title: Cauza C-679/16: Cerere de decizie preliminară introdusă de Korkein hallinto-oikeus (Finlanda) la 30 decembrie 2016 – A

text:
               20.3.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 86/16

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Korkein hallinto-oikeus (Finlanda) la 30 decembrie 2016 – A
   (Cauza C-679/16)
   (2017/C 086/20)
   Limba de procedură: finlandeza

      Instanța de trimitere

   Korkein hallinto-oikeus

      Părțile din procedura principală

      Reclamant: A

      Cealaltă parte din procedură: Espoo kaupungin sosiaali- ja terveyslautakunnan yksilöasioiden jaosto

      Întrebările preliminare

               1)

               O prestație precum asistența personală prevăzută de Legea cu privire la prestarea de servicii pentru persoanele cu handicap constituie o „prestație de boală” în sensul articolului 3 alineatul (1) din Regulamentul nr. 883/2004 (1)?

               2)

               În cazul unui răspuns negativ la prima întrebare: există o restricție a dreptului cetățenilor Uniunii de liberă circulație și ședere pe teritoriul altor state membre, potrivit articolelor 20 și 21 TFUE, atunci când acordarea unei prestații precum asistența personală în temeiul Legii cu privire la prestarea de servicii pentru persoanele cu handicap în străinătate nu este reglementată în mod expres, iar condițiile acordării prestației sunt astfel interpretate încât asistența personală nu poate fi acordată într-un alt stat membru în care persoana în cauză urmează studii cu durata de trei ani în vederea obținerii unei diplome?

                           —

                           Este relevant pentru soluționarea cauzei aspectul dacă unei persoane i se poate acorda, în Finlanda, asistență personală într-o altă localitate decât cea de domiciliu, în cazul în care aceasta studiază în altă localitate?

                           —

                           Drepturile ce rezultă din articolul 19 din Convenția Organizației Națiunilor Unite privind drepturile persoanelor cu handicap sunt relevante pentru soluționarea cauzei în lumina dreptului Uniunii?

               3)

               În cazul în care Curtea se pronunță, în răspunsul dat la cea de a doua întrebare preliminară, în sensul că interpretarea dreptului intern, astfel cum a fost efectuată în prezenta cauză, reprezintă o restricție a liberei circulații: o astfel restricție poate totuși să fie justificată de motive imperative de interes general legate de obligația localității de domiciliu de a supraveghea acordarea asistenței personale, de posibilitatea localității de domiciliu de a alege modalitățile adecvate de acordare a asistenței, precum și de menținerea coerenței și a eficienței sistemului de asistență personală în temeiul Legii cu privire la prestarea de servicii pentru persoanele cu handicap?

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 883/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 29 aprilie 2004 privind coordonarea sistemelor de securitate socială (JO 2004 L 166, p. 1, Ediție specială, 05/vol. 7, p. 82).


title: Cauza T-246/12: Acțiune introdusă la 4 iunie 2012 — Cat Media Pty/OAPI — Avon Products (RETANEW)

text:
               11.8.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 243/25

         Acțiune introdusă la 4 iunie 2012 — Cat Media Pty/OAPI — Avon Products (RETANEW)
   (Cauza T-246/12)
   2012/C 243/44
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Cat Media Pty Ltd (Warriewood, Australia) (reprezentant: I. De Freitas, Solicitor)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Avon Products, Inc. (New York, Statele Unite)

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei Camerei întâi de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 21 martie 2012 în cauza R 740/2011-1;

               —

               obligarea pârâtului și a celeilalte părți în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs la plata cheltuielilor de judecată efectuate de reclamantă în legătură cu această acțiune.

      Motivele și principalele argumente

      Solicitantul mărcii comunitare: reclamanta

      Marca comunitară vizată: marca verbală „RETANEW” pentru produse din clasa 3 — cererea de înregistrare a mărcii comunitare nr. W00884450

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în procedura opoziției: cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

      Marca sau semnul invocat: înregistrarea mărcii comunitare nr. 3531051 a mărcii verbale „ANEW” pentru produse din clasele 3 și 5

      Decizia diviziei de opoziție: respinge opoziția în totalitate

      Decizia camerei de recurs: anulează decizia atacată și respinge cererea de înregistrare în totalitate

      Motivele invocate: încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009 al Consiliului.


title: Cauza T-462/13 R: Ordonanța președintelui Tribunalului din 16 octombrie 2013 — Comunidad Autónoma del País Vasco și Itelazpi/Comisia ( „Procedură referitoare la măsurile provizorii — Ajutoare de stat — Decizie prin care ajutorul este declarat incompatibil cu piața internă și prin care se dispune recuperarea acestuia, precum și anularea plăților în curs — Cerere de suspendare a executării — Lipsa urgenței” )

text:
               7.12.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 359/15

         Ordonanța președintelui Tribunalului din 16 octombrie 2013 — Comunidad Autónoma del País Vasco și Itelazpi/Comisia
   (Cauza T-462/13 R)
   (Procedură referitoare la măsurile provizorii - Ajutoare de stat - Decizie prin care ajutorul este declarat incompatibil cu piața internă și prin care se dispune recuperarea acestuia, precum și anularea plăților în curs - Cerere de suspendare a executării - Lipsa urgenței)
   2013/C 359/29
   Limba de procedură: spaniola

      Părțile

      Reclamante: Comunidad Autónoma del País Vasco și Itelazpi, SA (Zamudio, Spania) (reprezentanți: J. Buendía Sierra, A. Lamadrid de Pablo, M. Muñoz de Juan și N. Ruiz García, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: É. Gippini Fournier, B. Stromsky și P. Němečková, agenți)

      Obiectul

   Cerere de suspendare a executării articolelor 3 și 4 din Decizia C(2013) 3204 final a Comisiei din 19 iunie 2013 privind ajutorul de stat SA.28599 (C-23/2010) (ex NN 36/010, ex CP 163/2009) pus în aplicare de Regatul Spaniei pentru extinderea televiziunii digitale terestre în zonele îndepărtate și mai puțin urbanizate (cu excepția Castilla-La Mancha)

      Dispozitivul

               1.

               Respinge cererea de măsuri provizorii.

               2.

               Amână pronunțarea cu privire la cheltuielile de judecată.


title: Cauza T-491/07: Hotărârea Tribunalului din 29 noiembrie 2012 — CB/Comisia [ „Concurență — Decizie a unei asocieri de întreprinderi — Piața emiterii cardurilor de plată în Franța — Decizie de constatare a unei încălcări a articolului 81 CE — Măsuri tarifare aplicabile «noilor operatori pe piață» — Taxă de adeziune și mecanisme numite de «reglementare a funcției de achiziție» și al «membrilor latenți care devin activi» — Piața relevantă — Obiectul măsurilor în cauză — Restrângerea concurenței prin intermediul obiectului — Articolul 81 alineatul (3) CE — Erori vădite de apreciere — Principiul bunei administrări — Proporționalitate — Securitate juridică” ]

text:
               26.1.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 26/39

         Hotărârea Tribunalului din 29 noiembrie 2012 — CB/Comisia
   (Cauza T-491/07) (1)

   (Concurență - Decizie a unei asocieri de întreprinderi - Piața emiterii cardurilor de plată în Franța - Decizie de constatare a unei încălcări a articolului 81 CE - Măsuri tarifare aplicabile «noilor operatori pe piață» - Taxă de adeziune și mecanisme numite de «reglementare a funcției de achiziție» și al «membrilor latenți care devin activi» - Piața relevantă - Obiectul măsurilor în cauză - Restrângerea concurenței prin intermediul obiectului - Articolul 81 alineatul (3) CE - Erori vădite de apreciere - Principiul bunei administrări - Proporționalitate - Securitate juridică)
   2013/C 26/73
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: Groupement des cartes bancaires (CB) (Paris, Franța) (reprezentanți: inițial A. Georges, J. Ruiz Calzado și É. Barbier de La Serre, ulterior J. Ruiz Calzado și F. Pradelles, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: inițial F. Arbault, O. Beynet și V. Bottka, ulterior O. Beynet,V. Bottka și B. Mongin, agenți)

      Interveniente în susținerea reclamantei: BNP Paribas (Paris, Franța) (reprezentanți: O. de Juvigny și D. Berg, avocați); BPCE, fosta Caisse nationale des caisses d’épargne et de prévoyance (CNCEP) (Paris) (reprezentanți: B. Bär-Bouyssière și A. de Beaugrenier, avocați); și Société générale (Paris) (reprezentanți: A. Barav și D. Reymond, avocați)

      Obiectul

   Cerere de anulare a Deciziei C(2007) 5060 final a Comisiei din 17 octombrie 2007 privind o procedură de aplicare a articolului 81 [CE] (COMP/D1/38.606 — Groupement des cartes bancaires „CB”)

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Groupement des cartes bancaires „CB”suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de Comisia Europeană.

               3.

               BPCE, BNP Paribas și Société générale suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 64, 8.3.2008.


title: Cauza C-331/08: Acțiune introdusă la 18 iulie 2008 — Comisia Comunităților Europene/Marele Ducat al Luxemburgului

text:
               25.10.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 272/9

         Acțiune introdusă la 18 iulie 2008 — Comisia Comunităților Europene/Marele Ducat al Luxemburgului
   (Cauza C-331/08)
   (2008/C 272/13)
   Limba de procedură: franceza
   Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: U. Wölker și G. Rozet, agenți)

      Pârât: Marele Ducat al Luxemburgului
   Concluziile reclamantei

               —

               Constatarea că, prin faptul că nu a adoptat actele cu putere de lege și actele administrative necesare pentru a se conforma Directivei 2004/35/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 21 aprilie 2004 privind răspunderea pentru mediul înconjurător în legătură cu prevenirea și repararea daunelor aduse mediului (1), sau, în orice caz, prin faptul că nu a comunicat aceste acte Comisiei, Marele Ducat al Luxemburgului nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 19 din această directivă;

               —

               obligarea Marelui Ducat al Luxemburgului la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   Termenul pentru transpunerea Directivei 2004/35/CE a expirat la 30 aprilie 2007. Or, la data introducerii prezentei acțiuni, pârâtul încă nu luase măsurile de transpunere necesare.

