               22.12.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 480/7

         Cerere pentru un aviz consultativ al Curții de Justiție a AELS înaintată de Beschwerdekommission der Finanzmarktaufsicht la 30 octombrie 2015 în cauza A/Finanzmarktaufsicht (FMA)
   (Cauza E-27/15)
   (2016/C 480/09)
   Prin scrisoarea din 30 octombrie 2015, Beschwerdekommission der Finanzmarktaufsicht (Camera de Apel a Autorității de supraveghere a pieței financiare) a înaintat Curții de Justiție a AELS o cerere, înregistrată la grefa Curții de Justiție la data de 16 noiembrie 2015, pentru obținerea unui aviz consultativ în cauza A/Finanzmarktaufsicht (FMA) cu privire la următoarele întrebări:

               1.

               Directiva 2005/60/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 26 octombrie 2005 privind prevenirea utilizării sistemului financiar în scopul spălării banilor și finanțării terorismului trebuie interpretată în sensul că „prestatorii de servicii pentru trusturi și societăți”, la care se face referire la articolul 2 alineatul (1) punctul (c) litera (c) și la articolul 3 punctul 7 litera (b) din directiva menționată sunt supuși obligației de obținere de informații privind scopul și natura dorită a relației de afaceri, astfel cum se prevede la articolul 8 alineatul (1) litera (c) și la articolul 9 alineatul (6) din directivă numai în conformitate cu legislația statului membru în care sunt stabiliți (in welchem [der Dienstleister für Trusts und Gesellschaften] seinen rechtlichen Sitz hat)?

               2.

               În cazul unui răspuns negativ la întrebarea 1: Ce criterii trebuie utilizate pentru a stabili dacă „prestatorii de servicii pentru trusturi și societăți” au obligația de a obține informații privind scopul și natura dorită a relației de afaceri, astfel cum se prevede la articolul 8 alineatul (1) litera (c) și la articolul 9 alineatul (6) din directivă în conformitate cu legislația unui alt stat membru?

               3.

               Răspunsurile la întrebările 1 și 2 se aplică și în cazul în care societatea pentru care sunt furnizate serviciile administrative este o societate care nu este constituită în temeiul dreptului unui stat membru?


title: Cauza T-648/15: Acțiune introdusă la 13 noiembrie 2015 – Baltijas pētnieciskās žurnālistikas centrs Re:Baltica/Parlamentul

text:
               8.2.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 48/62

         Acțiune introdusă la 13 noiembrie 2015 – Baltijas pētnieciskās žurnālistikas centrs Re:Baltica/Parlamentul
   (Cauza T-648/15)
   (2016/C 048/70)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Baltijas pētnieciskās žurnālistikas centrs Re:Baltica (Riga, Letonia) (reprezentant: N. Pirc Musar, avocat)

      Pârât: Parlamentul European

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea Deciziei A(2015)8361 C a Parlamentului European din 15 septembrie 2015 prin care s-a respins cererea de confirmare formulată de reclamantă pentru accesul la anumite documente referitoare la informații cu privire la cheltuielile de deplasare ale unor membri ai Parlamentului European, la indemnizațiile de ședere, la cele pentru cheltuieli generale și la cheltuielile cu angajarea colaboratorilor;

               —

               obligarea Parlamentului European la plata cheltuielilor de judecată efectuate de reclamantă, în temeiul articolelor 134 și 140 din Regulamentul de procedură al Tribunalului, inclusiv cele efectuate de eventualii intervenienți.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă cinci motive.

               1.

               Primul motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 4 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 1049/2001 (1) coroborat cu articolul 8 litera (b) din Regulamentul nr. 45/2001 (2), întrucât datele cu caracter personal solicitate nu sunt protejate potrivit legislației Uniunii.

               2.

               Al doilea motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 4 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 1049/2001 coroborat cu articolul 8 litera (b) din Regulamentul nr. 45/2001, întrucât accesul la informațiile solicitate a fost refuzat în pofida îndeplinirii condițiilor necesare pentru divulgare.

               3.

               Al treilea motiv, întemeiat pe încălcarea obligației generale, potrivit articolelor 2 și 4 din Regulamentul nr. 1049/2001 coroborate cu articolul 6 alineatul (3) din Regulamentul nr. 1049/2001, de efectuare a unei examinări pentru fiecare document în parte.

               4.

               Al patrulea motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 4 alineatul (6) din Regulamentul nr. 1049/2001, întrucât refuzul de acordare a unui acces parțial la documentele solicitate nu a fost justificat.

               5.

               Al cincilea motiv, întemeiat pe încălcarea obligației de motivare, astfel cum impun articolul 7 alineatul (1) și articolul 8 alineatul (1) din Regulamentul nr. 1049/2001, întrucât Parlamentul nu a analizat toate argumentele reclamantei.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 al Parlamentului European și al Consiliului din 30 mai 2001 privind accesul public la documentele Parlamentului European, ale Consiliului și ale Comisiei (JO L 145, p. 43, Ediție specială, 01/vol. 3, p. 76).

      (2)  Regulamentul (CE) nr. 45/2001 al Parlamentului European și al Consiliului din 18 decembrie 2000 privind protecția persoanelor fizice cu privire la prelucrarea datelor cu caracter personal de către instituțiile și organele comunitare și privind libera circulație a acestor date (JO L 8, p. 1, Ediție specială, 13/vol. 30, p. 142).


title: Cauzele conexate T-159/13 și T-372/14: Hotărârea Tribunalului din 26 noiembrie 2015 – HK Intertrade/Consiliul („Politica externă și de securitate comună — Măsuri restrictive adoptate împotriva Iranului în scopul de a împiedica proliferarea nucleară — Înghețarea fondurilor — Acțiune în anulare — Termen de introducere a acțiunii — Momentul de la care începe să curgă termenul — Admisibilitate — Dreptul de a fi ascultat — Obligația de notificare — Obligația de motivare — Dreptul la apărare — Eroare vădită de apreciere”)

text:
               25.1.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 27/30

         Hotărârea Tribunalului din 26 noiembrie 2015 – HK Intertrade/Consiliul
   (Cauzele conexate T-159/13 și T-372/14) (1)

   ((„Politica externă și de securitate comună - Măsuri restrictive adoptate împotriva Iranului în scopul de a împiedica proliferarea nucleară - Înghețarea fondurilor - Acțiune în anulare - Termen de introducere a acțiunii - Momentul de la care începe să curgă termenul - Admisibilitate - Dreptul de a fi ascultat - Obligația de notificare - Obligația de motivare - Dreptul la apărare - Eroare vădită de apreciere”))
   (2016/C 027/34)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: HK Intertrade Co. Ltd (Wanchai, Hong-Kong, China) (reprezentanți: J. Grayston, solicitor, P. Gjørtler, G. Pandey, D. Rovetta, N. Pilkington și D. Sellers, avocați)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: V. Piessevaux și M. Bishop, agenți)

      Obiectul

   În cauza T-159/13, cerere de anulare a Deciziei 2012/829/PESC a Consiliului din 21 decembrie 2012 de modificare a Deciziei 2010/413/PESC privind adoptarea de măsuri restrictive împotriva Iranului (JO L 356, p. 71) și a Regulamentului de punere în aplicare (UE) nr. 1264/2012 al Consiliului din 21 decembrie 2012 privind punerea în aplicare a Regulamentului (UE) nr. 267/2012 privind măsuri restrictive împotriva Iranului (JO L 356, p. 55) și, în cauza T-372/14, cerere de anulare a deciziei Consiliului cuprinse în scrisoarea din 14 martie 2014 privind menținerea măsurilor restrictive adoptate împotriva reclamantei

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               HK Intertrade Co. Ltd suportă, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, pe cele efectuate de Consiliul Uniunii Europene.

      (1)  JO C 147, 25.5.2013.


title: Cauza C-69/13: Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunale di Roma (Italia) la 11 februarie 2013 — Mediaset SpA/Ministero dello Sviluppo Economico

text:
               25.5.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 147/7

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunale di Roma (Italia) la 11 februarie 2013 — Mediaset SpA/Ministero dello Sviluppo Economico
   (Cauza C-69/13)
   2013/C 147/11
   Limba de procedură: italiana

      Instanța de trimitere

   Tribunale di Roma

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Mediaset SpA

      Pârât: Ministero dello Sviluppo Economico

      Întrebările preliminare

               1.

               Instanța națională, sesizată să se pronunțe asupra cuantumului ajutorului de stat a cărui recuperare a fost dispusă de Comisia Europeană, este ținută, atât din punctul de vedere al „existenței” ajutorului de stat, cât și din punctul de vedere al „cuantumului” său, de Decizia Comisiei Europene din 24 ianuarie 2007 adoptată în urma procedurii privind ajutorul de stat C 52/2005, astfel cum a fost completată de deciziile adoptate de Comisia Europeană prin notele din 11 iunie 2008 COMP/H4/EK/cd D(2008) 127 și din 23 octombrie 2009 COMP/H4/CN/si D(2009) 230 și confirmată de Curtea de Justiție prin Hotărârea din 15 iunie 2010 pronunțată în cauza T-177/07?

               2.

               În cazul unui răspuns negativ, afirmând, în Hotărârea din 15 iunie 2010 pronunțată în cauza T-177/07, că instanța națională este competentă să se pronunțe asupra cuantumului ajutorului de stat, Curtea de Justiție a înțeles să limiteze această competență la cuantificarea sumei care, întrucât se raportează la un ajutor de stat pus în aplicare sau obținut efectiv, trebuie în mod necesar să aibă o valoare pozitivă și nu poate, așadar, să fie egală cu zero?

               3.

               Sau dimpotrivă, afirmând, în Hotărârea din 15 iunie 2010 pronunțată în cauza T-177/07, că instanța națională este competentă să se pronunțe asupra cuantumului ajutorului de stat, Curtea de Justiție a înțeles să atribuie instanței naționale o putere de apreciere a cererii de restituire atât din punctul de vedere al „existenței” ajutorului de stat, cât și din punctul de vedere al „cuantumului” său, și, așadar, inclusiv puterea de a exclude orice obligație de restituire?


               3.10.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 287/13

         Acțiune introdusă la 28 iunie 2013 de către Autoritatea AELS de Supraveghere împotriva Regatului Norvegiei
   (Cauza E-9/13)
   2013/C 287/09
   La data de 28 iunie 2013, Autoritatea AELS de Supraveghere, reprezentată de Xavier Lewis și Markus Schneider, în calitate de agenți ai Autorității AELS de Supraveghere, 35, Rue Belliard, 1040 Bruxelles, Belgium, a introdus o acțiune împotriva Regatului Norvegiei la Curtea de Justiție a AELS.
   Autoritatea AELS de Supraveghere solicită Curții de Justiție a AELS:

               1.

               să declare că prin faptul că (i) nu a adoptat, sau (ii) notificat Autorității, fără întârziere, toate măsurile necesare pentru punerea în aplicare a actului menționat la punctul 16a din capitolul II din anexa XIII la Acordul privind Spațiul Economic European (Directiva 2010/48/UE a Comisiei din 5 iulie 2010 de adaptare la progresul tehnic a Directivei 2009/40/CE a Parlamentului European și a Consiliului privind inspecția tehnică auto pentru autovehicule și remorcile acestora), astfel cum a fost adaptat prin Protocolul 1 la acord, în termenul prevăzut (ambele cu excepția punctului 3 din anexa II la Directiva privind certificatele de inspecție tehnică, care trebuie pus în aplicare până la 31 decembrie 2013), Regatul Norvegiei nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în conformitate cu actul menționat anterior și în temeiul articolului 7 din acord;

               2.

               să dispună suportarea cheltuielilor de judecată de către Regatul Norvegiei.

