolele 114 alineatul (3), 151 și 153 TFUE, precum și prevederile Directivei-cadru 89/391/CEE (1) și ale directivelor individuale subsecvente trebuie interpretate ca opunându-se instituirii de către un stat membru UE a unor termene și proceduri ce limitează accesul la justiție pentru încadrarea locurilor de muncă în condiții deosebite sau speciale, cu consecința împiedicării lucrătorilor de a le fi recunoscute drepturile la securitate și sănătate în muncă ce derivă din stabilirea acestor condiții, conform reglementărilor interne enumerate în cuprinsul sesizării.

               2)

               Dacă art. 9 pct. (a) din Directiva 89/391/CEE se opune unei legislații interne care nu sancționează pasivitatea angajatorului în obținerea unei evaluări a riscurilor privind securitatea și sănătatea la locul de muncă.

      (1)  Directiva Consiliului din 12 iunie 1989 privind punerea în aplicare de măsuri pentru promovarea îmbunătățirii securității și sănătății lucrătorilor la locul de muncă (JO 1989 L 183, p. 1, Ediție specială 05/vol. 2, p. 88)


title: Cauza T-305/14: Ordonanța Tribunalului din 22 mai 2015 – Vestolit/Comisia [„Ajutoare de stat — Măsuri adoptate de Germania în sprijinul energiei electrice produse din surse de energie regenerabile și al întreprinderilor electro-intensive — Decizie de inițiere a procedurii prevăzute la articolul 108 alineatul (2) TFUE — Adoptarea deciziei finale după introducerea acțiunii — Nepronunțare asupra fondului”]

text:
               27.7.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 245/27

         Ordonanța Tribunalului din 22 mai 2015 – Vestolit/Comisia
   (Cauza T-305/14) (1)

   ([„Ajutoare de stat - Măsuri adoptate de Germania în sprijinul energiei electrice produse din surse de energie regenerabile și al întreprinderilor electro-intensive - Decizie de inițiere a procedurii prevăzute la articolul 108 alineatul (2) TFUE - Adoptarea deciziei finale după introducerea acțiunii - Nepronunțare asupra fondului”])
   (2015/C 245/33)
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Vestolit GmbH (Marl, Germania) (reprezentanți: D. Greinacher, J. Martin și B. Scholtka, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: T. Maxian Rusche și R. Sauer, agenți, asistați de C. von Donat și G. Quardt, avocați)

      Obiectul

   Cerere de anulare în parte a Deciziei C (2013) 4424 final a Comisiei din 18 decembrie 2013 de inițiere a procedurii prevăzute la articolul 108 alineatul (2) TFUE în ceea ce privește măsurile adoptate de Republica Federală Germania în sprijinul energiei electrice din surse regenerabile și al marilor consumatori de energie [ajutorul de stat SA. 33995 (2013/C) (ex 2013/NN)]

      Dispozitivul

               1)

               Constată că nu este necesar să se pronunțe asupra fondului prezentei acțiuni.

               2)

               Constată că nu este necesar să se pronunțe asupra cererii de intervenție formulate de Autoritatea AELS de Supraveghere.

               3)

               Vestolit GmbH suportă propriile cheltuieli de judecată și pe cele efectuate de Comisia Europeană.

               4)

               Autoritatea AELS de Supraveghere suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 223, 14.7.2014


title: Cauza C-86/07: Acțiune introdusă la data de 15 februarie 2007 — Comisia Comunităților Europene/Republica Italiană

text:
               14.4.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 82/24

         Acțiune introdusă la data de 15 februarie 2007 — Comisia Comunităților Europene/Republica Italiană
   (Cauza C-86/07)
   (2007/C 82/45)
   Limba de procedură: italiana
   Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: M. Condou-Durande și E. De Persio, agenți)

      Pârâtă: Republica Italiană
   Concluziile reclamantei

               —

               constatarea faptului că prin neadoptarea actelor cu putere de lege și a actelor administrative necesare pentru a se conforma Directivei 2003/110/CE (1) a Consiliului din 25 noiembrie 2003 privind asistența la tranzit în cadrul măsurilor de îndepărtare pe cale aeriană, sau în orice caz, necomunicând aceste dispoziții Comisiei, Republica Italiană nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul acestei directive.

               —

               obligarea Republicii Italiene la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   Termenul pentru transpunerea Directivei 2003/110/CE a expirat la data de 5 decembrie 2005.

      (1)  JO L 321, p. 26.


title: Cauza C-256/12: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italia) la 24 mai 2012 — Telecom Italia SpA/Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni, Presidenza del Consiglio dei Ministri

text:
               21.7.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 217/12

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italia) la 24 mai 2012 — Telecom Italia SpA/Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni, Presidenza del Consiglio dei Ministri
   (Cauza C-256/12)
   2012/C 217/27
   Limba de procedură: italiana

      Instanța de trimitere

   Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Telecom Italia SpA

      Pârâți: Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni, Presidenza del Consiglio dei Ministri

      Întrebarea preliminară

   Dispozițiile comunitare în domeniu, în special dispozițiile prevăzute de Directiva 2002/20/CE (1) trebuie interpretate în sensul că se opun normelor naționale indicate de asemenea, în special Legea nr. 266 din 2005, inclusiv în ceea ce privește modul concret de aplicare al acestor norme prin regulament?

      (1)  Directiva 2002/20/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 7 martie 2002 privind autorizarea rețelelor și serviciilor de comunicații electronice (Directiva privind autorizarea) (JO L 108, p. 21, Ediție specială, 13/vol. 35, p. 183).


title: Cauza T-444/13 P: Hotărârea Tribunalului din 10 octombrie 2014 – EMA/BU ( „Recurs — Funcție publică — Agenți temporari — Contract pe durată determinată — Decizie de neprelungire — Competența Tribunalului Funcției Publice — Articolul 8 primul paragraf din RAA — Obligația de solicitudine” )

text:
               24.11.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 421/39

         Hotărârea Tribunalului din 10 octombrie 2014 – EMA/BU
   (Cauza T-444/13 P) (1)

   ((„Recurs - Funcție publică - Agenți temporari - Contract pe durată determinată - Decizie de neprelungire - Competența Tribunalului Funcției Publice - Articolul 8 primul paragraf din RAA - Obligația de solicitudine”))
   2014/C 421/53
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Recurentă: Agenția Europeană pentru Medicamente (EMA) (reprezentanți: T. Jabłoński și N. Rampal Olmedo, agenți, asistați de D. Waelbroeck și A. Duron, avocați)

      Cealaltă parte din procedură: BU (Londra, Regatul Unit) (reprezentant: S. Orlandi, avocat)

      Obiectul

   Recurs formulat împotriva Hotărârii Tribunalului Funcției Publice a Uniunii Europene (Camera a treia) din 26 iunie 2013, BU/EMA (F-135/11, F-51/12 și F-110/12, RecFP, EU:F:2013:93) și prin care se solicită anularea acestei hotărâri.

      Dispozitivul

               1)

               Respinge recursul.

               2)

               Agenția Europeană pentru Medicamente (EMA) suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de domnul BU în cadrul prezentei proceduri.