      (1)  JO L 143, p. 56, Ediție specială 15/vol. 11, p. 168.


title: Cauza T-16/11: Acțiune introdusă la 14 ianuarie 2011 — Țările de Jos/Comisia

text:
               5.3.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 72/27

         Acțiune introdusă la 14 ianuarie 2011 — Țările de Jos/Comisia
   (Cauza T-16/11)
   2011/C 72/44
   Limba de procedură: olandeza

      Părțile

      Reclamant: Regatul Țărilor de Jos (reprezentanți: C. Wissels, M. de Ree și M. Noort, agenți)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile reclamantului

               —

               Anularea articolului 1 din Decizia 2010/668/UE a Comisiei din 4 noiembrie 2010 de excludere de la finanțarea din fondurile Uniunii Europene a anumitor cheltuieli efectuate de statele membre în cadrul secțiunii Garantare a Fondului european de orientare și garantare agricolă (FEOGA), în cadrul Fondului european de garantare agricolă (FEGA) și în cadrul Fondului european agricol pentru dezvoltare rurală (FEADR), în măsura în care acest articol privește Țările de Jos și se referă la corecția financiară în cuantum (total) de 28 947 149,31 euro care s-a aplicat cheltuielilor declarate pentru anii 2003-2008 în legătură cu sistemul de contingente pentru producția de amidon din cartofi,

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Prin Decizia 2010/668/UE, Comisia a aplicat o corecție forfetară de 10 % cuantumurilor declarate de autoritățile olandeze plătite în cursul anilor 2003-2008 în cadrul schemelor de ajutor europene pentru amidonul din cartofi. Potrivit Comisiei, autoritățile olandeze au plătit ajutorul producătorului de amidon și cultivatorului de cartofi înainte ca acestuia din urmă să i se fi plătit valoarea totală a prețului minim pentru cartofii livrați.
   Guvernul olandez consideră că prețul minim a fost plătit integral înainte de acordarea ajutorului producătorului de amidon și cultivatorului de cartofi. Prețul minim a fost plătit, pe de o parte, prin compensarea unei părți a prețului minim cu o creanță (de drept privat) a producătorului față de cultivator și, pe de altă parte, prin transferul soldului prețului minim într-un cont (bancar) indicat de cultivator.
   Reclamantul își întemeiază acțiunea pe cinci motive.

               1.

               În primul rând, încălcarea articolului 7 alineatul (4) din Regulamentul nr. 1258/99 (1) și a articolului 31 din Regulamentul nr. 1290/2005 (2), coroborate cu articolul 5 din Regulamentul nr. 1868/94 (3), cu articolul 11 din Regulamentul nr. 97/95 (4), cu articolul 10 din Regulamentul nr. 2236/2003 (5), cu articolul 26 din Regulamentul nr. 2237/2003 (6) și cu articolul 20 din Regulamentul nr. 1973/2004 (7), întrucât anumite cheltuieli au fost excluse de la finanțare, deși condițiile prealabile de acordare a primei și a sprijinului direct erau îndeplinite, pentru că prețul minim a fost plătit prin compensare și prin transfer.

               2.

               În al doilea rând, încălcarea articolului 7 alineatul (4) din Regulamentul nr. 1258/99 și a articolului 31 din Regulamentul 1290/2005, coroborate cu articolul 5 din Regulamentul nr. 1868/94, cu articolul 11 din Regulamentul nr. 97/95, cu articolul 10 din Regulamentul nr. 2236/2003, cu articolul 26 din Regulamentul nr. 2237/2003 și cu articolul 20 din Regulamentul nr. 1973/2004, întrucât anumite cheltuieli au fost excluse de la finanțare, deși cultivatorii puteau dispune de prețul minim înainte de acordarea primei și a sprijinului direct.

               3.

               În al treilea rând, încălcarea articolului 7 alineatul (4) din Regulamentul nr. 1258/99, a articolului 8 din Regulamentul nr. 1663/95 (8), a articolului 31 din Regulamentul nr. 1290/2005, a articolului 11 din Regulamentul nr. 885/2006 (9), precum și a dreptului la apărare, întrucât anumite cheltuieli au fost excluse de la finanțare, deși procedura contradictorie prevăzută de aceste dispoziții nu a fost respectată în cazul tuturor constatărilor care au stat la baza excluderii.

               4.

               În al patrulea rând, încălcarea articolului 7 alineatul (4) din Regulamentul nr. 1258/99 și a articolului 31 din Regulamentul nr. 1290/2005, coroborate cu articolul 11 din Regulamentul nr. 97/95, cu articolul 10 din Regulamentul nr. 2236/2003, cu articolul 26 din Regulamentul nr. 2237/2003 și cu articolul 20 din Regulamentul nr. 1973/2004, întrucât anumite cheltuieli au fost excluse de la finanțare, deși agenția de plată putea controla efectuarea plății prețului minim cu ajutorul extrasului de cont.

               5.

               În al cincilea rând, încălcarea articolului 7 alineatul (4) din Regulamentul nr. 1258/99, a articolului 31 alineatul (2) din Regulamentul nr. 1290/2005 și a principiului proporționalității, întrucât s-a aplicat o corecție forfetară de 10 %, deși deficiența se limita doar la faptul că pentru aplicarea prețului minim și pentru controlul condiției prealabile în cauză privind plata prețului minim s-a plecat de la o premisă eronată.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 1258/1999 al Consiliului din 17 mai 1999 privind finanțarea politicii agricole comune (JO L 160, p. 103).

      (2)  Regulamentul (CE) nr. 1290/2005 al Consiliului din 21 iunie 2005 privind finanțarea politicii agricole comune (JO L 209, p. 1, Ediție specială, 14/vol. 1, p. 193).

      (3)  Regulamentul (CE) nr. 1868/94 al Consiliului din 27 iulie 1994 de stabilire a unui sistem de contingente pentru producția de amidon din cartofi (JO L 197, p. 4, Ediție specială, 03/vol. 15, p. 176).

      (4)  Regulamentul (CE) nr. 97/95 al Comisiei din 17 ianuarie 1995 de stabilire a normelor de aplicare a Regulamentului (CEE) nr. 1766/92 al Consiliului privind prețul minim și plățile compensatorii pentru producătorii de cartofi, precum și a Regulamentului (CE) nr. 1868/94 al Consiliului de stabilire a unui sistem de contingente pentru producția de amidon din cartofi (JO L 16, p. 3).

      (5)  Regulamentul (CE) nr. 2236/2003 al Comisiei din 23 decembrie 2003 de stabilire a normelor de aplicare a Regulamentului (CE) nr. 1868/94 al Consiliului de stabilire a unui sistem de contingente pentru producția de amidon din cartofi (JO L 339, p. 45, Ediție specială, 03/vol. 52, p. 50).

      (6)  Regulamentul (CE) nr. 2237/2003 al Comisiei din 23 decembrie 2003 de stabilire a normelor de aplicare a anumitor scheme de sprijin prevăzute la titlul IV din Regulamentul (CE) nr. 1782/2003 al Consiliului de stabilire a normelor comune pentru schemele de sprijin direct în cadrul politicii agricole comune și de stabilire a anumitor scheme de sprijin pentru agricultori (JO L 339, p. 52).

      (7)  Regulamentul (CE) nr. 1973/2004 al Comisiei din 29 octombrie 2004 de stabilire a normelor de aplicare a Regulamentului (CE) nr. 1782/2003 al Consiliului în ceea ce privește schemele de ajutor prevăzute la titlurile IV și IVa din respectivul regulament și utilizarea terenurilor retrase din circuitul agricol pentru producția de materii prime (JO L 345, p. 1, Ediție specială, 03/vol. 60, p. 190).

      (8)  Regulamentul (CE) nr. 1663/95 al Comisiei din 7 iulie 1995 de stabilire a normelor de aplicare a Regulamentului (CEE) nr. 729/70 în ceea ce privește procedura de lichidare a conturilor FEOGA, secțiunea Garantare (JO L 158, p. 6).

      (9)  Regulamentul (CE) nr. 885/2006 al Comisiei din 21 iunie 2006 de stabilire a normelor de aplicare a Regulamentului (CE) nr. 1290/2005 în ceea ce privește autorizarea agențiilor de plăți și a altor entități precum și lichidarea conturilor FEGA și FEADR (JO L 171, p. 90, Ediție specială, 14/vol. 2, p. 37).


title: Cauza T-218/10: Hotărârea Tribunalului din 30 mai 2013 — DHL International/OAPI — Service Point Solutions (SERVICEPOINT) [ „Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Cererea de înregistrare a mărcii comunitare figurative SERVICEPOINT — Mărci comunitare figurative anterioare ServicePoint și mărci naționale anterioare — Motiv relativ de refuz — Risc de confuzie — Similitudinea semnelor — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) și articolul 76 alineatele (1) și (2) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009” ]

text:
               3.8.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 225/63

         Hotărârea Tribunalului din 30 mai 2013 — DHL International/OAPI — Service Point Solutions (SERVICEPOINT)
   (Cauza T-218/10) (1)

   (Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Cererea de înregistrare a mărcii comunitare figurative SERVICEPOINT - Mărci comunitare figurative anterioare ServicePoint și mărci naționale anterioare - Motiv relativ de refuz - Risc de confuzie - Similitudinea semnelor - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) și articolul 76 alineatele (1) și (2) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009)
   2013/C 225/140
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: DHL International GmbH (Bonn, Germania) (reprezentanți: inițial K.-U. Jonas și J. Bogatz, ulterior M. Viefhues, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: G. Schneider, agent)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: Service Point Solutions, SA (Barcelona, Spania) (reprezentanți: inițial E. Zamora Martinez, ulterior C. Osterrieth, T. Schmitz și A. Doepner, și în sfârșit I. Valdelomar Serrano, avocați)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a doua de recurs a OAPI din 25 februarie 2010 (cauza R 62/2009-2) privind o procedură de opoziție între Service Point Solutions, SA și DHL Operations BV

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Obligă DHL International GmbH la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 195, 17.7.2010.


title: Cauza C-223/13: Acțiune introdusă la 25 aprilie 2013 — Regatul Țărilor de Jos/Comisia Europeană

text:
               29.6.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 189/10

         Acțiune introdusă la 25 aprilie 2013 — Regatul Țărilor de Jos/Comisia Europeană
   (Cauza C-223/13)
   2013/C 189/20
   Limba de procedură: olandeza

      Părțile

      Reclamant: Regatul Țărilor de Jos (reprezentanți: M.K. Bulterman, J. Langer, agenți)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile reclamantului

               —

               În principal, anularea Regulamentului (UE) nr. 93/2013 al Comisiei din 1 februarie 2013 de stabilire a normelor detaliate de aplicare a Regulamentului (CE) nr. 2494/95 al Consiliului privind indicii armonizați ai prețurilor de consum, în ceea ce privește stabilirea indicilor prețurilor locuințelor ocupate de proprietari (JO L 33, p. 14), în măsura în care articolul 4 alineatul (1) din Regulamentul nr. 93/2013 nu poate fi separat de restul dispozițiilor regulamentului;

               —

               cu titlu subsidiar, anularea articolului 4 alineatul (1) din Regulamentul nr. 93/2013;

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

               Primul motiv:
               Încălcarea articolului 5 alineatul (3) din Regulamentul nr. 2494/95 (1), precum și a jurisprudenței Curții, întrucât, potrivit articolului 4 alineatul (1) din Regulamentul nr. 93/2013, Eurostat este cel care întocmește un manual cu caracter obligatoriu, iar nu Comisia ca instituție a Uniunii.

               Al doilea motiv:
               Încălcarea articolului 338 alineatul (1) TFUE, întrucât, potrivit articolului 4 alineatul (1) din Regulamentul nr. 93/2013, pentru a compila informațiile statistice se folosește un manual, iar nu un instrument juridic din cele enumerate la articolul 288 TFUE.

               Al treilea motiv:
               Încălcarea articolului 5 alineatul (3) și a articolului 14 alineatul (3) din Regulamentul nr. 2494/95, coroborat cu articolul 5a din Decizia 1999/467 (2), întrucât articolul 4 alineatul (1) din Regulamentul nr. 93/2013 stabilește o altă procedură decât cea de procedura de reglementare cu controlul, astfel cum impune Regulamentul nr. 2494/95.