      Situația de fapt și de drept și motivele invocate:

               —

               Autoritatea AELS de Supraveghere declară că Regatul Norvegiei nu și-a îndeplinit obligațiile în conformitate cu articolul 2 din Directiva 2010/48/UE și cu articolul 7 din Acordul privind SEE prin faptul că nu a adoptat sau notificat Autorității toate măsurile necesare pentru a pune în aplicare actul în termenul prevăzut (cu excepția punctului 3 din anexa II la Directiva privind certificatele de inspecție tehnică, care trebuie pus în aplicare până la 31 decembrie 2013).


title: Cauza T-41/09: Hotărârea Tribunalului din 28 martie 2012 — Hipp/OAPI — Nestlé (Bebio) [ „Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii verbale comunitare Bebio — Marcă verbală comunitară și marcă verbală internațională anterioare BEBA — Refuz parțial de înregistrare — Risc de confuzie — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 [devenit articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009]” ]

text:
               12.5.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 138/14

         Hotărârea Tribunalului din 28 martie 2012 — Hipp/OAPI — Nestlé (Bebio)
   (Cauza T-41/09) (1)

   (Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii verbale comunitare Bebio - Marcă verbală comunitară și marcă verbală internațională anterioare BEBA - Refuz parțial de înregistrare - Risc de confuzie - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 [devenit articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009])
   2012/C 138/25
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Hipp & Co. KG (Sachseln, Elveția) (reprezentanți: M. Kinkeldey și A. Bognár, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: D. Botis, agent)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: Société des produits Nestlé SA (Vevey, Elveția) (reprezentanți: inițial I. Valdelomar Serrano, ulterior R. Mottola și D. Gabarre Armengol, avocați)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva deciziei Camerei a doua de recurs a OAPI din 25 noiembrie 2008 (cauza R 1790/2007-2) referitoare la o procedură de opoziție între Société des produits Nestlé SA și Hipp & Co. KG

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Obligă Hipp & Co. KG la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 82, 4.4.2009.


title: Cauza T-56/09 și T-73/09: Hotărârea Tribunalului din 27 martie 2014 – Saint-Gobain Glass France și alții/Comisia [ „Concurență — Înțelegeri — Piața europeană a sticlei auto — Decizie de constatare a unei încălcări a articolului 81 CE — Acorduri de împărțire a piețelor și schimburi de informații sensibile din punct de vedere comercial — Regulamentul (CE) nr. °1/2003 — Excepție de nelegalitate — Amenzi — Aplicare retroactivă a Orientărilor din 2006 privind calcularea cuantumului amenzilor — Valoarea vânzărilor — Recidivă — Sumă suplimentară — Imputabilitatea comportamentului ilicit — Limita superioară a amenzii — Cifra de afaceri consolidată a grupului” ]

text:
               19.5.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 151/16

         Hotărârea Tribunalului din 27 martie 2014 – Saint-Gobain Glass France și alții/Comisia
   (Cauza T-56/09 și T-73/09) (1)

   ([„Concurență - Înțelegeri - Piața europeană a sticlei auto - Decizie de constatare a unei încălcări a articolului 81 CE - Acorduri de împărțire a piețelor și schimburi de informații sensibile din punct de vedere comercial - Regulamentul (CE) nr.o1/2003 - Excepție de nelegalitate - Amenzi - Aplicare retroactivă a Orientărilor din 2006 privind calcularea cuantumului amenzilor - Valoarea vânzărilor - Recidivă - Sumă suplimentară - Imputabilitatea comportamentului ilicit - Limita superioară a amenzii - Cifra de afaceri consolidată a grupului”])
   2014/C 151/20
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamante: Saint-Gobain Glass France SA (Courbevoie, Franța), Saint-Gobain Sekurit Deutschland GmbH & Co. KG (Aachen, Germania), Saint-Gobain Sekurit France SAS (Thourotte, Franța) (reprezentanți: inițial B. van de Walle de Ghelcke, B. Meyring, E. Venot și M. Guillaumond, ulterior B. Van de Walle de Ghelcke, B. Meyring și E. Venot, avocați) (cauza T-56/09) și Compagnie de Saint-Gobain SA (Courbevoie) (reprezentanți: P. Hubert și E. Durand, avocați) (cauza T-73/09)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: inițial A. Bouquet, F. Castillo de la Torre, M. Kellerbauer și N. von Lingen, ulterior A. Bouquet, F. Castillo de la Torre, M. Kellerbauer și F. Ronkes Agerbeek, agenți)

      Intervenient în susținerea pârâtei: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: E. Karlsson și F. Florindo Gijón, agenți)

      Obiectul

   Cereri de anulare a Deciziei C(2008) 6815 final a Comisiei din 12 noiembrie 2008, privind o procedură de aplicare a articolului 81 [CE] și a articolului 53 din Acordul privind SEE (COMP/39.125 – Sticlă auto), astfel cum a fost modificată prin Decizia C (2009) 863 final a Comisiei din 11 februarie 2009 și prin Decizia C(2013) 1118 final din 28 februarie 2013, în măsura în care le privește pe reclamante sau, cu titlu subsidiar, cerere de anulare a articolului 2 din această decizie în măsura în care aplică o amendă reclamantelor sau, cu titlul și mai subsidiar, cereri de reducere a cuantumului acestei amenzi.

      Dispozitivul

               1)

               Conexează cauzele T-56/09 și T-73/09 în vederea pronunțării hotărârii.

               2)

               Stabilește la 715 milioane de euro cuantumul amenzii aplicate în solidar societăților Saint-Gobain Glass France SA, Saint-Gobain Sekurit Deutschland GmbH & Co. KG, Saint-Gobain Sekurit France SAS și Compagnie de Saint-Gobain SA prin articolul 2 litera (b) din Decizia C(2008) 6815 final a Comisiei din 12 noiembrie 2008 privind o procedură de aplicare a articolului 81 [CE] și a articolului 53 din Acordul privind SEE (COMP/39 125 – Sticlă auto), astfel cum a fost modificată prin Decizia C(2009) 863 final a Comisiei din 11 februarie 2009 și prin Decizia C(2013) 1118 final din 28 februarie 2013.

               3)

               Respinge în rest acțiunile.

               4)

               Fiecare parte suportă propriile cheltuieli de judecată, cu excepția Consiliului Uniunii Europene, ale cărui cheltuieli de judecată sunt suportate de Saint-Gobain Glass France, Saint-Gobain Sekurit Deutschland și Saint-Gobain Sekurit France.

      (1)  JO C 90, 18.4.2009.


title: Cauza F-16/14: Acțiune introdusă la 24 februarie 2014 – ZZ/Comisia

text:
               10.6.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 175/54

         Acțiune introdusă la 24 februarie 2014 – ZZ/Comisia
   (Cauza F-16/14)
   2014/C 175/77
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: ZZ (reprezentant: S. Orlandi, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Obiectul și descrierea litigiului

   Anularea deciziei privind transferul drepturilor de pensie ale reclamantului în sistemul de pensii al Uniunii care aplică noile DGA privind articolele 11 și 12 din anexa VIII la Statutul funcționarilor

      Concluziile reclamantului

               —

               Constatarea nelegalității articolului 9 din Dispozițiile generale de aplicare a articolului 11 alineatul (2) din anexa VIII la statut;

               —

               anularea deciziei din 24 mai 2013 de acordare a sporului pentru drepturile de pensie dobândite de reclamant înaintea angajării sale în muncă, în cadrul transferului acestora în sistemul de pensii al instituțiilor Uniunii Europene, în temeiul Dispozițiilor generale de aplicare a articolului 11 alineatul (2) din anexa VIII la statut din 3 martie 2011;

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.


title: Cauza C-454/07: Acțiune introdusă la 10 august 2007 — Hervé Raulin/Republica Franceză

text:
               19.7.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 183/7

         Acțiune introdusă la 10 august 2007 — Hervé Raulin/Republica Franceză
   (Cauza C-454/07)
   (2008/C 183/12)
   Limba de procedură: franceza
   Părțile

      Reclamant: Hervé Raulin (reprezentant: C. Vaucois, avocat)

      Pârâtă: Republica Franceză
   Prin intermediul ordonanței din 16 mai 2008, Curtea (Camera a cincea) a declarat că este în mod vădit necompetentă să se pronunțe asupra acțiunii și l-a obligat pe domnul Raulin să suporte propriile cheltuieli de judecată.


title: Cauza F-4/12: Acțiune introdusă la 4 ianuarie 2012 — ZZ/Comisia

text:
               3.3.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 65/28

         Acțiune introdusă la 4 ianuarie 2012 — ZZ/Comisia
   (Cauza F-4/12)
   2012/C 65/55
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Reclamant: ZZ (reprezentant: G. Cipressa, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Obiectul și descrierea litigiului

   Anularea deciziei implicite a Comisiei de respingere a cererii reclamantului de a i se transmite toate codurile de acces la site-urile internet ale Comisiei care sunt accessibile tuturor funcționarilor acesteia, ca urmare a Hotărârii Tribunalului Funcției Publice pronunțate la 4 noiembrie 2008 în cauza F-41/06, prin care se anulează decizia acestei instituții privind pensionarea reclamantului din motiv de invaliditate

      Concluziile reclamantului

               —

               Anularea deciziei de respingere a concluziilor formulate de reclamant prin cererea sa din 20 octombrie 2010, transmisă AIPN;

               —

               anularea, în măsura în care este necesar, a deciziei de respingere a reclamației din 24 mai 2011, pe care reclamantul a adresat-o Comisiei împotriva deciziei de respingere a cererii din 20 octombrie 2010;

               —

               declararea inexistenței ex lege, în măsura în care este necesar, a notei înregistrate la 28 februarie 2011 cu numărul Ares(2011)217354;

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.


title: Cauza T-375/14: Ordonanța Tribunalului din 21 martie 2016 – Al Naggar/Consiliul

text:
               10.5.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 165/20

         Ordonanța Tribunalului din 21 martie 2016 – Al Naggar/Consiliul
   (Cauza T-375/14) (1)

   (2016/C 165/23)
   Limba de procedură: franceza
   Președintele Camerei a opta a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 245, 28.7.2014.


title: Cauza C-133/13: Hotărârea Curții (Camera a doua) din 18 decembrie 2014 (cerere de decizie preliminară formulată de Raad van State – Țările de Jos) – Staatssecretaris van Economische Zaken, Staatssecretaris van Financiën/Q (Trimitere preliminară — Libera circulație a capitalurilor — Legislație fiscală — Impozite pe donații — Scutire în ceea ce privește un „domeniu rural”  — Nescutire în ceea ce privește un domeniu situat pe teritoriul altui stat membru)

text:
               23.2.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 65/5

         Hotărârea Curții (Camera a doua) din 18 decembrie 2014 (cerere de decizie preliminară formulată de Raad van State – Țările de Jos) – Staatssecretaris van Economische Zaken, Staatssecretaris van Financiën/Q
   (Cauza C-133/13) (1)

   ((Trimitere preliminară - Libera circulație a capitalurilor - Legislație fiscală - Impozite pe donații - Scutire în ceea ce privește un „domeniu rural” - Nescutire în ceea ce privește un domeniu situat pe teritoriul altui stat membru))
   (2015/C 065/06)
   Limba de procedură: neerlandeza

      Instanța de trimitere

   Raad van State

      Părțile din procedura principală

      Reclamanți: Staatssecretaris van Economische Zaken, Staatssecretaris van Financiën

      Pârât: Q

      Dispozitivul

   Articolul 63 TFUE trebuie interpretat în sensul că nu se opune legislației un stat membru precum cea în discuție în litigiul principal, în temeiul căreia o scutire de impozitul pe donații aferent anumitor proprietăți protejate ca urmare a apartenenței lor la patrimoniul cultural și istoric național este limitată la acele proprietăți care sunt situate pe teritoriul statului membru respectiv, în măsura în care această scutire nu este exclusă în ceea ce privește proprietăți care ar putea fi legate de patrimoniul cultural și istoric al statului membru menționat în pofida localizării lor pe teritoriul altui stat.