      (1)  JO C 325, 9.11.2013.


title: Cauza F-46/09: Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera întâi) din 5 iulie 2011 — V/Parlamentul European ( „Funcție publică — Agent contractual — Condiții de angajare — Aptitudine fizică — Vizită medicală de angajare — Protecția persoanelor fizice în raport cu prelucrarea datelor cu caracter personal — Secret medical — Transferul de date medicale între instituții — Dreptul la respectarea vieții private” )

text:
               24.9.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 282/50

         Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera întâi) din 5 iulie 2011 — V/Parlamentul European
   (Cauza F-46/09) (1)

   (Funcție publică - Agent contractual - Condiții de angajare - Aptitudine fizică - Vizită medicală de angajare - Protecția persoanelor fizice în raport cu prelucrarea datelor cu caracter personal - Secret medical - Transferul de date medicale între instituții - Dreptul la respectarea vieții private)
   2011/C 282/92
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: V (Bruxelles, Belgia) (reprezentanți: É. Boigelot și S. Woog, avocați)

      Pârât: Parlamentul European (reprezentanți: K. Zejdová și S. Seyr, agenți)

      Intervenientă în susținerea reclamantului: Autoritatea Europeană pentru Protecția Datelor (reprezentanți: M. V. Pérez Asinari și H. Kranenborg, agenți)

      Obiectul

   Pe de o parte, cerere de anulare a avizului medical privind lipsa aptitudinii fizice, eliberat la 18 decembrie 2008 și, pe de altă parte, cerere de anulare a deciziei de retragere a ofertei de muncă făcute anterior reclamantei

      Dispozitivul

               1.

               Anulează decizia din 19 decembrie 2008, prin care Parlamentul European a retras oferta de muncă făcută lui V.

               2.

               Obligă Parlamentul European la plata sumei de 25 000 de euro către V.

               3.

               Respinge în rest acțiunea.

               4.

               Parlamentul European suportă, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, și cheltuielile de judecată efectuate de reclamant.

               5.

               Intervenienta, respectiv Autoritatea Europeană pentru Protecția Datelor, suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 11, 16.1.2010, p. 40.


title: Cauza F-118/11: Ordonanța Tribunalului Funcției Publice (Camera a treia) din 25 februarie 2014 – Marcuccio/Comisia (Funcție publică — Funcționari — Decizie a AIPN privind pensionarea unui funcționar și acordarea unei prestații de invaliditate — Decizie care nu se pronunță cu privire la originea profesională a bolii care a justificat pensionarea — Obligația AIPN de a recunoaște originea profesională a bolii — Articolul 78 al cincilea paragraf din Statut — Necesitate de a convoca o nouă comisie pentru invaliditate — Relevanța unei decizii anterioare adoptate în aplicarea articolului 73 din Statut — Articolul 76 din Regulamentul de procedură — Acțiune în parte vădit inadmisibilă și în parte vădit nefondată)

text:
               7.4.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 102/44

         Ordonanța Tribunalului Funcției Publice (Camera a treia) din 25 februarie 2014 – Marcuccio/Comisia
   (Cauza F-118/11) (1)

   ((Funcție publică - Funcționari - Decizie a AIPN privind pensionarea unui funcționar și acordarea unei prestații de invaliditate - Decizie care nu se pronunță cu privire la originea profesională a bolii care a justificat pensionarea - Obligația AIPN de a recunoaște originea profesională a bolii - Articolul 78 al cincilea paragraf din Statut - Necesitate de a convoca o nouă comisie pentru invaliditate - Relevanța unei decizii anterioare adoptate în aplicarea articolului 73 din Statut - Articolul 76 din Regulamentul de procedură - Acțiune în parte vădit inadmisibilă și în parte vădit nefondată))
   2014/C 102/65
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Reclamant: Luigi Marcuccio (Tricase, Italia) (reprezentant: G. Cipressa, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: C. Berardis-Kayser și J. Baquero Cruz, agenți, A. Dal Ferro, avocat)

      Obiectul

   Cerere de anulare a deciziei implicite a Comisiei de refuz al adoptării unei decizii privind originea profesională a bolii reclamantului

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea în parte ca vădit inadmisibilă și în parte ca vădit nefondată.

               2)

               Fiecare parte suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 25, 28.1.2012, p. 70.


title: Cauza C-440/08: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Hoge Raad der Nederlanden (Țările de Jos) la 6 octombrie 2008 — F. Gielen/Staatssecretaris van Financiën

text:
               20.12.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 327/14

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Hoge Raad der Nederlanden (Țările de Jos) la 6 octombrie 2008 — F. Gielen/Staatssecretaris van Financiën
   (Cauza C-440/08)
   (2008/C 327/24)
   Limba de procedură: olandeza
   Instanța de trimitere
   Hoge Raad der Nederlanden
   Părțile din acțiunea principală

      Reclamant: F. Gielen

      Pârâtă: Staatssecretaris van Financiën
   Întrebările preliminare
   Articolul 43 CE trebuie interpretat în sensul că nu se opune aplicării unei dispoziții a legislației fiscale a unui stat membru la profitul realizat de un resortisant al unui alt stat membru (contribuabil străin) într-o parte a întreprinderii sale situate în primul stat membru dacă, atunci când este interpretată într-un anume fel, această dispoziție creează în mod efectiv o discriminare contrară în sine articolului 43 CE între contribuabilii naționali și contribuabilii străini, dar contribuabilul străin respectiv a avut posibilitatea de a alege să fie tratat ca fiind contribuabil național și, din motive personale, nu a utilizat această posibilitate?


title: Cauza C-374/15 P: Recurs introdus la 15 iulie 2015 de Harper Hygienics S.A. împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a opta) din 13 mai 2015 în cauza T-363/12, Harper Hygienics/OAPI – Clinique Laboratories (CLEANIC natural beauty)

text:
               25.4.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 145/14

         Recurs introdus la 15 iulie 2015 de Harper Hygienics S.A. împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a opta) din 13 mai 2015 în cauza T-363/12, Harper Hygienics/OAPI – Clinique Laboratories (CLEANIC natural beauty)
   (Cauza C-374/15 P)
   (2016/C 145/17)
   Limba de procedură: polona

      Părțile

      Recurentă: Harper Hygienics S.A. (reprezentant: D. Rzążewska)

      Celelalte părți din procedură: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI), Clinique Laboratories, LLC
   Prin Ordonanța Curții (Camera a zecea) din 28 ianuarie 2016, recursul a fost respins.


title: Cauza T-157/08: Hotărârea Tribunalului din 8 februarie 2011 — Paroc/OAPI (INSULATE FOR LIFE) [ „Marcă comunitară — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale INSULATE FOR LIFE — Motiv absolut de refuz — Lipsa caracterului distinctiv — Articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 [devenit articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009] — Decizie pur confirmativă — Inadmisibilitate parțială” ]

text:
               19.3.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 89/15

         Hotărârea Tribunalului din 8 februarie 2011 — Paroc/OAPI (INSULATE FOR LIFE)
   (Cauza T-157/08) (1)