               Al patrulea motiv:
               Încălcarea articolului 290 și 291 TFUE, coroborate cu Regulamentul nr. 182/2011 (3), întrucât, pentru întocmirea și revizuirea manualului, nu se prevede procedura impusă prin articolul 290 TFUE sau una dintre procedurile instituite prin Regulamentul nr. 182/2011.

      (1)  JO L 257, p. 1, Ediție specială, 10/vol. 01, p. 39

      (2)  Decizia Consiliului din 28 iunie 1999 de stabilire a normelor privind exercitarea competențelor de executare conferite Comisiei (JO L 184, p. 23, Ediție specială, 01/vol. 2, p. 159).

      (3)  Regulamentul (UE) nr. 182/2011 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 februarie 2011 de stabilire a normelor și principiilor generale privind mecanismele de control de către statele membre al exercitării competențelor de executare de către Comisie (JO L 55, p.13)


title: Cauza F-63/08: Acțiune introdusă la 18 iulie 2008 — Christoph și alții/Comisia Comunităților Europene

text:
               27.9.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 247/25

         Acțiune introdusă la 18 iulie 2008 — Christoph și alții/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza F-63/08)
   (2008/C 247/51)
   Limba de procedură: franceza
   Părțile

      Reclamanți: Eugen Christoph (Liggiano, Italia) și alții (reprezentanți: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis, E. Marchal, avocats)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene
   Obiectul și descrierea litigiului
   Anularea deciziilor prin care se stabilesc condițiile de angajare a reclamanților, în măsura în care limitează durata contractului acestora sau prelungirea contractului la o durată determinată.
   Concluziile reclamanților

               —

               Anularea deciziilor Comisei prin care se stabilesc condițiile de angajare a reclamanților în calitate de agenți, în sensul RAA, și mai precis în măsura în care acestea limitează durata contractului lor;

               —

               obligarea Comisiei Comunităților Europene la plata cheltuielilor de judecată.


title: Cauza T-263/07: Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 23 septembrie 2009 — Estonia/Comisia [ Mediu — Directiva 2003/87/CE — Sistem de comercializare a cotelor de emisie de gaze cu efect de seră — Plan național de alocare a cotelor de emisie pentru Estonia pe perioada 2008-2012 — Competențele statelor membre și, respectiv, ale Comisiei — Egalitate de tratament — Articolul 9 alineatele (1) și (3) și articolul 11 alineatul (2) din Directiva 2003/87 ]

text:
               7.11.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 267/59

         Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 23 septembrie 2009 — Estonia/Comisia
   (Cauza T-263/07) (1)

   („Mediu - Directiva 2003/87/CE - Sistem de comercializare a cotelor de emisie de gaze cu efect de seră - Plan național de alocare a cotelor de emisie pentru Estonia pe perioada 2008-2012 - Competențele statelor membre și, respectiv, ale Comisiei - Egalitate de tratament - Articolul 9 alineatele (1) și (3) și articolul 11 alineatul (2) din Directiva 2003/87”)
   2009/C 267/102
   Limba de procedură: estona

      Părțile

      Reclamantă: Republica Estonia (reprezentant: L. Uibo, agent)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: U. Wölker și T. Tamme, avocați)

      Interveniente în susținerea reclamantei: Republica Lituania (reprezentant: D. Kriaučiūnas, agent) și Republica Slovacă (reprezentanți: inițial J. Čorba, ulterior B. Ricziová, agenți)

      Intervenient în susținerea pârâtei: Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord (reprezentanți: inițial Z. Bryanston-Cross, ulterior L. Seeboruth și în final S. Ossowski, agenți, asistați de J. Maurici, barrister)

      Obiectul

   Anularea deciziei Comisiei din 4 mai 2007 privind planul național de alocare a cotelor de emisie de gaze cu efect de seră notificat de Republica Estonia pentru perioada 2008-2012 în conformitate cu Directiva 2003/87/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 13 octombrie 2003 de stabilire a unui sistem de comercializare a cotelor de emisie de gaze cu efect de seră în cadrul Comunității și de modificare a Directivei 96/61/CE a Consiliului (JO L 275, p. 32, Ediție specială, 15/vol. 10, p. 78)

      Dispozitivul

               1.

               Anulează decizia Comisiei din 4 mai 2007 privind planul național de alocare a cotelor de emisie de gaze cu efect de seră notificat de Republica Estonia pentru perioada 2008-2012 în conformitate cu Directiva 2003/87/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 13 octombrie 2003 de stabilire a unui sistem de comercializare a cotelor de emisie de gaze cu efect de seră în cadrul Comunității și de modificare a Directivei 96/61/CE a Consiliului.

               2.

               Comisia suportă, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, cheltuielile de judecată efectuate de Republica Estonia.

               3.

               Republica Lituania, Republica Slovacă și Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 223, 22.9.2007 (rectificare în JO C 247, 20.10.2007).


title: Cauza T-232/07: Acțiune introdusă la 5 iulie 2007 — Regatul Spaniei/Comisia Comunităților Europene

text:
               25.8.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 199/44

         Acțiune introdusă la 5 iulie 2007 — Regatul Spaniei/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza T-232/07)
   (2007/C 199/84)
   Limba de procedură: spaniola
   Părțile

      Reclamant: Regatul Spaniei (reprezentant: N. Díez Abad)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene
   Concluziile reclamantului

               —

               anularea anunțului de concurs EPSO/AD/95/07 publicat de Oficiul European pentru Selecția Personalului (EPSO) în JOUE C 103 A din 8 mai 2007;

               —

               obligarea Comisiei la publicarea tuturor anunțurilor de concurs pentru ocuparea posturilor aferente funcției publice europene în Jurnalele Oficiale, în toate limbile;

               —

               dispunerea conexării acestei cauze cu cauza T-156/07;

               —

               obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   Motivele și principalele argumente sunt practic identice cu cele invocate în cauza T-156/07 Regatul Spaniei/Comisie (1).

      (1)  JO C 140, 23.6.2007, p. 1.


title: Cauza T-451/09: Hotărârea Tribunalului din 15 decembrie 2010 — Wind/OAPI — Sanyang Industry (Wind) [ „Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare figurative Wind — Marcă națională figurativă anterioară Wind — Motiv relativ de refuz — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 — Lipsa unei similitudini a produselor și serviciilor” ]

text:
               5.2.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 38/15

         Hotărârea Tribunalului din 15 decembrie 2010 — Wind/OAPI — Sanyang Industry (Wind)
   (Cauza T-451/09) (1)

   (Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare figurative Wind - Marcă națională figurativă anterioară Wind - Motiv relativ de refuz - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 - Lipsa unei similitudini a produselor și serviciilor)
   2011/C 38/27
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamant: Harry Wind (Selfkant, Germania) (reprezentant: J. Sroka, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: A. Folliard-Monguiral, agent)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI: Sanyang Industry Co., Ltd (Hsinchu, Taiwan)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva deciziei Camerei a patra de recurs a OAPI din 3 septembrie 2009 (cauza R 1470/2008-4) privind o procedură de opoziție între domnul Harry Wind și Sanyang Industry Co., Ltd.

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Îl obligă pe domnul Harry Wind la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 24, 30.1.2010.


title: Cauzele conexate T-77/10 și T-78/10: Hotărârea Tribunalului din 29 februarie 2012 — Certmedica International/OAPI — Lehning entreprise (L112) și Lehning entreprise/OAPI — Certmedica International (L112) [ „Marcă comunitară — Procedură de declarare a nulității — Marca comunitară verbală L112 — Marca franceză verbală anterioară L.114 — Motiv relativ de refuz — Risc de confuzie — Similitudinea produselor — Similitudinea semnelor — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) și articolul 53 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 — Lipsa utilizării serioase a mărcii anterioare — Articolul 57 alineatele (2) și (3) din Regulamentul nr. 207/2009 — Declarare a nulității parțiale” ]

text:
               14.4.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 109/10

         Hotărârea Tribunalului din 29 februarie 2012 — Certmedica International/OAPI — Lehning entreprise (L112) și Lehning entreprise/OAPI — Certmedica International (L112)
   (Cauzele conexate T-77/10 și T-78/10) (1)

   (Marcă comunitară - Procedură de declarare a nulității - Marca comunitară verbală L112 - Marca franceză verbală anterioară L.114 - Motiv relativ de refuz - Risc de confuzie - Similitudinea produselor - Similitudinea semnelor - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) și articolul 53 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 - Lipsa utilizării serioase a mărcii anterioare - Articolul 57 alineatele (2) și (3) din Regulamentul nr. 207/2009 - Declarare a nulității parțiale)
   2012/C 109/21
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamante: Certmedica International GmbH (Aschaffenburg, Germania) (reprezentant: P. Pfortner, avocat) (cauza T-77/10) și Lehning entreprise (Sainte-Barbe, Franța) (reprezentant: P. Demoly, avocat) (cauza T-78/10)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: A. Folliard-Monguiral, agent)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: Lehning entreprise (cauza T-77/10) și Certmedica International GmbH (cauza T-78/10)

      Obiectul

   Anularea Deciziei Camerei a doua de recurs a OAPI din 9 decembrie 2009 (cauza R 934/2009-2) privind o procedură de declarare a nulității între Lehning entreprise și Certmedica International GmbH

      Dispozitivul

               1.

               În cauza T-77/10:

                           —

                           anulează Decizia Camerei a doua a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI) din 9 decembrie 2009 (cauza R 934/2009-2) în măsura în care prin aceasta se anulează înregistrarea mărcii L112 pentru „produsele veterinare”;

                           —

                           respinge în rest acțiunea;

                           —

                           obligă Certmedica International GmbH și OAPI la plata propriilor cheltuieli de judecată;

                           —

                           obligă Lehning entreprise la plata cheltuielilor efectuate în cadrul intervenției sale.

               2.

               În cauza T-78/10:

                           —

                           respinge acțiunea;

                           —

                           obligă Lehning entreprise la plata propriilor cheltuieli de judecată, precum și a celor efectuate de OAPI;

                           —

                           obligă Certmedica International la plata cheltuielilor efectuate în cadrul intervenției sale.