      (1)  JO C 171, 15.6.2013.


title: Cauza T-8/06: Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 6 octombrie 2009 — FAB/Comisia [ Ajutoare de stat — Televiziune digitală terestră — Ajutor acordat de autoritățile germane organismelor de radiodifuziune care utilizează rețeaua de televiziune digitală terestră (DVB-T) în regiunea Berlin-Brandenburg — Decizie prin care ajutorul este declarat incompatibil cu piața comună și se dispune recuperarea acestuia — Acțiune în anulare — Noțiunea de ajutor de stat — Resurse de stat — Compensație pentru îndeplinirea obligațiilor de serviciu public — Ajutor pentru promovarea culturii — Încredere legitimă ]

text:
               21.11.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 282/38

         Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 6 octombrie 2009 — FAB/Comisia
   (Cauza T-8/06) (1)

   („Ajutoare de stat - Televiziune digitală terestră - Ajutor acordat de autoritățile germane organismelor de radiodifuziune care utilizează rețeaua de televiziune digitală terestră (DVB-T) în regiunea Berlin-Brandenburg - Decizie prin care ajutorul este declarat incompatibil cu piața comună și se dispune recuperarea acestuia - Acțiune în anulare - Noțiunea de ajutor de stat - Resurse de stat - Compensație pentru îndeplinirea obligațiilor de serviciu public - Ajutor pentru promovarea culturii - Încredere legitimă”)
   2009/C 282/71
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: FAB Fernsehen aus Berlin GmbH (Berlin, Germania) (reprezentant: A. Böken, avocat)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: H. van Vliet și K. Gross, agenți)

      Intervenientă în susținerea pârâtei: Deutscher Kabelverband eV (Berlin, Germania) (reprezentanți: K. Struckmann, C. Arhold și N. Wimmer, avocați)

      Obiectul

   Cerere de anulare a Deciziei 2006/513/CE a Comisiei din 9 noiembrie 2005 privind ajutorul de stat pus în aplicare de Republica Federală Germania în favoarea introducerii televiziunii digitale terestre (DVB-T) în regiunea Berlin-Brandenburg (JO 2006 L 200, p. 14)

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Obligă FAB Fernsehen aus Berlin GmbH la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 86, 8.4.2006.


title: Cauza F-99/05: Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera a treia) din  31 ianuarie 2008 — Wilms/Comisia Comunităților Europene (Funcție publică — Funcționari — Promovare — Exercițiul de promovare 2004 — Atribuirea punctelor de prioritate — Aplicarea în timp a dispozițiilor noului statut)

text:
               9.5.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 116/31

         Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera a treia) din 31 ianuarie 2008 — Wilms/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza F-99/05) (1)

   (Funcție publică - Funcționari - Promovare - Exercițiul de promovare 2004 - Atribuirea punctelor de prioritate - Aplicarea în timp a dispozițiilor noului statut)
   (2008/C 116/57)
   Limba de procedură: franceza
   Părțile

      Reclamant: Günter Wilms (Bruxelles, Belgia) (reprezentanți: M. van der Woude și V. Landes, avocats)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: G. Berscheid și V. Joris, agenți, asistați de D. Slater, avocat)
   Obiectul
   Pe de o parte, anularea deciziilor prin care au fost atribuite punctele de prioritate ale reclamantului în cadrul exercițiului de promovare 2004 și, pe de altă parte, anularea listei de merit a funcționarilor de grad A 10 promovați la gradul A 11 în cadrul exercițiului 2004
   Dispozitivul

               1)

               Anulează decizia prin care s-a stabilit numărul total de puncte al domnului Wilms în urma exercițiului de promovare 2004 și decizia de a nu îl promova în cadrul acestui exercițiu.

               2)

               Respinge celelalte concluzii formulate în cadrul acțiunii.

               3)

               Comisia Comunităților Europene suportă în totalitate cheltuielile de judecată.

      (1)  JO C 10, 14.1.2006, p. 25 (cauză înregistrată inițial la Tribunalul de Primă Instanță al Comunităților Europene cu numărul T-386/05 și transferată la Tribunalul Funcției Publice a Uniunii Europene prin ordonanța din 15.12.2005).


title: Cauza T-7/10: Hotărârea Tribunalului din 17 mai 2011 — Diagnostiko kai Therapeftiko Kentro Athinon „Ygeia” /OAPI (υγεία) [ „Marcă comunitară — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale υγεία — Motive absolute de refuz — Lipsa caracterului distinctiv și a caracterului descriptiv — Lipsa caracterului distinctiv dobândit prin utilizare — Articolul 7 alineatul (1) literele (b) și (c) și articolul 7 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009” ]

text:
               25.6.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 186/24

         Hotărârea Tribunalului din 17 mai 2011 — Diagnostiko kai Therapeftiko Kentro Athinon „Ygeia”/OAPI (υγεία)
   (Cauza T-7/10) (1)

   (Marcă comunitară - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale υγεία - Motive absolute de refuz - Lipsa caracterului distinctiv și a caracterului descriptiv - Lipsa caracterului distinctiv dobândit prin utilizare - Articolul 7 alineatul (1) literele (b) și (c) și articolul 7 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009)
   2011/C 186/44
   Limba de procedură: greaca

      Părțile

      Reclamantă: Diagnostiko kai Therapeftiko Kentro Athinon „Ygeia” AE (Atena, Grecia) (reprezentanți: K. Alexiou și S. Foteas, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: P. Geroulakos, agent)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a doua de recurs a OAPI din 4 noiembrie 2009 (cauza R 190/2009-2) privind o cerere de înregistrare ca marcă comunitară a semnului verbal υγεία

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Obligă Diagnostiko kai Therapeftiko Kentro Athinon „Ygeia” AE la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 80, 27.3.2010.


title: Cauza T-673/14: Ordonanța Tribunalului din 8 decembrie 2015 – Italia/Comisia [„Acțiune în anulare — Ajutoare de stat — Transport — Constituirea Airport Handling SpA — Decizie de deschidere a procedurii oficiale de investigare prevăzute la articolul 108 alineatul (2) TFUE — Act care nu este supus căilor de atac — Măsuri de ajutor puse în aplicare în totalitate la data introducerii acțiunii — Inadmisibilitate”]

text:
               15.2.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 59/18

         Ordonanța Tribunalului din 8 decembrie 2015 – Italia/Comisia
   (Cauza T-673/14) (1)

   ([„Acțiune în anulare - Ajutoare de stat - Transport - Constituirea Airport Handling SpA - Decizie de deschidere a procedurii oficiale de investigare prevăzute la articolul 108 alineatul (2) TFUE - Act care nu este supus căilor de atac - Măsuri de ajutor puse în aplicare în totalitate la data introducerii acțiunii - Inadmisibilitate”])
   (2016/C 059/19)
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Reclamantă: Republica Italiană (reprezentanți: G. Palmieri, agent, asistați de S. Fiorentino și de A. De Stefano, avvocati dello Stato)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: G. Conte și S. Noë, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare a Deciziei C(2014) 4537 final a Comisiei din 9 iulie 2014 de deschidere a procedurii oficiale de investigare, în temeiul articolului 108 alineatului (2) TFUE, privind constituirea societății Airport Handling [ajutorul de stat SA.21420 (2014/C) (ex 20 14/NN) (ex 20 13/PN)]

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea ca inadmisibilă.

               2)

               Obligă Republica Italiană la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 409, 17.11.2014.


title: Cauza C-450/08: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Landgericht Tübingen (Germania) la 15 octombrie 2008 — FGK Gesellschaft für Antriebsmechanik mbH/Notar Gerhard Schwenkel

text:
               21.3.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 69/16

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Landgericht Tübingen (Germania) la 15 octombrie 2008 — FGK Gesellschaft für Antriebsmechanik mbH/Notar Gerhard Schwenkel
   (Cauza C-450/08)
   (2009/C 69/28)
   Limba de procedură: germana
   Instanța de trimitere
   Landgericht Tübingen
   Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: FGK Gesellschaft für Antriebsmechanik mbH.

      Pârât: Notar Gerhard Schwenkel

      Beteiligte: Präsidentin des Landgerichts Tübingen
   Întrebările preliminare

               1)

               Directiva 69/335/CEE a Consiliului din 17 iulie 1969 privind taxele indirecte aplicate majorării capitalului (1) (astfel cum a fost modificată prin Directiva 85/303/CEE a Consiliului din 10 iunie 1985) trebuie interpretată în sensul că taxele aplicate de un notar funcționar pentru realizarea unui act care intră în domeniul de aplicare al Directivei 69/335 sunt considerate impozit în sensul acestei directive atunci când dispozițiile naționale aplicabile prevăd, pe de o parte, că funcția de notar poate fi exercitată și de funcționarii care sunt ei înșiși creditorii taxelor încasate în temeiul activității pe care o desfășoară și, pe de altă parte, că nicio fracțiune din taxele încasate pentru realizarea unui act privind o operațiune care intră în domeniul de aplicare al directivei nu este transferată statului prin efectul unei renunțări de aplicare generală?

      (1)  JO L 249, p. 25, Ediție specială, 09/vol. 1, p. 9.


title: Cauza T-304/08: Hotărârea Tribunalului din 10 iulie 2012 — Smurfit Kappa Group/Comisia [ „Ajutoare de stat — Produse de ambalaj ondulate — Ajutor pentru construcția unei papetării — Linii directoare privind ajutoarele de stat regionale — Decizie prin care se declară compatibilitatea ajutorului cu piața comună — Admisibilitate — Regularitatea mandatului încredințat de o persoană juridică avocaților săi — Adoptarea unei decizii la finalizarea etapei preliminare de examinare — Calitate procesuală activă — Drepturi procedurale ale părților interesate — Dificultăți serioase care justifică deschiderea procedurii oficiale de investigare — Exercitarea de către Comisie a puterii sale de apreciere — Articolul 87 alineatul (3) litera (a) CE — Articolul 88 alineatele (2) și (3) CE — Articolul 4 din Regulamentul (CE) nr. 659/1999 — Articolul 44 alineatele (5) și (6) din Regulamentul de procedură” ]

text:
               18.8.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 250/12

         Hotărârea Tribunalului din 10 iulie 2012 — Smurfit Kappa Group/Comisia
   (Cauza T-304/08) (1)

   (Ajutoare de stat - Produse de ambalaj ondulate - Ajutor pentru construcția unei papetării - Linii directoare privind ajutoarele de stat regionale - Decizie prin care se declară compatibilitatea ajutorului cu piața comună - Admisibilitate - Regularitatea mandatului încredințat de o persoană juridică avocaților săi - Adoptarea unei decizii la finalizarea etapei preliminare de examinare - Calitate procesuală activă - Drepturi procedurale ale părților interesate - Dificultăți serioase care justifică deschiderea procedurii oficiale de investigare - Exercitarea de către Comisie a puterii sale de apreciere - Articolul 87 alineatul (3) litera (a) CE - Articolul 88 alineatele (2) și (3) CE - Articolul 4 din Regulamentul (CE) nr. 659/1999 - Articolul 44 alineatele (5) și (6) din Regulamentul de procedură)
   2012/C 250/20
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Smurfit Kappa Group plc (Dublin, Irlanda) (reprezentanți: T. Ottervanger și E. Henny, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: B. Martenczuk și C. Urraca Caviedes, agenți)

      Intervenientă în susținerea pârâtei: Propapier PM 2 GmbH, fostă Propapier PM2 GmbH & Co. KG (Eisenhüttenstadt, Germania), (reprezentanți: H.-J. Niemeyer și C. Herrmann, avocați)

      Obiectul

   Anularea Deciziei C(2008) 1107 a Comisiei din 2 aprilie 2008 prin care sunt declarate compatibile cu piața comună ajutoarele naționale regionale pe care autoritățile germane urmăresc să le acorde în favoarea societății Propapier PM2 pentru construirea unei fabrici de hârtie în Eisenhüttenstadt (regiunea Brandenburg Nordost) (ajutor de stat N 582/2007 — Germania).

