title: Cauza C-405/16 P: Recurs introdus la 19 iulie 2016 de Republica Federală Germania împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a treia) din 10 mai 2016 în cauza T-47/15, Republica Federală Germania/Comisia Europeană

text:
               5.9.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 326/18

         Recurs introdus la 19 iulie 2016 de Republica Federală Germania împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a treia) din 10 mai 2016 în cauza T-47/15, Republica Federală Germania/Comisia Europeană
   (Cauza C-405/16 P)
   (2016/C 326/30)
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Recurentă: Republica Federală Germania (reprezentanți: T. Henze și R. Kanitz, agenți, asistați de T. Lübbig, avocat)

      Cealaltă parte din procedură: Comisia Europeană

      Concluziile recurentei

   Republica Federală Germania solicită Curții:

               —

               anularea în totalitate a Hotărârii Tribunalului (Camera a treia), pronunțată la 10 mai 2016 în cauza T-47/15,

               —

               obligarea Comisiei Europene la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Recursul se întemeiază pe trei motive.
   Primul motiv
   Hotărârea atacată pronunțată de Tribunal nu ar respecta limitele definiției ajutorului, inclusă la articolul 107 alineatul (1) TFUE, în cadrul interpretării noțiunii „resurse de stat” și a noțiunii „control” exercitat de stat asupra resurselor întreprinderilor private. Hotărârea atacată ar porni în mod eronat de la principiul că „autoritățile” din Republica Federală Germania exercită, în temeiul dispozițiilor legii germane privind energia din surse regenerabile, un control și deci o putere administrativă asupra mijloacelor pecuniare ale operatorilor rețelelor de transport și ale furnizorilor de energie implicați în sistemul de susținere a energiei din resurse regenerabile din Germania. Tribunalul ar fi trebuit să recunoască, în realitate, că legea privind energia din surse regenerabile nu face decât să organizeze raporturile contractuale de drept civil dintre diversele întreprinderi de pe piața germană a energiei, fără a institui însă un control exercitat de stat asupra mijloacelor pecuniare ale întreprinderilor în cauză.
   Al doilea motiv
   Recurenta critică faptul că Tribunalul consideră că legea germană privind energia din surse regenerabilă instituie, în favoarea marilor consumatori de energie, în calitate de consumatori finali, un avantaj important din punctul de vedere al legislației referitoare la ajutoarele de stat. Procedând astfel, Tribunalul nu ar lua în considerare jurisprudența referitoare la compensarea dezavantajelor structurale și nici pe cea referitoare la criteriul selectivității în legislația privind ajutoarele de stat.
   Al treilea motiv
   În sfârșit, recurenta invocă o lipsă de motivare a hotărârii atât în privința situației operatorilor de rețele de transport, cât și a furnizorilor de energie.


title: Cauza T-394/06: Acțiune introdusă la data de 11 decembrie 2006 — Italia/Comisie

text:
               24.2.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 42/32

         Acțiune introdusă la data de 11 decembrie 2006 — Italia/Comisie
   (Cauza T-394/06)
   (2007/C 42/55)
   Limba de procedură: italiana
   Părțile

      Reclamantă: Republica Italiană (reprezentant: G. Aiello, avocatto dello Stato)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene
   Concluziile reclamantei

               —

               anularea deciziei Comisiei C(2006) 4324 din 3 octombrie 2006, comunicată la aceeași dată, în partea în care exclude de la finanțarea comunitară și impută bugetului Republicii Italiene, consecințele financiare privind plata cheltuielilor finanțate de Fondul European de Orientare și Garantare Agricolă, secțiunea „Garantare“, în cazul unor nereguli săvârșite de anumiți operatori.

         Motivele și principalele argumente
   În această acțiune, Republica Italiană se opune măsurii de excludere de la finanțarea comunitară și pe cale de consecință imputării statului italian a consecințelor financiare privind 157 de cazuri de nereguli in sumă totală de 310 849 495,98 euro, față de care reclamanta nu ar fi luat măsuri, inițiind procedura de recuperare cu diligența cuvenită.
   În susținerea pretențiilor sale, reclamanta, care contestă orice neglijență din partea sa, învederează:

               —

               încălcarea și/sau aplicarea greșită a articolului 5, alineatul (2) din Regulamentul (CEE) nr. 595/91 al Consiliului din 4 martie 1991 privind neregulile și recuperarea sumelor acordate pe nedrept în cadrul finanțării politicii agricole comune și organizarea unui sistem de informare în acest domeniu, și de abrogare a Regulamentului (CEE) nr. 283/72 (1).

               —

               încălcarea și/sau aplicarea greșită a articolului 8, alineatul (1), litera (c) din Regulamentul (CEE) nr. 729/70 al Consiliului din 21 aprilie 1970 privind finanțarea politicii agricole comune (2) și din Regulamentul (CE) nr. 1258/1999 al Consiliului din 17 mai 1999 privind finanțarea politicii agricole comune (3).

      (1)  JO L 67, 14.3.1999, p. 11.

      (2)  JO L 94, 28.4.1970, p. 13.

      (3)  JO L 160, 26.6.1999, p. 103.


title: Cauza C-215/08: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Bundesgerichtshof (Germania) la 22 mai 2008 — E. Friz GmbH/Carsten von der Heyden

text:
               15.8.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 209/23

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Bundesgerichtshof (Germania) la 22 mai 2008 — E. Friz GmbH/Carsten von der Heyden
   (Cauza C-215/08)
   (2008/C 209/33)
   Limba de procedură: germana
   Instanța de trimitere
   Bundesgerichtshof
   Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: E. Friz GmbH

      Pârât: Carsten von der Heyden
   Întrebările preliminare

               1)

               Dispoziția articolului 1 alineatul (1) primul paragraf din Directiva 85/577/CEE a Consiliului din 20 decembrie 1985 privind protecția consumatorilor în cazul contractelor negociate în afara spațiilor comerciale (1) trebuie interpretată în sensul că include aderarea unui consumator la o societate de persoane, la o societate comercială de persoane, la o asociație sau la o cooperativă, atunci când scopul prioritar al aderării nu este de a deveni membru al societății, al uniunii sau al cooperativei, ci — situație frecventă întâlnită mai ales în cazul participării la un fond imobiliar închis — această participare în calitate de membru reprezintă doar o altă modalitate de plasament de capital sau de a beneficia de prestații care constituie în mod normal obiectul unor contracte sinalagmatice?

               2)

               Dispoziția articolului 5 alineatul (2) din Directiva 85/577/CEE a Consiliului din 20 decembrie 1985 privind protecția consumatorilor în cazul contractelor negociate în afara spațiilor comerciale trebuie interpretată în sensul că se opune unui efect juridic național (jurisprudențial) în înțelesul articolului 7 din directivă, care prevede că o asemenea aderare a consumatorului efectuată la domiciliu are ca efect, în cazul revocării aderării, că acest consumator care și-a exercitat dreptul de revocare are un drept de creanță împotriva societății, asociației sau cooperativei, calculat asupra soldului lichidării în momentul în care revocarea a devenit efectivă, și anume o sumă corespunzătoare valorii părții deținute în societate, în asociație sau în cooperativă în momentul retragerii, cu consecința (eventuală) că, din cauza dezvoltării economice a societății, a asociației sau a cooperativei, consumatorul fie primește o sumă cu o valoare mai mică decât aportul său, fie are chiar obligația să plătească acestei entități o sumă superioară pierderii corespunzătoare aportului de capital efectuat, deoarece soldul lichidării este negativ?

      (1)  JO L 372, p. 31, Ediție specială, 15/vol. 1, p. 188.


title: Cauza T-776/16: Acțiune introdusă la 4 noiembrie 2016 – Isocell/EUIPO – iCell (iCell.)

text:
               16.1.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 14/45

         Acțiune introdusă la 4 noiembrie 2016 – Isocell/EUIPO – iCell (iCell.)
   (Cauza T-776/16)
   (2017/C 014/54)
   Limba în care a fost formulată acțiunea: germana

      Părțile

      Reclamantă: Isocell GmbH (Neumarkt am Wallersee, Germania) (reprezentant: C. Thiele, avocat)

      Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: iCell AB (Älvdalen, Suedia)

      Datele privind procedura în fața EUIPO

      Titularul mărcii în litigiu: cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

      Marca în litigiu: marca figurativă a Uniunii Europene care cuprinde elementul verbal „iCell”- cererea de înregistrare nr. 12 877 676

      Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție

      Decizia atacată: Decizia Camerei întâi de recurs a EUIPO din 15 septembrie 2016 în cauza R 2496/2015-1

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               modificarea deciziei atacate prin admiterea în totalitate a opoziției și prin respingerea cererii de înregistrare nr. 12 877 676

               —

               obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivul invocat

               —

               încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009.


title: Cauza T-103/12: Hotărârea Tribunalului din 29 noiembrie 2016 – T & L Sugars și Sidul Açúcares/Comisia [„Răspundere extracontractuală — Agricultură — Zahăr — Măsuri excepţionale — Aprovizionarea pieţei Uniunii — Anul de comercializare 2011/2012 — Normă de drept având ca obiect acordarea de drepturi particularilor — Încălcare suficient de gravă — Regulamenult (CE) nr. 1234/2007 — Principiul nediscriminării — Proporţionalitate — Securitate juridică — Încredere legitimă — Obligaţia de diligenţă şi principiul bunei administrări”]

text:
               23.1.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 22/20

         Hotărârea Tribunalului din 29 noiembrie 2016 – T & L Sugars și Sidul Açúcares/Comisia
   (Cauza T-103/12) (1)

   ([„Răspundere extracontractuală - Agricultură - Zahăr - Măsuri excepţionale - Aprovizionarea pieţei Uniunii - Anul de comercializare 2011/2012 - Normă de drept având ca obiect acordarea de drepturi particularilor - Încălcare suficient de gravă - Regulamenult (CE) nr. 1234/2007 - Principiul nediscriminării - Proporţionalitate - Securitate juridică - Încredere legitimă - Obligaţia de diligenţă şi principiul bunei administrări”])
   (2017/C 022/26)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamante: T & L Sugars Ltd (Londra, Regatul Unit), Sidul Açúcares, Unipessoal Lda (Santa Iria de Azóia, Portugalia) (reprezentanți: inițial D. Waelbroeck, avocat, și D. Slater, solicitor, ulterior D. Waelbroeck)

      Interveniente în susținerea reclamantelor: DAI – Sociedade de Desenvolvimento Agro-Industrial, SA (Coruche, Portugalia) (reprezentant: M. Mendes Pereira, avocat), RAR – Refinarias de Açúcar Reunidas, SA (Porto) (reprezentant: M. Mendes Pereira, avocat), Lemarco SA, (București, România), Lemarco Cristal Srl (Urziceni) și Zaharul Liesti SA (Liești) (reprezentanți: L.-I. Van de Waart și D. Gruia Dufaut, avocați) și SFIR Società Fondiaria Industriale Romagnola SpA (Cesena, Italia) și SFIR Raffineria di Brindisi SpA (Cesena) (reprezentanți: P. Buccarelli și M. Todino, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: inițial P. Rossi și N. Donnelly, ulterior P. Rossi și P. Ondrůšek, agenți)

      Intervenienți în susținerea pârâtei: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: E. Sitbon și A. Westerhof Löfflerová, agenți) și Comitetul European al Producătorilor de Zahăr (CEFS) (Bruxelles, Belgia) (reprezentant: C. Pitschas, avocat)