      (1)  JO C 113, 1.5.2010.


title: Cauza T-77/12: Ordonanța Tribunalului din 4 decembrie 2012 — Wahl/OAPI — Tenacta Group (bellissima)

text:
               26.1.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 26/69

         Ordonanța Tribunalului din 4 decembrie 2012 — Wahl/OAPI — Tenacta Group (bellissima)
   (Cauza T-77/12) (1)

   2013/C 26/138
   Limba de procedură: germana
   Președintele Camerei a doua a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 109, 14.4.2012.


title: Cauza C-174/07: Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 11 decembrie 2008 — Comisia Comunităților Europene/Republica Italiană (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Articolul 10 CE — Directiva 2006/112/CE — A șasea directivă TVA — Obligații în cadrul sistemului intern — Controlul operațiunilor impozabile — Amnistie)

text:
               7.2.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 32/3

         Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 11 decembrie 2008 — Comisia Comunităților Europene/Republica Italiană
   (Cauza C-174/07) (1)

   (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru - Articolul 10 CE - Directiva 2006/112/CE - A șasea directivă TVA - Obligații în cadrul sistemului intern - Controlul operațiunilor impozabile - Amnistie)
   (2009/C 32/04)
   Limba de procedură: italiana
   Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: E. Traversa și M. Alfonso, agenți)

      Pârâtă: Republica Italiană (reprezentanți: I. M. Braguglia, agent, și G. De Bellis, avvocato dello Stato)
   Obiectul
   Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Încălcarea articolelor 2 și 22 din Directiva 77/388/CEE: A șasea directivă a Consiliului din 17 mai 1977 privind armonizarea legislațiilor statelor membre referitoare la impozitele pe cifra de afaceri — sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată: baza unitară de evaluare (JO L 145, p.1) înlocuită, începând cu data de 1 ianuarie 2007, cu Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată (JO L 347, p. 1, Ediție specială, 09/vol. 3, p. 7) — Obligații în cadrul sistemului intern — Lege națională care renunță la controlul operațiunilor impozabile efectuate de-a lungul unei serii de perioade fiscale
   Dispozitivul

               1)

               Prin extinderea, prin articolul 2 alineatul 44 din Legea nr. 350 din 24 decembrie 2003 privind dispozițiile pentru formarea bugetului anual și multianual al statului (Legea bugetului pentru anul 2004) [legge n. 350, disposizioni per la formazione del bilancio annuale e pluriennale dello Stato (legge finanziaria 2004)], la anul 2002 a amnistiei fiscale prevăzute la articolele 8 și 9 din Legea nr. 289 din 27 decembrie 2002 (Legea bugetului pentru anul 2003) [legge n. 289, disposizioni per la formazione del bilancio annuale e pluriennale dello Stato (legge finanziaria 2003)] și prin prevederea, astfel, a unei renunțări generale și nediferențiate la verificarea operațiunilor impozabile efectuate în cursul perioadei fiscale aferente anului 2002, Republica Italiană nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul dispozițiilor articolului 2 alineatul (1) literele (a), (c) și (d) și al articolelor 193-273 din Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată, care, începând cu 1 ianuarie 2007, au abrogat și înlocuit articolele 2 și 22 din A șasea directivă 77/388/CEE a Consiliului din 17 mai 1977 privind armonizarea legislațiilor statelor membre referitoare la impozitele pe cifra de afaceri — sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată: baza unitară de evaluare, precum și în temeiul articolului 10 CE.

               2)

               Obligă Republica Italiană la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 140, 23.6.2007.


title: Cauza C-267/07: Ordonanța președintelui Curții din 14 decembrie 2007 — Comisia Comunităților Europene/Republica Slovenia

text:
               12.4.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 92/25

         Ordonanța președintelui Curții din 14 decembrie 2007 — Comisia Comunităților Europene/Republica Slovenia
   (Cauza C-267/07) (1)

   (2008/C 92/50)

      Limba de procedură: slovena

   Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 170, 21.7.2007.


title: Cauza C-416/13: Cerere de decizie preliminară introdusă de Juzgado Contencioso-Administrativo de Oviedo (Spania) la 23 iulie 2013 — Mario Vital Pérez/Ayuntamiento de Oviedo

text:
               9.11.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 325/10

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Juzgado Contencioso-Administrativo de Oviedo (Spania) la 23 iulie 2013 — Mario Vital Pérez/Ayuntamiento de Oviedo
   (Cauza C-416/13)
   2013/C 325/16
   Limba de procedură: spaniola

      Instanța de trimitere

   Juzgado Contencioso-Administrativo de Oviedo

      Părțile din procedura principală

      Reclamant: Mario Vital Pérez

      Pârâtă: Ayuntamiento de Oviedo

      Întrebarea preliminară

   Articolul 2 alineatul (2), articolul 4 alineatul (1) și articolul 6 alineatul (1) litera (c) din Directiva 2000/78/CE (1) a Consiliului din 27 noiembrie 2000 de creare a unui cadru general în favoarea egalității de tratament în ceea ce privește încadrarea în muncă și ocuparea forței de muncă, precum și articolul 21 alineatul (1) din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene (2), în măsura în care interzic orice discriminare pe motive de vârstă, se opun stabilirii, în temeiul unui anunț de concurs municipal care aplică în mod expres o lege regională a unui stat membru, a unei vârste maxime de 30 de ani pentru accesul la un post de agent al poliției locale?

      (1)  JO L 303, p. 16, Ediție specială, 05/vol. 6, p. 7.

      (2)  JO 2000, C 364, p. 1.


title: Cauza C-221/10 P: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 19 aprilie 2012 — Artegodan GmbH/Comisia Europeană, Republica Federală Germania (Recurs — Articolul 288 al doilea paragraf CE — Răspundere extracontractuală a Uniunii — Condiții — Încălcare suficient de gravă a unei norme de drept care conferă drepturi particularilor — Decizie privind retragerea autorizațiilor de introducere pe piață a unor medicamente de uz uman care conțin amfepramonă)

text:
               9.6.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 165/3

         Hotărârea Curții (Camera a treia) din 19 aprilie 2012 — Artegodan GmbH/Comisia Europeană, Republica Federală Germania
   (Cauza C-221/10 P) (1)

   (Recurs - Articolul 288 al doilea paragraf CE - Răspundere extracontractuală a Uniunii - Condiții - Încălcare suficient de gravă a unei norme de drept care conferă drepturi particularilor - Decizie privind retragerea autorizațiilor de introducere pe piață a unor medicamente de uz uman care conțin amfepramonă)
   2012/C 165/05
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Recurentă: Artegodan GmbH (reprezentant: U. Reese, avocat)

      Celelalte părți în proces: Comisia Europeană (reprezentanți: B. Stromsky și M. Heller, agenți), Republica Federală Germania

      Obiectul

   Recurs formulat împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a șasea) din 3 martie 2010 în cauza T-429/05, Artegodan GmbH/Comisia Europeană, prin care Tribunalul respinge acțiunea în despăgubiri formulată în temeiul articolelor 235 CE și 288 alineatul (2) CE, care urmărește repararea prejudiciului pretins suferit de reclamantă prin adoptarea Deciziei C(2000) 453 a Comisiei din 9 martie 2000 privind retragerea autorizațiilor de introducere pe piață a medicamentelor de uz uman care conțin amfepramonă — Încălcarea articolului 288 alineatul (2) CE — Apreciere eronată a criteriilor privind existența unei încălcări suficient de grave a dreptului Uniunii

      Dispozitivul

               1.

               Respinge recursul.

               2.

               Obligă Artegodan GmbH la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 195, 17.7.2010.


title: Cauza F-107/14: Ordonanța Tribunalului Funcției Publice din 4 mai 2016 - Glowacz-De-Chevilly/Comisia

text:
               20.6.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 222/49

         Ordonanța Tribunalului Funcției Publice din 4 mai 2016 - Glowacz-De-Chevilly/Comisia
   (Cauza F-107/14) (1)

   (2016/C 222/77)
   Limba de procedură: franceza
   Președintele Camerei a doua a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 7, 12.1.2015, p. 53.


title: Cauza C-444/12: Cerere de decizie preliminară introdusă de Fővárosi Törvényszék (fostă Fővárosi Bíróság) (Ungaria) la 3 octombrie 2012 — Hardimpex Kft. în lichidare/Nemzeti Adó- és Vámhivatal Kiemelt Ügyek és Adózók Adó Főigazgatósága

text:
               3.8.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 225/55

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Fővárosi Törvényszék (fostă Fővárosi Bíróság) (Ungaria) la 3 octombrie 2012 — Hardimpex Kft. în lichidare/Nemzeti Adó- és Vámhivatal Kiemelt Ügyek és Adózók Adó Főigazgatósága
   (Cauza C-444/12)
   2013/C 225/102
   Limba de procedură: maghiara

      Instanța de trimitere

   Fővárosi Törvényszék (fostă Fővárosi Bíróság)

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Hardimpex Kft. în lichidare

      Pârâtă: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Kiemelt Ügyek és Adózók Adó Főigazgatósága
   Prin Hotărârea din 16 mai 2013, Curtea de Justiție (Camera a zecea) a statuat:
   Articolul 168 litera (a) din Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată trebuie interpretată în sensul că se opune posibilității ca administrația fiscală dintr-un stat membru să refuze unei persoane impozabile dreptul de deducere din TVA-ul pe care îl datorează a TVA-ului datorat sau plătit pentru o livrare de bunuri realizată în favoarea sa, pentru faptul că o operațiune anterioară din lanțul de livrări a fost nelegală din punctul de vedre al legislației privind TVA-ul sau pentru că respectiva persoană impozabilă nu s-a asigurat cu privire la originea bunurilor care figurează în factura care i-a fost adresată de furnizorul său, fără ca autoritatea fiscală să fi demonstrat corespunzător cerințelor legale că persoana impozabilă cunoștea sau trebuia să cunoască respectiva nelegalitate?


title: Cauza C-523/15 P: Ordonanța Curții (Camera a șasea) din 7 iulie 2016 – Westfälische Drahtindustrie GmbH, Westfälische Drahtindustrie Verwaltungsgesellschaft mbH & Co. KG, Pampus Industriebeteiligungen GmbH & Co. KG/Comisia Europeană (Recurs — Articolul 181 din Regulamentul de procedură al Curții — Concurență — Înțelegeri — Piața europeană a oțelului pentru precomprimare — Amenzi — Aprecierea capacității de plată — Orientările din 2006 privind calcularea cuantumului amenzilor — Competenţă de fond — Luarea în considerare a unor fapte ulterioare deciziei în litigiu — Principiile proporționalității și egalității de tratament — Dreptul la protecție jurisdicțională efectivă)

text:
               19.9.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 343/15

         Ordonanța Curții (Camera a șasea) din 7 iulie 2016 – Westfälische Drahtindustrie GmbH, Westfälische Drahtindustrie Verwaltungsgesellschaft mbH & Co. KG, Pampus Industriebeteiligungen GmbH & Co. KG/Comisia Europeană
   (Cauza C-523/15 P) (1)

   ((Recurs - Articolul 181 din Regulamentul de procedură al Curții - Concurență - Înțelegeri - Piața europeană a oțelului pentru precomprimare - Amenzi - Aprecierea capacității de plată - Orientările din 2006 privind calcularea cuantumului amenzilor - Competenţă de fond - Luarea în considerare a unor fapte ulterioare deciziei în litigiu - Principiile proporționalității și egalității de tratament - Dreptul la protecție jurisdicțională efectivă))
   (2016/C 343/22)
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Recurente: Westfälische Drahtindustrie GmbH, Westfälische Drahtindustrie Verwaltungsgesellschaft mbH & Co. KG, Pampus Industriebeteiligungen GmbH & Co. KG (reprezentant: C. Stadler, avocat)

      Cealaltă parte din procedură: Comisia Europeană (reprezentanți: V. Bottka, H. Leupold și G. Meessen, agenți)

      Dispozitivul

               1)

               Respinge recursul.