      Dispozitivul

               1.

               Anulează Decizia C(2008) 1107 a Comisiei din 2 aprilie 2008 prin care se declară compatibil cu piața comună ajutorul regional pe care autoritățile germane urmăreau să îl acorde în favoarea Propapier PM2 pentru construirea unei uzine de papetărie la Eisenhüttenstadt (regiunea Brandenburg — Nord Est) (ajutorul de stat N 582/2007 — Germania).

               2.

               Obligă Comisia Europeană și Propapier PM 2 GmbH la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 272, 25.10.2008.


title: Cauza C-237/11: Acțiune introdusă la 19 mai 2011 — Republica Franceză/Parlamentul European

text:
               30.7.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 226/12

         Acțiune introdusă la 19 mai 2011 — Republica Franceză/Parlamentul European
   (Cauza C-237/11)
   2011/C 226/24
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: Republica Franceză (reprezentanți: E. Belliard, G. de Bergues și A. Adam, agenți)

      Pârât: Parlamentul European

      Concluziile reclamantei

               —

               anularea deliberării Parlamentului European din 9 martie 2011 referitoare la calendarul perioadelor de sesiune a Parlamentului pentru anul 2012;

               —

               obligarea Parlamentului European la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Reclamanta invocă un motiv unic în susținerea acțiunii sale, întemeiat pe de o parte pe încălcarea Protocolului nr. 6 privind stabilirea sediilor unor instituții și ale anumitor organe, oficii, agenții și servicii ale Uniunii Europene, anexat la TUE și la TFUE, și a Protocolului nr. 3 privind stabilirea sediilor unor instituții, organe, oficii, agenții și servicii ale Uniunii Europene, anexat la Tratatul CEEA și, pe de altă parte, pe nerespectarea Hotărârii Curții din 1 octombrie 1997, Franța/Parlamentul European (C-345/95, Rec. p. I-5235).
   Potrivit guvernului francez, întrucât a prevăzut că două dintre cele douăsprezece sesiuni plenare lunare care trebuie să aibă loc în fiecare an la Strasbourg vor fi reduse de la 4 la 2 zile și vor avea loc, în 2012, în aceeași săptămână din luna octombrie, Parlamentul European a încercat să ocolească regula potrivit căreia la Strasbourg au loc cele douăsprezece sesiuni plenare lunare, inclusiv sesiunea bugetară. Deliberarea atacată conduce, în realitate, la eliminarea uneia dintre cele douăsprezece sesiuni plenare lunare care trebuie să aibă loc în fiecare an la Strasbourg. Astfel, ea ar avea ca unic obiectiv diminuarea duratei prezenței deputaților europeni la sediul Parlamentului European, fără a fi motivată de o exigență de organizare internă a lucrărilor acestei instituții.


title: Cauza T-60/11: Acțiune introdusă la 26 ianuarie 2011 — Kraft Foods Global Brands/OAPI — Fenaco (SUISSE PREMIUM)

text:
               2.4.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 103/24

         Acțiune introdusă la 26 ianuarie 2011 — Kraft Foods Global Brands/OAPI — Fenaco (SUISSE PREMIUM)
   (Cauza T-60/11)
   2011/C 103/42
   Limba în care a fost formulată acțiunea: spaniola

      Părțile

      Reclamantă: Kraft Foods Global Brands LLC (Northfield, Statele Unite) (reprezentant: Sr. M. de Justo Bailey, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Fenaco Genossenschaft (Berna, Elveția)

      Concluziile reclamantei

               —

               Anularea Deciziei Camerei întâi de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale), pronunțată la 11 noiembrie 2010 în cauza R 522/2010-1 și

               —

               obligarea pârâtului și a intervenientei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

      Solicitantul mărcii comunitare: Fenaco Genossenschaft

      Marca comunitară vizată: marca figurativă „SUISSE PREMIUM” pentru produse și servicii din clasele 30, 31 și 42.

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în sprijinul opoziției: reclamanta.

      Marca sau semnul invocat în sprijinul opoziției: marca figurativă „PREMIUM” pentru produse din clasa 30.

      Decizia diviziei de opoziție: respinge opoziția.

      Decizia camerei de recurs: respinge calea de atac.

      Motivele invocate: încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 (1), întrucât ar exista un risc de confuzie între mărcile conflict.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 207/2009 al Consiliului din 26 februarie 2009 privind marca comunitară (JO L 78, p. 1).


title: Cauza T-196/16: Acțiune introdusă la 29 aprilie 2016 – Banca Tercas/Comisia

text:
               20.6.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 222/32

         Acțiune introdusă la 29 aprilie 2016 – Banca Tercas/Comisia
   (Cauza T-196/16)
   (2016/C 222/40)
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Reclamantă: Tercas-Cassa di risparmio della provincia di Teramo SpA (Banca Tercas SpA) (Teramo, Italia) (reprezentanți: A. Santa Maria, M. Crisostomo, E. Gambaro, F. Mazzocchi, avvocati)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea Deciziei Comisiei Europene C(2015)9526 final din 23 decembrie 2015, notificată reclamantei la 22 februarie 2016, privind ajutorul de stat SA.39451 (2015/C) (ex 2015/NN) pus în executare de Italia în favoarea Banca Tercas (Cassa di risparmio della provincia di Teramo S.p.A.);

               —

               în subsidiar, pentru motivele expuse în cadrul celui de al șaptelea motiv, anularea articolelor 2, 3 și 4 din decizia menționată mai sus;

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Decizia în litigiu este aceeași cu cea care face obiectul cauzei T-98/16, Italia/Comisia.
   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă șapte motive.

               1.

               Primul motiv se întemeiază pe încălcarea și aplicarea eronată de către Comisie a articolului 107 alineatul (1) TFUE și a articolului 296 TFUE pentru lipsa și/sau motivarea insuficientă în raport cu îndeplinirea necesară a cerințelor „resurse de stat” și „imputabilitate”, în măsura în care Comisia suprapune analiza criteriului resurselor de stat cu cea a caracterului imputabil și omite să verifice în mod autonom îndeplinirea cerinței resurselor de stat, element constitutiv al situației de fapt a ajutorului de stat în sensul articolului 107 alineatul (1) TFUE.

               2.

               Al doilea motiv se întemeiază pe încălcarea și aplicarea eronată a articolului 107 alineatul (1) TFUE, întrucât Comisia a constatat în mod eronat utilizarea resurselor de stat de către Fondo di Garanzia di Tutela dei Depositi (denumit în continuare „Fondul” sau „FITD”). Potrivit reclamantei, Comisia săvârșește o eroare vădită de apreciere, în măsura în care resursele FITD nu pot fi considerate, în lumina criteriilor exprese ale jurisprudenței Curții de Justiție a Uniunii Europene, sub control public sau la dispoziția statului italian. În opinia reclamantei, legiuitorul italian a lăsat la latitudinea autonomiei contractuale a sistemelor de garanție definirea obiectului, a conținutului și a modalităților concrete ale intervențiilor alternative rambursării depozitarilor. Intervențiile alternative prevăzute la articolul 29 din Statutul Fondului ar fi aplicabile în cazul în care ar fi previzibilă o sarcină inferioară celei acoperite de intervenție în cazul lichidării întreprinderii și ar răspunde în principal intereselor private ale băncilor din consorțiu, nefiind imputabile unui mandat public.

               3.

               Al treilea motiv se întemeiază pe încălcarea și aplicarea eronată a articolului 107 alineatul (1) TFUE, în măsura în care Comisia consideră măsurile luate în favoarea Tercas ca fiind imputabile statului italian. Se afirmă în această privință că intervenția a fost asumată voluntar de FITD, iar teza susținută de Comisie, care califică Banca d’Italia drept un organ de gestionare a resurselor (pretins) publice, este eronată și nu ia în considerare sensul efectiv al funcțiilor atribuite băncii centrale de ordinea juridică italiană. Activitatea desfășurată de Banca d’Italia ar avea ca obiectiv verificarea cerinței gestionării corecte și prudente a activităților, printr-o simplă analiză de regularitate și de legalitate, fără a aduce atingere opțiunilor care țin de autonomia privată a persoanelor în privința cărora Banca Italia își exercită controlul. În plus, indiciile concrete de intervenție ale autorităților publice evidențiate de Comisie în raport cu intervenția în favoarea Tercas ar fi în mod vădit inadecvate să susțină concluzia Comisiei.

               4.

               Al patrulea motiv se întemeiază pe încălcarea articolului 107 alineatul (1) TFUE prin aplicarea eronată și falsă a criteriului operatorului privat într-o economie de piață. În această privință, se arată că Comisia nu a verificat dacă intervenția FITD îndeplinește un criteriu de raționalitate economică, în lumina factorilor avuți în vedere în mod strict de FITD într-o prognoză a posibilelor scenarii de intervenție. În special, se susține că Comisia nu a verificat dacă, în circumstanțe similare, un operator privat cu dimensiuni asemănătoare celor ale FITD ar fi efectuat operațiuni economice similare celor contestate. În sfârșit, excluderea costurilor de rambursare a depozitarilor din aplicarea testului investitorului privat – drept expresie a obligațiilor pe care statul și le-ar asuma în calitate de putere publică – nu ar fi justificată în speță și este contrară jurisprudenței recente a CJUE.

               5.

               Al cincilea motiv expune motivele pentru care Comisia a săvârșit o eroare vădită de apreciere prin faptul că a considerat măsurile în discuție drept incompatibile cu piața internă. În special, Comisia ar fi reținut eronat că devalorizarea datoriei subordonate, prevăzută ratione temporis exclusiv în propria comunicare bancară din 2013, constituie o cerință esențială pentru a se putea considera că măsurile sunt compatibile cu piața internă. În special, Comisia nu a luat în considerare imposibilitatea juridică de realizare a partajului obligațiilor de către titularii datoriei subordonate. În plus, Comisia a omis să aibă în vedere că costurile de intervenție fuseseră reduse considerabil prin măsuri semnificative de burden sharing. Compatibilitatea măsurilor ar rezulta și din planul privind restabilirea viabilității Tercas și din prezența unor măsuri destinate să limiteze pretinsa denaturare a concurenței produsă în urma intervenției FITD. Prin urmare, reclamanta invocă și o carență în investigație.

               6.

               Al șaselea motiv se întemeiază pe eroarea de fapt și calificarea juridică eronată săvârșite de Comisie prin faptul că a considerat constituită garanția de 30 de milioane de euro și că a considerat o astfel de măsură în același mod ca o subvenție nerambursabilă în beneficiul Tercas și, prin urmare, un ajutor de stat.