      Obiectul

   Pe de o parte, cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE şi prin care se solicită anularea Regulamentului de punere în aplicare (UE) nr. 1239/2011 al Comisiei din 30 noiembrie 2011 de deschidere, pentru anul de comercializare 2011/2012, a unei invitații permanente de participare la licitație pentru importurile de zahăr de la codul NC 1701 cu taxă vamală redusă (JO 2011, L 318, p. 4), a Regulamentului de punere în aplicare (UE) nr. 1240/2011 al Comisiei din 30 noiembrie 2011 de stabilire a unor măsuri excepționale privind plasarea pe piața Uniunii în anul de comercializare 2011/2012 a zahărului și a izoglucozei peste cotă cu taxă pe excedent redusă (JO 2011, L 318, p. 9), a Regulamentului de punere în aplicare (UE) nr. 1281/2011 al Comisiei din 8 decembrie 2011 privind taxa vamală minimă care trebuie stabilită pentru prima invitație parțială de participare la licitație prevăzută în cadrul procedurii de licitație deschise prin Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 1239/2011 (JO 2011, L 327, p. 60), a Regulamentului de punere în aplicare (UE) nr. 1308/2011 al Comisiei din 14 decembrie 2011 de stabilire a coeficientului de atribuire, de respingere a cererilor ulterioare și de încheiere a perioadei de depunere a cererilor pentru cantitățile disponibile de zahăr peste cotă pentru comercializare pe piața Uniunii Europene cu taxă pe excedent redusă în anul de comercializare 2011/2012 (JO 2011, L 332, p. 8), a Regulamentului de punere în aplicare (UE) nr. 1316/2011 al Comisiei din 15 decembrie 2011 privind taxa vamală minimă care trebuie stabilită pentru a doua invitație parțială de participare la licitație prevăzută în cadrul procedurii de licitație deschise prin Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 1239/2011 (JO 2011, L 334, p. 16), a Regulamentului de punere în aplicare (UE) nr. 1384/2011 al Comisiei din 22 decembrie 2011 privind taxa vamală minimă care trebuie stabilită pentru a treia invitație parțială de participare la licitație prevăzută în cadrul procedurii de licitație deschise prin Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 1239/2011 (JO 2011, L 343, p. 33), a Regulamentului de punere în aplicare (UE) nr. 27/2012 al Comisiei din 12 ianuarie 2012 privind taxa vamală minimă pentru zahăr care trebuie stabilită pentru cea de a patra invitație parțială de participare la licitație prevăzută în cadrul procedurii de licitație deschise prin Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 1239/2011 (JO 2012, L 9, p. 12) şi a Regulamentului de punere în aplicare (UE) nr. 57/2012 al Comisiei din 23 ianuarie 2012 de suspendare a procedurii de licitație deschise prin Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 1239/2011 (JO 2012, L 19, p. 12) şi, pe de altă parte, cerere întemeiată pe articolul 268 TFUE şi având ca obiect repararea prejudiciului pe care reclamantele l-ar fi suferit ca urmare a adoptării acestor acte şi a refuzului Comisiei de a lua măsurile necesare în vederea restabilirii aprovizionării cu zahăr brut din trestie de zahăr.

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acţiunea.

               2)

               T & L Sugars Ltd şi Sidul Açúcares, Unipessoal Lda suportă, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, pe cele efectuate de Comisia Europeană.

               3)

               Consiliul Uniunii Europene, DAI – Sociedade de Desenvolvimento Agro-Industrial, SA, RAR – Refinarias de Açùcar Reunidas, SA, Lemarco SA, Lemarco Cristal Srl, Zaharul Liesti SA, SFIR – Società Fondiaria Industriale Romagnola SpA şi SFIR Raffineria di Brindisi SpA, precum şi Comitetul European al Producătorilor de Zahăr (CEFSsuportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 151, 26.5.2012.


title: Cauza C-566/16: Cerere de decizie preliminară introdusă de Nyíregyházi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Ungaria) la 10 noiembrie 2016 – Dávid Vámos/Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatóság

text:
               3.4.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 104/24

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Nyíregyházi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Ungaria) la 10 noiembrie 2016 – Dávid Vámos/Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatóság
   (Cauza C-566/16)
   (2017/C 104/35)
   Limba de procedură: maghiara

      Instanța de trimitere

   Nyíregyházi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

      Părțile din procedura principală

      Reclamant: Dávid Vámos

      Pârâtă: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatóság

      Întrebarea preliminară

   O legislație națională conform căreia autoritatea fiscală poate exclude, cu ocazia unei inspecții fiscale a posteriori, posibilitatea de a opta pentru scutirea subiectivă, pentru motivul că persoana impozabilă are această opțiune numai la momentul depunerii declarației privind începerea activității impozabile, este contrară dreptului Uniunii?


title: Cauza C-275/09: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Raad van State (Belgia) la 21 iulie 2009 — Brussels Hoofdstedelijk Gewest și alții/Vlaamse Gewest. Intervenientă: Brussels International Airport Company NV, devenită în prezent The Brussels Airport Company NV

text:
               7.11.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 267/28

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Raad van State (Belgia) la 21 iulie 2009 — Brussels Hoofdstedelijk Gewest și alții/Vlaamse Gewest. Intervenientă: Brussels International Airport Company NV, devenită în prezent The Brussels Airport Company NV
   (Cauza C-275/09)
   2009/C 267/51
   Limba de procedură: olandeza

      Instanța de trimitere

   Raad van State

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamanți: Brussels Hoofdstedelijk Gewest și alții

      Pârât: Vlaamse Gewest

      Intervenientă: Brussels International Airport Company NV, devenită în prezent The Brussels Airport Company NV

      Întrebările preliminare

               1.

               În cazul în care sunt necesare autorizații distincte, pe de o parte, pentru efectuarea unor lucrări de infrastructură în cadrul unui aeroport a cărui pistă de decolare și de aterizare are o lungime de cel puțin 2 100 de metri și, pe de altă parte, pentru exploatarea acestui aeroport și în cazul în care această din urmă autorizație — autorizația de mediu — nu se acordă decât pentru o durată determinată, termenul „construire” care figurează la punctul 7 litera (a) din anexa I la Directiva 85/337/CEE a Consiliului din 27 iunie 1985 privind evaluarea efectelor anumitor proiecte publice și private asupra mediului, modificată prin Directiva 97/11/CE a Consiliului din 3 martie 1997, trebuie interpretat în sensul că evaluarea efectelor asupra mediului trebuie efectuată nu numai în ceea ce privește realizarea de lucrări de infrastructură, ci și în ceea ce privește exploatarea aeroportului?

               2.

               Această evaluare obligatorie a efectelor asupra mediului trebuie efectuată și în ceea ce privește reînnoirea autorizației de mediu a aeroportului, și anume atât în cazul în care această reînnoire nu este însoțită de vreo modificare sau extindere a exploatării, cât și în cazul în care este avută în vedere o astfel de modificare sau extindere?

               3.

               Prezintă vreo importanță, în ceea ce privește obligația de a efectua o evaluare a efectelor asupra mediului în cadrul reînnoirii unei autorizații de mediu a unui aeroport, dacă a fost sau nu a fost deja efectuată o astfel de evaluare a efectelor asupra mediului cu ocazia eliberării unei autorizații de mediu anterioare și dacă aeroportul se afla sau nu se afla deja în exploatare la momentul la care evaluarea efectelor asupra mediului a fost instituită de legiuitorul comunitar sau de legiuitorul național?


title: Cauza C-495/07: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Oberster Patent- und Markensenat (Austria) la 14 noiembrie 2007 — Silberquelle GmbH/Maselli Strickmode GmbH

text:
               26.1.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 22/26

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Oberster Patent- und Markensenat (Austria) la 14 noiembrie 2007 — Silberquelle GmbH/Maselli Strickmode GmbH
   (Cauza C-495/07)
   (2008/C 22/51)
   Limba de procedură: germana
   Instanța de trimitere
   Oberster Patent- und Markensenat
   Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Silberquelle GmbH

      Pârâtă: Maselli Strickmode GmbH
   Întrebarea preliminară
   Articolul 10 alineatul (1) și articolul 12 alineatul (1) din Prima directivă 89/104/CEE a Consiliului din 21 decembrie 1988 de apropiere a legislațiilor statelor membre cu privire la mărci (directiva privind mărcile) (1) trebuie interpretate în sensul că o marcă este utilizată în mod serios dacă este utilizată pentru produse (în speță, băuturi nealcoolice) pe care titularul unei mărci le oferă în mod gratuit cumpărătorilor celorlalte produse pe care le comercializează (în speță, textile), după încheierea contractului de vânzare-cumpărare?

      (1)  JO L 40, p. 1, Ediție specială, 17/vol. 1, p. 92.


title: Cauza T-285/12: Hotărârea Tribunalului din 2 octombrie 2013 — Cartoon Network/OAPI — Boomerang TV (BOOMERANG) [ „Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale BOOMERANG — Marca comunitară figurativă anterioară BoomerangTV — Motiv relativ de refuz — Risc de confuzie — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009” ]

text:
               23.11.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 344/55

         Hotărârea Tribunalului din 2 octombrie 2013 — Cartoon Network/OAPI — Boomerang TV (BOOMERANG)
   (Cauza T-285/12) (1)

   (Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale BOOMERANG - Marca comunitară figurativă anterioară BoomerangTV - Motiv relativ de refuz - Risc de confuzie - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009)
   2013/C 344/97
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: The Cartoon Network, Inc. (Wilmington, Statele Unite) (reprezentant: I. Starr, solicitor)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: I. Harrington, agent)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: Boomerang TV, SA (Madrid, Spania) (reprezentant: A. Canela Giménez, avocat)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a doua de recurs a OAPI din 2 aprilie 2012 (cauza R 699/2011-2) privind o procedură de opoziție între Boomerang TV, SA și The Cartoon Network, Inc.