   (Marcă comunitară - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale INSULATE FOR LIFE - Motiv absolut de refuz - Lipsa caracterului distinctiv - Articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 [devenit articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009] - Decizie pur confirmativă - Inadmisibilitate parțială)
   2011/C 89/33
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Paroc Oy AB (Helsinki, Finlanda) (reprezentant: J. Palm)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: D. Botis, agent)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a doua de recurs a OAPI din 21 februarie 2008 (cauza R 54/2008-2) privind o cerere de înregistrare a semnului verbal INSULATE FOR LIFE ca marcă comunitară

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Obligă Paroc Oy AB la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 171, 5.7.2008.


title: Cauza T-85/10: Acțiune introdusă la 18 februarie 2010 — Alfa Acciai/Comisia

text:
               17.4.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 100/66

         Acțiune introdusă la 18 februarie 2010 — Alfa Acciai/Comisia
   (Cauza T-85/10)
   2010/C 100/97
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Reclamantă: Alfa Acciai SpA (Brescia, Italia) (reprezentanți: D. Fosselard, avocat, S. Amoruso, avocat, L. Vitolo, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile reclamantei

               —

               Anularea Deciziei C (2002) 7492 final a Comisiei din 30 septembrie 2009, COMP/37.956 — Fier beton armat, readoptată (denumită în continuare „decizia”), în versiunea corectată și completată de Decizia C (2009) 9912 final din 8 decembrie 2009, în partea în care constată o încălcare a articolului 65 din Tratatul CECO de către Alfa Acciai Spa și îi aplică acesteia o amendă de 7,175 milioane de euro;

         În subsidiar:

               —

               anularea articolului 2 din decizia prin care i se aplică sancțiunea reclamantei;

         Cu titlu mai subsidiar:

               —

               reducerea cuantumului amenzii;

               —

               obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Motivele și principalele argumente sunt similare cu cele invocate în cauza T-70/10, Feralpi Holding Spa/Comisia și T-83/10, Riva Fire Spa/Comisia.
   Reclamanta susține în mod special:

               —

               Necompetența Comisiei pentru a sancționa încălcarea articolului 65 din Tratatul CECO în urma expirării acestui tratat și în orice caz pentru a utiliza ca temei juridic articolul 7 alineatul (1) și articolul 23 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1/2003 (1).

               —

               Încălcarea dreptului la apărare al reclamantei în cursul procedurii administrative prealabile în măsura în care Comisia nu a trimis o nouă comunicare privind obiecțiunile, ci s-a limitat să comunice prin scrisoare intenția de a readopta decizia. Statele membre nu au fost audiate, și nici nu au participat la ședința finală, iar reclamanta a fost pusă în imposibilitatea de fapt de a-și face cunoscută poziția din perspectiva readoptării deciziei.

               —

               Încălcarea articolului 65 alineatul (1) din Tratatul CECO în măsura în care situația de fapt descrisă în decizie nu constituie o înțelegere unică și continuă.

               —

               Încălcarea liniilor directoare privind metoda de stabilire a amenzilor aplicate în temeiul articolului 23 alineatul (2) litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 1/2003, precum și încălcarea principiului egalității și al proporționalității în evaluarea comportamentului reclamantei și în stabilirea cuantumului amenzii.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 1/2003 al Consiliului din 16 decembrie 2002 privind punerea în aplicare a normelor de concurență prevăzute la articolele 81 și 82 din tratat (JO L 1, 4.1.2003, p. 1, Ediție specială 08/vol. 1, p. 167).


title: Cauza T-113/11: Acțiune introdusă la 23 februarie 2011 — Schutzgemeinschaft Milch und Milcherzeugnisse/Comisia

text:
               14.5.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 145/30

         Acțiune introdusă la 23 februarie 2011 — Schutzgemeinschaft Milch und Milcherzeugnisse/Comisia
   (Cauza T-113/11)
   2011/C 145/50
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Schutzgemeinschaft Milch und Milcherzeugnisse eV (Berlin, Germania) (reprezentanți: M. Loschelder și V. Schoene, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               Anularea Regulamentului (UE) nr. 1122/2010 al Comisiei din 2 decembrie 2010 de înregistrare a unei denumiri în Registrul denumirilor de origine protejate și al indicațiilor geografice protejate [Gouda Holland (IGP)];

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor necesare.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă nouă motive.

               1.

               Primul motiv, întemeiat pe încălcarea normelor de repartizare a competențelor

                           —

                           În cadrul primului motiv, reclamanta critică încălcarea normelor de repartizare a competențelor stabilite de Regulamentul nr. 510/2006 (1), întrucât nu s-a desfășurat o procedură națională privind indicația geografică protejată „Gouda Holland”, înregistrată în registru de regulamentul atacat.

                           —

                           Reclamanta susține că cererea inițială urmărea obținerea înregistrării denumirii „Hollandse Gouda” și că numai aceasta a făcut obiectul unei proceduri naționale prealabile, impusă în mod imperativ de articolul 5 din Regulamentul nr. 510/2006.

               2.

               Al doilea motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 3 alineatul (2) din Regulamentul nr. 1898/2006 (2)

                           —

                           Reclamanta critică în această privință faptul că „Gouda Holland” nu este o expresie a limbii olandeze.

               3.

               Al treilea motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 2 alineatele (1) și (2) din Regulamentul nr. 510/2006 și a articolului 3 alineatul (1) din Regulamentul nr. 1898/2006

                           —

                           În cadrul celui de al treilea motiv, reclamanta critică faptul că denumirea înregistrată nu este utilizată.

               4.

               Al patrulea motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 2 alineatul (2) din Regulamentul nr. 510/2006

                           —

                           Reclamanta susține că a fost încălcat articolul 2 alineatul (2) din Regulamentul nr. 510/2006 întrucât „Gouda Holland” nu este o denumire negeografică „tradițională”.

               5.

               Al cincilea motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 2 alineatul (1) din Regulamentul nr. 510/2006

                           —

                           În cadrul celui de al cincilea motiv, reclamanta invocă încălcarea articolului 2 alineatul (1) din Regulamentul nr. 510/2006 întrucât nu ar exista caracteristici specifice sau o reputație a „Gouda Holland”.

               6.

               Al șaselea motiv, întemeiat pe încălcarea articolelor 30 TFUE și 36 TFUE

                           —

                           În această privință, reclamanta arată că regulamentul atacat aduce o restricție nejustificată liberei circulații a mărfurilor întrucât lipsește specificitatea laptelui provenit de la crescători olandezi de vaci de lapte, singurul autorizat pentru producerea „Gouda Holland”.

               7.

               Al șaptelea motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 2 alineatele (1) și (2) din Regulamentul nr. 510/2006

                           —

                           În această privință, reclamanta invocă în special încălcarea articolului 2 alineatul (2) coroborat cu articolul 2 alineatul (1) din Regulamentul nr. 510/2006 întrucât „Holland” reprezintă — ca sinonim al „Țărilor de Jos” — numele unei țări. În plus, în speță nu există cazul excepțional necesar la înregistrarea numelui unei țări.

               8.