               7.

               Al șaptelea motiv se întemeiază, cu titlu subsidiar, pe încălcarea articolului 16 alineatul (1) din Regulamentul (UE) 2015/1589, pentru faptul că Comisia a impus statului italian recuperarea ajutorului, independent de faptul că aceasta este contrară principiilor generale ale Uniunii referitoare la certitudinea juridică, la încrederea legitimă, precum și la proporționalitate.


title: Cauza C-458/16 P: Recurs introdus la 12 august 2016 de Trenzas y Cables de Acero PSC, S.L. împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a șasea) din 2 iunie 2016 în cauzele conexate T-426/10-T-429/16 și T-438/12-T-441/12, Moreda-Riviere Trefilerias și alții/Comisia

text:
               24.10.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 392/16

         Recurs introdus la 12 august 2016 de Trenzas y Cables de Acero PSC, S.L. împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a șasea) din 2 iunie 2016 în cauzele conexate T-426/10-T-429/16 și T-438/12-T-441/12, Moreda-Riviere Trefilerias și alții/Comisia
   (Cauza C-458/16 P)
   (2016/C 392/20)
   Limba de procedură: spaniola

      Părțile

      Recurentă: Trenzas y Cables de Acero PSC, S.L. (reprezentanți: F. González Díaz, A. Tresandi Blanco, V. Romero Algarra, avocați)

      Cealaltă parte din procedură: Comisia Europeană

      Concluziile recurentei

               —

               anularea Hotărârii Tribunalului din 2 iunie 2016 în cauzele conexate T-438/12-T-441/12 și, în special, în cauza T-441/12, Trenzas y Cables de Acero PSC S.L./Comisia Europeană;

               —

               obligarea Comisiei Europene la plata cheltuielilor de judecată aferente atât prezentei proceduri, cât şi procedurii aflate pe rolul Tribunalului

      Motivele și principalele argumente

               1.

               Tribunalul a săvârşit o eroare de drept prin declararea drept inadmisibil a motivului întemeiat pe încălcarea dreptului la apărare al recurentei.

               2.

               Tribunalul a săvârşit o eroare de drept prin aplicarea unui criteriu juridic eronat pentru a evalua cea de a doua cerere prin care se invocă lipsa capacităţii contributive şi, prin urmare, admisibilitatea acţiunii.

               3.

               Tribunalul a săvârşit o eroare de drept în aprecierea elementelor de probă sau prin denaturarea vădită a elementelor de probă, încălcând obligaţia de control de fond şi dreptul la o protecţie jurisdicţională efectivă, precum şi obligaţia de motivare.


title: Cauza C-242/14: Cerere de decizie preliminară introdusă de Landgericht Mannheim (Germania) la 19 mai 2014 – Saatgut-Treuhandverwaltungs GmbH/Firma Gerhard und Jürgen Vogel GbR, Jürgen Vogel şi Gerhard Vogel

text:
               8.9.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 303/9

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Landgericht Mannheim (Germania) la 19 mai 2014 – Saatgut-Treuhandverwaltungs GmbH/Firma Gerhard und Jürgen Vogel GbR, Jürgen Vogel şi Gerhard Vogel
   (Cauza C-242/14)
   2014/C 303/12
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Landgericht Mannheim

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Saatgut-Treuhandverwaltungs GmbH

      Pârâţi: Firma Gerhard und Jürgen Vogel GbR, Jürgen Vogel, Gerhard Vogel

      Întrebările preliminare

               1)

               Un agricultor care a utilizat prin cultivare material de înmulțire al unui soi de plante protejat, fără a încheia un contract în acest sens cu titularul respectivului soi de plante, este obligat să plătească o remunerație echitabilă conform articolului 94 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 2100/94 (1) al Consiliului de instituire a unui regim de protecție comunitară a soiurilor de plante, iar – dacă acționează în mod deliberat sau din neglijență – să repare prejudiciul ulterior cauzat titularului ca urmare a încălcării prevederilor privind soiul care face obiectul protecției comunitare, conform articolului 94 alineatul (2) din Regulamentul nr. 2100/94, în condițiile în care, la momentul utilizării efective a produsului recoltei în scopul reproducerii în aer liber, acesta nu îndeplinise obligația de plată a unei remunerații echitabile (taxa de cultivare), care îi revine în temeiul articolului 14 alineatul (3) a patra liniuță din Regulamentul (CE) nr. 2100/94 coroborat cu articolele 5 și următoarele din Regulamentul (CE) nr. 1768/95 (2) al Comisiei din 24 iulie 1995 de stabilire a normelor de aplicare a derogării prevăzute la articolul 14 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 2100/94?

               2)

               În cazul în care, potrivit răspunsului la prima întrebare, agricultorul își poate îndeplini obligația de plată unei taxe de cultivare inclusiv după utilizarea efectivă a produsului recoltei în scopuri de reproducere în aer liber: pentru a se putea considera cultivarea ca fiind „autorizată” în sensul prevăzut de articolul 94 alineatul (1) coroborat cu articolul 14 din Regulamentul (CE) nr. 2100/94, dispozițiile menționate anterior trebuie interpretate în sensul că stabilesc un termen în care agricultorul care a utilizat material de înmulțire al unui soi de plante protejat trebuie să își îndeplinească obligația de plată a unei remunerații echitabile de cultivare [?]

      (1)  JO L 227, p. 1, Ediție specială, 03/vol. 15, p. 197.

      (2)  JO L 173, p. 14, Ediție specială, 03/vol. 17, p. 177.


title: Cauza T-65/08: Acțiune introdusă la 13 februarie 2008 — Spania/Comisia Comunităților Europene

text:
               12.4.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 92/41

         Acțiune introdusă la 13 februarie 2008 — Spania/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza T-65/08)
   (2008/C 92/82)
   Limba de procedură: spaniola
   Părțile

      Reclamant: Regatul Spaniei (reprezentant: N. Díaz Abad)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene
   Concluziile reclamantului

               —

               Anularea deciziei Comisiei din 5 decembrie 2007 privind o procedură de aplicare a articolului 21 din Regulamentul (CE) nr. 139/2004 al Consiliului privind controlul concentrărilor economice între întreprinderi (cauza nr. COMP/M.4685 Enel/Acciona/Endesa) și

               —

               obligarea Comisiei Comunităților Europene la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   Prezenta acțiune este îndreptată împotriva Deciziei C(2007) 5913 final a Comisiei din 5 decembrie 2007 privind o procedură de aplicare a articolului 21 din Regulamentul (CE) nr. 139/2004 (1) (cauza nr. COMP/M.4685 Enel/Acciona/Endesa). Comisia a declarat în decizia atacată că reclamantul încălcase articolul 21 din Regulamentul nr. 139/2004 întrucât a condiționat preluarea controlului în comun de către Enel și Acciona asupra Endesa de respectarea unei serii de condiții, dat fiind că aceste condiții sunt incompatibile cu articolele 28 CE, 43 CE și 56 CE și, din acest motiv, interferează în mod necorespunzător cu competența exclusivă a Comisiei de a decide cu privire la o concentrare de dimensiune comunitară. În plus, pârâta obligase reclamantul să elimine condițiile declarate incompatibile cu dreptul comunitar.
   În susținerea concluziilor sale, reclamantul invocă, în primul rând, necompetența Comisiei de a adopta decizia atacată în temeiul procedurii de aplicare a articolului 21 din Regulamentul nr. 139/2004. Potrivit reclamantului, în cazul în care Comisia consideră că un stat membru a încălcat articolul 21 din Regulamentul nr. 139/2004, ar trebui să se inițieze o procedură de constatare a neîndeplinirii obligațiilor în temeiul articolului 226 CE.
   În al doilea rând, reclamantul susține că decizia atacată este afectată de o lipsă de motivare în măsura în care Comisia nu a examinat motivele legate de securitatea publică invocate de guvernul spaniol pentru a adopta, în temeiul articolului 21 alineatul (4) din Regulamentul nr. 139/2004, măsuri în legătură cu oferta publică de cumpărare a Endesa de către Enel și Acciona.
   În cele din urmă, reclamantul reproșează Comisiei încălcarea articolului 21 alineatul (4) din Regulamentul nr. 139/2004, întrucât autoritățile spaniole nu erau obligate să comunice Comisiei condițiile impuse cu privire la oferta publică de cumpărare a Endesa de către Enel și Acciona, în măsura în care aceste condiții se bazează pe un interes legitim, cum ar fi securitatea publică.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 139/2004 al Consiliului din 20 ianuarie 2004 privind controlul concentrărilor economice între întreprinderi (JO L 24, p. 1, Ediție specială, 08/vol. 1, p. 201).


title: Cauza T-640/13: Hotărârea Tribunalului din 28 ianuarie 2016 – Sto/OAPI – Fixit Trockenmörtel Holding (CRETEO) [„Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale CRETEO — Mărci naționale verbale anterioare StoCretec și STOCRETE — Motiv relativ de refuz — Caracter distinctiv dobândit prin utilizare — Risc de confuzie — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009”]

text:
               14.3.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 98/32

         Hotărârea Tribunalului din 28 ianuarie 2016 – Sto/OAPI – Fixit Trockenmörtel Holding (CRETEO)
   (Cauza T-640/13) (1)

   ([„Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale CRETEO - Mărci naționale verbale anterioare StoCretec și STOCRETE - Motiv relativ de refuz - Caracter distinctiv dobândit prin utilizare - Risc de confuzie - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009”])
   (2016/C 098/41)
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Sto SE & Co. KGaA, fostă Sto AG (Stühlingen, Germania) (reprezentanţi: K. Kern și J. Sklepek, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: D. Walicka, agent)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: Fixit Trockenmörtel Holding AG (Baar, Elveția) (reprezentanți: K. Lochner și C. Thomas, avocați)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva unei decizii a Camerei a patra de recurs a OAPI din 25 septembrie 2013 (cauza R 905/2012-4) privind o procedură de opoziție între Sto AG și Fixit Trockenmörtel Holding AG

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă Sto SE & Co. KGaA la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 39, 8.2.2014.


title: Cauza T-477/17: Acțiune introdusă la 31 iulie 2017 – Haswani/Consiliul

text:
               16.10.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 347/34

         Acțiune introdusă la 31 iulie 2017 – Haswani/Consiliul
   (Cauza T-477/17)
   (2017/C 347/43)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: George Haswani (Yabroud, Siria) (reprezentant: G. Karouni, avocat)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene

      Concluziile

   Reclamantul solicită Tribunalului:

               —

               anularea Deciziei (PESC) 2016/850 a Consiliului din 27 mai 2016 de modificare a Deciziei 2013/255/PESC privind măsuri restrictive împotriva Siriei;

               —

               anularea Regulamentului de punere în aplicare (UE) 2016/840 al Consiliului din 27 mai 2016 privind punerea în aplicare a Regulamentului (UE) nr. 36/2012 privind măsuri restrictive având în vedere situația din Siria;

               —

               anularea Deciziei (PESC) 2017/917 a Consiliului din 29 mai 2017 de modificare a Deciziei 2013/255/PESC privind măsuri restrictive împotriva Siriei;

               —

               anularea Regulamentului de punere în aplicare (UE) 2017/907 al Consiliului din 29 mai 2017 privind punerea în aplicare a Regulamentului (UE) nr. 36/2012 privind măsuri restrictive având în vedere situația din Siria;

               —

               anularea Deciziei de punere în aplicare (PESC) 2017/1245 a Consiliului din 10 iulie 2017 privind punerea în aplicare a Deciziei 2013/255/PESC privind măsuri restrictive împotriva Siriei;

               —

               anularea Regulamentului de punere în aplicare (UE) 2017/1241 al Consiliului din 10 iulie 2017 privind punerea în aplicare a Regulamentului (UE) nr. 36/2012 privind măsuri restrictive având în vedere situația din Siria;

               —

               în consecință,

                           —

                           obligarea Consiliului la eliminarea numelui domnului George Haswani din anexele la actele menționate;

                           —

                           obligarea Consiliului la plata către reclamant a sumei de 100 000 euro cu titlu de despăgubiri morale;

                           —

                           obligarea Consiliului la suportarea propriilor cheltuieli de judecată, precum și a celor efectuate de reclamant, pe care acesta își rezervă dreptul de a le justifica în cursul procedurii.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamantul invocă patru motive.