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Obligă The Cartoon Network, Inc. la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 273, 8.9.2012.


title: Cauza C-572/11: Ordonanța Curții (Camera a doua) din 4 iulie 2013 (cerere de decizie preliminară formulată de Administrativen sad Veliko Tarnovo — Bulgaria) — Menidzherski biznes reshenia OOD/Direktor na Direktsia „Obzhalvane i upravlenie na izpalnenieto” — Veliko Tarnovo pri Tsentralno upravlenie na Natsionalnata agentsia za prihodite (Directiva 2006/112/CE — TVA — Drept de deducere — Refuz — Taxă menționată pe o factură — Realizarea efectivă a unei operațiuni impozabile — Lipsă — Probă — Principiile neutralității fiscale și protecției încrederii legitime)

text:
               19.10.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 304/2

         Ordonanța Curții (Camera a doua) din 4 iulie 2013 (cerere de decizie preliminară formulată de Administrativen sad Veliko Tarnovo — Bulgaria) — Menidzherski biznes reshenia OOD/Direktor na Direktsia „Obzhalvane i upravlenie na izpalnenieto” — Veliko Tarnovo pri Tsentralno upravlenie na Natsionalnata agentsia za prihodite
   (Cauza C-572/11) (1)

   (Directiva 2006/112/CE - TVA - Drept de deducere - Refuz - Taxă menționată pe o factură - Realizarea efectivă a unei operațiuni impozabile - Lipsă - Probă - Principiile neutralității fiscale și protecției încrederii legitime)
   2013/C 304/02
   Limba de procedură: bulgara

      Instanța de trimitere

   Administrativen sad Veliko Tarnovo

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Menidzherski biznes reshenia OOD

      Pârât: Direktor na Direktsia „Obzhalvane i upravlenie na izpalnenieto” — Veliko Tarnovo pri Tsentralno upravlenie na Natsionalnata agentsia za prihodite

      Obiectul

   Cerere de decizie preliminară — Administrativen sad Veliko Tarnovo — Interpretarea articolului 203 coroborat cu articolul 168 litera (a) din Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată (JO L 347, p. 1, Ediție specială, 09/vol. 3, p. 7) — Deducerea taxei achitate în amonte — Refuzul dreptului de deducere a TVA-ului de către destinatarul prestărilor de servicii pentru motivul lipsei de probe ale unor livrări efective în raport cu facturile — Verificarea acelorași facturi în cadrul unei verificări fiscale a furnizorului care nu a determinat nicio rectificare a TVA-ului datorat — Principiul neutralității fiscale

      Dispozitivul

   Articolul 168 litera (a) și articolul 203 din Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată, precum și principiile neutralității fiscale și protecției încrederii legitime trebuie interpretate în sensul că nu se opun ca destinatarului unei facturi să i se refuze dreptul de deducere a taxei pe valoarea adăugată menționate pe această factură atunci când operațiunile vizate de aceasta din urmă nu au fost efectiv realizate, chiar dacă riscul pierderii de venituri fiscale este înlăturat pentru motivul că emitentul facturii menționate a achitat taxa pe valoarea adăugată indicată pe aceasta. Revine instanței de trimitere sarcina de a efectua, conform normelor naționale referitoare la administrarea probelor, o apreciere globală a tuturor elementelor și împrejurărilor de fapt ale litigiului cu care este sesizată pentru a determina dacă aceasta este situația în ceea ce privește operațiunile vizate de facturile în discuție în litigiul principal.

      (1)  JO C 25, 28.1.2012.


title: Cauza C-536/13: Cerere de decizie preliminară introdusă de Lietuvos Aukščiausiasis Teismas (Lituania) la 14 octombrie 2013 — Gazprom OAO, cealaltă parte din procedură: Republica Lituania

text:
               21.12.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 377/7

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Lietuvos Aukščiausiasis Teismas (Lituania) la 14 octombrie 2013 — Gazprom OAO, cealaltă parte din procedură: Republica Lituania
   (Cauza C-536/13)
   2013/C 377/14
   Limba de procedură: lituaniana

      Instanța de trimitere

   Lietuvos Aukščiausiasis Teismas

      Părțile din procedura principală

      Recurentă: Gazprom OAO

      Cealaltă parte din procedură: Republica Lituania, reprezentată de Ministerul Energiei din Republica Lituania

      Întrebările preliminare

               1.

               În cazul în care o instanță arbitrală pronunță o „anti-suit injunction” și interzice astfel unei părți să formuleze anumite cereri în fața unei instanțe judecătorești dintr-un stat membru care, potrivit normelor de competență din Regulamentul Bruxelles I (1), are competența de a se pronunța pe fond într-o cauză civilă, această instanță judecătorească a statului membru are dreptul să refuze recunoașterea unei astfel de sentințe arbitrale pentru motivul că limitează dreptul instanței judecătorești de a se pronunța ea însăși asupra competenței sale de a judeca o cauză în conformitate cu normele de competență din Regulamentul Bruxelles I?

               2.

               În cazul în care răspunsul la prima întrebare este afirmativ, acesta este valabil și în cazul în care „anti-suit injunction” emisă de instanța arbitrală obligă o parte din procedură să își limiteze cererile într-o cauză care este judecată într-un alt stat membru, iar instanța judecătorească din acest stat membru are competența de a se pronunța în cauza respectivă în conformitate cu normele de competență din Regulamentul Bruxelles I?

               3.

               O instanță națională poate să refuze recunoașterea unei sentințe arbitrale pentru a asigura supremația dreptului Uniunii și deplina eficacitate a Regulamentului Bruxelles I, dacă această sentință limitează dreptul instanței judecătorești naționale de a se pronunța cu privire la propria sa competență și la propriile sale atribuții într-o cauză care intră în domeniul de aplicare al Regulamentului Bruxelles I?

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 44/2001 al Consiliului din 22 decembrie 2000 privind competența judiciară, recunoașterea și executarea hotărârilor în materie civilă și comercială (JO 2001, L 12, p. 1, Ediție specială, 19/vol. 3, p. 74).


title: Cauze conexate C-24/12 și C-27/12: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 5 iunie 2014 (cerere de decizie preliminară formulată de Hoge Raad der Nederlanden – Țările de Jos) – X BV (C-24/12), TBG Limited (C-27/12)/Staatssecretaris van Financiën „Libera circulație a capitalurilor — Restricții — Plata de dividende dintr-un stat membru către un teritoriu de peste mări aparținând aceluiași stat — Domeniu de aplicare al dreptului Uniunii — Regim special UE-TTPM”

text:
               4.8.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 253/3

         Hotărârea Curții (Camera a treia) din 5 iunie 2014 (cerere de decizie preliminară formulată de Hoge Raad der Nederlanden – Țările de Jos) – X BV (C-24/12), TBG Limited (C-27/12)/Staatssecretaris van Financiën
   (Cauze conexate C-24/12 și C-27/12) (1)

   („Libera circulație a capitalurilor - Restricții - Plata de dividende dintr-un stat membru către un teritoriu de peste mări aparținând aceluiași stat - Domeniu de aplicare al dreptului Uniunii - Regim special UE-TTPM”)
   2014/C 253/03
   Limba de procedură: neerlandeza

      Instanța de trimitere

   Hoge Raad der Nederlanden

      Părțile din procedura principală

      Reclamanți: X BV (C-24/12), TBG Limited (C-27/12)

      Pârât: Staatssecretaris van Financiën

      Obiectul

   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare – Hoge Raad der Nederlanden – Interpretarea articolelor 63 și 64 TFUE – Domeniu de aplicare teritorial – Mișcări de capital dintr-un stat membru către una dintre țările și teritoriile de peste mări ale acestuia – Țări și teritorii de peste mări care trebuie sau nu trebuie considerate un stat terț

      Dispozitivul

   Dreptul Uniunii trebuie interpretat în sensul că nu se opune unei măsuri fiscale a unui stat membru care restricționează, urmărind în mod efectiv și proporțional obiectivul combaterii evaziunii fiscale, circulația capitalurilor între acest stat membru și propria țară și propriul teritoriu de peste mări.

      (1)  JO C 98, 31.03.2012


title: Cauza T-119/08: Acțiune introdusă la 7 martie 2008 — Republica Cipru/Comisia Comunităților Europene

text:
               7.6.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 142/29

         Acțiune introdusă la 7 martie 2008 — Republica Cipru/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza T-119/08)
   (2008/C 142/53)
   Limba de procedură: greaca
   Părțile

      Reclamantă: Republica Cipru (reprezentant: P. Kliridis)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene
   Concluziile reclamantei

               —

               Anularea anunțului de participare EuropeAid/125672/C/SER/CY pentru atribuirea contractului de achiziții publice denumit „Technical Assistance on animal husbandry”, care a fost publicat numai în limba engleză pe pagina de internet http://ec.europa.eu/europaid/tender/data/ la 27 decembrie 2007 sau în jurul aceste date și anularea articolelor 5 și 28.2 din anunț;

               —

               obligarea Comisiei Comunităților Europene la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   Motivele și principalele argumente invocate de către reclamantă sunt identice cu cele prezentate în cauzele T-91/08, T-92/08 și T-93/08, Cipru/Comisia.


title: Cauza T-254/15: Acțiune introdusă la 18 mai 2015 – Aldi Einkauf/OAPI – Dyado Liben (Casale Fresco)

text:
               27.7.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 245/37

         Acțiune introdusă la 18 mai 2015 – Aldi Einkauf/OAPI – Dyado Liben (Casale Fresco)
   (Cauza T-254/15)
   (2015/C 245/43)
   Limba în care a fost formulată acțiunea: germana

      Părțile

      Reclamantă: Aldi Einkauf GmbH & Co. oHG (Essen, Germania) (reprezentanți: N. Lützenrath, U. Rademacher, C. Fürsen, N. Bertram, Rechtsanwälte)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Dyado Liben OOD (Sofia, Bulgaria)

      Datele privind procedura în fața OAPI

      Titularul mărcii în litigiu: reclamanta

      Marca în litigiu: marca comunitară verbală „Casale Fresco” – cererea de înregistrare nr. 010 886 604

      Procedura care s-a aflat pe rolul OAPI: procedură de opoziție

      Decizia atacată: Decizia Camerei a patra de recurs a OAPI din 11 martie 2015 în cauza R 1138/2014-4

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei atacate;

               —

               obligarea OAPI la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivul invocat

               —

               încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009.


title: Cauze conexate T-273/06 și T-297/06: Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 1 iulie 2009 — ISD Polska și alții/Comisia [ Ajutoare de stat — Schemă de ajutoare pentru restructurare acordate de Republica Polonă unui producător de oțel — Decizie prin care ajutoarele sunt considerate în parte incompatibile cu piața comună și prin care se dispune recuperarea acestora — Protocolul nr. 8 privind restructurarea industriei siderurgice poloneze — Acțiune în anulare — Calitate procesuală activă — Termen de introducere a acțiunii — Admisibilitate — Încredere legitimă — Articolul 14 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 659/1999 — Rata dobânzii care trebuie aplicată pentru rambursarea ajutoarelor incompatibile — Obligație de cooperare strânsă cu statul membru — Rată a dobânzii compusă — Articolul 9 alineatul (4) și articolul 11 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 794/2004 ]

text:
               15.8.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 193/17

         Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 1 iulie 2009 — ISD Polska și alții/Comisia
   (Cauze conexate T-273/06 și T-297/06) (1)

   („Ajutoare de stat - Schemă de ajutoare pentru restructurare acordate de Republica Polonă unui producător de oțel - Decizie prin care ajutoarele sunt considerate în parte incompatibile cu piața comună și prin care se dispune recuperarea acestora - Protocolul nr. 8 privind restructurarea industriei siderurgice poloneze - Acțiune în anulare - Calitate procesuală activă - Termen de introducere a acțiunii - Admisibilitate - Încredere legitimă - Articolul 14 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 659/1999 - Rata dobânzii care trebuie aplicată pentru rambursarea ajutoarelor incompatibile - Obligație de cooperare strânsă cu statul membru - Rată a dobânzii compusă - Articolul 9 alineatul (4) și articolul 11 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 794/2004”)
   2009/C 193/23
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamante în cauza T-273/06: ISD Polska sp. z o.o. (Varșovia, Polonia); și Industrial Union of Donbass Corp. (Donețk, Ucraina) (reprezentanți: inițial C. Rapin și E. Van den Haute, ulterior C. Rapin, E. Van den Haute și C. Pétermann, avocați)

      Reclamantă în cauza T-297/06: ISD Polska sp. o.o. (fostă Majątek Hutniczy sp. z o.o.) (Varșovia) (reprezentanți: inițial C. Rapin și E. Van den Haute, ulterior C. Rapin, E. Van den Haute și C. Pétermann, avocați)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: C. Giolito și A. Stobiecka-Kuik, agenți)

      Obiectul

   Cereri de anulare în parte a Deciziei 2006/937/CE a Comisiei din 5 iulie 2005 privind ajutorul de stat C 20/04 (ex NN 25/04) în favoarea producătorului de oțel Huta Częstochowa SA (JO 2006, L 366, p. 1), în măsura în care prin aceasta anumite ajutoare sunt considerate incompatibile cu piața comună și prin care se impune Republicii Polone recuperarea acestora

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunile.