               Al optulea motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 3 alineatul (3) din Regulamentul nr. 510/2006

                           —

                           Reclamanta afirmă în această privință că, având în vedere existența înregistrării anterioare „Noord-Hollandse Gouda DOP”, înregistrarea „Gouda Holland” a avut loc cu nerespectarea utilizărilor loiale și locale și poate induce în eroare consumatorul.

               9.

               Al nouălea motiv, întemeiat pe încălcarea principiului fundamental al proporționalității și a unor principii de procedură, precum și pe o eroare de apreciere

                           —

                           Reclamanta critică, în sfârșit, faptul că pârâta a omis să precizeze cu claritate în regulamentul atacat că denumirea „Gouda” este generică. În opinia reclamantei, această precizare era posibilă având în vedere jurisprudența Curții și practica Comisiei și necesară având în vedere situația de fapt. Omiterea acesteia este contrară principiului fundamental al proporționalității și unor principii de procedură și constituie o eroare de apreciere.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 510/2006 al Consiliului din 20 martie 2006 privind protecția indicațiilor geografice și a denumirilor de origine ale produselor agricole și alimentare (JO L 93, p. 12, Ediție specială, 03/vol. 71, p. 114).

      (2)  Regulamentul (CE) nr. 1898/2006 al Comisiei din 14 decembrie 2006 de stabilire a normelor de aplicare a Regulamentului (CE) nr. 510/2006 al Consiliului privind protecția indicațiilor geografice și a denumirilor de origine ale produselor agricole și alimentare (JO L 369, p. 1, Ediție specială, 03/vol. 80, p. 214).


title: Cauza C-140/13: Hotărârea Curții (Camera a doua) din 12 noiembrie 2014 (cerere de decizie preliminară formulată de Verwaltungsgericht Frankfurt am Main – Germania) – Annett Altmann și alții/Bundesanstalt für Finanzdienstleistungsaufsicht (Trimitere preliminară – Apropierea legislațiilor – Directiva 2004/39/CE – Articolul 54 – Obligația de a păstra secretul profesional, care revine autorităților naționale de supraveghere financiară – Informații privind o întreprindere de investiții frauduloasă aflată în lichidare judiciară)

text:
               19.1.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 16/3

      Hotărârea Curții (Camera a doua) din 12 noiembrie 2014 (cerere de decizie preliminară formulată de Verwaltungsgericht Frankfurt am Main – Germania) – Annett Altmann și alții/Bundesanstalt für Finanzdienstleistungsaufsicht
      (Cauza C-140/13) (1)

      (Trimitere preliminară - Apropierea legislațiilor - Directiva 2004/39/CE - Articolul 54 - Obligația de a păstra secretul profesional, care revine autorităților naționale de supraveghere financiară - Informații privind o întreprindere de investiții frauduloasă aflată în lichidare judiciară)
      (2015/C 016/03)
      Limba de procedură: germana

         Instanța de trimitere

      Verwaltungsgericht Frankfurt am Main

         Părțile din procedura principală

         Reclamanți: Annett Altmann, Torsten Altmann, Hans Abel, Waltraud Apitzsch, Uwe Apitzsch, Simone Arnold, Barbara Assheuer, Ingeborg Aubele, Karl-Heinz Aubele

         Pârât: Bundesanstalt für Finanzdienstleistungsaufsicht

         cu participarea: Frank Schmitt

         Dispozitivul

      Articolul 54 alineatele (1) și (2) din Directiva 2004/39/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 21 aprilie 2004 privind piețele instrumentelor financiare, de modificare a Directivelor 85/611/CEE și 93/6/CEE ale Consiliului și a Directivei 2000/12/CE a Parlamentului European și a Consiliului și de abrogare a Directivei 93/22/CEE a Consiliului, trebuie interpretat în sensul că o autoritate națională de supraveghere poate invoca, în cadrul unei proceduri administrative, obligația de a păstra secretul profesional față de o persoană care, în afara unui caz care ține de dreptul penal sau a unei proceduri civile sau comerciale, i-a solicitat accesul la informații privind o întreprindere de investiții aflată în prezent în lichidare judiciară chiar și în situația în care principalul concept de afaceri al acestei întreprinderi ar fi constat într-o fraudă de mare amploare care viza prejudicierea deliberată a investitorilor, iar mai mulți dintre responsabilii întreprinderii respective ar fi fost condamnați la pedepse privative de libertate.

         (1)  JO C 156, 1.6.2013.


title: Cauza C-456/08: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 28 ianuarie 2010 — Comisia Europeană/Irlanda (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Directiva 93/37/CEE — Contracte de achiziții publice de lucrări — Notificarea candidaților și a ofertanților cu privire la deciziile de atribuire a contractului — Directiva 89/665/CEE — Proceduri privind căile de atac în materie de atribuire a contractelor de achiziții publice — Termen de introducere a căii de atac — Dată de la care începe să curgă termenul de introducere a căii de atac)

text:
               13.3.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 63/12

         Hotărârea Curții (Camera a treia) din 28 ianuarie 2010 — Comisia Europeană/Irlanda
   (Cauza C-456/08) (1)

   (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru - Directiva 93/37/CEE - Contracte de achiziții publice de lucrări - Notificarea candidaților și a ofertanților cu privire la deciziile de atribuire a contractului - Directiva 89/665/CEE - Proceduri privind căile de atac în materie de atribuire a contractelor de achiziții publice - Termen de introducere a căii de atac - Dată de la care începe să curgă termenul de introducere a căii de atac)
   2010/C 63/18
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: G. Zavvos, M. Konstantinidis și E. White, agenți)

      Pârâtă: Irlanda (reprezentanți: D. O'Hagan, agent, A. Collins, SC)

      Obiectul

   Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Încălcarea articolului 1 alineatul (1) din Directiva 89/665/CEE a Consiliului din 21 decembrie 1989 privind coordonarea actelor cu putere de lege și a actelor administrative privind aplicarea procedurilor care vizează căile de atac față de atribuirea contractelor de achiziții publice de produse și a contractelor publice de lucrări (JO L 395, p. 33, Ediție specială, 06/vol. 1, p. 237) — Încălcarea articolului 8 alineatul (2) din Directiva 93/37/CEE a Consiliului din 14 iunie 1993 privind coordonarea procedurilor de atribuire a contractelor de achiziții publice de lucrări (JO L 199, p. 54) — Notificarea deciziei de atribuire a contractului de achiziții publice — Obligația de a prevedea în mod clar termenul pentru introducerea unei acțiuni împotriva unei decizii de atribuire a unui contract de achiziții publice

      Dispozitivul

               1.