               1.

               Primul motiv, întemeiat pe încălcarea obligației de motivare care decurge din articolul 296 al doilea paragraf TFUE. Reclamantul reproșează Consiliului Uniunii Europene că s-a limitat la considerații vagi și generale, fără să menționeze, în mod concret și specific, motivele pentru care consideră, în exercitarea puterii sale discreționare de apreciere, că reclamantul trebuie să facă obiectul măsurilor restrictive în cauză. Astfel, nu ar fi fost evocat niciun element concret și obiectiv care să fie reproșat reclamantului și care să poată justifica măsurile în cauză.

               2.

               Al doilea motiv, întemeiat pe cerința de proporționalitate atunci când se aduce atingere drepturilor fundamentale. Reclamantul consideră că măsurile în litigiu ar trebui să fie lipsite de validitate întrucât ar fi disproporționate prin raportare la obiectivul urmărit și ar constitui o ingerință disproporționată în libertatea de a desfășura o activitate comercială și în dreptul de proprietate, consacrate la articolele 16 și 17 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene. Disproporția ar decurge din împrejurarea că măsurile vizează orice activitate economică influentă, fără alt criteriu.

               3.

               Al treilea motiv, întemeiat pe o eroare vădită de apreciere și pe lipsa de probe, întrucât Consiliul ar fi reținut în motivările sale succesive în susținerea măsurilor restrictive elemente care ar suferi în mod vădit de lipsă de bază factuală, faptele invocate fiind lipsite de orice temei serios.

               4.

               Al patrulea motiv, referitor la cererea în despăgubire, în măsura în care imputarea anumitor fapte grave nedovedite ar expune reclamantul și familia sa la pericole, ceea ce ar ilustra importanța prejudiciului suferit și ar justifica cererea sa în despăgubire.


title: Cauza F-31/08: Acțiune introdusă la 25 februarie 2008 — Tomas/Parlamentul European

text:
               21.6.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 158/26

         Acțiune introdusă la 25 februarie 2008 — Tomas/Parlamentul European
   (Cauza F-31/08)
   (2008/C 158/46)
   Limba de procedură: lituaniana
   Părțile

      Reclamant: Stanislovas Tomas (Pavlodar, Kazakhstan) (reprezentant: M. Michalauskas, avocat)

      Pârât: Parlamentul European
   Obiectul și descrierea litigiului
   Anularea deciziei AIPN de a îl concedia pe reclamant și repararea prejudiciului moral și material suferit.
   Concluziile reclamantului

               —

               Anularea deciziei AIPN de a îl concedia pe reclamant;

               —

               obligarea pârâtului la plata către reclamant a sumei de 125 000 de euro cu titlu de despăgubiri pentru prejudiciul moral și material suferit;

               —

               obligarea Parlamentul European la plata cheltuielilor de judecată.


title: Cauza T-33/10: Acțiune introdusă la 28 ianuarie 2010 — ING Groep/Comisia

text:
               27.3.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 80/40

         Acțiune introdusă la 28 ianuarie 2010 — ING Groep/Comisia
   (Cauza T-33/10)
   2010/C 80/66
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: ING Groep NV (Amsterdam, Țările de Jos) (reprezentanți: O. Brouwer, M. Knapen și J. Blockx, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile reclamantei

               —

               Anularea deciziei contestate, inclusiv pentru motivul motivării neadecvate, în măsura în care prin această decizie se califică modificarea la tranzacția CBI drept ajutor suplimentar în valoare de 2 miliarde de EUR;

               —

               anularea deciziei contestate, inclusiv pentru motivul motivării neadecvate, în măsura în care Comisia a condiționat aprobarea ajutorului de acceptarea interzicerii poziției de leader în materie de preț, astfel cum se prevede în decizie și în Anexa II la aceasta;

               —

               anularea deciziei contestate, inclusiv pentru motivul motivării neadecvate, în măsura în care Comisia a condiționat aprobarea ajutorului de acceptarea unor cerințe privind restructurarea care depășesc ceea ce este adecvat și impus prin Comunicarea privind restructurarea.

               —

               obligarea Comisiei Europene la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În contextul tulburărilor de pe piețele financiare în septembrie/octombrie 2008, statul olandez a injectat, la 11 noiembrie 2008, 10 miliarde EUR de capital de bază de rangul 1 (Tier 1) (operațiune denumită în continuare „tranzacția CBI”) în ING (denumită în continuare „reclamanta”). Acest ajutor a fost aprobat în mod provizoriu de către Comisia Europeană la 12 noiembrie 2008 pentru o perioadă de șase luni.
   În ianuarie 2009, statul olandez a acceptat să își asume riscul economic referitor la o parte din activele reclamantei care au suferit o devalorizare. Această măsură a fost aprobată în mod provizoriu de Comisia Europeană la 31 martie 2009, când statul olandez s-a angajat să prezinte un plan de restructurare a reclamantei. În octombrie 2009, reclamanta și statul olandez au încheiat un acord de modificare a tranzacției CBI originale pentru a permite o rambursare anticipată a unei jumătăți din aportul de capital CBI. O versiune finală a planului de restructurare a reclamantei a fost prezentat Comisiei la 22 octombrie 2009.
   La 18 noiembrie 2009, Comisia a adoptat decizia atacată prin care a aprobat măsura de ajutor sub rezerva realizării angajamentelor privind restructurarea menționate în anexele I și II la decizie.
   Prin acțiunea formulată, reclamanta solicită anularea în parte a deciziei din 18 noiembrie 2009 privind ajutorul de stat Nr. C 10/2009 (ex N 138/2009) acordat de Țările de Jos pentru susținerea activelor nelichide ale reclamantei și pentru planul de restructurare a acesteia, în măsura în care se pretinde că în această decizie (i) se califică modificarea tranzacției CBI drept ajutor suplimentar în valoare de 2 miliarde EUR, (ii) se condiționează aprobarea ajutorului de acceptarea interzicerii poziției de leader în materie de preț și (iii) aprobarea ajutorului de acceptarea unor cerințe privind restructurarea care depășesc ceea ce este adecvat și impus prin Comunicarea privind restructurarea.
   Reclamanta susține că decizia atacată ar trebui anulată în parte pentru următoarele motive:

               Prin intermediul primului motiv, referitor la modificarea tranzacției CBI, reclamanta susține că Comisia:

                           (a)

                           a încălcat articolul 107 TFUE prin faptul de a constata că modificarea tranzacției privind capitalul de bază de rangul 1, încheiată între reclamantă și statul olandez, constituie ajutor de stat; și că

                           (b)

                           a încălcat principiul diligenței și articolul 296 TFUE prin neexaminarea atentă și imparțială a tuturor aspectelor pertinente ale acestei spețe, prin neaudierea persoanelor în cauză și prin nemotivarea în mod adecvat a deciziei atacate;

               Prin intermediul celui de al doilea motiv, referitor la interzicerea poziției de leader în materie de preț pentru ING și pentru ING Direct, reclamanta afirmă că Comisia:

                           (a)

                           a încălcat principiul bunei administrări prin neexaminarea atentă și imparțială a tuturor aspectelor relevante ale acestei spețe și, în plus, Comisia a încălcat obligația de a motiva decizia în mod adecvat;

                           (b)

                           a încălcat principiul proporționalității prin condiționarea aprobării ajutorului de interzicerea poziției de leader în materie de preț, care nu este adecvată, necesară sau proporțională;

                           (c)

                           a încălcat articolul 107 alineatul (3) litera (b) TFUE și a aplicat greșit principiile și liniile directoare prevăzute în Comunicarea privind restructurarea.

               Prin intermediul celui de al treilea motiv, referitor la cerințele disproporționate de restructurare, reclamanta susține că decizia atacată este viciată de:

                           (a)

                           o eroare de apreciere, întrucât Comisia a calculat în mod greșit valoarea relativă și cea absolută a ajutorului și a încălcat principiul proporționalității și principiul bunei administrări prin impunerea unei restructurări excesive fără a fi examinat cu atenție și cu imparțialitate toate elemente de fapt pertinente care i-au fost furnizate; și

                           (b)

                           o eroare de apreciere și o motivare neadecvată prin devierea de la Comunicarea privind restructurarea atunci când a apreciat restructurarea impusă.


title: Cauza F-47/14: Ordonanța Tribunalului Funcției Publice din 4 mai 2016 - Leon-Gonzalez și Vander Velde/Comisia

text:
               20.6.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 222/48

         Ordonanța Tribunalului Funcției Publice din 4 mai 2016 - Leon-Gonzalez și Vander Velde/Comisia
   (Cauza F-47/14) (1)

   (2016/C 222/73)
   Limba de procedură: franceza
   Președintele Camerei a doua a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 212, 7.7.2014, p. 47.


title: Cauza T-9/15: Hotărârea Tribunalului din 13 iunie 2017 – Ball Beverage Packaging Europe/EUIPO – Crown Hellas Can (Cutii) [„Desen sau model industrial comunitar — Procedură de declarare a nulității — Desen sau model industrial comunitar înregistrat care reprezintă trei cutii — Desen sau model industrial anterior — Motiv de nulitate — Caracter individual — Impresie globală diferită — Articolul 6 și articolul 25 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 6/2002 — Ansamblu de articole care constituie un obiect unitar — Conținutul descrierii desenului sau modelului industrial comunitar înregistrat — Obligația de motivare — Substituirea unei părți din litigiu”]

text:
               31.7.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 249/23

         Hotărârea Tribunalului din 13 iunie 2017 – Ball Beverage Packaging Europe/EUIPO – Crown Hellas Can (Cutii)
   (Cauza T-9/15) (1)

   ([„Desen sau model industrial comunitar - Procedură de declarare a nulității - Desen sau model industrial comunitar înregistrat care reprezintă trei cutii - Desen sau model industrial anterior - Motiv de nulitate - Caracter individual - Impresie globală diferită - Articolul 6 și articolul 25 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 6/2002 - Ansamblu de articole care constituie un obiect unitar - Conținutul descrierii desenului sau modelului industrial comunitar înregistrat - Obligația de motivare - Substituirea unei părți din litigiu”])
   (2017/C 249/34)
   Limba de procedură: germana

      Părţile

      Reclamantă: Ball Beverage Packaging Europe Ltd (Luton, Regatul Unit), admisă să substituie Ball Europe GmbH (reprezentant: A. Renck, avocat)

      Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentant: S. Hanne, agent)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO, intervenientă la Tribunal: Crown Hellas Can SA (Atena, Grecia) (reprezentanţi: N. Coulson și J. Koepp, solicitors)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a treia de recurs a EUIPO din 8 septembrie 2014 (cauza R 1408/2012-3), privind o procedură de declarare a nulității între Crown Hellas Can și Ball Europe

      Dispozitivul

               1)

               Admite substituirea Ball Europe GmbH de către Ball Beverage Packaging Europe Ltd, în calitate de reclamantă.