               2)

               Obligă ISD Polska sp. z o.o. și Industrial Union of Donbass Corp. la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 294, 2.12.2006.


title: Cauza T-289/03: Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 12 februarie 2008 — BUPA și alții/Comisia Comunităților Europene ( Ajutoare de stat — Sistem de egalizare a riscurilor instituit de Irlanda pe piața asigurărilor de sănătate private — Regim de ajutoare — Servicii de interes economic general — Articolul 86 alineatul (2) CE — Decizia Comisiei de a nu ridica obiecții — Acțiune în anulare — Admisibilitate — Principiile necesității și proporționalității )

text:
               29.3.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 79/25

         Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 12 februarie 2008 — BUPA și alții/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza T-289/03) (1)

   („Ajutoare de stat - Sistem de egalizare a riscurilor instituit de Irlanda pe piața asigurărilor de sănătate private - Regim de ajutoare - Servicii de interes economic general - Articolul 86 alineatul (2) CE - Decizia Comisiei de a nu ridica obiecții - Acțiune în anulare - Admisibilitate - Principiile necesității și proporționalității’)
   (2008/C 79/48)
   Limba de procedură: engleza
   Părțile

      Reclamante: British United Provident Association Ltd (BUPA) (Londra, Regatul Unit); BUPA Insurance Ltd (Londra) și BUPA Ireland Ltd (Dublin, Irlanda) (reprezentanți: N. Green, QC, K. Bacon, J. Burke, barristers, și B. Amory, avocat)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: inițial N. Khan și J. Flett, ulterior N. Khan și T. Scharf, agenți)

      Intervenienți în susținerea pârâtei: Regatul Țărilor de Jos (reprezentant: N. Bel, agent); Irlanda (reprezentanți: D. O'Hagan, agent, asistat de G. Hogan, SC, și de E. Regan, barrister) și Voluntary Health Insurance Board (Dublin) (reprezentanți: D. Collins, G. FitzGerald, D. Clarke, solicitors, și P. Gallagher, SC)
   Obiectul
   Acțiune în anulare formulată, în special, de BUPA Ireland Ltd, prestatoare de servicii de asigurare de sănătate privată în Irlanda, împotriva Deciziei C (2003) 1322 final a Comisiei din 13 mai 2003 de a nu ridica obiecții, în temeiul articolului 4 alineatele (2) și (3) din Regulamentul (CE) nr. 659/1999 al Consiliului din 22 martie 1999 de stabilire a normelor de aplicare a articolului [88 CE] (JO L 83, p. 1, Ediție specială, 08/vol. 1, p. 41), cu privire la stabilirea unui sistem de egalizare a riscurilor (RES) pe piața irlandeză a asigurărilor de sănătate privată (ajutorul de stat N 46/2003 — Irlanda)
   Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               British United Provident Association Ltd (BUPA), BUPA Insurance Ltd și BUPA Ireland Ltd suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și cheltuielile efectuate de Comisie și de Voluntary Health Insurance Board.

               3)

               Irlanda și Regatul Țărilor de Jos suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 264, 1.11.2003.


title: Cauza C-215/15: Hotărârea Curții (Camera a patra) din 21 octombrie 2015 (cerere de decizie preliminară formulată de Varhoven kasatsionen sad (Bulgaria) – Bulgaria) – Vasilka Ivanova Gogova/Ilia Dimitrov Iliev [Trimitere preliminară — Cooperare judiciară în materie civilă — Competența, recunoașterea și executarea hotărârilor judecătorești în materie matrimonială și în materia răspunderii părintești — Regulamentul (CE) nr. 2201/2003 — Domeniu de aplicare — Articolul 1 alineatul (1) litera (b) — Atribuirea, exercitarea, delegarea, retragerea totală sau parțială a răspunderii părintești — Articolul 2 — Noțiunea „răspundere părintească” — Litigiu între părinți privind călătoria copilului lor și eliberarea unui pașaport acestuia — Prorogare de competență — Articolul 12 — Condiții — Acceptarea competenței instanțelor sesizate — Neprezentarea pârâtului — Necontestarea competenței de către mandatarul pârâtului desemnat din oficiu de instanțele sesizate]

text:
               14.12.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 414/11

         Hotărârea Curții (Camera a patra) din 21 octombrie 2015 (cerere de decizie preliminară formulată de Varhoven kasatsionen sad (Bulgaria) – Bulgaria) – Vasilka Ivanova Gogova/Ilia Dimitrov Iliev
   (Cauza C-215/15) (1)

   ([Trimitere preliminară - Cooperare judiciară în materie civilă - Competența, recunoașterea și executarea hotărârilor judecătorești în materie matrimonială și în materia răspunderii părintești - Regulamentul (CE) nr. 2201/2003 - Domeniu de aplicare - Articolul 1 alineatul (1) litera (b) - Atribuirea, exercitarea, delegarea, retragerea totală sau parțială a răspunderii părintești - Articolul 2 - Noțiunea „răspundere părintească” - Litigiu între părinți privind călătoria copilului lor și eliberarea unui pașaport acestuia - Prorogare de competență - Articolul 12 - Condiții - Acceptarea competenței instanțelor sesizate - Neprezentarea pârâtului - Necontestarea competenței de către mandatarul pârâtului desemnat din oficiu de instanțele sesizate])
   (2015/C 414/14)
   Limba de procedură: bulgara

      Instanța de trimitere

   Varhoven kasatsionen sad (Bulgaria)

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Vasilka Ivanova Gogova

      Pârât: Ilia Dimitrov Iliev

      Dispozitivul

               1)

               Acțiunea prin care unul dintre părinți solicită instanței să suplinească lipsa consimțământului celuilalt părinte pentru călătoria copilului lor în afara statului membru în care acesta are reședința și pentru eliberarea unui pașaport pe numele acestui copil intră în domeniul de aplicare material al Regulamentului nr. 2201/2003 al Consiliului din 27 noiembrie 2003 privind competența, recunoașterea și executarea hotărârilor judecătorești în materie matrimonială și în materia răspunderii părintești, de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 1347/2000, și aceasta chiar și atunci când hotărârea pronunțată ca urmare a acestei acțiuni va trebui să fie luată în considerare de autoritățile statului membru al cărui cetățean este copilul menționat în cadrul procedurii administrative privind eliberarea acestui pașaport.

               2)

               Articolul 12 alineatul (3) litera (b) din Regulamentul nr. 2201/2003 trebuie interpretat în sensul că competența instanțelor sesizate cu soluționarea unei cereri în materia răspunderii părintești nu poate fi considerată ca fiind „acceptată în mod expres sau în orice alt mod neechivoc de către toate părțile la procedură”, în sensul acestei dispoziții, pentru simplul motiv că mandatarul ad litem care îl reprezintă pe pârât, desemnat din oficiu de aceste instanțe având în vedere imposibilitatea de a notifica acestuia din urmă cererea de sesizare, nu a invocat necompetența instanțelor menționate.

      (1)  JO C 236, 20.7.2015.


title: Cauza T-47/16 R: Ordonanța președintelui Tribunalului din 25 august 2017 – Sigma Orionis/REA („Măsuri provizorii — Clauză compromisorie — Programul-cadru Horizon 2020 pentru cercetare și inovare — Decizie de suspendare a plăților și de reziliere a contractelor de subvenție în urma unui audit financiar — Sume pretins datorate de REA în cadrul executării contractelor de subvenție — Cerere de daune-interese — Cerere de suspendare a executării — Lipsa urgenței — Evaluare comparativă a intereselor”)

text:
               9.10.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 338/14

         Ordonanța președintelui Tribunalului din 25 august 2017 – Sigma Orionis/REA
   (Cauza T-47/16 R)
   ((„Măsuri provizorii - Clauză compromisorie - Programul-cadru Horizon 2020 pentru cercetare și inovare - Decizie de suspendare a plăților și de reziliere a contractelor de subvenție în urma unui audit financiar - Sume pretins datorate de REA în cadrul executării contractelor de subvenție - Cerere de daune-interese - Cerere de suspendare a executării - Lipsa urgenței - Evaluare comparativă a intereselor”))
   (2017/C 338/13)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: Sigma Orionis SA (Valbonne, Franța) (reprezentanți: S. Orlandi și T. Martin, avocați)

      Pârâtă: Agenția Executivă pentru Cercetare (REA) (reprezentanți: S. Payan-Lagrou și V. Canetti, agenți, asistați de D. Waelbroeck și A. Duron, avocați)

      Obiectul

   Cerere întemeiată pe articolele 278 și 279 TFUE și prin care se urmărește plata imediată de către REA a unei sume în temeiul convenției de subvenție „FET-Event”

      Dispozitivul

               1)

               Respinge cererea de măsuri provizorii.

               2)

               Cererea privind cheltuielile de judecată se soluționează odată cu fondul.


title: Cauza T-481/11: Acțiune introdusă la 6 septembrie 2011 — Spania/Comisia

text:
               29.10.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 319/25

         Acțiune introdusă la 6 septembrie 2011 — Spania/Comisia
   (Cauza T-481/11)
   2011/C 319/53
   Limba de procedură: spaniola

      Părțile

      Reclamant: Regatul Spaniei (reprezentant: A. Rubio González)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamantul solicită Tribunalului:

               —

               Anularea anexei I partea 2 partea VI punctul D a cincea liniuță din Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 543/2011 al Comisiei din 7 iunie 2011 de stabilire a normelor de aplicare a Regulamentului (CE) nr. 1234/2007 al Consiliului în ceea ce privește sectorul fructelor și legumelor și sectorul fructelor și legumelor prelucrate, și

               —

               Obligarea instituției pârâte la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamantul invocă cinci motive.

               1.

               Primul motiv, întemeiat pe încălcarea principiului ierarhiei normelor

                           —

                           Reclamantul susține în această privință că regulamentul atacat este contrar dispozițiilor prevăzute la articolul 113 alineatul (2) litera (a) din Regulamentul (CE) al Consiliului din 22 octombrie 2007 de instituire a unei organizări comune a piețelor agricole și privind dispoziții specifice referitoare la anumite produse agricole (Regulamentul unic OCP) (1).

               2.

               Al doilea motiv, întemeiat pe abuzul de putere

                           —

                           Reclamantul afirmă în această privință că, prin adoptarea actului atacat, Comisia a acționat cu scopul de a atinge alte obiective decât cele declarate, îndepărtându-se de la norma aplicabilă adoptată de Comisia Economică pentru Europa a Națiunilor Unite (CEE-ONU).

               3.

               Al treilea motiv, întemeiat pe nerespectarea obligației de motivare

                           —

                           Reclamantul susține în această privință că actul atacat este afectat de o motivare lipsită de claritate care justifică o decizie contrară celei adoptate în final.

               4.

               Al patrulea motiv, întemeiat pe încălcarea principiului egalității de tratament

                           —

                           Reclamantul susține în această privință că actul atacat supune în mod nejustificat citricele unor condiții mai stricte de comercializare în raport cu celelalte fructe și legume.

               5.