               Irlanda,

                           —

                           prin faptul că National Roads Authority nu l-a informat pe ofertantul respins cu privire la decizia sa de atribuire a contractului referitor la proiectarea, construcția, finanțarea și exploatarea centurii vestice cu profil de autostradă din orașul Dundalk și

                           —

                           prin menținerea în vigoare a dispozițiilor articolului 84 A alineatul (4) din Regulamentul de procedură al instanțelor superioare (Rules of the Superior Courts), în versiunea rezultată din Statutory Instrument nr. 374/1998, în măsura în care acestea creează o incertitudine cu privire la decizia împotriva căreia trebuie formulată calea de atac și cu privire la stabilirea termenelor de introducere a unei asemenea căi de atac,

                     nu și a îndeplinit, în ceea ce privește primul motiv, obligațiile care îi revin în temeiul articolului 1 alineatul (1) din Directiva 89/665/CEE a Consiliului din 21 decembrie 1989 privind coordonarea actelor cu putere de lege și a actelor administrative privind aplicarea procedurilor care vizează căile de atac față de atribuirea contractelor de achiziții publice de produse și a contractelor publice de lucrări, astfel cum a fost modificată prin Directiva 92/50/CEE a Consiliului din 18 iunie 1992, precum și al articolului 8 alineatul (2) din Directiva 93/37/CEE a Consiliului din 14 iunie 1993 privind coordonarea procedurilor de atribuire a contractelor de achiziții publice de lucrări, astfel cum a fost modificată prin Directiva 97/52/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 13 octombrie 1997, și, în ceea ce privește al doilea motiv, obligațiile care îi revin în temeiul articolului 1 alineatul (1) din Directiva 89/665, astfel cum a fost modificată prin Directiva 92/50.

               2.

               Obligă Irlanda la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 313, 6.12.2008.


title: Cauza T-540/13: Ordonanța Tribunalului din 2 octombrie 2015 – Société européenne des chaux et liants/ECHA („Acțiune în anulare — REACH — Impunerea unei taxe administrative pentru o eroare în declarația referitoare la dimensiunea întreprinderii — Regim lingvistic — Termen de introducere a acţiunii — Inadmisibilitate”)

text:
               23.11.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 389/55

         Ordonanța Tribunalului din 2 octombrie 2015 – Société européenne des chaux et liants/ECHA
   (Cauza T-540/13) (1)

   ((„Acțiune în anulare - REACH - Impunerea unei taxe administrative pentru o eroare în declarația referitoare la dimensiunea întreprinderii - Regim lingvistic - Termen de introducere a acţiunii - Inadmisibilitate”))
   (2015/C 389/62)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: Société européenne des chaux et liants (Bourgoin-Jallieu, Franța) (reprezentant: J. Dezarnaud, avocat)

      Pârâtă: Agenția Europeană pentru Produse Chimice (ECHA) (reprezentanți: M. Heikkilä, A. Iber și C. Schultheiss, agent)

      Obiectul

   Cerere de anulare în parte a Deciziei SME (2013) 1665 a ECHA din 21 mai 2013, în măsura în care prin aceasta se impune reclamantei o taxă administrativă.

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Société européenne des chaux et liants va suporta, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, cheltuielile de judecată efectuate de Agenția Europeană pentru Produse Chimice (ECHA).

      (1)  JO C 31, 1.2.2014.


title: Cauza F-136/11: Acțiune introdusă la 19 decembrie 2011 — ZZ/Comisia

text:
               3.3.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 65/24

         Acțiune introdusă la 19 decembrie 2011 — ZZ/Comisia
   (Cauza F-136/11)
   2012/C 65/46
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: ZZ (reprezentanți: D. Abreu Caldas, A. Coolen, E. Marchal, S. Orlandi, J.-N. Louis, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Obiectul și descrierea litigiului

   Anularea deciziei de stabilire a sporului drepturilor de pensie ale reclamantei dobândite anterior intrării sale în serviciu, în sistemul de pensii comunitare

      Concluziile reclamantei

               —

               Anularea deciziei din 24 mai 2011 prin care se anulează și se înlocuiește propunerea de transfer al drepturilor de pensie ale reclamantei ca urmare a cererii acesteia în temeiul articolului 11 alineatul (2) din anexa VII la statut, care cuprinde o nouă propunere calculată pe baza DGA adoptate la 3 martie 2011;

               —

               obligarea Comisiei Europene la plata cheltuielilor de judecată.


title: Cauza C-523/10: Hotărârea Curții (Camera întâi) din 19 aprilie 2012 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Oberster Gerichtshof — Austria) — Wintersteiger AG/Products 4U Sondermaschinenbau GmbH [Regulamentul (CE) nr. 44/2001 — Competența judiciară și executarea hotărârilor în materie civilă și comercială — Competența „în materie delictuală și cvasidelictuală” — Determinarea locului unde s-a produs sau riscă să se producă fapta prejudiciabilă — Site internet al unui furnizor de servicii de referențiere care operează prin intermediul unui nume de domeniu național de prim nivel al unui stat membru — Utilizarea de către o persoană care publică un anunț a unui cuvânt cheie identic cu o marcă înregistrată într un alt stat membru]

text:
               9.6.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 165/5

         Hotărârea Curții (Camera întâi) din 19 aprilie 2012 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Oberster Gerichtshof — Austria) — Wintersteiger AG/Products 4U Sondermaschinenbau GmbH
   (Cauza C-523/10) (1)

   (Regulamentul (CE) nr. 44/2001 - Competența judiciară și executarea hotărârilor în materie civilă și comercială - Competența „în materie delictuală și cvasidelictuală” - Determinarea locului unde s-a produs sau riscă să se producă fapta prejudiciabilă - Site internet al unui furnizor de servicii de referențiere care operează prin intermediul unui nume de domeniu național de prim nivel al unui stat membru - Utilizarea de către o persoană care publică un anunț a unui cuvânt cheie identic cu o marcă înregistrată într un alt stat membru)
   2012/C 165/08
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Oberster Gerichtshof

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Wintersteiger AG

      Pârâtă: Products 4U Sondermaschinenbau GmbH

      Obiectul

   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Oberster Gerichtshof — Interpretarea articolului 5 punctul 3 din Regulamentul (CE) nr. 44/2001 al Consiliului din 22 decembrie 2000 privind competența judiciară, recunoașterea și executarea hotărârilor în materie civilă și comerciala (JO 2001, L 12, p. 1, Ediție specială, 19/vol. 3 p., 74) — Stabilirea competenței judiciare privind o acțiune prin care se urmărește interzicerea înscrierii unui semn similar sau identic unei mărci pe lângă un prestator de servicii care exploatează un motor de căutare în internet pentru a realiza pe ecran, în urma introducerii semnului respectiv ca termen de căutare („AdWord”), o afișare automată a publicității pentru produse sau servicii identice ori similare celor pentru care a fost înregistrată marca în discuție — Situație în care marca este protejată într-un prim stat membru și menționata afișare a publicității funcționează numai în domeniul de prim nivel („top-level domain”) al respectivului motor de căutare specific unui alt stat membru, fiind accesibil din primul stat membru și în limba oficiala a acestui din urmă stat — Criterii pentru a stabili „locul unde s-a produs sau riscă să se producă fapta prejudiciabilă”

      Dispozitivul

   Articolul 5 punctul 3 din Regulamentul (CE) nr. 44/2001 al Consiliului din 22 decembrie 2000 privind competența judiciară, recunoașterea și executarea hotărârilor în materie civilă și comercială trebuie interpretat în sensul că un litigiu referitor la atingerea adusă unei mărci înregistrate într-un stat membru ca urmare a utilizării de către o persoană care publică un anunț a unui cuvânt cheie identic cu marca respectivă pe site-ul internet al unui motor de căutare care operează prin intermediul unui domeniu național de prim nivel dintr un alt stat membru poate să fie dedus judecății fie la instanțele din statul membru în care este înregistrată marca, fie la instanțele din statul membru de la locul în care este stabilită persoana care publică anunțul.