               2)

               Obligă Westfälische Drahtindustrie GmbH, Westfälische Drahtindustrie Verwaltungsgesellschaft mbH & Co. KG și Pampus Industriebeteiligungen GmbH & Co. KG la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 389, 23.11.2015.


title: Cauza T-61/11: Acțiune introdusă la 28 ianuarie 2011 — Vermop Salmon/OAPI — Leifheit (Clean Twist)

text:
               19.3.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 89/25

         Acțiune introdusă la 28 ianuarie 2011 — Vermop Salmon/OAPI — Leifheit (Clean Twist)
   (Cauza T-61/11)
   2011/C 89/48
   Limba în care a fost formulată acțiunea: germana

      Părțile

      Reclamantă: Vermop Salmon GmbH (Gilching, Germania) (reprezentanți: W. von der Osten-Sacken, O. Sude și M. Ring, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Leifheit AG (Nassau, Germania)

      Concluziile reclamantei

               —

               Anularea Deciziei din 19 noiembrie 2010 a Camerei întâi de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne în cauza R 671/2010-1;

               —

               anularea mărcii comunitare nr. 4892642 „Clean Twist”;

               —

               obligarea Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) să suporte propriile cheltuieli de judecată, precum și la plata cheltuielilor de judecată efectuate de reclamantă;

               —

               în cazul în care Leifheit AG participă la procedură în calitate de intervenientă, obligarea intervenientei să suporte propriile cheltuieli de judecată.

      Motivele și principalele argumente

      Marca comunitară înregistrată care a făcut obiectul unei cereri de declarare a nulității: marca verbală „Clean Twist” pentru produse din clasa 21

      Titularul mărcii comunitare: Leifheit AG

      Partea care solicită declararea nulității mărcii comunitare: reclamanta

      Dreptul asupra mărcii al părții care solicită declararea nulității: mărcile verbale anterioare „TWIX” și „TWIXTER” pentru produse din clasele 9, 12, 21, 22 și 25. Încălcarea articolului 53 alineatul (1) litera (a) coroborat cu articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 (1)

      Decizia diviziei de anulare: respinge cererea de declarare a nulității

      Decizia camerei de recurs: respinge calea de atac

      Motivele invocate Încălcarea articolului 53 alineatul (1) litera (a) coroborat cu articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 întrucât există un risc de confuzie între mărcile în conflict

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 207/2009 al Consiliului din 26 februarie 2009 privind marca comunitară (JO L 78, p. 1).


title: Cauza C-376/14 PPU: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 9 octombrie 2014 (cerere de decizie preliminară formulată de Supreme Court – Irlanda) – C/M [Trimitere preliminară — Procedură preliminară de urgenţă — Cooperare judiciară în materie civilă — Competența, recunoașterea și executarea hotărârilor judecătorești în materie matrimonială și în materia răspunderii părintești — Regulamentul (CE) nr. 2201/2003 — Reținere ilicită — Reședința obișnuită a copilului]

text:
               8.12.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 439/14

         Hotărârea Curții (Camera a treia) din 9 octombrie 2014 (cerere de decizie preliminară formulată de Supreme Court – Irlanda) – C/M
   (Cauza C-376/14 PPU) (1)

   ([Trimitere preliminară - Procedură preliminară de urgenţă - Cooperare judiciară în materie civilă - Competența, recunoașterea și executarea hotărârilor judecătorești în materie matrimonială și în materia răspunderii părintești - Regulamentul (CE) nr. 2201/2003 - Reținere ilicită - Reședința obișnuită a copilului])
   (2014/C 439/21)
   Limba de procedură: engleza

      Instanța de trimitere

   Supreme Court

      Părțile din procedura principală

      Reclamant: C

      Pârâtă: M

      Dispozitivul

               1)

               Articolul 2 punctul 11 și articolul 11 din Regulamentul (CE) nr. 2201/2003 al Consiliului din 27 noiembrie 2003 privind competența, recunoașterea și executarea hotărârilor judecătorești în materie matrimonială și în materia răspunderii părintești, de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 1347/2000 trebuie interpretate în sensul că, în situația în care deplasarea copilului a avut loc în conformitate cu o hotărâre judecătorească executorie provizoriu care a fost ulterior infirmată printr-o hotărâre judecătorească prin care s-a stabilit reședința copilului la domiciliul părintelui care locuiește în statul membru de origine, instanța din statul membru în care a fost deplasat copilul, sesizată cu o cerere de înapoiere a copilului, trebuie să verifice, procedând la o evaluare a ansamblului împrejurărilor specifice ale cauzei, dacă copilul avea încă reședința obișnuită în statul membru de origine imediat înainte de pretinsa reținere ilicită. În cadrul acestei evaluări, trebuie să se țină seama de faptul că hotărârea judecătorească de autorizare a deplasării putea fi executată cu titlu provizoriu și era atacată cu apel.

               2)

               Regulamentul nr. 2201/2003 trebuie interpretat în sensul că, în situația în care deplasarea copilului a avut loc în conformitate cu o hotărâre judecătorească executorie provizoriu care a fost ulterior infirmată printr-o hotărâre judecătorească prin care s-a stabilit reședința copilului la domiciliul părintelui care locuiește în statul membru de origine, neînapoierea copilului în acest stat membru după cea de a doua hotărâre este ilicită, iar articolul 11 din regulament își găsește aplicarea dacă se consideră că, imediat înainte de această reținere, copilul avea încă reședința obișnuită în statul membru de origine. Dacă se consideră că, dimpotrivă, copilul nu mai avea la acest moment reședința obișnuită în statul membru de origine, hotărârea de respingere a cererii de înapoiere întemeiate pe dispoziția menționată este luată fără a aduce atingere aplicării normelor privind recunoașterea și executarea hotărârilor judecătorești pronunțate într-un stat membru stabilite în capitolul III din același regulament.

      (1)  JO C 351, 6.10.2014.


title: Cauza T-749/14: Hotărârea Tribunalului din 12 mai 2016 – Chung-Yuan Chang/EUIPO – BSH Hausgeräte (AROMA) [„Marca Uniunii Europene — Procedură de nulitate — Înregistrarea internațională care desemnează Uniunea Europeană a mărcii verbale AROMA — Motive absolute de refuz — Caracter descriptiv — Lipsa caracterului distinctiv — Articolul 7 alineatul (1) literele (b) și (c) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009”]

text:
               27.6.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 232/14

         Hotărârea Tribunalului din 12 mai 2016 – Chung-Yuan Chang/EUIPO – BSH Hausgeräte (AROMA)
   (Cauza T-749/14) (1)

   ([„Marca Uniunii Europene - Procedură de nulitate - Înregistrarea internațională care desemnează Uniunea Europeană a mărcii verbale AROMA - Motive absolute de refuz - Caracter descriptiv - Lipsa caracterului distinctiv - Articolul 7 alineatul (1) literele (b) și (c) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009”])
   (2016/C 232/17)
   Limba de procedură: engleza

      Părţile

      Reclamant: Peter Chung-Yuan Chang (San Diego, California, Statele Unite) (reprezentant: A. Sanz-Bermell y Martínez, avocat)

      Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentanţi: A. Crawcour și A. Folliard-Monguiral, agenți)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO, intervenientă la Tribunal: BSH Hausgeräte GmbH, fostă BSH Bosch und Siemens Hausgeräte GmbH (München, Germania) (reprezentant: S. Biagosch, avocat)

      Obiectul

   Acțiunea formulată împotriva Deciziei Camerei a patra de recurs a EUIPO din 4 septembrie 2014 (cauza R 1887/2013-4), privind o procedură de declarare a nulității între Peter Chung-Yuan Chang și BSH Hausgeräte.

      Dispozitivul

               1)

               Anulează Decizia Camerei a patra de recurs a Oficiului Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO) din 4 septembrie 2014 (cauza R 1887/2013-4).

               2)

               L’EUIPO și BSH Hausgeräte GmbH suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de Peter Chung-Yuan Chang.

      (1)  JO C 16, 19.01.2015.


title: Cauza C-283/09: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Sąd Rejonowy dla Warszawy-Śródmieścia w Warszawie (Republica Polonă) la 23 iulie 2009 — Artur Weryński/Mediatel 4B Spółka

text:
               10.10.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 244/2

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Sąd Rejonowy dla Warszawy-Śródmieścia w Warszawie (Republica Polonă) la 23 iulie 2009 — Artur Weryński/Mediatel 4B Spółka
   (Cauza C-283/09)
   2009/C 244/03
   Limba de procedură: polona

      Instanța de trimitere

   Sąd Rejonowy dla Warszawy-Śródmieścia w Warszawie

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamant: Artur Weryński

      Pârâtă: Mediatel 4B Spółka

      Întrebările preliminare

   Conform Regulamentului (CE) nr. 1206/2001 al Consiliului din 28 mai 2001 privind cooperarea între instanțele statelor membre în domeniul obținerii de probe în materie civilă sau comercială (1), instanța solicitată are dreptul să solicite de la instanța solicitantă un avans pentru plata unui martor ori rambursarea cheltuielilor efectuate pentru plata martorului audiat, sau trebuie să le acopere din propriile resurse financiare?

      (1)  JO L 174, p. 1, Ediție specială 19/vol. 3, p. 138.


title: Cauza C-35/07: Hotărârea Curții (Camera a opta) din 27 septembrie 2007 — Comisia Comunităților Europene/Republica Portugheză (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Directiva 2004/28/CE — Medicamente veterinare — Netranspunere în termenul prevăzut)

text:
               8.12.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 297/18

         Hotărârea Curții (Camera a opta) din 27 septembrie 2007 — Comisia Comunităților Europene/Republica Portugheză
   (Cauza C-35/07) (1)

   (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru - Directiva 2004/28/CE - Medicamente veterinare - Netranspunere în termenul prevăzut)
   (2007/C 297/29)
   Limba de procedură: portugheza
   Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: A. Caeiros și B. Stromsky, agenți)

      Pârâtă: Republica Portugheză (reprezentanți: L. Fernandes și F. Fraústo de Azevedo, agenți)
   Obiectul
   Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Neadoptarea, în termenul prevăzut, a tuturor dispozițiilor necesare pentru a se conforma Directivei 2004/28/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 31 martie 2004 de modificare a Directivei 2001/82/CE de instituire a unui cod comunitar cu privire la medicamentele veterinare (JO L 136, p. 58)
   Dispozitivul

               1)

               Prin faptul că nu a adoptat actele cu putere de lege și actele administrative necesare pentru a se conforma Directivei 2004/28/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 31 martie 2004 de modificare a Directivei 2001/82/CE de instituire a unui cod comunitar cu privire la medicamentele veterinare, Republica Portugheză nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul acestei directive.

               2)

               Obligă Republica Portugheză la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 56, 10.3.2007.


title: Cauza T-144/08: Ordonanța Tribunalului de Primă Instanță din 9 septembrie 2008 — Marcuccio/Comisia ( Funcție publică — Asigurări sociale — Respingerea cererii de rambursare în proporție de 100 % a anumitor cheltuieli medicale ale reclamantului )

text:
               8.11.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 285/42

         Ordonanța Tribunalului de Primă Instanță din 9 septembrie 2008 — Marcuccio/Comisia
   (Cauza T-144/08) (1)

   („Funcție publică - Asigurări sociale - Respingerea cererii de rambursare în proporție de 100 % a anumitor cheltuieli medicale ale reclamantului’)
   (2008/C 285/78)
   Limba de procedură: italiana
   Părțile

      Reclamant: Luigi Marcuccio (Tricase, Italia) (reprezentant: G. Cipresa, avocat)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: J. Currall și C. Berardis-Kayser, agenți, asistați de A. Dal Ferro, avocat)
   Obiectul
   Printre altele, pe de o parte, cerere de anulare a deciziei de respingere a cererii reclamantului având ca obiect rambursarea în proporție de 100 % a anumitor cheltuieli medicale efectuate și, pe de altă parte, cerere de obligare a Comisiei la plata către reclamant a sumei de 89,56 euro cu titlu de completare a rambursării cheltuielilor sale medicale sau cu titlu de reparare a unui prejudiciu
   Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea ca inadmisibilă.