               Al cincilea motiv, întemeiat pe încălcarea principiului proporționalității

                           —

                           Reclamantul susține în această privință că actul atacat impune condiții de etichetare mai strictă în temeiul unor motive inexacte, care nu pot justifica decizia adoptată în final.

      (1)  JO L 299, 16.11.2007, p. 1, modificat ultima dată prin Regulamentul (UE) nr. 513/2010 al Comisiei din 15 iunie 2010 (JO L 150, 16.6.2010, p. 40), și prin Regulamentul (UE) nr. 1234/2010 al Parlamentului European și al Consiliului din 15 decembrie 2010 (JO L 346, 30.12.2010, p. 11).


title: Cauza C-551/10 P: Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 6 noiembrie 2012 — Éditions Odile Jacob SAS/Comisia Europeană, Lagardère SCA [Recurs — Concentrări între întreprinderi pe piața de editare de cărți — Regulamentul (CEE) nr. 4064/89 — Schemă de transferuri — Motive inoperante]

text:
               12.1.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 9/8

         Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 6 noiembrie 2012 — Éditions Odile Jacob SAS/Comisia Europeană, Lagardère SCA
   (Cauza C-551/10 P) (1)

   (Recurs - Concentrări între întreprinderi pe piața de editare de cărți - Regulamentul (CEE) nr. 4064/89 - Schemă de transferuri - Motive inoperante)
   2013/C 9/10
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Recurentă: Éditions Odile Jacob SAS (reprezentanți: O. Fréget, M. Struys, M. Potel și L. Eskenazi, avocați)

      Celelalte părți din procedură: Comisia Europeană (reprezentanți: A. Bouquet, O. Beynet și S. Noë, agenți), Lagardère SCA (reprezentanți: A. Winckler, F. de Bure și J.-B. Pinçon, avocați)

      Obiectul

   Recurs introdus împotriva Hotărârii Tribunalului din 13 septembrie 2010, Éditions Jacob/Comisia (T-279/04), prin care Tribunalul a respins acțiunea introdusă de Odile Jacob având ca obiect anularea Deciziei 2004/422/CE a Comisiei din 7 ianuarie 2004 prin care o operațiune de concentrare a fost declarată compatibilă cu piața comună și cu funcționarea Acordului privind Spațiul Economic European (cazul COMP/M.2978 — Lagardère/Natexis/VUP) — Eroare vădită de apreciere — Încălcarea principiilor securității juridice, încrederii legitime și egalității

      Dispozitivul

               1.

               Respinge recursul.

               2.

               Obligă Éditions Odile Jacob SAS la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 46, 12.2.2011.


title: Cauza T-527/13: Acțiune introdusă la 30 septembrie 2013 — Italia/Comisia

text:
               23.11.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 344/66

         Acțiune introdusă la 30 septembrie 2013 — Italia/Comisia
   (Cauza T-527/13)
   2013/C 344/121
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Reclamantă: Republica Italia (reprezentanți: S. Fiorentino, P. Grasso, avvocati dello Stato, și G. Palmieri, agent)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea Deciziei C(2013) 4046 final a Comisiei din 17 iulie 2013, notificată la 18 iulie 2013, privind ajutorul de stat SA.33726 (11/C) [ex SA.33726 (11/NN)] acordat de Italia (amânarea plății taxei pentru lapte în Italia);

               —

               cu titlu subsidiar, anularea în parte a deciziei menționate [articolul 2 literele (b), (c) și (d)], prin care se extinde obligația de recuperare a ajutoarelor prevăzută în Decizia 2003/530/CE a Consiliului;

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Republica Italiană a atacat Decizia C(2013) 4046 final a Comisiei din 17 iulie 2013, notificată la 18 iulie 2013, privind ajutorul de stat SA.33726 (11/C) [ex SA.33726 (11/NN)] acordat de Italia (amânarea plății taxei pentru lapte în Italia.
   În această decizie, Comisia:

               —

               a declarat că o amânare a plății tranșei din taxa pentru lapte, scadentă la 31 decembrie 2010, care a fost adoptată în Italia tocmai în luna decembrie 2010 constituie, în special din cauza normelor sale de aplicare, un ajutor de stat incompatibil cu piața internă;

               —

               a declarat că nerespectarea condițiilor prevăzute în Decizia 2003/530/CE a Consiliului, determinată de amânarea plății sus-menționate, constituie un ajutor incompatibil cu piața internă;

               —

               a dispus ca Italia să oblige beneficiarii amânării plății să ramburseze cuantumul ajutoarelor incompatibile respective, majorate cu dobânzi.

         În susținerea acțiunii, reclamanta invocă două motive.

               1.

               Primul motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 3 alineatul (7) din Regulamentul (CE) nr. 1535/2007 al Comisiei din 20 decembrie 2007 privind aplicarea articolelor 87 și 88 din Tratatul CE ajutoarelor de minimis în sectorul producției de produse agricole (JO L 337, p. 35):

                           —

                           în această privință, se susține că decizia atacată pune în aplicare dispoziția menționată pe baza premisei eronate că ajutorul existent, autorizat prin Decizia 2003/530/CE a Consiliului din 16 iulie 2003, a reprezentat cuantumul maxim care putea fi acordat producătorilor din sectorul laptelui, cu consecința că orice măsură de ajutor acordată, eventual, ulterior, în pofida faptului că se încadrează în regimul de minimis (și în pofida faptului că are o importanță minoră) ar determina ipso iure, prin cumulare, o intensitate a ajutorului superioară celei care a fost autorizată.

               2.

               Al doilea motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 3 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1535/2007, citat anterior, a articolului 1 litera (c) din Regulamentul (CE) nr. 659/1999 al Consiliului din 22 martie 1999 de stabilire a normelor de aplicare a articolului 93 din Tratatul CE (JO L 83, p. 1, Ediție specială, 08/vol. 1, p. 41) și a articolului 4 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 794/2004 de punere în aplicare a Regulamentului CE) nr. 659/1999 al Consiliului din 22 martie 1999 de stabilire a normelor de aplicare a articolului 93 din Tratatul CE (JO L 140, p. 1, Ediție specială, 08/vol. 2, p. 42), precum și pe o motivare insuficientă:

                           —

                           în această privință, se susține că decizia atacată a pus în aplicare articolului 3 alineatul (2), citat anterior — care privește cumularea ajutoarelor, fiecare dintre ele încadrându-se, per se, în regimul de minimis — într-o situație în care ajutorul de minimis se adăuga unui ajutor existent. În plus, în decizie s-a săvârșit o eroare, constând în calificarea măsurii contestate care modifică ajutorul existent, în sensul articolului 1 litera (c) din Regulamentul nr. 659/1999. Astfel, amânarea semestrială a termenului unei tranșe anuale reprezenta o măsură parțială și, prin urmare, nu determina o afectare substanțială a ajutorului existent. Mai mult, aceasta nu presupunea o majorare mai mică de 20 % din bugetul inițial al regimului de ajutoare existent și nu producea efecte asupra aprecierii compatibilității unui asemenea regim. În orice caz, Comisia nu a motivat suficient aceste aspecte.


title: Cauza C-329/10: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia — Sezione Terza (Italia) la 5 iulie 2010 — ENI SpA/Autorità per l'Energia Elettrica e il Gas și Cassa Conguaglio per il Settore Elettrico

text:
               18.12.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 346/25

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia — Sezione Terza (Italia) la 5 iulie 2010 — ENI SpA/Autorità per l'Energia Elettrica e il Gas și Cassa Conguaglio per il Settore Elettrico
   (Cauza C-329/10)
   ()
   2010/C 346/40
   Limba de procedură: italiana

      Instanța de trimitere

   Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia — Sezione Terza

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: ENI SpA

      Pârâte: Autorità per l'Energia Elettrica e il Gas și Cassa Conguaglio per il Settore Elettrico

      Întrebarea preliminară

   Articolele 23, 43, 49 și 56 din Tratat, precum și alineatele (2) și (6) ale articolului 11 și articolul 24 din Directiva 2003/54 sunt contrare unei reglementări naționale care, în absența notificării Comisiei Europene, impune în mod permanent anumitor producători de energie electrică ce sunt, în anumite împrejurări, esențiali pentru satisfacerea necesarului cererii de servicii de dispecerizare să prezinte oferte pe piețele bursei de energie electrică potrivit unor programe stabilite în mod heteronom de operatorul rețelei și care sustrage plata acestor oferte liberei stabiliri a prețului de către producător, legându-l de parametri care nu sunt prestabiliți conform unor „proceduri transparente, nediscriminatorii și bazate pe regulile pieței”?


title: Cauza F-4/08: Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera a doua) din 12 martie 2009 – Hambura/Parlamentul (Funcție publică — Agenți temporari — Recrutare — Procedură de selecție — Neadmitere — Aviz de recrutare PE/95/S — Neutilizarea actului de candidatură cuprins în JO — Admisibilitate — Procedură administrativă prealabilă)

text:
               1.5.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 102/39

         Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera a doua) din 12 martie 2009 – Hambura/Parlamentul
   (Cauza F-4/08) (1)

   (Funcție publică - Agenți temporari - Recrutare - Procedură de selecție - Neadmitere - Aviz de recrutare PE/95/S - Neutilizarea actului de candidatură cuprins în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene - Admisibilitate - Procedură administrativă prealabilă)
   2009/C 102/57
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamant: Johannes Hambura (Soultzbach, Franța) (reprezentant: S. Hambura, avocat)

      Pârât: Parlamentul European (reprezentanți: S. Seyr și K. Zejdová, agenți)

      Obiectul cauzei

   Anularea Deciziei Direcției Personal din 5 decembrie 2007 de a nu admite candidatura reclamantului, de a anula concursul PE/95/S, domeniul: medicină și de a reîncepe procedura de concurs permițând utilizarea unui act de candidatură în format electronic.