      (1)  JO C 30, 29.1.2011.


title: Cauza T-663/13 P: Recurs introdus la 16 decembrie 2013 de Curtea de Conturi a Uniunii Europene împotriva Hotărârii din 17 octombrie 2013 a Tribunalului Funcției Publice în cauza F-69/11, BF/Curtea de Conturi

text:
               22.2.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 52/39

         Recurs introdus la 16 decembrie 2013 de Curtea de Conturi a Uniunii Europene împotriva Hotărârii din 17 octombrie 2013 a Tribunalului Funcției Publice în cauza F-69/11, BF/Curtea de Conturi
   (Cauza T-663/13 P)
   2014/C 52/75
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Recurentă: Curtea de Conturi a Uniunii Europene (reprezentanți: T. Kennedy și J. Vermer, agenți)

      Cealaltă parte din procedură: BF (Luxemburg, Luxemburg)

      Concluziile

   Recurenta solicită Tribunalului:

               —

               anularea Hotărârii Tribunalului Funcției Publice în cauza F-69/11;

               —

               admiterea concluziilor prezentate de Curtea de Conturi în primă instanță, și anume respingerea acțiunii ca nefondate;

               —

               obligarea BF la plata cheltuielilor de judecată aferente recursului și a cheltuielilor de judecată aferente procedurii desfășurate în fața Tribunalului Funcției Publice.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea recursului, recurenta invocă patru motive.

               1.

               Primul motiv este întemeiat pe o eroare de drept, întrucât Tribunalul Funcției Publice (TFP) a interpretat și a aplicat articolul 6 din Decizia nr. 45-2010 din 17 iunie 2010 privind procedurile de selecție a șefilor de unitate și a directorilor în mod eronat.

               2.

               Al doilea motiv este întemeiat pe denaturarea unui element de probă săvârșită de TFP atunci când a considerat că notele atribuite candidaților de Comitetul de preselecție constituiau o informație care trebuia să fie cuprinsă în raportul acestuia din urmă transmis Autorității împuternicite să facă numiri (AIPN).

               3.

               Al treilea motiv este întemeiat pe o denaturare a situației de fapt, TFP încălcându-și obligația de a analiza situația de fapt pe care se întemeiază pentru a justifica constatarea neregularității procedurii.

               4.

               Al patrulea motiv este întemeiat pe lipsa motivării și pe o eroare de drept care aduce atingere caracterului unitar al jurisprudenței întrucât TFP a considerat că neregularitatea întemeiată pe lipsa motivării prevăzute la articolul 6 alineatul 1 din Decizia nr. 45-2010 în ceea ce privește raportul Comitetului de preselecție este de natură să determine anularea deciziilor atacate în primă instanță.


title: Cauza C-21/13: Hotărârea Curții (Camera a doua) din 4 septembrie 2014 (cerere de decizie preliminară formulată de Finanzgericht Hamburg – Germania) – Simon, Evers & Co GmbH/Hauptzollamt Hamburg-Hafen (Trimitere preliminară – Politică comercială – Taxe antidumping – Regulamentul (CE) nr. 499/2009 – Validitate – Produse de import originare din China – Importul acelorași produse expediate din Thailanda – Eludare – Probă – Refuzul cooperării)

text:
               10.11.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 395/9

      Hotărârea Curții (Camera a doua) din 4 septembrie 2014 (cerere de decizie preliminară formulată de Finanzgericht Hamburg – Germania) – Simon, Evers & Co GmbH/Hauptzollamt Hamburg-Hafen
      (Cauza C-21/13) (1)

      ((Trimitere preliminară - Politică comercială - Taxe antidumping - Regulamentul (CE) nr. 499/2009 - Validitate - Produse de import originare din China - Importul acelorași produse expediate din Thailanda - Eludare - Probă - Refuzul cooperării))
      (2014/C 395/11)
      Limba de procedură: germana

         Instanța de trimitere

      Finanzgericht Hamburg

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: Simon, Evers & Co GmbH

         Pârât: Hauptzollamt Hamburg-Hafen

         Dispozitivul

      Examinarea întrebării adresate de instanța de trimitere nu a revelat niciun element de natură să afecteze validitatea Regulamentului (CE) nr. 499/2009 al Consiliului din 11 iunie 2009 de extindere a taxei antidumping definitive impuse prin Regulamentul (CE) nr. 1174/2005 pentru importurile de transpalete manuale și de componente de bază ale acestora originare din Republica Populară Chineză la importurile aceluiași produs expediat din Thailanda, indiferent dacă produsul este sau nu declarat ca originar din Thailanda.

         (1)  JO C 114, 20.4.2013.


title: Cauza C-175/14: Cerere de decizie preliminară introdusă de Verwaltungsgerichtshof (Austria) la 10 aprilie 2014 – Ralph Prankl

text:
               21.7.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 235/3

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Verwaltungsgerichtshof (Austria) la 10 aprilie 2014 – Ralph Prankl
   (Cauza C-175/14)
   2014/C 235/04
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Verwaltungsgerichtshof

      Părțile din procedura principală

      Reclamant: Ralph Prankl

      Pârât: Bundesfinanzgericht

      Întrebarea preliminară

   Articolul 7 alineatele (1) și (2) și articolul 9 alineatul (1) din Directiva 92/12/CEE a Consiliului din 25 februarie 1992 privind regimul general al produselor supuse accizelor și privind deținerea, circulația și monitorizarea acestor produse (1), astfel cum a fost modificată prin Directiva 92/108/CEE (2) a Consiliului din 14 decembrie 1992, trebuie interpretate în sensul că se opun unor dispoziţii naționale conform cărora acciza (taxa pe tutun) pentru produse supuse accizelor (țigarete), care au fost puse în consum într-un (prim) stat membru și care au fost transportate pe uscat, fără un document de însoțire în temeiul articolului 7 alineatul (4) din directiva citată, trecând printr-unul sau mai multe state membre (state membre de tranzit) într-un alt stat membru (stat membru de destinație) pentru a fi comercializate în statul membru de destinație, trebuie percepută și în statul membru de tranzit?

      (1)  JO L 76, p. 1, JO L 390, p. 124, Ediție specială, 09/vol. 1, p. 129.