               2)

               Fiecare parte suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 235, 6.10.2007 (fosta cauză F-84/06).


title: Cauza T-522/09: Acțiune introdusă la 21 decembrie 2009 — Gemmi Furs/OAPI — Lemmi-Fashion (GEMMI)

text:
               27.2.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 51/43

         Acțiune introdusă la 21 decembrie 2009 — Gemmi Furs/OAPI — Lemmi-Fashion (GEMMI)
   (Cauza T-522/09)
   2010/C 51/79
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Gemmi Furs Oy (Loviisa, Finlanda) (reprezentant: J. Tanhuanpää, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Lemmi-Fashion Vertriebsgesellschaft mbH & Co. Bekleidungs KG (Fritzlar, Germania)

      Concluziile reclamantei

               —

               Anularea Deciziei din 21 octombrie 2009 a Camerei a patra de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) emise în cauza R 1372/2008-4;

               —

               respingerea opoziției formulate de cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs;

               —

               înregistrarea mărcii comunitare în cauză „GEMMI” pentru toate produsele incluse în clasa 25, în conformitate cu cererea de înregistrare a mărcii comunitare depuse de reclamantă;

               —

               obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată ale reclamantei, inclusiv a celor efectuate în procedura desfășurată în fața camerei de recurs și

               —

               obligarea celeilalte părți din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs la plata cheltuielilor de judecată ale reclamantei, inclusiv a celor efectuate în procedura desfășurată în fața camerei de recurs, în cazul în care aceasta va deveni parte în prezenta procedură.

      Motivele și principalele argumente

      Solicitantul mărcii comunitare: reclamanta.

      Marca comunitară vizată: marca „GEMMI” pentru produse din clasele 18, 24 și 25.

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în sprijinul opoziției: cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs.

      Marca sau semnul invocat în sprijinul opoziției: marca înregistrată în Germania „LEMMI” pentru produse din clasa 25; înregistrarea internațională a mărcii „LEMMI fashion” pentru produse din clasa 25; marca anterioară neînregistrată „LEMMI”, utilizată în comerț în Germania pentru îmbrăcăminte.

      Decizia diviziei de opoziție: respinge opoziția în totalitate.

      Decizia camerei de recurs: anulează decizia atacată și respinge cererea de înregistrare a mărcii comunitare în cauză pentru produse din clasa 25.

      Motivele invocate:

   Încălcarea normei 19 alineatul (2) litera (a) punctele (i) și (ii) din Regulamentul nr. 2868/95 (1) al Comisiei, întrucât camera de recurs nu a studiat în mod corect și/sau suficient dovada existenței drepturilor anterioare; încălcarea normei 22 alineatul (3) din Regulamentul nr. 2868/95, întrucât camera de recurs nu a evaluat în mod corect și/sau suficient dovada utilizării prezentată; încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009 al Consiliului, întrucât camera de recurs, pe de o parte, nu a evaluat în mod corect asemănarea mărcilor în cauză și, pe de altă parte, nu a evaluat în mod corect nivelul de atenție al publicului relevant; încălcarea articolului 75 din Regulamentul nr. 207/2009 al Consiliului, întrucât camera de recurs nu i-a dat reclamantei posibilitatea de a-și prezenta observațiile cu privire la dovezile prezentate pentru a demonstra existența unor drepturi anterioare; încălcarea principiului protecției încrederii legitime, a principiului egalității de tratament și a principiului legalității.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 2868/95 al Comisiei din 13 decembrie 1995 de punere în aplicare a Regulamentului (CE) nr. 40/94 al Consiliului privind marca comunitară (JO 1995 L 303, p. 1, Ediție specială, 17/vol. 1, p. 189).


title: Cauza T-145/16: Acțiune introdusă la 4 aprilie 2016 – Corsini Santolaria/EUIPO – Molins Tura (biombo 13)

text:
               20.6.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 222/22

         Acțiune introdusă la 4 aprilie 2016 – Corsini Santolaria/EUIPO – Molins Tura (biombo 13)
   (Cauza T-145/16)
   (2016/C 222/28)
   Limba în care a fost formulată acțiunea: spaniola

      Părțile

      Reclamantă: Laura Corsini Santolaria (Madrid, Spania) (reprezentant: P. Merino Baylos, avocat)

      Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Maria Molins Tura (Barcelona, Spania)

      Datele privind procedura în fața EUIPO

      Solicitantul mărcii în litigiu: reclamanta

      Marca în litigiu: marca Uniunii Europene figurativă care cuprinde elementele verbale „biombo 13” - cererea de înregistrare nr. 12 271 383

      Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție

      Decizia atacată: decizia Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 20 ianuarie 2016 în cauza R 744/2015-5

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea în totalitate a deciziei atacate, pentru clasele 25, 35 și 42 solicitate;

               —

               obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivul invocat

               —

               Încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009.


title: Cauza T-205/07: Hotărârea Tribunalului din 3 februarie 2011 — Italia/Comisia ( „Regim lingvistic — Publicarea pe site-ul internet al EPSO a unui apel pentru exprimarea interesului pentru crearea unei baze de date cu candidați care ar putea fi recrutați ca agenți contractuali — Publicare în trei limbi oficiale — Articolele 12 CE și 290 CE — Articolul 82 din RAA — Regulamentul nr. 1” )

text:
               19.3.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 89/14

         Hotărârea Tribunalului din 3 februarie 2011 — Italia/Comisia
   (Cauza T-205/07) (1)

   (Regim lingvistic - Publicarea pe site-ul internet al EPSO a unui apel pentru exprimarea interesului pentru crearea unei baze de date cu candidați care ar putea fi recrutați ca agenți contractuali - Publicare în trei limbi oficiale - Articolele 12 CE și 290 CE - Articolul 82 din RAA - Regulamentul nr. 1)
   2011/C 89/32
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Reclamantă: Republica Italiană (reprezentanți: B. Tidore, agent, asistat de P. Gentili, avvocato dello Stato)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: J. Currall și H. Krämer, asistați de A. Dal Ferro, avocat)

      Obiectul

   Cerere de anulare a Apelului pentru exprimarea interesului EPSO/CAST/EU/27/07 în vederea creării unei baze de date cu candidați care ar putea fi recrutați ca agenți contractuali pentru efectuarea de diverse sarcini în cadrul instituțiilor și agențiilor comunitare, publicat pe site-ul internet al Oficiului European pentru Selecția Personalului (EPSO) la 27 martie 2007.

      Dispozitivul

               1.

               Anulează Apelul pentru exprimarea interesului EPSO/CAST/EU/27/07 în vederea creării unei baze de date cu candidați care ar putea fi recrutați ca agenți contractuali pentru efectuarea de diverse sarcini în cadrul instituțiilor și agențiilor comunitare, publicat pe site-ul internet al Oficiului European pentru Selecția Personalului (EPSO) la 27 martie 2007.

               2.

               Republica Italiană și Comisia Europeană suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 170, 21.7.2007.


title: Cauza F-2/11: Acțiune introdusă la 7 ianuarie 2011 — Descamps/Comisia

text:
               5.3.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 72/36

         Acțiune introdusă la 7 ianuarie 2011 — Descamps/Comisia
   (Cauza F-2/11)
   2011/C 72/60
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: Eric Descamps (Bruxelles, Belgia) (reprezentanți: L. Levi și A. Blot, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Obiectul și descrierea litigiului

   Anularea deciziei de concediere a reclamantului la sfârșitul perioadei de stagiu, precum și repararea prejudiciului cauzat de această decizie

      Concluziile reclamantului

               —

               Anularea deciziei adoptate la 1 martie 2010 de directorul Direcției RU.B-Procese RU principale 1: Carieră din cadrul Direcției Generale Resurse Umane și Securitate, în calitate de autoritate împuternicită să facă numiri, privind concedierea reclamantului începând cu 31 martie 2010;

               —

               anularea, în măsura în care este necesar, a deciziei din 24 septembrie 2010 de respingere a reclamației;

               —

               în consecință, reintegrarea reclamantului în funcție în calitate de funcționar titular începând cu 1 aprilie 2010 și alocarea cuantumului remunerațiilor pe care ar fi trebuit să le primească cu titlu de funcționar titular de la această dată, inclusiv a tuturor drepturilor derivate (printre care drepturile la pensie), evaluate la o sumă stabilită provizoriu și ex aequo et bono la 39 600 de euro;

               —

               obligarea pârâtei la plata unei sume stabilite provizoriu și ex aequo et bono la 10 000 de euro, cu titlu de reparație a prejudiciului moral;

               —

               obligarea pârâtei la plata dobânzilor de întârziere la capitalul astfel datorat;

               —

               obligarea Comisiei Europene la plata cheltuielilor de judecată.


               8.5.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 113/18

         Acțiune introdusă la 21 februarie 2008 de către Autoritatea de Supraveghere a AELS împotriva Republicii Islanda
   (Cauza E-2/08)
   (2008/C 113/15)
   La 21 februarie 2008, Autoritatea de Supraveghere a AELS, reprezentată de Niels Fenger, Florence Simonetti, acționând în calitate de agenți, a introdus o acțiune împotriva Republicii Islanda în fața Curții de Justiție a AELS.
   Autoritatea AELS de Supraveghere solicită Curții de Justiție a AELS să declare că:

               1.

               prin neadoptarea sau necomunicarea către Autoritate, în termenul prevăzut, a măsurilor necesare punerii în aplicare a actului menționat la capitolului XXIV punctul 1a din anexa II la Acordul privind Spațiul Economic European (Directiva 2004/26/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 21 aprilie 2004 de modificare a Directivei 97/68/CE privind apropierea legislațiilor statelor membre referitoare la măsurile împotriva emisiei de poluanți gazoși și de pulberi provenind de la motoarele cu ardere internă care urmează să fie instalate pe echipamentele mobile fără destinație rutieră), astfel cum sunt adaptate la Acordul SEE prin protocolul 1, Republica Islanda nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în conformitate cu dispozițiile articolului 3 din act și ale articolului 7 din Acordul SEE; și

               2.

               să oblige Republica Islanda la plata cheltuielilor aferente procedurii.

         Situația de fapt și de drept și motive de drept invocate:

               —

               Cauza face referire la nepunerea în aplicare a unei directive privind protecția mediului.

               —

               Autoritatea de Supraveghere a AELS susține că guvernul Islandei nu a furnizat nicio informație referitoare la punerea în aplicare a directivei în legislația islandeză.