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Îl obligă pe domnul Hambura la plata tuturor cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 92, 12.4.2008, p.50.


title: Cauza T-338/13: Acțiune introdusă la 21 iunie 2013 — Energa Power Trading/Comisia

text:
               31.8.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 252/37

         Acțiune introdusă la 21 iunie 2013 — Energa Power Trading/Comisia
   (Cauza T-338/13)
   2013/C 252/62
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Energa Power Trading Promitheias kai Emporias Energeias AE (Atena, Grecia) (reprezentant: S. Pappas, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               declararea faptului că Comisia nu și-a îndeplinit obligațiile prevăzute de tratat întrucât, deși i s-a solicitat oficial să procedeze astfel, nu și-a precizat poziția cu privire la plângerea depusă la 9 decembrie 2010 referitoare la ajutorul de stat pe care autoritățile elene l-au acordat în mod ilegal DEI și

               —

               obligarea Comisiei să suporte cheltuielile de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă un motiv, susținând că Comisia nu a acționat cu privire la pretinsul ajutorul de stat ilegal acordat în beneficiul DEI.
   Întrucât, în pofida adresării unei puneri în întârziere, nu și-a precizat poziția — pozitivă sau negativă — cu privire la plângerea reclamantei prin care se susține că s-a acordat un ajutor de stat ilegal în beneficiul DEI, după o perioadă mai mare de 28 de luni (și în orice caz mai mare de 26 de luni), Comisia nu a închis faza preliminară de examinare într-un termen rezonabil. În măsura în care nicio circumstanță excepțională nu poate justifica întârzierea sus-menționată, Comisia a omis să acționeze deși are competență exclusivă în acest sens, încălcând astfel dispozițiile relevante ale tratatului (și anume articolele 106 TFUE, 107 TFUE și 265 TFUE) și ale Regulamentului nr. 659/1999 al Consiliului din 22 martie 1999 de stabilire a normelor de aplicare a articolului 93 din Tratatul CE.


title: Cauza T-203/13 P: Ordonanța Tribunalului din 27 noiembrie 2013 — Marcuccio/Comisia ( „Recurs — Funcție publică — Respingerea acțiunii în primă instanță ca vădit inadmisibilă — Cerere introductivă depusă prin fax în termenul de introducere a acțiunii și semnată prin intermediul unei ștampile care reproduce semnătura avocatului — Depunerea originalului după expirarea termenului — Tardivitatea acțiunii — Recurs vădit nefondat” )

text:
               15.2.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 45/33

         Ordonanța Tribunalului din 27 noiembrie 2013 — Marcuccio/Comisia
   (Cauza T-203/13 P) (1)

   (Recurs - Funcție publică - Respingerea acțiunii în primă instanță ca vădit inadmisibilă - Cerere introductivă depusă prin fax în termenul de introducere a acțiunii și semnată prin intermediul unei ștampile care reproduce semnătura avocatului - Depunerea originalului după expirarea termenului - Tardivitatea acțiunii - Recurs vădit nefondat)
   2014/C 45/55
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Recurent: Luigi Marcuccio (Tricase, Italia) (reprezentant: G. Cipressa, avocat)

      Cealaltă parte din procedură: Comisia Europeană (reprezentanți: C. Berardis-Kayser și G. Gattinara, agenți)

      Obiectul

   Recurs introdus împotriva Ordonanței Tribunalului Funcției Publice a Uniunii Europene (Camera a doua) din 28 ianuarie 2013, Marcuccio/Comisia (F-95/12, nepublicată încă în Repertoriu), având ca obiect anularea acestei ordonanțe

      Dispozitivul

               1.

               Respinge recursul.

               2.

               Domnul Luigi Marcuccio suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de Comisia Europeană în cadrul prezentei proceduri.

      (1)  JO C 156, 1.6.2013.


title: Cauza T-393/06: Acțiune introdusă la data de 18 decembrie 2006 — Makhteshim Agan Holding BV și alții/Comisie

text:
               27.1.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 20/35

         Acțiune introdusă la data de 18 decembrie 2006 — Makhteshim Agan Holding BV și alții/Comisie
   (Cauza T-393/06)
   (2007/C 20/55)
   Limba de procedură: engleza
   Părțile

      Reclamanți: Makhteshim Agan Holding BV (Amsterdam, Olanda), Makhteshim Agan Italia Srl (Bergamo, Italia) și Magan Italia Srl (Bergamo, Italia) (reprezentanți: C. Mereu și K. Van Maldegem, lawyers)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene
   Pretențiile reclamanților

               —

               anularea Deciziei Comisiei nr. D/531125 din data de 12 octombrie 2006;

               —

               obligarea pârâtei să respecte obligațiile care îi incumbă potrivit dreptului comunitar, să revizuiască și să utilizeze toate datele disponibile, inclusiv a celor cu caracter uman pentru a asigura includerea azinfosmetilului în Anexa I a DPUF;

               —

               obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   Prin acțiunea formulată, reclamanții solicită anularea Deciziei D/531125 a Comisiei, prezentată într-o scrisoare din data de 12 octombrie 2006 adresată agenției din cadrul statului membru raportor însărcinat cu revizuirea substanței active azinfosmetil, în conformitate cu Directiva 91/414/EEC privind comercializarea produselor de uz fitosanitar (în continuare denumită DPUF) (1), în cadrul căreia pârâta afirmă că nu se va lua o decizie asupra aprobării și includerii substanței active vizate în Anexa I a directivei menționate, iar în continuare precizează că în absența aprobării la nivelul Comunității, la termenul stabilit în articolul 8 alineatul (2) din DPUF, nu ar mai exista nicio bază legală pentru menținerea substanței pe piață.
   Reclamanții susțin că decizia contestată echivalează cu o interzicere de facto și de jure a azinfosmetilului, în măsura în care se menționează în mod neechivoc că nicio decizie ulterioară asupra includerii substanței în Anexa I a DPPP nu va fi luată și că, prin aceasta, se ajunge la o interzicere a comercializării azinfosmetilului prin inactivitatea pârâtei până la expirarea termenului limită stabilit pentru aprobare.
   În continuare, reclamanții invocă faptul că decizia contestată pune în pericol dreptul lor la o apreciere echitabilă a substanței în cauză în lumina celor mai recente studii științifice depuse de către aceștia. În plus, privându-i pe reclamanți de dreptul de a reînregistra și de a continua să vândă produsele lor în statele membre, pârâta a încălcat principiul proporționalității, precum și dreptul lor fundamental de a-și îndeplini activitățile de comerț, intervenind, prin urmare, în dreptul lor de proprietate.
   Mai mult decât atât, reclamanții argumentează că decizia contestată este lovită de nulitate ca urmare a unor substanțiale vicii de procedură. Mai exact, lipsa de inițiativă a pârâtei în întocmirea unei propuneri referitoare la includerea azinfosmetilului în Anexa I la DPUF, ca și tendința de a interzice comercializarea acestuia datorită inactivității sale, încalcă articolul 5 alineatul (2) din Decizia 1999/468/EC (2) a Consiliului și articolul 8 alineatul (2) din DPUF.
   În final, reclamanții susțin că, dacă va aprecia Curtea că decizia contestată nu reprezintă un act care să poate fi atacat în temeiul articolului 230 alineatul (4) CE, acțiunea lor trebuie totuși declarată admisibilă potrivit articolului 232 CE, în măsura în care inactivitatea pârâtei constituie o omisiune nelegală.

      (1)  JO 1991, L 230, p. 1.

      (2)  Decizia 1999/468/CE a Consiliului stabilind procedurile pentru exercitarea competenţei de executare conferite Comisiei, JO 1999, L 184, p. 23.


title: Cauza T-188/09: Acțiune introdusă la 12 mai 2009 — Galileo International Technology/OAPI — Residencias Universitarias (GALILEO)

text:
               1.8.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 180/53

         Acțiune introdusă la 12 mai 2009 — Galileo International Technology/OAPI — Residencias Universitarias (GALILEO)
   (Cauza T-188/09)
   2009/C 180/98
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Galileo International Technology LLC (Bridgetown, Barbados) (reprezentanți: M. Blair și K. Gilbert, Solicitors)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Universitarias, SA (Valencia, Spania)

      Concluziile reclamantei

               —

               anularea Deciziei Camerei a patra de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 19 februarie 2009 în cauza R 471/2005-4; și

               —

               obligarea OAPI și a celeilalte părți în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs la plata propriilor cheltuieli de judecată și a celor efectuate de reclamantă.

      Motivele și principalele argumente

      Solicitantul mărcii comunitare: reclamanta.

      Marca comunitară vizată: marca verbală „GALILEO”, pentru produse și servicii din clasele 9, 39, 41 și 42.

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în sprijinul opoziției: cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs.

      Marca sau semnul invocat în sprijinul opoziției: mărcile figurative spaniole „GALILEO GALILEI” înregistrate pentru servicii din clasele 39, 41 și respectiv 42.

      Decizia diviziei de opoziție: admite opoziția.

      Decizia camerei de recurs: respinge recursul.

      Motivele invocate: încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 40/94 al Consiliului [devenit articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009 al Consiliului], în măsura în care camera de recurs a săvârșit o eroare de procedură în temeiul articolului 63 alineatul (2) din Regulamentul nr. 40/94 al Consiliului [devenit articolul 65 alineatul (2) din Regulamentul nr. 207/2009 al Consiliului] întrucât nu a retrimis cauza diviziei de opoziție; încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 40/94 al Consiliului, în măsura în care camera de recurs nu a efectuat o evaluare corectă a riscului de confuzie și a concluzionat în mod greșit că reclamanta nu a contestat deloc motivarea diviziei de opoziție cu privire la acest aspect; camera de recurs a apreciat în mod eronat similitudinea și riscul de confuzie al mărcilor în cauză și nu și-a motivat în mod adecvat concluziile.


title: Cauza C-541/07: Acțiune introdusă la 30 noiembrie 2007 — Comisia Comunităților Europene/Republica Elenă

text:
               26.1.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 22/38

         Acțiune introdusă la 30 noiembrie 2007 — Comisia Comunităților Europene/Republica Elenă
   (Cauza C-541/07)
   (2008/C 22/67)
   Limba de procedură: greaca
   Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentant: Μ. Patakia)

      Pârâtă: Republica Elenă
   Concluziile reclamantei

               —

               Constatarea faptului că prin interzicerea prin Decretul Ministerului Transporturilor nr. 12078/1343 din 3 martie 2004, astfel cum a fost interpretat în baza Circularei nr. 45007/4795 din 28 iulie 2004 emisă de Direcția pentru siguranța rutieră și pentru mediu, a aplicării în general pe ferestrele autovehiculelor a unor folii pentru geamuri, produse și/sau comercializate în mod legal pe piața altor state membre ale Uniunii Europene, Republica Elenă a încălcat obligațiile care îi revin în temeiul articolelor 28 și 30 din Tratatul CE.

               —

               obligarea Republicii Elene la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

               1.

               În urma primirii unei plângeri, Comisia a analizat legislația elenă care interzice aplicarea foliilor pentru geamuri pe parbriz și în general pe ferestrele autovehiculelor.

               2.

               Comisia apreciază că interdicția în cauză nu intră în sfera de aplicare a Directivei 92/22/CEE astfel cum a fost modificată prin Directiva 2001/92/CE și că, în lipsa armonizării la nivel comunitar, acest aspect trebuie analizat în lumina articolelor 28 și 30.

               3.

               O astfel de interdicție constituie o măsură cu efect echivalent unei restricții cantitative privind libera circulație a mărfurilor, contrară dispozițiilor articolului 28 CE, având în vedere că, în fapt, constituie un obstacol în calea comerțului în Grecia al unor astfel de folii, care sunt produse și comercializate în mod legal în celelalte state membre.

               4.

               De asemenea, Comisia evidențiază că autoritățile elene nu au reușit să prezinte probe suficiente privind faptul că măsura era justificată și în egală măsură proporțională.

               5.

               În special, nu s-a demonstrat existența criteriilor pentru a stabili în cadrul desfășurării controalelor dacă foliile în cauză îndeplinesc anumite condiții minime, potrivit celor afirmate de autoritățile elene.

               6.