      (2)  Directiva 92/108/CEE a Consiliului din 14 decembrie 1992 de modificare a Directivei 92/12/CEE privind regimul, deținerea și controlul produselor accizate și de modificare a Directivei 92/81/CEE (JO L 390, p. 124, Ediție specială, 09/vol. 1, p. 170).


title: Cauza T-2/08: Ordonanța Tribunalului de Primă Instanță din 5 octombrie 2009 — Landesanstalt für Medien Nordrhein-Westfalen/Comisia ( Acțiune în anulare — Ajutoare de stat — Lipsa afectării individuale — Inadmisibilitate )

text:
               21.11.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 282/47

         Ordonanța Tribunalului de Primă Instanță din 5 octombrie 2009 — Landesanstalt für Medien Nordrhein-Westfalen/Comisia
   (Cauza T-2/08) (1)

   („Acțiune în anulare - Ajutoare de stat - Lipsa afectării individuale - Inadmisibilitate”)
   2009/C 282/90
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamant: Landesanstalt für Medien Nordrhein-Westfalen (Düsseldorf, Germania) (reprezentanți: A. Rosenfeld și G.-B. Lehr, avocați)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: K. Gross și B. Martenczuk, agenți)

      Intervenientă în susținerea reclamantului: Republica Federală Germania (reprezentanți: M. Lumma și J. Möller, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare a Deciziei 2008/708/CE a Comisiei din 23 octombrie 2007 privind ajutorul de stat C 34/06 (ex N 29/05 și ex CP 13/04) pe care Republica Federală Germania intenționează să îl utilizeze pentru introducerea televiziunii terestre digitale (DVB-T) în Renania de Nord-Vestfalia (JO 2008, L 236, p.10).

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea ca inadmisibilă.

               2.

               Landesanstalt für Medien Nordrhein-Westfalen suportă propriile cheltuieli de judecată precum și pe cele efectuate de Comisia Comunităților Europene.

               3.

               Republica Federală Germania suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 64, 8.3.2008.


title: Cauza C-440/15 P: Recurs introdus la 10 august 2015 de AgriCapital Corp. împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a opta) din 10 iunie 2015 în cauza T-514/13, AgriCapital Corp./Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI),

text:
               30.5.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 191/2

         Recurs introdus la 10 august 2015 de AgriCapital Corp. împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a opta) din 10 iunie 2015 în cauza T-514/13, AgriCapital Corp./Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI),
   (Cauza C-440/15 P)
   (2016/C 191/03)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Recurentă: AgriCapital Corp. (reprezentanţi: P. Meyer, M. Gramsch, avocaţi)

      Cealaltă parte din procedură: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI)
   Prin Ordonanța din 3 martie 2016, Curtea (Camera a zecea) a respins recursul ca inadmisibil.


title: Cauza T-283/14: Ordonanța Tribunalului din 9 iunie 2015 – Advansa și alții/Comisia [„Ajutoare de stat — Măsuri adoptate de Germania în sprijinul energiei electrice produse din surse de energie regenerabile și al întreprinderilor electro-intensive — Decizie de inițiere a procedurii prevăzute la articolul 108 alineatul (2) TFUE — Adoptarea deciziei finale după introducerea acțiunii — Nepronunțare asupra fondului”]

text:
               7.9.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 294/66

         Ordonanța Tribunalului din 9 iunie 2015 – Advansa și alții/Comisia
   (Cauza T-283/14) (1)

   ([„Ajutoare de stat - Măsuri adoptate de Germania în sprijinul energiei electrice produse din surse de energie regenerabile și al întreprinderilor electro-intensive - Decizie de inițiere a procedurii prevăzute la articolul 108 alineatul (2) TFUE - Adoptarea deciziei finale după introducerea acțiunii - Nepronunțare asupra fondului”])
   (2015/C 294/81)
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamante: Advansa GmbH (Hamm, Germania); Akzo Nobel Industrial Chemicals GmbH (Ibbenbüren, Germania), Aurubis AG (Hamburg, Germania), Cabb GmbH (Gersthofen, Germania), CBW Chemie GmbH Bitterfeld-Wolfen (Bitterfeld-Wolfen, Germania), CFB Chemische Fabrik Brunsbüttel GmbH & Co. KG (Brunsbüttel, Germania), Clariant Produkte (Germania) GmbH (Frankfurt-am-Main, Germania), Dow Olefinverbund GmbH (Schkopau, Germania), Dow Deutschland Anlagengesellschaft mbH (Stade, Germania), Dralon GmbH (Dormagen, Germania), Ems-Chemie (Neumünster) GmbH & Co. KG (Neumünster, Germania), Hahl Filaments GmbH (Munderkingen, Germania), ISP Marl GmbH (Marl, Germania), Messer Produktionsgesellschaft mbH Siegen (Sulzbach, Germania), Messer Produktionsgesellschaft mbH Salzgitter (Sulzbach), Nabaltec AG (Schwandorf, Germania), Siltronic AG (München, Germania), Trevira GmbH (Bobingen, Germania), Wacker Chemie AG (München) și Westfalen Industriegase GmbH (Münster, Germania) (reprezentanți: C. Arhold, L. Petersen, F.-A. Wesche, N. Wimmer și T. Woltering, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: T. Maxian Rusche și R. Sauer, agenți, asistați de C. von Donat și G. Quardt, avocați)

      Obiectul

   Cerere de anulare în parte a Deciziei C (2013) 4424 final a Comisiei din 18 decembrie 2013 de inițiere a procedurii prevăzute la articolul 108 alineatul (2) TFUE în ceea ce privește măsurile adoptate de Republica Federală Germania în sprijinul energiei electrice din surse regenerabile și al marilor consumatori de energie [ajutorul de stat SA. 33995 (2013/C) (ex 2013/NN)]

      Dispozitivul

               1)

               Constată că nu este necesar să se pronunțe asupra fondului prezentei acțiuni.

               2)

               Constată că nu este necesar să se pronunțe asupra cererii de intervenție formulate de Autoritatea AELS de Supraveghere.

               3)

               Advansa GmbH, Akzo Nobel Industrial Chemicals GmbH, Aurubis AG, Cabb GmbH, CBW Chemie GmbH Bitterfeld-Wolfen, CFB Chemische Fabrik Brunsbüttel GmbH & Co. KG, Clariant Produkte (Germania) GmbH, Dow Olefinverbund GmbH, Dow Deutschland Anlagengesellschaft mbH, Dralon GmbH, Ems-Chemie (Neumünster) GmbH & Co. KG, Hahl Filaments GmbH, ISP Marl GmbH, Messer Produktionsgesellschaft mbH Siegen, Messer Produktionsgesellschaft mbH Salzgitter, Nabaltec AG, Siltronic AG, Trevira GmbH, Wacker Chemie AG şi Westfalen Industriegase GmbH suportă propriile cheltuieli de judecată, precum şi pe cele efectuate de Comisia Europeană.

               4)

               Autoritatea AELS de Supraveghere suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 223, 14.7.2014.


title: Cauza T-259/15: Acțiune introdusă la 26 mai 2015 – Close și Cegelec/Parlamentul

text:
               20.7.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 236/48

         Acțiune introdusă la 26 mai 2015 – Close și Cegelec/Parlamentul
   (Cauza T-259/15)
   (2015/C 236/63)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamante: SA Close (Harzé-Aywaille, Belgia) și Cegelec (Bruxelles, Belgia) (reprezentanți: J.-M. Rikkers și J.-L. Teheux, avocați)

      Pârât: Parlamentul European

      Concluziile

   Reclamantele solicită Tribunalului:

               —

               Anularea deciziei adoptate la o dată necunoscută de Parlamentul European de a atribui contractul de achiziții publice de lucrări cu privire la „proiectul de extindere și de modernizare a clădirii Konrad Adenauer din Luxemburg” lotul 73 (centrala electrică), referința INLO-D-UPIL-T-14-A04, Asociației temporare ENERGIE-KAD (compusă din societățile MERSCH și SCHMITZ PRODUCTION SARL și ENERGOLUX S.A.) și totodată de a nu fi ales oferta reclamantelor.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamantele invocă două motive.