               —

               Autoritatea de Supraveghere a AELS susține că guvernul Islandei nu a contestat faptul că nu a pus în aplicare directiva.


title: Cauza T-107/16: Acțiune introdusă la 18 martie 2016 – Airhole Facemasks/EUIPO – sindustrysurf (AIRHOLE FACE MASKS YOU IDIOT)

text:
               17.5.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 175/18

         Acțiune introdusă la 18 martie 2016 – Airhole Facemasks/EUIPO – sindustrysurf (AIRHOLE FACE MASKS YOU IDIOT)
   (Cauza T-107/16)
   (2016/C 175/22)
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Airhole Facemasks, Inc. (Vancouver, British Columbia, Canada) (reprezentanţi: A. Michaels, barrister, şi S. Barker, solicitor)

      Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietatea Intelectuală (EUIPO)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: sindustrysurf, SL (Trapagaran, Spania)

      Datele privind procedura în fața EUIPO

      Titularul mărcii în litigiu: cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

      Marca în litigiu: marca figurativă a Uniunii Europene în alb și negru care cuprinde elementele verbale „AIRHOLE FACE MASKS YOU IDIOT” – marca Uniunii Europene nr. 9 215 427

      Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de declarare a nulității

      Decizia atacată: Decizia Camerei a patra de recurs a EUIPO din 18 ianuarie 2016 în cauza R 2547/2014-4

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               reformarea deciziei atacate și declararea nulității totale a înregistrării mărcii Uniunii Europene sau, cu titlu subsidiar, anularea deciziei atacate;

               —

               obligarea sindustrysurf, SL la plata cheltuielilor de judecată ale reclamantei efectuate în cadrul prezentei proceduri și în cadrul procedurii în fața Camerei de recurs, precum și la plata cheltuielilor de judecată aferente procedurii în fața Diviziei de anulare.

      Motivele invocate

               —

               încălcarea articolului 8 alineatul (3) din Regulamentul nr. 207/2009;

               —

               încălcarea articolului 52 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009;

               —

               încălcarea articolului 53 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009.


title: Cauza C-133/09: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Fővárosi Bíróság (Republica Ungară) la 8 aprilie 2009 — Dr. József Uzonyi/Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Hivatal Központi Szerve

text:
               4.7.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 153/21

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Fővárosi Bíróság (Republica Ungară) la 8 aprilie 2009 — Dr. József Uzonyi/Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Hivatal Központi Szerve
   (Cauza C-133/09)
   2009/C 153/40
   Limba de procedură: maghiara

      Instanța de trimitere

   Fővárosi Bíróság

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamant: Dr. József Uzonyi

      Pârât: Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Hivatal Központi Szerve

      Întrebarea preliminară

   Expresia potrivit căreia „[p]lata în cauză se acordă pe baza unor criterii obiective și nediscriminatorii” care figurează la articolul 143ba alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 1782/2003 (1), în versiunea în vigoare până la 31 decembrie 2006, implică faptul că, în ceea ce privește dreptul la plata separată pentru zahăr în legătură cu plata unică pe suprafață, nu era posibil să se distingă după cum agricultorii livrau sfecla de zahăr direct (ei înșiși) sau indirect (prin intermediar) în vederea procesării acesteia?

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 1782/2003 al Consiliului din 29 septembrie 2003 de stabilire a normelor comune pentru schemele de sprijin direct în cadrul politicii agricole comune și de stabilire a anumitor scheme de sprijin pentru agricultori și de modificare a Regulamentelor (CEE) nr. 2019/93, (CE) nr. 1452/2001, (CE) nr. 1453/2001, (CE) nr. 1454/2001, (CE) nr. 1868/94, (CE) nr. 1251/1999, (CE) nr. 1254/1999, (CE) nr. 1673/2000, (CEE) nr. 2358/71 și (CE) nr. 2529/2001 (JO L 270, p. 1, Ediție specială, 03/vol. 49, p. 177).


title: Cauza T-195/09: Ordonanța Tribunalului din 19 septembrie 2011 — Matkompaniet/OAPI — DF World of Spices (KATOZ) ( Marcă comunitară — Opoziție — Retragerea opoziției — Nepronunțare asupra fondului )

text:
               19.11.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 340/20

         Ordonanța Tribunalului din 19 septembrie 2011 — Matkompaniet/OAPI — DF World of Spices (KATOZ)
   (Cauza T-195/09) (1)

   (Marcă comunitară - Opoziție - Retragerea opoziției - Nepronunțare asupra fondului)
   2011/C 340/42
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Matkompaniet AB (Borås, Suedia) (reprezentanți: J. Gulliksson și J. Olson, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: D. Botis, agent)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă în fața Tribunalului: DF World of Spices GmbH (Dissen, Germania) (reprezentanți: A. Ebert-Weidenfeller și S. Schmüser, avocați)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a doua de recurs a OAPI din 11 martie 2009 (cauza R 577/2008-2) referitoare la o procedură de opoziție între Matkompaniet AB și DF World of Spices GmbH.

      Dispozitivul

               1.

               Constată că nu mai este necesar să se pronunțe asupra fondului acțiunii.

               2.

               Reclamanta și intervenienta sunt obligate să suporte propriile cheltuieli de judecată precum și, fiecare, jumătate din cheltuielile de judecată efectuate de pârât.

      (1)  JO C 180, 1.8.2009.


title: Cauza F-119/05: Hotărârea Tribunalului Funcției Publice din data de 16 ianuarie 2007 — Gesner/OAPI (Funcționari — Invaliditate — Respingerea cererii de constituire a unei comisii de invaliditate)

text:
               24.2.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 42/47

         Hotărârea Tribunalului Funcției Publice din data de 16 ianuarie 2007 — Gesner/OAPI
   (Cauza F-119/05) (1)

   (Funcționari - Invaliditate - Respingerea cererii de constituire a unei comisii de invaliditate)
   (2007/C 42/81)
   Limba de procedură: spaniola
   Părțile

      Reclamantă: Charlotte Gesner (Birkerod, Danemarca) (reprezentanți: J. Vázquez Vázquez și C. Amo Quiñones, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (reprezentant: I de Medrano Caballero, în calitate de agent)
   Obiectul cauzei
   Anularea deciziei OAPI din 2 septembrie 2005 de respingere a cererii reclamantei de constituire a unei comisii de invaliditate care să evalueze incapacitatea acesteia de a-și îndeplini îndatoririle corespunzătoare postului său și dreptul acesteia la pensie de invaliditate
   Dispozitivul hotărârii

               1)

               Anulează decizia din 21 aprilie 2005 prin care Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI) a respins cererea dnei Gesner de constituire a unei comisii de invaliditate.

               2)

               Obligă OAPI la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 96, 22.4.2006, p. 34.


title: Cauza C-105/10: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Korkein oikeus (Finlanda) la 25 februarie 2010 — Virallinen syyttäjä/Malik Gataev, Khadizhat Gataeva

text:
               17.4.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 100/32

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Korkein oikeus (Finlanda) la 25 februarie 2010 — Virallinen syyttäjä/Malik Gataev, Khadizhat Gataeva
   (Cauza C-105/10)
   2010/C 100/48
   Limba de procedură: finlandeza

      Instanța de trimitere

   Korkein oikeus

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Virallinen syyttäjä

      Pârâți: Malik Gataev, Khadizhat Gataeva

      Întrebările preliminare

               1.

               Cum trebuie interpretat raportul dintre dispozițiile Directivei 2005/85/CE (1) (directiva privind procedura de azil) și cele din Decizia-cadru 2002/584/JAI (2) în cazul în care persoana a cărei predare este solicitată în temeiul unui mandat european de arestare, care este resortisant al unui stat terț, a formulat o cerere de azil în statul membru care trebuie să execute mandatul, iar cererea de azil este în curs de examinare în același timp cu cauza care privește executarea mandatului de arestare?

                           (a)

                           Trebuie să se dea întâietate dreptului de a rămâne în statul membru pe durata examinării cererii, drept prevăzut la articolul 7 alineatul (1) din directivă, sau alineatul (2) al aceluiași articol trebuie interpretat în sensul că executarea mandatului de arestare este un motiv care primează asupra dreptului vizat la alineatul (1)? Cererea de azil în curs de examinare autorizează refuzarea predării în sensul deciziei-cadru, cu toate că acest motiv de refuz nu figurează în articolele 3 și 4 din decizia-cadru?

                           (b)

                           Articolul 7 alineatul (2) din directivă trebuie interpretat în sensul că acordă statelor membre o putere discreționară pentru a reglementa în modul pe care îl consideră adecvat, în legislația națională, aspectul vizat la litera (a)?

                           (c)

                           Cum trebuie interpretat articolul 7 din directivă din perspectiva întrebărilor precedente în cazul particular în care persoana a cărei predare este solicitată în temeiul unui mandat de arestare a formulat o cerere de azil pentru motive care sunt, în esență, aceleași cu cele pentru care se opune predării?

                           (d)

                           În cazul în care se acordă azilul, aceasta are drept consecință împrejurarea că statul care trebuie să efectueze predarea trebuie să o refuze? În plus, în această eventualitate, se face trimitere la cea de a patra întrebare preliminară [punctele a)–c)].

               2.

               Ținând seama, pe de o parte, de principiul care se desprinde din articolul 1 alineatul (2) din decizia-cadru și, pe de altă parte, de dispozițiile articolului 6 alineatul (1) TUE, și de cele ale Cartei drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, trebuie interpretată decizia-cadru în sensul că, pe lângă motivele de refuz prevăzute la articolele 3 și 4 din decizia în cauză, predarea poate să fie refuzată, în egală măsură, din perspectiva considerentelor (12) și (13) ale acesteia, pentru alte motive, întemeiate pe împrejurările menționate în aceste considerente?

                           (a)

                           În cazul în care decizia-cadru trebuie interpretată în acest sens, care sunt motivele pe care statul membru de executare poate sau trebuie să le invoce? Statul membru poate invoca în acest caz principiile de interpretare adoptate, în cadrul Convenției Europene a Drepturilor Omului, de către Curtea Europeană a Drepturilor Omului (CEDO) în jurisprudența privind extrădarea? Poate acesta să invoce de asemenea motive prin care se extind motivele de refuz în raport cu cele consacrate de CEDO în jurisprudența sa?

                           (b)

                           În cazul în care decizia-cadru trebuie interpretată în sensul că executarea unui mandat de arestare poate fi refuzată în egală măsură pentru alte motive decât cele prevăzute la articolele 3 și 4 din decizia menționată, aceasta are drept consecință faptul că decizia-cadru permite statului membru să refuze executarea mandatului de arestare emis în vederea executării unei pedepse din cauza unor împrejurări, referitoare la conținutul sau la motivarea hotărârii pronunțate în statul membru care a emis mandatul ori la legalitatea procedurii care a condus la pronunțarea acestei hotărâri, care impun ca obiecțiile exprimate cu privire la aceste aspecte să fie examinate în statul membru în care este solicitată executarea mandatului? În ce condiții sau pentru care motive anume poate fi avută în vedere o astfel de examinare („revizuire pe fond”)?

                           (c)

                           Decizia-cadru trebuie interpretată în sensul că permite statului membru să refuze predarea în temeiul mandatului de arestare emis în vederea executării unei pedepse pentru că există motive serioase să se considere că procedura care a condus la condamnare nu a fost echitabilă întrucât persoana condamnată a fost supusă de autoritățile statului instanței în cauză unor persecuții care s-au concretizat într-o inculpare discriminatorie?

               3.

               Este posibil să se interpreteze dispozițiile deciziei-cadru în sensul că predarea trebuie refuzată în mod definitiv în situația în care poate fi refuzată în mod temporar din considerente grave de ordin umanitar, de exemplu pentru motive de sănătate, în cazul în care caracterul excesiv al predării nu ar putea fi înlăturat prin suspendarea executării?