               2)

               Respinge acțiunea.

               3)

               Obligă Ball Beverage Packaging Europe la plata cheltuielilor de judecată, inclusiv a cheltuielilor necesare efectuate de Crown Hellas Can SA în cadrul procedurii în fața camerei de recurs a Oficiului Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO).

      (1)  JO C 89, 16.3.2015.


title: Cauza T-457/10: Hotărârea Tribunalului din 15 octombrie 2013 — Evropaïki Dynamiki/Comisia [ „Contracte de achiziții publice de servicii — Procedură de cerere de ofertă — Prestare de servicii externe de dezvoltare, de cercetare și de suport pentru sisteme informatice (ESP DESIS II) — Clasare a unui ofertant — Atribuire a contractului — Consorțiu ofertant — Admisibilitate — Obligația de motivare — Transparență — Egalitate de tratament — Eroare vădită de apreciere — Răspundere extracontractuală” ]

text:
               30.11.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 352/12

         Hotărârea Tribunalului din 15 octombrie 2013 — Evropaïki Dynamiki/Comisia
   (Cauza T-457/10) (1)

   (Contracte de achiziții publice de servicii - Procedură de cerere de ofertă - Prestare de servicii externe de dezvoltare, de cercetare și de suport pentru sisteme informatice (ESP DESIS II) - Clasare a unui ofertant - Atribuire a contractului - Consorțiu ofertant - Admisibilitate - Obligația de motivare - Transparență - Egalitate de tratament - Eroare vădită de apreciere - Răspundere extracontractuală)
   2013/C 352/21
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Atena, Grecia) (reprezentanți: N. Korogiannakis și M. Dermitzakis, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: inițial de S. Delaude și de N. Bambara, ulterior de S. Delaude, agenți, asistați inițial de P. Wytinck, ulterior de B. Hoorelbeke, avocați)

      Obiectul

   Pe de o parte, cerere de anulare a Deciziei Comisiei din 16 iulie 2010 de clasare pe al treilea loc, iar nu pe primul loc, a ofertei reclamantei depuse în cadrul cererii de ofertă DIGIT/R2/PO/2009/045 referitoare la „Services externe de dezvoltare, de cercetare și de suport pentru sisteme informatice” (ESP DESIS II) (JO 2009/S 198-283663), pentru lotul nr. 2 „Proiecte de dezvoltare în afara zonei”, și de atribuire a primului și a celui de al doilea loc altor ofertanți, precum și de anulare a tuturor deciziilor Direcției generale de informatică a Comisiei aferente, inclusiv cele de atribuire a contractelor respective ofertanților clasați pe primul și pe al doilea loc și, pe de altă parte, cerere de despăgubiri.

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Obligă Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 346, 18.12.2010.


title: Cauza T-245/08: Hotărârea Tribunalului din 3 decembrie 2009 — Iranian Tobacco/OAPI — AD Bulgartabac (TIR 20 FILTER CIGARETTES) [ Marcă comunitară — Procedură de decădere — Marcă comunitară figurativă TIR 20 FILTER CIGARETTES — Lipsa cerinței unui interes de a exercita acțiunea — Articolul 55 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 [devenit articolul 56 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009] ]

text:
               30.1.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 24/49

         Hotărârea Tribunalului din 3 decembrie 2009 — Iranian Tobacco/OAPI — AD Bulgartabac (TIR 20 FILTER CIGARETTES)
   (Cauza T-245/08) (1)

   („Marcă comunitară - Procedură de decădere - Marcă comunitară figurativă TIR 20 FILTER CIGARETTES - Lipsa cerinței unui interes de a exercita acțiunea - Articolul 55 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 [devenit articolul 56 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009]”)
   2010/C 24/85
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Iranian Tobacco Co. (Teheran, Iran) (reprezentant: M. Beckensträter, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: A. Poch, agent)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: AD Bulgartabac Holding Sofia (Sofia, Bulgaria) (reprezentant: M. Maček, avocat)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva deciziei Camerei întâi de recurs a OAPI din 11 aprilie 2008 (cauza R 708/2007-1) privind o procedură de decădere între AD Bulgartabac Holding Sofia și Iranian Tobacco Co.

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Obligă Iranian Tobacco Co. la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 223, 30.8.2008.


title: Cauza C-545/14 P: Ordonanța Curții(Camera a șaptea) din 1 decembrie 2015 – Aguy Clement Georgias, Trinity Engineering (Private) Ltd, Georgiadis Trucking (Private) Ltd/Consiliul Uniunii Europene, Comisia Europeană (Recurs — Articolul 181 din Regulamentul de procedură al Curții — Acțiune în despăgubire — Măsuri restrictive adoptate împotriva anumitor persoane și entități având în vedere situația din Zimbabwe — Retragerea persoanei interesate de pe lista persoanelor și a entităților vizate — Repararea prejudiciului pretins suferit)

text:
               1.2.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 38/16

         Ordonanța Curții(Camera a șaptea) din 1 decembrie 2015 – Aguy Clement Georgias, Trinity Engineering (Private) Ltd, Georgiadis Trucking (Private) Ltd/Consiliul Uniunii Europene, Comisia Europeană
   (Cauza C-545/14 P) (1)

   ((Recurs - Articolul 181 din Regulamentul de procedură al Curții - Acțiune în despăgubire - Măsuri restrictive adoptate împotriva anumitor persoane și entități având în vedere situația din Zimbabwe - Retragerea persoanei interesate de pe lista persoanelor și a entităților vizate - Repararea prejudiciului pretins suferit))
   (2016/C 038/22)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Recurente: Aguy Clement Georgias, Trinity Engineering (Private) Ltd, Georgiadis Trucking (Private) Ltd (reprezentanți: H. Mercer QC, I. Quirk, Barrister)

      Celelalte părți din procedură: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: G. Étienne și B. Driessen, agenți), Comisia Europeană (reprezentanți: S. Bartelt și M. Konstantinidis, agenți)

      Dispozitivul

               1)

               Respinge recursul.

               2)

               Domnul Aguy Clement Georgias, Trinity Engineering (Private) Ltd și Georgiadis Trucking (Private) Ltd sunt obligați să suporte, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, pe cele efectuate de Consiliul Uniunii Europene și de Comisia Europeană.

      (1)  JO C 46, 9.2.2015.


title: Cauza C-479/08: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Tribunale Amministrativo Regionale per la Sicilia (Italia) la 6 noiembrie 2008 — Dow Italia Divisione Commerciale srl/Ministero Ambiente e Tutela del Territorio e del Mare și alții

text:
               24.1.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 19/15

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Tribunale Amministrativo Regionale per la Sicilia (Italia) la 6 noiembrie 2008 — Dow Italia Divisione Commerciale srl/Ministero Ambiente e Tutela del Territorio e del Mare și alții
   (Cauza C-479/08)
   (2009/C 19/25)
   Limba de procedură: italiana
   Instanța de trimitere
   Tribunale Amministrativo Regionale per la Sicilia
   Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Dow Italia Divisione Commerciale srl

      Pârât: Ministero Ambiente e Tutela del Territorio e del Mare și alții
   Întrebările preliminare

               1)

               Principiul „poluatorul plătește” se opune unei reglementări naționale, în special articolului 2050 din Codul civil, care permite autorității publice, atunci când în situl contaminat operează mai mulți operatori industriali, să le pună în sarcină cheltuielile de decontaminare a sitului, fără o verificare prealabilă și individuală a răspunderii fiecăruia pentru producerea poluării sau, în orice caz, acești operatori pot fi obligați, pentru simplul fapt că, deținând mijloacele de producție, se află într-o situație care îi obligă să își asume o astfel de sarcină și în consecință sunt răspunzători în mod obiectiv pentru daunele pe care le cauzează mediului sau pot fi obligați indiferent de situație să regenereze mediul în urma poluării răspândite și constatate în acel mediu, indiferent chiar de producerea materială a poluării și de măsura în care au contribuit la aceasta?

               2)

               În aplicarea principiului „poluatorul plătește”, administrația poate să impute costurile de asigurare a securității, de decontaminare și de regenerare a mediului subiecților care sunt instalați în zonele contaminate fără o verificare prealabilă a existenței legăturii cauzale între activitatea în cauză și poluarea constatată?

               3)

               În temeiul principiului „poluatorul plătește” și al principiului proporționalității se pot impune subiecților care sunt instalați în zonele contaminate intervenții care nu ar fi nici direct legate și nici proporționale cu contribuția individuală a fiecăruia?

               4)

               În temeiul principiului „poluatorul plătește” și al principiului proporționalității se pot impune unor subiecți care nu au contribuit la emiterea de substanțe poluante în mediu obligații de asigurare a securității, de decontaminare și de regenerare a mediului, costuri și intervenții echivalente sau chiar identice cu cele prevăzute pentru subiecții care, dimpotrivă, ar fi contribuit la emiterea de substanțe poluante în mediu?

               5)

               În temeiul principiului „poluatorul plătește” și al principiului proporționalității, administrația poate impune intervenții constând în măsuri majore sau excesive față de cele strict necesare pentru atingerea obiectivului la care este obligată autoritatea publică, fără o evaluare a caracterului adecvat al soluțiilor impuse în raport cu sacrificiul pretins de la persoana privată?


title: Cauza T-487/09: Hotărârea Tribunalului din 28 iunie 2011 — ReValue Immobilienberatung/OAPI (ReValue) [ „Marcă comunitară — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare figurative ReValue — Refuz parțial de înregistrare — Motiv absolut de refuz — Caracter descriptiv — Articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 — Obligația de motivare — Articolul 75 din Regulamentul nr. 207/2009” ]

text:
               6.8.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 232/29

         Hotărârea Tribunalului din 28 iunie 2011 — ReValue Immobilienberatung/OAPI (ReValue)
   (Cauza T-487/09) (1)

   (Marcă comunitară - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare figurative ReValue - Refuz parțial de înregistrare - Motiv absolut de refuz - Caracter descriptiv - Articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 - Obligația de motivare - Articolul 75 din Regulamentul nr. 207/2009)
   2011/C 232/51
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: ReValue Immobilienberatung GmbH (Berlin, Germania) (reprezentanți: inițial S. Fischoeder și M. Schork, ulterior S. Fischoeder, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: S. Hanne, agent)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a patra de recurs a OAPI din 7 octombrie 2009 (cauza R 531/2009-4) privind o cerere de înregistrare a semnului figurativ ReValue ca marcă comunitară

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Obligă ReValue Immobilienberatung GmbH la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 37, 13.2.2010.


title: Cauza C-155/08: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Hoge Raad der Nederlanden la 16 aprilie 2008 — X/Staatssecretaris van Financiën

text:
               21.6.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 158/12

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Hoge Raad der Nederlanden la 16 aprilie 2008 — X/Staatssecretaris van Financiën
   (Cauza C-155/08)
   (2008/C 158/18)
   Limba de procedură: olandeza
   Instanța de trimitere
   Hoge Raad der Nederlanden
   Părțile din acțiunea principală

      Reclamant: X

      Pârât: Staatssecretaris van Financiën
   Întrebările preliminare

               1)

               Articolele 49 și 56 CE trebuie interpretate în sensul că nu se opun faptului ca un stat membru, în cazul disimulării față de administrația financiară a acelui stat membru a anumitor (venituri din) economii bancare străine, să aplice o dispoziție legală care, în vederea compensării lipsei posibilităților efective de control cu privire la economiile străine, prevede un termen de recuperare de doisprezece ani, în timp ce la (veniturile din) economiile bancare care se găsesc pe teritoriul național, pentru care există posibilități de control eficient, se aplică un termen de cinci ani?