               În consecință, Comisia apreciază că dispoziția legislativă în cauză constituie o încălcare a articolului 28 CE, care nu poate fi justificată nici în temeiul articolului 30 CE, nici în temeiul motivelor imperative de interes public, conform jurisprudenței Curții de Justiție a Comunităților Europene.


title: Cauza T-323/09: Hotărârea Tribunalului din 24 noiembrie 2010 — Comisia/Irish Electricity Generating [ „Clauză compromisorie — Contract încheiat în cadrul unui program specific de cercetare și dezvoltarea tehnologică, inclusiv demonstrare, în domeniul energiei ne-nucleare (1994-1998) — Neexecutare a contractului — Restituire a sumelor plătite în avans — Dobânzi de întârziere — Judecare în lipsă” ]

text:
               5.2.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 38/14

         Hotărârea Tribunalului din 24 noiembrie 2010 — Comisia/Irish Electricity Generating
   (Cauza T-323/09) (1)

   (Clauză compromisorie - Contract încheiat în cadrul unui program specific de cercetare și dezvoltarea tehnologică, inclusiv demonstrare, în domeniul energiei ne-nucleare (1994-1998) - Neexecutare a contractului - Restituire a sumelor plătite în avans - Dobânzi de întârziere - Judecare în lipsă)
   2011/C 38/23
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: A.-M. Rouchaud-Joët și F. Mirza, agenți, asistați de U. O’Dwyer și A. Martin, solicitors)

      Pârâtă: Irish Electricity Generating Co. Ltd (Waterford, Irlanda)

      Obiectul

   Acțiune întemeiată pe o clauză compromisorie prin care se urmărește ca Irish Electricity Generating Co. Ltd să fie obligată să restituie suma de 180 664,70 euro reprezentând o parte a sumelor plătite acesteia în avans de Comisie în baza contractului nr. WE/178/97/IEGB, precum și dobânzi de întârziere

      Dispozitivul

               1.

               Obligă Irish Electricity Generating Co. Ltd să restituie Comisiei Europene suma de 180 664,70 euro împreună cu dobânzi de întârziere:

                           —

                           de 5,56 % euro cu începere de la 25 august 2003 și până la data prezentei hotărâri,

                           —

                           egale cu dobânda prevăzută de legea irlandeză, mai precis în prezent de articolul 26 din Debtors (Irlanda) Act din 1840 (Legea privind debitorii), modificată, dar nu mai mult de 5,56 % pe an, începând cu data prezentei hotărâri și până la achitarea completă a debitului.

               2.

               Obligă Irish Electricity Generating Co. Ltd la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 256, 24.10.2009.


title: Cauza F-40/12: Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera a treia) din 19 iunie 2013 — CF/AESA [Funcție publică — Fost agent temporar — Contract pe durată determinată — Concediere pe timpul unui concediu de boală — Articolul 16 din RAA — Articolul 48 litera (b) din RAA — Hărțuire morală]

text:
               31.8.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 252/46

         Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera a treia) din 19 iunie 2013 — CF/AESA
   (Cauza F-40/12) (1)

   (Funcție publică - Fost agent temporar - Contract pe durată determinată - Concediere pe timpul unui concediu de boală - Articolul 16 din RAA - Articolul 48 litera (b) din RAA - Hărțuire morală)
   2013/C 252/80
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: CF (Bierges, Belgia) (reprezentant: A. Schwend, avocat)

      Pârâtă: Agenția Europeană de Siguranță a Aviației (AESA) (reprezentanți: F. Manuhutu, agent, asistat de D. Waelbroeck și de A. Duron, avocați)

      Obiectul

   Cerere de anulare a deciziei de concediere a reclamantului și cerere de reparare a prejudiciului pe care susține că l-a suferit în urma acestei concedieri și a pretinsei hărțuiri

      Dispozitivul

               1.

               Anulează decizia din 24 mai 2011 prin care autoritatea împuternicită să încheie contractele de muncă a Agenției Europene de Siguranță a Aviației a reziliat contractul de agent temporar al CF.

               2.

               Obligă Agenția Europeană de Siguranță a Aviației să plătească lui CF suma de 88 189,76 euro pentru repararea prejudiciului său material.

               3.

               Respinge în rest acțiunea.

               4.

               Agenția Europeană de Siguranță a Aviației suportă propriile cheltuieli de judecată și trei sferturi din cheltuielile de judecată efectuate de CF.

               5.

               CF suportă un sfert din propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 184, 23.6.2012, p. 24


title: Cauza T-111/07: Hotărârea Tribunalului din 7 iulie 2010 — Agrofert Holding/Comisia [ „Acces la documente — Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 — Documente privind o procedură referitoare la o concentrare între întreprinderi — Refuz de acces” ]

text:
               14.8.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 221/35

         Hotărârea Tribunalului din 7 iulie 2010 — Agrofert Holding/Comisia
   (Cauza T-111/07) (1)

   (Acces la documente - Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 - Documente privind o procedură referitoare la o concentrare între întreprinderi - Refuz de acces)
   2010/C 221/54
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Agrofert Holding a.s. (Pyšelská, Republica Cehă) (reprezentanți: R. Pokorný și D. Šalek, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: inițial X. Lewis și P. Costa de Oliveira, ulterior P. Costa de Oliveira și V. Bottka, agenți)

      Interveniente în susținerea reclamantei: Regatul Suediei (reprezentanți: inițial A. Kruse și S. Johannesson, ulterior S. Johannesson, agenți), Republica Finlanda (reprezentanți: J. Himmanen, A. Guimaraes-Purokoski, M. J. Heliskoski și M. Pere, agenți) și Regatul Danemarcei (reprezentant: B. Weis Fogh, agent)

      Intervenientă în susținerea pârâtei: Polski Koncern Naftowy Orlen SA (Płock, Polonia) (reprezentanți: S. Sołtysiński, K. Michałowska și M. Olechowski, avocați)

      Obiectul

   Cerere de anulare, pe de o parte, a Deciziei Comisiei din 2 august 2006 prin care se refuză reclamantei accesul la documentele referitoare la o procedură de notificare și de trimitere prealabilă notificării ale operațiunii de preluare a Unipetrol de către Polski Koncern Naftowy Orlen SA (COMP/M.3543) și, pe de altă parte, a Deciziei Comisiei D(2007) 1360 din 13 februarie 2007 prin care se confirmă acest refuz.

      Dispozitivul

               1.

               Concluziile în sensul anulării răspunsului Comisiei Europene din 2 august 2006, precum și cele prin care se pretinde ca Tribunalul să dispună comunicarea de către Comisie a documentelor solicitate sunt inadmisibile.

               2.

               Anulează Decizia Comisiei D(2007) 1360 din 13 februarie 2007 prin care se refuză accesul la documentele cazului COMP/M.3543, privind concentrarea economică între Polski Koncern Naftowy Orlen SA și Unipetrol, care au fost schimbate între Comisie și părțile care fac notificarea și între Comisie și terțele părți, precum și accesul la documentele interne și la avizele legale adoptate în acest caz.

               3.

               Obligă Comisia la plata cheltuielilor de judecată.

               4.

               Regatul Suediei, Republica Finlanda, Regatul Danemarcei și Polski Koncern Naftowy Orlen suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 129, 9.6.2007.


title: Cauza C-520/06: Cerere având ca obiect pronunțarea unei hotărâri preliminare formulată de către House of Lords (Regatul Unit) la data de 20 Decembrie 2006 — Stringer și alții/Her Majesty's Revenue and Customs

text:
               10.3.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 56/19

         Cerere având ca obiect pronunțarea unei hotărâri preliminare formulată de către House of Lords (Regatul Unit) la data de 20 Decembrie 2006 — Stringer și alții/Her Majesty's Revenue and Customs
   (Cauza C-520/06)
   (2007/C 56/33)
   Limba de procedură: engleza
   Instanța de trimitere
   House of Lords
   Părțile din acțiunea principală

      Reclamanți: Stringer și alții

      Pârâtă: Her Majesty's Revenue and Customs
   Întrebările preliminare

               1)

               Articolul 7 alineatul (1) din Directiva 2003/88/CE (1) trebuie interpretat în sensul că un lucrător aflat în concediu medical pe durată nedeterminată are dreptul (i) să indice o perioadă ulterioară pentru efectuarea concediului anual plătit și (ii) să efectueze concediul anual plătit, în ambele situații într-o perioadă care, în mod normal, ar fi fost considerată concediu medical?

               2)

               Dacă un stat membru își manifestă puterea de apreciere în sensul înlocuirii perioadei minime de concediu anual plătit cu o indemnizație la încetarea raporturilor de muncă, potrivit articolului 7 alineatul (2) din Directiva 2003/88/CE, în condițiile în care un lucrător a fost în concediu medical întreaga perioadă sau numai o parte a anului de referință în care a încetat raportul de muncă, articolul 7 alineatul (2) impune anumite condiții sau stabilește anumite criterii în privința obligației de plată a indemnizației sau a modalității de calcul al acesteia?

      (1)  JO L 299, p. 9.


title: Cauza C-606/16 P: Recurs introdus la 24 noiembrie 2016 de Consiliul Uniunii Europene împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a noua) din 15 septembrie 2016 în cauza T-80/14, PT Musim Mas/Consiliul

text:
               30.1.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 30/35

         Recurs introdus la 24 noiembrie 2016 de Consiliul Uniunii Europene împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a noua) din 15 septembrie 2016 în cauza T-80/14, PT Musim Mas/Consiliul
   (Cauza C-606/16 P)
   (2017/C 030/39)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Recurent: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: H. Marcos Fraile, agent, N. Tuominen, avocat)

      Celelalte părți din procedură: PT Perindustrian dan Perdagangan Musim Semi Mas (PT Musim Mas), Comisia Europeană, European Biodiesel Board (EBB)

      Concluzii

   Recurentul solicită Curții:

               —

               anularea Hotărârii pronunțate de Tribunal la 15 septembrie 2016 și comunicate Consiliului la 16 septembrie 2016, în cauza T-80/14, PT Perindustrian dan Perdagangan Musim Semi Mas (PT Musim Mas)/Consiliul;

               —

               respingerea acțiunii formulate în primă instanță în vederea anulării regulamentului atacat și

               —

               obligarea reclamantei din primă instanță la suportarea cheltuielilor de judecată aferente procedurii din primă instanță și procedurii de recurs efectuate de Consiliu.

         În subsidiar:

               —

               trimiterea cauzei la Tribunal spre rejudecare;

               —

               soluționarea odată cu fondul a cererii privind cheltuielile de judecată aferente procedurii din primă instanță și procedurii de recurs.

      Motivele și principalele argumente

               1.

                  În primul rând, Tribunalul a aplicat un criteriu juridic eronat pentru a stabili dacă Consiliul dispunea de elemente de probă care să permită să se decidă că prețurile interne ale materiilor prime care figurează în registrele exportatorilor indonezieni în cauză făceau obiectul unor denaturări suficiente pentru a fi înlăturate și că Consiliul a recurs la metoda prevăzută la articolul 2 alineatul (5) al doilea paragraf din Regulamentul de bază (1). Procedând astfel, Tribunalul a impus instituție o sarcină a probei prea apăsătoare.

               2.

                  În al doilea rând, concluzia Tribunalului potrivit căreia elementele de probă prezentate de instituții nu erau suficiente pentru a demonstra că exista o denaturare semnificativă a prețurilor principalelor materii prime în Indonezia imputabilă sistemului TDE nu este motivată corect.

               3.

                  În al treilea rând, dispozitivul hotărârii atacate prin care au fost anulate taxele antidumping în măsura în care o privesc pe reclamanta din primă instanță este disproporționat în raport cu singurul motiv de anulare examinat de Tribunal și conferă efecte necorespunzătoare ilegalității constatate.

               4.

               Consiliul va demonstra că hotărârea atacată este afectată de mai multe erori de drept care îi afectează validitatea. Consiliul susține în plus că faptele amintite în cadrul celui de al doilea aspect al celui de al doilea motiv invocat de reclamanta din primă instanță sunt dovedite suficient pentru ca Curtea să se poată pronunța cu privire la acest motiv și să respingă acțiunea.

               5.