               1.

               Primul motiv întemeiat pe o încălcare a obligației de motivare și a principiului transparenței, în măsura în care lectura motivelor de respingere a ofertei reclamantelor și a extraselor din decizia de atribuire a contractului Asociației temporare ENERGIE-KAD nu ar permite să se verifice faptul că acești ofertanți respectă cerințele de selecție calitativă prevăzute în documentele pentru atribuirea contractului.

               2.

               Al doilea motiv întemeiat pe o eroare vădită de apreciere și pe o încălcare a principiilor egalității și nediscriminării.

         Reclamantele susțin că Parlamentul European a săvârșit o eroare vădită de apreciere atunci când a atribuit contractul în cauză Asociației temporare ENERGIE-KAD și că nu s-au aplicat criteriile de selecție în conformitate cu caietul de sarcini și cu respectarea principiilor transparenței, proporționalității, egalității de tratament și nediscriminării impuse de articolul 102 din Regulamentul (UE, Euratom) nr. 966/2012 (1).

      (1)  Regulamentul (UE, Euratom) nr. 966/2012 al Parlamentului European și al Consiliului din 25 octombrie 2012 privind normele financiare aplicabile bugetului general al Uniunii și de abrogare a Regulamentului (CE, Euratom) Nr. 1605/2002 al Consiliului (JO L 298, p. 1)


title: Cauza C-491/11: Ordonanța Curții din 27 iunie 2012 — Fuchshuber Agrarhandel GmbH/Comisia Europeană (Recurs — Politica agricolă comună — Cumpărare de porumb de la organismul de intervenție din Ungaria — Stocuri insuficiente — Pretinsă neîndeplinire de către Comisie a obligațiilor sale de control — Răspundere extracontractuală)

text:
               24.11.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 366/20

         Ordonanța Curții din 27 iunie 2012 — Fuchshuber Agrarhandel GmbH/Comisia Europeană
   (Cauza C-491/11) (1)

   (Recurs - Politica agricolă comună - Cumpărare de porumb de la organismul de intervenție din Ungaria - Stocuri insuficiente - Pretinsă neîndeplinire de către Comisie a obligațiilor sale de control - Răspundere extracontractuală)
   2012/C 366/34
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Recurentă: Fuchshuber Agrarhandel GmbH (reprezentant: G. Lehner, avocat)

      Cealaltă parte din procedură: Comisia Europeană (reprezentanți: G. von Rintelen și D. Triantafyllou, agenți)

      Obiectul

   Recurs formulat împotriva Ordonanței Tribunalului (Camera a doua) din 21 iulie 2011 — Fuchshuber Agrarhandel/Comisia (T-451/10), prin care Tribunalul a respins ca vădit nefondată acțiunea în despăgubire având ca obiect repararea prejudiciului pretins suferit din cauza lipsei controlului exercitat de Comisie privind condițiile de organizare a licitațiilor permanente pentru revânzarea de cereale pe piața comunitară, în speță porumb deținut de organismul de intervenție din Ungaria

      Dispozitivul

               1.

               Respinge recursul.

               2.

               Obligă Fuchshuber Agrarhandel GmbH la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 13, 14.1.2012.


title: Cauza T-523/11: Acțiune introdusă la 4 octombrie 2011 — Maxima Grupė/OAPI — Bodegas Maximo (MAXIMA PREMIUM)

text:
               3.12.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 355/24

         Acțiune introdusă la 4 octombrie 2011 — Maxima Grupė/OAPI — Bodegas Maximo (MAXIMA PREMIUM)
   (Cauza T-523/11)
   2011/C 355/44
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Maxima Grupė, UAB (Vilnius, Lituania) (reprezentanți: R. Žabolienė și E. Saukalas, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Bodegas Maximo, SL (Oyón, Spania)

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               Anularea Deciziei Camerei a patra de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 2 august 2011 în cauza R 1584/2010-4; și

               —

               obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

      Solicitantul mărcii comunitare: reclamanta.

      Marca comunitară vizată: marca verbală „MAXIMA PREMIUM” pentru produse din clasele 3, 5, 16, 29, 30, 31, 32 și 33 — cererea de înregistrare a mărcii comunitare nr. 6981443.

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în procedura opoziției: cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs.

      Marca sau semnul invocat: marca comunitară verbală „MAXIMO” înregistrată sub nr. 6642284, pentru produse din clasa 33.

      Decizia diviziei de opoziție: admite opoziția pentru toate produsele în cauză.

      Decizia camerei de recurs: respinge calea de atac.

      Motivele invocate: încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul Consiliului nr. 207/2009, întrucât camera de recurs a considerat că exista un risc de confuzie fără să țină seama de toate aspectele relevante ale prezentei cauze, inclusiv caracterul distinctiv scăzut al „MAXIMO/MAXIMA”, similitudinea semnelor și faptul că publicul relevant este extrem de atent și bine informat.


title: Cauza C-238/07 P: Recurs formulat la 14 mai 2007 de Derya Beyatli împotriva ordonanței Tribunalului de Primă Instanță (Camera a cincea) pronunțate la 5 martie 2007 în cauza T-455/04: Derya Beyatli și Armagan Candan/Comisia Comunităților Europene

text:
               4.8.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 183/18

         Recurs formulat la 14 mai 2007 de Derya Beyatli împotriva ordonanței Tribunalului de Primă Instanță (Camera a cincea) pronunțate la 5 martie 2007 în cauza T-455/04: Derya Beyatli și Armagan Candan/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza C-238/07 P)
   (2007/C 183/30)
   Limba de procedură: engleza
   Părțile

      Recurentă: Derya Beyatli (reprezentant: A. Demetriades, Δικηγόρος)

      Cealaltă parte în proces: Comisia Comunităților Europene
   Concluziile recurentei

               —

               anularea ordonanței atacate

               —

               anularea deciziei pârâtei din 5 mai 2004

               —

               obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată din prezentul recurs

         Motivele și principalele argumente
   Recurenta susține că ordonanța atacată ar trebui anulată pentru următoarele motive:

               Tribunalul de Primă Instanță a săvârșit o eroare de drept prin omisiunea de a identifica probe prin intermediul activităților de cercetare judecătorească pentru deschiderea nu doar a arhivelor EPSO, ci și a arhivelor Reprezentanței Comunității Europene în Cipru și/sau a Comisiei în general;

               Ca urmare a omisiunii TPI, pârâții nu au dezvăluit toată corespondența relevantă dintre Reprezentanța Comunității Europene în Cipru și/sau Comisie și/sau EPSO. Așadar, drepturile recurentei cu privire la un proces echitabil au fost încălcate în cursul procedurii în fața TPI.