               2)

               Faptul că economiile se situează într-un stat membru în care există secretul bancar are vreun efect asupra răspunsului la prima întrebare?

               3)

               În situația unui răspuns pozitiv la prima întrebare, articolele 49 și 56 CE nu se opun și faptului ca o amendă aplicată pentru disimularea veniturilor sau a patrimoniului pentru care s-au recuperat ulterior impozite, să fie stabilită în raport cu valoarea recuperată, calculată pe această perioadă de timp mai îndelungată?


title: Cauza F-106/09: Acțiune introdusă la 30 decembrie 2009 — Pascual García/Comisia

text:
               13.2.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 37/52

         Acțiune introdusă la 30 decembrie 2009 — Pascual García/Comisia
   (Cauza F-106/09)
   2010/C 37/83
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Reclamant: César Pascual García (Madrid, Spania) (reprezentanți: B. Cortese și C. Cortese, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Obiectul și descrierea litigiului

   Repararea prejudiciului produs ca urmare a neplății remunerației și a alocațiilor accesorii pentru perioada 1 aprilie 2006-1 martie 2009 și plata dobânzilor aferente sumei datorate

      Concluziile reclamantului

               —

               Obligarea Comisiei la repararea prejudiciului produs ca urmare a a neplății remunerației și a alocațiilor accesorii pentru perioada 1 aprilie 2006-1 martie 2009 și plata dobânzilor aferente sumei datorate;

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.


title: Cauza C-561/11: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Juzgado de lo Mercantil de Alicante (Spania) la 8 noiembrie 2011 — Fédération Cynologique Internationale/Federación Canina Internacional de Perros de Pura Raza

text:
               28.1.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 25/34

      Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Juzgado de lo Mercantil de Alicante (Spania) la 8 noiembrie 2011 — Fédération Cynologique Internationale/Federación Canina Internacional de Perros de Pura Raza
      (Cauza C-561/11)
      (2012/C 25/65)
      Limba de procedură: spaniola

         Instanța de trimitere

      Juzgado de lo Mercantil de Alicante

         Părțile din acțiunea principală

         Reclamantă: Fédération Cynologique Internationale

         Pârâtă: Federación Canina Internacional de Perros de Pura Raza

         Întrebările preliminare

      Într-o acțiune întemeiată pe încălcarea dreptului de exclusivitate conferit de o marcă comunitară, dreptul de a interzice utilizarea acesteia în comerț de către terți prevăzut la articolul 9 alineatul (1) din Regulamentul nr. 207/2009 (1) al Consiliului din 26 februarie 2009 privind marca comunitară poate fi extins la orice terț care utilizează un semn care implică un risc de confuzie (deoarece este similar cu marca comunitară, iar serviciile sau produsele sunt similare) sau, dimpotrivă, este exclus acel terț care utilizează semnul respectiv care poate fi confundat care a fost înregistrat în favoarea sa ca marcă comunitară, în măsura în care înregistrarea mărcii ulterioare nu este anulată în prealabil?

         (1)  JO L 78, p. 1.


title: Cauza C-150/08: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 7 mai 2009 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Hoge Raad der Nederlanden Den Haag — Țările de Jos) — Siebrand BV/Staatssecretaris van Financiën (Nomenclatură combinată — Pozițiile tarifare 2206 și 2208 — Băutură fermentată care conține alcool distilat — Băutură obținută inițial din fructe sau dintr-un produs natural — Adaos de substanțe — Consecințe — Pierderea gustului, a mirosului și a aparenței băuturii inițiale)

text:
               4.7.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 153/13

         Hotărârea Curții (Camera a treia) din 7 mai 2009 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Hoge Raad der Nederlanden Den Haag — Țările de Jos) — Siebrand BV/Staatssecretaris van Financiën
   (Cauza C-150/08) (1)

   (Nomenclatură combinată - Pozițiile tarifare 2206 și 2208 - Băutură fermentată care conține alcool distilat - Băutură obținută inițial din fructe sau dintr-un produs natural - Adaos de substanțe - Consecințe - Pierderea gustului, a mirosului și a aparenței băuturii inițiale)
   2009/C 153/24
   Limba de procedură: olandeza

      Instanța de trimitere

   Hoge Raad der Nederlanden Den Haag

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Siebrand BV

      Pârât: Staatssecretaris van Financiën

      Obiectul

   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Hoge Raad der Nederlanden Den Haag — Interpretarea pozițiilor tarifare 2206 și 2208 din Nomenclatura combinată — Băutură fermentată care conține alcool etilic (distilat) — Adaos de apă și de substanțe care determină pierderea gustului, a mirosului și/sau a aparenței unei băuturi obținute inițial din fructe sau dintr-un produs natural

      Dispozitivul

   Băuturile pe bază de alcool fermentat, care corespund inițial poziției 2206 din Nomenclatura combinată cuprinsă în anexa I la Regulamentul (CEE) nr. 2658/87 al Consiliului din 23 iulie 1987 privind Nomenclatura tarifară și statistică și Tariful vamal comun, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (CEE) nr. 2587/91 al Comisiei din 26 iulie 1991, cărora le-au fost adăugate un anumit procent de alcool distilat, apă, sirop de zahăr, arome, coloranți și, pentru unele dintre acestea, o bază de smântână, care le-au făcut să își piardă gustul, mirosul și/sau aparența unei băuturi obținute dintr-un anumit fruct sau dintr-un anumit produs natural, nu se încadrează la poziția 2206 din Nomenclatura combinată, ci la poziția 2208 din aceasta.

      (1)  JO C 171, 5.7.2008.


title: Cauza C-1/11 SA: Cerere de autorizare a popririi și a sechestrului introdusă la 19 decembrie 2011 — Luigi Marcuccio/Comisia Europeană

text:
               24.3.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 89/2

         Cerere de autorizare a popririi și a sechestrului introdusă la 19 decembrie 2011 — Luigi Marcuccio/Comisia Europeană
   (Cauza C-1/11 SA)
   2012/C 89/02
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Reclamant: Luigi Marcuccio (reprezentant: G. Cipressa, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile reclamantului

               —

               Ridicarea imunității Comisiei Europene și autorizarea reclamantului să instituie un sechestru asupra bunurilor necesare pentru acoperirea creanței pe care acesta o invocă împotriva Comisiei Europene, eventual inclusiv sub forma unei popriri în mâinile terților și în limitele stabilite de lege, conform somației de plată emise de giudice di pace din Tricase la data de 1 februarie 2010;

               —

               notificarea către Comisia Europeană a oricărui act și, în mod mai general, efectuarea a tot ceea ce este necesar ex lege în scopul executării somației de plată și, în mod mai general, al realizării creanței în cauză;

               —

               obligarea Comisiei Europene la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Reclamantul susține că este titularul unei creanțe împotriva Comisiei Europene cu titlu de cheltuieli de judecată. Potrivit acestuia, Comisia nu ar fi achitat până în prezent această creanță.


title: Cauza C-250/13: Cerere de decizie preliminară introdusă de Finanzgericht Baden-Württemberg (Germania) la 7 mai 2013 — Birgit Wagener/Bundesagentur für Arbeit — Familienkasse Villingen-Schwenningen

text:
               7.9.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 260/19

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Finanzgericht Baden-Württemberg (Germania) la 7 mai 2013 — Birgit Wagener/Bundesagentur für Arbeit — Familienkasse Villingen-Schwenningen
   (Cauza C-250/13)
   2013/C 260/33
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Finanzgericht Baden-Württemberg

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Birgit Wagener

      Pârâtă: Bundesagentur für Arbeit — Familienkasse Villingen-Schwenningen

      Întrebările preliminare

   Întrebarea 1: În împrejurări precum cele din cauza principală, în care o Familienkasse [Casa de alocații familiale germană] a acordat și a plătit (prin compensare), la 17 octombrie 2012, în temeiul articolului 10 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (CEE) nr. 574/72 (1), prestațiile pentru copii aferente perioadei octombrie 2006-noiembrie 2011, având drept valoare diferența față de alocațiile familiale acordate de Confederația Elvețiană, conversia alocațiilor familiale elvețiene din franci elvețieni în euro trebuie să aibă loc potrivit articolului 107 alineatul (1) din Regulamentul (CEE) nr. 574/72, potrivit articolului 107 alineatul (6) din Regulamentul (CEE) nr. 574/72 sau potrivit articolului 90 din Regulamentul (CE) nr. 987/2009 (2) coroborat cu Decizia nr. H3 din 15 octombrie 2009 (3)?
   Întrebarea 2: În cazul în care, potrivit răspunsului la prima întrebare, conversia trebuie să se facă complet sau parțial conform articolului 107 alineatul (6) din Regulamentul (CEE) nr. 574/72: în împrejurările menționate la prima întrebare, este relevantă pentru conversie data la care s-a efectuat plata prestației străine care urmează să fie scăzută sau este relevantă data la care se plătește prestația națională din care se va scade prestația străină?
   Întrebarea 3: În cazul în care, potrivit răspunsului la prima întrebare, conversia trebuie să se facă complet sau parțial conform articolului 107 alineatul (1) din Regulamentul (CEE) nr. 574/72: în împrejurările menționate la prima întrebare, cum va avea loc stabilirea perioadei de referință în temeiul articolului 107 alineatele (2) și (4) din Regulamentul (CEE) nr. 574/72? Este relevantă pentru conversie data la care instituția debitoare elvețiană a acordat sau a plătit prestațiile familiale care urmează să fie scăzute?
   Întrebarea 4: În cazul în care, potrivit răspunsului la prima întrebare, conversia trebuie să se facă complet sau parțial conform articolului 90 din Regulamentul (CE) nr. 987/2009 coroborat cu Decizia nr. H3 din 15 octombrie 2009: conform cărei dispoziții [punctul 2, punctul 3 litera (a) sau punctul 3 litera (b)] din Decizia nr. H3 din 15 octombrie 2009 și în ce mod va avea loc conversia prestațiilor familiale, în cazul în care legislația națională privind prestațiile familiale naționale prevede o excludere a prestațiilor [articolul 65 alineatul (1) punctul 2 din Legea privind impozitul pe venit], iar acordarea are loc doar în temeiul dreptului Uniunii? Este relevantă pentru conversie data la care instituția elvețiană debitoare a acordat sau a plătit prestațiile familiale?

      (1)  Regulamentul (CEE) nr. 574/72 al Consiliului din 21 martie 1972 de stabilire a normelor de aplicare a Regulamentului (CEE) nr. 1408/71 privind aplicarea regimurilor de securitate socială în raport cu salariații și cu membrii familiilor acestora care se deplasează în interiorul Comunității (JO L 74, p. 1, Ediție specială, 05/vol. 1, p. 74).

      (2)  Regulamentul (CE) nr. 987/2009 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 septembrie 2009 de stabilire a procedurii de punere în aplicare a Regulamentului (CE) nr. 883/2004 privind coordonarea sistemelor de securitate socială (JO L 284, p. 1).

      (3)  Decizia nr. H3 din 15 octombrie 2009 privind datele care trebuie luate în considerare pentru stabilirea cursurilor de schimb menționate la articolul 90 din Regulamentul (CE) nr. 987/2009 al Parlamentului European și al Consiliului (JO 2010 C 106, p. 56).