               4.

               În cazul în care decizia-cadru trebuie interpretată în sensul că este posibil să se refuze executarea mandatului de arestare pentru motive care nu sunt prevăzute în mod expres în decizia-cadru, care sunt condițiile cărora trebuie să le fie subordonat acest refuz, în special atunci când mandatul de arestare a fost emis în vederea executării unei pedepse?

                           (a)

                           Trebuie în acest caz să se aplice mutatis mutandis dispozițiile articolului 4 alineatul (6) din decizia-cadru? Cu alte cuvinte, refuzul de a executa mandatul impune ca persoana a cărei predare este solicitată să fie resortisant al statului membru de executare sau să își aibă reședința permanentă în acesta, iar statul menționat să se angajeze să pună el însuși în aplicare pedeapsa sau măsura, în conformitate cu propria legislație națională?

                           (b)

                           Trebuie cel puțin ca refuzul să fie subordonat împrejurării că statul căruia îi este solicitată predarea să se angajeze să pună el însuși în aplicare pedeapsa sau măsura, în conformitate cu propria legislație națională?

                           (c)

                           În cazul în care decizia-cadru trebuie interpretată în sensul că, în anumite cazuri, permite să se refuze executarea unui mandat de arestare emis în vederea executării unei pedepse din cauza unor împrejurări referitoare la conținutul sau la motivarea hotărârii pronunțate în statul membru care a emis mandatul ori la legalitatea procedurii care a condus la pronunțarea acestei hotărâri, refuzul este licit independent de condițiile vizate la literele a) și b)?

               5.

               Ce importanță, din punctul de vedere al executării mandatului de arestare, trebuie sau este posibil să se acorde împrejurării că persoana reținută, care este resortisant al unui stat terț, se opune predării sale invocând faptul că este amenințată, în statul care a emis mandatul de arestare, de expulzarea către un stat terț?

                           (a)

                           Ce relevanță are acest motiv de opoziție, ținând seama de dispozițiile deciziei-cadru precum și de obligațiile care incumbă statului membru care a emis mandatul de arestare în privința resortisanților țărilor terțe, în temeiul dreptului Uniunii, din care fac parte, printre altele, Directivele 2004/83/CE (3) și 2005/85/CE a Consiliului?

                           (b)

                           În acest context, este relevant articolul 28 alineatul (4) din decizia-cadru, potrivit căruia o persoană care a fost predată în temeiul unui mandat european de arestare nu este extrădată unui stat terț fără consimțământul autorității competente a statului membru care a predat-o? Interdicția în cauză privește, pe lângă predarea ca urmare a unei infracțiuni, și o măsură de îndepărtare de pe teritoriul celeilalte țări, precum expulzarea, și în ce condiții?

               6.

               Instanța națională este ținută de obligația, constatată de Curte la punctele 34 și 42-44 din Hotărârea din 16 iunie 2005 în cauza C-105/03, Pupino, de a interpreta dreptul național în funcție de decizia-cadru, indiferent dacă această interpretare este favorabilă sau defavorabilă persoanei interesate, cu condiția de a nu fi în prezența unuia dintre cazurile vizate la punctele 44 și 45 din hotărâre?

      (1)  Directiva 2005/85/CE a Consiliului din 1 decembrie 2005 privind standardele minime cu privire la procedurile din statele membre de acordare și retragere a statutului de refugiat (JO L 326, p. 13, Ediție specială, 19/vol. 7, p. 242)

      (2)  Decizia-cadru 2002/584/JAI a Consiliului din 13 iunie 2002 privind mandatul european de arestare și procedurile de predare între statele membre (JO L 190, p. 1, Ediție specială, 19/vol. 6, p. 3)

      (3)  Directiva 2004/83/CE a Consiliului din 29 aprilie 2004 privind standardele minime referitoare la condițiile pe care trebuie să le îndeplinească resortisanții țărilor terțe sau apatrizii pentru a putea beneficia de statutul de refugiat sau persoanele care, din alte motive, au nevoie de protecție internațională și referitoare la conținutul protecției acordate (JO L 304, p. 12, rectificare în JO 2005, L 204, p. 24, Ediție specială, 19/vol. 7, p. 52)


title: Cauza C-409/14: Cerere de decizie preliminară introdusă de Debreceni Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Ungaria) la 28 august 2014 – Schenker Nemzetközi Szállítmányozási és Logisztikai Kft./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Észak-alföldi Regionális Vám- és Pénzügyőri Főigazgatósága

text:
               8.12.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 439/16

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Debreceni Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Ungaria) la 28 august 2014 – Schenker Nemzetközi Szállítmányozási és Logisztikai Kft./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Észak-alföldi Regionális Vám- és Pénzügyőri Főigazgatósága
   (Cauza C-409/14)
   (2014/C 439/24)
   Limba de procedură: maghiara

      Instanța de trimitere

   Debreceni Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Schenker Nemzetközi Szállítmányozási és Logisztikai Kft.

      Pârâtă: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Észak-alföldi Regionális Vám- és Pénzügyőri Főigazgatósága

      Întrebările preliminare

               1)

               Descrierea mărfii desemnate drept „tutunuri uscate cu aer cald”, conform poziției NC 2401 10 35 din capitolul 24 „Tutun și înlocuitori de tutun prelucrați” inclus în Regulamentul (UE) nr. 861/2010 al Comisiei de modificare a anexei I la Regulamentul (CEE) nr. 2658/87 al Consiliului privind Nomenclatura tarifară și statistică și Tariful vamal comun (1), trebuie interpretată în sensul că cuprinde numai tutunuri nedesprinse de pe tulpină uscate cu aer:

                           —

                           care constă în frunze întregi ale plantei de tutun;

                           —

                           nerupte, nici presate sau comprimate;

                           —

                           care, în afară de uscarea la aer, care se înțelege ca un tip de „transformare”, nu permite ca tutunurile nedesprinse de pe tulpină uscate cu aer cald de la poziția NC [2401 10] 35 să fie supuse niciunei alte transformări (de exemplu, înlăturarea pedunculilor, ruperea frunzelor sau comprimarea lor);

                           —

                           care nu au calitatea de a putea fi fumate [?]

               2)

               Noțiunea „procedură vamală suspensivă sau regim vamal suspensiv” prevăzută la articolul 4 punctul 6 din Directiva 2008/118/CE a Consiliului din 16 decembrie 2008 privind regimul general al accizelor și de abrogare a Directivei 92/12/CEE trebuie interpretată în sensul că cuprinde și cazul mărfii (produs supus accizei) aflate în tranzit extern, în depozitare temporară sau în antrepozit vamal în temeiul unor documente de însoțire în care poziția tarifară este indicată greșit (2403 10 9000 NC în loc de 2401 10 35 NC [sic]) însă capitolul pertinent (capitolul 24 – Tutun) și toate celelalte date ale acestor documente (numărul containerului, cantitatea, masa netă) sunt corecte, sigiliile fiind intacte [?]
               (Cu alte cuvinte, trebuie să se clarifice dacă o anumită marfă se poate afla în cadrul unei proceduri vamale suspensive sau al unui regim vamal suspensiv în cazul în care în documentele de însoțire a fost indicat corect capitolul din Tariful vamal comun dar incorect poziția tarifară specifică.)

               3)

               Noțiunea „import” prevăzută la articolul 2 litera (b) din Directiva 2008/118/CE a Consiliului din 16 decembrie 2008 privind regimul general al accizelor și de abrogare a Directivei 92/12/CEE (2) și noțiunea „import de produse accizabile” prevăzută la articolul 4 punctul 8 din aceeași directivă trebuie interpretate în sensul că acestea cuprind și cazul în care poziția vamală a mărfii reale în regim de tranzit extern și poziția tarifară care apare în documentele sale de însoțire diferă, dată fiind împrejurarea că, în afara acestei diferențe, atât desemnarea capitolului (în speță, capitolul 24 – Tutun), cât și cantitatea și masa netă ale mărfii reale sunt conforme cu datele din documentele de însoțire [?]

               4)

               Printre neregularitățile la care se referă articolul 38 din Directiva 2008/118/CE a Consiliului din 16 decembrie 2008 privind regimul general al accizelor [și de abrogare a Directivei 92/12/CEE] este cuprins faptul că o marfă urmează procedura vamală suspensivă sau regimul vamal suspensiv atunci când în documentele sale de însoțire figurează o indicație NC incorectă, în conformitate cu anexa I la Regulamentul (CEE) nr. 2658/87 al Consiliului din 23 iulie 1987 privind Nomenclatura tarifară și statistică și Tariful vamal comun, modificat prin Regulamentul (UE) nr. 861/2010 [?]

      (1)  JO L 284, 29.10.2010, p. 1.

      (2)  Directiva 2008/118/CE a Consiliului din 16 decembrie 2008 privind regimul general al accizelor și de abrogare a Directivei 92/12/CEE (JO L 9, p. 12).


title: Cauza T-440/08: Ordonanța Tribunalului din 7 noiembrie 2013 — 1-2-3.TV/OAPI — ZDF și Televersal Film- und Fernsehproduktion (1-2-3.TV) ( „Marcă comunitară — Opoziție — Retragerea opoziției — Nepronunțare asupra fondului” )

text:
               21.12.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 377/16

         Ordonanța Tribunalului din 7 noiembrie 2013 — 1-2-3.TV/OAPI — ZDF și Televersal Film- und Fernsehproduktion (1-2-3.TV)
   (Cauza T-440/08) (1)

   (Marcă comunitară - Opoziție - Retragerea opoziției - Nepronunțare asupra fondului)
   2013/C 377/37
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: 1-2-3.TV GmbH (Unterföhring, Germania) (reprezentanți: inițial, V. von Bomhard, A. Renck, T. Dolde și E. Nicolás Gómez, ulterior K. Kleinschmidt și U. Grübler, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: G. Schneider, agent)

      Celelalte părți din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, interveniente în fața Tribunalului: Zweites Deutsches Fernsehen (ZDF) (Mainz, Germania) și Televersal Film- und Fernsehproduktion GmbH (Hamburg, Germania) (reprezentanți: inițial B. Krause și F. Cordt, ulterior B. Krause, avocați)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei din 30 iunie 2008 a Camerei întâi de recurs a OAPI (cauza R 1076/2007-1) referitoare la o procedură de opoziție între 1-2-3.TV GmbH, pe de o parte, și Zweites Deutsches Fernsehen (ZDF) și Televersal Film- und Fernsehproduktion GmbH, pe de altă parte

      Dispozitivul

               1.

               Constată că nu mai este necesar să se pronunțe asupra fondului cauzei.

               2.

               Reclamanta și intervenientele sunt obligate să suporte propriile cheltuieli de judecată, precum și, fiecare, jumătate din cheltuielile de judecată ale pârâtului.

      (1)  JO C 327, 20.12.2008.


title: Cauza T-433/07: Ordonanța Tribunalului de Primă Instanță din 30 iunie 2008 — Ryanair/Comisia Comunităților Europene

text:
               15.8.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 209/67

         Ordonanța Tribunalului de Primă Instanță din 30 iunie 2008 — Ryanair/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza T-433/07) (1)

   (2008/C 209/120)

      Limba de procedură: engleza

   Președintele Camerei a șasea a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 22, 26.1.2008.