               Consiliul solicită, așadar, respectuos anularea hotărârii atacate și respingerea acțiunii în anularea regulamentului atacat formulate de reclamanta din primă instanță.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 1225/2009 al Consiliului din 30 noiembrie 2009 privind protecția împotriva importurilor care fac obiectul unui dumping din partea țărilor care nu sunt membre ale Comunității Europene (JO 2009, L 343, p. 51, „Regulamentul de bază”).


title: Cauzele conexate T-433/11 și T-98/12: Ordonanța Tribunalului din 10 iunie 2014 – Makhlouf/Consiliul

text:
               4.8.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 253/66

         Ordonanța Tribunalului din 10 iunie 2014 – Makhlouf/Consiliul
   (Cauzele conexate T-433/11 și T-98/12) (1)

   2014/C 253/90
   Limba de procedură: franceza
   Președintele Camerei a șaptea a dispus radierea cauzelor conexate.

      (1)  JO C 290, 1.10.2011.


title: Cauza T-24/13: Acțiune introdusă la 21 ianuarie 2013 — Cactus/OAPI — Del Rio Rodríguez (CACTUS OF PEACE CACTUS DE LA PAZ)

text:
               6.4.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 101/20

         Acțiune introdusă la 21 ianuarie 2013 — Cactus/OAPI — Del Rio Rodríguez (CACTUS OF PEACE CACTUS DE LA PAZ)
   (Cauza T-24/13)
   2013/C 101/43
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Cactus SA (Bertrange, Luxemburg) (reprezentant: K. Manhaeve, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Isabel Del Rio Rodríguez (Malaga, Spania)

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea Deciziei Camerei a doua de recurs din 19 octombrie 2012;

               —

               obligarea pârâtului și, dacă este cazul, a doamnei Isabel Del Rio Rodriguez în solidar la plata tuturor cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

      Solicitantul mărcii comunitare: cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs.

      Marca comunitară vizată: marca figurativă „CACTUS OF PEACE CACTUS DE LA PAZ” pentru produse și servicii din clasele 31, 39 și 44 — cererea de înregistrare a mărcii comunitare nr. 8 489 643.

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în procedura opoziției: reclamanta.

      Marca sau semnul invocat: înregistrarea comunitară nr. 963 694 a mărcii verbale „CACTUS” pentru produse și servicii din clasele 2, 3, 5, 6, 7, 8, 9, 11, 16, 18, 20, 21, 23, 24, 25, 26, 27, 28, 29, 30, 31, 32, 33, 34, 35, 39, 41 și 42.

      Decizia diviziei de opoziție: admite în parte opoziția și respinge în parte cererea.

      Decizia camerei de recurs: anulează decizia atacată și respinge opoziția în totalitate.

      Motivele invocate: încălcarea articolului 76 alineatele (1) și (2) și a articolului 75 din Regulamentul nr. 207/2009 al Consiliului.


title: Cauza T-253/09: Acțiune introdusă la 26 iunie 2009 — Wilo/OAPI (Forma unei carcase de motor)

text:
               29.8.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 205/44

         Acțiune introdusă la 26 iunie 2009 — Wilo/OAPI (Forma unei carcase de motor)
   (Cauza T-253/09)
   2009/C 205/80
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Wilo SE (Dortmund, Germania) (reprezentant: G. Braun, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Concluziile reclamantei

               —

               Anularea Deciziei camerei de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 30 martie 2009, cauza R 1184/2008-1;

               —

               obligarea Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

      Marca comunitară vizată: o marcă tridimensională reprezentând carcasa motorului unei pompe de încălzire pentru produse din clasele 7 și 11 (cererea nr. 5 805 692)

      Decizia examinatorului: respinge cererea de înregistrare

      Decizia camerei de recurs: respinge recursul

      Motivele invocate: încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 [devenit articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 (1)], în măsura în care marca solicitată prezintă caracterul distinctiv minim necesar.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 207/2009 al Consiliului din 26 februarie 2009 privind marca comunitară (JO L 78, p. 1)


title: Cauza T-485/08 P: Recurs introdus la 13 noiembrie 2008 de Paul Lafili împotriva Hotărârii pronunțate la 4 septembrie 2008 de Tribunalul Funcției Publice în cauza F-22/07, Lafili/Comisia

text:
               24.1.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 19/31

         Recurs introdus la 13 noiembrie 2008 de Paul Lafili împotriva Hotărârii pronunțate la 4 septembrie 2008 de Tribunalul Funcției Publice în cauza F-22/07, Lafili/Comisia
   (Cauza T-485/08 P)
   (2009/C 19/59)
   Limba de procedură: franceza
   Părțile

      Recurent: Paul Lafili (Genk, Belgia) (reprezentant: L. Levi, avocat)

      Cealaltă parte în proces: Comisia Comunităților Europene
   Concluziile recurentului

               —

               Anularea Hotărârii Tribunalului Funcției Publice a Uniunii Europene din 4 septembrie 2008 în cauza F-22/07 în măsura în care au fost respinse motivele întemeiate pe o încălcare a articolelor 44 și 46 din statut și a articolului 7 din anexa XIII la statut, precum și pe încălcarea principiului încrederii legitime;

               —

               în consecință, acordarea pentru recurent a beneficiului concluziilor din primă instanță și, prin urmare,

                           —

                           anularea deciziei de încadrare a recurentului în gradul AD 13 treapta 5, cuprinsă într-o notă a DG ADMIN din 11 mai 2006 și în fișele sale de salariu subsecvente;

                           —

                           în consecință:

                                       —

                                       reîncadrarea recurentului, începând cu 1 mai 2006, în gradul AD 13 treapta 2, cu menținerea factorului de multiplicare 1,1172071;

                                       —

                                       reconstituirea integrală a carierei recurentului, în mod retroactiv, începând cu 1 mai 2006 și până la data încadrării sale în grad și treaptă, astfel rectificată (inclusiv luarea în considerare a experienței sale în poziția astfel rectificată, dreptul la avansare și dreptul la pensie), inclusiv plata dobânzilor pentru întârziere pe baza ratei stabilite de Banca Centrală Europeană pentru operațiunile principale de refinanțare, aplicabilă în perioada respectivă, majorată cu două puncte, asupra totalității sumelor reprezentând diferența dintre salariul corespunzător încadrării din decizia de încadrare și încadrarea la care ar fi avut dreptul până la data la care va interveni decizia de încadrare corectă;

                           —

                           obligarea Comisiei Comunităților Europene la plata tuturor cheltuielilor de judecată;

               —

               obligarea pârâtei la plata tuturor cheltuielilor de judecată efectuate în primă instanță și în recurs.

         Motivele și principalele argumente
   Prin prezentul recurs, recurentul solicită anularea Hotărârii Tribunalului Funcției Publice (TFP) din 4 septembrie 2008, pronunțată în cauza Lafili/Comisia, F-22/07, prin care TFP a anulat decizia din 11 mai 2006 a șefului unității A 6 „Structura carierelor, evaluare și promovare” a Direcției Generale „Personal și administrație” a Comisiei Comunităților Europene, în măsura în care hotărârea atacată respinge motivele recurentului întemeiate pe o încălcare a articolelor 44 și 46 din Statutul funcționarilor Comunităților Europene (denumit în continuare „statut”) și a articolului 7 din anexa XIII la statut, precum și pe o încălcare a principiului încrederii legitime.
   În susținerea recursului, recurentul a invocat un motiv unic întemeiat pe încălcarea în primă instanță a articolelor 44 și 46 din statut, a articolului 7 din anexa XIII la statut, pe încălcarea principiilor de interpretare a dreptului comunitar și a obligației de motivare, precum și pe denaturarea probelor.


title: Cauza C-12/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Curtea de Apel Cluj (România) la data de 10 ianuarie 2017 – Maria Dicu/Ministerul Justiției, Consiliul Superior al Magistraturii, Curtea de Apel Suceava, Tribunalul Botoșani

text:
               3.4.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 104/33

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Curtea de Apel Cluj (România) la data de 10 ianuarie 2017 – Maria Dicu/Ministerul Justiției, Consiliul Superior al Magistraturii, Curtea de Apel Suceava, Tribunalul Botoșani
   (Cauza C-12/17)
   (2017/C 104/48)
   Limba de procedură: română

      Instanţa de trimitere

   Curtea de Apel Cluj

      Părţile din acţiunea principală

      Reclamantă: Maria Dicu

      Pârâți: Ministerul Justiției, Consiliul Superior al Magistraturii, Curtea de Apel Suceava, Tribunalul Botoșani

      Întrebarea preliminară

   Interpretarea articolului 7 din Directiva 2003/88/CE (1) în sensul de a răspunde dacă aceasta se opune unei prevederi din legislația națională care exclude, la stabilirea duratei concediului de odihnă, luarea în considerare ca activitate prestată a perioadei în care lucrătorul s-a aflat în concediu pentru creșterea copilului în vârstă de până la doi ani.

      (1)  Directiva 2003/88/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 4 noiembrie 2003 privind anumite aspecte ale organizării timpului de lucru (JO 2003 L 299, p. 9, Ediție specială, 05/vol. 7, p. 3)


title: Cauza T-427/04 și T-17/05: Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 30 noiembrie 2009 — Franța și France Télécom/Comisia (Ajutoare de stat — Regim de impozitare a France Télécom cu taxa profesională în anii 1994 2002 — Decizie prin care ajutorul este declarat incompatibil cu piața comună și se dispune recuperarea acestuia — Avantaj — Prescripție — Încredere legitimă — Securitate juridică — Încălcarea unor norme fundamentale de procedură — Colegialitate — Drept la apărare și drepturi procedurale ale persoanelor interesate)

text:
               30.1.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 24/46

         Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 30 noiembrie 2009 — Franța și France Télécom/Comisia
   (Cauza T-427/04 și T-17/05) (1)

   (Ajutoare de stat - Regim de impozitare a France Télécom cu taxa profesională în anii 1994 2002 - Decizie prin care ajutorul este declarat incompatibil cu piața comună și se dispune recuperarea acestuia - Avantaj - Prescripție - Încredere legitimă - Securitate juridică - Încălcarea unor norme fundamentale de procedură - Colegialitate - Drept la apărare și drepturi procedurale ale persoanelor interesate)
   2010/C 24/79
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamante: Republica Franceză (reprezentanți: inițial G. de Bergues, R. Abraham și S. Ramet, ulterior G. de Bergues, S. Ramet și E. Belliard, și în sfârșit G. de Bergues, E. Belliard și A.-L. Vendrolini, agenți) și France Télécom SA (Paris, Franța) (reprezentanți: inițial A. Gosset-Grainville și L. Godfroid, ulterior L. Godfroid, S. Hautbourg și M. van der Woude, avocați)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: C. Giolito și J. Buendía Sierra, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare a Deciziei 2005/709/CE a Comisiei din 2 august 2004 privind ajutorul de stat pus în aplicare de Franța în favoarea France Télécom

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunile.

               2.

               Obligă Republica Franceză și France Télécom SA la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 19, 22.1.2005.


title: Cauza C-270/06: Ordonanța Curții (Camera a doua) din 11 septembrie 2008 — Comisia Comunităților Europene/Republica Austria

text:
               6.12.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 313/22

         Ordonanța Curții (Camera a doua) din 11 septembrie 2008 — Comisia Comunităților Europene/Republica Austria
   (Cauza C-270/06) (1)

   (2008/C 313/34)

      Limba de procedură: germana

   Președintele Camerei a doua a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 212, 2.9.2006.